Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0129

Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus loomakasvatuse statistika kohta  /* KOM/2007/0129 lõplik - COD 2007/0051 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 22.3.2007KOM(2007) 129 lõplik2007/0051 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSloomakasvatuse statistika kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |120 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Loomakasvatuse statistika on väga oluline ELi turgude korraldamise seisukohast. Kehtivad õigusaktid olid läinud nii keeruliseks, et kaaluti nii vertikaalset kui ka horisontaalset kodifitseerimist, kuid see ei tundunud olema tõhus viis õigusloome parandamiseks. Lisaks peeti oluliseks, et lisaks sigu, veiseid, lambaid ja kitsi käsitlevale statistikale kaetaks ka kodulinnuliha statistika. Üldine taust Käesolev ettepanek on kooskõlas parema õigusloome, lihtsustamise ja vastajate koormuse vähendamise eesmärkidega. |130 | Kehtivad õigusnormid Käesoleva ettepanekuga soovitakse lihtsustada kehtivaid õigusnorme ning kohandada neid Euroopa Liidu uute vajadustega. Kehtivad õigusaktid: nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiiv 93/23/EMÜ seakasvatuse statistiliste vaatluste kohta, nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiiv 93/24/EMÜ veisekasvatuse statistiliste vaatluste kohta ja nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiiv 93/25/EMÜ lamba- ja kitsekasvatuse statistiliste vaatluste kohta, tuleb seetõttu kehtetuks tunnistada. |140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Käesolevas ettepanekus käsitletav statistika on oluline ühise põllumajanduspoliitika korraldamise ja hindamise seisukohast. Määruse ettepanekuga järgitakse komisjoni uut poliitilist lähenemisviisi õigusaktide lihtsustamisele ja paremale õigusloomele, millele on viidatud komisjoni 14. novembri 2006. aasta teatistes „Euroopa Liidu parema õigusloome strateegiline ülevaade”[1] ja „vastamise koormuse vähendamise, lihtsustamise ja prioriteetide määratlemise kohta ühenduse statistikas”.[2] See on üks kiireloomulistest meetmetest, mis on määratletud komisjoni 24. jaanuari teatise „Halduskoormuse vähendamise tegevusprogramm Euroopa Liidus” III lisas.[3] |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Käesoleva ettepaneku üle on aru peetud andmete tootjatega (riiklike statistikaametite esindajad) ja komisjoni talitustega (põllumajanduse peadirektoraat) töörühmades ja alalises põllumajandusstatistika komitees. |212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Käesolev ettepanek on kõikide huvitatud isikutega peetud intensiivsete läbirääkimiste tulemus. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |221 | Asjaomased ekspertarvamused Eurostati loomsete saaduste statistika töörühma koosolekutel esindasid liikmesriike kehtivaid õigusakte tundvad ja riikide loomsete saaduste statistika kogumis- ja koostamissüsteemides pädevad eksperdid. Komisjoni ametnike hulgas oli poliitikaanalüüsi eksperte. |223 | Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti Eksperdid olid riiklikest statistikaametitest ja põllumajanduse peadirektoraadist. Alaline põllumajandusstatistika komitee ja selle loomade statistikaga tegelev töörühm osalesid töös aktiivselt ning nendega konsulteeriti. |2249 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Vastused olid ülimalt positiivsed ja toetavad. Võimalike pöördumatute tagajärgedega tõsiseid ohte ei nimetatud. |225 | Käesoleva ettepanekuga lihtsustatakse märgatavalt kehtivaid õigusakte, riske ei täheldatud. |226 | Ekspertarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid Alalise põllumajandusstatistika komitee töödokumendid ja koosolekute protokollid on kättesaadavad veebisaidi CIRCA kaudu. |230 | Mõju hindamine Käesoleva ettepanekuga lihtsustatakse kehtivaid õigusakte. Teavituskampaaniat ja rahalisi soodustusi ei peetud asjakohaseks. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |310 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Käesoleva määruse eesmärk on, et ELi liikmesriigid koostaksid loomakasvatuse statistika (kaks korda aastas sigade ja veiste kohta ning korra aastas lammaste ja kitsede kohta), igakuise tapastatistika (tapetud sigade, veiste, lammaste, kitsede ja kodulindude arv ja tapakaal) ja lihatoodangu prognoosid (sealiha, veiseliha, lamba- ja kitseliha). Õiguslik alus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 285 on sätestatud ühenduse statistika õiguslik alus. Nõukogu võib vastavalt kaasotsustamismenetlusele kehtestada meetmeid ühenduse tegevuse seisukohalt olulise statistika koostamiseks. Nimetatud artikliga kehtestatakse ühenduse statistika koostamist käsitlevad nõuded, mille kohaselt peavad statistilised andmed vastama erapooletuse, usaldatavuse, objektiivsuse, teadusliku sõltumatuse, tasuvuse ja statistilise konfidentsiaalsuse standarditele. |320 | Subsidiaarsuse põhimõte |Käesoleva ettepaneku eesmärki, milleks on loomakasvatust ja lihatootmist käsitleva ühenduse statistika süstemaatilise koostamise ühtse raamistiku kehtestamine, ei ole liikmesriikide tasandil võimalik piisaval määral saavutada. Eesmärk on paremini saavutatav ühenduse õigusakti alusel, sest ainult komisjon saab kooskõlastada vajalikku statistilise teabe ühtlustamist ühenduse tasandil, samas kui andmete kogumist ning loomakasvatuse ja lihatootmise võrreldava statistika koostamist saavad korraldada liikmesriigid. Ühendus võib seepärast võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele piirdutakse käesolevas määruses vähimaga, mis on vajalik seatud eesmärgi saavutamiseks, ega minda sellest kaugemale. Käesolevas määruses ei sätestata liikmesriikide andmekogumise mehhanisme vaid määratakse üksnes kindlaks andmed, mida tuleb esitada, et tagada ühtne struktuur ja üheaegsus. Liikmesriigid ei ole kohustatud muutma oma loomakasvatuse statistika koostamise haldussüsteeme. Käesoleva määrusega on ette nähtud üks uus andmeüksus – kodulinnud – mida suulise kokkuleppe alusel juba ELi tasandil rakendatakse. |332 | Riiklike ametiasutuste finants- ja halduskoormus peaks vähenema, kuna uuringutulemuste asemel nõutakse statistika esitamist, osade andmete edastamise sagedust on vähendatud ning on antud võimalus endisest enam kasutada muid allikaid peale uuringute (nt haldusallikaid). |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Sobiva õigusakti valik sõltub õiguslikust eesmärgist. Euroopa tasandi teabevajaduse puhul on olnud ühenduse statistika suundumus kasutada algaktina pigem määrust kui direktiivi. Määrust eelistatakse sellepärast, et määrusega kehtestatakse sama seadus kogu ühenduses ja liikmesriikidel ei ole võimalik seda osaliselt või valikuliselt kohaldada. Määrus on vahetult kohaldatav, mis tähendab, et seda pole vaja liikmesriikide õigusesse üle võtta. Vastupidiselt sellele on direktiivid, mille eesmärk on ühtlustamine riiklikul tasandil, oma eesmärkide osas liikmesriikidele siduvad, kuid jätavad riikide asutustele võimaluse valida nende eesmärkide saavutamiseks kasutatava vormi ja meetodid. Direktiivid tuleb ka liikmesriikide õigusesse üle võtta. Määruse kasutamine on kooskõlas muude statistikat käsitlevate õigusaktidega, mis on vastu võetud alates 1997. aastast. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |510 | Lihtsustamine |511 | Ettepaneku rakendamine lihtsustab (ELi ja riiklike) asutuste ning eraõiguslike isikute jaoks haldusmenetluse korda. |513 | ELi ja riiklike ametkondade töö muutub lihtsamaks, sest andmeid liigendatakse vähem regiooniti ja karja suuruse järgi, vähendatakse sigu käsitlevate uuringute sagedust, liikmesriikidele, kelle loomapopulatsioonid on teatavast tasemest allpool, tehakse erandeid ning ühtlustatakse andmete edastamise tähtaegu. |514 | Vastajate koormus väheneb, sest uuringute asemel kasutatakse haldusallikaid. |515 | Ettepanek on osa komisjoni töö- ja seadusandluskavast viite ESTAT/2007/002 all. |520 | Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmisele järgneb kehtiva õigusakti kehtetuks tunnistamine. |560 | Euroopa Majanduspiirkond Kavandatud õigusakt käsitleb EMPga seotud küsimusi ja seda tuleks seetõttu laiendada Euroopa Majanduspiirkonnale. |1.  .2007/0051 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSloomakasvatuse statistika kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 285 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[4]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[5]ning arvestades järgmist:(1) Korduvalt on muudetud nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiivi 93/23/EMÜ seakasvatuse statistiliste vaatluste kohta,[6] nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiivi 93/24/EMÜ veisekasvatuse statistiliste vaatluste kohta[7] ja nõukogu 1. juuni 1993. aasta direktiivi 93/25/EMÜ lamba- ja kitsekasvatuse statistiliste vaatluste kohta.[8] Kuna kõnealuseid õigusakte on vaja täiendavalt muuta ja lihtsustada, siis tuleb selguse huvides need õigusaktid asendada vastavalt komisjoni uuele poliitilisele lähenemisele ühenduse õigusaktide lihtsustamiseks ja paremaks õiguslikuks reguleerimiseks.(2) Ühise põllumajanduspoliitika nõuetekohase haldamise tagamiseks, eelkõige sea-, veise- ja vasikaliha, lamba- ja kitseliha ning kodulinnuliha turul, nõuab komisjon korrapäraselt andmeid elusloomade ning sea-, veise- ja vasikaliha, lamba- ja kitseliha ning kodulinnuliha tootmise suundumuste kohta.(3) Nõukogu 29. veebruari 1988. aasta määrusega (EMÜ) nr 571/88 põllumajandusettevõtete struktuuri käsitlevate ühenduse uuringute korraldamise kohta[9] nähakse ette põllumajandusettevõtete struktuuri käsitlevatest ühenduse uuringutest koosnev programm kuni 2007. aastani.(4) Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS),[10] tuleks kõikides komisjonile edastatavates liikmesriikide statistilistes andmetes, mis on jaotatud territoriaalüksuste järgi, kasutada NUTSi. Seetõttu tuleb piirkondliku statistika võrreldavuse huvides territoriaalüksused määratleda vastavalt NUTSi liigitusele.(5) Käesoleva direktiivi rakendamise hõlbustamiseks on vajalik liikmesriikide ja komisjoni vaheline tihe koostöö, mis peaks eelkõige toimuma nõukogu otsusega 72/279/EMÜ[11] loodud alalise põllumajandusstatistika komitee kaudu.(6) Käesolevas määruses sätestatud statistika koostamise meetmed on olulised ühenduse tegevuse seisukohalt. Kavandatud meetmete eesmärki, milleks on liikmesriikide loomakasvatust käsitleva ühenduse statistika süstemaatiliseks esitamiseks ühtse õigusraamistiku loomine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seepärast on nimetatud eesmärki parem saavutada ühenduse tasandil – ühendus võib võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtet järgides ei lähe käesolev määrus kaugemale kui kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalik.(7) Nõukogu 17. veebruari 1997. aasta määrus (EÜ) nr 322/97 ühenduse statistika kohta[12] on käesoleva määruse sätete raamistikuks. Eelkõige nõutakse selles vastavust erapooletuse, usaldatavuse, objektiivsuse, teadusliku sõltumatuse, tasuvuse ja statistilise konfidentsiaalsuse standarditele.(8) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.[13](9) Eelkõige tuleks komisjonile anda volitused määrata kindlaks tingimused, mille alusel võtta vastu kvaliteediaruannete sisu ja muuta lisasid. Kuna sellised meetmed on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta kõnealuse direktiivi teisejärgulisi elemente või täiendada seda uute teisejärguliste elementide lisamisega, tuleks need vastu võtta vastavalt regulatiivkomitee menetlusele koos otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga.(10) Alalise põllumajandusstatistika komiteega on konsulteeritud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1SisuKäesoleva määruse eesmärgiks on kehtestada ühtne raamistik loomakasvatust ja lihatootmist käsitleva ühenduse statistika süstemaatiliseks koostamiseks.-  loomakasvatuse statistika sigade, veiste, lammaste ja kitsede kohta;-  tapastatistika sigade, veiste, lammaste, kitsede ja kodulindude kohta;-  sea-, veise-, lamba- ja kitseliha toodangu prognoosid.Artikkel 2MõistedKäesolevas määruses kasutatavad mõisted on sätestatud selle määruse I lisas.I JAGUARTIKKEL 3Katvus2.  Liikmesriigid koostavad statistika nende territooriumil olevates põllumajandusettevõtetes peetavate sigade, veiste, lammaste ja kitsede arvu kohta.3.  Valikuuringuid korraldavad liikmesriigid peavad hõlmama piisaval arvul põllumajandusettevõtteid, et katta vähemalt 95% põllumajandusettevõtete struktuuri viimasel vaatlusel kindlaksmääratud populatsioonist.Artikkel 4Sagedus ja võrdlusperiood4.  Seakasvatuse statistika koostatakse kaks korda aastas, võrdluspäevana kasutatakse üht päeva mais-juunis ja üht päeva novembris-detsembris. Liikmesriigid, kus on alla 3 miljoni sea, võivad statistika koostada ainult korra aastas, võrdluspäevana kasutatakse üht päeva novembris-detsembris.5.  Veisekasvatuse statistika koostatakse kaks korda aastas, võrdluspäevana kasutatakse üht päeva mais-juunis ja üht päeva novembris-detsembris. Liikmesriigid, kus on alla 1,5 miljoni veise, võivad statistika koostada ainult korra aastas, võrdluspäevana kasutatakse üht päeva novembris-detsembris.6.  Liikmesriigid, kus on rohkem kui 500 000 lammast, koostavad lambakasvatuse statistika korra aastas, võrdluspäevana kasutatakse üht päeva novembris-detsembris.7.  Liikmesriigid, kus on rohkem kui 500 000 kitse, koostavad kitsekasvatuse statistika korra aastas, võrdluspäevana kasutatakse üht päeva novembris-detsembris.Artikkel 5KategooriadLoomakasvatuse statistika koostatakse käesoleva määruse II lisas sätestatud kategooriate kohta.Artikkel 6Täpsusnõuded8.  Valikuuringuid teostavatel liikmesriikidel tuleb tagada, et liikmesriikide uuringute ekstrapoleeritud tulemused vastaksid käesoleva määruse III lisas sätestatud täpsusnõuetele.9.  Komisjon võib nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel lubada liikmesriikidel kasutada muid allikaid kui uuringud.10.  Kui allikad on muud kui uuringud, peavad liikmesriigid tagama, et täpsus on vähemalt samaväärne, kui on nõutav uuringute puhul.Artikkel 7Andmete edastamise tähtajad11.  Liikmesriigid teatavad komisjonile loomakasvatuse esialgsed statistilised andmed enne:12.  sama aasta 15. septembrit – mai/juuni statistika kohta;13.  järgneva aasta 15. veebruari – novembri/detsembri statistika kohta.14.  Liikmesriigid teatavad komisjonile loomakasvatuse lõplikud statistilised andmed enne:15.  sama aasta 15. oktoobrit – mai/juuni statistika kohta;16.  järgneva aasta 1. aprilli – novembri/detsembri statistika kohta.Artikkel 8Piirkondlik statistikaNovembri-detsembri statistika tuleb jaotada määruses (EÜ) nr 1059/2003 määratletud NUTS 2 territoriaalüksuste järgi. Erandiks on Saksamaa ja Ühendkuningriik, kes võivad esitada statistika NUTS 1 territoriaalüksuste järgi.II JAGUTAPASTATISTIKAARTIKKEL 9KatvusLiikmesriigid koostavad statistika nende sigade, veiste, lammaste, kitsede ja kodulindude arvu ning tapakaalu kohta, kes on tapetud nende territooriumi tapamajades ja kelle liha loetakse inimtoiduks kõlblikuks. Liikmesriigid esitavad ka hinnangu väljaspool tapamaju toimuvate tapmiste kohta, et statistika hõlmaks kõiki nende territooriumil tapetud sigu, veiseid, lambaid, kitsi ja kodulinde.Artikkel 10Sagedus ja võrdlusperiood17.  Statistika tapamajades toimuvate tapmiste kohta peavad liikmesriigid koostama igakuiselt. Võrdlusperiood on kalendrikuu.18.  Statistika väljaspool tapamaju toimuvate tapmiste kohta peavad liikmesriigid koostama korra aastas. Võrdlusperiood on kalendriaasta.Artikkel 11KategooriadTapastatistika koostatakse käesoleva määruse IV lisas sätestatud kategooriate kohta.Artikkel 12Andmete edastamise tähtajadLiikmesriigid teatavad komisjonile tapastatistika andmed võrdlusperioodile järgneva 60 päeva jooksul.III JAGULIHATOODANGU PROGNOOSIDARTIKKEL 13KatvusLiikmesriigid kasutavad I ja II jaos nimetatud statistikat ja muud kättesaadavat teavet, et koostada prognoosid sigade, veiste, lammaste ja kitsede tarne kohta. Tarnet väljendatakse omamaise kogutoodanguna, mis hõlmab kõiki tapetud sigu, veiseid, lambaid ja kitsi, millele on lisatud nende liikide elusloomade ühendusesisese ning ühendusevälise kaubanduse saldo.Artikkel 14Sagedus ja võrdlusperiood19.  Iga liikmesriik koostab prognoosid sigade ja veiste kohta kaks korda aastas.20.  Liikmesriigid, kus on rohkem kui 500 000 lammast, koostavad prognoosi lammaste kohta kord aastas.21.  Liikmesriigid, kus on rohkem kui 500 000 kitse, koostavad prognoosi kitsede kohta kord aastas.22.  Prognoosid peavad katma sigade puhul neli kvartalit, veiste puhul kolm poolaastat ning kitsede ja lammaste puhul kaks poolaastat.Artikkel 15KategooriadPrognoosid koostatakse käesoleva määruse V lisas sätestatud kategooriate kohta.Artikkel 16Andmete edastamise tähtajadLiikmesriigid teatavad komisjonile lihatootmise prognooside enne:-  15. veebruari nende prognooside osas, mis hõlmavad ajavahemikku jooksva aasta jaanuarist kuni neljanda kvartali lõpuni sigade puhul, kuni järgneva aasta esimese poolaasta lõpuni veiste puhul ning kuni jooksva aasta teise poolaasta lõpuni lammaste ja kitsede puhul;-  15. septembrit nende prognooside osas, mis hõlmavad ajavahemikku jooksva aasta juulist kuni teise kvartali lõpuni sigade puhul ning kuni järgneva aasta teise poolaasta lõpuni veiste puhul.IV JAGUÜLDSÄTTEDArtikkel 17Aruanded23.  Liikmesriigid teatavad komisjonile kõikidest metodoloogilistest või teistest statistikat olulisel määral mõjutavatest muudatustest. Seda tehakse hiljemalt kolm kuud pärast kõnealuse muudatuse jõustumist.24.  Liikmesriigid esitavad komisjonile iga kolme aasta tagant (esimest korda 12 kuud pärast käesoleva määruse vastuvõtmist) kvaliteediaruanded loomakasvatuse statistika, tapastatistika ja lihatoodangu prognooside kohta. Nende kvaliteediaruannete sisu määrab komisjon kindlaks artikli 19 lõikes 2 osutatud korras.25.  Tuleb arvestada põhimõtet, et lisakulu ja -koormus jääksid mõistlikesse piiridesse.Artikkel 18Rakendusmeetmed26.  Artikli 19 lõikes 2 osutatud korra kohaselt võetakse järgmised käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed:27.  liikmesriikide esitatavate kvaliteediaruannete sisu kindlaksmääramine (artikli 17 lõige 2);28.  lisade muutmine.29.  Tuleb arvestada põhimõtet, et ajakohastamisest tulenev kasu peab ületama selle tagajärjel tekkivaid kulusid ning et lisakulud ja -koormus jääksid mõistlikesse piiridesse.Artikkel 19Komiteemenetlus30.  Komisjoni abistab nõukogu otsuse 72/279/EMÜ artikli 1 alusel moodustatud alaline põllumajandusstatistika komitee.31.  Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1– 4 ja artiklit 7, võttes arvesse artikli 8 sätteid.Artikkel 20Kehtetuks tunnistamine32.  Nõukogu direktiivid 93/23/EMÜ, 93/24/EMÜ ja 93/25/EMÜ tunnistatakse kehtetuks.33.  Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele loetakse viideteks käesolevale määrusele.Artikkel 21JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistujaI LISAMõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:34.  põllumajandusettevõte – nagu see on määratletud nõukogu määruses (EMÜ) nr 571/88;35.  valikuuring – nagu see on määratletud nõukogu määruses (EMÜ) nr 571/88;36.  siga – liiki Sus kuuluv koduloom;37.  veised – liikidesse Bos taurus , Bubalus bubalus ja Beefalo kuuluvad koduloomad;38.  veiste liigid:II lisa | IV ja V lisa |Vasikad | Alla 300 kg eluskaaluga veised, kellel pole veel jäävhambaid |Tapavasikad | Alla aasta vanused vasikana tapmiseks mõeldud veised |Pullid | Vasikate alla mittekuuluvad kastreerimata isased veised |Härjad | Vasikate alla mittekuuluvad kastreeritud isased veised |Mullikad | Kaheaastased või vanemad emased veised, kes ei ole veel poeginud | Vasikate alla mittekuuluvad emased veised, kes ei ole veel poeginud |Tapamullikad | Lihatootmiseks kasvatatud mullikad |Muud mullikad | Lüpsilehmade või muude lehmade asendamiseks kasvatatud mullikad |Lehmad | Poeginud emased veised (k. a alla kaheaastased) | Poeginud emased veised |Lüpsilehmad | Üksnes või peamiselt inimtoiduks kasutatava piima ja/või piimatoodete tootmiseks peetavad lehmad, k.a tapalehmad (olenemata sellest, kas neid on viimase lüpsiperioodi ja tapmise vahel nuumatud) |Muud lehmad | Muud kui lüpsilehmad, võimalik, et ka veoloomad |39.  lammas – liiki Ovis kuuluv koduloom;40.  lammaste liigid:Uted ja paaritatud utetalled : emased lambad, kes on vähemalt üks kord poeginud või esimest korda paaritatud.Piimalambad: uted, kelle piima kasutatakse ainult või peamiselt inimtoiduna kasutatava piima ja/või piimatoodete tootmiseks. See mõiste hõlmab ka praagitud piimalambaid (ka neid, keda on viimase lüpsiperioodi ja tapmise vahelisel ajal nuumatud).Muud uted: muud uted, v.a piimalambad.Lambatalled: alla 12 kuu vanused isased või emased lambad.41.  kits – liiki Capra kuuluv koduloom;42.  kodulinnud – muu hulgas liikidesse Gallus domesticus (kanad), Meleagris (kalkunid), Anas (pardid) ja Anser anser dom (haned) kuuluvad kodulinnud. Muud kodulinnud võivad hõlmata näiteks liikide Coturnix (vutid), Phasianus (faasanid), Numida meleagris dom (pärlkanad), Colombinae (tuvid), and Struthio camelus (jaanalinnud) kodulinde. Siia ei kuulu jahtimiseks ja mitte liha tootmiseks suletud tingimustes kasvatatavad linnud;43.  rümp – looma kere pärast tapmist ja korrastamist;44.  rümbamass :45.  sigade puhul on rümbamass tapetud sea terve või keskjoont mööda jagatud jahtunud lihakeha mass pärast vere ja sisikonna, keele, harjaste, sõrgade, suguorganite, neerurasva, neerude ja vahelihase eemaldamist;46.  veiste puhul on rümba mass tapetud looma jahtunud lihakeha mass pärast nülgimist, vere ja sisikonna ning välissuguelundite, jäsemete randme ja kanna vahele jääva osa, pea, saba, neerude ja neerurasva ja udara eemaldamist;47.  lammaste ja kitsede puhul on rümbamass tapetud looma jahtunud lihakeha mass pärast nülgimist, vere ja sisikonna ning pea (eraldatud kandelüli-kuklaluuliigese kohalt), jalgade (eemaldatud kämblaliigesest või kanna-pöialiigesest), saba (eemaldatud kuuenda ja seitsmenda sabapoolse selgroolüli vahelt) ja suguelundite (sh udar) eemaldamist;48.  kodulindude puhul on rümbamass tapetud linnu jahtunud lihakeha pärast vere, sulgede ja sisikonna eemaldamist. Siia hulka kuulub rups, kuid mitte rasvamaks ( foie gras) .49.  tapamaja – ametlikult registreeritud ja tunnustatud asutus, kus tapetakse ja korrastatakse loomi, kelle liha kasutatakse inimtoiduks.50.  II LISALoomakasvatuse statistikas kohaldatavad kategooriadSead:põrsad eluskaaluga alla 20 kgsead eluskaaluga üle 20 kg, ent alla 50 kgnuumsead, sh tapakuldid ja -emised eluskaaluga:50 kg või enam, ent alla 80 kg80 kg või enam, ent alla 110 kg110 kg või enamtõusead eluskaaluga 50 kg ja enamkuldidpaaritatud emised, kellest:esimest korda paaritatud emisedmuud emised, kellest:veel paaritamata nooremisedVeised:Alla aastased veised:tapavasikadmuud:isasedemased1–2aastased veised:isasedemased:tapaloomadmuud2aastased ja vanemad veised:isasedemased:mullikad:tapamullikadmuudlehmad:lüpsilehmadmuudpühvlid:emased tõupühvlidmuud pühvlidLambad:uted ja paaritatud utetalled:piimalambad ja paaritatud piimalambatalledmuud uted ja paaritatud utetalledmuud lambadKitsed:poeginud kitsed ja paaritatud kitsed:poeginud kitsedesimest korda paaritatud kitsedmuud kitsedIII LISATäpsusnõudedLoomakasvatuse uuringute puhul ei tohi tulemuste valikuviga üheski liikmesriigis olla rohkem kui (usaldusvahemik 68 %):a) 2% sigade koguarvust (5% kui sigu on alla 1 000 000);b) 1% veiste koguarvust (5% kui veiseid on alla 1 000 000);c) 1,5% lehmade koguarvust (5% kui sigu on alla 500 000);d) 2% lammaste ja kitsede koguarvust (5% kui lambaid ja kitsi on alla 1 000 000)IV LISATapastatistikas kohaldatavad kategooriadSead: ei jaotataVeised:vasikadmullikadlehmadpullidhärjadLambad:lambatalledmuudKitsed: ei jaotataKodulinnud:kanadkalkunidpardid  V LISALihatoodangu prognooside korral kohaldatavad kategooriadSead: ei jaotataVeised:vasikadmullikadlehmadpullid ja härjadLambad: ei jaotataKitsed: ei jaotata[1] Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele KOM(2006)689 (lõplik): „Euroopa Liidu parema õigusloome strateegiline ülevaade”.[2] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule vastamise koormuse vähendamise, lihtsustamise ja prioriteetide määratlemise kohta ühenduse statistikas (KOM(2006) 693 lõplik).[3] Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele KOM(2007)23 (lõplik): „Halduskoormuse vähendamise tegevusprogramm Euroopa Liidus”.[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT C […], […], lk […].[6] EÜT L 149, 21.6.1993, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[7] EÜT L 149, 21.6.1993, lk 5. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[8] EÜT L 149, 21.6.1993, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[9] EÜT L 56, 2.3.1988, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 204/2006 (ELT L 34, 7.2.2006, lk 3).[10] ELT L 154, 21.6.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr /2007 (ELT L …, ...2007, lk).[11] EÜT L 179, 7.8.1972, lk 1.[12] EÜT L 52, 22.2.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[13] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).


				|

		52012PC0393

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 443/2009, et määrata kindlaks meetodid uute sõiduautode CO2-heite vähendamise 2020. aasta sihttaseme saavutamiseks /* COM/2012/0393 final - 2012/0190 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU
TAUST
·
Üldine taust
ELil on kindel eesmärk piirata üleilmset
kliimamuutust nii, et temperatuur ei tõuseks rohkem kui 2 ºC võrreldes
tööstuseelse perioodiga. Selle saavutamiseks peavad üleilmsed heitkogused
jõudma maksimumtasemeni enne 2020. aastat ning seejärel 2050. aastaks vähenema
alla 50 % 1990. aastate tasemest. Euroopa Ülemkogu kinnitas veelkord, et
ELi eesmärk on vähendada 2050. aastaks heitkoguseid 80–95 % võrreldes
1990. aastate tasemega ja arenenud riigid vähendavad üheskoos heidet selleks
vajalikul määral.
Praeguste meetmetega väheneks
kasvuhoonegaaside heide 2050. aastaks üksnes 40 %. Komisjoni teatises
„Konkurentsivõimeline vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 –
edenemiskava”[1]
on näidatud, kuidas vähendada 2050. aastaks oma territooriumil tekitatavat
heidet 80 % võrra kõige kulutõhusamal viisil. Edenemiskavas on osutatud,
et iga majandussektor peab osalema ning sõltuvalt stsenaariumist peab
transpordisektorist pärit heide aastal 2030 olema 1990. aastatega võrreldes
vahemikus +20 – –9% ning vähenema 2050. aastaks 54–67 % võrra[2].
Kui muude sektorite heide üldiselt väheneb,
siis maanteetransport on üks neist vähestest sektoritest, kus heitkogused on
kiiresti suurenenud. Aastatel 1990–2008 suurenes maanteetranspordist pärit
heide 26 % võrra. 2008. aastal oli 70 % transpordisektori CO2-heitest
pärit maantetranspordist[3].
Sellest lähtuvalt on maanteetranspordisektor ELis suuruselt teine
kasvuhoonegaaside heite allikas ning sealt pärit heite osakaal on ligikaudu
viiendik kogu ELi CO2-heitest.
2011. aasta märtsis võttis komisjon vastu
dokumendi „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – Konkurentsivõimelise
ja ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas.” Selles esitatakse
transpordistrateegia, millega püütakse vähendada transpordisektori
kasvuhoonegaaside heidet 60 % aastaks 2050.
·
Määrus
Määrusega (EL) 443/2009 kehtestatakse uute
sõiduautode CO2-heite vähendamise raamistik aastani 2020. Määruse lähenemisviis on kaheastmeline. Esimeses etapis, mis kestab aastani 2015, kehtestatakse
eesmärgi saavutamiseks vajalikud meetodid. Ka 2020. aastani kestvaks teiseks
etapiks on sihttaseme saavutamiseks vaja kehtestada meetodid, mis tuleb
kindlaks määrata läbivaatamise käigus. Sihttaseme
suurus kehtestati kaasotsustamismenetlusega ning seda läbivaatamise käigus ei
muudeta.
Kui kõnealuste meetodite kindlaksmääramine või
rakendamine ebaõnnestub, mõjutaks see kahjulikult autotootjaid ja varuosade
tarnijaid, kellel on vaja kindlustunnet seoses sihttaseme saavutamiseks
vajaliku tehnoloogia ja sõidukitega.
Meetodid on rakendamise aspekt, mis mõjutab
heite sihttaseme saavutamise viisi. Praeguse
määrusega ettenähtud põhimeetodite hulka kuulub heite piirnormi kõver, mis on
määratud kasulikkuse parameetri ja funktsiooniga, mis kirjeldab kasulikkuse
parameetri ja CO2-heite vahelist seost (kõvera kuju ja tõusu
kindlaksmääramine). Muud meetodid käsitlevad
ülemäärase heite maksu kava, ökoinnovatsiooni, erandeid, heiteühenduse
moodustamist, sihttasemete kasutuse laiendamist ja erisoodustuste andmist piiratud
aja jooksul.
2.           KONSULTEERIMINE
HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE
Konsulteerimine huvitatud isikutega
·
Väliseksperdid
Välisuurimuses „Support for the revision of
Regulation (EC) 443/2009 on CO2
emissions from light commercial vehicles”[4]
(toetusmaterjal sõiduautode CO2-heidet käsitleva määruse (EÜ)
443/2009 läbivaatamiseks) on esitatud peamine analüüs, millel käesolev
ettepanek põhineb. Selles hinnatakse erinevaid meetodeid ja nendega seotud
kulusid. 2020. aasta sihttaseme üldmõju
hindamisel kasutati PRIMES-TREMOVE mudelit.
·
Huvitatud isikutega konsulteerimine
Sidusrühmadega on ametlikult konsulteeritud
veebiküsimustiku kaudu ja sidusrühmade kohtumistel. Sidusrühmade
ettepanekuid võeti arvesse, kui hinnati sõiduautode CO2-heite
reguleerimise võimalusi.
–
Üldsusega konsulteerimine
Üldsusega toimusid konsultatsioonid internetis
2011. aastal. Vastustest saadud üldine ja
selge sõnum on see, et sõidukite heite reguleerimine on oluline, seda tuleks
teha kooskõlas kasvuhoonegaaside heite vähendamise pikaajaliste eesmärkidega ja
aluseks tuleks võtta uute sõidukite keskmine heide ning reguleerimine peaks
olema tehnoloogiliselt neutraalne. Praeguste
õigusaktide tõhusust käsitlevad arvamused olid väga erinevad. Peamine põhjus näib olevat see, et paljude arvates
ei ole praegused õigusaktid piisavalt ranged. Ollakse
kindlal arvamusel, et aastale 2020 järgnevaks perioodiks tuleb kehtestada
sihttasemed sõltumata sellest, milliseid muid meetmeid võidakse rakendada. Avalike konsultatsioonide tulemustest on tehtud
kokkuvõte ning see on avaldatud[5].
–
Sidusrühmade kohtumine
6. detsembril 2011 korraldati sidusrühmade
kohtumine. Kohtumisel tutvustati uuringu
tulemusi. Kohtumise ettekanded ja arutelude kokkuvõte on avaldatud[6]. Osalejad
ei näidanud üles olulisi eriarvamusi seoses tutvustatud analüüsiga. Vabaühenduste arvates tuleks sihttasemeid tõsta,
kuna kulud on väiksemad kui esialgu arvati.
Mõju hindamine
Käesoleva ettepaneku ja määruse (EL) nr
510/2011 muutmisettepaneku toetuseks on koostatud ühine mõjuhinnang. Poliitikavõimaluste kindlaksmääramisel on kasutatud
ulatuslikku lähenemisviisi, mis hõlmab õigusaktides tekkinud küsimusi,
õigusaktide rakendamisega seotud küsimusi, ning selliseid küsimusi, mida on
hinnatud õigusaktide tõhususe parandamist käsitlevaid võimalikke lähenemisviise
analüüsivates uuringutes. Analüüsiti järgmisi
aspekte:
a) poliitikat ei muudeta;
b) sõiduautodele kehtestatud sihttaseme
saavutamise meetodid;
c) lihtsustamine ja halduskoormuse
vähendamine;
d) uue katsetsükli kohandamine;
e) õigusaktide vorm ja rangus pärast 2020.
aastat.
Erinevate meetmete majanduslikku,
keskkonnaalast ja sotsiaalset mõju käsitleva analüüsi põhjal jõuti mõju
hindamisel järgmistele tulemustele:
·
sõiduautode kasulikkuse parameetriks peab olema
jätkuvalt mass; piirnormi kõver peaks jääma
lineaarseks;
·
tõendusmaterjal osutab, et turumoonutuste
vältimiseks peaks kõvera tõus olema suhteliselt väike;
·
ülemäärase heite maks peaks olema endiselt 95 eurot
g/km sõiduki kohta;
·
määrust tuleks ajakohastada, et viia see kooskõlla
Lissaboni lepinguga;
·
erandite kehtestamise korda tuleks lihtsustada ning
kohaldada kõige väiksemate tootjate suhtes de minimis erandit ja
vabastada nad CO2-heite sihttaseme järgimise kohutusest. Lisaks peaksid erandite kohaldamise kuupäevad olema
väiketootjate puhul paindlikumad.
3.           ETTEPANEKU
ÕIGUSLIK KÜLG
EL on juba selles valdkonnas meetmeid
rakendanud ning võtnud vastu määruse (EÜ) 443/2009, mis põhineb aluslepingu
keskkonnapeatükil. Ka ühtne turg loob aluse
meetmete võtmiseks pigem ELi tasandil kui liikmesriikides, et tagada ühtsed
nõuded kogu ELis ja viia kulud tootjate jaoks miinimumini.
Ettepaneku vastuvõtmisega ei kaasne seniste
õigusaktide kehtetuks tunnistamist.
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Ettepanekuga muudetakse määrust, et rakendada
uutele sõiduautodele 2020. aastaks kehtestatud sihttaseme 95 g CO2/km
saavutamise meetodid. Peamised rakendatavad meetodid on järgmised:
–
kasulikkuse parameetriks jääb töökorras sõiduki
mass;
–
piirnormi kõver on endiselt lineaarne kõver, mille
tõus on 60 % võrreldes võrdlusaluse sõidukipargiga, milleks on endiselt
2006. aasta sõidukipark kooskõlas 2015. aasta piirnormi kõveraga;
–
ajavahemikuks 2020–2023 kehtestatakse autodele, mis
tekitavad vähem kui 35 g CO2 kilomeetri kohta, erisoodustused
korrutusteguriga 1,3 ning neid võib kava kehtivuse ajal kohaldada kokku
20 000 sõiduki suhtes tootja kohta;
–
nišiturgu käsitleva erandi sihttaset
ajakohastatakse 2020. aastaks;
–
tootjad, kelle uusi sõiduautosid registreeritakse
aastas vähem kui 500, vabastatakse CO2-heite
sihttaseme järgimise kohustusest;
–
erandeid käsitlevate otsuste kohaldamise kuupäevad
on väiketootjate jaoks paindlikumad;
–
ökoinnovatsioon jätkub, kui läbivaadatud
katsemenetlus on rakendatud;
–
ülemäärase heite maks jääb endiselt 95 eurot g/km
sõiduki kohta;
–
komiteemenetluse sätteid muudetakse vastavalt
Lissaboni lepingule.
Kuna ettevõtjatel on kasulik teada, milline on
pärast 2020. aastat kohaldatav reguleeriv kord, nähakse ettepanekuga ette
edasine läbivaatamine, mis peab toimuma hiljemalt 31. detsembriks 2014.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei nõua täiendavaid rahalisi
vahendeid.
5.           VALIKULISED
ÜKSIKASJAD
·
Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel
Ettepanek sisaldab ülevaatamisklauslit.
·
Euroopa Majanduspiirkond
Kavandatavas õigusaktis käsitletakse Euroopa
Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda kohaldada ka Euroopa
Majanduspiirkonnas.
2012/0190 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 443/2009,
et määrata kindlaks meetodid uute sõiduautode CO2-heite vähendamise
2020. aasta sihttaseme saavutamiseks
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[7],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[8],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
23. aprilli 2009. aasta määruse (EL) nr 443/2009 (millega kehtestatakse uute
sõiduautode heitenormid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamist
käsitleva ühenduse tervikliku lähenemisviisi raames)[9] artikli 13 lõikega 5 on ette
nähtud, et komisjon vaatab läbi meetodid, mis on vajalikud 2020. aastaks
kehtestatud sihttaseme (95 g CO2/km) saavutamiseks kulutõhusal
viisil, eelkõige I lisas sätestatud valemi ja artiklis 11 sätestatud erandid.
Määruse muutmise ettepanek peaks olema konkurentsi seisukohast võimalikult
neutraalne ning sellega tuleks tagada sotsiaalne võrdsus ja säästvus.
(2)       On asjakohane selgitada, et
sihttaseme 95 g CO2/km järgimise kontrollimiseks tuleks jätkata CO2
heitkoguste mõõtmist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007.
aasta määrusele (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust
seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega
ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust,[10] ning selle rakendusmeetmetele
ja uuenduslikule tehnoloogiale.
(3)       Võttes
arvesse, et väga väikese CO2-heitega sõidukite esimese põlvkonnaga
seotud teadus- ja arendustegevuskulud ning ühe ühiku tootmise kulud on väga
suured, on asjakohane ajutiselt ja piiratud määral kiirendada ja lihtsustada
korda, mille kohaselt tuuakse selliseid sõidukeid liidu turule nende
turustamise algjärgus.
(4)       Pidades silmas
ebaproportsionaalset mõju, mida sõiduki kasulikkuse alusel kindlaksmääratud
eriheite sihttaseme järgimine avaldab kõige väiksematele autotootjatele, suurt
halduskoormust, mis on seotud erandite kehtestamisega ning marginaalset kasu,
mida saadakse selliste tootjate poolt müüdavate sõidukite CO2-heite
vähenemisest, ei kohaldata eriheite sihttaset ega ülemäärase heite maksu
tootjate suhtes, kes toodavad aastas alla 500 uue sõiduauto.
(5)       Väiketootjatele erandite
tegemise korda lihtsustatakse, et muuta paindlikumaks ajalised tingimused,
millal tootja peab erandit taotlema ja millal komisjon peab selle kohta otsuse
tegema.
(6)       Nišitootjatele erandi
tegemise korda tuleks jätkata 2020. aastani. Selleks
et nišitootjad teeksid heite vähendamiseks sama palju jõupingutusi kui suured
autotootjad, tuleks alates 2020. aastast kohaldada neile sihttaset, mis on 45 %
madalam kui nende keskmine eriheide 2007.
aastal.
(7)       Selleks et autotööstus saaks
teha pikaajalisi investeeringuid ja viia läbi innovatsiooni, oleks soovitav
esitada teavet selle kohta, kuidas käesolevat määrust tuleks seoses 2020.
aastale järgneva perioodiga muuta. Selline teave peaks põhinema hinnangul selle
kohta, mil määral tuleb heidet liidu pikaajaliste kliimaeesmärkide
saavutamiseks vähendada ning milline on mõju sõiduautode CO2-heite
kulutõhusaks vähendamiseks vajaliku tehnoloogia väljatöötamisele. Seepärast
tuleks need aspektid uuesti läbi vaadata ning komisjon peaks koostama aruande
ja tegema vajaduse korral ettepanekuid sihttasemete kohta 2020. aasta järgsel
perioodil.
(8)       Määruses on sätestatud, et
komisjon viib läbi mõju hindamise katsemenetluste läbivaatamiseks, et kajastada
sõiduautode CO2-heite tegelikke muutusi. See
töö ei ole veel valmis, kuid seda tehakse ÜRO Euroopa Majanduskomisjonis World
Light Duty Test-menetluse väljatöötamise raames. Seepärast
on määruse (EÜ) nr 443/2009 I lisas kehtestatud 2020. aasta heitenormid, mis on
mõõdetud vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2007 ja määruse (EÜ) nr 692/2008
XII lisale. Kui katsemenetlusi muudetakse,
tuleks I lisas kehtestatud heitenorme muuta, et tootjaid ja sõidukiklasse
käsitlevad normid oleksid ranguse poolest võrreldavad.

(9)       On asjakohane muuta määruse
(EÜ) nr 443/2009 artikli 3 lõike 2 sõnastust, et seotud ettevõtjate mõiste
oleks kooskõlas nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määrusega 139/2004 kontrolli
kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle[11]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2011. aasta määruse (EL) nr 510/2011
(millega kehtestatakse uute väikeste tarbesõidukite heitenormid, lähtudes
väikesõidukite CO2-heite vähendamist käsitlevast liidu terviklikust
lähenemisviisist)[12]
artikli 3 lõikega 2.
(10)     Määrusega (EÜ) nr 443/2009
antakse komisjonile volitused selle määruse teatavate sätete rakendamiseks
kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuses 1999/468/EÜ[13] sätestatud menetlusega. Seoses
Lissaboni lepingu jõustumisega tuleb kõnealused volitused viia vastavusse
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291.
(11)     Selleks et tagada ühetaolised
tingimused määruse (EÜ) nr 443/2009 rakendamiseks, tuleks komisjonile anda
rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi
ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega
kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes[14].
(12)     Komisjonile tuleks anda
volitused võtta vastu õigusakte Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 290
sätestatud korras eriheite sihttasemetest tehtavaid erandeid käsitlevate
eeskirjade täiendamiseks, andmetele esitatavate nõuete muutmiseks CO2-heite
seire eesmärgil ning I lisas CO2 eriheite arvutamiseks sätestatud valemi
kohandamiseks vastavalt sõidukimassi näitaja ja määruses (EÜ) nr 715/2007
osutatud CO2 eriheite mõõtmist käsitleva reguleeriva katsemenetluse
muudatustele. On eriti oluline, et komisjon viiks ettevalmistava töö käigus
läbi nõuetekohased konsultatsioonid, sealhulgas ekspertide tasandil.
Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama
asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase edastamise Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
(13)     On asjakohane jätkata sellise
lähenemisviisi kohaldamist, mille kohaselt kehtestatakse sõiduauto CO2-heite
sihttase kõnealuse sõiduauto kasulikkuse ja I lisas esitatud valemi alusel
arvutatud CO2-heite sihttaseme vahelise lineaarse seose põhjal, kuna
see võimaldab säilitada mitmekesisuse sõiduautode turul ning tootjad saavad
arvesse võtta tarbijate erinevaid vajadusi; sel viisil välditakse
põhjendamatuid turumoonutusi.
(14)     Komisjon on hinnanud sõiduki
katteala andmete kättesaadavust ja nende kasutamist kasulikkuse parameetrina I
lisa valemis. Sellised andmed on kättesaadavad ning nende võimalikku kasutamist
on mõjuhinnangus käsitletud; selle põhjal on jõutud järeldusele, et 2020. aasta
sihttaseme arvutamise valemis tuleks kasulikkuse parameetrina kasutada massi.
Tulevase läbivaatamise käigus tuleks siiski kaaluda kulude vähendamist ning
kasu, mida saadaks, kui kasulikkuse parameetriks oleks sõiduki katteala.
(15)     Seetõttu tuleks määrust (EÜ)
nr 443/2009 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 443/2009 muudetakse
järgmiselt:
(1)
Artikli 1 teine lõik asendatakse järgmisega:
„Käesoleva määrusega kehtestatakse alates 2020.
aastast uute sõiduautode keskmise heite sihttasemeks 95 g CO2/km,
mida mõõdetakse kooskõlas määrusega (EÜ) nr 715/2007 ja määruse (EÜ) nr
692/2008 XII lisaga ja selle rakendusmeetmetega ning innovatiivsete
tehnoloogialahendustega.”
(2)
Artiklile 2 lisatakse järgmine lõige 4:
„4.     Artiklit 4, artikli 8 lõike 4 punkte b ja
c, artiklit 9 ja artikli 10 lõike 1 punkte a ja c ei kohaldata selliste
tootjate suhtes, kes on koos kõigi nendega seotud ettevõtjatega tootnud alla
500 ELis eelmisel kalendriaastal registreeritud uue sõiduauto.”
(3)
Artikli 3 lõike 2 punkti a esimene taane
asendatakse järgmisega:
„ - õigus kasutada üle poole häältest; või”
(4)
Artikli 5 järele lisatakse järgmine artikkel.
„Artikkel 5a
Erisoodustused eesmärgi 95 g CO2
kilomeetri kohta saavutamiseks
1.       CO2 eriheite keskmise taseme
arvutamisel arvestatakse 2020.–2023. aastani 1,3 sõiduautona ja alates
2024. aastast ühe sõiduautona igat uut sõiduautot, mille CO2 eriheide
on alla 35 g CO2 kilomeetri kohta.
2.       Lõikes 1 ajavahemikuks
2020 – 2023 sätestatud korrutusteguri kohaldamisel võib arvesse võtta
kokku kuni 20 000 esmakordselt registreeritavat sõiduautot tootja kohta.”
(5)
Artikli 8 lõige 9 asendatakse järgmisega:
„9.     Komisjon võtab rakendusaktidena vastu
käesoleva artikli kohast seiret ja andmete esitamist käsitlevate menetluste
ning II lisa kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad. Nimetatud rakendusaktid
võetakse vastu kooskõlas artikli 14 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Komisjon võib kooskõlas artikliga 14a võtta vastu
delegeeritud õigusakte, et muuta II lisa seoses andmetele esitatavate nõuete ja
andmeparameetritega.”
(6)
Artikli 9 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3.     Komisjon võtab rakendusaktidena vastu
käesoleva artikli lõike 1 kohase ülemäärase heite maksu kogumise täpse korra.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 14 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.”
(7)
Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:
(a)      Lõike 3 viimane lause jäetakse välja.
(b)     Lõike 4 teise lõigu punkt b asendatakse
järgmisega:
„b)     kui taotlus on seotud I lisa punkti 1
alapunktidega a ja b, sihttase, milleks on 25 % vähem heidet võrreldes
eriheite keskmise tasemega 2007. aastal või kui mitu seotud ettevõtjat esitavad
ühe avalduse, 25 % vähem heidet võrreldes nende ettevõtjate põhjustatud
eriheite keskmise tasemega 2007. aastal.”
(c)     Lõike 4 teisele lõigule lisatakse
järgmine punkt c:
„c)     kui taotlus on seotud I lisa punkti 1
alapunktiga c, sihttase, milleks on 45 % vähem heidet võrreldes CO2
eriheite keskmise tasemega 2007. aastal või kui mitu seotud ettevõtjat
esitavad ühe taotluse, 45 % vähem heidet võrreldes nende ettevõtjate CO2
eriheite keskmise tasemega 2007. aastal.”
(8)
(b)     Lõige 8 asendatakse järgmisega:
„8.     Komisjon võtab vastu delegeeritud
õigusakte vastavalt artiklile 14a, milles sätestatakse käesoleva artikli
lõikeid 1–7 täiendavad eeskirjad seoses erandi tegemise kriteeriumide,
taotluste sisu ning CO2 eriheite vähendamise kavade sisu ja
hindamisega.”
(9)
Artikli 12 lõike 2 esimene lause asendatakse
järgmisega:
„Komisjon võtab rakendusaktidena vastu lõikes 1
osutatud uuenduslike tehnoloogiate heakskiitmise menetlust käsitlevad
üksikasjalikud sätted. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli
14 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.”
(10)
Artiklit 13 muudetakse järgmiselt:
(a)     Lõike 2 kolmas lõik asendatakse
järgmisega:
„Kõnealused meetmed võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega
vastavalt artiklile 14a.”
(b)     Lõike 3 teine lõik jäetakse välja.
(c)     Lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Komisjon vaatab 31. detsembriks 2014 läbi
eriheite sihttasemed, nende saavutamise meetodid ja muud käesoleva määruse
aspektid, et kehtestada uute sõiduautode CO2-heite sihttasemed 2020.
aastale järgnevaks perioodiks.”
(d)     Lõige 7 asendatakse järgmisega:
„7.     Komisjonile antakse volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 14a I lisas esitatud valemi
kohandamiseks, et võtta arvesse määruses (EÜ) nr 715/2007 ja määruses (EÜ) nr
692/2008 osutatud CO2 eriheite mõõtmist reguleeriva katsemenetluse
muudatusi, tagades samas, et vanas ja uues katsemenetluses on erineva
kasulikkusega sõidukitele ja eri tootjatele kehtestatud heite vähendamise
nõuded oma ranguselt võrreldavad.”
(11)
Artikkel 14 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 14
Komiteemenetlus
1.       Komisjoni abistab Euroopa Parlamendi ja
nõukogu otsuse 280/2004/EÜ artikli 9 alusel asutatud kliimamuutuste
komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.       Käesolevale lõikele viitamisel
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.”
(12)
Lisatakse artikkel 14a:
„Artikkel 14a
Delegeeritud volituste rakendamine
1.       Komisjonile antakse volitus võtta vastu
delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.       Komisjonile antakse määramata tähtajaks
alates [käesoleva määruse jõustumise kuupäev] volitused võtta vastu artikli 8
lõike 9 teises lõigus, artikli 11 lõikes 8, artikli 13 lõike 2 kolmandas lõigus
ja artikli 13 lõikes 7 osutatud delegeeritud õigusakte.
3.       Euroopa Parlament ja nõukogu võivad
artikli 8 lõike 9 teises lõigus, artikli 11 lõikes 8, artikli 13 lõike 2
kolmandas lõigus ja artikli 13 lõikes 7 osutatud volituste delegeerimise igal
ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud
volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta
juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.       Niipea kui komisjon on delegeeritud
õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile
ja nõukogule.
5.       Artikli 8 lõike 9, artikli 11 lõike 8,
artikli 13 lõike 2 kolmanda lõigu ja artikli 13 lõike 7 alusel vastu võetud
delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu
ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile
ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja
nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita
vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda
tähtaega kahe kuu võrra.
(13)
I lisa punktile 1 lisatakse järgmine alapunkt c:
„c)        alates 2020. aastast:
süsinikdioksiidi eriheite tase = 95 + a × (M – M0),
kus:
M = sõiduki mass kilogrammides (kg),
M0 = artikli 13 lõike 2 kohaselt
vastuvõetud väärtus
a = 0,0333.”
Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM/2011/0112 (lõplik).
[2]               V.a rahvusvahelisest merendusest pärit heide.
[3]               ELi transport arvudes 2011, Euroopa Komisjon.
[4]               http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/vehicles/cars/docs/study_car_2011_en.pdf

[5]               http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations/index_en.htm
[6]               http://ec.europa.eu/clima/events/0048/index_en.htm
[7]               ELT C , lk .
[8]               ELT C , lk .
[9]               ELT L 140, 5.6.2009, lk 1.
[10]             ELT L 171, 29.6.2007, lk 1.
[11]             ELT L 24, 29.1.2004, lk 1.
[12]             ELT L 145, 31.5.2011, lk 1.
[13]             EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
[14]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0097

Ettepanek: Nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimist  /* KOM/2006/0097 lõplik - CNS 2006/0029 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 6.3.2006KOM(2006) 97 lõplik2006/0029 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,mis käsitleb Euroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimist(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIKalandusalaseid partnerluslepinguid käsitlevate nõukogu 2004. aasta juuli järelduste kohaselt peab ühendus läbirääkimisi kõikide olemasolevate raamlepingute üle, et asendada need kõnealuse uue raamistikuga.Ühenduse ja Seišellide vaheline uus kalandusalane partnerlusleping parafeeriti 2005. aasta märtsis. Mõlemad pooled on seega uue raamlepingu ja kalandusprotokolliga nõustunud.Uus kalandusalane partnerlusleping ja protokoll näevad ette tõhusama majandus-, finants-, tehnika- ja teaduskoostöö kalandussektoris, et tagada ressursside kaitse ja jätkusuutlik kasutamine ning ettevõtete koostöö, mis on suunatud ühiseid huve teenivate majandussuhete arendamisele kalandussektoris ja sellega seotud tegevusvaldkondades.Mõlemad pooled nõustusid tegema asjaomastele ametiasutustele ettepaneku asendada olemasolev raamleping kõnealuse uue partnerluslepingu ja kalandusprotokolliga (protokoll võetakse vastu eraldi menetluse käigus).Eespool mainitut silmas pidades on kõnealune uus leping varude vastutustundliku ja säästva kasutamise edendamise kaudu kasulik nii Euroopa Ühendusele kui ka Seišelli Vabariigile.Eelneva põhjal teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu otsuse kõnealuse uue EÜ ja Seišellide vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimise kohta.2006/0029 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,mis käsitleb Euroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimistEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37 koos artikli 300 lõikega 2 ja artikli 300 lõike 3 esimese lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[2]ning arvestades järgmist:(1) Ühendus kiitis nõukogu määrusega (EMÜ) nr 1708/87[3] heaks Seišelli Vabariigiga sõlmitava Seišellide rannikuvetes kalastamise kokkuleppe. Kõnealuse kokkuleppe alusel pidasid pooled läbirääkimisi selle asendamiseks kalandusalase partnerluslepinguga.(2) Pärast kõnealuseid läbirääkimisi parafeeriti kalandusalane partnerlusleping 2005. aasta märtsis.(3) Kalandusalane partnerlusleping näeb ette majandus-, finants-, tehnika- ja teaduskoostöö kalandussektoris, et tagada ressursside kaitse ja jätkusuutlik kasutamine ning ettevõtete koostöö, mis on suunatud ühiseid huve teenivate majandussuhete arendamisele kalandussektoris ja sellega seotud tegevusvaldkondades.(4) Kõnealune leping tuleks heaks kiita.(5) Uue lepingu jõustumisel aegub määrus (EMÜ) nr 1708/87 ning see tuleks selguse huvides kehtetuks tunnistada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Ühendus kiidab heaks Euroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu (edaspidi "leping").Lepingu tekst on lisatud käesolevale määrusele.Artikkel 2Nõukogu eesistujat volitatakse määrama isikud, kellel on õigus ühendust siduvale lepingule alla kirjutada.Artikkel 3Määrus (EMÜ) nr 1708/87 tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 4Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 5Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaEuroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vaheline kalandusalane partnerluslepingEUROOPA ÜHENDUS (edaspidi “ühendus”) jaSeišelli Vabariik (edaspidi „Seišellid“), edaspidi „lepinguosalised“,VÕTTES ARVESSE ühenduse ja Seišellide tihedaid koostöösuhteid, eriti Cotonou lepingu raames, ning mõlemapoolset soovi koostööd tõhustada,VÕTTES ARVESSE Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni,OLLES TEADLIKUD 1995. aasta FAO konverentsil vastu võetud vastutustundliku kalapüügi juhendis sätestatud põhimõtete tähtsusest,OLLES OTSUSTANUD teha vastutustundliku kalapüügi edendamiseks vastastikku kasulikku koostööd, et tagada mere elusressursside pikaajaline kaitse ja jätkusuutlik kasutamine,OLLES VEENDUNUD, et koostöö peab toimuma üksteist täiendavate ühiste või ühepoolsete algatuste ja meetmete kaudu, mis on kooskõlas asjaomase poliitikaga ja tagavad jõupingutuste koostoime,OLLES OTSUSTANUD algatada kõnealuste eesmärkide saavutamiseks dialoogi, et aidata Seišellidel kujundada oma valdkondlikku kalanduspoliitikat ning teha kindlaks sobivad vahendid kõnealuse poliitika tõhusaks rakendamiseks ning ettevõtjate ja kodanikuühiskonna protsessi kaasamiseks,SOOVIDES leppida kokku Seišellide majandusvööndis kalastavate ühenduse laevade kalastustegevuse tingimustes ja ühenduse toetuses vastutustundliku kalapüügi rakendamiseks kõnealuses majandusvööndis,OLLES OTSUSTANUD teha tihedamat koostööd kalamajanduses ja sellega seotud valdkondades mõlema lepinguosalise ettevõtjaid kaasavate ühisettevõtete loomise ja arendamise kaudu,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:Artikkel 1 – reguleerimisalaKäesolev leping kehtestab põhimõtted, eeskirjad ja korra, millega reguleeritakse:-  majandus-, finants-, tehnilist ja teaduskoostööd kalandussektoris, et kalavarude kaitse ja jätkusuutliku kasutamise eesmärgil Seišellide vetes vastutustundlikku kalapüüki ning Seišellide kalandussektorit arendada;-  tingimusi, mis määravad ühenduse kalalaevade juurdepääsu Seišellide vetele;-  kalapüügi kontrollimise korda Seišellide vetes, et tagada eespool nimetatud eeskirjade ja tingimuste järgimine, olemasolu kalavarude säilitamise ja majandamise meetmete tõhusus ning ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügi ennetamine;-  äriühingute koostööd, mille eesmärk on arendada ühistest huvidest lähtudes kalandussektori ja sellega seotud valdkondade majandustegevust.Artikkel 2 – mõistedKäesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:a) Seišellide ametiasutus – Seišellide kalandusamet;b) ühenduse ametiasutus – Euroopa Komisjon;c) ühenduse laev – ühenduse liikmesriigi lipu all sõitev ja ühenduses registreeritud kalalaev;d) ühisettevõte – äriühing, mille on Seišellidel kalapüügiks või sellega seotud tegevusteks asutanud laevaomanikud või lepinguosaliste ettevõtted;e) ühiskomitee – komitee, mis koosneb ühenduse ja Seišellide esindajatest, kelle ülesanded on esitatud käesoleva lepingu artiklis 9.Artikkel 3 – käesoleva lepingu rakendamise põhimõtted ja eesmärgid1. Lepinguosalised kohustuvad edendama Seišellide vetes vastutustundlikku kalapüüki, lähtudes kõnealustes vetes kalastavate eri riikide laevade mittediskrimineerimise põhimõttest, ilma et see piiraks samas geograafilises piirkonnas paiknevate arengumaade vahel sõlmitud kokkulepete, sealhulgas vastastikuste kalastuskokkulepete kohaldamist.2. Lepinguosalised teevad koostööd valdkondliku kalanduspoliitika väljatöötamiseks ja rakendamiseks Seišellide vetes ning algatavad vajalike reformide arutamiseks poliitilise dialoogi. Lepinguosalised kohustuvad enne kõnealuse valdkonna meetmete vastuvõtmist teineteisega konsulteerima.3. Lepinguosalised teevad koostööd ka käesoleva lepingu alusel rakendatud meetmete, programmide ja tegevuste ühistel või ühepoolsetel eel- ja järelhindamistel ning jooksvatel hindamistel.4. Lepingupooled kohustuvad tagama käesoleva lepingu täitmise vastavalt hea majandusliku ja sotsiaalse juhtimise põhimõtetele.5. Ühenduse laevadel töötavate Seišellide meremeeste tööd reguleerib Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) töö põhimõtete ja -õiguste deklaratsioon, mida kohaldatakse asjaomaste lepingute ja üldiste töötamistingimuste suhtes. See hõlmab eelkõige ühinemisvabadust ja kollektiivläbirääkimiste õiguse tegelikku tunnustamist ning töö saamise ja kutsealale pääsemisega seotud diskrimineerimise kõrvaldamist.Artikkel 4 – statistika-alane koostöö1. Käesoleva lepinguga hõlmatud ajavahemiku jooksul jälgivad ühendus ja Seišellid kalavarude arengut Seišellide kalastusvööndis; seepärast toimub igal aastal vaheldumisi ühenduses ja Seišellidel ühine teaduskohtumine.2. Lepinguosalised peavad iga-aastase teaduskohtumise otsuste ja parimate olemasolevate teadusalaste nõuannete alusel üksteisega lepingu artikliga 9 ettenähtud ühiskomitees nõu ning võtavad vajaduse korral ja vastastikusel kokkuleppel meetmeid, et tagada kalavarude säästev majandamine.3. Lepinguosalised konsulteerivad teineteisega otse või India Ookeani Tuunikomisjonis (IOTC), et tagada elusressursside majandamine ja kaitse India ookeanis ning teha koostööd sellega seotud teadusuuringute alal.Artikkel 5 – ühenduse laevade ligipääs Seišellide kalastusvööndile1. Seišellid kohustuvad andma ühenduse laevadele püügiloa oma kalastusvööndis kooskõlas käesoleva lepinguga ning selle protokolli ja lisaga.2. Käesoleva lepinguga reguleeritav kalastustegevus toimub vastavalt Seišellide territooriumil kehtivatele õigusnormidele. Seišellide ametiasutused teavitavad komisjoni kõigist kõnealuste õigusaktide muudatustest.3. Seišellid vastutavad protokollis sätestatud kalapüügiseire tõhusa rakendamise eest. Ühenduse laevad teevad koostööd kõnealuse seire eest vastutavate Seišellide ametiasutustega.4. Ühendus kohustub võtma kõik vajalikud meetmed tagamaks, et ühenduse laevad järgivad kõnealust lepingut ning Seišellide jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes toimuvat kalastustegevust reguleerivaid õigusakte.Artikkel 6 – litsentsid1. Ühenduse laevad võivad Seišellide kalastusvööndis kalastada vaid juhul, kui neil on käesoleva lepingu kohaselt väljastatud püügilitsents.2. Laevale püügilitsentsi saamise kord, kohaldatavad tasud ja laevaomanike kasutatavad makseviisid määratakse kindlaks protokolli lisas.Artikkel 7 – rahaline toetus1. Ühendus maksab Seišellidele rahalist toetust vastavalt protokollis ja lisades sätestatud tingimustele. Rahaline toetus koosneb kahest omavahel seotud osast:a) ühenduse laevade juurdepääs Seišellide kalastusvööndile, jab) ühenduse rahaline toetus vastutustundliku kalapüügi rakendamiseks ja kalavarude säästvaks kasutamiseks Seišellide vetes.2. Lõike 1 punktis b nimetatud rahalise toetuse osa määratakse kindlaks ning toetust kasutatakse kooskõlas lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel protokolli kohaselt püstitatud eesmärkidega, mida tahetakse saavutada Seišellide valdkondliku kalanduspoliitika raames ning vastavalt selle rakendamiseks läbiviidavatele ühe- ja mitmeaastastele programmidele.3. Ühenduse rahalist toetust makstakse igal aastal kooskõlas protokolliga ning vastavalt käesolevale lepingule ja protokollile toetuse summa muutumise korral seoses järgmiste asjaoludega:a) kalastustegevust Seišellide vetes takistavad tõsised asjaolud, mis ei ole seotud loodusnähtustega;b) ühenduse laevadele lubatud kalapüügivõimaluste vähendamine lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel asjaomaste varude majandamise huvides, kui seda peetakse parimate olemasolevate teadusnõuannete põhjal ressursside kaitse ja säästva kasutamise seisukohalt vajalikuks;c) ühenduse laevadele lubatud kalapüügivõimaluste suurendamine lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel, kui kalavarude olukord seda parimate olemasolevate teadusnõuannete põhjal võimaldab;d) Seišellide valdkondliku kalanduspoliitika rakendamiseks antava ühenduse rahalise toetuse tingimuste ümberhindamine, kui seda põhjendavad mõlema lepinguosalise hinnangul ühe- ja mitmeaastaste programmide tulemused;e) käesoleva lepingu lõpetamine vastavalt artiklile 12;f) käesoleva lepingu kohaldamise peatamine vastavalt artiklile 13.Artikkel 8 – ettevõtjate ja kodanikuühiskonna vahelise koostöö edendamine1. Lepingupooled toetavad majanduslikku, ärialast, teaduslikku ja tehnilist koostööd kalandussektoris ja sellega seotud sektorites. Lepinguosalised peavad nimetatud eesmärgi saavutamiseks võetavate erinevate meetmete kooskõlastamiseks üksteisega nõu.2. Lepingupooled toetavad püügitehnikat ja -varustust, kalandustoodete säilitamisviise ja tööstuslikku töötlemist puudutava teabe vastastikust vahetamist.3. Lepingupooled püüavad luua tingimusi, mis soodustavad lepingupoolte ettevõtete vaheliste suhete edendamist tehnika-, majandus- ja ärialastes küsimustes, toetades äritegevust ja investeeringuid soodustava keskkonna kujundamist.4. Lepinguosalised soodustavad eelkõige vastastikuseid huve teenivate ühisettevõtete asutamist. Ühisettevõtete loomine Seišellidel ja ühenduse laevade üleandmine ühisettevõtetele toimub süstemaatiliselt kooskõlas Seišellide ja ühenduse õigusega.Artikkel 9 – ühiskomitee1. Käesoleva lepingu kohaldamise jälgimiseks moodustatakse ühiskomitee. Kõnealune komitee täidab järgmisi ülesandeid:a) lepingu täitmise, tõlgendamise ja kohaldamise jälgimine, eriti protokolli artikli 7 lõikes 2 viidatud ühe- ja mitmeaastaste programmide kavandamine ning nende rakendamise hindamine;b) vajalike kontaktide loomine kalapüügiga seotud vastastikust huvi pakkuvates küsimustes;c) tegutsemine käesoleva lepingu tõlgendamise või kohaldamisega seotud vaidluste rahumeelse lahendamise foorumina;d) vajaduse korral kalapüügivõimaluste taseme ja sellest tulenevalt rahalise toetuse muutmine;e) mis tahes muud ülesanded, mida lepingupooled võivad vastastikusel kokkuleppel komiteele määrata.2. Ühiskomitee tuleb kokku vähemalt kord aastas vaheldumisi ühenduses ja Seišellidel ning selle eesistujaks on kohtumist korraldav lepinguosaline. Ühiskomitee võib ükskõik kumma lepingupoole taotlusel kokku kutsuda erakorralise koosoleku.Artikkel 10 – lepingu geograafiline kohaldamisalaKäesolevat lepingut kohaldatakse ühelt poolt nende territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, selles asutamislepingus sätestatud tingimustel ja teiselt poolt Seišellide territooriumi suhtes.Artikkel 11 – lepingu kestusKäesolevat lepingut kohaldatakse kuus aastat alates selle jõustumiskuupäevast; seejärel on see täiendavalt pikendatav kuue aasta kaupa, kui ei esitata kirjalikku lepingu lõpetamise teatist kooskõlas artikliga 12.Artikkel 12 – lepingu lõpetamine1. Kumbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu lõpetada tõsiste asjaolude korral, nagu asjaomaste varude vähenemine, ühenduse laevadele tagatud kalapüügivõimaluste väiksema kasutamise kindlakstegemine või suutmatus täita lepinguosaliste võetud kohustusi seoses ebaseadusliku, reguleerimata ja teatamata jäetud kalapüügi ennetamisega.2. Asjaomane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele kirjalikult oma kavatsusest lepingust taganeda vähemalt kuus kuud enne esialgse ajavahemiku või iga täiendava ajavahemiku möödumist.3. Eelmises lõikes nimetatud teatise saatmisega avatakse küsimuse arutamine lepingupoolte vahel.4. Lepingu lõpetamise aastal makstavat artiklis 7 nimetatud rahalist toetust vähendatakse proportsionaalselt pro rata temporis põhimõttel.Artikkel 13 – lepingu peatamine1. Käesoleva lepingu kohaldamise võib peatada kummagi lepinguosalise algatusel lepingu sätete rakendamise suhtes esineva tõsise eriarvamuse korral. Lepingu peatamiseks peab asjaomane lepinguosaline oma kavatsusest kirjalikult teatama vähemalt kolm kuud enne peatamise jõustumiskuupäeva. Nimetatud teatise saamise järel alustavad lepingupooled arutelusid erimeelsuste lahendamiseks vastastikusel kokkuleppel.2. Artiklis 7 nimetatud rahalise toetuse maksmist vähendatakse proportsionaalselt pro rata temporis põhimõttel.Artikkel 14 – protokoll ja lisaProtokoll ja lisa on käesoleva lepingu lahutamatud osad.Artikkel 15 – tühistamine ja üleminekusätted1. Käesoleva lepinguga tunnistatakse alates käesoleva lepingu jõustumiskuupäevast kehtetuks ja asendatakse Euroopa Majandusühenduse ja Seišelli Vabariigi vaheline Seišellide rannikuvetes kalastamise 1987. aasta kokkulepe.2. Protokoll, millega määratakse kindlaks Euroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vahelises Seišellide rannikuvetes kalastamise kokkuleppes sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus ajavahemikuks 18. jaanuarist 2005 kuni 17. jaanuarini 2011, jääb siiski protokolli artiklis 1 sätestatud ajavahemikuks jõusse ja moodustab käesoleva lepingu lahutamatu osa.Artikkel 16 – jõustumineKäesolev leping, mis on koostatud kahes eksemplaris eesti, hispaania, hollandi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, saksa, slovaki, sloveeni, soome, rootsi, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed, jõustub kuupäeval, mil lepinguosalised teatavad teineteisele selle vastuvõtmise menetluste lõpuleviimisest.****[1] ELT L[2] ELT L[3] EÜT L 119, 7.5.1987, lk 26.