Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0430

Ettepanek : Nõukogu määrus, millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks  /* KOM/2009/0430 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 19.8.2009KOM(2009) 430 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaksSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005) (edaspidi „algmäärus”), kohaldamist teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade importi käsitlevas menetluses. |Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis tehti kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu määrus (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks. Määrusega (EÜ) nr 954/2008 muudeti määrust (EÜ) No 682/2007 seoses ühe äriühingu ja kõikide teiste äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksuga. Komisjoni otsus 2007/424/EÜ, millega kiidetakse heaks kahe Tai tootja pakutud kohustus. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte 16. septembril 2008 algatas komisjon teatava Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes kehtivate dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise. Läbivaatamine hõlmas ainult meetmete vormi uurimist ja selle hindamist, kas teatavate Tai eksportivate tootjate poolt pakutav hinnakohustus on reaalne ja kas seda on võimalik vastu võtta. Lisatud ettepanek määruse (EÜ) nr 682/2007 muutmiseks põhineb lõplikel järeldustel, millest tuleneb, et hinnakohustused ei ole sobiv meede. Sellepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud ettepaneku määruse kohta, mis tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 15. detsembriks 2009. |Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed; viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Märkust selle kohta, et ühendusel, liikmesriikide valitsustel, piirkondlikel ja kohalikel omavalitsustel, ettevõtjatel ja kodanikel lasuv finants- ja halduskoormus peab olema minimaalne ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei kohaldata. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 682/2007, millega kehtestatakse teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 8 ja artikli 11 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. MENETLUS1. Kehtivad meetmed(1) Pärast uurimist (edaspidi „esialgne uurimine”) kehtestas nõukogu määrusega (EÜ) nr 682/2007[2] (edaspidi „esialgne määrus”) lõplikud dumpinguvastased tollimaksud CN-koodide ex 2001 90 30 ja ex 2005 80 00 alla kuuluvate teatavate Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade impordi suhtes. Meetmed kehtestati väärtuselise tollimaksu kujul. Määrusega (EÜ) nr 954/2008[3] muudeti määrust (EÜ) No 682/2007 seoses ühe äriühingu ja kõikide teiste äriühingute suhtes kehtestatud tollimaksumääraga. Tollimaksumäärad jäid vahemikku 3,1–14,3 %. Tollimaksust oli vabastatud nende kahe Tai eksportiva tootja (nimelt Malee Sampran Public Co Ltd (edaspidi „Malee”) ja Sun Sweet Co Ltd (edaspidi „Sun Sweet”)) import, kelle hinnakohustused olid heaks kiidetud komisjoni otsusega 2007/424/EÜ[4] ja kes vastasid määruse (EÜ) nr 682/2007 artiklis 2 sätestatud tingimustele.2. Läbivaatamise põhjused(2) Lõplike meetmete kohaldamise ajal andis nõukogu erandkorras loa koostööd teinud eksportivatele tootjatele, kes ei jõudnud esitada piisavalt põhjendatud hinnakohustust algmääruse artikli 8 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul, lõpetada oma pakkumine 10 kalendripäeva jooksul alates lõpliku määruse (EÜ) nr 682/2007 jõustumisest. Selle aja jooksul esitati veel kümme hinnakohustuse võtmise ettepanekut. Nii kaks heakskiidetud kui ka lisandunud kümme uut pakkumist hõlmasid kindlaksmääratud minimaalseid impordihindu.(3) Enne kümne uue pakkumise avalikustamist vaidlustas ühenduse tootmisharu hinnakohustuste asjakohasuse, väites, et kindlaksmääratud minimaalsed impordihinnad ei ole vaatlusaluse toote (nagu määratletud põhjenduses 16) ja selle peamise tooraine ja sisendite hindade tõusu tõttu enam sobiv meede.(4) Selleks et hinnata, kas hinnakohustused on sobiv dumpinguvastaste meetmete vorm, pidas komisjon vajalikuks hinnata uuesti, kas pakutud ja heakskiidetud hinnakohustused on reaalsed ja kas neid on võimalik vastu võtta.3. Uurimine(5) Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist tegi komisjon kindlaks, et on piisavalt tõendeid osalise vahepealse läbivaatamise algatamiseks, ja teatas 16. septembril 2008. aastal Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates[5] osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3.(6) Läbivaatamisel piirduti meetmete vormi uurimisega kahe Tai eksportiva tootja puhul, kelle pakutud hinnakohustus oli heaks kiidetud, ja kümne Tai eksportiva tootja puhul, kelle hinnakohustuse võtmise ettepaneku kohta ei olnud veel otsust tehtud.(7) Komisjon teavitas ametlikult eksportivaid tootjaid, eksportiva riigi esindajaid ning ühenduse tootjaid ja nende ühendust ning importijaid osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus esitada kirjalikult oma seisukohad ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.(8) Selleks et saada uurimise jaoks vajalikku teavet, saatis komisjon küsimustikud kaheteistkümnele asjaga seotud eksportivale tootjale ja ühenduse tootjatele. Ühenduse tootjad ja seitse kaheteistkümnest Tai äriühingust vastasid küsimustikule.(9) Viis Tai äriühingut, kelle hinnakohustuse pakkumise kohta ei olnud veel otsust tehtud, ei vastanud küsimustikule, mida peeti koostööks hoidumiseks algmääruse artikli 18 tähenduses. Ühe Tai äriühingu teavet ei saadud arvesse võtta, kuna ta ei täitnud täielikult konfidentsiaalset küsimustikku. Lisaks sellele ei esitanud äriühing korralikku küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni. Äriühing väitis, et äriühingus aset leidnud suure struktuurimuutuse, sealhulgas ka nime muutuse, tõttu oli raske küsimustikule nõuetekohaselt vastata. Lisaks sellele ei esitanud veel üks Tai äriühing korralikku küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni. Kõigile asjaomastele äriühingutele teatati algmääruse artikli 18 kavandatavast kohaldamisest ja neile anti võimalus märkuste esitamiseks. Viimati nimetatud äriühing väitis, et neil ei olnud võimalik esitada korralikku edastatud andmete mittekonfidentsiaalset versiooni andmete konfidentsiaalsuse tõttu. Tuleb märkida, et kuigi see argument on vastuvõetav küsimustiku selle osa puhul, mis käsitleb äriühingu kulusid ja hindu, ei saa seda küsimustiku muude osade puhul (tegevusstatistika, üldteave jne) vastuvõetavaks pidada. Esimesena nimetatud äriühing esitas täiendavat konfidentsiaalset teavet. Kuigi võetakse arvesse, et äriühingus toimuvad ümberkorraldused, on siiski vaja esitada põhiteavet, et äriühingu olukorda oleks võimalik hinnata. Kuigi lisateave esitati hiljem, ei olnud kõnealune miinimumnõue täidetud, kuna üksikasju teatavate kuluartiklite kohta ei esitatud. Lisaks sellele ei esitatud korralikku küsimustiku vastuste mittekonfidentsiaalset versiooni.(10) Seega jõuti järeldusele, et ei esitatud mõjuvaid argumente, mis muudaksid otsust kohaldada algmääruse artiklit 18.(11) Kõik teised tootmisettevõtted tegid koostööd ja vastasid küsimustikule.(12) Mitmed muud huvitatud isikud esitasid märkusi. Üks importija väitis, et meetmete kehtestamine ei olnud õigustatud, kuna esialgsel uurimisperioodil (nagu määratletud põhjenduses 17) dumpingut ei esinenud ja seega tuleks need tühistada. Sellega seoses tuleks meelde tuletada, et esialgses uurimises tuvastati kahjustava dumpingu esinemine. Lisaks sellele keskendutakse käesolevas läbivaatamises hinnakohustuste sobivusele dumpinguvastaste meetmete tõhusa vormina ning arvesse saab võtta vaid neid esialgse uurimise järelduste kohta tehtavaid märkusi, mis on seotud meetmete vormiga. Seepärast tuli kõnealune märkus tagasi lükata. Veel üks importija esitas ametliku taotluse meetmete peatamiseks. Seda taotlust hinnatakse väljaspool käesolevat läbivaatamise uurimist.(13) Kontrollkäigud tehti järgmiste äriühingute valdustesse.(14) a) Tai eksportivad tootjad:-  Lampang Food Products Co., Ltd., Bangkok,-  Malee Sampran Public Co., Ltd., Bangkok,-  River Kwai International Food Industry Co., Ltd., Bangkok, ja-  Sun Sweet Co., Ltd., Chingmai;b) ühenduse tootjad:-  Bonduelle Conserve International, Lille-Villeneuve d'Ascq, Prantsusmaa,-  Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Itaalia.(15) Uurimine kestis ajavahemikul 1. juulist 2007 kuni 30. juunini 2008 (edaspidi „läbivaatamise uurimisperiood”).4. Vaatlusalune toode(16) Vaatlusalune toode on Taist pärit, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud külmutamata suhkrumais ( Zea mays var. saccharata ) terade kujul, mis praegu kuulub CN-koodi ex 2001 90 30 alla, ja ilma äädika või äädikhappeta toiduks valmistatud või konserveeritud külmutamata suhkrumais ( Zea mays var. saccharata ) terade kujul (v.a rubriiki 2006 kuuluvad tooted), mis praegu kuulub CN-koodi ex 2005 80 00 alla.C. TULEMUSED1. Vaatlusaluse toote müügihindade areng(17) Esimese sammuna uuriti vaatlusaluse toote hinna arengut esialgse uurimisperioodi algusest, st 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2005 (edaspidi „esialgne uurimisperiood”), kuni läbivaatamise uurimisperioodi lõpuni. Ülejäänud 2008. aasta andmeid vaadati lõppjärelduste kontrollimiseks.(18) Analüüs näitas Taist pärit vaatlusaluse toote impordihindade selget tõusutrendi alates esialgse uurimisperioodi algusest, eelkõige alates 2006. aasta lõpust. Hoolimata hinnalangusest läbivaatamise uurimisperioodil, olid hinnad märkimisväärselt kõrgemad kui esialgsel uurimisperioodil. 2008. aasta andmed viitavad uuele hinnatõusule.Tabel 1: ELi suunatud Taist pärit impordi hinnad kvartalite kaupaIndeks, KV1/2005 = 100 | KV1 | KV2 | KV3 | KV4 |Esialgne uurimisperiood Indeks | 656 100 | 669 102 | 723 110 | 699 107 |2006 Indeks | 719 110 | 705 107 | 715 109 | 747 114 |2007 Indeks | 830 127 | 798 122 | 814 124 | 773 118 |Läbivaatamise uurimisperiood Indeks | 814 124 | 773 118 | 763 116 | 740 113 |2008 Indeks | 763 116 | 740 113 | 768 117 | 811 124 |Allikas : Eurostat(19) Eurostati andmete kohast vaatlusaluse toote keskmiste impordihindade üldist arengut kinnitas Tai äriühingute poolt ELi müüdud standardsuurusega konservide (12 oz) kontrollitud müügihindade analüüs. Nagu näidatud allpool esitatud tabelis võib kõnealuse suurusega konservide puhul täheldada samasugust trendi, kui nähtub Eurostati andmetest.(20) Lisaks sellele näitasid standardsuurusega konservide Tai hinnad isegi suuremat hinnakõikumist alates esialgse uurimisperioodi algusest. Müügihinnad kõikusid 2005. aasta esimese kvartali ja läbivaatamise uurimisperioodi viimase kvartali vahelisel ajal üle 30 %. 2008. aasta teise poole andmed kinnitavad seda arengut.Tabel 2: Tai müügihinnad impordil ELi (Euro/t – konserv suurusega 12 oz – indekseeritud)Indeks, KV1/2005 = 100 | KV1 | KV2 | KV3 | KV4 |Esialgne uurimisperiood | 100 | 105 | 106 | 115 |2006 | 118 | 119 | 118 | 123 |2007 | 129 | 133 | 123 | 116 |Läbivaatamise uurimisperiood | 123 | 116 | 109 | 112 |2008 | 109 | 112 | 121 | 122 |Allikas : uurimine(21) Võttes arvesse vaatlusaluse toote hindade märkimisväärset kõikumist alates esialgsest uurimisperioodist, tuleb järeldada, et kindlaksmääratud minimaalse impordihinnaga hinnakohustused ei ole enam asjakohased.2. Minimaalsete impordihindade võimalik indekseerimine(22) Kuigi kontrollitavad hinnakohustused ja heakskiidetud hinnakohustused sisaldavad ainult kindlaksmääratud minimaalseid hindu, uuriti siiski, kas kahte kehtivat hinnakohustust ja kümmet kontrollitavat hinnakohustust saaks erandkorras vastavalt säilitada või heaks kiita minimaalsete impordihindade indekseerimise kaudu.(23) Seega tuli kindlaks teha, kas vaatlusaluse toote müügihindade ja tootmisprotsessis kasutatava peamise tooraine/sisendi ostuhindade arengu vahel on seos ja kui seos esineb, siis kas need ostuhinnad moodustavad olulise osa tootmise kogukuludest ja kas teave nende komponentide hinna kohta on avalikult kättesaadav.(24) Kaks peamist komponenti on suhkrumais ja konservipurgid, mis moodustavad mõlemad 30–40 % vaatlusaluse toote tootmiskuludest.a) Indekseerimine suhkrumaisi ostuhinna arengu alusel(25) Allpool esitatud tabelist on näha, et suhkrumaisi keskmine ostuhind Tais ja ELis on võrreldes esialgse uurimisperioodiga märkimisväärselt tõusnud. Läbivaatamise uurimisperioodi lõpus olid hinnad oluliselt kõrgemad kui esialgsel uurimisperioodil. 2008. aasta teise poole andmed kinnitavad hinnatõusu.(26) Samuti ilmneb, et erinevalt EList näitavad Tai ostuhinnad üha suuremat kõikumist aasta jooksul, eelkõige alates 2006. aasta lõpust. Erinevus madalaima ja kõrgeima hinna vahel oli Tais ligi 40 % esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal. 2008. aasta lõpu andmed osutavad veelgi suuremale hinnakõikumisele.Tabel 3: Suhkrumaisi ostuhinnad kvartalite kaupa eurodes (indekseeritud)Indeks, KV1/2005 = 100 | KV1 | KV2 | KV3 | KV4 |Esialgne uurimisperiood (2005) | Tai | 100 | 100 | 101 | 117 |EL | 100 | 100 | 100 | 100 |2006 | Tai | 121 | 116 | 118 | 132 |EL | 99 | 99 | 99 | 99 |2007 | Tai | 138 | 124 | 125 | 132 |EL | 114 | 114 | 114 | 114 |Läbivaatamise uurimisperiood | Tai | 125 | 132 | 130 | 117 |EL | 114 | 114 | 160 | 160 |2008 | Tai | 130 | 117 | 127 | 161 |EL | 160 | 160 | 160 | 160 |Allikas: uurimine(27) Vaatamata sellele, et nii vaatlusaluse toote müügihind kui ka suhkrumaisi ostuhind kõikus esialgsest uurimisperioodist alates üha rohkem, ei tuvastatud järjepidevat ja stabiilset seost mõlemate hindade vahel. Kuigi 2005. aasta alguse ja 2006. aasta lõpu vahelise aja kohta võib väita, et suhkrumaisi hinnaareng peegeldub teataval määral vaatlusaluse toote hinnaarengus, ei kehti see enam 2007. aasta kohta. Suhkrumaisi ostuhind hoopis langeb, samal ajal kui vaatlusaluse toote müügihind tõuseb ja vastupidi.Tabel 4: Vaatlusaluse toote müügihinna ja suhkrumaisi ostuhinna vaheline seos [pic](28) Lisaks sellele näitas analüüs, et suhkrumaisi hinnaareng ei ole maailmas ühtlane. Tabelist 3 nähtub, et Tai ja ühenduse hindade areng on erinev.(29) Kuna puudub seos vaatlusaluse toote müügihindade ja suhkrumaisi ostuhindade vahel ning võttes arvesse suhkruhinna erinevat arengut Tais ja ühenduses, on selge, et minimaalse impordihinna indekseerimine suhkrumaisi hinna alusel ei ole võimalik.(30) Sama oluline on ka asjaolu, et teave suhkrumaisi hindade kohta ei ole avalikult kättesaadav. Eespool esitatud andmeid oli võimalik hankida vaid läbivaatamise raames. Miinimumhinna indekseerimine on seega võimatu, isegi kui seos oleks tuvastatud.a) Indekseerimine konservipurkide ostuhinna arengu alusel(31) Teise peamise sisendi – konservipurkide – hind moodustab osa tootmise kogukuludest, mis ei ole aga piisavalt märkimisväärne osa, et võimaldada indekseerimist ainult konservipurkide hinna alusel. Lisaks sellele on uurimine näidanud, et konservipurkide hinnad olid esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal stabiilsed, s.t et seost vaatlusaluse toote hinnaga ei olnud võimalik leida. Seega märgitakse, et põhjenduses 23 esitatud indekseerimise eeltingimused ei ole täidetud. Seepärast ei kaalutud rohkem minimaalse impordihinna indekseerimist konservipurkide hinna alusel.(32) Eespool nimetatud elementide põhjal kinnitati uurimises, et ei ole võimalik indekseerida minimaalseid impordihindu vaatlusaluse toote kõikuvate hindade arvesse võtmiseks.3. Põhjused, miks kontrollitavaid hinnakohustusi ei saa heaks kiita(33) Kümnest äriühingust, kelle hinnakohustuse kohta ei olnud veel otsust tehtud, ei vastanud viis küsimustikule ning seega peetakse neid koostööst hoiduvateks vastavalt algmääruse artiklile 18. Põhimõttelistel kaalutlustel ei saa koostööst hoidumist premeerida ning seega ei saa nende äriühingute pakutud hinnakohustusi heaks kiita.(34) Veel leiti, et üks teine äriühing võttis üle dumpinguvastased tollimaksud, vähemalt teatavate tehingute puhul. Selline käitumine nõrgendab usaldust, mis on hinnakohustuste heakskiitmise eeldus. Seetõttu ei kiidetud selle äriühingu pakutud hinnakohustust heaks.(35) Üks äriühing asutas vaatlusalust toodet tootva seotud äriühingu väljaspool Taid. Äriühing tegi ettepaneku kaasata kõnealune tütarettevõtte hinnakohustuse pakkumisse. Taolise tütarettevõtte olemasolu kätkeb endas aga suurt ristkompenseerimise ohtu. Seetõttu tuli ka selle äriühingu pakutud hinnakohustus tagasi lükata.(36) Üks äriühing lõpetas vaatlusaluse toote tootmise ja liisis tootmisseadmed äsja asutatud seotud äriühingule. Seetõttu tuli ka selle äriühingu pakutud hinnakohustus tagasi lükata.4. Hinnakohustuse tühistamise põhjused(37) Ühe hinnakohustuse võtnud äriühingu valdustesse tehtud kontrollkäigu raames tuvastati mitmeid rikkumisi, mida on üksikasjalikud kirjeldatud komisjoni otsuses [INSERT].D. JÄRELDUSED(38) Eespool esitatud faktidest ja kaalutlustest lähtudes jõutakse järeldusele, et kindlaksmääratud minimaalse impordihinnaga hinnakohustused ei ole enam dumpingu kahjuliku mõju tasakaalustamiseks sobiv meede ning probleemi lahendamiseks ei ole võimalik kasutada minimaalsete impordihindade indekseerimist. Seepärast tuleks hinnakohustuse võtmise ettepanekud tagasi lükata ning heakskiidetud hinnakohustused tühistada.(39) Kümnest hinnapakkumisest, mille kohta ei ole veel otsust tehtud, tuleks kaheksa tagasi lükata eespool nimetatud põhjustel.(40) Samuti tuleks tühistada üks kahest juba heakskiidetud hinnapakkumisest, kuna hinnakohustus ei vasta nõuetele.(41) Seega järeldati, et meetme vormi käsitlev läbivaatamise uurimine tuleks lõpetada, asjaomased hinnakohustuse võtmise ettepanekud tagasi lükata ja juba heakskiidetud hinnakohustused tühistada.(42) Kõiki asjaomaseid isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal tehti otsus lükata tagasi hinnakohustuse võtmise ettepanekud ja tühistada juba heakskiidetud hinnakohustused, ning neile anti võimalus esitada märkusi.(43) Mõned isikud väitsid, et hinnakohustust ei saa tühistada, kui kõikidest hinnakohustuse tingimustest on kinni peetud. Äriühingule tuleks hoopis anda võimalus vaadata üle oma minimaalsed impordihinnad turuarengust lähtudes.(44) Vastusena sellel väitele tuleb rõhutada, et heakskiidetud kohustused tuli tühistada nagu ka hinnakohustuse võtmise pakkumised tagasi lükata eelkõige praktilistel kaalutlustel. Nagu eespool selgitatud, on läbivaatamine näidanud, et suhkrumaisi puhul ei ole hinnakohustused sobivad, olenemata sellest, kas äriühingud täidavad hinnakohustuse võtmise tingimusi või kas nad on valmis minimaalseid impordihindu läbi vaatama. Võttes arvesse läbivaatamisel tuvastatud hinnakõikumist, oleks minimaalsete impordihindade läbivaatamisel mõtet vaid siis, kui määrataks kindlaks indekseerimise valem. Kuid läbivaatamine on näidanud, et puudub alus, mille põhjal seda teha.(45) Üks äriühing väitis, et nende suhkrumaisi ostuhinnad ja vaatlusaluse toote müügihinnad olid esialgse uurimisperioodi ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal väga kõikuvad ja tõusid ning ta väitis, et nende vaatlusaluse toote müügihinna tõus oli põhjustatud minimaalsest impordihinnast. Seega väitis äriühing, et ei ole põhjust tühistada nende hinnakohustusele antud heakskiitu.(46) Äriühingu esitatud teave aga väidet ei kinnita. Suhkrumaisi hind tõepoolest tõusis, kuigi keskmisest mõnevõrra vähem. Äriühingu vaatlusaluse toote hind oli läbivaatamise uurimisperioodil asjaomasest minimaalsest impordihinnast aga märkimisväärselt kõrgem ja näitas edasist tõusutrendi ka 2008. aasta teises pooles.(47) Mõned isikud väitsid, et hinnakohustuse võtmise ettepanekute tagasilükkamine ja heakskiidetud hinnakohustuste tühistamine ei ole kooskõlas WTO dumpinguvastase lepingu artikliga 15, milles kohustatakse WTO liikmeid võtma arvesse arengumaade eriolukorda. Vastusena sellele seisukohale tuleb rõhutada, et komisjon kaalus eelarvamusteta kõiki võimalusi, kaasa arvatud kindlaksmääratud minimaalse impordihinna indekseerimist, et lahendada hinnakohustuse teostatavuse probleemi. Seega on konstruktiivsete abinõude rakendamise võimalust käesoleval juhul uuritud. Põhjendustes 22–32 esitatud uurimise järeldused ei jätnud aga siinkohal mänguruumi.(48) Teised isikud taotlesid läbivaatamise järelduste põhjal meetmete ametlikku peatamist. Nagu märgitud põhjenduses 12, hinnatakse seda taotlust väljaspool käesolevat läbivaatamise uurimist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artikli 1 lõige 3 jäetakse välja.2. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artikli 1 lõige 4 nummerdatakse ümber artikli 1 lõikeks 3.3. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artikkel 2 jäetakse välja.4. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) artiklid 3 ja 4 nummerdatakse vastavalt ümber artikliteks 2 ja 3.5. Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) II lisa jäetakse välja.Artikkel 2Määruse (EÜ) nr 682/2007 (mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 954/2008) osaline vahepealne läbivaatamine lõpetatakse ilma hinnakohustuste pakkumistele heakskiitu andmata.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[…] [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1.[2] ELT L 159, 20.6.2007, lk 14.[3] ELT L 260, 30.9.2008, lk 1.[4] ELT L 159, 20.6.2007, lk 42.[5] ELT C 237, 16.9.2008, lk 18.


				|

		52012PC0021

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline kava /* KOM/2012/021 lõplik - 2012/0013 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Euroopa Liidu toimimise lepingus (edaspidi
„alusleping”) eristatakse komisjonile delegeeritud õigust võtta vastu muid kui
seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad ning mis täiendavad või muudavad
seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi, nagu on sätestatud
aluslepingu artikli 290 lõikes 1 (delegeeritud õigusaktid), ning komisjonile
antud volitusi võtta vastu ühetaolisi tingimusi, mis on vajalikud liidu
õiguslikult siduvate aktide rakendamiseks, nagu on sätestatud aluslepingu
artikli 291 lõikes 2 (rakendusaktid).
Käesoleva ettepaneku eesmärk on viia 18.
detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse
tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline kava (tursavarude majandamise
kava), kooskõlla Euroopa Liidu toimimise lepingu uute eeskirjadega. Komisjonile
kõnealuse määrusega antud volitused on ümber klassifitseeritud
delegeeritavateks meetmeteks ja rakendusliku iseloomuga meetmeteks.
Kõnealuse kava põhieesmärk on tagada
tursavarude säästev kasutamine maksimaalse jätkusuutliku saagikuse alusel
nendes geograafilistes piirkondades, mis hõlmavad Kattegatti, Põhjamerd,
Šotimaast lääne poole jäävaid vesi ja Iiri merd (artikli 5 lõige 1). Selle
eesmärgi saavutamiseks on kavas sätestatud eeskirjad kõnealuse kalavaru
iga-aastaste püügivõimaluste kehtestamiseks lubatud kogupüügina ja maksimaalse
lubatud püügikoormusena. Selliste eeskirjade puhul kasutatakse teatavaid
tehnilisi parameetreid, mille alusel võib kalavarusid pidada paremas või
halvemas kaitsestaatuses olevaks ning seega kava eesmärgile vastavaks või
mittevastavaks. Kõnealused parameetrid on teaduspõhised, nende puhul ei ole
tegemist poliitilise valikuga. Teadus võib areneda ja täiustuda ning seepärast
peab kava sisaldama vajalikke sätteid, et tagada selle ajakohastamine
tippteaduse kättesaadavate saavutuste alusel.
Kõnealuse määruse artikli 10 lõikes 1 on
sätestatud, et kui teadusuuringute tulemusena selgub, et kava eesmärgiks olev
kalastussuremuse tase ja sellega seotud kudekarja biomassi tase ei ole enam
asjakohased, peab nõukogu sellised parameetrid läbi vaatama, et tagada kavaga
ettenähtud eesmärkide saavutamine. Kehtiva määruse kohaselt on nõukogule antud
õigus muuta niisuguseid kava mitteolemuslikke osi. Selline otsustamismenetlus
ei ole aga Euroopa Liidu toimimise lepingu kohaselt enam võimalik.
Samamoodi tuleks komisjonile anda volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte määruse (EÜ) nr 1342/2008 muude
mitteolemuslike osade muutmiseks, nagu I lisa teatavad tehnilised parameetrid,
kui selleks tekib vajadus, ning tingimusel, et järgitakse kõnealuses määruses
sätestatud rangeid tingimusi.
Delegeeritud volitused tuleks anda ka
püügikoormuse kohandamise eeskirjade kehtestamiseks, kui laevarühm jäetakse
püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast välja või võetakse sinna
tagasi; samuti seoses püügivõimsuse arvutamise meetodiga, seoses maksimaalse
lubatud püügikoormuse kohandamise arvutamise meetodiga ja seoses muudatustega
geograafiliste piirkondade ja püügivahendite rühma koostises.
Komisjonile tuleks anda rakendusvolitused
komisjonile teabe edastamise korra ja vormi ning kalapüügiloa vormi
kehtestamiseks ja püügiloaga laevade nimekirja koostamiseks.
Lisaks tuleks nüüd, pärast Euroopa Liidu
toimimise lepingu jõustumist selgitada artiklis 30 sätestatud
otsustamismenetlust.
Kavandatavad muudatused on seega muudatused,
mis võimaldavad kava tõhusat rakendamist uues otsustamisraamistikus, mis on
kehtestatud Lissaboni lepinguga.
Eespool kirjeldatut arvesse võttes valmistati
ette määruse (EÜ) nr 1342/2008 muudatusettepaneku eelnõu ja komisjonil
palutakse see vastu võtta nii kiiresti kui võimalik ning edastada see nõukogule
ja Euroopa Parlamendile.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Huvitatud isikutega konsulteerimiseks ega
mõjuhinnangu läbiviimiseks ei olnud vajadust.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
·
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Kõnealuse meetme peamiseks ajendiks on
kindlaks määrata nõukogu määrusega (EÜ) nr 1342/2008 komisjonile delegeeritavad
õigused ja liigitada need delegeeritud või rakendusvolitusteks.
·
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43
lõige 2.
·
Subsidiaarsuse põhimõte
Ettepanek tehakse Euroopa Liidu ainupädevusse
kuuluvas valdkonnas.
·
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanekuga muudetakse nõukogu määruses (EÜ)
nr 1342/2008 juba olemasolevaid meetmeid, seega ei seata proportsionaalsuse
põhimõtet kahtluse alla.
·
Vahendi valik
Kavandatav vahend: Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrus.
Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmistel
põhjustel: määrust peab muutma määrusega.
4.           MÕJU EELARVELE
Käesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu
kulusid.
2012/0013 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu 18. detsembri
2008. aasta määrust (EÜ) nr 1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja
nende varude püügi pikaajaline kava
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[1],

pärast õigusakti eelnõu esitamist riikide
parlamentidele,
järgides seadusandlikku tavamenetlust
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr
1342/2008, millega kehtestatakse tursavarude ja nende varude püügi pikaajaline
kava ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 423/2004,[2] antakse
nõukogule õigus teha seiret ning vaadata läbi kalastussuremuse maksimaalsed
tasemed ja sellega seotud kudekarja biomassi tasemed.
(2)
Aluslepingu artiklis 290 sätestatud korras võib
komisjonile anda õiguse täiendada või muuta seadusandliku akti teatavaid
mitteolemuslikke osi delegeeritud aktidega.
(3)
Määruse (EÜ) nr 1342/2008 sätete mitteolemuslike
osade muutmiseks või täiendamiseks tuleks komisjonile delegeerida volitused
võtta vastu õigusakte kooskõlas aluslepingu artikliga 290 järgmistel juhtudel:
–
kalastussuremuse taseme ja sellega seotud kudekarja
biomassi taseme kehtestatud väärtuste muutmine, kui eesmärgiks seatud
kalastussuremuse tase on saavutatud;
–
püügikoormuse kohandamise eeskirjade kehtestamine,
kui laevarühm jäetakse püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast välja
või võetakse sinna tagasi;
–
eeskirjad, milles käsitletakse artikli 14 lõikes 3
osutatud püügivõimsuse arvutamise meetodit ning maksimaalse püügivõimsuse
taseme kohandamist kalapüügi alalise lõpetamise ja püügivõimsuse ülekandmise
tõttu;
–
eeskirjad, milles käsitletakse maksimaalse lubatud
püügikoormuse kohandamise arvutamise meetodit seoses kvootide haldamisega;
–
eeskirjad, milles käsitletakse maksimaalse lubatud
püügikoormuse kohandamise arvutamise meetodit seoses püügikoormuse
ülekandmisega püügikoormuse rühmade vahel;
–
muudatused I lisas sätestatud geograafiliste
piirkondade ja püügivahendite rühmade koostises.
(4)
Eriti oluline on, et komisjon korraldaks
ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone, kaasa arvatud ekspertide
tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja
koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning
asjakohase esitamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(5)
Aluslepingu artikli 291 kohaselt tuleks õiguslikult
siduvate aktide ühetaolistes tingimustes rakendamiseks anda komisjonile
rakendusvolitused.
(6)
Selleks et tagada ühetaolised tingimused määruse
(EÜ) nr 1342/2008 rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused
seoses üksikasjalike eeskirjadega, mis käsitlevad komisjonile käesoleva määruse
kohase teabe edastamise korda ja vormi, kalapüügiloa vormi ja püügiloaga
laevade nimekirja. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendusvolituste
teostamise suhtes[3].
(7)
Artiklis 30 sätestatud otsustamismenetlust tuleks
selgitada pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumist.
(8)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1342/2008
vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1342/2008 muudetakse
järgmiselt:
1.
Artikli 10 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Komisjonile antakse volitused võtta artikli
31a kohaselt vastu delegeeritud õigusakte seoses muudatustega artikli 5 lõikes
2, artiklis 6 ja artikli 7 lõikes 2 sätestatud tasemete väärtuses, kui
saavutatakse artikli 5 lõikes 2 osutatud eesmärgiks olev kalastussuremuse tase
või kui teaduslike andmete kohaselt ei ole see eesmärgiks olev tase või
artiklis 6 sätestatud kudekarja biomassi miinimum- ja ennetuslikud tasemed või
artikli 7 lõikes 2 nimetatud kalastussuremuse määrad varude ammendumise
vältimiseks ja maksimaalse jätkusuutliku saagikuse säilitamiseks enam sobivad.”
2.
Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:
(a)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3.     Liikmesriigid esitavad igal aastal
komisjonile asjakohased andmed tagamaks, et eespool toodud tingimused on
pidevalt täidetud.”
(b)
Lisatakse lõiked 4 ja 5:
„4.     Komisjonile antakse volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 31a, et kehtestada eeskirjad
püügikoormuse kohandamiseks, juhul kui laevarühm jäetakse artikli 11 lõike 2
kohaselt püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast välja või võetakse
sinna tagasi, ning juhul kui laev ei vasta enam väljajätmise otsuses sätestatud
nõuetele.
5. Komisjon võib vastu võtta üksikasjalikud eeskirjad
artikli 11 lõike 3 kohase teabe komisjonile edastamise korra ja vormi kohta
artikli 32 lõikes 2 osutatud menetluse kohaselt.”
3.
Artiklile 14 lisatakse lõige 5:
„5. Liikmesriik teatab komisjonile lõikes 3
osutatud maksimaalse püügivõimsuse arvutamise aluse ja teavitab selle igast
kohandamisest kalapüügi alalise lõpetamise ja artikli 16 lõike 3 kohase
püügivõimsuse ülekandmise tõttu.”
4.
Lisatakse artikkel 14a:
„Artikkel 14a
Komisjoni volitused
1. Komisjonile antakse volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 31a, et kehtestada eeskirjad seoses
artikli 14 lõikes 3 osutatud püügivõimsuse arvutamise meetodiga ning
maksimaalse püügivõimsuse taseme kohandamisega kalapüügi alalise lõpetamise ja
püügivõimsuse ülekandmise tõttu artikli 16 lõike 3 kohaselt.
2. Komisjon võib vastavalt artikli 32 lõikes 2
sätestatud menetlusele võtta rakendusaktidega vastu üksikasjalikke eeskirju
järgmise kohta:
a) artikli 14 lõikes 2 osutatud kalapüügiloa vorm
ja menetlused, mille kohaselt liikmesriigid teevad püügiluba omavate laevade
nimekirja kättesaadavaks vastavalt artikli 14 lõikele 4;
b) artikli 14 lõikes 5 osutatud teabe komisjonile
edastamise kord ja vorm.”
5.
Artiklile 16 lisatakse lõiked 4, 5 ja 6:
„4. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igast
püügivõimsuse kohandamisest käesoleva artikli kohaselt.
5. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 31a
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada eeskirjad maksimaalse
lubatud püügikoormuse kohandamise arvutamise meetodi kohta seoses kvootide
haldamisega.
6. Komisjon võib lõike 4 kohase teabe komisjonile
edastamise korra ja vormiga seotud üksikasjalikud eeskirjad kehtestada
vastavalt artikli 32 lõikes 2 osutatud menetlusele.”
6.
Artiklile 17 lisatakse lõiked 6, 7 ja 8:
„6. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igast
püügivõimsuse kohandamisest käesoleva artikli kohaselt.
7. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 31a
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada eeskirjad maksimaalse
lubatud püügikoormuse kohandamise arvutamise meetodi kohta seoses püügikoormuse
ülekandmisega püügikoormuse rühmade vahel.
8. Komisjon võib vastu võtta üksikasjalikud
eeskirjad lõike 6 kohase teabe komisjonile edastamise korra ja vormi kohta
kooskõlas artikli 32 lõikes 2 osutatud menetlusega.”
7.
Artikkel 30 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 30
Otsustamismenetlus
Kui käesoleva määrusega on ette nähtud, et otsuse
teeb nõukogu, teeb nõukogu otsuse vastavalt asutamislepingule.”
8.
Artikli 31 sissejuhatav lause asendatakse
järgmisega:
„Komisjonile antakse volitused võtta artikli 31a
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et muuta käesoleva määruse I lisa
järgmistest põhimõtetest lähtudes:”
9.
Lisatakse artikkel 31a:
„Artikkel 31a
Delegeerimine
1. Komisjonile antakse volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2. Artikli 10 lõikes 1, artikli 11 lõikes 4,
artikli 14a lõikes 1, artikli 16 lõikes 5, artikli 17 lõikes 7 ja artiklis 31
osutatud volitused delegeeritakse määramata ajaks.
3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 10
lõikes 1, artikli 11 lõikes 4, artikli 14a lõikes 1, artikli 16 lõikes 5,
artikli 17 lõikes 7 ja artiklis 31 osutatud volituste delegeerimise igal ajal
tühistada. Tühistamisotsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta
juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti
vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja
nõukogule.
5. Delegeeritud õigusakt, mis on vastu võetud
kooskõlas artikli 10 lõikega 1, artikli 11 lõikega 4, artikli 14a lõikega 1,
artikli 16 lõikega 5, artikli 17 lõikega 7 ja artikliga 31, jõustub ainult
juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu
jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile ja
nõukogule või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud
ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid
esitada. Kõnealust ajavahemikku pikendatakse Euroopa Parlamendi või nõukogu
algatusel kahe kuu võrra.”
10.
Artikkel 32 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 32
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab määruse (EÜ)
nr 2371/2002 artikli 30 alusel loodud kalanduse ja vesiviljeluse
nõuandekomitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub
kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]
[2]               ELT L 348,
24.12.2008, lk 20.
[3]               ELT L 55,
28.2.2011, lk 13.


				|

		52012PC0002

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 282/2011 seoses erikordadega, mis hõlmavad telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid, mida ühendusevälised maksukohustuslased osutavad mittemaksukohustuslastele /* KOM/2012/02 lõplik - 2012/0001 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ[1] (edaspidi
„käibemaksudirektiiv”) artikliga 397 on ette nähtud, et „nõukogu võtab
ühehäälselt komisjoni ettepaneku alusel vastu käesoleva direktiivi rakendamiseks
vajalikud meetmed”.
Selle alusel võttis nõukogu vastu nõukogu
määruse (EL) nr 282/2011,[2]
millega on ette nähtud käibemaksudirektiivi teatavate sätete kohaldamise
siduvad eeskirjad ja millega muu hulgas anti õiguskindlus mitmetele
käibemaksukomitees alates 1977. aastast vastu võetud mittesiduvatele
suunistele.
Suur osa määrusest (EÜ) nr 282/2011 koosneb
sätetest, mis on seotud direktiivi 2008/8/EÜ[3]
vastuvõtmisega. Kõnealuse direktiivi artikkel 5 sisaldab õigusmuudatusi seoses
erikordadega, mis hõlmavad telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või
elektroonilisi teenuseid, mida mujal kui maksustamise liikmesriigis asuvad
tarnijad osutavad mittemaksukohustuslastele. Määrusega (EL) nr 282/2011 ei ole
praegu ette nähtud kõnealuste 2015. aastal jõustuvate sätete rakendusmeetmeid.
Seepärast oli kõnealust määrust vaja kohandada, et kehtestada siduvad eeskirjad
käibemaksudirektiivi vastavate sätete kohaldamiseks.
Nõukogu peaks need meetmed võimalikult
kiiresti vastu võtma ja igal juhul hiljemalt 2012. aasta keskpaigaks, et
komisjon ja liikmesriigid saaksid kokku leppida kõnealuste erikordade
rakendamiseks vajalike IT-süsteemide funktsioonides ja tehnilistes
kirjeldustes.
Kavandatud meetmed on seotud üksnes kõnealuste
aspektidega (mõisted, kõnealuste kordade kohaldamisala, aruandluskohustused,
registreerimine, kõrvalejätmine, käibedeklaratsioonid, vääring, maksed,
dokumendid), mille jaoks on enne IT-süsteemide kavandamist vaja luua ühine
arusaam. Muude meetmete, eriti kliendi asukoha kindlaksmääramisega seotud meetmete
kohta teeb komisjon ettepaneku hiljem.
Üksnes määruse (EL) nr 282/2011 XI peatüki 2.
jagu on vaja muuta.
Üldine taust
Selleks et võtta arvesse teenuse osutamise
kohta käsitlevate eeskirjade muudatusi, jõustuvad 1. jaanuaril 2015
käibemaksudirektiivi mitu olulist muudatust seoses erikordadega, mis hõlmavad
telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid, mida
ühendusevälised maksukohustuslased osutavad mittemaksukohustuslastele (nn väike
kontaktpunkt). Väikese kontaktpunkti raames kasutab tarnija veebiportaali
selles liikmesriigis, kus ta on käibemaksu eesmärgil registreeritud, et tasuda
käibemaksu teises liikmesriigis eratarbijatele osutatud kõnealuste teenuste
eest. Sellist korda juba kasutatakse elektroonilisi teenuseid osutavate ELi-väliste
ettevõtjate suhtes.
Muudatuste tulemusel laiendatakse seda
ELi-väliseid ettevõtjaid hõlmavat praegu üksnes elektrooniliste teenuste
osutamise suhtes kohaldatavat korda ka telekommunikatsiooni- ja
ringhäälinguteenustele. Samal ajal kehtestatakse ELi ettevõtjate jaoks sama
liiki teenuseid hõlmav teine erikord.
Kõnealuste õigusmuudatustega laiendatakse
praeguse väikese kontaktpunkti reguleerimisala märkimisväärselt ning seega on
tunduvalt suuremal arvul maksukohustuslastel võimalik kasutada ühte erikordadest.
See on väljakutse nii maksuametitele kui ka ettevõtjatele, kuna on vaja
arendada välja haldustavad ja IT-süsteemid, mis nõuetekohaselt vastavad
tulevastele õigusnõuetele.
Õiguskindluse tagamiseks on vaja sätestada
selged ja siduvad eeskirjad käibemaksudirektiivi sätete kohaldamiseks seoses 1.
jaanuaril 2015 jõustuvate erikordadega, mis hõlmavad telekommunikatsiooni-,
ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid, mida ühendusevälised
maksukohustuslased osutavad mittemaksukohustuslastele. Määruse (EL) nr 282/2011
praegused väikest kontaktpunkti käsitlevad sätted aeguvad 31. detsembril 2014.
Määruse (EL) nr 282/2011 XI peatüki 2. jagu tuleks seega asendada uue üheainsa
rakendusmeetmete kogumiga, mis hõlmab nii ELi kui ka ELi-väliste ettevõtjate
erikordasid ja mida hakatakse kohaldama alates 1. jaanuarist 2015.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Selleks et teha kindlaks valdkonnad, kus oleks
vaja rakendusmeetmeid, et tagada käibemaksudirektiivi sätete ühetaoline
kohaldamine, peeti liikmesriikidega laialdaselt nõu FISCALISe seminaril ja 1.
töörühma kohtumisel. Ettevõtjatega vahetati arvamusi ka käibemaksualases
ettevõtjate eksperdirühmas.
Välisekspertide arvamuste kogumine ja
kasutamine
Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja
kasutada.
Mõju hindamine
Kõnealused meetmed on üksnes tehnilist laadi
ja nendega sätestatakse üksnes nõukogus vastuvõetud sätete kohaldamine. Seega
mõju hindamist ei ole vaja.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Subsidiaarsuse põhimõte
Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse
ettepaneku selles osas, mis ei kuulu ELi ainupädevusse. Liikmesriigid ei suuda
ettepaneku eesmärke piisavalt hästi saavutada. Kuigi liikmesriikide pädevusse
kuulub ELi õiguse ülevõtmine, on oluline, et sätted ja tehtavad muudatused
võetakse siseriiklikku õigusesse üle kooskõlastatult, et hoida ära olukord, kus
liikmesriikides vastuvõetud erinevad kohaldamiseeskirjad võivad takistada
väikese kontaktpunkti süsteemi tõrgeteta toimimist. Eespool kirjeldatud
põhjustel aitavad vaid ELi tasandil võetavad meetmed tagada ettevõtjate ja
elanike võrdse kohtlemise kogu Euroopa Liidus. Seepärast on ettepanek kooskõlas
subsidiaarsuse põhimõttega.
Proportsionaalsuse põhimõte
Nõukogu määrust (EL) nr 282/2011 on vaja
muuta, et kohandada seda käibemaksudirektiivi vastavate sätetega, mida
hakatakse kohaldama 1. jaanuaril 2015. Kõnealused uued sätted on seotud
direktiiviga 2008/8/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses
teenuste osutamise kohaga. Kõnealused meetmed on vajalikud käibemaksudirektiivi
rakendamiseks.
Seepärast on ettepanek kooskõlas
proportsionaalsuse põhimõttega.
2012/0001 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr
282/2011 seoses erikordadega, mis hõlmavad telekommunikatsiooni-, ringhäälingu-
või elektroonilisi teenuseid, mida ühendusevälised maksukohustuslased osutavad
mittemaksukohustuslastele
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006.
aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[4] eriti selle artiklit 397,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Direktiiviga 2006/112/EÜ, mida on muudetud
direktiiviga 2008/8/EÜ,[5]
on ette nähtud, et alates 1. jaanuarist 2015 maksustatakse kõiki
telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ja elektroonilisi teenuseid selles
liikmesriigis, kus klient asub või kus on tema alaline asukoht või peamine
elukoht (edaspidi „tarbimisliikmesriik”), olenemata sellest, kus kõnealuseid
teenuseid osutav käibemaksukohustuslane asub.
(2)
Selleks et hõlbustada maksukohustuste täitmist
kõnealuste teenuste osutamisel mittemaksukohustuslastele, on kehtestatud
erikord nende maksukohustuslaste jaoks, kes asuvad ühenduses, aga mitte
teenuste osutamise liikmesriigis (edaspidi „liidu kord”). Sarnaselt tuleks
väljaspool liitu asuvate maksukohustuslaste suhtes praegu kohaldatavat erikorda
laiendada kõigile kõnealustele teenustele (edaspidi „liiduväline kord”). See
peaks ühendusevälistel maksukohustuslastel võimaldama määrata
registreerimisliikmesriik kui käibemaksu registreerimise ja deklareerimise
ühtne elektrooniline kontaktpunkt.
(3)
Rohkem kui ühes liikmesriigis asuv
maksukohustuslane peaks liidu korra kohaselt saama määrata ükskõik millise
asjaomase liikmesriigi registreerimisliikmesriigina, v.a juhul, kui tema
äritegemise asukoht on ühenduses. Sel juhul tuleks tagada, et
registreerimisliikmesriik on see liikmesriik, kus on maksukohustuslase
äritegemise asukoht.
(4)
Liidu korda kasutatava maksukohustuslase ebaproportsionaalse
koormuse vältimiseks tuleks selgitada, et kui maksukohustuslane on määranud
teatava liikmesriigi registreerimisliikmesriigina, ei ole see otsus tema jaoks
enam siduv, kui tal ei ole kõnealuses liikmesriigis enam püsivat tegevuskohta.
(5)
Telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- ja
elektroonilised teenused, mida osutatakse liikmesriikides, kus on
maksukohustuslase asukoht või püsiv tegevuskoht, ei ole erikordadega hõlmatud.
Tuleks selgitada, et selline teenuste osutamine tuleks deklareerida vahetult
asjaomases liikmesriigis.
(6)
Kuna mõlemad erikorrad on vabatahtlikud, võib
ühenduseväline maksukohustuslane igal ajal otsustada sellise korra kasutamise
lõpetada. Oleks vaja kindlaks määrata, millal selline otsus jõustub.
(7)
Tuleks selgitada, et liikmesriigid peavad lubama
mis tahes maksukohustuslasel kasutada liidu korda juhul, kui klient asub või
kui tema alaline asukoht või peamine elukoht on muus liikmesriigis kui see, kus
maksukohustuslane asub või kus on tema püsiv tegevuskoht.
(8)
Registreerimisandmete andmebaasi ajakohastamisel
tugineb registreerimisliikmesriik maksukohustuslaselt saadud teabele.
Andmebaaside viivitamatu ajakohastamise tagamiseks on vaja sätestada tähtaeg,
mille jooksul maksukohustuslane peaks teatama mis tahes asjakohase teabe, mis
on seotud erikorraga hõlmatud tegevuse alustamise, lõpetamise või muutmisega.
(9)
Ühendusevälisele maksukohustuslasele tuleb määrata
käibemaksukohustuslasena registreerimise number enne, kui ta saab erikordasid
kasutama hakata. Käibemaksu tasumiseks juba registreeritud isiku poolt korra
tagasiulatuva kasutamise vältimiseks, on vaja selgitada, millisest hetkest
alates tuleks erikordasid hakata kohaldama.
(10)
Selleks et vältida liikmesriikide jurisdiktsiooniga
seotud vastuolusid, tuleks täpsustada, milline liikmesriik võib maksukohustuslase
erikorra kasutamisest kõrvale jätta, millal liikmesriik peab sellise otsuse
tegema ning millal selline otsus peaks jõustuma.
(11)
Tuleks selgitada, millal loetakse, et erikorda
kasutav ühenduseväline maksukohustuslane on lõpetanud sellise korraga hõlmatud
tegevuse. Samuti tuleks selgitada, millist ühendusevälise maksukohustuslase
käitumist käsitatakse pideva rikkumisena.
(12)
Selleks et edendada eeskirjade järgimist ja vältida
maksuhaldurite jaoks põhjendamatut koormust, tuleks pideva rikkumise tõttu ühe
erikorra kasutamisest kõrvale jäetud maksukohustuslasel keelata teatud
ajavahemiku jooksul liitumine mis tahes kõnealuse süsteemiga.
(13)
Kui maksukohustuslane jäetakse ühe erikorra
kasutamisest kõrvale, tuleks selgitada, et kõik maksukohustused, sh erikorra
alusel varem esitatud käibedeklaratsioonide parandused või selliste
deklaratsioonidega seotud käibemaksumaksed tuleb täita asjaomase
tarbimisliikmesriigi maksuhaldurite ees.
(14)
Tarbimisliikmesriigis kontrollide tegemise
hõlbustamiseks, tuleks iga deklareerimisperioodi käsitleda eraldi ning muuta
tuleks üksnes asjaomast käibedeklaratsiooni. Ka tuleks selgitada, et ühte
käibedeklaratsiooni on võimalik mitu korda järjest muuta.
(15)
Kontrolli eesmärgil on asjakohane nõuda, et
ühenduseväline maksukohustuslane esitab käibedeklaratsiooni
registreerimisliikmesriigile ka siis, kui deklareerimisperioodi jooksul ei ole
teenuseid osutatud. Sisu osas tuleks selgitada, et tuleb märkida käibemaksu
täpne summa ilma üles- või allapoole ümardamiseta.
(16)
Käibedeklaratsiooni muutmiseks on vaja kehtestada
tähtaeg, mille jooksul registreerimisliikmesriik peab deklaratsiooni
ühendusevälise maksukohustuslase taotlusel muutma. Tarbimisliikmesriik peaks
igal juhul saama vastu võtta või taotleda asjakohast teavet otse
maksukohustuslaselt ja saama käsitleda käibemaksuarvestusi.
(17)
Kui registreerimisliikmesriik ei ole ühisrahana
eurot kasutusele võtnud, peaks kõnealuse liikmesriigi otsus selle kohta,
millises vääringus tuleks väljendada erikordade alusel esitatavad
käibedeklaratsioonid, olema ühendusevälise maksukohustuslase jaoks siduv.
(18)
Maksete ja maksukohustuse paremaks seostamiseks
tuleks tagada, et erikordade alusel makstav käibemaksusumma on seotud
konkreetse esitatud käibedeklaratsiooniga. Makstud summa edasine muutmine peaks
toimuma üksnes viitega sellele deklaratsioonile ning muudatust ei või kanda
teise deklaratsiooni ega kohandada järgmises deklaratsioonis.
(19)
Selleks et hõlbustada käibemaksu kogumist ja
tagada, et erikorraga hõlmatud teenuste eest makstakse õige summa, on oluline
vastavalt täpsustada registreerimisliikmesriigi ja tarbimisliikmesriigi
kohustused juhul, kui ühenduseväline maksukohustuslane jätab maksmata, maksab
liiga vähe või palju, samuti seoses intresside, rahaliste karistuste ja muude
kaasnevate tasudega.
(20)
Ühendusevälise maksukohustuslase säilitatavad
dokumendid peavad olema piisavalt üksikasjalikud. Tuleks sätestada, millised
üksikasjad tuleb sellistes dokumentides kindlasti esitada.
(21)
Selleks et hõlbustada erikordade rakendamist ja et
alates 1. jaanuarist 2015. osutatavaid teenuseid saaks kõnealuste erikordadega
hõlmata, peaks ühendusevälisel maksukohustuslasel olema võimalik alates 1.
oktoobrist 2014 esitada registreerimiseks vajalikud üksikasjad liikmesriigile,
mille ta on määranud oma registreerimisliikmesriigiks.
(22)
Seepärast tuleks määrust (EL) nr 282/2011 vastavalt
muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EL) nr 282/2011
XI peatüki 2. jagu asendatakse järgmisega:
„2 JAGU
Mittemaksukohustuslastele
telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid osutavate
ühenduseväliste maksukohustuslaste suhtes kohaldatavad erikorrad
(Direktiivi 2006/112/EÜ artiklid 358–369k)
1. alajagu
Mõisted
Artikkel 57a
Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid:
(1)          „liiduväline kord” – direktiivi
2006/112/EÜ XII jaotise 6. peatüki 2. jao kohane väljaspool ühendust asuva
maksukohustuslase osutatavaid telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või
elektroonilisi teenuseid hõlmav erikord;
(2)          „liidu kord” – direktiivi
2006/112/EÜ XII jaotise 6. peatüki 3. jao kohane ühenduses, kuid mitte
tarbimisliikmesriigis asuva maksukohustuslase osutatavaid
telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid hõlmav
erikord;
(3)          „erikorrad” – liiduväline kord ja
liidu kord;
(4)          „maksukohustuslane” – direktiivi 2006/112/EÜ
artikli 358a lõike 1 kohane maksukohustuslane, kelle asukoht ei ole ühenduses,
või kõnealuse direktiivi artikli 369a lõike 1 kohane maksukohustuslane, kelle
asukoht ei ole tarbimisliikmesriigis.
2. alajagu
Erikordade kohaldamine
Artikkel 57b
Maksukohustuslane, kellel on ühenduses rohkem
kui üks püsiv tegevuskoht, võib märkida registreerimisliikmesriigiks mis tahes
asukohaliikmesriigi vastavalt direktiivi 2006/112/EÜ artiklile 369a.
Kui maksukohustuslase äritegevuse asukoht on
ühenduses, määratakse registreerimisliikmesriigiks äritegemise asukoha
liikmesriik.
Artikkel 57c
Kui liidu korda kasutava maksukohustuslase
püsiv tegevuskoht ei ole enam direktiivi 2006/112/EÜ artikli 369a teise lõigu
kohaselt maksukohustuslase märgitud registreerimisliikmesriik, ei ole kõnealune
otsus tema jaoks enam siduv.
3. alajagu
Erikordade kohaldamisala
Artikkel 57d
Liidu korda ei kohaldata selliste
telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektrooniliste teenuste suhtes, mida
osutatakse liikmesriigis, kus maksukohustuslane asub või kus on tema püsiv
tegevuskoht. Selline teenuste osutamine deklareeritakse hoopis kõnealuse
liikmesriigi maksuhalduritele esitatavas käibedeklaratsioonis vastavalt
direktiivi 2006/112/EÜ artiklile 250.
Artikkel 57e
Piiramata artikli 57d kohaldamist, lubavad
liikmesriigid mis tahes maksukohustuslasel kasutada liidu korda, kui klient
asub või tema alaline asukoht või peamine elukoht on mis tahes liikmesriigis.
4. alajagu
Aruandluskohustused
Artikkel 57f
Maksukohustuslane edastab direktiivi 2006/112/EÜ
artiklite 360, 361 ja 369c kohaselt nõutava teabe, samuti esitatud teabe mis
tahes muudatused registreerimisliikmesriigile 30 päeva jooksul alates päevast,
mil see teave talle kättesaadavaks muutub.
5. alajagu
Registreerimine
Artikkel 57g
Kui maksukohustuslane väidab
registreerimisliikmesriigile, et ta hakkab tegevust teostama ühe erikorra
alusel, hakatakse kõnealust korda kohaldama alates järgneva kalendrikvartali
esimesest päevast.
Kui tegevusi teostatakse esimest korda ja
teenuseid osutatakse enne järgneva kvartali esimest päeva, kohaldatakse korda
alates teenuse esimese osutamise kuupäevast, tingimusel et teenus osutatakse
teatamise kalendrikvartali jooksul.
Artikkel 57h
Liikmesriik lubab ühte erikorda kasutaval mis
tahes maksukohustuslasel lõpetada taotluse korral kõnealuse korra kasutamine.
Maksukohustuslane teatab korra kasutamise lõpetamisest
registreerimisliikmesriigile vähemalt 10 päeva enne selle kalendrikvartali
lõppu, pärast mida ta kavatseb lõpetada korra kasutamise. Lõpetamine jõustub järgneva
kalendrikvartali esimesel pädeval.
Kui maksukohustuslane kavatseb lõpetada ühe
erikorra kasutamise, jäetakse ta kõnealuse korra kasutamisest mis tahes
liikmesriigis kõrvale vähemalt ühe kalendriaasta jooksul.
6. alajagu
Kõrvalejätmine
Artikkel 58
Kui ühte erikorda kasutav maksukohustuslane
täidab vähemalt direktiivi 2006/112/EÜ artiklites 363 või 369e sätestatud ühte
kõrvalejätmise kriteeriumi, jätab registreerimisliikmesriik kõnealuse
maksukohustuslase kõnealuse korra kohaldamisest kõrvale.
Üksnes registreerimisliikmesriigil on lubatud
jätta maksukohustuslane kõrvale erikordade kasutamisest.
Registreerimisliikmesriik võib teha otsuse
kõrvalejätmise kohta mis tahes kättesaadava teabe, sh mis tahes muu
liikmesriigi esitatud teabe alusel.
Kõrvalejätmine jõustub järgneva
kalendrikvartali esimesel päeval.
Artikkel 58a
Kui ühte erikorda kasutav maksukohustuslane ei
ole üheski tarbimisliikmesriigis kõnealuse korraga hõlmatud teenuseid osutanud
kaheksa järjestikuse kalendrikvartali jooksul, loetakse ta oma maksustatava
tegevuse lõpetanuks direktiivi 2006/112/EÜ artikli 363 punkti b või artikli
369e punkti b tähenduses.
Artikkel 58b
Kui maksukohustuslane jäetakse ühe erikorra
kasutamisest kõrvale kõnealuse korra eeskirjade pideva rikkumise tõttu,
jäetakse kõnealune isik mõlema korra kasutamisest mis tahes liikmesriigis
kõrvale kuni teise kalendriaasta lõpuni, mis järgneb kalendriaastale, millal
kõnealune maksukohustuslane kõrvale jäeti.
Loetakse, et maksukohustuslane on pidevalt ühe
erikorra eeskirju rikkunud direktiivi 2006/112/EÜ artikli 363 punkti d või
artikli 369e punkti d tähenduses vähemalt järgmistel juhtudel:
a)           kui ta ei ole esitanud
käibedeklaratsioone kolme järjestikuse kalendrikvartali jooksul;
b)           kui ta ei ole tasumisele kuuluvat
käibemaksusummat maksnud kolme järjestikuse kalendrikvartali jooksul.
Artikkel 58c
Kui maksukohustuslane jäetakse ühe erikorra
kasutamisest kõrvale, täidab kõnealune maksukohustuslane telekommunikatsiooni-,
ringhäälingu- või elektrooniliste teenuste osutamisega seotud käibemaksukohustused,
sh teeb enne kõrvalejätmist või käibemaksumaksete tegemist esitatud
käibedeklaratsioonidesse teha tulevad parandused vahetult asjaomase
tarbimisliikmesriigi maksuameti ees.
7. alajagu
Käibedeklaratsioon
Artikkel 59
Iga deklareerimisperiood direktiivi
2006/112/EÜ artikli 364 või artikli 369f tähenduses on omaette
deklareerimisperiood.
Kui maksukohustuslane on käesoleva määruse
artikli 57g teise lõigu kohaselt registreeritud ühe erikorra alusel
deklareerimisperioodi jooksul, esitab ta kogu deklareerimisperioodi hõlmava
käibedeklaratsiooni.
Artikkel 59a
Kui deklareerimisperioodi jooksul erikordadega
hõlmatud teenuseid ei osutata, esitab maksukohustuslane käibedeklaratsiooni,
märkides et kõnealusel perioodil teenuseid ei osutatud (nullsummaline käibedeklaratsioon).
Artikkel 60
Erikordade alusel esitatud
käibedeklaratsioonide summasid ei ümardata lähima täisarvulise rahaühikuni
üles- ega allapoole. Deklaratsioonis esitatakse ja kantakse üle käibemaksu
täpne summa.
Artikkel 61
Kui käibedeklaratsioon on juba esitatud
direktiivi 2006/112/EÜ artikli 364 või artikli 369f kohaselt, muudetakse selles
esitatud arvandmeid edaspidi üksnes kõnealuse deklaratsiooni muutmisega, mitte
järgmise deklaratsiooni kohandamisega. Sama deklaratsiooni on lubatud muuta mitu
korda järjest.
Deklaratsiooni selline muutmine on erikordade
raames lubatud kuni viie aasta pikkuse perioodi jooksul alates päevast, mil
esitati esialgne deklaratsioon. See ei piira mis tahes tarbimisliikmesriigi
õigust aktsepteerida maksukohustuslase esitatud sellist muudatust või nõuda
selle tegemist.
8. alajagu
Vääring
Artikkel 61a
Kui registreerimisliikmesriik, kes ei ole
ühisrahana eurot kasutusele võtnud, otsustab, et käibedeklaratsioon esitatakse
tema vääringus, kehtib see kõigi maksukohuslaste suhtes.
9. alajagu
Maksed
Artikkel 62
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 367 või artikli
369i alusel makstud käibemaksusummad on seotud kõnealuse direktiivi artikli 364
või artikli 369f kohaselt esitatud käibedeklaratsiooniga. Makstud summa edasisi
kohandamisi võib teha üksnes sellele deklaratsioonile viidates ning neid ei või
kanda teise deklaratsiooni ega kohandada järgmises deklaratsioonis. Iga makse
puhul viidatakse kõnealuse konkreetse deklaratsiooni viitenumbrile.
Artikkel 63
Kui registreerimisliikmesriik on saanud
direktiivi 2006/112/EÜ artiklile 364 või 369f vastavast käibedeklaratsioonist
tuleneva summaga võrreldes suurema makse, tagastab ta enammakstud summa otse
asjaomasele maksukohustuslasele.
Kui registreerimisliikmesriik on saanud seoses
hiljem valeks osutunud käibedeklaratsiooniga teatava summa ja on selle summa
juba jaotanud tarbimisliikmesriikidele, maksavad kõnealused liikmesriigid
enammakstud summa otse asjaomasele maksukohustuslasele. Sel juhul teavitavad
kõnealused liikmesriigid registreerimisliikmesriiki kõnealustest tagasimakstud
summadest.
Artikkel 63a
Maksukohustuslane teeb mis tahes makse otse
registreerimisliikmesriigile.
Kui makse ei vasta direktiivi 2006/112/EÜ
artikli 364 või artikli 369f kohaselt esitatud käibedeklaratsioonist tulenevale
summale, tuletab registreerimisliikmesriik võlgnetavat käibemaksusummat
elektrooniliste vahendite abil maksukohustuslasele meelde 10 päeva jooksul
alates direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 367 või artiklis 369i osutatud
ajavahemiku lõpust.
Käibemaksusumma kogumiseks tehtavad mis tahes
edasised meeldetuletused ja võetavad meetmed jäävad asjaomase
tarbimisliikmesriigi ülesandeks.
Artikkel 63b
Kui käibedeklaratsioon ei ole täielik või on
vale, esitatakse hilja või käibemaksu makstakse hilja, siis makstakse intressid,
rahalised karistused või muud makstaolevad tasud otse tarbimisliikmesriigile.
10. alajagu
Dokumendid
Artikkel 63c
1. Maksukohustuslase säilitatavad dokumendid
sisaldavad direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 369 ja 369k kohaselt piisavalt
üksikasjalikuks peetavat järgmist teavet:
a)           tarbimisliikmesriik, kuhu teenust
osutatakse;
b)           osutatud teenuste liik;
c)           teenuse osutamise kuupäev;
d)           maksustatav summa;
e)           maksustatava summa hilisem
suurendamine või vähendamine;
f)            kohaldatav käibemaksumäär;
g)           tasumisele kuuluv käibemaksusumma;
h)           saadud maksete kuupäev ja summa;
i)            enne teenuse osutamist tehtud
ettemaksed;
j)            arve väljastamise korral arves
sisalduv teave;
k)           kliendi nimi, kui see on
maksukohustuslasele teada;
l)            kliendi asukoht või tema alaline
aadress või peamine elukoht, kui see on maksukohustuslasele teada.
2. Maksukohustuslane säilitab lõikes 1
osutatud teabe viivitamata kättesaadavaks tehtaval viisil ja iga osutatud
teenuse kohta.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Siiski lubavad liikmesriigid ühendusevälistel
maksukohustuslastel alates 1. oktoobrist 2014 esitada direktiivi 2006/112/EÜ
(mida on muudetud direktiiviga 2008/8/EÜ) artikli 360 või artikli 369c kohaselt
nõutava teabe, et registreerida nad vastavalt erikordadele, mis hõlmavad
telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid, mida
ühendusevälised maksukohustuslased osutavad mittemaksukohustuslastele.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Nõukogu direktiiv 2006/112/EÜ, 28. november 2006, mis
käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT L 347, 11.12.2006, lk 1).
[2]               Nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 282/2011, 15. märts 2011,
millega sätestatakse ühist käibemaksusüsteemi käsitleva direktiivi 2006/112/EÜ
rakendusmeetmed (uuesti sõnastatud) (ELT L 77, 23.3.2011, lk 1).
[3]               Nõukogu direktiiv 2008/8/EÜ, 12. veebruar 2008, millega
muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ seoses teenuste osutamise kohaga (ELT L 44,
20.2.2008, lk 11).
[4]               ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.
[5]               ELT L 44, 20.2.2008, lk 11.