|

52011PC0265

NÕUKOGU OTSUS millega pikendatakse otsuse 2010/371/EL (millega lõpetatakse AKV-ELi koostöölepingu artikli 96 kohane nõupidamine Madagaskari Vabariigiga) kehtivusaega Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS millega pikendatakse otsuse 2010/371/EL (millega lõpetatakse AKV-ELi koostöölepingu artikli 96 kohane nõupidamine Madagaskari Vabariigiga) kehtivusaega  /* KOM/2011/0265 lõplik - NLE 2011/0114 */

	SELETUSKIRIPärast AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 alusel peetud nõupidamise lõpuleviimist otsustas Euroopa Liidu Nõukogu 7. juunil 2010 võtta Madagaskari Vabariigi suhtes sobivad meetmed[1]. See otsus võeti vastu 12 kuuks ja kaotab kehtivuse 6. juunil 2011.Otsuse 2010/371/EL alusel vastu võetud sobivad meetmed hõlmavad eelkõige eelarvetoetuse andmise, 10. EAFi siseriiklike sihtprogrammide rakendamise ning 9. EAFi raames otseselt valitsuse ja tema hallatavate asutustega seotud meetmete ja maksete peatamist. Meetmetega on hõlmatud ka EAFi riikliku eelarvevahendite käsutaja kohustuste ülevõtmine. Need ei mõjuta humanitaar- ja hädaabi ega teatavaid, otse elanikkonna toetamiseks suunatud projekte.Pärast otsuse vastuvõtmist on siseriiklik poliitiline dialoog oluliselt elavnenud ja Lõuna-Aafrika Arenguühenduse (SADC) vahendustegevus aktiveerunud. Esitatud on tegevuskava, milles kirjeldatakse konsensusel ja erapooletusel põhinevat protsessi, mis aitab Madagaskaril kriisist väljuda. Ülemineku tulemusena peaksid toimuma vabad ja usaldusväärsed valimised, mis võimaldavad riigis taastada põhiseadusliku korra. 9. märtsil 2011 parafeerisid selle tegevuskava üleminekuvalitsus ja kõik muud läbirääkimistel osalenud asjaomased parteid, välja arvatud endiste presidentide Ratsiraka, Zafy ja Ravalomanana rühmitused.31. märtsil 2011 Livingstone'is tippkohtumisele kogunenud SADCi organit esindav kolmik võttis selle tegevuskava koostamise teadmiseks ning otsustas saavutatut kindlustada ja kaitsta, kuid ei kiitnud heaks selle sisu, soovitades kokku kutsuda SADCi erakorralise tippkohtumise, et seda põhjalikult arutada.Kui SADC kiidaks tegevuskava heaks, teeks seda tõenäoliselt ka Aafrika Liit ja seejärel rahvusvaheline kogukond, sealhulgas Euroopa Liit.Arvestades, et praeguse seisuga ei ole tegevuskava heaks kiidetud ja seeläbi ei ole konsensusel põhineva ülemineku protsessis põhiseadusliku korra taastamiseks olulist edasiminekut saavutatud, on põhjendatud kõnealuse otsuse kohaldamisperioodi pikendamine 12 kuu võrra, ilma et see piiraks võimalust otsust sel ajal korrapäraselt läbi vaadata.Selleks et julgustada Madagaskari partnereid suurendama oma jõupingutusi kokkuleppele jõudmiseks, teeb EL ettepaneku edastada Madagaskari ametiasutustele uus kiri, mis on lisatud käesolevale teatisele ja milles rõhutatakse, et EL kohustub toetama nii poliitiliselt kui ka rahaliselt konsensusel põhinevat üleminekut, mis tugineb SADCi, Aafrika Liidu ja rahvusvahelise kogukonna heaks kiidetud tegevuskavale. Kuna otsusega tehakse ettepanek üksnes olemasolevate sobivate meetmete kohaldamise pikendamiseks ilma neid sisuliselt muutmata, ei ole vaja otsuse 2010/371/EL lisa muuta. Samamoodi ei ole vaja praegu uuesti avada AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 alusel peetud nõupidamisi Madagaskari Vabariigiga.2011/0114 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega pikendatakse otsuse 2010/371/EL (millega lõpetatakse AKV-ELi koostöölepingu artikli 96 kohane nõupidamine Madagaskari Vabariigiga) kehtivusaegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel 23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud koostöölepingut,[2] mida on muudetud 25. juunil 2005[3] Luxembourgis, (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping”), eriti selle artiklit 96,võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sõlmitud, AKV-ELi partnerluslepingu rakendamiseks võetavaid meetmeid ja järgitavaid menetlusi käsitlevat sisekokkulepet,[4] eriti selle artiklit 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 9 osutatud olulisi lepingu osi on rikutud.2.  Tuginedes AKV–ELi partnerluslepingu artiklile 96, alustati 6. juulil 2009 nõupidamist Madagaskari Vabariigiga Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma esindajate juuresolekul. Ametisoleva üleminekuvalitsuse esindajad ei pakkunud nõupidamise käigus välja ühtegi rahuldavat lahendust.3.  Poliitilisele kriisile lahenduse leidmiseks tehti suuri jõupingutusi Lõuna-Aafrika Arenguühenduse (SADC) ja kõikide sidusrühmade vahendusel, eelkõige pidades läbirääkimisi SADCi vahendusel esitatud tegevuskava üle, milles käsitletakse konsensusel põhinevat üleminekut, et toimuksid vabad ja usaldusväärsed valimised, mis võimaldaksid taastada põhiseadusliku korra.4.  Ometi nendib Euroopa Liit, et möödunud on 12 kuud ja vaatamata jõupingutustele ei ole sidusrühmad sellele tegevuskavale praeguse seisuga veel alla kirjutanud ega SADC, Aafrika Liit ega rahvusvaheline kogukond seda heaks kiitnud. Seetõttu ei ole praegu võimalik ette näha konsensusel põhinevat üleminekut põhiseadusliku korra taastamiseks, mis on oluline kehtivate sobivate meetmete muutmiseks.5.  Otsuse 2010/371/EL kehtivusaeg lõpeb 6. juunil 2011. Arvestades eespool kirjeldatud olukorda, tuleks seda pikendada üheks aastaks, ilma et see piiraks võimalust otsust sel ajal korrapäraselt läbi vaadata,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Otsust 2010/371/EL muudetakse järgmiselt.Artikli 3 teine lause asendatakse järgmisega: „Otsus jääb jõusse kuni 6. juunini 2012, ilma et see piiraks võimalust otsust sel ajal korrapäraselt läbi vaadata”.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.Artikkel 3Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISABrüssel,ÜLEMINEKUVALITSUSE PRESIDENDILE EDASTATAVA KIRJA KAVANDAustatud härra presidentEuroopa Liit peab AKV-ELi partnerluslepingu artikli 9 sätteid väga oluliseks. Partnerluslepingu oluliste tingimustena on inimõiguste, demokraatlike institutsioonide ja õigusriigi põhimõtete austamine meie omavaheliste suhete aluseks.Euroopa Liit teavitas Teid 16. juunil 2010 kirja teel oma 7. juuni 2010. aasta otsusest 2010/371/EL lõpetada AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 kohane nõupidamine ning võtta sobivad meetmed selle lepingu artikli 96 lõike 2 punkti c tähenduses.Euroopa Liit on teadlik, et kõik parteid on nimetatud kuupäevast pingutanud selle nimel, et leida riigis valitsevale poliitilisele kriisile lahendus. EL jälgib suure huviga arengut, mis on toimunud läbirääkimistes SADCi vahendusel esitatud tegevuskava üle, milles käsitletakse konsensusel ja erapooletusel põhinevat üleminekut, et aidata Madagaskaril väljuda kriisist, ning mille tulemusena peaksid toimuma vabad ja usaldusväärsed valimised, mis võimaldaksid taastada põhiseadusliku korra.Ometi nendib Euroopa Liit, et möödunud on 12 kuud ja vaatamata tehtud jõupingutustele ei ole sidusrühmad sellele tegevuskavale praeguse seisuga alla kirjutanud ega SADC, Aafrika Liit ega rahvusvaheline kogukond seda heaks kiitnud. Seetõttu ei ole praegu võimalik ette näha konsensusel põhinevat üleminekut põhiseadusliku korra taastamiseks, mis on oluline kehtivate sobivate meetmete muutmiseks.Eespool nimetatu taustal otsustas Euroopa Liit pikendada otsuse 2010/371/EL kehtivusaega kuni 6. juunini 2012.Euroopa Liit soovib rõhutada, et ta on valmis pakkuma nii poliitilist kui ka rahaliselt toetust konsensusel põhinevale üleminekule, mis tugineb SADCi, Aafrika Liidu ja rahvusvahelise kogukonna heaks kiidetud tegevuskavale. EL peab sellist toetust väga oluliseks, et väljuda pikast poliitilisest kriisist, mille majanduslik ja sotsiaalne mõju suureneb Madagaskari elanikkonna jaoks iga päevaga.LugupidamisegaEuroopa Liidu nimel [1] ELT L 169, 3.7.2010, lk 13.[2] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.[3] ELT L 287, 28.10.2005, lk 1.[4] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 376.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus milles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin T25) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ (Ainult saksakeelne tekst on autentne)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0589

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 9.10.2007KOM(2007) 589 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUSmilles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin T25) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult saksakeelne tekst on autentne)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Geneetiliselt muundatud maisiliik Zea mays L. liin T25 lubati turule viia komisjoni otsuste kohaselt vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ[1] C osale ning Prantsusmaa ametisutused andsid nõusoleku kõnealuse geneetiliselt muundatud organismi (GMO) turuleviimiseks. Nõusolek hõlmab toote kõiki kasutusviise, nimelt importi, toiduks või loomasöödaks töötlemist ja viljelust.2. Seejärel teavitas Austria direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 (kaitseklausel) kohaselt komisjoni oma otsusest keelustada ajutiselt maisi Zea mays L. liin T25 turuleviimine või piirata seda mis tahes kasutuse puhul, mida hõlmab direktiivi 90/220/EMÜ kohane nõusolek, ning tõi välja selle otsuse põhjused.3. Maisist Zea mays L. liin T25 saadud toodetele (tärklis ja kõik selle derivaadid, toorõli ja rafineeritud õli, kõik kuumtöödeldud või fermenteeritud tooted, mis on saadud maisist Zea mays L. liin T25, samuti sellest toodetud loomasööt), on antud luba vastavalt määrustele (EÜ) nr 258/97[2] ja (EÜ) nr 1829/2003[3]. Kõneluste kasutusalade suhtes ei kohaldata kaitseklauslit, millest Austria on teatanud.4. Peeti nõu taimede teaduskomiteega, kes leidis oma arvamuses, et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi olulisi teaduslikke tõendeid, mida ei oldud arvestatud nendest GMOdest tuleneva ohu esialgsel hindamisel ja mis annaksid põhjust Zea mays L. liin T25 suhtes esialgselt tehtud otsuse läbivaatamiseks.5. Nõukogu direktiiv 90/220/EMÜ tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta.[4]6. Jaanuaris 2004 palus komisjon Austrial oma kaitseklausli uue õigusliku raamistiku kohaselt läbi vaadata ja vajaduse korral selle uuesti direktiivi 2001/18/EÜ raames ära märkida.7. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt esitas Austria komisjonile lisateabe oma olemasoleva kaitseklausli meetmete toetuseks.8. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt peab komisjon sellistel asjaoludel tegema otsused direktiivi artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras, mille puhul kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklis 8 sätestatut.9. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 kohaselt peeti nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002,[5] mille kohaselt asjaomased teaduskomiteed asendati Euroopa Toiduohutusametiga, ning viimane järeldas oma 8. juuli 2004. aasta arvamuses,[6] et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mis muudaksid kehtetuks maisi Zea mays L. liin T25 keskkonnaohu hindamise ja põhjendaksid selle GMO keelustamist Austrias.10. Komisjoni otsuse eelnõu, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma kaitseklausel, esitati seetõttu nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 2 kohaselt arvamuse saamiseks direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 alusel moodustatud komiteele.11. Komitee ei esitanud pärast seda, kui 29. novembril 2004 tema poole pöörduti, oma arvamust kaitseklausli kohta, mis tähendab, et komisjon peab nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 4 kohaselt esitama viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ja teavitama Euroopa Parlamenti.12. Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaselt väljendas keskkonnanõukogu 24. juunil 2005 kvalifitseeritud häälteenamusega oma vastuseisu ettepanekule, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma kaitsemeetmed, ning nimetatud lõike kohaselt peab komisjon ettepaneku uuesti läbi vaatama.13. Nõukogu teatas oma avalduses, et „geneetiliselt muundatud maisiliigi […] T25 turuleviimisega seotud riiklike kaitsemeetmete suhtes valitseb endiselt ebakindlus”, ning kutsus komisjoni üles „koguma kõnealuse GMO kohta täiendavaid tõendeid ja hindama, kas [Austria] võetud meede, mille eesmärk oli ajutise ettevaatusabinõuna peatada [kõnealuse toote] turuleviimine, on õigustatud ning kas kõnealuse organismi lubamine vastab endiselt direktiivi 2001/18/EÜ ohutusnõuetele”.14. Novembris 2005 küsiti EFSA-lt, kas on teadulikku põhjust arvata, et maisi Zea mays L. liin T25 jätkuv turuleviimine võiks loa andmise tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste tervisele või keskkonnale, ning eelkõige paluti EFSA-l arvesse võtta võimalikku uut teaduslikku teavet, mis on saadud pärast kõnealuse GMO ohutust hindavat eelmist teaduslikku arvamust.15. Pärast Austria taotluses esitatud tõendite uurimist märkis EFSA oma 29. märtsi 2006. aasta arvamuses (avaldatud 11. aprillil 2006)[7], et olemasolevad teaduslikud tõendid ei toeta Austria väiteid ja otsustas, et ei ole alust arvata, et maisi Zea mays L. liin T25 jätkuv turuleviimine võiks vastavate nõusolekute tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.16. Vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikele 6 esitas komisjon nõukogule ettepaneku, milles nõutakse, et Austria tühistab oma kaitsemeetme.17. Keskkonnanõukogu väljendas 18. detsembril 2006 oma vastuseisu ettepanekule kvalifitseeritud häälteenamusega.18. Oma otsuses osutas nõukogu keskkonnaohu hindamisele, nagu on sätestatud direktiivis 2001/18/EÜ ning märkis, et „keskkonnaohu hindamisel tuleb süsteemsemalt võtta arvesse Euroopa Liidu eri põllumajandusstruktuure ja piirkondlikke ökoloogilisi iseärasusi”.19. Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaselt võib komisjon seega esitada nõukogule muudetud ettepaneku, taasesitada oma ettepaneku või esitada seadusandliku ettepaneku asutamislepingu alusel.20. Nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsuses osutatakse üksnes kaitseklausli keskkonnaaspektidele, nimelt viljelusele.21. Austria on alustanud mis tahes oluliste teaduslike tõendite kogumist kõnealuste aspektide kohta, mis Austria arvates õigustavad kaitseklausli ajutist säilitamist, eelkõige seoses „eri põllumajandusstruktuuride ja piirkondlike ökoloogiliste omadustega”, nagu on märgitud eespool osutatud nõukogu otsuse 3. põhjenduses. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt kutsutakse Austriat üles esitama komisjonile kõik kogutud teaduslikud tõendid, samuti kõik uued keskkonnaohu hindamised kohe pärast nende valmimist ning teavitama kõiki liikmesriike nendest.22. Austria taotluse ja tema teadusliku hindamise alusel tegutseb komisjon seoses Austria meetme kõnealuste aspektidega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt.23. Maisi Zea mays L. liin T25 toidu ja loomasööda ohutuse aspektid, mida hõlmab direktiivi 90/220/EMÜ kohane nõusolek (sealhulgas import ja töötlemine), on kogu Euroopas samad ning neid on hinnanud EFSA, kes jõudis järeldusele, et kõnealune toode ei oma tõenäoliselt kahjulikku mõju inimeste ega loomade tervisele.24. Selliste asjaolude korral on komisjon seisukohal, et ettepanekut tuleks muuta, et võtta arvesse üksnes Austria keelu toidu ja loomasööda aspekte, nimelt keeldu importida ja töödelda töötlemata maisi, mis on järgneva töötlemise lähtematerjal või mida kasutatakse otse toiduks või loomasöödaks.25. Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 esitab komisjon nõukogule muudetud ettepaneku.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmilles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin T25) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult saksakeelne tekst on autentne) (EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta,[8] eriti selle artikli 23 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 22. aprilli 1998. aasta otsusega 98/294/EÜ geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin T25) turuleviimise kohta otsustati vastavalt nõukogu direktiivile 90/220/EMÜ[9] anda luba kõnealuse toote turuleviimiseks.(2) Prantsusmaa ametiasutused andsid vastava nõusoleku 3. augustil 1998. Nõusolek hõlmab toote kõiki kasutusviise, eelkõige importi, toiduks või loomasöödaks töötlemist ja viljelust.(3) Vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ (millega asendati direktiiv 90/220/EMÜ)[10] artikli 35 lõikele 1 kohaldatakse nende geneetiliselt muundatud organismide turuleviimise taotluste suhtes, mille menetlemine ei olnud lõpetatud 17. oktoobriks 2002, direktiivi 2001/18/EÜ.(4) Austria teavitas 8. mail 2000 komisjoni oma otsusest keelata ajutiselt maisi Zea mays L. liin T25 mis tahes kasutamine ja müük ning põhjendas seda direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 lõike 1 kohaselt.(5) Maisist Zea mays L. liin T25 saadud toodetele (tärklis ja kõik selle derivaadid, toorõli ja rafineeritud õli, kõik kuumtöödeldud või fermenteeritud tooted, mis on saadud maisist Zea mays L. liin T25, samuti sellest toodetud loomasööt), on antud luba vastavalt määrusele (EÜ) nr 258/97[11] ja määrusele (EÜ) nr 1829/2003[12]. Kõneluste kasutusalade suhtes ei kohaldata kaitseklauslit, millest Austria on teatanud.(6) Taimede teaduskomitee järeldas 20. juulil 2001, et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mida ei oldud arvestatud toimiku esialgsel hindamisel ja mis annaksid põhjust selle toote suhtes esialgselt tehtud otsuse läbivaatamiseks.(7) 9. jaanuaril 2004 ning 9. ja 17. veebruaril 2004 esitas Austria komisjonile lisateavet oma riiklike meetmete toetuseks seoses liini T25 maisiga.(8) Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 kohaselt pidas komisjon nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002[13], mille kohaselt vastavad teaduskomiteed asendati Euroopa Toiduohutusametiga.(9) EFSA märkis 8. juulil 2004[14], et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi teaduslikke tõendeid, mis oleksid muutnud kehtetuks liini T25 maisi keskkonnaohu hinnangu ning õigustanud kõnealuse toote kasutamise ja müügi keelustamist Austrias.(10) Kuna kõnealustel asjaoludel ei ole põhjust arvata, et see toode ohustaks inimeste tervist või keskkonda, esitas komisjon 29. novembril 2004 vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikes 2 osutatud korrale sama direktiivi artikli 30 alusel moodustatud komiteele otsuse eelnõu, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma ajutise kaitseklausli meetmed.(11) Kuna komitee ei esitanud oma arvamust nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused)[15] artikli 5 lõike 4 kohaselt, esitas komisjon nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta.(12) Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 lükkas nõukogu 24. juunil 2005 ettepaneku kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi.(13) Nõukogu teatas oma avalduses, et „geneetiliselt muundatud maisiliigi […] T25 turuleviimisega seotud riiklike kaitsemeetmete suhtes valitseb endiselt ebakindlus”, ning kutsus komisjoni üles „koguma kõnealuse GMO kohta täiendavaid tõendeid ja hindama, kas [Austria] võetud meede, mille eesmärk oli ajutise ettevaatusabinõuna peatada [kõnealuse toote] turuleviimine, on õigustatud ning kas kõnealuse organismi lubamine vastab endiselt direktiivi 2001/18/EÜ ohutusnõuetele”.(14) 2005. aasta novembris küsis komisjon uuesti EFSA arvamust, kas on teaduslikku põhjust arvata, et maisi T25 jätkuv turuleviimine võiks loaandmise tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste tervisele või keskkonnale. Eelkõige paluti EFSA-l võtta arvesse võimalikku uut teaduslikku teavet, mis on saadud pärast eelmist kõnealuse GMO ohutust hindavat teaduslikku arvamust.(15) Oma 29. märtsi 2006. aasta arvamuses[16] järeldas EFSA, et ei ole põhjust arvata, et T25 maisi turuleviimise jätkamine võiks vastavate nõusolekute tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.(16) Vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikele 6 esitas komisjon nõukogule ettepaneku, milles nõutakse, et Austria tühistaks oma kaitsemeetme.(17) Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 väljendas keskkonnanõukogu 18. detsembril 2006 oma vastuseisu ettepanekule kvalifitseeritud häälteenamusega.(18) Oma otsuses osutas nõukogu keskkonnaohu hindamisele, nagu on sätestatud direktiivis 2001/18/EÜ ning märkis, et „keskkonnaohu hindamisel tuleb süsteemsemalt arvesse võtta Euroopa Liidu eri põllumajandusstruktuure ja piirkondlikke ökoloogilisi iseärasusi”.(19) Komisjon esitas vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikele 6 muudetud ettepaneku, et võtta arvesse nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsust, mis osutab ainult Austria kaitseklausli keskkonnaaspektidele, nimelt viljelusele.(20) Austria on alustanud mis tahes oluliste teaduslike tõendite kogumist kõnealuste aspektide kohta, mis Austria arvates õigustavad kaitseklausli ajutist säilitamist, eelkõige seoses „eri põllumajandusstruktuuride ja piirkondlike ökoloogiliste omadustega”, nagu on märgitud eespool osutatud nõukogu otsuse 3. põhjenduses. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt kutsutakse Austriat üles esitama komisjonile kõik kogutud teaduslikud tõendid, samuti kõik uued keskkonnaohu hindamised kohe pärast nende valmimist ning nendest teavitama kõiki liikmesriike.(21) Austria taotluse ja tema teadusliku hindamise alusel tegutseb komisjon seoses Austria meetme kõnealuste aspektidega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt.(22) Maisi Zea mays L. liin T25 toidu ja loomasööda ohutuse aspektid, mida hõlmab direktiivi 90/220/EMÜ kohane nõusolek (sealhulgas import ja töötlemine), on kogu Euroopas samad ning neid on hinnanud EFSA, kes jõudis järeldusele, et kõnealune toode ei oma tõenäoliselt kahjulikku mõju inimeste ega loomade tervisele.(23) Komisjoni ettepanekus võetakse arvesse üksnes Austria keelu toidu ja loomasööda aspekte, nimelt keeldu importida ja töödelda töötlemata maisi, mis on järgneva töötlemise lähtematerjal või mida kasutatakse otse toiduks või loomasöödaks.(24) Kõnealuste asjaolude korral peaks Austria tühistama oma kaitsemeetmed vähemalt seoses maisi Zea mays L. liin T25 impordi ning töötlemisega toiduks ja loomasöödaks.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Austria meetmed keelata maisi Zea mays L. liin T25 import ja töötlemine toiduks ja loomasöödaks, ning mida on otsusega 98/294/EÜ lubatud turule viia, ei ole direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt õigustatud.Artikkel 2Austria astub vajalikud sammud, et tühistada maisi Zea mays L liin T25 impordi ja toiduks või loomasöödaks töötlemise keeld hiljemalt 20 päeva pärast selle teatavaks tegemist.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Austria Vabariigile.Brüssel, [kuupäev] 2007Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 117, 8.5.1990, lk 15.[2] EÜT L 43, 14.2.1997, lk 1.[3] ELT L 106, 18.10.2003, lk 1.[4] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[5] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).[6] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, seoses Austria algatusega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt, EFSA Teataja (2004) 78, lk 1–13.[7] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud kultuure (mais Bt176, mais MON810, mais T25, raps Topas 19/2 ja raps Ms1xRf1), mille suhtes võib vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ artiklile 16 rakendada kaitseklauslit, EFSA Teataja (2006) 338, lk 1–15.[8] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[9] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 32.[10] EÜT L 117, 8.5.1990, lk 15.[11] EÜT L 43, 14.2.1997, lk 1.[12] ELT L 106, 18.10.2003, lk 1.[13] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).[14] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, seoses Austria algatusega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt, EFSA Teataja (2004) 78, lk 1–13.[15] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[16] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud kultuure (mais Bt176, mais MON810, mais T25, raps Topas 19/2 ja raps Ms1xRf1), mille suhtes võib vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ artiklile 16 rakendada kaitseklauslit, EFSA Teataja (2006) 338, lk 1–15.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.8.2015
            COM(2015) 407 final
            2015/0181(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel riigihankekomitees võetav seisukoht, mis käsitleb Ukraina ühinemist riigihankelepinguga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               13. detsembril 2012 esitas Ukraina taotluse WTO riigihankelepinguga ühinemiseks. Riik esitas 7. märtsil 2014, 28. oktoobril 2014, 27. aprillil 2015, 27. mail 2015 ja 29. juunil 2015 muudetud ettepanekud osalemise ulatuse kohta.

               Komisjon pidas liidu nimel läbirääkimisi turu avamisega seotud mitmesuguste kohustuste üle, mida Ukraina on esitanud nii kahepoolses vormis kui ka WTO riigihankekomitees.

               Ukraina esitas lepingu omapoolse lõpliku sõnastuse ettepaneku WTO riigihankekomitees. Järgnevalt on esitatud lepingu Ukraina-poolse lõpliku sõnastuse kokkuvõte ja komisjoni hinnang sellele.

               Otsus võimaldab komisjonil väljendada liidu arvamust Ukraina ühinemise kohta WTO riigihankekomitees.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

                  Tegemist on tavapärase menetlusega, mida järgitakse, kui komisjonil on tarvis väljendada liidu arvamust kolmanda riigi ühinemise kohta WTO riigihankekomitees.

               •Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega

               Ei kohaldata.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et kui rahvusvahelise lepingu alusel loodud organis on vaja vastu võtta õigusliku toimega otsus, võtab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetavad seisukohad. Riigihankekomitee otsus, millega sätestatakse Ukraina ühinemise tingimused, kuulub ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 reguleerimisalasse, kuna otsuse võtab vastu rahvusvahelise lepingu alusel loodud organ ning otsusel on õiguslik toime.

               •Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)

               ELil on ainupädevus kaubandusega seotud küsimustes. Kooskõlastatud tegevus liidu tasandil aitab parimal viisil tugevdada positsiooni kolmandate riikide suhtes.

               •Proportsionaalsus

               Ei kohaldata.

               •Vahendi valik

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et kui rahvusvahelise lepingu alusel loodud organis on vaja vastu võtta õigusliku toimega otsus, võtab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetavad seisukohad.

               3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, KONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA JA MÕJUHINNANGUD

               •Järelhindamised/ kehtivate õigusaktide toimivuskontroll

               Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

               Kolmanda riigi ühinemise puhul rahvusvahelise lepinguga, milles liit on lepinguosaline, ei ole vaja mõjuhinnangut.

               •Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine

               Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

               Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

               Puudub.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad ning seire-, hindamis- ja aruandluskord

               Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

               Ei kohaldata.

               •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

               Lepingu Ukraina-poolne lõplik sõnastus

               Turulepääsuga seotud kohustused (lepinguga hõlmatud üksused, kaubad, teenused ja ehitusteenused)

               Piirmäärad

               Ukraina pakutud piirmäärad erinevate lisade jaoks vastavad riigihankelepingu osaliste kohaldatavatele piirmääradele.

               Üksused

               Lisas 1 („Keskvalitsusasutused”) esitab Ukraina määratlusepõhist lähenemisviisi järgides väga suure arvu keskvalitsusasutusi. See lisa hõlmab selliste üksuste soovituslikku loetelu. Selles ei ole märkusi erandite või reservatsioonidega.

               Lisas 2 („Keskvalitsusest madalama taseme valitsusasutused”) esitab Ukraina suure arvu määratluse kohaselt keskvalitsusest madalama taseme asutusi ning lisab nende asutuste soovitusliku nimekirja. Selles ei ole märkusi erandite või reservatsioonidega.

               Lisas 3 („Muud üksused”) annab Ukraina riigihankelepingu osalistele juurdepääsu riigihangetele väga paljudes kommunaalteenuste sektorites vastavalt määratlusele ja lisab nende soovitusliku nimekirja, nagu EL nõudis.

               Ukraina lisas lisale 3 ELi märkusest inspireerituna oma märkuse, milles välistab riigihanked sidusettevõtjatelt või ühisettevõtetelt.

               Kaubad

               Lisas 4 esitab Ukraina kõik lepinguga hõlmatud üksuste tarnitavad kaubad.

               Teenused

               Lisas 5 esitab Ukraina kõik lepinguga hõlmatud üksuste tarnitavad teenused mõnede eranditega. Need puudutavad rahvusvaheliste vahendusasutuste teenuseid, rahvusvahelisi kaubanduslikke arbitraaže ja vaidluste lahendamist tarnijaga; finantsasutuste teenuseid, mis on seotud laenuressursside ja vahendite hankimisega tarnija põhikapitali tarbeks; teadus- ja arendusteenuseid ning Ukraina Riigipanga osutatavaid finants- ja nendega seotud teenuseid. Need erandid on piiratud nii arvult kui sisult.

               Ehitusteenused

               Lisas 6 võimaldab Ukraina juurdepääsu kogu CPC prov jaotisele 51. Selles ei võimaldata juurdepääsu ehitustööde kontsessioonilepingutele.

               Üldmärkused

               Lisale 7 lisab Ukraina kaks märkust. Need käsitlevad ehitusteenuste riigihankeid välismaal asuvate diplomaatiliste esinduste poolt ning riigihankeid, mis on seotud turvapaberi, pangatähtede, müntide ja tundliku sisuga dokumentidega, mida lepingu Ukraina-poolne sõnastus ei hõlma.

               Ukraina õigusaktid

               Ukraina õigusaktid riigihangete valdkonnas on mittediskrimineerivad. Selles puuduvad sätted, mis võimaldavad kodumaistele tarnetele ja tarnijatele sooduskohtlemist võrreldes välismaiste tarnete või tarnijatega. Ukraina riigihankeid käsitlevad õigusaktid tunduvad olevat avatud, läbipaistvad ja mittediskrimineerivad, mis on kooskõlas riigihankelepingu nõuetega.

               Komisjoni hinnang lepingu Ukraina-poolsele sõnastusele

               Ukraina lõpliku sõnastuse ettepanekuga on ette nähtud keskasutuste, madalama tasandi asutuste ja kommunaalteenuste sektoris tegutsevate üksuste, kaupade, teenuste ja ehitusteenuste ulatuslik katvus. Seetõttu on see rahuldav ja vastuvõetav. Ukraina riigihankelepinguid käsitlevad õigusaktid on kooskõlas riigihankelepinguga.

               Asjaolu tõttu, et Ukraina esitab lisas 1 põhjaliku üksuste loetelu, peaks Ukraina kaupade, teenuste, tarnijate ja teenuseosutajate juurdepääs lepinguga hõlmatud ELi riigihangetele vastama ELi 1. lisa 2. jao punktis 2 sätestatule, mis tähendab juurdepääsu keskvalitsuse tasandi hankijate hangetele, nagu loetletud lisas 1.

               Soovitus

               Ukraina ühinemine riigihankelepinguga avaldab tõenäoliselt väga positiivset mõju rahvusvahelise riigihangete turu täiendavale avamisele, kuna riigihankelepingu osaliste arv suureneb ja see õhutab ka teisi riike riigihankelepinguga ühinema. Komisjon soovitab, et lepingu Ukraina-poolne lõplik sõnastus võetaks vastu eespool nimetatud tingimustel.

               Sellest tulenevalt tehakse ettepanek, et komisjonile antaks volitused väljendada riigihankekomitees liidu seisukohta Ukraina ühinemise toetamiseks, mis kajastuks riigihankekomitee otsuses Ukraina ühinemise kohta.

               2015/0181 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel riigihankekomitees võetav seisukoht, mis käsitleb Ukraina ühinemist riigihankelepinguga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)13. detsembril 2012 esitas Ukraina taotluse riigihankelepinguga ühinemiseks.

               (2)Ukraina kohustused seoses riigihankelepingu reguleerimisalaga on välja toodud lepingu temapoolses lõplikus sõnastuses,

               (3)Ukraina lõpliku sõnastuse ettepanekuga on ette nähtud keskasutuste, madalama tasandi asutuste ja kommunaalteenuste sektoris tegutsevate üksuste, kaupade, teenuste ja ehitusteenuste ulatuslik katvus. Seetõttu on see rahuldav ja vastuvõetav. Ukraina ühinemise tingimused, mis on esitatud käesoleva otsuse lisas, on kajastatud riigihankekomitee otsuses Ukraina ühinemise kohta,

               (4)Ukraina ühinemine riigihankelepinguga avaldab tõenäoliselt positiivset mõju rahvusvahelise riigihangete turu täiendavale avamisele,

               (5)Riigihankelepingu XXII artikli lõikes 2 on sätestatud, et iga WTO liige võib riigihankelepinguga ühineda tingimustel, milles peavad kokku leppima kõnealune liige ja lepinguosalised ning mis on märgitud riigihankekomitee otsuses.

               (6)Sellest tulenevalt on vaja kindlaks määrata seisukoht, mis võetakse riigihankekomitees liidu nimel seoses Ukraina ühinemisega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel riigihankekomitees võetav seisukoht on kiita Ukraina ühinemine riigihankelepinguga heaks, võttes arvesse käesoleva otsuse lisas sätestatud eritingimusi.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.8.2015
            COM(2015) 407 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: nõukogu otsus,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel riigihankekomitees võetav seisukoht, mis käsitleb Ukraina ühinemist riigihankelepinguga

               LISA

               ELi TINGIMUSED UKRAINA ÜHINEMISELE RIIGIHANKELEPINGUGA

               Ukraina ühinemisel riigihankelepinguga sõnastatakse Euroopa Liidu kohustusi käsitleva I liite 1. lisa 2. jao 2. punkt (ELi liikmesriikide keskvalitsuste tasandi hankijad) järgmiselt:

               „2. Iisraeli, Montenegro, Moldova Vabariigi ja Ukraina kaupade, teenuste, tarnijate ja teenuseosutajate puhul järgmiste keskvalitsuste tasandi hankijate hanked.”


|

52010PC0408

Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise partnerlus- ja koostöölepingu, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelist raamlepingut Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohta, protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta  /* KOM/2010/0408 lõplik - NLE 2010/0219 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 28.7.2010KOM(2010)408 lõplik2010/0219 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise partnerlus- ja koostöölepingu, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelist raamlepingut Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohta, protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEuroopa naabruspoliitika osana on teatavate liidu programmide ja ametite järkjärguline avamine Euroopa naabruspoliitika partnerriikidele osalemiseks üks paljudest meetmetest, millega edendatakse reforme, uuendusi ja üleminekut Euroopa Liidu naaberriikides. Seda poliitilist aspekti on kirjeldatud komisjoni teatises, milles käsitletakse üldist lähenemisviisi Euroopa naabruspoliitika partnerriikide ühenduse ametite tegevuses ja ühenduse programmides osalemise võimaldamisele[1].Nõukogu kiitis selle lähenemisviisi heaks 5. märtsil 2007[2].Nimetatud teatise ja järelduste põhjal andis nõukogu 18. juunil 2007 komisjonile suunised läbirääkimiste pidamiseks Alžeeria, Armeenia, Aserbaidžaani, Egiptuse, Gruusia, Iisraeli, Jordaania, Liibanoni, Moldova, Maroko, Palestiina omavalitsuse, Tuneesia ja Ukrainaga raamlepingute üle, milles käsitletakse nende riikide ühenduse programmides osalemise üldpõhimõtteid[3].Juunis 2007 toimunud Euroopa Ülemkogu istungil[4] kinnitati taas kord, et Euroopa naabruspoliitika on äärmiselt tähtis, ja kiideti heaks 18.–19. juunil toimunud üldasjade ja välissuhete nõukogule esitatud eesistujariigi arenguaruanne[5] ning asjaomased nõukogu järeldused[6]. Aruandes meenutati nõukogu suuniseid läbirääkimiste pidamiseks asjaomaste täiendavate protokollide üle ning nimetati Iisraeli, Marokot ja Ukrainat esimeste tõenäoliste partnerriikidena, kes nendest meetmetest kasu saaksid. Läbirääkimised Iisraeliga lõppesid septembris 2007 ja nende alusel kirjutati aprillis 2008 alla protokoll,[7] läbirääkimised Marokoga on lõppenud.Juunis 2007 otsustati alustada läbirääkimisi Ukrainaga. Läbirääkimised Ukrainaga lõppesid komisjonile edukalt. Ukrainaga läbiräägitud protokolli tekst on lisatud.Käesolevas dokumendis esitab komisjon ettepaneku protokolli allakirjutamist ja ajutist kohaldamist käsitleva nõukogu otsuse kohta. Protokoll sisaldab raamlepingut, milles käsitletakse Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtteid. Nimetatud raamleping sisaldab üldtingimusi, mida kohaldatakse kõigi ENP partnerriikide suhtes, kellega sellised protokollid sõlmitakse. Läbirääkimistel valminud teksti kohaselt peavad lepinguosalised kohaldama ajutiselt kõnealuse protokolli sätteid alates selle allakirjutamise kuupäevast.Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktile a palutakse Euroopa Parlamendil anda kõnealuse protokolli sõlmimiseks oma nõusolek.Paralleelselt esitab komisjon ettepaneku nimetatud protokolli sõlmimist käsitleva nõukogu otsuse kohta.Nõukogul palutakse vastu võtta järgmine otsus.2010/0219 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise partnerlus- ja koostöölepingu, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelist raamlepingut Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohta, protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikleid 19, 114, 168, 169, 172, artikli 173 lõiget 3, artikleid 188, 192 ja 352 koostoimes artikli 218 lõikega 5 ja artikli 218 lõike 8 teise lõiguga,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  18. juunil 2007 andis nõukogu komisjonile volitused läbirääkimiste pidamiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise partnerlus- ja koostöölepingu, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Ukraina (edaspidi „lepinguosalised”) vahelist raamlepingut Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohta, protokolli üle, milles käsitletakse raamlepingut Ukraina Euroopa Liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohta.2.  Kõnealused läbirääkimised lõppesid komisjonile edukalt.3.  Tulenevalt Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 asendab Euroopa Liit Euroopa Ühenduse ja on selle õigusjärglane.4.  Protokollile tuleks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel alla kirjutada.5.  Ukrainaga kokku lepitud protokolli artiklis 10 on sätestatud protokolli ajutine kohaldamine enne selle jõustumist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Komisjon on volitatud kirjutama Euroopa Liidu nimel alla ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise partnerlus- ja koostöölepingu protokollile, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelist raamlepingut Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohta (edaspidi „protokoll”), ning nimetama isikud, kes on volitatud protokollile alla kirjutama.Allakirjutamisele kuuluva protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Käesolevat protokolli kohaldatakse ajutiselt alates selle allakirjutamise kuupäevast, eeldusel et see hiljem sõlmitakse.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja  PROTOKOLL,mis on lisatud ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ja teiselt poolt Ukraina vahelisele partnerlus- ja koostöölepingule, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelist raamlepingut Ukraina liidu programmides osalemise üldpõhimõtete kohtaEUROOPA LIIT, edaspidi „liit”,ühelt pooltningUkraina,teiselt poolt,Edaspidi „lepinguosalised”ning arvestades järgmist:6.  Ukraina sõlmis 1. märtsil 1998 partnerlus- ja koostöölepingu, millega sõlmitakse partnerlus ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahel (edaspidi „leping”) ( Euroopa Ühenduste Teataja , L 49, 19. veebruar 1998).7.  Brüsselis 17.–18. juunil 2004. aastal kokkutulnud Euroopa Ülemkogu tervitas komisjoni ettepanekuid Euroopa naabruspoliitika (ENP) kohta ning kiitis heaks nõukogu 14. juuni 2004. aasta järeldused.8.  Nõukogu on mitmel muul juhul võtnud vastu järeldusi, mis seda poliitikat toetavad.9.  5. märtsil 2007 avaldas nõukogu toetust komisjoni 4. detsembri 2006. aasta teatises (KOM(2006) 724(lõplik)) käsitletud üldisele ja globaalsele lähenemisviisile, mille eesmärk on võimaldada Euroopa naabruspoliitika partnerriikidel vastavalt nende arengule ja edusammudele osaleda ühenduse ametite tegevuses ja ühenduse programmides, kui õiguslik alus seda lubab.10.  Ukraina on avaldanud soovi osaleda paljudes liidu programmides.11.  Ukraina osalemisega seotud eritingimused, sealhulgas rahaline toetus ning aruandlus- ja hindamiskord, määratakse iga konkreetse programmi puhul eraldi kindlaks liitu esindava Euroopa Komisjoni ja Ukraina pädevate ametiasutuste vahelise kokkuleppega,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:Artikkel 1Ukraina võib osaleda kõigis praegustes ja tulevastes liidu programmides, mis on Ukrainale osalemiseks avatud, vastavalt asjaomastele sätetele, millega need programmid on vastu võetud.Artikkel 2Ukraina toetab rahaliselt Euroopa Liidu üldeelarvet vastavalt oma osalusele eriprogrammides.Artikkel 3Ukraina esindajad võivad osaleda vaatlejatena ja Ukrainaga seotud küsimustes sellistes korralduskomiteedes, kes teostavad järelevalvet programmide üle, mida Ukraina rahaliselt toetab.Artikkel 4Ukraina esindajate esitatud projektide ja algatuste suhtes kohaldatakse võimaluse korral samasuguseid asjakohaste programmidega seotud tingimusi, eeskirju ja menetlusi, mida kohaldatakse liikmesriikide suhtes.Artikkel 5Ukraina osalemisega seotud eritingimused, eelkõige makstav rahaline toetus ning aruandlus- ja hindamiskord, määratakse iga programmi puhul eraldi kindlaks liitu esindava Euroopa Komisjoni ja Ukraina pädeva ametiasutuse vahelise kokkuleppega (vastastikuse mõistmise memorandum).Kui Ukraina taotleb liidult konkreetses liidu programmis osalemiseks välisabi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1638/2006 (millega kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta) artiklile 3 või vastavalt mõnele muule sarnasele määrusele, mis võidakse tulevikus vastu võtta ning millega nähakse ette liidu välisabi andmine Ukrainale, määratakse tingimused, mis reguleerivad liidu abi kasutamist Ukraina poolt, kindlaks rahastamislepinguga, järgides eelkõige määruse (EÜ) nr 1638/2006 artiklit 20.Artikkel 6Vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, nähakse artikli 5 kohaselt sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumiga ette finantskontrollid, auditid või muud kontrollid , kaasa arvatud haldusjuurdlused , mida viivad läbi Euroopa Komisjon, Euroopa Pettustevastase Võitluse Amet ja Euroopa Kontrollikoda või mis toimuvad nende järelevalve all.Luuakse üksikasjalikud finantskontrolli ja auditi, haldusmeetmete, karistuste ja tagasinõudmise eeskirjad, mis võimaldavad anda Euroopa Komisjonile, Euroopa Pettusevastase Võitluse Ametile ja Euroopa Kontrollikojale volitused, mis on samaväärsed nende volitustega seoses liidus asuvate abisaajate või tööettevõtjatega.Artikkel 7Käesolevat raamlepingut käsitlevat protokolli kohaldatakse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise partnerlus- ja koostöölepingu kehtivusaja jooksul.Lepinguosalised kirjutavad käesoleva protokolli alla ja kinnitavad selle oma menetluste kohaselt.Kumbki lepinguosaline võib käesoleva protokolli üles öelda, teatades sellest kirjalikult teisele lepinguosalisele. Käesolev protokoll kaotab kehtivuse kuue kuu möödumisel sellise teatamise kuupäevast.Protokolli lõpetamine pärast selle denonsseerimist ühe osalise poolt ei mõjuta artikli 5 ja 6 sätete kohaselt läbiviidavaid asjakohaseid kontrollimisi ja auditeid.Artikkel 8Hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva protokolli jõustumise kuupäeva ja seejärel iga kolme aasta tagant võivad mõlemad lepinguosalised käesoleva protokolli rakendamise läbi vaadata, võttes aluseks Ukraina tegeliku osavõtu liidu programmidest.Artikkel 9Käesolevat protokolli kohaldatakse ühelt poolt nende territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingut selles sätestatud tingimustel, ja teiselt poolt Ukraina territooriumi suhtes.Artikkel 10Käesolev protokoll jõustub selle kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised teatavad teineteisele diplomaatiliste kanalite kaudu lepingu jõustamiseks vajalike menetluste lõpuleviimisest.Lepinguosalised lepivad kokku, et olenemata sellest, kas siseriiklikud menetlused on lõpule viidud, kohaldatakse käesolevat protokolli kuni selle jõustumiseni ajutiselt alates selle allakirjutamise kuupäevast, kuni see hiljem sõlmitakse.Artikkel 11Käesolev protokoll on lepingu lahutamatu osa.Artikkel 12Käesolev protokoll on koostatud kahes eksemplaris lepinguosaliste ametlikes keeltes, kusjuures mõlemas keeles tekst on võrdselt autentne.Brüssel, [kuupäev]Ukraina valitsuse nimelEuroopa Liidu nimel [1] KOM(2006) 724 (lõplik), 4. detsember 2006.[2] Üldasjade ja välissuhete nõukogu järeldused, 5. märts 2007.[3] Nõukogu otsus (piiratud kasutusega) komisjonile volituste andmise kohta läbirääkimiste pidamiseks protokollide […] üle, dokument 10412/07.[4] Eesistujariigi järeldused – Brüssel, 21.–22. juuni 2007, dokument 11177/07.[5] Eesistujariigi arenguaruanne Euroopa naaberriikide poliitika tugevdamise kohta, dokument 10874/07.[6] Järeldused Euroopa naabruspoliitika tugevdamise kohta, vastu võetud üldasjade ja välissuhete nõukogu istungil 18. juulil 2007, dokument 11016/07.[7] ELT L 129, 17.5.2008, lk 40–43.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.8.2015
            COM(2015) 390 final
            2015/0170(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Lisatud ettepanek on õigusakt, millega määratakse kindlaks liidu seisukoht, mis võetakse vastu tema nimel assotsieerimislepinguga ettenähtud organis liidu ja kolmanda riigi vahel. Eelkõige on see seotud ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu (edaspidi „leping”) rakendamisega.

               Assotsieerimisleping kirjutati alla 27. juunil 2014 ja seda kohaldatakse ajutiselt alates 1. septembrist 2014 kuni lepingu ratifitseerimiseni ELi liikmesriikides. Nõukogu 16. juuni 2014. aasta otsusega 2014/492/EL
                  1
                kiideti heaks Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide nimel lepingule allakirjutamine ja selle teatavate sätete ajutine kohaldamine.

               Lepinguga on asutatud erikoosseisus kokkutulev assotsieerimiskomitee, mis jälgib lepingu V jaotise („Kaubandus ja kaubandusküsimused”) rakendamist ja lahendab sellega seotud küsimusi. See komitee peab koostama vahekohtunike nimekirja, et tagada vaidluste lahendamise mehhanismi nõuetekohane toimimine, nagu on sätestatud lepingu artiklis 404.

               Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

               Käesoleva ettepanekuga rakendatakse Euroopa Liidu ühist kaubanduspoliitikat idapartnerluse riigi suhtes eespool nimetatud lepingu sätete alusel. Selle eesmärk on luua vajalikud institutsioonilised vahendid, mis võimaldavad liidul ja Moldova Vabariigil lepingu kohaldamist ja tõlgendamist käsitlevaid kahepoolseid vaidlusi tõhusalt lahendada. Ettepanek on kooskõlas liidu seisukohaga vaidluste lahendamise põhimõtete suhtes, mida arutatakse ja rakendatakse vabakaubanduslepingute raames teiste kaubanduspartneritega.

               Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega

               Käesolev ettepanek on kooskõlas liidu muude välispoliitika eesmärkidega, eelkõige Moldova Vabariigiga seotud Euroopa naabruspoliitika ja arengukoostööpoliitikaga, ning täiendab neid eesmärke.

               2.Õiguslik alus, subsidiaarsus ja proportsionaalsus

               Õiguslik alus

               Liidu jaoks on õiguslik alus, mille alusel määratakse kindlaks Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepinguga moodustatud komiteedes võetav seisukoht, Euroopa Liidu toimimise leping, eelkõige selle artikli 207 lõige 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)

               Ühine kaubanduspoliitika kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 kohaselt liidu ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

               Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek on vajalik, et täita liidu rahvusvahelisi kohustusi, mis on sätestatud Moldova Vabariigiga sõlmitud lepingus.

               Õigusakti valik

               Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, milles on ette nähtud nõukogu otsuste vastuvõtmine. Käesolevas ettepanekus esitatud eesmärgi saavutamiseks ei ole võimalik kasutada muud õiguslikku vahendit.

               3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMINE JA MÕJUHINNANGUD

               Järelhindamised / kehtivate õigusaktide toimivuskontroll

                  Ei kohaldata.

               Konsulteerimine sidusrühmadega

               Käesoleva ettepaneku raames sidusrühmadega konsulteerimist ei kohaldata.

               Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Otsides sobivaid ja kvalifitseeritud liidu kodanikke osalemaks vahekohtunikena liidu kaubanduslepingute raames tekkinud vaidluste lahendamisel, on komisjon võtnud arvesse viimastel aastatel liikmesriikide edastatud teavet.

               Mõju hindamine

                  Ettepanek on seotud liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepingu institutsiooniliste aspektide, eriti selle kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitleva V jaotise rakendamisega. Ettepanek ei mõjuta liidu majandus-, sotsiaal- ega keskkonnapoliitikat. Lepingut on ajutiselt kohaldatud alates 1. septembrist 2014 ning selle rakendamine on alles algusjärgus.

               Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine

                  Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepingu suhtes ei kohaldata õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi menetlust; see ei too VKEdele kaasa kulusid ning see ei tekita küsimusi digitaalse keskkonna seisukohast.

               Põhiõigused

               Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               Rakenduskavad ning järelevalve-, hindamis- ja aruandluskord

                  Lepingu rakendamist vaatab korrapäraselt läbi ELi ja Moldova Vabariigi assotsiatsiooninõukogu. Euroopa Komisjon on võtnud endale kohustuse anda igal aastal Euroopa Parlamendile aru lepingu V jaotise („Kaubandus ja kaubandusküsimused”) rakendamise kohta, sealhulgas käesolevas ettepanekus sisalduvate seikade kohta.

               Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               Ettepaneku erisätete üksikasjalik selgitus

                  Ettepaneku eesmärk on võtta vastu liidu seisukoht seoses liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepingu kaubandust käsitleva osa rakendamisega. Lepingu V jaotises („Kaubandus ja kaubandusküsimused”) on 14. peatükk („Vaidluste lahendamine”), millega on ette nähtud mehhanism kaubandusega seotud lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamiseks seoses kõnealuse lepingu kaubandust käsitleva osa kohaldamise ja tõlgendamisega. 14. peatükis sätestatud vahekohtu menetlusega on ette nähtud, et kaebuse esitanud lepinguosaline võib taotleda kahepoolse vaidluse lahendamiseks vahekohtu moodustamist. Lepingu artiklis 404 on sätestatud vahekohtunike nimekirja moodustamise eeskirjad. Lepingus nähakse ette nimekirja koostamine kvalifitseeritud isikutest, kes võivad tegutseda vahekohtunikena. Sellest tulenevalt on Moldova Vabariigi valitsusega arutatud esialgset nimekirja vahekohtunikest, kes soovivad ja saavad töötada vahekohtus; nimekirjas on viis vahekohtuniku kandidaati liidust, viis vahekohtuniku kandidaati Moldova Vabariigist ja viis kolmanda riigi kodanikku, kes võivad täita vahekohtu eesistuja kohuseid. Nimekirja kasutatakse juhtudel, kui on vaja moodustada vahekohus.

               2015/0170 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu artikli 464 lõigetes 3 ja 4 on sätestatud, et kohaldatakse lepingu osi, mille liit kindlaks määrab.

               2)Nõukogu otsuse 2014/492/EL
                  2
                artiklis 3 on määratud kindlaks lepingu sätted, mida kohaldatakse ajutiselt, sealhulgas sätted, mis käsitlevad kaubanduskoosseisus kokkutuleva assotsieerimiskomitee loomist ja tööd ning vaidluste lahendamist. Lepingu artikli 464 lõike 4 kohaselt algab nende sätete ajutine kohaldamine 1. septembril 2014.

               3)Lepingu artikli 404 lõikes 1 on sätestatud, et vastavalt lepingu artikli 438 lõikele 4 lepib kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitee kokku nimekirjas vahekohtuniku ülesandeid täitvatest isikutest hiljemalt kuus kuud pärast lepingu ajutise kohaldamise algust lepingu artikli 464 lõike 5 kohaselt.

               4)Lepingu artikli 404 lõike 1 kohaselt on Moldova Vabariigi valitsusega arutatud esialgset vahekohtunike nimekirja, milles on esitatud viis vahekohtuniku kandidaati liidust, viis vahekohtuniku kandidaati Moldova Vabariigist ja viis kolmanda riigi kodanikku, kes võivad täita vahekohtu eesistuja kohuseid.

               5)Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitees seoses nimekirjaga nendest isikutest, kes võivad tegutseda vahekohtunikena vaidluste lahendamisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitees seoses nimekirjaga nendest isikutest, kes võivad tegutseda vahekohtunikena vaidluste lahendamisel, põhineb kõnealuse komitee otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Liidu esindajad võivad kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitees teha otsuse eelnõusse väiksemaid muudatusi, ilma et selleks oleks vaja uut nõukogu otsust.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 260, 30.8.2014, lk 1.

                     (2)
                  Nõukogu otsus 2014/492/EL, 16. juuni 2014, ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelisele assotsieerimislepingule Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 260, 30.8.2014, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.8.2015
            COM(2015) 390 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga

               Eelnõu:

               EUROOPA LIIDU JA MOLDOVA VABARIIGI kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitee otsus nr 1/2015,

               ... 2015,

               ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu artikli 404 lõikes 1 osutatud vahekohtunike nimekirja koostamise kohta

               KAUBANDUSKOOSSEISUS KOKKUTULNUD ASSOTSIEERIMISKOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelist assotsieerimislepingut, millele kirjutati 27. juunil 2014 alla Brüsselis, eelkõige selle artikli 404 lõiget 1,

               ning arvestades järgmist:

               1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu (edaspidi „leping”) artikli 464 kohaselt kohaldatakse lepingu osi, sealhulgas vahekohtunike nimekirja käsitlevat sätet, ajutiselt alates 1. septembrist 2014.

               2)Lepingu artikli 404 lõike 1 kohaselt peab kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitee vastavalt lepingu artikli 438 lõikele 4 koostama nimekirja 15 isikust, kes peaksid tegutsema vahekohtunikena,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Nimekiri nendest isikutest, kes võivad ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu artikli 404 lõike 1 mõistes tegutseda vahekohtunikena, on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Koostatud … , …

                        Kaubanduskoosseisus kokkutulnud

                        assotsieerimiskomitee nimel

                        eesistuja

               LISA

               LEPINGU ARTIKLI 404 LÕIKES 1 OSUTATUD VAHEKOHTUNIKE NIMEKIRI

               Moldova Vabariigi soovitatud vahekohtunikud

               1.Sergiu BĂIEŞU

               2.Eduard SERBENCO

               3.Lilia GRIBINCEA

               4.Octavian CAZAC

               5.Mihail BURUIANĂ

               Euroopa Liidu soovitatud vahekohtunikud

               1.Claus–Dieter EHLERMANN

               2.Giorgio SACERDOTI

               3.Jacques BOURGEOIS

               4.Pieter Jan KUIJPER

               5.Ramon TORRENT

               Eesistujad

               1.David UNTERHALTER (Lõuna-Aafrika)

               2.Merit JANOW (Ameerika Ühendriigid)

               3.
                     William DAVEY (Ameerika Ühendriigid)

               4.
                     Leora BLUMBERG (Lõuna-Aafrika)

               5.
                     Helge SELAND (Norra)


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.5.2017
            COM(2017) 214 final
            2017/0091(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14404/12

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Nõukogu otsusega 2008/780/EÜ
                  1
                kiitis liit heaks India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „kokkulepe“), millega loodi India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „SIOFA“) osaliste koosolek. SIOFA raames vastutab osaliste koosolek selliste meetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud SIOFA konventsiooniala kalavarude pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks ning nende kalavarude elukohaks olevate mereökosüsteemide kaitsmiseks. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

               Liidu nimel piirkondlikes kalandusorganisatsioonides võetav seisukoht kujundatakse praegu kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks osaliste aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu asjakohases töörühmas.

               Nõukogu 5. oktoobri 2012. aasta otsusega 14404/12 nähakse ette, et liidu seisukoht SIOFA osaliste koosolekul vaadatakse läbi enne 2017. aasta aastakoosolekut. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk määrata kindlaks liidu seisukoht SIOFAs aastateks 2017–2021 ning asendada nõukogu 5. oktoobri 2012. aasta otsus 14404/12, mis hõlmab ajavahemikku 2012–2016.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Praeguse läbivaatamise eesmärk on integreerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  2
                sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta
                  3
               . Lisaks on liidu seisukoht kohandatud Lissaboni lepinguga.

               Nagu käesoleva ajahetke seisukohtade väljendamisel tavaks, sisaldab järgnev seisukoht üldpõhimõtteid ja -tegevussuundi ning vajalikul määral võetakse arvesse SIOFA eripära. Lisaks on sellesse liikmesriikide soovi kohaselt inkorporeeritud liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise standardmenetlus.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ei kohaldata

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 43 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha suhtes, mille komisjon peab liidu nimel võtma SIOFA osaliste koosolekul.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 on õiguslik alus käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamiseks.

               Nõukogu otsus 14404/12, mis hõlmab aastaid 2012–2016, asendatakse käesoleva otsusega, mis hõlmab ajavahemikku 2017–2021.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata

               •Proportsionaalsus

                  Ei kohaldata

               •Vahendi valik

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ei kohaldata

               2017/0091 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14404/12

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 38 koostoimes artikli 39 lõike 1 punktiga d on ühise kalanduspoliitika üks eesmärke tagada varude kättesaadavus.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013
                  4
                artiklis 2 on sätestatud, et ühine kalanduspoliitika tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et ühises kalanduspoliitikas kohaldatakse kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Samuti on selles sätestatud, et liit seab eesmärgiks võtta parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, et edendada püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele, ning kaotada järk-järgult saagi tagasiheide. Lisaks on määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 28 eraldi sätestatud, et neid põhimõtteid kohaldatakse liidu välispoliitikas.

               (3)Nõukogu otsusega 2008/780/EÜ
                  5
                sõlmis liit India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „SIOFA“). SIOFA osaliste koosolek vastutab selliste meetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud SIOFA ala kalavarude pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks, kohaldades kalavarude majandamise suhtes ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi ning kaitstes nende kalavarude elukohaks olevaid mereökosüsteeme. Sellised meetmed muutuvad liidule siduvaks.

               (4)5. oktoobril 2012 võttis nõukogu vastu otsuse 14404/12 India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) raames vastuvõetava liidu seisukoha kehtestamise kohta.

               (5)Otsuses 14404/12 on sätestatud, et selles esitatud seisukoht vaadatakse läbi hiljemalt SIOFA osaliste 2017. aasta koosolekuks. Seetõttu on asjakohane otsus 14404/12 kehtetuks tunnistada ja asendada see uue otsusega.

               (6)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu SIOFA alal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut statistilist, bioloogilist ja muud teavet, mis esitatakse enne osaliste aastakoosolekut või selle käigus, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks.

               (7)Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 218 ja artikli 3 lõikega 1 esindab SIOFA osaliste aastakoosolekul Euroopa Liitu komisjon. Seetõttu on käesolev otsus adresseeritud komisjonile,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab SIOFA osaliste aastakoosolekul, kui kõnealune organisatsioon peab vastu võtma õigusliku toimega akte, on esitatud I lisas.

               Artikkel 2

               SIOFA osaliste aastakoosolekul võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt SIOFA osaliste 2022. aasta aastakoosolekuks.

               Artikkel 4

               Otsus 14404/12 tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud Euroopa Komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 268, 9.10.2008, lk 27.

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (3)
                  KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (5)

                        Nõukogu 29. septembri 2008. aasta otsus 2008/780/EÜ India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 268, 9.10.2008, lk 27).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.5.2017
            COM(2017) 214 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14404/12

               I LISA

               Liidu seisukoht India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste koosolekul

               (1)Põhimõtted

               Euroopa Liit teeb SIOFA raames järgmist:

               a)
                     tagab, et SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmed oleksid kooskõlas liidu eesmärkide ja põhimõtetega ühise kalanduspoliitika raames, eelkõige kohaldades ettevaatusprintsiipi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel ja piirata püügitegevuse keskkonnamõjusid, et vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ja kaotada järk-järgult saagi tagasiheitmine ning minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;

               b)
                     tagab, et SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmed on kooskõlas SIOFA konventsiooni eesmärkidega;

               c)
                     tagab, et SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga, ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega, kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva 2009. aasta kokkuleppega;

               d)
                     edendab kooskõla muude piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja vajaduse korral sama piirkonna piirkondlike merekonventsioonide seisukohtadega;

               e)
                     taotleb koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhetes, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse, teadus- ja uuendustegevuse jm valdkonnas;

               f)
                     tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g)
                     järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, mis käsitlevad teatist ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta
                  1
               ;

               h)
                     seab eesmärgiks luua SIOFA alal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab resolutsioonide ja soovituste ühetaolist rakendamist.

               (2)Tegevussuunad

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist SIOFA osaliste koosoleku poolt:

               a)
                     SIOFA alal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel, sealhulgas lubatud kogupüük ja kvoodid või püügikoormuse reguleerimine SIOFA osaliste koosoleku poolt reguleeritavate liikide puhul, mis tooks kaasa või säilitaks maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastava kasutamise määra saavutamise hiljemalt 2020. aastaks;

               b)
                     vajaduse korral erimeetmed ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et hoida püügikoormus kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega ja kaitsta mereökosüsteeme;

               c)
                     seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed SIOFA alal, et tagada SIOFA osaliste koosolekul vastuvõetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll, sealhulgas SIOFA laevaseiresüsteemi juurutamine;

               d)
                     meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks SIOFA alal, sealhulgas teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine ning sadamariigi meetmed;

               e)
                     meetmed püügitegevuse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, sealhulgas merelindudele, ning ohualdiste mereökosüsteemide kaitseks võetavad meetmed SIOFA alal, kooskõlas ÜRO Peaassamblee resolutsioonidega, mis hõlmavad meetmeid soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ökoloogiliselt oluliste liikide puhul, ja järk-järgult saagi vette tagasilaskmise lõpetamiseks;

               f)
                     meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;

               g)
                     ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, kes majandavad SIOFA ala kalavarusid;

               h)
                     osalemine vaatlejaprogrammi koostamisel, töötades välja asjaomase vaatluskava ning panustades selle kokkuseadmisse;

               i)
                     regulaarse läbivaatamise korraldamise toetamine, et õigeaegselt hinnata SIOFA toimimist ja selle soovituste elluviimist;

               j)
                     meetmed SIOFA eelarve tasakaalustatuma jaotamise tagamiseks keskmise pikkusega ajavahemikul;

               k)
                     täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad SIOFA osaliste koosoleku otsusel moodustatud allorganite nõuannetel.

               II LISA

               India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste aastakoosolekul
                  võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustamine

               Enne SIOFA osaliste iga aastakoosolekut võetakse vajalikud meetmed selle tagamiseks, et Euroopa Liidu nimel väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimast statistilist, bioloogilist ja muud asjakohast teavet, mis on edastatud Euroopa Komisjonile vastavalt I lisas esitatud põhimõtetele ja tegevussuundadele.

               Sel eesmärgil ja kõnealusele teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne SIOFA osaliste iga aastakoosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja need heaks kiita.

               Kui edasiste koosolekute käigus, sealhulgas kohapeal, ei suudeta kokkulepet saavutada, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)
                  Vt dokument 7086/12 PECHE 66.


title: Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu otsus, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmist

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52010PC0008

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 22.1.2010KOM(2010)8 lõplik2010/0003 (NLE)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmistSELETUSKIRI17. mai 2006. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe[1] võimaldab paindlikkusmehhanismi kaudu kasutada Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (edaspidi „fond”) igal aastal piirmäära raames, mis on kuni 500 miljoni euro võrra suurem finantsraamistiku asjakohastes rubriikides ettenähtust. Fondist abi saamise tingimused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1927/2006 Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi loomise kohta[2]. Kõnealust määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 546/2009,[3] millega laiendatakse ajutiselt fondi kohaldamisala ja muudetakse abikõlblikkuskriteeriume. Muudetud määrust kohaldatakse alates 1. maist 2009 laekunud taotluste suhtes.Komisjoni talitused on kooskõlas määrusega (EÜ) 1927/2006 ja eelkõige selle artiklitega 1–6 põhjalikult uurinud Leedu esitatud taotlust.Juhtum EGF/2009/010 LT/Snaigė1.  Leedu esitas komisjonile taotluse 23. juulil 2009. Taotlus põhines Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1927/2006 artikli 2 punktis c sätestatud konkreetsetel sekkumiskriteeriumidel, mille kohaselt võib erandina artikli 2 punktidest a ja b väikestel tööturgudel või põhjendatud eriolukorras lugeda taotlust vastuvõetavaks juhul, kui koondamistel on tööhõivele ja kohalikule majandusele tõsised tagajärjed. Leedu täpsustas, et tema taotlus kujutab endast erandit artikli 2 punktist a, kus tavapärane künnis on vähemalt 500 koondatud töötajat nelja kuu jooksul. Ettevõttes AB Snaigė toimus kaks suurt koondamist, enim töötajaid koondati 2008. aasta novembris ning 2009. aasta veebruaris ja märtsis. Vaatamata sellele, et kontrollperioodist umbes kuus nädalat pikema ajavahemiku jooksul oli koondatute koguarv suurem kui 500, ei koondatud ettevõttes ühegi neljakuulise ajavahemiku jooksul vähemalt 500 töötajat. Taotlus esitati määruse artiklis 5 osutatud kümnenädalase tähtaja jooksul.2.  Taotlus käsitleb 651 töötaja koondamist, 480-le neist on kavas anda fondi abi.3.  Hindamise üksikasjad on esitatud komisjoni teatises[4].Eespool nimetatud teatise järelduste põhjal on tehtud ettepanek kiita heaks Leedu esitatud taotlus EGF/2009/010 LT/Snaigė koondamiste kohta ettevõttes AB Snaigė ja tema kahes tarnijas, kuna on kindlaks tehtud otsene ja tõendatav seos koondamiste ning finants- ja majanduskriisi vahel. Ettepanek käsitleb kooskõlastatud individuaalseid teenuste pakette, mille tarvis fondist taotletav abisumma on 258 163 eurot (vt järgmine lehekülg).RahastamineFondi aasta kogueelarve on 500 miljonit eurot. Komisjoni kavandatav eraldis fondist põhineb Leedu esitatud teabel.Leedu on esitanud fondist toetuse saamiseks taotluse, mis käsitleb ettevõtet AB Snaigė ja tema kaht tarnijat. Taotluse alusel on rahastatavale kooskõlastatud individuaalsete teenuste paketile fondist antav toetus 258 163 eurot, mis moodustab 65 % kogukulust.Arvestades fondist eraldatava toetuse maksimumsummat vastavalt määruse (EÜ) nr 1927/2006 artiklile 10 ja assigneeringute ümberpaigutamise ulatust, teeb komisjon ettepaneku kasutada fondi vahendeid eespool nimetatud kogusummas, mis eraldatakse finantsraamistiku rubriigist 1a.Taotletava toetussumma puhul jääb üle 25 % fondi aastasest maksimumsummast kasutada 2010. aasta viimase nelja kuu jooksul, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1927/2006 artikli 12 lõikes 6.Tehes käesoleva ettepaneku fondi kasutuselevõtmiseks, algatab komisjon 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 28 sätestatud lihtsustatud kolmepoolse menetluse, eesmärgiga saada mõlemalt eelarvepädevalt institutsioonilt nõusolek fondi kasutamise ja vajaliku summa suuruse kohta. Komisjon kutsub üles seda eelarvepädevat institutsiooni, kes saavutab fondi kasutamise eelnõu suhtes esimesena sobival poliitilisel tasandil kokkuleppe, teavitama oma kavatsustest teist eelarvepädevat institutsiooni ja komisjoni.Kui eelarvepädevad institutsioonid on eriarvamusel, kutsutakse kokku ametlik kolmepoolne kohtumine.Samuti esitab komisjon ümberpaigutamise taotluse, et kirjendada 2010. aasta eelarvesse konkreetsed kulukohustuste ja maksete assigneeringud, nagu on nõutud 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 28.2010/0003 (NLE)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmistEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,[5] eriti selle punkti 28,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1927/2006 Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi loomise kohta,[6] eriti selle artikli 12 lõiget 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[7]ning arvestades järgmist:(1) Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (edaspidi „fond”) asutati selleks, et osutada täiendavat abi koondatud töötajatele, kes kannatavad maailmakaubanduse struktuurimuutuste tagajärgede tõttu, ja aidata neil uuesti integreeruda tööturule.(2) Alates 1. maist 2009 esitatud taotluste puhul on fondi kohaldamisala laiendatud ülemaailmse finants- ja majanduskriisi tagajärjel koondatud töötajatele.(3) 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe kohaselt on fondi kasutamise ülemmäär 500 miljonit eurot aastas.(4) Leedu esitas 23. juulil 2009 taotluse fondi kasutuselevõtmiseks seoses ettevõttes AB Snaigė ja tema kahes tarnijas toimunud koondamistega. Kuna taotlus vastab rahalise toetuse määramise nõuetele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1927/2006 artiklis 10, teeb komisjon ettepaneku eraldada 258 163 eurot.(5) Seetõttu tuleks võtta kasutusele fondi vahendid, et anda Leedu taotluse põhjal rahalist toetust,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Liidu 2010. aasta üldeelarvest võetakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi raames kasutusele 258 163 eurot kulukohustuste ja maksete assigneeringutena.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] ELT C 139, 14.6.2006, lk 1.[2] ELT L 406, 30.12.2006, lk 1.[3] ELT L 167, 29.6.2009, lk 26.[4] SEK(2009) 1620, 30.11.2009.[5] ELT C 139, 14.6.2006, lk 1.[6] ELT L 406, 30.12.2006, lk 1.[7] ELT C […], […], lk […].


title: Ettepanek Nõukogu otsus millega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0241

Ettepanek nõukogu otsus millega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) lisa  /* KOM/2005/0241 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 06.06.2005KOM(2005)241 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) lisa(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) artikli 4 lõikes 1 sätestatakse, et turuleviidud uued elektri- ja elektroonikaseadmed ei tohi alates 1. juulist 2006 sisaldada pliid, elavhõbedat, kaadmiumi, kuuevalentset kroomi, polübroomitud bifenüüle (PBB) ega polübroomitud difenüüleetreid (PBDE).2. Artikkel 5(1)(b) näeb ette kohandamist teaduse ja tehnika arenguga. Komisjoni abistab selles töös jäätmeid käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ[1] artikli 18 alusel loodud komitee. Vastav kord on sätestatud direktiivi 2002/95/EÜ artiklis 7.Komisjon esitas vastavalt kõnealusele korrale jäätmeid käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ artikli 18 alusel loodud komiteele hääletamiseks otsuse eelnõu 19. aprillil 2005. Otsuse eelnõu ei saanud komitees kvalifitseeritud häälteenamuse toetust.Seetõttu esitatakse nõukogu otsuse eelnõu vastavalt direktiivi 75/442/EMÜ artiklis 18 sätestatud korrale nõukogule. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates eelnõu esitamist, võtab komisjon esitatud meetmed vastu.EttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega muudetakse tehnika arenguga kohandamise eesmärgil Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) lisa(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes,[2] eriti selle artikli 5 lõike 1 punkti b,ning arvestades järgmist:(1) Komisjon on direktiivi 2002/95/EÜ järgi kohustatud hindama teatavate sama direktiivi artikli 4 lõike 1 kohaselt keelatud ohtlike ainete sisaldust.(2) Teatavate pliid, elavhõbedat, kaadmiumi, kuuevalentset kroomi, polübroomitud bifenüüle (PBB) või polübroomitud difenüüleetreid (PBDE) sisaldavate materjalide ja osade suhtes peaks kehtima erand kõnealusest keelust, kuna nende ohtlike ainete kõrvaldamine konkreetsetest materjalidest ja osadest või nende asendamine on endiselt teostamatu.(3) Kuna vastavalt nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määrusele (EMÜ) nr 793/93 (olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta)[3] tehtud 10-BDE riskianalüüsile leiti, et riski vähendamiseks tarbijatele ei ole praegu vajadust kohaldada rohkem meetmeid, võib 10-BDE puhul teha direktiivi 2002/95/EÜ artikli 4 lõikest 1 erandi. Riskianalüüsi raames on vajalikud lisauuringud ja tööstus rakendab heitmete vabatahtlikku vähendamise kava.(4) Erandid teatavate konkreetsete materjalide ja osade keelust peaksid olema kehtivusulatuse ja -aja poolest piiratud, et nii saavutada ohtlike ainete elektri- ja elektroonikaseadmetes kasutamise järkjärguline lõpetamine eeldusel, et nende ainete kasutamine sellisel otstarbel muutub välditavaks.(5) Vastavalt direktiivi 2002/95/EÜ artikli 5 lõike 1 punktile c tuleb iga kõnealuse direktiivi lisas nimetatud erand läbi vaadata vähemalt iga nelja aasta tagant või nelja aasta möödumisel punkti lisamisest loetelusse, eesmärgiga kaaluda elektri- ja elektroonikaseadmete materjalide ja komponentide väljajätmist lisast, kui kõrvaldamine või asendamine konstruktsioonimuutuste või materjalide ja komponentidega, mis ei nõua artikli 4 lõikes 1 nimetatud materjalide või ainete kasutamist, on tehniliselt või teaduslikult võimalik juhul, kui asendamise negatiivne mõju keskkonnale, tervisele ja/või tarbijaohutusele ei ole tõenäoliselt suurem kui sellest keskkonnale, tervisele ja tarbijaohutusele tekkiv kasu. Seetõttu vaadatakse iga käesoleva otsusega ettenähtud erand läbi enne 2010. aastat.(6) Seetõttu tuleks direktiivi 2002/95/EÜ vastavalt muuta.(7) Komisjon on vastavalt direktiivi 2002/95/EÜ artikli 5 lõikele 2 konsulteerinud elektri- ja elektroonikaseadmete tootjate, ringlussevõtjate, töötlemisega tegelevate ettevõtjate, keskkonnaorganisatsioonide, töövõtjate ja tarbijaühingutega ning edastanud märkused 15. juuli 1975. aasta nõukogu direktiivi 75/442/EMÜ (jäätmete kohta)[4] artikli 18 alusel loodud komiteele, edaspidi „komitee“.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Direktiivi 2002/95/EÜ lisa muudetakse vastavalt käesoleva otsuse lisale.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISADirektiivi 2002/95/EMÜ lisa muudetakse järgmiselt:1.  Pealkiri asendatakse järgmisega:„Plii, elavhõbeda, kaadmiumi, kuuevalentse kroomi, polübroomitud bifenüülide (PBB) või polübroomitud difenüüleetrite (PBDE) kasutusviisid, mis on vabastatud artikli 4 lõike 1 nõudmistest“2.  Punkt 10 asendatakse järgmisega:„10. 10-BDE polümeersetes kasutusviisides3.  Lisatakse punkt 11:„11. Plii pliist/pronksist laagriliudades ja puksides.“[1] Direktiivi on muudetud nõukogu otsusega 1999/468/EÜ (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23).[2] ELT L 37, 13.2.2003, lk 19.[3] ELT L 84, 5.4.1993, lk 1.[4] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.4.2017
            COM(2017) 166 final
            2017/0077(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb Euroopa Liidu nimel vastu võtta konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungil seoses metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni liidete muutmise ettepanekutega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni (tuntud ka kui Bonni konventsioon) eesmärk on kaitsta maismaa- ja veeloomade ning lindude rändliike kogu nende rändealal. See on ÜRO Keskkonnaprogrammi egiidi all sõlmitud valitsustevaheline leping, milles käsitletakse kogu maailma puutumatu looduse ja elupaikade kaitset. Euroopa Liit on Bonni konventsiooni osaline alates 1. novembrist 1983
                  1
               .

               Kaitsealused rändliigid on loetletud konventsiooni I liites (ohustatud liigid) ja II liites (liigid, mille kohta sõlmitakse kokkulepped).

               Konventsiooniosaliste konverents on konventsiooni otsuseid tegev organ, kes on pädev hindama rändliikide kaitsestaatust ning seejärel muutma konventsiooni I ja II liidet.

               Vastavalt konventsiooni XI artiklile võivad muutmisettepanekuid teha kõik konventsiooniosalised. Liidete muudatus jõustub üheksakümne päeva möödumisel konventsiooniosaliste konverentsi istungist, kus see vastu võeti, kõigi konventsiooniosaliste suhtes, välja arvatud need konventsiooniosalised, kes teevad reservatsiooni.

               Konventsiooniosaliste konverentsi 12. istung toimub 22.–28. oktoobril 2017 Manilas (Filipiinidel). Nimetatud istungiks on tehtud ettepanek, et liit teeb ettepaneku konventsiooni II liite muutmiseks, et tugevdada kahe linnuliigi (Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor) kaitset kogu nende levikualal, sealhulgas väljaspool liitu, tuginedes järgmistele kaalutlustele: 1) nende liikide lisamine on teaduslikult põhjendatud; 2) lisamine on kooskõlas ELi õigusaktidega; ja 3) liit on võtnud oma kohustuseks teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd. Seepärast on nõukogul vaja teha otsus sellise seisukoha kehtestamiseks, mis tuleb liidu nimel konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungil muudatusettepanekute kohta vastu võtta.

               Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks on konventsiooni sekretariaat kooskõlas XI artikli lõikega 3 määranud 25. mai 2017.

               Enne konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungit võib konventsiooni sekretariaat edastada teiste osaliste poolt konventsiooni I ja II liite muutmiseks tehtud ettepanekud, mis võivad samuti vajada otsust sellise seisukoha kehtestamiseks, mis tuleb liidu nimel nende ettepanekute kohta vastu võtta.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Kõnealuse ettepaneku tõttu pole tarvis liidu õigust muuta, sest see puudutab kahte liiki, mis liidu õiguse, sealhulgas linnudirektiivi
                  2
                kohaselt juba kuuluvad vastava kaitse alla.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ettepanek on koosõlas seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga
                     3
                   ja ELi bioloogilise mitmekesisuse 2020. aastani kestva strateegiaga,
                     4
                   eriti selle 6. eesmärgiga (aidata vältida maailma bioloogilise mitmekesisuse vähenemist).

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Ettepanek on esitatud vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 192 lõikele 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Prantsusmaa esitas linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi eksperdirühma kaudu liidu nimel kaalumiseks muudatusettepanekute kavandi, mis on esitatud käesolevas ettepanekus. Seejärel vahetati liikmesriikidega ametlikult esialgseid seisukohti.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ettepanekust ei tulene uusi seire- ega aruandlusnõudeid. Kogu rakendamise kavandamine ja järelevalve toimub konventsioonikohase korrapärase kavandamise ja aruandluse raames.

               2017/0077 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb Euroopa Liidu nimel vastu võtta konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungil seoses metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni liidete muutmise ettepanekutega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsuse 82/461/EMÜ
                  5
                kohase metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) osalisena võib liit teha ettepanekuid konventsiooni kaitsealuste liikide loetelu sisaldavate liidete muutmiseks.

               (2)Konventsiooniosaliste konverents on konventsiooni otsuseid tegev organ, kellele on antud pädevus hinnata rändliikide kaitsestaatust ning seejärel muuta konventsiooni I ja II liidet.

               (3)Tundub, et liikide Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor lisamine II liitesse on teaduslikult põhjendatud, kooskõlas liidu õigusaktidega ja liidu kohustusega teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd.

               (4)Pidades silmas 22.–28. oktoobril 2017 Manilas (Filipiinidel) toimuva konventsiooniosaliste konverentsi 12. istungit, peaks liit tegema ettepaneku muuta II liidet, et lisada sinna liigid Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor.

               (5)Kõnealused ettepanekud edastatakse konventsiooni sekretariaadile,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Pidades silmas metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni osaliste konverentsi 12. istungit, volitatakse komisjoni esitama liidu nimel ettepanek metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni II liite muutmiseks, et lisada liigid Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor.

               Komisjon edastab need ettepanekud konventsiooni sekretariaadile.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 24. juuni 1982. aasta otsus 82/461/EMÜ metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 210, 24.6.1982, lk 10).

                     (2)
                  Nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiiv 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1).

                     (3)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 2013. aasta otsus nr 1386/2013/EL, milles käsitletakse liidu üldist keskkonnaalast tegevusprogrammi aastani 2020 „Hea elu maakera võimaluste piires“ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 171).

                     (4)
                  KOM(2011) 244 (lõplik) – „Meie elukindlustus, meie looduskapital: ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia aastani 2020“.

                     (5)
                  Nõukogu 24. juuni 1982. aasta otsus 82/461/EMÜ metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 210, 24.6.1982, lk 10).