				|

		52011PC0888

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse kalavarude kaitseks võetavaid teatavaid meetmeid seoses mittesäästvat kalapüüki lubavate riikidega /* KOM/2011/0888 lõplik - 2011/0434 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU KONTEKST
ÜRO mereõiguse konventsiooni[1] ja ÜRO kalavarusid käsitleva
kokkuleppe[2]
kohaselt peavad rannikuriigid ja muud riigid, kelle laevad püüavad
lähedalasuval avamerel piirialade kalavarusid, pika rändega kalavarusid ja
majandusvöönditega külgnevate alade kalavarusid, tegema nende varude
vastutustundlikuks majandamiseks koostööd kas otse või asjaomaste piirkondlike
kalandusorganisatsioonide kaudu, et tagada kõnealuste kalavarude pikaajaline
jätkusuutlikkus.
Sageli on piirialade kalavarude ja pika
rändega kalavarude haldamise kokkulepet raske saavutada ning see nõuab kõigilt
asjaomastelt riikidelt tõelist tahet teha koostööd. Kui teatavad riigid, kellel
puudub hea tahe teha tööd meetmetes kokkuleppele jõudmise nimel, võtavad vastu
ühepoolsed meetmed, võib see viia asjaomase kalavaru tunduva ammendumiseni
isegi siis, kui teised riigid vähendavad oma püügikoormust.
Kuna EL on külluslik sihtturg kalatoodetele,
on temal ka eriline vastutus tagada, et järgitaks eespool märgitud koostöökohustust.
Seepärast on EL vaja varustada vahenditega, mis võimaldavad võtta tõhusaid
meetmeid selliste riikide vastu, kes ei tee lojaalset koostööd kokkulepitud
meetmete vastuvõtmiseks või on vastutavad meetmete ja tegevuse eest, mis
põhjustavad varude ülepüüki; sellist vahendit on vaja, et tekitada ajend
mittesäästvast kalapüügist loobumiseks. Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua
kiire ja tõhus mehhanism eespool kirjeldatud olukordade lahendamiseks
kaubandus- ja muud liiki meetmete abil. Nende meetmete eesmärk oleks edendada
asjaomaste riikide vahelist koostööd, et võtta kõnealuste kalavarude kaitseks
vajalikud ja võimaluse piires kooskõlastatud kaitsemeetmed, nii et tagada nende
varude optimaalne kasutamine.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA PEETUD
KONSULTATSIOONIDE TULEMUSED JA MÕJU HINDAMINE
Iga-aastased konsultatsioonid ELi
mittekuuluvate rannikuriikidega ühist huvi pakkuvate kalavarude haldamise
küsimustes annavad võimaluse konsulteerida huvirühmadega selle üle, kuidas
reageerida juhul, kui koostöö asjaomase kolmanda riigiga puudub. Üldiselt
nõuavad huvirühmad, et komisjon kehtestaks kaubanduspiirangud ja võtaks muud
liiki meetmed, näiteks avaldaks neile riikidele survet, et nad nõustuksid
astuma läbirääkimistesse õiglase lahenduse leidmiseks, mis tagab ühist huvi
pakkuvate kalavarude jätkusuutlikkuse.
Käesoleva ettepaneku mõjuhinnanguks
ettevalmistamisele eelnes sihipärane konsulteerimine kaubandus- ja muud liiki
meetmete kasutamise kohta vahendina, mis aitaks vähendada mittesäästvat
kalapüüki lubavate kolmandate riikide kalapüügi intensiivsust. Enamik huvirühmi
oli selgelt selle poolt, et võtta kaubandusega seotud ja muud liiki meetmeid,
ainsaks erandiks jäi töötlev tööstus.
Käesoleva ettepaneku suhtes tehti mõjuhinnang
ning selle kommenteeritud kokkuvõte on lisatud ettepanekule. Peamiselt
analüüsiti mõjuhinnangus meetmete majandus-, keskkonna- ja sotsiaalset mõju
ning meetmed ulatusid nn nullvalikust kuni asjaomase kala ja asjaomaste
kalatoodete impordi täieliku keelustamiseni ning hõlmasid ka kaubandusraamistikku
ületavaid meetmeid ja seadusandlusega sidumata lähenemisviise. Mõjuhinnangu
kokkuvõtte kohaselt oleks vaja EL varustada enamasti kaubandusega seotud
meetmete kiiret vastuvõtmist võimaldava vahendiga. Neid meetmeid hakataks
kasutama selliste riikide vastu, kes lubavad mittesäästvat kalapüüki, mis seab
ohtu kalavarude kaitse. Mõjuhinnangus tehti samuti ettepanekuid kõnealuse
reguleerimisvahendi võimaliku vormi ja sisu kohta. Meetme ettevalmistamise
käigus on saanud selgeks, et selle vahendi õiguslikuks aluseks peaks olema ELi
toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 ja artikkel 207, kuna määruse peaeesmärk
on edendada kalavarude kaitset ning kavandatavad meetmed ei piirdu vaid
kaubandusega seotuga.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Artiklis 1 sätestatakse käesoleva määruse
peamine eesmärk: kehtestada kord, mis võimaldab võtta õiglased kulutõhusad
meetmed säästva kalanduse edendamiseks.
Artiklites 2–5 kirjeldatakse, millistele
riikidele on meetmed suunatud (mittesäästvat kalapüüki lubavad riigid), samuti
eri liiki meetmed, mida võib võtta, ning tingimused, kus ja millal neid
meetmeid võetakse. Artiklis 4 sätestatakse eelkõige see, et kõnealused meetmed
võetakse vastu komisjoni rakendusaktidena (üldiselt kohaldataks
kontrollimenetlust). Juhul kui nõutakse, et meetmed oleksid kooskõlas ELi
rahvusvaheliste kohustustega, peetakse eelkõige silmas WTO lepingust tulenevate
ELi kohustuste vastavust, eriti siis, kui käsitletakse kaubanduspiiranguid.
Artiklis 6 määratakse kindlaks menetluse
teatavad etapid, mis tuleb läbida enne, kui võetakse meetmed mittesäästvat
kalapüüki lubavate riikide suhtes. Sellised demaršid peaksid võimaldama
asjaomastel riikidel esitada oma seisukoha, samuti annab see neile võimaluse
oma tegevust parandada. Artiklis 7 määratletakse meetmete kohaldamise ajavahemik
tingimusel, et asjaosalised riigid võtavad vastu parandusmeetmed.
Artiklis 8 määratletakse, milline on komitee,
mis abistab komisjoni määruse rakendamisel.
Artiklis 9 sätestatakse, et käesolev määrus
jõustub 20 päeva pärast selle avaldamist.
4.           MÕJU EELARVELE
Mõju eelarvele puudub.
2011/0434 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
milles käsitletakse kalavarude kaitseks
võetavaid teatavaid meetmeid seoses mittesäästvat kalapüüki lubavate riikidega
EUROOPA PARLAMENT JA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 ja artiklit 207,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[3],
järgides seadusandlikku tavamenetlust
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10.
detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsioonile (edaspidi: „UNCLOS”) ning 4. augusti
1995. aasta lepingule 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste
Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdekalade
kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakendamise kohta (edaspidi „ÜRO
kalavarude leping”) nõuab piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude
haldamine koostööd kõigilt riikidelt, kelle laevastik selliseid varusid püüab.
Seda koostööd võib teha piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames või kui
neil organisatsioonidel ei ole asjaomase liigi osas pädevust, siis asjaomasest
püügist huvitatud riikide vahel sõlmitud ühekordsete kokkulepete alusel.
(2)
Kui kolmandatele riikidele ja liidule ühist huvi
pakkuvate kalavarude püügist huvitatud kolmas riik tegeleb olemasolevaid
püügitavasid ja/või teiste riikide ja ELi kohustusi ja õigusi vajalikul määral
arvestamata sellise kalapüügiga, mis kahjustab asjaomase kalavaru jätkusuutlikkust,
ega tee liiduga koostööd selle kalavaru majandamisel, tuleks võtta erimeetmeid,
et ergutada selliseid riike toetama selle kalavaru kaitsmist.
(3)
Kalavarud tuleks lugeda jätkusuutlikuks, kui neid
hoitakse maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagaval või pisut kõrgemal
tasemel, nagu on osutatud UNCLOSi artikli 61 lõikes 3 ja artikli 119 lõikes 1
ning ÜRO kalavarude lepingu artikli 5 punktis b.
(4)
On vaja kindlaks määrata tingimused, mille kohaselt
võib riiki lugeda mittesäästvat kalapüüki lubavaks, ning vastavalt käesolevas
määruses sätestatud meetmetele lisada menetlus, mis annab asjaomastele
riikidele õiguse esitada oma seisukoht ja võimaluse võtta parandusmeetmed.
(5)
Lisaks tuleb määratleda, millist liiki meetmeid
võib võtta mittesäästvat kalapüüki lubavate riikide suhtes, ning kehtestada
üldised tingimused selliste meetmete vastuvõtmiseks nii, et need põhinevad
objektiivsetel kriteeriumidel, on õiglased, kulutõhusad ja kooskõlas
rahvusvahelise õigusega, eelkõige Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepinguga.
(6)
Kõnealuste meetmete eesmärk peaks olema kõrvaldada
stiimulid, mis ajendavad mittesäästvat kalapüüki lubavate riikide laevastikku
püüdma ühist huvi pakkuvaid kalavarusid. Seda võib saavutada näiteks keelates
selliste kalatoodete impordi, mis on saadud mittesäästvat kalapüüki lubavate
riikide vastutuse all olevate laevade poolt püütud kalast, mis kuulub ühist
huvi pakkuva kalavaru hulka, või keelates sellistele laevadele sadamateenused
või vältides olukorda, kus liidu kalalaevu või liidu kalapüügivahendeid
kasutatakse ühist huvi pakkuva kalavaru püügiks sellise riigi vastutuse all,
kes võimaldab mittesäästvat kalapüüki.
(7)
Selleks et tagada liidu tõhus ja ühtne tegevus
kalavarude kaitsmisel, on oluline arvesse võtta meetmeid, mis on sätestatud 29.
septembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse
süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks,
ärahoidmiseks ja lõpetamiseks[4].
(8)
On vaja, et selliste meetmete vastuvõtmisele
eelneks nende eeldatava keskkonna-, kaubandusliku, majandusliku ja sotsiaalse
mõju hinnang.
(9)
Käesoleva määruse kohaselt võetud meetmete
kohaldamine tuleks lõpetada, kui mittesäästvat kalapüüki lubav riik on võtnud
vajalikud meetmed, et toetada ühist huvi pakkuva kalavaru kaitsmist.
(10)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamisel
ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Kõnealuseid
volitusi tuleks teostada rakendusaktidega, milles sätestatakse
kontrollimenetlus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011.
aasta määruse (EL) nr 182/2011 (millega kehtestatakse eeskirjad ja
üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme,
mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes)[5] artikli 2 lõikele 2. Olukorra
kiireloomulisuse tõttu tuleks aga otsused selle kohta, kas meetmete kohaldamine
tuleks lõpetada, vastu võtta viivitamata kohaldatavate rakendusaktidena
vastavalt nimetatud määruse artiklile 8.
(11)
Komisjon peaks vastu võtma viivitamata kohaldatavad
rakendusaktid, kui see on vajalik tungiva kiireloomulisuse tõttu,
nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, mis on seotud käesoleva määruse kohaselt
võetud meetmete kohaldamise lõpetamisega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
1.
Käesolevas määruses sätestatakse raamistik
kolmandate riikide kalapüügiga ja poliitikaga seotud tegevuse suhtes teatavate
meetmete võtmiseks, et tagada Euroopa Liidule ja asjaomastele kolmandatele
riikidele ühist huvi pakkuvate kalavarude pikaajaline jätkusuutlikkus.
2.
Käeoleva määruse kohaselt võetud meetmeid võib
kohaldada kõigil juhtudel, kui ühist huvi pakkuvate kalavarude majandamisel on
nõutav koostöö liiduga, sealhulgas ka siis, kui selline koostöö leiab aset
piirkondliku kalandusorganisatsiooni või sarnase organisatsiooni raames.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(a)
„ühist huvi pakkuv kalavaru” – kalavaru, mille
geograafiline paiknemine võimaldab seda püüda nii liikmesriikide kui ka
kolmandate riikide laevadel, ning mille majandamine nõuab asjaomaste kolmandate
riikide ja liidu vahelist koostööd;
(b)
„seotud liik” – mis tahes kalaliik, mis esineb
mitme liigiga püügipiirkonnas koos ühist huvi pakkuva kalavaruga;
(c)
„mitme liigiga püügipiirkond” – püügipiirkond,
mille püügialal leidub rohkem kui ühte liiki kalu ning mis on tundlik
püünistega püügi suhtes;
(d)
„piirkondlik kalandusorganisatsioon” –
allpiirkondlik, piirkondlik või muu samalaadne organisatsioon, millel on
rahvusvahelisest õigusest tulenev pädevus kehtestada kaitse- ja majandamismeetmeid
mere bioloogiliste ressursside osas, kes kuuluvad tema vastutusalasse
asutamiskonventsiooni või -lepingu alusel, millega see on asutatud;
(e)
„import” – kalandustoodete toomine liidu
territooriumile, sealhulgas ümberlaadimiseks liidu territooriumil olevates
sadamates;
(f)
„ümberlaadimine” – kõigi või osa kalalaeval olevate
kalade või kalandustoodete laadimine teisele kalalaevale;
(g)
„maksimaalne jätkusuutlik saagikus” – suurim saak,
mida võib kalavarust määramata aja jooksul välja püüda.
Artikkel 3
Riigid, mis lubavad mittesäästvat kalapüüki
1.
Kolmanda riigi võib lugeda mittesäästvat kalapüüki
lubavaks riigiks,
(a)
kui ta ei tee liiduga koostööd ühist huvi pakkuvate
kalavarude majandamisel täies vastavuses ÜRO mereõiguse konventsiooniga ja
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguste
konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja
majandamist käsitlevate sätete 4. augusti 1995. aasta rakenduskokkuleppega,
ning
(b)
kui see kolmas riik:
(a)
ei ole võtnud mingeid meetmeid kalavarude
majandamiseks või
(b)
on sellised meetmeid võtnud teiste riikide,
sealhulgas ELi õigusi, huve ja kohustusi vajalikul määral arvestamata ning need
kalavarude majandamise meetmed põhjustavad püüki, mis viib kalavaru allapoole
taset, mis võimaldaks maksimaalset jätkusuutlikku saagikust, kui kõnealuseid
meetmeid käsitletakse koos liidu kas eraldi või koostöös teiste riikidega
võetud meetmetega..
2.
Lõike 1 punkti b alapunkti ii kohaldamisel
määratakse maksimaalset jätkusuutlikku saagikust võimaldav kalavaru tase
kindlaks parimate kättesaadavate teaduslike soovituste alusel.
Artikkel 4
Mittesäästvat kalapüüki lubavate riikide suhtes võetavad meetmed
1.
Komisjon võib mittesäästvat kalapüüki lubavate
riikide suhtes rakendusaktidega võtta järgmised meetmed:
(a)
teha kindlaks riigid, mis lubavad mittesäästvat
kalapüüki;
(b)
teha võimaluse korral kindlaks konkreetsed laevad
või laevastikud, kelle suhtes teatavaid meetmeid rakendada;
(c)
kehtestada kvantitatiivsed piirangud sellise kala
ja kalatoodete impordile liitu, mis pärineb ühist huvi pakkuvast kalavarust
ning mis on püütud mittesäästvat kalapüüki lubava riigi kontrolli all;
(d)
kehtestada kvantitatiivsed piirangud sellise kala
ja selliste kalatoodete impordile liitu, mis pärineb ühist huvi pakkuvast
kalavarust ning mis on püütud mittesäästvat kalapüüki lubava riigi kontrolli
all; sellisel juhul määrab komisjon kindlaks asjakohased vahendid, kuidas teha
kindlaks, milline püük jääb meetme raamidesse;
(e)
kehtestada liidu sadamate kasutamise piirangud
mittesäästvat kalapüüki lubava riigi lipu all sõitvatele laevadele, mis püüavad
ühist huvi pakkuvat kalavaru, ning laevadele, mis veavad kala või kalatooteid,
mis pärinevad ühist huvi pakkuvast kalavarust või mille on püüdnud
mittesäästvat kalapüüki lubava riigi lipu all sõitvad laevad või sellise riigi
volitatud laevad, sõites muu riigi lipu all; selliseid piiranguid ei kohaldata
vääramatu jõu või merehätta sattumise korral nimetatud olukordade
leevendamiseks vajalike teenuste osutamisel vastavalt UNCLOSi artiklile 18
(vääramatu jõud või merehätta sattumine);
(f)
keelata liidu ettevõtjatel osta mittesäästvat
kalapüüki lubava riigi lipu all sõitvat kalalaeva;
(g)
keelata liikmesriigi lipu all sõitva kalalaeva
ümberregistreerimine mittesäästvat kalapüüki lubava riigi lipu alla;
(h)
keelata liikmesriikidel anda luba prahtimislepingu
sõlmimiseks mittesäästvat kalapüüki lubava riigi ettevõtjatega;
(i)
keelata eksportida mittesäästvat kalapüüki
lubavatesse riikidesse liikmesriigi lipu all sõitvaid kalalaevu või
püügivahendeid ja varusid, mida kasutatakse ühist huvi pakkuvate kalavarude
püügil;
(j)
keelata liikmesriikide ja mittesäästvat kalapüüki
lubavate riikide kodanike vahelised eraviisilised tehingud, mis võimaldaksid
asjaomase liikmesriigi lipu all sõitval kalalaeval kasutada selliste riikide
püügivõimalusi;
(k)
keelata liikmesriigi lipu all sõitvate kalalaevade
ja mittesäästvat kalapüüki lubavate riikide lipu all sõitvate kalalaevade
ühised püügioperatsioonid.
2.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 8 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 5
Üldnõuded käesoleva määruse kohaselt vastuvõetud meetmetele
1.
Käesoleva määruse kohaselt vastuvõetud meetmed on:
(a)
seotud ühist huvi pakkuvate kalavarude kaitsega;
(b)
need kehtivad koos liidu laevadele kehtestatud
piirangutega või koos toodetele või nende kasutamisele liidus kehtestatud
piirangutega, mida kohaldatakse kala ja kalatoodete suhtes, mis on sellisest
liigist või sisaldavad sellisesse liiki kuuluvat kala, mille suhtes on võetud
käesoleva määruse kohased meetmed; kõnealuseid piiranguid kohaldatakse seotud
liikide suhtes ainult siis, kui neid püütakse koos ühist huvi pakkuva kalavaru
püügiga;
(c)
on kooskõlas kohustustega, mis on võetud
rahvusvaheliste lepingute raames, millega liit on ühinenud, ning muude
asjaomaste rahvusvahelise õiguse normidega.
2.
Käesoleva määruse kohaselt võetud meetmete puhul
võetakse arvesse määruse (EÜ) nr 1005/2008 kohaselt juba varem võetud meetmeid.
3.
Käesoleva määruse kohaselt võetud meetmeid ei
kohaldata viisil, mis võiks tekitada meelevaldset või põhjendamatut
diskrimineerimist nende riikide vahel, kus valitsevad sarnased tingimused, või
mis kujutaks endast rahvusvahelise kaubanduse varjatud kitsendamist.
4.
Käesoleva määruse kohaselt meetmete võtmisel hindab
komisjon nende meetmete majandus-, keskkonna- ja sotsiaalset mõju lühikeses ja
pikas perspektiivis ning nende rakendamisega seotud halduskoormust.
5.
Käesoleva määruse kohaselt võetud meetmega nähakse
ette asjakohane süsteem nende jõustamiseks pädevate asutuste poolt.
Artikkel 6
Mittesäästvat kalapüüki lubavate riikide suhtes võetavatele meetmetele eelnev
menetlus
1.
Kui komisjon peab vajalikuks võtta artikli 4
kohaseid meetmeid, teatab ta asjaomasele riigile oma kavatsusest
identifitseerida teda mittesäästvat kalapüüki lubava riigina.
2.
Kõnealuses teatises esitatakse teave põhjuste kohta,
millele tuginedes identifitseeritakse riiki mittesäästvat kalapüüki lubava
riigina, ning kirjeldatakse meetmeid, mida võidakse tema suhtes võtta käesoleva
määruse kohaselt.
3.
Enne artiklis 4 sätestatud meetmete kohaldamist
annab komisjon asjaomasele riigile piisava võimaluse vastata teatisele
kirjalikult ja olukorda parandada.
Artikkel 7
Mittesäästvat kalapüüki lubavate riikide suhtes võetavate meetmete kohaldamise
ajavahemik
1.
Käesoleva määruse kohaselt võetud meetmete
kohaldamine lõpetatakse, kui mittesäästvat kalapüüki lubav riik võtab ühist
huvi pakkuvate kalavarude majandamiseks asjakohased parandusmeetmed, mis:
(a)
on kooskõlastatud liiduga peetud läbirääkimiste
käigus ja võimaluse korral ka teiste asjaomaste riikidega, või
(b)
ei kahjusta nende meetmete mõju, mis EL on võtnud
asjaomaste kalavarude kaitseks kas eraldi või koostöös teiste riikidega.
2.
Komisjon määrab rakendusaktidega kindlaks, kas
lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, ning vajaduse korral otsustab, kas
lõpetatakse artikli 4 kohaselt võetud meetmete kohaldamine. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 8 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
              Nõuetekohaselt põhjendatud
tungivalt kiireloomulistel juhtudel, mis on seotud ettenägematute majandus- ja
sotsiaalsete raskustega, võtab komisjon vastu viivitamata kohaldatavad
rakendusaktid, millega otsustatakse, et artikli 4 kohaselt võetud meetmeid enam
ei kohaldata. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 8
lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 8
Komiteemenetlus
1.
Komisjoni abistab komitee. Kõnealune komitee on
komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.
Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse
(EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamus tuleb saada kirjaliku
menetluse kaudu, siis lõpetatakse kõnealune menetlus ilma tulemuseta juhul, kui
arvamuse esitamise tähtaja jooksul otsustab nii komitee eesistuja või nõutakse
seda komitee liikmete lihthäälteenamusega.
3.
Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse
(EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes selle artikliga 5.
Artikkel 9
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta 10.
detsembri mereõiguse konventsioon.
[2]               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982.
aasta mereõiguste konventsioon piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude
kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 4. augusti 1995. aasta
rakenduskokkulepe.
[3]               ELT C, , lk .
[4]               ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.
[5]               ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.


|

52011PC0479

Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid  /* KOM/2011/0479 lõplik - 2011/0218 (COD) */

	SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTEuroopa liidu toimimise lepingus (edaspidi „alusleping”) eristatakse komisjonile delegeeritud õigust võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad, mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi, nagu on sätestatud aluslepingu artikli 290 lõikes 1 (delegeeritud õigusaktid) ning komisjonile antud volitusi võtta vastu ühetaolisi tingimusi, mis on vajalikud liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamiseks, nagu on sätestatud aluslepingu artikli 291 lõikes 2 (rakendusaktid).Määruse (EÜ) nr 1967/2006 vastavusseviimisel aluslepingu uute eeskirjadega on kõnealuse määrusega komisjonile antud volitused ümberklassifitseeritud rakendusliku iseloomuga meetmeteks ja delegeeritavateks meetmeteks.Seoses vastavusseviimisega on ette valmistatud määruse (EÜ) nr 1967/2006 muudatusettepaneku eelnõu.Vastavalt aluslepingu artiklile 290 annab seadusandja komisjonile ülesande täiendada või muuta kõnealuse määruse teatavaid mitteolemuslikke osi.Komisjon võib seega vastu võtta delegeeritud õigusakte kõnealuse määruse teatavatest sätetest erandi tegemiseks, kui selline võimalus on selgesõnaliselt ette nähtud ja eeldusel, et nimetatud määruses sätestatud ranged tingimused on täidetud (artiklid 4 ja 13). Komisjonil on volitus võtta vastu kriteeriumid, mida tuleb kohaldada peibutuspüügivahendeid kasutavatele laevadele marsruutide kehtestamiseks ja nimetatud marsruutide jagamiseks kuldmakrelli püügil 25-miilises majandusvööndis ümber Malta (artikkel 27). Samuti on komisjonil volitus võtta vastu üksikasjalikud eeskirjad täiendavate tehniliste nõuete kohta, milles käsitletakse püügivahendite omadusi (I lisa punkti B alapunkt 3 ja II lisa punkt 7), mis täiendavad püügivahendite olemasolevaid omadusi. Lisaks võtab komisjon vastu kõnealuse määruse lisade muudatusi käsitlevad delegeeritud õigusaktid.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSEDHuvitatud isikutega ei olnud vaja konsulteerida ning mõju ei olnud vaja hinnata.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteMäärata nõukogu määruses (EÜ) nr 1967/2006 kindlaks komisjoni delegeeritud volitused ning kehtestada vastavate õigusaktide vastuvõtmiseks vajalik menetlus.-  Õiguslik alusEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2.-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse Euroopa Liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanekuga muudetakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1967/2006 juba olemasolevaid meetmeid, seega ei seata proportsionaalsuse põhimõtet kahtluse alla.-  Vahendi valikKavandatav vahend: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus.Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: määrust peab muutma määrusega.4. MÕJU EELARVELEKäesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu kulusid.2011/0218 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeidEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,tegutsedes seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:1.  Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1967/2006[1] antakse komisjonile volitused kõnealuse määruse teatavate sätete rakendamiseks.2.  Lissaboni lepingu jõustumise tulemusena tuleb määrusega (EÜ) nr 1967/2006 komisjonile antud volitused viia vastavusse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290.3.  Määruse (EÜ) nr 1967/2006 teatavate sätete kohaldamiseks tuleks delegeerida komisjonile volitused võtta vastu õigusakte kooskõlas aluslepingu artikliga 290 järgmistel juhtudel:4.  erandite lubamine, juhul kui need on kõnealuses määruses konkreetselt sätestatud;5.  selliste kriteeriumide vastuvõtmine, mida tuleb kohaldada peibutuspüügivahendeid kasutavatele laevadele marsruutide kehtestamiseks ja nimetatud marsruutide jagamiseks kuldmakrelli püügil 25-miilises majandusvööndis ümber Malta;6.  üksikasjalike eeskirjade vastuvõtmine ruudukujuliste silmadega selektiivakende veetavasse võrku asetamist käsitlevate täiendavate tehniliste tingimuste kohta;7.  selliste tehniliste tingimuste vastuvõtmine, millega piiratakse ujukinööri ja alumise selise suurimat ulatust ja traalnootade ümbermõõtu või perimeetrit ning mitme taglasega traalnootade suurimat võrkude arvu;8.  määruse (EÜ) nr 1967/2006 lisade muudatused.9.  Eriti oluline on, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone, kaasa arvatud ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning sobiva edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.10.  Selguse huvides tuleks muuta artikli 4 lõikes 5 sisalduvat viidet Posidonia oceanica mererohuga kaetud alale.11.  Selleks et komisjon saaks kehtestada võimalikud tehnilised tingimused eespool osutatud traalnootade suurima ulatuse ja mitme taglasega traalnootade suurima võrkude arvu piiramiseks, tuleb asjakohaselt arvesse võtta Vahemere kalapüügi eriomadusi, mis nõuab täiendavat tehnilist ja teaduslikku teavet.12.  Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1967/2006 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 1967/2006 muudetakse järgmiselt.13.  Artikli 4 lõike 5 sissejuhatav osa asendatakse järgmisega.„5. Erandina lõike 1 esimesest lõigust võib komisjon artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega lubada laevadel, mille kogupikkus on kuni 12 meetrit ja mootori võimsus kuni 85 kW, kasutada püügil veetavaid põhjavõrke, mida tavaliselt kasutatakse Posidonia oceanica tüüpi „põhjadel”, eeldusel et:”.14.  Artiklit 13 muudetakse järgmiselt:15.  lõige 5 asendatakse järgmisega:„5. Liikmesriigid võivad taotleda erandit lõigetest 1, 2 ja 3. Komisjon võib artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega teha kõnealuse erandi, tingimusel et erandi tegemist õigustavad asjaomaste merepiirkondade geograafilised eriomadused, nagu rannalavade piiratud arv liikmesriigi rannikul või nende traalitavate püügialade piiratud ulatus, kus püügi mõju merekeskkonnale ei ole märkimisväärne ja mis mõjutab teatavat arvu asjaomase liikmesriigi või, olenevalt asjaoludest, muude liikmesriikide laevu, ning eeldusel, et kõnealust püüki ei saa teostada muude vahenditega ning et selle suhtes kohaldatakse artiklis 18 või 19 nimetatud majandamiskava. Liikmesriigid esitavad selliste erandite tegemiseks ajakohastatud teaduslikud ja tehnilised põhjendused.”;16.  lõige 10 asendatakse järgmisega:„10. Erandeid lõigetest 1 ja 2 lubatakse artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega sellise püügi puhul, mille suhtes kohaldatakse käesoleva määruse artikli 4 lõike 5 alusel tehtavat erandit.”.17.  Artikli 26 lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:„Kui lõike 2 punktis a osutatud üldine püügivõimsus ületab selliste 24 m või lühema kogupikkusega majandusvööndis võrdlusperioodil 2000–2001 (edaspidi „võrdluspüügivõimsus”) tegutsenud traalerite üldise püügivõimsuse, jagab komisjon artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega luba taotlevate liikmesriikide huvisid arvesse võttes ülejäänud püügivõimsuse liikmesriikide vahel.”.18.  Artikli 27 lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon kehtestab artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega peibutuspüügivahendite kasutamiseks ettenähtud marsruutide kehtestamisel ja jagamisel kohaldatavad kriteeriumid.”.19.  Artikkel 30 asendatakse järgmisega:„Lisade muudatused võetakse vastu artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega.”.20.  Lisatakse artikkel 30a:„Artikkel 30aDelegeeritud volituste rakendamine1. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.2. Artikli 4 lõikes 5, artikli 13 lõigetes 5 ja 10, artikli 26 lõike 3 esimeses lõigus, artikli 27 lõike 3 teises lõigus, artiklis 30, I lisa punkti B alapunktis 3 ning II lisa punktis 7 osutatud delegeeritud volitused antakse kindlaksmääramata ajaks alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad artikli 4 lõikes 5, artikli 13 lõigetes 5 ja 10, artikli 26 lõike 3 esimeses lõigus, artikli 27 lõike 3 teises lõigus, artiklis 30, I lisa punkti B alapunktis 3 ning II lisa punktis 7 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle üheaegselt teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.5. Delegeeritud õigusakt, mis on vastu võetud kooskõlas artikli 4 lõikega 5, artikli 13 lõigetega 5 ja 10, artikli 26 lõike 3 esimese lõiguga, artikli 27 lõike 3 teise lõiguga, artikliga 30, I lisa punkti B alapunktiga 3 ning II lisa punktiga 7, jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse korral kahe kuu võrra pikendada.”.21.  I lisa punkti B alapunkt 3 asendatakse järgmisega:„3. Mis tahes veetavasse võrku võib asetada ruudukujuliste silmadega selektiivaknad, mis asetatakse kaela ette või mis tahes kohta kaela esi- ja noodapära tagumise osa vahel. See ei tohi olla mingil moel ummistatud sisemiste või väliste kinnitustega. Veetav võrk koosneb sõlmedeta võrgust või võrgust, mille sõlmed ei libise, ja asetakse võrku nii, et võrgusilmad on kogu püügi aja täielikult avatud. Ruudukujuliste silmadega selektiivakende edasiste tehniliste tingimuste üksikasjalikud eeskirjad kehtestatakse artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega.”.22.  II lisa punkt 7 asendatakse järgmisega:„7. Ujukinööri ja alumise selise suurimat ulatust ja traalnootade ümbermõõtu või perimeetrit ning mitme taglasega traalnootade suurima võrkude arvu piiravad tehnilised tingimused võib kehtestada komisjon artikli 30a kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega.”.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] ELT L 409, 30.12.2006, lk 11.