				|

		52011PC0425

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS ühise kalanduspoliitika kohta /* KOM/2011/0425 lõplik - 2011/0195 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
·      Üldine taust
2009. aastal analüüsis komisjon ühise
kalanduspoliitika toimimist, lähtudes ühise kalanduspoliitika reformi kohta
koostatud rohelisest raamatust[1].
Komisjon järeldas, et vaatamata edusammudele, mida on tehtud 2002. aasta
reformist alates, ei ole saavutatud jätkusuutlikule kalandusele seatud eesmärke
kõikides selle valdkondades (keskkonnaalane, majanduslik ja sotsiaalne mõõde)
ning rohelises raamatus määratleti mitmed struktuursed puudused kehtivas
kalanduspoliitikas. Euroopa Parlament ja nõukogu toetasid seda järeldust.
2009. aasta aprillist kuni 2010. aasta
novembrini kestnud avaliku arutelu käigus saadud rohked arvamusavaldused ning
ka eriuuringud ja hindamised kinnitasid samuti rohelises raamatus antud üldist
hinnangut ning aitasid välja selgitada nõrkusi, mis tuleb reformiga kõrvaldada.

·      Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Ühine kalanduspoliitika vajab põhjalikku
reformi, milleks tuleb praegu kehtiv nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus
(EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja
säästva kasutamise kohta) kehtetuks tunnistada ja asendada alates 1. jaanuarist
2013 uue ühise kalanduspoliitikaga, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad
vastu käesoleva ettepaneku alusel.
Ühise kalanduspoliitika põhiprobleemid on
järgmised:
–
selles ei keskenduta piisavalt keskkonnaalase,
majandusliku ja sotsiaalse jätkusuutlikkuse eesmärkidele;
–
vastuvõetamatult kõrged vette tagasi laskmise
tasemed;
–
laevastiku liigse püügivõimsuse, ülepüügi, liiga suure
lubatud kogupüügi (TAC) ning nõuete halva järgimise tõttu on valdav enamik
liidu kalavarudest ülepüütud;
–
paljude laevastike vähene tasuvus ja madal
majanduslik vastupidavus;
–
keskkonnaprobleemide ebapiisav lõimimine
poliitikasse;
–
usaldusväärsete andmete puudumine kõigi kalavarude
ja laevastike hindamiseks;
–
märkimisväärse suurusega riiklik rahaline abi
kalandusele ei toeta ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist;
–
kalapüügi vähene atraktiivsus ning teatavate
rannikuäärsete kalapüügist sõltuvate kogukondade allakäik;
–
„ülalt alla” mikrojuhtimine liidu tasandil,
paindlikkuse puudumine ning kohalikele ja piirkondlikele tingimustega
mittearvestamine;
–
vesiviljeluse ebapiisav arendamine Euroopa Liidus;
–
nõuete mittejärgimist soodustab õigusaktide ja
juhtimise kulukus ja ülim keerukus;
–
kaubanduspoliitika üleilmastumise ja vastastikuse
sõltuvuse suurenemisega seotud probleemid.
Käesolev ettepanek uue algmääruse kohta on
õigustatud, sest on vaja:
–
täpsustada ühise kalanduspoliitika eesmärgid;
–
edendada ühise kalanduspoliitikaga hõlmatud
poliitikaalgatuste kooskõla;
–
kaitsta paremini mere bioloogilisi ressursse, eriti
kalanduse mitmeaastaste majandamiskavade ja vette tagasi laskmise lõpetamise
kaudu;
–
toetada ühise kalanduspoliitika raames ökosüsteemi
ja keskkonnapoliitikaid;
–
sätestada merepiirkondadepõhise lähenemisviisi
raames võetavate kaitsemeetmete piirkondlik jaotus;
–
tugevdada kaitsepoliitika teadmistebaasi jaoks
vajalike andmete kogumist ja teaduslikku nõustamist;
–
lõimida välispoliitika täielikult ühisesse
kalanduspoliitikasse;
–
edendada vesiviljeluse arendamist;
–
reformida ühise kalanduspoliitika ühine
turupoliitika;
–
luua 2014. aastaks õiguslik raamistik uuele
rahastamisvahendile, mis toetab ühise kalanduspoliitika ja Euroopa Liidu 2020.
aasta tegevuskava eesmärke;
–
jätkuvalt edendada ja täiustada sidusrühmade
kaasamist;
–
hõlmata ühisesse kalanduspoliitikasse hiljuti
vastuvõetud uus kontrollisüsteem.
Ettepaneku üldeesmärk on tagada püügi- ja
vesiviljelustegevuse kaudu pikaajalised jätkusuutlikud keskkonnatingimused ning
toetada toiduvarude kättesaadavust. Poliitika eesmärk on kasutada mere
bioloogilisi elusressursse viisil, mis taastaks ja hoiaks kalavarusid sellisel
tasemel, mis tagaks hiljemalt 2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku
saagikuse. Ühise kalanduspoliitika puhul rakendatakse kalavarude majandamisel
ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi.
Koos käesoleva ettepanekuga võtab komisjon
vastu üldise teatise ühise kalanduspoliitika kohta, ettepaneku kalandus- ja
vesiviljelustoodete turgude ühist korraldust käsitleva määruse kohta, teatise
ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta ja aruande nõukogu 20. detsembri
2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava
kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) teatavate osade kohta.
·      Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Praegu on ühise kalanduspoliitika üldiseks
õiguslikuks raamistikuks nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr
2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise
kohta. Käesolev ettepanek asendab nimetatud määruse.
Nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr
850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste
meetmete kaudu[2].
Nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määrus (EÜ)
nr 104/2000 kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta[3].
Nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ)
nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi
kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ)
nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98[4].
Nõukogu 27. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr
1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta[5].
Nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ)
nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise
majandamismeetmeid, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja
tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1626/94[6].
Nõukogu 25. veebruari 2008. aasta määrus (EÜ)
nr 199/2008 kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva
ühenduse raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku
nõustamise toetamise kohta[7].
Nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrus (EÜ)
nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja
registreerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning
muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ)
nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja
(EÜ) No 1447/1999[8].
Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ)
nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika
eesmärkide järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ)
nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ)
nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ)
nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ)
nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused
(EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006[9].
Nõukogu 19. juuli 2004.
aasta otsus (EÜ) nr 2004/585, millega asutatakse ühise kalanduspoliitika raames
piirkondlikud nõuandekomisjonid[10].
·      Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Ettepanek ja selle eesmärgid on kooskõlas
liidu muude poliitikatega, eriti tema keskkonna-, sotsiaal-, piirkondliku,
arendus-, põllumajandus-, turu- ja kaubandus-, rahandus-, teadus- ja
innovatsiooni- ning tervise- ja tarbijakaitsepoliitikaga ning nende
eesmärkidega.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
·
Konsulteerimine huvitatud isikutega

Konsultatsioonimeetodid, peamised
sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus
Reformi üle aastatel 2009 ja 2010 toimunud
avaliku arutelu käigus, mis toimus nii interneti kaudu kui ka sidusrühmadega
peetud arvukate koosolekute teel, ilmnes, et üldiselt reformi toetatakse. Ka
Euroopa Parlament, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee
esitasid oma arvamuse rohelise raamatu kohta. Ministrite Nõukogu arutas reformi
mitmel korral. Avalikkusega konsulteerimise tulemused esitati kokkuvõtlikult
dokumendis „Kokkuvõttev aruanne ühise kalanduspoliitika reformi üle peetud
konsultatsioonide kohta”[11].

Vastuste kokkuvõte ja nende
arvessevõtmine
Saadud vastustes tõsteti esile selliseid
teemasid nagu lihtsustamine; otsustamisprotsessi kohandamine vastavalt
Lissaboni lepingule; kalavarude kaitsel ja majandamisel kasutatava pikaajalise
lähenemisviisi tugevdamine, sealhulgas vette tagasi laskmise probleemi
lahendamine; piirkondadeks jaotamine; täiendavate sidusrühmade kaasamine ning
ettevõtjate vastutuse suurendamine. Suhtelist stabiilsust peeti üldiselt ühise
kalanduspoliitika keskseks teljeks, eelkõige rõhutasid seda liikmesriigid.
Väikesemahulist ja rannapüüki peeti oluliseks, kuid praegustest õigusnormidest
kaugemale ulatuva diferentseerimise ideele avaldati vähe toetust. Paljud arvasid,
et jätkusuutlikkust aitab edendada turupõhisemate strateegiate kasutuselevõtt
laevastiku haldamise ja turupoliitika valdkonnas. Tunnistati vajadust viia
välispoliitika ja rahvusvaheline tegevus ühise kalanduspoliitika põhimõtete ja
eesmärkidega täielikku vastavusse. Avaldati tugevat toetust ideele, mille
kohaselt rahastamine riiklikest vahenditest peaks olema poliitika eesmärkidega
rangemalt seotud. Paljudes vastustes rõhutati vesiviljeluse tähtsust.
Komisjon on oma ettepaneku koostamisel
arvestanud konsulteerimise tulemustega, eriti sellistes küsimustes nagu
jätkusuutlikkust iseloomustavate keskkonnatingimuste määratlemine ja
maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärgi konsolideerimine, pikaajalise
perspektiivi tugevdamine, piirkondadeks jaotamine ja sidusrühmade täiendav
kaasamine ning turupõhisemate mehhanismide rakendamine, ka on arvesse võetud
väikesemahulise püügiga tegelevate laevastike eriomadusi. Ettepanek kajastab ka
vesiviljeluse olulisust.
·      Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Ettepaneku väljatöötamisel kasutati
välisekspertide arvamusi ning olemasolevaid teadmisi poliitika kohta, lisaks
mitmetele uuringutele ja teadusprojektidele kasutati ka Rahvusvahelise
Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika ja majanduskomitee
(STECF) (iga-aastaseid) nõuandeid. Avalikkusele kättesaadavad eksperdiarvamused
ja uuringud on avaldatud merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi
veebisaidil.
·      Mõju hindamine
Mõju hindamiseks selgitati välja ühise
kalanduspoliitika reformipaketi koostamise erinevad võimalused. Kõikide
valikuvõimaluste puhul oli üldise jätkusuutlikkuse eeltingimuseks keskkonna
jätkusuutlikkus. Metoodika poole pealt toetati mõju analüüsi valikuvõimaluste
mõju hindamisega tulemuslikkuse näitajate abil. Kõigi valikuvõimaluste mõju
analüüsiti ning võrreldi praeguse olukorra säilitamise analüüsiga. See
võimaldas välja selgitada kaks eelistatud valikuvarianti, nagu on osutatud mõju
hindamise aruandes. Mõlemad valikuvõimalused keskenduvad keskkonna
jätkusuutlikkusele, kuid on samal ajal piisavalt paindlikud, et anda
kalandussektorile aega ambitsioonikate keskkonnakaitsealaste eesmärkidega
kohanemiseks.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43
lõige 2.
Subsidiaarsuse põhimõte
Ettepaneku sätted, milles käsitletakse mere
bioloogiliste ressursside kaitset, kuuluvad liidu ainupädevusse ning seetõttu
ei kohaldata nende sätete suhtes subsidiaarsuse põhimõtet.
Ettepaneku sätted, milles käsitletakse
vesiviljelust ning vajadust kehtestada vesiviljeluse arendamise ühiseid
prioriteete ja ülesandeid hõlmavad liidu strateegilised suunised, kuuluvad
liidu ja liikmesriikide jagatud pädevusse. Mitmeaastaste riiklike
strateegiakavade koostamisel võetakse aluseks liidu strateegilised suunised,
mis on oma olemuselt mittesiduvad, ja arvestatakse ka sellega, et riigi
tasandil tehtavatel strateegilistel valikutel võib olla oluline mõju
vesiviljeluse arengule naaberliikmesriikides. Ettepanekus sisalduvad ühise
turukorraldusega seotud sätted jäävad liidu ja liikmesriikide jagatud
pädevusse. Ühise turukorralduse eesmärkide hulgas on liidu kalandus- ja
vesiviljelussektori konkurentsivõime suurendamine, turgude läbipaistvuse
parandamine ja kõikidele liidus turustatud toodetele võrdsete võimaluste
tagamisele kaasaaitamine. Nende eesmärkide saavutamiseks tuleb kogu liidu
ulatuses kehtestada ühesugused meetmed, mis koosnevad tööstust kaasavatest
meetmetest turgude ja turustusnormide stabiliseerimiseks, ning tarbijate
teavitamise nõuded. Seetõttu on ettepanekus järgitud subsidiaarsuse põhimõtet.
Proportsionaalsuse põhimõte
 Ettepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele järgmisel põhjusel.
 Ühine kalanduspoliitika on ühine poliitika ning seega tuleb seda rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt vastuvõetud määrusega. Põhieesmärgi saavutamiseks, milleks on kalandus- ja vesiviljelussektorite majandus-, keskkonna- ja sotsiaaltingimuste pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamine ja toiduvarude kättesaadavuse toetamine, on mere bioloogiliste ressursside kaitse ja kasutamise eeskirjade kehtestamine vajalik ja asjakohane. Käesolev määrus ei lähe kaugemale, kui on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks. Kavandatud piirkonnapõhise lähenemisviisi kohaselt on liikmesriikidel õigus vastu võtta ühise kalanduspoliitika ühtsetel kättesaadavatel kaitsemeetmetel põhinevaid kaitse- ja tehnilisi meetmeid, mis on vajalikud liidu seadusandja poolt vastu võetud määrustes sätestatud eesmärkide ja ülesannete täitmiseks. See annab liidu õigusaktide kohaldamisele piirkonnast lähtuva paindlikkuse. Lisaks jäävad liikmesriikidele vabad käed nõukogu poolt neile eraldatud kalapüügivõimaluste jaotamiseks piirkondade või ettevõtjate vahel viisil, mida nad sobivaks peavad, ning seega jääb liikmesriikidele laialdane manööverdamisruum otsustamisel, millist sotsiaalset/majanduslikku mudelit neile eraldatud kalapüügivõimaluste kasutamiseks valida.
4.           VALIKULISED ÜKSIKASJAD
·      Ettepaneku üksikasjalik selgitus
Komisjon soovitab oma ettepanekus oluliste
muudatuste tegemist ühisesse kalanduspoliitikasse. Käesolevas jaotises
selgitatakse ettepaneku üksikasju.
Üldsätted
Ühise kalanduspoliitika üldeesmärk on tagada,
et kalandus ja vesiviljelus looksid pikaajalised jätkusuutlikud
keskkonnatingimused, mis on eeltingimuseks toidu kättesaadavust toetava
majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutliku kalandussektori loomisele. Mõju
hindamine tõestab, et ressursside suhtes püstitatud julged eesmärgid, mis on
kooskõlas liidu rahvusvahelise kohustusega saavutada 2015. aastaks maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse tase, võivad kalavarude üldist seisukorda
märkimisväärselt parandada, mis omakorda aitab saavutada edu majanduses ja
sotsiaalvaldkonnas. Mõju hindamise käigus saadud positiivsetes tulemustes
rõhutatakse, et ökoloogiline jätkusuutlikkus on eeldus, ilma milleta ei ole
võimalik saavutada pikaaegset majanduslikku ega sotsiaalset jätkusuutlikkust.
Soovimatu püügi vähendamine, vette tagasi
laskmise lõpetamine ning mere ökosüsteemidele avaldatava negatiivse mõju
vähendamine koos ettevaatusprintsiibi ja ökosüsteemipõhise lähenemisviisi
rakendamisega aitab tagada merestrateegia raamdirektiiviga ette nähtud merede
hea keskkonnaseisundi.
Juurdepääs vetele
Ettepanek kinnitab vetele võrdse juurdepääsu
põhimõtet ning kohtleb liidu vetele juurdepääsu omavaid kolmandate riikide
laevu võrdselt.
Komisjon teeb ettepaneku pikendada kalapüügi
suhtes kuni 12 meremiili kaugusel kaldast kehtivaid piiranguid kuni 2022.
aastani. Need piirangud on vähendanud püügikoormust bioloogiliselt kõige
tundlikumatel aladel ning aidanud stabiliseerida väikesemahulist rannikupüüki.
Komisjon teeb ettepaneku lisada käesolevale
määrusele eripiirangud Assooride, Madeira ja Kanaari saarte lähtejoontest kuni
100 meremiili kaugusele ulatuvate vete kohta, mis on praegu sätestatud nõukogu
määruses (EÜ) nr 1954/2003[12].
Võttes arvesse nende saarte struktuurset, sotsiaalset ja majanduslikku olukorda
ning kohaliku majandustegevuse kaitsmise vajadust, on nimetatud piirangud
asutamislepingu artikli 349 valguses õigustatud, sest kaitsevad saari
ümbritsevate vete tundlikku bioloogilist seisundit.
Mere bioloogiliste ressursside kaitse
Mere bioloogiliste ressursside kaitse on ühise
kalanduspoliitika eesmärkide saavutamise üks põhisammas.
Kaitse võtmeelemendiks on mitmeaastased
majandamiskavad, mille eesmärk on tagada varude majandamine maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse tasemel. Võimaluse korral tuleks need kavad
püügipiirkondadel põhinevate kavadega kokku liita, et hõlmata rohkem
kalavarusid väiksema arvu kavadega. Kavadega mittehõlmatud varude majandamiseks
määrab nõukogu kindlaks selliste varude kalapüügivõimalused ja kasutab ka muid
meetmeid.
Ressursside kaitset käsitleva ettepaneku teine
põhielement on vette tagasi laskmise tava lõpetamine ja soovimatu püügi
vähendamine. Ettepanekus määratletakse kalavarud, mille kogu saak tuleb
lossida, ning nähakse ette rakendamise täpne ajaline raamistik ja
toetusmeetmed.
Ettepanek hõlmab ka kalanduse suhtes
kohaldatavate tehniliste kaitsemeetmete üldpõhimõtteid.
Mitmeaastaste kavade ja tehniliste
kaitsemeetmete puhul kavatseb komisjon eemalduda kaasseaduseandjate
mikrojuhtimisest. Nimetatud kavasid käsitlevad liidu õigusaktid ja meetmed
peavad määratlema vaid kõige olulisema, näiteks reguleerimisala, ülesanded,
hindamisel kasutatavad näitajad ja ajalise raamistiku. Komisjoni kavandatud detsentraliseerimine
võib lubada liikmesriikidel eesmärkide ja ülesannete täitmiseks vajalikke
kaitse- ja tehnilisi meetmeid vastu võtta kaitsepoliitika ühtsustatud meetmete
toel. See loob piirkondliku paindlikkuse ja lihtsustab poliitikat. Ettepanek
sisaldab sätteid, millega tagatakse, et asjaomaste liikmesriikide võetud
meetmed oleksid sobivad ja tõhusad. Komisjoni meetme jaoks on sisse seatud
tugimehhanism juhuks, kui liikmesriigid ei jõua kokkuleppele või kui seatud
eesmärke ei täideta.
Hädaolukorras võetavaid meetmeid käsitlevad
sätted, mida kohaldatakse mere bioloogiliste ressursside ohtusattumise korral
kas liikmesriigi taotluse alusel või komisjoni algatusel, on alles jäetud, ning
neile on lisatud uus säte liidu keskkonnaalaste õigusaktide kohaste kohustuste
kontekstis võetavate kalandusmeetmete kohta. Ettepanekus on liikmesriikidele
alles jäetud praegu kehtiv 12 meremiili laiuses vööndis kaitsemeetmete võtmise
õigus ja meetmed, mida saab kohaldada üksnes liikmesriikide lipu all sõitvate
kalalaevades suhtes.
Juurdepääs ressurssidele
Oluliseks tõukejõuks laevastiku püügivõimsuse
kohandamisel on ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi kehtestamine. Mõju
hindamine on tõestanud, et ülekantavate püügikontsessioonide süsteem avaldab
tugevat positiivset mõju liigse püügivõimsuse kõrvaldamisele ja kalandussektori
majanduslike tulemuste parandamisele.
Ettepanekuga nähakse ette ülekantavate
püügikontsessioonide (mis on mõeldud reguleeritud varude püügivõimaluste jaoks)
kohustusliku süsteemi rakendamine alates 2014. aastast kõikide laevade suhtes,
välja arvatud alla 12-meetrised passiivpüünistega laevad. Tunnistades teatavate
väikesemahulise püügiga tegelevate laevastike eriomadusi ja
sotsiaalmajanduslikku haavatavust, jäetakse ülekantavate püügikontsessioonide rakendamisel
ülejäänud laevade suhtes valiku tegemise õigus liikmesriikidele. Liikmesriigid
võivad reguleerida ülekantavate püügikontsessioonide kasutamist, et tagada tihe
side nende ja kalapüügiga tegelevate kogukondade vahel (näiteks piirates
ülekantavust laevastikuosade siseselt) ning et vältida spekuleerimist.
Suhtelise stabiilsuse austamise ja säilitamise eesmärgil võib nende
kontsessioonide ülekantavust piirata sama lipu all sõitvate laevadega.
Liikmesriigid võivad luua reservi ja kehtestada maksu kontsessioonidele, mida
liikmesriigid saavad tavaolukorras tühistada üksnes pärast nende kehtivusaja
lõppemist või varase hoiatuse korral.
Püügivõimsuse haldamine
Liikmesriikidele on alles jäetud üldine
kohustus kohandada oma laevastiku püügivõimsus kalapüügivõimalustega. Endiselt
peetakse vajalikuks laevastiku haldamise põhipoliitikat koos kalalaevade
püügivõimsuse ülempiiridega, mille komisjon on iga liikmesriigi jaoks
kehtestanud. Ülekantavad püügikontsessioonid kiirendavad laevastiku
püügivõimsuse vähendamist ning seetõttu tuleks anda liikmesriikidele õigus
vabastada sellise kontsessiooni saanud laevad püügivõimsuse ülempiiride
järgimisest. Laevastiku püügivõimsuse vähendamist käsitlevad sätted peavad
jääma kehtima kogu perioodiks, mil Euroopa Kalandusfondi tegevusraamistikus
saab laevade tegevust riigiabi toel lõpetada. Liikmesriikide ja komisjoni
kalalaevastiku registrid tagavad laevastike teavitatud seire ja haldamise.
Kalavarude majandamise teaduslik baas
Usaldusväärsed ja täielikud andmed, mis on
vajalikud niihästi teaduslike nõuannete kui ka rakendamise ja kontrolli jaoks,
on kalavarude tõrgeteta majandamise seisukohalt väga olulised. Ettepanekuga
nähakse ette andmete kogumise, haldamise, kättesaadavuse ja juurdepääsu
põhieeskirjad ja kohustused liikmesriikide jaoks ning tagatakse komisjoni
juurdepääs andmetele. Peamine põhjus, miks komisjon hakkas nõudma andmete
kogumise piirkondlikku kooskõlastamist, oli liikmesriikide andmekogumistegevuse
detsentraliseeritud viisil koordineerimise vajadus.
Poliitikaga seotud teadusvaldkondade
kvaliteedi, sidususe ja sünergia parandamiseks nähakse ettepanekuga ette ka
liikmesriikidele kohustus võtta vastu riiklikud kalandusandmete kogumise ning
teadus- ja innovatsioonikavad ning need omavahel kooskõlastada, pidades eelkõige
silmas liidu teadus- ja innovatsiooniraamistikku.
Välispoliitika
Ühisesse kalanduspoliitikasse hõlmatud
välispoliitika aitab tagada välispoliitiliste eesmärkide kooskõla ühise
kalanduspoliitika üldiste põhimõtete ja eesmärkidega. Liit osaleb aktiivselt
piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonide ning rahvusvaheliste
mitmepoolsete organisatsioonide (Ühinenud Rahvaste Organisatsioon, ÜRO Toidu-
ja Põllumajandusorganisatsioon) tegevuses, et neid organisatsioone tugevdada ja
nende tegevust rahvusvaheliste kalavarude majandamise ja kaitse valdkonnas
edendada. Liit toetab parimaid kättesaadavaid teaduspõhiseid seisukohti,
panustamist teaduslike teadmiste arendamisse ja koostööd rahvusvaheliste nõuete
järgimise parandamise kontekstis.
Jätkusuutlikel kalanduskokkulepetel põhinevad
suhted kolmandate riikidega on veel üks vahend ühise kalanduspoliitika
põhimõtete ja eesmärkide rahvusvaheliseks edendamiseks. Jätkusuutlikud
kalanduskokkulepped aitavad partnerriigis luua kvaliteetse haldusraamistiku, järgida
arengupoliitika eesmärke ja keskenduda ressursside jätkusuutlikule ja
läbipaistvale majandamisele, seirele, järelevalvele ja kontrollile. Need
lepingud tagavad kalandusressursside kasutamise usaldusväärsete teaduslike
nõuannete põhjal ja neis käsitletakse üksnes liigseid varusid, mida partnerriik
ise ei suuda või ei taha püüda. Jätkusuutlike kalanduskokkulepete raames
hüvitatakse partnerriikidele juurdepääsu lubamine oma kalavarudele, kusjuures
partnerriikidele antava rahalise abi eesmärk on neis jätkusuutliku
kalanduspoliitika rakendamine.
Vesiviljelus
Ühine kalanduspoliitika peaks toetama
keskkonnaalaselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutliku
vesiviljelusmajanduse arendamist. Vesiviljelus toetab toiduga kindlustatust ja
majanduskasvu ning töökohtade loomist ranniku- ja maapiirkondades.
Märkimisväärset edu on võimalik saavutada juhul, kui liikmesriigid töötavad
liidu strateegiliste suuniste põhjal välja riiklikud strateegiakavad, mis
aitavad kaasa vesiviljeluse jätkusuutlikule arendamisele talitluspidevuse ning
vetele ja muudele aladele juurdepääsu tagamise ning litsentsimisega seotud
halduskoormuse kergendamise teel. Vesiviljeluse arendamisel on selge liidu
mõõde: riiklikul tasandil tehtavad strateegilised valikud võivad olla olulised
naaberliikmesriikide samalaadse arengu jaoks. Seetõttu peaks liikmesriikidel
olema võimalus teada saada, mida teised liikmesriigid kavatsevad edaspidi teha
vesiviljeluse arendamiseks oma riigis.
Komisjon leiab, et vesiviljeluse spetsiifilise
olemuse tõttu on vaja sellele valdkonnale keskendunud sidusrühmade
konsulteerimisorganit ja teeb seetõttu ettepaneku moodustada vesiviljeluse
nõuandekomisjon.
Ühine turukorraldus
Ühine turukorraldus peab aitama saavutada
ühise kalanduspoliitika eesmärke, võimaldama kalandussektoril kohaldada
asjakohasel tasemel ühist kalanduspoliitikat ning tugevdama konkurentsivõimet,
eriti tootjate oma.
Kontroll ja jõustamine
Kooskõlas nõukogu määrustega nr 1005/2008 ja
nr 1224/2009[13]
vastu võetud uue kontrollisüsteemiga lisatakse ettepanekuga liidu kontrolli- ja
jõustamissüsteemi põhielemendid ühise kalanduspoliitika eeskirjadesse. Seoses
vette tagasi laskmise vältimiseks kavandatud lossimiskohustuse sätestamisega
kaitset käsitlevas ettepaneku osas on komisjon ette näinud seire- ja kontrollikohustused,
pidades eriti silmas kalanduse täielikku dokumenteerimist ja jätkusuutlikku
kalapüüki toetavate uute kalanduskontrolli tehnikate katseprojekte.
Finantsvahendid
Kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist
võidakse toetada rahalise abiga ning ettepanekuga on ette nähtud tingimused,
millele nõuete järgimise parandamiseks antav liidu rahaline abi peab vastama.
Rahalise abi saamine on seatud sõltuvusse nõuete järgimisest ning seda
põhimõtet kohaldatakse nii liikmesriikide kui ka ettevõtjate suhtes. Kui liikmesriigid
nõudeid ei järgi, võidakse liidu rahalise abi andmine katkestada, peatada või
teha finantskorrektsioon. Ettevõtjate toime pandud tõsiste rikkumiste eest
võidakse keelata juurdepääs rahalisele abile või seda vähendada. Lisaks
kohustab ettepanek liikmesriike rahalise abi andmisel arvesse võtma ettevõtjate
käitumist lähiminevikus (eeskätt tõsiste rikkumiste puudumist).
Nõuandekomisjonid
Komisjon teeb ettepaneku konsolideerida ja
võimaluse korral laiendada ühise kalanduspoliitika raames moodustatud
piirkondlike nõuandekomisjonide tegevuse raames saadud kogemusi. Kuna osal
neist komisjonidest ei ole piirkondlikku iseloomu ega piiranguid, tuleks seitse
olemasolevat komisjoni ümber nimetada nõuandekomisjonideks ning luua
vesiviljeluse nõuandekomisjon. Musta mere erilisi omadusi arvesse võttes –
suletud merebasseini jagatakse nelja riigiga, kes ei kuulu ELi – ning
arvestades käimasolevaid arutelusid kõigi ELi mittekuuluvate Musta mere
riikidega, kavatseb komisjon luua 2015. aastaks Musta mere nõuandekomitee, et
nõustada kalakaitsepoliitika küsimustes ning ergutada koostööd Rumeenia,
Bulgaaria ja nendega merebasseini jagavate naabrite vahel.
Lõppsätted
Lõpuosas sätestatakse volituste komisjonile
delegeerimise valdkonnad ning nende kasutamine, tühistamine ja vaidlustamine;
samuti käsitletakse selles osas kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee
loomisega seotud rakendusakte. Tehakse ka ettepanek asjakohaste kehtivate
õigusaktide kehtetuks tunnistamise ja/või muutmise kohta.
2011/0195 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
ühise kalanduspoliitika kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut[14],
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[15],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2371/2002[16] kehtestati ühenduse süsteem
kalavarude kaitsmiseks ja säästvaks kasutamiseks ühise kalanduspoliitika
raames.
(2)
Ühise kalanduspoliitika reguleerimisala laieneb
mere bioloogiliste ressursside kaitsele, majandamisele ja kasutamisele. Lisaks
laieneb ühise kalanduspoliitika reguleerimisala seoses selle eesmärke toetavate
turu- ja finantsmeetmetega magevee bioloogilistele ressurssidele ja
vesiviljelusele, samuti kalandus- ja vesiviljelustoodete töötlemisele ja
turustamisele, kui see toimub liikmesriikide territooriumil või liidu vetes,
k.a kalalaevadel, mis sõidavad kolmanda riigi lipu all ja on seal registrisse
kantud, või Euroopa Liidu kalalaevadel või kui seda teevad liikmesriikide
kodanikud, ilma et see piiraks lipuriigi esmavastutust ning järgides ÜRO
mereõiguse konventsiooni artikli 117 sätteid.
(3)
Ühine kalanduspoliitika peaks tagama pikaajaliste
jätkusuutlike majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsete tingimuste toetamise
kalapüügi ja vesiviljelustegevuste kaudu. Lisaks peaks ühine kalanduspoliitika
toetama tootlikkuse kasvu, kalandussektoris tegutsejate rahuldavat elatustaset,
stabiilseid turgusid, tagama ressursside kättesaadavuse ning tarnete jõudmise
tarbijani mõistliku hinna eest.
(4)
Liit on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10.
detsembri 1982. aasta mereõiguste konventsiooni (UNCLOS)[17] lepinguosaline ning ta on
ratifitseerinud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta
mereõiguste konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude
kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 4. augusti 1995. aasta
rakenduskokkuleppe (ÜRO kalavarude kokkulepe)[18].
Ta on ka heaks kiitnud ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni 24. novembri
1993. aasta kokkuleppe, millega edendatakse rahvusvaheliste kaitse- ja
majandamismeetmete järgmist avamerekalalaevadel (FAO meetmete järgimise
kokkulepe)[19].
Nende rahvusvaheliste õigusaktide sätetes on olulisel kohal kaitsekohustused,
sh kaitse- ja majandamismeetmete võtmise kohustused, mille eesmärk on säilitada
või taastada mereressursid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel niihästi
riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvates merepiirkondades kui ka avamerel ning
teha sel eesmärgil koostööd muude riikidega; samuti kohustused, mis on seotud
ettevaatusprintsiibi ulatusliku kohaldamisega kalavarude kaitse, majandamise ja
kasutamise suhtes ning kaitse- ja majandamismeetmete järgimise tagamisega
juhul, kui mereressursid asuvad erineva õigusliku seisundiga merepiirkondades,
ning merede muu õiguspärase kasutamisega seotud kohustused. Ühine
kalanduspoliitika peaks toetama nimetatud rahvusvaheliste õigusaktidega liidule
pandud kohustuste täitmist. Liikmesriigid peaksid ühise kalanduspoliitika
raames kaitse- ja majandamismeetmeid vastu võttes tegutsema täielikus kooskõlas
eespool osutatud rahvusvahelistest õigusaktidest tulenevate rahvusvaheliste
kaitse- ja koostöökohustustega.
(5)
Johannesburgis 2002. aastal peetud säästva arengu
tippkohtumisel kohustusid Euroopa Liit ja tema liikmesriigid võitlema mitmete
kalavarude jätkuva vähenemise vastu. Seetõttu tuleks liidul täiustada oma ühist
kalanduspoliitikat, seades selle prioriteediks mere bioloogiliste ressursside
kasutamistasemete tagamise, mis võimaldaksid varusid taastada ja hoida tasemel,
mis kindlustaks püütavate varude populatsioonide maksimaalse jätkusuutliku
saagikuse aastaks 2015. Teadusliku teabe vähesuse puhul võib osutuda vajalikuks
maksimaalse jätkusuutliku saagikuse asendajate kasutamine.
(6)
Kalanduse ülesanded on sätestatud bioloogilise
mitmekesisuse konventsiooni osalisriikide konverentsi otsuses aastaid 2011–2020
hõlmava bioloogilise mitmekesisuse strateegilise kava[20] kohta, ühine kalanduspoliitika
peaks tagama sidususe Euroopa Ülemkogu poolt heaks kiidetud bioloogilise
mitmekesisuse eesmärkidega[21]
ning komisjoni teatises „Meie elukindlustus, meie looduslik kapital: ELi
bioloogilise mitmekesisuse strateegia aastani 2020”[22] ette nähtud ülesannetega,
olles eelkõige suunatud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärgi
saavutamisele aastaks 2015.
(7)
Mere bioloogiliste ressursside jätkusuutlik
kasutamine peaks põhinema asutamislepingu artikli 191 lõike 2 esimeses lõigus
osutatud ettevaatusprintsiibi rakendamisel.
(8)
Ühine kalanduspoliitika peaks toetama merekeskkonna
kaitset, eriti aga hea keskkonnaseisundi saavutamist hiljemalt 2020. aastaks,
nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta
direktiivi 2008/56/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse
merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv))
artikli 1 lõikes 1[23].

(9)
Kalavarude majandamises tuleks kasutusele võtta
ökosüsteemipõhine lähenemisviis, püügitegevuse keskkonnamõjusid tuleks piirata
ning soovimatu püük tuleks vähendada miinimumini ja järk-järgult lõpetada.
(10)
Hea juhtimistava põhimõtete järgimine ühises
kalanduspoliitikas on oluline. Need põhimõtted hõlmavad otsuste tegemist parimate
kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal, sidusrühmade laiaulatuslikku
kaasamist ja perspektiivide pikaajalisust. Ühise kalanduspoliitika edukas
juhtimine sõltub ka liidu, riikide, piirkondlike ja kohalike tasandite
kohustuste täpsest määratlemisest ning kokkusobivusest ja sidususest liidu
muude poliitikate raames võetavate meetmetega.
(11)
Ühine kalanduspoliitika peaks võimaluse korral
igati arvestama loomatervishoiu, loomade heaolu ning toidu ja sööda ohutusega.
(12)
Ühise kalanduspoliitika rakendamisel tuleks arvesse
võtta selle vastastoimet muude merendusvaldkondadega, mis sisalduvad
integreeritud merepoliitikas,[24]
tunnistades, et kõik Euroopa ookeanide ja meredega seotud küsimused on omavahel
seotud, sh ka mereala ruumiline planeerimine. Läänemerd, Põhjamerd, Keldi merd,
Biskaia lahte ja Ibeeria rannikut, Vahe- ja Musta mere merepiirkondi hõlmavate
mitmesuguste valdkondlike poliitikate sidusus ja integratsioon tuleks tagada
nende juhtimise kaudu.
(13)
Liidu kalalaevadel peaks olema võrdne juurdepääs
liidu vetele ja varudele, mille suhtes kohaldatakse ühise kalanduspoliitika
eeskirju.
(14)
Praegu kehtivad eeskirjad, millega piiratakse
juurdepääsu kalavarudele liikmesriikide 12 meremiili laiuses vööndis, on
toiminud rahuldavalt ning soodustanud kalavarude kaitset, piirates
püügikoormust liidu vete kõige tundlikumas osas. Need eeskirjad on alles
hoidnud ka traditsioonilised püügitegevused, millest sõltub väga suurel määral
teatavate rannikukogukondade sotsiaalne ja majanduslik areng. Nimetatud
eeskirjade kohaldamist tuleks seetõttu jätkata.
(15)
Erikaitse alla tuleks jätta mere bioloogilised
ressursid Assooride, Madeira ja Kanaari saarte ümbruses, sest need aitavad
säilitada nimetatud saarte kohalikku majandust ja avaldavad mõju saarte
struktuurilisele, sotsiaalsele ja majanduslikule olukorrale. Seetõttu peaksid
alles jääma piirangud, mille kohaselt võivad teatavaid püügitegevusi
kõnealustes vetes teostada üksnes Assooride, Madeira ja Kanaari saarte
sadamates registreeritud kalalaevad.
(16)
Mere bioloogiliste ressursside säästva kasutamise
eesmärki on võimalik tõhusamalt saavutada, kui kalavarude majandamises
kasutatakse mitmeaastast lähenemisviisi, mille puhul peetakse esmatähtsaks
erinevate püügikohtade eripära kajastavate mitmeaastaste kavade kehtestamist.
(17)
Mitmeaastased kavad peaksid võimaluse korral
hõlmama mitmesuguseid kalavarusid, kui neid varusid kasutatakse ühiselt.
Mitmeaastased kavad peaksid looma aluse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele
ja neis tuleks sätestada asjaomaste varude ja mere ökosüsteemide jätkusuutliku
kasutamise koguseliselt mõõdetavad ülesanded, määratledes selgelt ajalised
raamid ja kaitsemehhanismid ettenägematute arengute puhuks.
(18)
Vaja on meetmeid, mis aitaksid langetada praegust
soovimatu püügi ja vette tagasi laskmise kõrget taset ja kaotaksid need hoopis. Seda seetõttu, et soovimatu püük ja vette tagasi laskmine on tõsine
varude raiskamine, millel on negatiivne mõju mere bioloogiliste ressursside ja
mere ökosüsteemide jätkusuutlikule kasutamisele ning kalanduse finantsalasele
elujõulisusele. Kõikide majandatavate kalavarude suhtes,
mis on püütud liidu vetes või liidu laevadega, tuleks kehtestada
lossimiskohustus ja seda järk-järgult rakendada.
(19)
Ettevõtja ei tohiks saada soovimatu saagi
lossimisest täieulatuslikku majandustulu. Kalavarude kaitse seisukohalt
alamõõduliseks liigitatud lossitud kalasaagi kasutus peaks olema piiratud ning
seda ei tohiks müüa inimtoiduks.
(20)
Kalavarude kaitse eesmärgil tuleks teatavatele
tehnilistele meetmetele kehtestada selged eesmärgid.
(21)
Kalavarudele, millede suhtes ei ole kehtestatud
mitmeaastaseid kavasid, tuleks kehtestada maksimaalset jätkusuutlikku saagikust
tagavad kasutusmäärad saagi ja/või püügikoormuse piirnormide kasutuselevõtu
teel.
(22)
Pidades silmas kalanduse ebakindlat majanduslikku
seisundit ning teatavate rannikuäärsete kogukondade sõltuvust kalapüügist, on
vaja tagada püügitegevuse suhteline stabiilsus püügivõimaluste eraldamise läbi
liikmesriikidele, kusjuures aluseks võetakse iga liikmesriigi prognoositav osa
varudest.
(23)
Selline püügitegevuse suhteline stabiilsus, mis
oleneb varude bioloogilise seisundi ajutisusest, peaks kaitsma kalandusest ja
sellega seotud tegevusaladest suuresti sõltuvate piirkondade kohaliku
elanikkonna erivajadusi, nagu on otsustatud nõukogu 3. novembri 1976. aasta
resolutsioonis, milles käsitletakse alates 1. jaanuarist 1977 ühenduses
moodustatava 200 meremiili laiuse kalastusvööndi teatavaid välisaspekte,[25] ja eelkõige selle VII lisas.
Seetõttu tuleb eesmärgiks seatud suhtelist stabiilsust mõista selles
tähenduses.
(24)
Liikmesriikidel peaks olema võimalik esitada
komisjonile põhjendatud taotlusi meetmete väljatöötamiseks ühise
kalanduspoliitika raames, mis aitaksid liikmesriikidel vastu võtta meetmeid oma
kohustuste täitmiseks, mis seoses erikaitsealadega on sätestatud nõukogu 30.
novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ (loodusliku linnustiku kaitse
kohta)[26] artiklis 4 ja nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ
(looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta)[27] artiklis 6 ning seoses merekaitsealadega Euroopa Parlamendi ja nõukogu
17. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/56/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse
merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv))[28] artikli 13 lõikes 4.
(25)
Komisjon peaks suutma vastu võtta erakorralisi meetmeid
kalapüügist tulenevate tõsiste ohtude puhul, mis ohustavad mere bioloogiliste
ressursside kaitset või mere ökosüsteemi, ja nõuavad viivitamatut tegutsemist.
(26)
Ühise kalanduspoliitika rakendamiseks peaks
liikmesriikidel olema võimalik vastu võtta kaitse- ja tehnilisi meetmeid, mis
aitaksid neil poliitika elluviimisel paremini arvesse võtta konkreetsete
kalapüügipiirkondade tegelikke olusid ja eripära ning suurendaksid poliitikast
kinnipidamist.
(27)
Liikmesriikidel peaks olema lubatud oma 12
meremiili laiuses vööndis vastu võtta kõik liidu kalalaevade suhtes
kohaldatavad kaitse- ja majandamismeetmed juhul, kui kohaldatavad meetmed ei
ole liidu muude liikmesriikide kalalaevade suhtes diskrimineerivad ja kui
kohaldamisele on eelnenud nõustamine ning kui liit ei ole vastu võtnud
kõnealuses 12 meremiili laiuses vööndis kaitset ja majandamist käsitlevaid
erimeetmeid.
(28)
Liikmesriikidel peaks olema lubatud vastu võtta
liidu vete kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevaid meetmeid, mida nad
kohaldavad üksnes oma lipu all sõitvate liidu kalalaevade suhtes.
(29)
Ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi, mis
hõlmab enamikku ühise kalanduspoliitika kohaselt majandatavatest kalavarudest,
tuleks rakendada hiljemalt 31. detsembriks 2013 kõikide 12-meetriste ja
pikemate kalalaevade suhtes ning kõikide muude veetavate püünistega püüdvate
laevade suhtes. Liikmesriigid võivad ülekantavatest püügikontsessioonidest
vabastada kuni 12-meetri pikkused laevad, v.a veetavaid püüniseid kasutavad
laevad. Selline süsteem peaks aitama kaasa kalandussektori algatatud
kalalaevastike vähendamisele, lisaks peaks see parandama majandustulemusi,
andes samal ajal liikmesriigile tema iga-aastaste kalapüügivõimaluste jaoks
õiguskindla ja tema ainupädevusse kuuluva ülekantava püügikontsessiooni. Kuna
mere bioloogilised ressursid on ühisvara, peaksid ülekantavad
püügikontsessioonid andma liikmeriikidele üksnes iga-aastastest
kalapüügivõimalustest osasaamise õiguse, mida saaks kehtestatud eeskirjade
kohaselt tühistada.
(30)
Kalapüügivõimaluste haldamise detsentraliseerimiseks
koos kalandusvaldkonna vastutuse suurendamisega ja selle tagamiseks, et
kalandusvaldkonnas tegutsemise lõpetanud kalurid ei vajaks toimetulekuks ühise
kalanduspoliitika raames antavat riiklikku rahalist abi, peaksid
püügikontsessioonid olema ülekantavad ja renditavad.
(31)
Mõningate väikesemahulise püügiga tegelevate
laevastike eriomadused ja sotsiaalmajanduslik haavatavus õigustavad
ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi kohaldamist üksnes suurte laevade
suhtes. Ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi tuleks
kasutada kalavarude puhul, mille püüdmiseks on eraldatud kalapüügivõimalused.
(32)
Ülekantavate püügikontsessioonide süsteemist
väljaspool tegutsevate liidu kalalaevade suhtes peaks olema lubatud kohaldada
erimeetmeid, et võrdsustada liidu kalalaevade arv kättesaadavate varudega.
Nende meetmetega määrataks kindlaks kohustuslikud laevastiku püügivõimsuse
ülempiirid ja kehtestataks riiklikud laevastiku koosseisu
arvamise / koosseisust väljaarvamise kavad seoses Euroopa Kalandusfondi
raames riigiabi toel tegevuse lõpetamisega.
(33)
Liikmesriigid peaksid registreerima minimaalsed
andmed nende lipu all sõitvate liidu kalalaevade omaduste ja tegevuse kohta.
Need andmed tuleks komisjonile kättesaadavaks muuta, et komisjon saaks teostada
liikmesriikide laevastike suuruse seiret.
(34)
Kalavarude majandamiseks parimate kättesaadavate
teaduslike nõuannete põhjal on vaja ühtlustatud, usaldusväärseid ja täpseid
andmekogumeid. Seetõttu peaksid liikmesriigid koguma andmeid laevastike ja
nende püügitegevuse kohta, eriti bioloogilisi andmeid püügi, sealhulgas ka
vette tagasi laskmise kohta ning teavet kalavarusid käsitlevate uuringute ja
püügitegevuse võimaliku mõju kohta mere ökosüsteemile.
(35)
Koguda tuleks ka kalandussektoris, vesiviljeluses
ning kalandus- ja vesiviljelustooteid töötlevas tööstuses tegutsevate
ettevõtjate majanduslikku hindamist hõlbustavaid ning nende tööstusharude
tööhõivealaseid suundumusi kirjeldavaid andmeid.
(36)
Liikmesriigid peaksid haldama kogutud andmeid liidu
mitmeaastase kava alusel, muutes need kättesaadavaks teaduslike andmete
lõppkasutajatele. Liikmesriigid peaksid andmete kogumise kooskõlastamiseks
tegema omavahel koostööd. Liikmesriigid peaksid andmete kogumisel tegema
vajaduse korral koostööd sama merepiirkonna kolmandate riikidega.
(37)
Poliitikale orienteeritud kalandusteadust tuleks
tugevdada kalanduse teaduslike andmete kogumisega riiklikul tasemel,
teadusuuringute ja innovatsiooni kavadega, mis on kooskõlastatud muude
liikmesriikidega, ning liidu teadusuuringuid ja innovatsiooni käsitlevate
raamdokumentidega.
(38)
Liit peaks edendama ühise kalanduspoliitika
eesmärke rahvusvahelisel tasandil. Selleks peaks liit tegema jõupingutusi
rahvusvaheliste kalavarude kaitse ja majandamise piirkondlike ja
rahvusvaheliste organisatsioonide toimivuse parandamiseks, edendades
teaduspõhiste otsuste vastuvõtmist, nõuete järgimise parandamist, läbipaistvuse
ja sidusrühmade osalemise suurendamist ning võideldes ebaseadusliku, teatamata
ja reguleerimata kalapüügiga.
(39)
Jätkusuutlike kalanduskokkulepete sõlmimine kolmandate
riikidega peaks tagama, et liidu kalapüük kolmanda riigi vetes põhineb
parimatel kättesaadavatel teadusnõuannetel ja tagab mere bioloogiliste
ressursside jätkusuutliku kasutamise. Need lepingud, milles nähakse ette
juurdepääsuõigus vastutasuks liidu rahalise toetuse eest, peaksid aitama luua
kvaliteetse majandamisraamistiku, mis tagaks eelkõige tõhusate seire-,
kontrolli- ja järelevalvemeetmete võtmise.
(40)
Inimõiguste klausli sisseviimine jätkusuutlikesse
kalanduskokkulepetesse peaks toimuma täielikus kooskõlas liidu arengupoliitika
üldiste eesmärkidega.
(41)
Jätkusuutlike kalanduskokkulepete oluliseks
elemendiks peaks olema inimõiguste ülddeklaratsioonis ja muudes asjakohastes
rahvusvahelistes inimõigusi käsitlevates dokumentides sätestatud demokraatlike
põhimõtete ja inimõiguste austamine ning seda tuleks reguleerida inimõigusi
käsitlevas erisättes.
(42)
Vesiviljelus peaks toetama toidu jätkusuutlikku
tootmist kogu liidu piires, tagades pikaajalise toiduga kindlustatuse Euroopa
kodanikele ning toetades kogu maailmas üha kasvavat nõudlust veeandide järele.
(43)
Komisjoni poolt 2009. aastal vastu võetud Euroopa
vesiviljeluse säästva arengu strateegias,[29]
mida tervitas ja toetas nõukogu ning mille kiitis heaks Euroopa Parlament,
viidati vesiviljeluse jätkusuutliku arengu aluseks oleva ühtlustatud raamistiku
loomise ja edendamise vajadusele.
(44)
Ühine kalanduspoliitika peaks toetama aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu Euroopa 2020. aasta strateegiat ning
aitama saavutada nimetatud strateegias[30]
kavandatud eesmärke.
(45)
Liidus mõjutavad vesiviljelust väga erinevad
riigipiire ületava mõjuga tingimused, sealhulgas lubade väljastamine
ettevõtjatele, ning seetõttu tuleks välja töötada liidu strateegilised suunised
riiklike strateegiate koostamise kohta, mis toetaksid arendustegevust ja
innovatsiooni ning ergutaksid majanduslikku aktiivsust, tegevuste
mitmekesistamist ja parandaksid elukvaliteeti ranniku- ja maapiirkondades,
samuti tuleks välja töötada mehhanismid talitluspidevuse, liidu vetele ja
muudele aladele juurdepääsu ning litsentsimisega seotud halduskoormuse
kergendamise alase teabe ja parimate tavade vahetamiseks liikmesriikide vahel
riiklike meetmete kooskõlastamise avatud meetodi abil.
(46)
Vesiviljeluse spetsiifilisuse tõttu on vaja
nõuandekomisjoni, kes konsulteeriks sidusrühmadega vesiviljelust mõjutada
võivates liidu poliitika küsimustes.
(47)
Liidu kalandus- ja vesiviljelussektori
konkurentsivõimet on vaja tugevdada ning sektori tootmis- ja turustustegevuse
juhtimine vajab lihtsustamist; kalandus- ja vesiviljelustoodete ühine
turukorraldus peaks tagama ühtlustatud raamistiku kõigile liidus
turustatavatele kalandus- ja vesiviljelustoodetele, võimaldama tarbijatel teha
teadlikumaid valikuid ning toetama vastutustundlikku tarbimist, samuti peaks
see parandama majandusalast teavet ning arusaamist liidu turgude toimimisest
kogu tarneahela ulatuses.
(48)
Ühise turukorralduse rakendamine peaks toimuma
kooskõlas liidu rahvusvaheliste kohustustega, eriti kui need tulenevad Maailma
Kaubandusorganisatsiooni sätetest. Ühises kalanduspoliitikas edu saavutamine
nõuab kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise tõhusat süsteemi, mis hõlmab
võitlust ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Liidu kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise süsteem peaks vastama
ühise kalanduspoliitika eeskirjadele.
(49)
Liidu kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise
süsteemi raames tuleks edendada kaasaegsete tehnoloogiate kasutamist. Liikmesriikidel või komisjonil peaks olema võimalus läbi viia uute
kontrollitehnikate ja andmehaldussüsteemide katseprojekte.
(50)
Selleks, et tagada asjaomaste ettevõtjate kaasamine
liidu kontrolli, inspekteerimise ja jõustamise süsteemi, peaks liikmesriikidel
olema õigus nõuda, et nende lipu all sõitvate 12-meetriste ja pikemate liidu
kalalaevade kalalaevatunnistuste omanikud osaleksid proportsionaalselt süsteemi
käigushoidmisega seotud kulude katmises.
(51)
Liikmesriigid ei suuda piisavalt täita ühise
kalanduspoliitika eesmärke kalandussektori ja selle juhtimise arendamises
tekkivate probleemide ning liikmesriikide rahaliste vahendite piiratuse tõttu.
Seetõttu tuleks nende eesmärkide saavutamist toetada liidu mitmeaastase
rahalise abi andmisega ühise kalanduspoliitika prioriteetsetele valdkondadele.
(52)
Liidu rahalise abi saamine peaks sõltuma sellest,
kas liikmesriigid ja ettevõtjad järgivad ühist kalanduspoliitikat. Seega, kui
liikmesriigid ei ole järginud ühise kalanduspoliitika eeskirju või kui
ettevõtjad on neid eeskirju tõsiselt rikkunud, sellise rahalise abi andmine
katkestatakse või peatatakse või korrigeeritakse selle andmist.
(53)
Ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamisel on
andnud häid tulemusi dialoogi pidamine sidusrühmadega. Võttes arvesse
tingimuste erinevust liidu vetes ja ühise kalanduspoliitika suunatust
piirkonnastumisele, peaksid nõuandekomisjonid tegutsema selle nimel, et
kasutada ühises kalanduspoliitikas ära kõikide sidusrühmade teadmised ja
kogemused.
(54)
Näib asjakohane, et komisjonile antakse volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte uue nõuandekomisjoni loomiseks ning
olemasolevate nõuandekomisjonide pädevusvaldkondade muutmiseks, võttes eelkõige
arvesse Musta mere erilisi omadusi.
(55)
Ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks
tuleks anda komisjonile volitus võtta asutamislepingu artikli 290 kohaselt
vastu delegeeritud õigusakte kalandusega seotud meetmete määratlemiseks, et
leevendada püügitegevuse mõju kaitsealustes eripiirkondades; kogu püütud saagi
lossimise nõude kohandamist, et viia see kooskõlla liidu rahvusvaheliste
kohustustega; kohustuste täitmatajätmise korral mitmeaastaste kavade või
tehniliste meetmete raames võetavaid kaitsemeetmeid; laevastike püügivõimsuste
ülempiiride ümberarvutamist; liidu kalalaevade omaduste ja tegevuse kohta
esitatavate andmete kindlaksmääramist; uute kontrollitehnikate ja
andmehaldussüsteemide katseprojektide läbiviimise eeskirjade koostamist ja III
lisas muudatuste tegemist nõuandekomisjonide pädevusvaldkondade
kindlaksmääramise ning nende koosseisu ja toimimise kohta.
(56)
On eriti oluline, et komisjon viiks delegeeritud
õigusaktide vastuvõtmist ette valmistades läbi asjakohaseid konsulteerimisi,
sealhulgas ka ekspertide tasemel.
(57)
Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide üheaegse,
õigeaegse ja asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(58)
Komisjonile tuleks anda rakendusvolitused, et
tagada ühesugused tingimused tehniliste operatiivnõuete rakendamiseks
kalalaevastiku registrite ja kalavarude majandamisega seotud erinevate
andmeedastusvõimaluste järgimisel. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr
182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad
liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes[31].

(59)
Ühise kalanduspoliitika põhieesmärgi saavutamiseks,
milleks on kalandus- ja vesiviljelussektoritele pikaaegsete jätkusuutlike
majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsete tingimuste loomine ning toiduvarude
kättesaadavuse toetamine, on mere bioloogiliste ressursside kaitse ja
kasutamise eeskirjade kehtestamine vajalik ja asjakohane.
(60)
Euroopa Liidu asutamislepingu artikliga 5
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus
kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.
(61)
Nõukogu 19. juuli 2004. aasta otsus (EÜ) nr
585/2004/EÜ (millega asutatakse ühise kalanduspoliitika raames piirkondlikud
nõuandekomisjonid)[32]
tuleks tunnistada kehtetuks kohe pärast käesoleva määruse kohaste eeskirjade
jõustumist.
(62)
Nõukogu 25. veebruari 2008. aasta määrus (EÜ) nr
199/2008 (kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva
liidu raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku
nõustamise toetamise kohta)[33]
tuleks tunnistada kehtetuks, kuid seda tuleks jätkuvalt kohaldada riiklike
kavade suhtes, mis on vastu võetud aastate 2011– 2013 andmete kogumise ja
haldamise eesmärgil.
(63)
Nõukogu määruses (EÜ) nr 2371/2002 tehtavate
muudatuste arvu ja olulisuse tõttu tuleks kõnealune määrus tunnistada
kehtetuks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I OSA
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
1.
Ühine kalanduspoliitika hõlmab:
(a)
mere bioloogiliste ressursside kaitset, majandamist
ja kasutamist ning
(b)
magevee bioloogilisi ressursse, vesiviljelust ning
kalandus- ja vesiviljelustoodete töötlemist ja turustamist ühist
kalanduspoliitikat toetavate turu- ja finantsmeetmete abil.
2.
Ühine kalanduspoliitika hõlmab lõikes 1 osutatud
tegevusi juhul, kui neid teostatakse:
(a)
liikmesriikide territooriumil või
(b)
liidu vetes, sh kolmanda riigi lipu all sõitvates
või seal registreeritud kalalaevadel, või
(c)
liidu kalalaevadel liidu vetest väljaspool või
(d)
liikmesriikide kodanike poolt, ilma et see piiraks
lipuriigi esmavastutust.
Artikkel 2
Üldeesmärgid
1.
Ühine kalanduspoliitika tagab pikaajaliste
jätkusuutlike majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsete tingimuste loomise ja
toiduvarude kättesaadavuse toetamise kalapüügi ja vesiviljeluse abil.
2.
Ühise kalanduspoliitika puhul kohaldatakse
kalavarude majandamise suhtes ettevaatusprintsiipi ning selle eesmärk on tagada
2015. aastaks, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu
taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis
ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid.
3.
Ühise kalanduspoliitika puhul rakendatakse kalavarude
majandamise suhtes ökosüsteemipõhist lähenemisviisi, et piirata kalapüügiga
mere ökosüsteemile avaldatavat mõju.
4.
Ühine kalanduspoliitika hõlmab liidu
keskkonnaalastes õigusaktides esitatud nõudeid.
Artikkel 3
Erieesmärgid
Artiklis 2 sätestatud üldeesmärkide
saavutamiseks peab üldine kalanduspoliitika eelkõige:
(a)
kaotama kaubanduslike kalavarude soovimatu püügi ja
kindlustama järk-järgult kõikide püütud kalavarude lossimise;
(b)
looma tingimused tõhusaks kalapüügiks
majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise kalamajanduse raames;
(c)
edendama liidu tegevust vesiviljeluse valdkonnas,
et toetada toiduga kindlustatust ning tööhõivet ranniku- ja maapiirkondades;
(d)
toetama rahuldava elatustaseme saavutamist inimeste
hulgas, kes sõltuvad kalapüügist;
(e)
võtma arvesse tarbijate huvisid;
(f)
tagama süsteemse ja ühtlustatud andmete kogumise ja
haldamise.
Artikkel 4
Hea valitsemistava põhimõtted
Ühises kalanduspoliitikas juhindutakse
järgmistest hea valitsemistava põhimõtetest:
(a)
kohustuste selge määratlemine liidu, riigi,
piirkondlikul ja kohalikul tasandil;
(b)
meetmete kehtestamine parimate kättesaadavate
teaduslike nõuannete põhjal;
(c)
pikaajaline tegutsemisperspektiiv;
(d)
sidusrühmade laialdane kaasamine poliitika kõikidel
etappidel kontseptsioonist kuni meetmete rakendamiseni;
(e)
lipuriigi esmavastutus;
(f)
kooskõla integreeritud merenduspoliitikaga ja
Euroopa Liidu muude poliitikatega.
Artikkel 5
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
–
„liidu veed” – liikmesriikide suveräänsete õiguste
või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, v.a asutamislepingu II lisas loetletud
territooriumidega külgnevad veed;
–
„mere bioloogilised ressursid” – kasutusel ja
saadaval olevad merevees elavad liigid, sealhulgas anadroomsed ja katadroomsed
liigid nende elutsükli kõikide etappide ajal;
–
„magevee bioloogilised ressursid” – kasutusel ja
saadaval olevad magevees elavad liigid;
–
„kalalaev” – laev, mille seadmestik on ette nähtud
mere bioloogiliste ressursside kasutamiseks ärilistel eesmärkidel;
–
„liidu kalalaev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja
liidus registreeritud kalalaev;
–
„maksimaalne jätkusuutlik saagikus” – suurim saak,
mida võib kalavarust määramata aja jooksul välja püüda;
–
„ettevaatusprintsiip kalavarude majandamisel” –
piisava teadusinfo puudumist ei tohi kasutada põhjusena, et edasi lükata või
jätta tarvitusele võtmata meetmed sihtliikide, nendega seotud või nendest
sõltuvate liikide ning mittesihtliikide ja nende elukeskkonna kaitseks;
–
„ökosüsteemipõhine lähenemisviis kalavarude
majandamisele” – lähenemisviis, millega kindlustatakse, et vee
elusressurssidest saadakse suurt kasu, samas kui kalapüügi otsene ja kaudne
mõju mere ökosüsteemidele on nõrk ega kahjusta nende toimimist, mitmekesisust
ega terviklikkust tulevikus;
–
„kalastussuremus” – teataval ajavahemikul
väljapüütud varude ja kalanduses sama ajavahemiku jooksul kasutada olevate
keskmiste varude suhe;
–
„varu” – eristavate tunnustega mere bioloogiline
ressurss teatavas majandamispiirkonnas;
–
„püügi piirnorm” – koguseline piirnorm
kalavaru või kalavarude rühma lossimiseks teataval ajavahemikul;
–
„kaitse piirväärtused” – kalavaru populatsiooni
parameetrite (biomass või kalastussuremus) väärtused, mida kasutatakse
kalavarude majandamisel, näiteks lubatava bioloogilise riski või soovitud
saagikustaseme kindlaksmääramisel;
–
„ettevaatusabinõu” – ettevaatusmeede, mis on
mõeldud soovimatu asjade käigu vältimiseks või kaitseks selle eest;
–
„tehnilised meetmed” – meetmed, millega
reguleeritakse väljapüügi liigilist koostist ja suuruse järgi jaotumist ning
kalapüügi mõju ökosüsteemi osadele, nähes ette tingimused, millele püüniste
kasutamine ja struktuur peavad vastama, ning piiravad juurdepääsu
püügipiirkondadele;
–
„kalapüügivõimalus” – koguseliselt kindlaksmääratud
kalapüügiõigus, väljendatuna saagis ja/või püügikoormuses, ja sellega funktsionaalselt
seotud tingimused, mis on vajalikud nende koguseliseks määratlemiseks teataval
tasemel;
–
„püügikoormus” – kalalaeva mahutavuse ja aktiivsuse
näitaja; kalalaevade rühma püügikoormus on rühma kõigi laevade püügikoormuste
summa;
–
„ülekantavad püügikontsessioonid” – tühistatav
kasutamisõigus teatavale osale kalapüügivõimalustest, mis on liikmesriigile
eraldatud või määruse (EÜ) nr 1967/2006[34] artikli
19 kohaselt liikmesriigi poolt kehtestatud majandamiskavadega ette nähtud ning
mida õiguse omanik tohib edasi anda teistele ülekantavate püügikontsessioonide
õigustatud omanikele;
–
„individuaalne kalapüügivõimalus” – liikmesriigi
ülekantava püügikontsessiooni omanikule igal aastal eraldatud
kalapüügivõimalus, mis moodustab proportsionaalse osa sellele liikmesriigile
eraldatud kalapüügivõimalustest;
–
„püügivõimsus” – laeva tonnaaž
brutoregistertonnides (GT) ja võimsus kilovattides (kW), nagu on määratletud
nõukogu määruse (EMÜ) nr 2930/86[35]
artiklites 4 ja 5;
–
„vesiviljelus” – veeorganismide kasvatamine või
viljelemine võtete abil, mis on välja töötatud kõnealuste organismide
tootmiseks suuremas ulatuses, kui looduslik keskkond seda võimaldab;
veeorganismid kuuluvad füüsilise või juriidilise isiku vara hulka kogu
kasvatus- või viljelusetapi jooksul kuni saagi kogumiseni, viimane kaasa
arvatud;
–
„kalalaevatunnistus” – tunnistus määruse (EÜ) nr
1224/2009 artikli 4 lõikes 9 määratletud tähenduses;
–
„kalapüügiluba” – luba määruse (EÜ) nr 1224/2009
artikli 4 lõikes 10 määratletud tähenduses;
–
„kalapüük” – oma looduslikus keskkonnas elavate
veeorganismide varumine või püük või mis tahes vahendi tahtlik kasutamine
selliseks varumiseks või püügiks;
–
„kalandustooted” – mis tahes kalapüügitegevuse abil
saadud veeorganismid;
–
„ettevõtja” – füüsiline või juriidiline isik, kes
on sellise ettevõtte käitaja või omanik, mille tegevus on seotud kalandus- ja
vesiviljelustoodete tootmise, töötlemise, turustamise, levitamise ning jaemüügi
mis tahes etapiga;
–
„tõsine rikkumine” – nõukogu määruse (EÜ) nr
1005/2008 artikli 42 lõikes 1 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90
lõikes 1 määratletud rikkumine;
–
„teaduslike andmete lõpptarbija” – asutus, kes on
kalandussektori andmete teaduslikust analüüsist huvitatud teadus- või
majandamisalase huvi tõttu;
–
„lubatud kogupüügi ülejääk” – lubatud kogupüügi see
osa, mille väljapüüdmiseks ei jätku rannikuriigil püügivõimsust;
–
„vesiviljelustooted” – mis tahes
vesiviljelustegevuse abil saadud veeorganismid oma elutsükli mis tahes etapil;
–
„kudekarja biomass” – määratud aja jooksul
sigimises osalevate teatavasse kalavarusse kuuluvate kalade (sealhulgas isas-
ja emaskalad ja poegimise teel paljunevad kalad) hinnanguline mass;
–
„mitme liigiga püügipiirkonnad” – püügipiirkonnad,
mille püügialal leidub rohkem kui ühte liiki kalu ning mis on tundlikud püünistega
püügi suhtes;
–
„säästva kalanduse kokkulepped” – teise riigiga
sõlmitud rahvusvahelised lepingud, mille eesmärk on saada vastutasuks liidu
rahalise hüvitise eest juurdepääs varudele või vetele.
II OSA
JUURDEPÄÄS VETELE
Artikkel 6
Vetele juurdepääsu
üldeeskirjad
1.
Liidu kalalaevadel on vetele ja varudele võrdne
juurdepääsuõigus kõikides liidu vetes, v.a lõigetes 2 ja 3 nimetatud veed,
mille suhtes kohaldatakse III osa kohaselt vastu võetud meetmeid.
2.
Liikmesriikidel on oma suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni
alla kuuluvates, lähtejoonest kuni 12 meremiili kaugusele ulatuvates vetes
alates 1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2022 lubatud piirata püüki
sellistel kalalaevadel, kes tavapäraselt püüavad kala kõnealustele vetele
lähedase ranniku sadamatest, ilma et see piiraks kokkuleppeid, mis on sõlmitud
muude liikmesriikide lipu all sõitvate liidu kalalaevade vahel olemasolevate
naabersuhete raames, ning I lisas esitatud korda, millega kehtestatakse igale
liikmesriigile geograafilised vööndid muude liikmesriikide rannikuvetes, kus
püügitegevus toimub, ning määratakse liigid, mida nimetatud tegevus hõlmab.
Liikmesriigid teatavad komisjonile kõigist käesoleva lõike kohaselt kehtestatud
piirangutest.
3.
Asjaomastel liikmesriikidel on Assooride, Madeira
ja Kanaari saarte lähtejoonest kuni 100 meremiili kaugusele ulatuvates vetes
alates 1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2022 lubatud piirata püüki
kalalaevadel, mis on registreeritud nende saarte sadamates. Neid piiranguid ei
kohaldata liidu laevade suhtes, mis tegutsevad traditsiooniliselt neis vetes,
kui nimetatud laevad ei ületa seal tavapäraselt rakendatavat püügikoormust.
Liikmesriigid teatavad komisjonile kõigist käesoleva lõike kohaselt seatud
piirangutest.
4.
Sätted, millega kehtestatakse lõigetes 2 ja 3 ette
nähtud kord, võetakse vastu 31. detsembriks 2022.
III OSA
MERE BIOLOOGILISTE RESSURSSIDE KAITSEKS VÕETAVAD MEETMED
I JAOTIS
 MEETMETE LIIGID
Artikkel 7
Kaitsemeetmete liigid
Mere bioloogiliste ressursside kaitseks võib
võtta järgmisi meetmeid:
(a)
mitmeaastaste kavade vastuvõtmine vastavalt
artiklitele 9–11;
(b)
varude säästvat kasutamist käsitlevate eesmärkide
kindlaksmääramine;
(c)
kalalaevade arvu ja/või tüübi saadaolevate
kalapüügivõimalustega kohandamiseks vajalike meetmete vastuvõtmine;
(d)
stiimulite, sealhulgas majanduslikku laadi
stiimulite kehtestamine valikulisema või väiksema mõjuga kalapüügi
edendamiseks;
(e)
kalapüügivõimaluste kindlaksmääramine;
(f)
artiklis 14 osutatud tehniliste meetmete
vastuvõtmine,
(g)
kogu saaki lossima kohustavate meetmete vastuvõtmine;

(h)
alternatiivset tüüpi kalandustehnika
katseprojektide elluviimine.
Artikkel 8
Tehniliste meetmete liigid
Tehnilised meetmed hõlmavad järgmist:
(a)
võrgusilmade suurus ja püüniste kasutamise
eeskirjad;
(b)
piirangud püüniste ehitamisel, sh
i) selektiivsust parandavad või põhjavöönditele
avaldatavat mõju vähendavad muudatused või lisaseadmed,
ii) ohustatud ja kaitstud liikide tahtmatut püüki
vähendavad muudatused ja lisaseadmed;
(c)
teatavate püüniste kasutamise keelamine teatavates
piirkondades või teatavatel aastaaegadel;
(d)
püügitegevuse keelamine või piiramine teatavates
vööndites ja/või teatavatel ajavahemikel;
(e)
kalalaevade püügitegevuse katkestamine
kindlaksmääratud miinimumperioodiks, et kaitsta tundlike mereressursside
ajutist koondumist;
(f)
erimeetmed kalapüügiga mere ökosüsteemidele ja
mittesihtliikidele avaldatava mõju vähendamiseks;
(g)
muud mere bioloogilise mitmekesisuse kaitseks
kavandatud meetmed.
II JAOTIS
 LIIDU MEETMED
Artikkel 9
Mitmeaastased kavad
1.
Kõigepealt tuleb kehtestada mitmeaastased kavad,
millega nähakse ette kalavarude säilitamine ja taastamine maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse tasemest kõrgemal.
2.
Mitmeaastaste kavadega nähakse ette:
(a)
asjaomaste kalavarude püügivõimaluste
kindlaksmääramisele aluse loomine eelnevalt kindlaks määratud kaitse
piirväärtuste põhjal ja
(b)
meetmed, mis aitavad tõhusalt vältida kaitse
piirväärtuste ületamist.
3.
Mitmeaastased kavad hõlmavad võimaluse korral nii
ühe kui ka mitme varu koospüüki ning nendes on nõuetekohaselt arvesse võetud
varude ja püügi vastastoimet.
4.
Mitmeaastaste kavade koostamisel võetakse aluseks
kalavarude majandamises kohaldatav ettevaatusprintsiip ning teaduspõhisel
viisil võetakse arvesse ka kättesaadavate andmete ja hindamismeetodite
piiratust ning kõiki määramatuse koguseliselt mõõdetavaid allikaid.
Artikkel 10
Mitmeaastaste kavade
eesmärgid
1.
Mitmeaastaste kavadega nähakse ette
kalastussuremuse kohandamine selliselt, et tulemuseks oleks selline
kalastussuremus, mis taastaks ja säilitaks varusid kõrgemal maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse tasemest, mis tuleb saavutada aastaks 2015.
2.
Kui ei ole võimalik kindlaks määrata
kalastussuremust, mis tagaks varude taastamise ja säilitamise tasemel, mis on
kõrgem maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemest, tuleb mitmeaastaste
kavadega ette näha ettevaatusmeetmed, mis tagavad asjaomaste varude samaväärse
kaitsetaseme.
Artikkel 11
Mitmeaastaste kavade sisu
Mitmeaastane kava hõlmab:
(a)
reguleerimisala, mis hõlmab varusid, püüki ja mere
ökosüsteemi, mille suhtes mitmeaastast kava rakendatakse;
(b)
artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkidega kooskõlas
olevaid eesmärke;
(c)
koguseliselt väljendatud eesmärke, mis on
väljendatud:
i) kalastussuremuse ja/või
ii) kudekarja biomassi ning
iii) saakide stabiilsuse kaudu;
(d)
koguseliselt väljendatud eesmärkide saavutamise täpset
ajalist raamistikku;
(e)
tehnilisi meetmeid, sealhulgas soovimatu saagi
kõrvaldamist käsitlevaid meetmeid;
(f)
koguseliselt väljendatavaid näitajaid mitmeaastase
kava eesmärkide saavutamiseks võetud meetmete perioodiliseks seireks ja
hindamiseks;
(g)
erimeetmeid ja -eesmärke anadroomsete ja
katadroomsete liikide elutsükli sellel etapil, mil nad elavad magevees;
(h)
kalapüügiga ökosüsteemile avaldatava mõju
minimeerimist;
(i)
ettevaatusabinõusid ja nende aktiveerimise
kriteeriume;
(j)
mis tahes muid meetmeid, mis sobivad mitmeaastaste
kavade eesmärkide saavutamiseks.
Artikkel 12
Liidu keskkonnaalastes
õigusaktides sätestatud kohustuste täitmine
1.           Direktiivi 92/43/EMÜ artiklis
6, direktiivi 2009/147/EÜ artiklis 4 ja direktiivi 2008/56/EÜ artikli 13 lõikes
3 määratletud erikaitsealadel teostavad liikmesriigid püügitegevust viisil, mis
leevendaks püügitegevuse mõju kõnealustele erikaitsealadele.
2.           Komisjonil on õigus vastu
võtta delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 55, et määratleda kalapüügiga seotud meetmed, millega
leevendatakse püügitegevuse mõju kõnealustele erikaitsealadele.
Artikkel 13
Komisjoni meetmed tõsise ohu
korral mere
bioloogilistele ressurssidele
1.
Kui on tõendeid selle kohta, et mere bioloogiliste
ressursside kaitset või mere ökosüsteemi säilimist ähvardab tõsine ning
viivitamatut reageerimist nõudev oht, võib komisjon liikmesriigi põhjendatud
taotluse korral või omal algatusel kehtestada ajutisi meetmed ohu
vähendamiseks.
2.
Liikmesriik esitab lõikes 1 osutatud põhjendatud
taotluse üheaegselt nii komisjonile, muudele liikmesriikidele kui ka
asjaomastele nõuandekomisjonidele.
Artikkel 14
Tehniliste meetmete
raamistikud
Kehtestatakse tehniliste meetmete raamistikud,
mis tagavad mere bioloogiliste ressursside kaitse ja püügitegevusega
kalavarudele ja mere ökosüsteemile avaldatava mõju vähendamise. Tehniliste
meetmete raamistikud:
(a)
toetavad kalavarude taastamist või säilitamist
maksimaalset jätkusuutlikku saagikust ületaval tasemel liikidega seotud
selektiivsuse parandamise kaudu juhul, kui see on asjakohane;
(b)
vähendavad kalavarude alamõõduliste isendite püüki;
(c)
vähendavad soovimatute mereorganismide püüki;
(d)
leevendavad püünistega ökosüsteemile ja keskkonnale
avaldatavat mõju, kaitstes eelkõige bioloogiliselt tundlikke varusid ja
elukohti.
Artikkel 15
Kogu saagi lossimise kohustus
1.
Allpool loetletud kalavarude puhul, mille suhtes
kohaldatakse püügi piirnorme ja mis on püütud liidu vetes liidu kalalaevadega
või liidu kalalaevadega liidu vetest väljaspool, tuleb kogu saak tuua kalalaeva
pardale ja seal hoida, registreerida ning lossida, välja arvatud juhul, kui
seda kasutatakse elussöödana, kusjuures järgitakse järgmist ajalist
raamistikku:
(a)
alates 1. jaanuarist 2014:
–
makrell, heeringas, harilik stauriid, putassuu,
hirvkala, anšoovis, hõbekala, sardinell, moiva;
–
harilik tuun, mõõkkala, pikkuim-tuun, suursilm-tuun
ja muud purikalalased;
(b)
hiljemalt 1. jaanuarist 2015: tursk, merluus,
harilik merikeel;
(c)
hiljemalt 1. jaanuarist 2016: kilttursk, merlang,
megrim, euroopa merikurat, atlandi merilest, harilik molva, põhjaatlandi
süsikas e saida, euroopa süsikas e pollak, väikesuulest, kammeljas, sile
kammeljas, sinine molva, süsisaba, kalju-tömppeakala, atlandi karekala,
süvalest, meriluts, meriahven ja Vahemere põhjalähedased kalavarud.
2.
Parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal
kehtestatakse lõikes 1 osutatud kalavarude kaitseks alammõõdud. Nimetatud
kalavarude alammõõdust väiksema saagi müüki piiratakse ning sellised kalu saab
kasutada üksnes kalajahu ja lemmikloomatoidu valmistamiseks.
3.
Kindlaksmääratud kalapüügivõimalusi ületava saagi
turustamistingimused nähakse ette vastavalt [kalandus- ja vesiviljelustoodete
turu ühise korralduse määruse] artiklile 27.
4.
Liikmesriigid kindlustavad oma lipu all sõitvate
liidu kalalaevade varustamise seadmetega, mis tagavad kõikide püügi- ja
töötlemistegevuste täieliku dokumenteerimise kogu saagi lossimise kohustuse
täitmise seire eesmärgil.
5.
Lõiget 1 kohaldatakse ilma, et see piiraks
rahvusvaheliste kohustuste täitmist.
6.
Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et määratleda lõikes 1 sätestatud
meetmed selliselt, et need oleks kooskõlas liidu rahvusvaheliste kohustustega.
Artikkel 16
Kalapüügivõimalused
1.
Kalapüügivõimalused eraldatakse liikmesriikidele
selliselt, et iga kalavaru või püügipiirkonna puhul oleks tagatud kõikide
liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus. Uute kalapüügivõimaluste
eraldamisel võetakse arvesse kõikide liikmesriikide huvisid.
2.
Kaaspüügivõimalused võidakse reserveerida kõikide
kalapüügivõimaluste alusel.
3.
Kalapüügivõimaluste määramisel järgitakse artikli 9
lõike 2 ja artikli 11 punktide b, c ja h kohaseid koguseliselt väljendatud
eesmärke, ajaraamistikku ja marginaale.
4.
Liikmesriigid võivad omavahel vahetada neile
eraldatud kalapüügivõimalusi või nende osasid, kui nad on sellest eelnevalt
komisjonile teatanud.
III JAOTIS
PIIRKONDADEKS JAOTAMINE
I PEATÜKK
MITMEAASTASED KAVAD
Artikkel 17
Mitmeaastaste kavade kohaselt
vastu võetavad kaitsemeetmed
1.
Artiklite 9, 10 ja 11 kohaselt koostatud
mitmeaastases kavaga võidakse anda liikmesriikidele õigus võtta vastu samale
mitmeaastasele kavale vastavaid meetmeid, milles määratletakse nende lipu all
sõitvate kalalaevade suhtes kohaldatavad kaitsemeetmed seoses liidu vete
kalavarudega, mille jaoks on neile eraldatud kalapüügivõimalused.
2.
Liikmesriigid tagavad, et lõike 1 kohaselt vastu
võetud kaitsemeetmed:
(a)
on kooskõlas artiklites 2 ja 3 sätestatud
eesmärkidega;
(b)
on kooskõlas mitmeaastase kava reguleerimisala ja
eesmärkidega;
(c)
aitavad tõhusalt saavutada mitmeaastase kavaga ette
nähtud eesmärke ja koguseliselt väljendatud ülesandeid;
(d)
ei ole leebemad kehtivate liidu õigusaktidega ette
nähtud meetmetest.
Artikkel 18
Liikmesriigi kaitsemeetmetest
teatamine

Liikmesriigid, kes võtavad vastu kaitsemeetmed
vastavalt artikli 17 lõikele 1, teatavad sellistest meetmetest komisjonile,
muudele huvitatud liikmesriikidele ja asjaomastele nõuandekomisjonidele.
Artikkel 19
Hindamine
Komisjon võib mis tahes ajal hinnata
liikmesriikides artikli 17 lõike 1 alusel vastu võetud kaitsemeetmete eeskirjadele
vastavust ja tõhusust.
Artikkel 20
Mitmeaastaste kavade raames
kohustuste täitmatajätmise korral võetavad kaitsemeetmed
1.
Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks mitmeaastaste kavadega
hõlmatud kalavarude kaitsemeetmed, kui liikmesriigid, kellel on lubatud artikli
17 kohaselt meetmeid võtta, ei ole teatanud neid meetmeid komisjonile kolme kuu
jooksul pärast mitmeaastase kava jõustumiskuupäeva.
2.
Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks mitmeaastaste
kavadega hõlmatud kalavarude kaitsemeetmed, kui:
a)      artikli 19 alusel teostatud hindamise
tulemusena on liikmesriigi meetmed tunnistatud mitmeaastase kava eesmärkidele
mittevastavaks või
b)      artikli 19 alusel teostatud hindamise
tulemusena leitakse, et liikmesriigi meetmed ei aita tõhusalt saavutada
mitmeaastases kavas sätestatud eesmärke ja koguseliselt väljendatud ülesandeid,
või
c)      kui artikli 11 punkti i kohased ettevaatusabinõud
on juba kasutusele võetud.
3.
Komisjoni võetud kaitsemeetmete eesmärk on tagada
mitmeaastases kavas sätestatud eesmärkide ja ülesannete täitmine. Kui komisjon võtab vastu delegeeritud õigusakti, lõpeb liikmesriigi
meetmete kehtivus.
II PEATÜKK
TEHNILISED MEETMED
Artikkel 21
Tehnilised meetmed
Artikli 14 kohaselt kehtestatud tehniliste
meetmete raames võidakse liikmesriikidele anda volitus võtta vastu selle
raamistikuga kooskõlas olevaid meetmeid, milles määratletakse nende lipu all
sõitvate laevade suhtes kohaldatavad tehnilised meetmed seoses nende vete
varudega, mille jaoks on neile eraldatud kalapüügivõimalused. Liikmesriigid
tagavad, et sellised tehnilised meetmed:
(a)
on kooskõlas artiklites 2 ja 3 ette nähtud
eesmärkidega;
(b)
on kooskõlas artikli 14 kohaselt vastu võetud
meetmetega ette nähtud eesmärkidega;
(c)
järgivad tõhusalt artikli 14 kohaselt vastu võetud
meetmetega ette nähtud eesmärke;
(d)
ei ole leebemad, kui liidu kehtivate õigusaktidega
ette nähtud meetmed.
Artikkel 22
Liikmesriigi tehnilistest meetmetest
teavitamine

Liikmesriigid, kes võtavad vastavalt artiklile
21 vastu tehnilised meetmed, teatavad sellistest meetmetest komisjonile,
muudele huvitatud liikmesriikidele ja asjaomastele nõuandekomisjonidele.
Artikkel 23
Hindamine
Komisjon võib mis tahes ajal hinnata artikli
21 alusel liikmesriikides kehtestatud tehniliste meetmete nõuetekohasust ja
tõhusust.
Artikkel 24
Tehniliste meetmete raames
kohustuste täitmatajätmise korral võetavad meetmed
1.
Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55 kohaselt
vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks tehniliste meetmete
raamistikku kuuluvad tehnilised meetmed, kui liikmesriigid, kellel on lubatud
artikli 21 kohaselt meetmeid võtta, ei ole teatanud neid meetmeid komisjonile
kolme kuu jooksul pärast tehniliste meetmete raamistiku jõustumiskuupäeva.
2.
Komisjonile antakse volitused võtta artikli 55
kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks tehnilised meetmed,
kui liikmesriigi meetmed on artikli 23 kohaselt läbiviidud hindamise tulemusel tunnistatud

a)      tehniliste meetmete raamistiku
eesmärkidele mittevastavaks või
b)      kui need ei aita tõhusalt saavutada
tehniliste meetmete raamistikuga ette nähtud eesmärke.
3.
Komisjoni poolt vastu võetud kaitsemeetmed tagavad
tehniliste meetmete raamistiku eesmärkide järgimise. Kui
komisjon võtab vastu delegeeritud õigusakti, lõpeb liikmesriigi meetmete
kehtivus.
IV JAOTIS
 RIIKLIKUD MEETMED
Artikkel 25
Liikmesriikide meetmed, mida
kohaldatakse üksnes nende lipu all sõitvate kalalaevade suhtes
Liikmesriik võib vastu võtta liidu vete
kalavarude kaitsemeetmeid juhul, kui need meetmed:
(a)
on kohaldatavad üksnes asjaomase liikmesriigi lipu
all sõitvate kalalaevade suhtes või kui püügiga ei tegele kalalaev, siis
asjaomases liikmesriigis elavate isikute suhtes;
(b)
on kooskõlas artiklitega 2 ja 3 ette nähtud
eesmärkidega ja
(c)
ei ole leebemad, kui liidu kehtivate õigusaktidega
ette nähtud meetmed.
Artikkel 26
Liikmesriigi meetmed 12 meremiili laiuses vööndis
1.
Liikmesriik võib kalavarude kaitseks ja
majandamiseks ning kalapüügi mõju minimeerimiseks mere ökosüsteemide kaitsele
võtta mittediskrimineerivaid meetmeid 12 meremiili kaugusel oma lähtejoonest,
tingimusel et liit ei ole selle konkreetse ala suhtes kehtestanud kaitse- ja
majandamismeetmeid. Liikmesriigi meetmed peavad vastama artiklites 2 ja 3
sätestatud eesmärkidele ega ole leebemad kehtivates liidu õigusaktides
sätestatud meetmetest.
2.
Kui liikmesriigis vastu võetavad kaitse- ja
majandamismeetmed võivad mõjutada muude liikmesriikide kalalaevade tegevust,
võetakse need meetmed vastu alles pärast meetmete eelnõu ja sellega kaasas
oleva seletuskirja arutamist komisjoni, asjaomaste liikmesriikide ja asjaomaste
nõuandekomisjonidega.

IV OSA
JUURDEPÄÄS VARUDELE
Artikkel 27
Ülekantavate
püügikontsessioonide süsteemide kehtestamine
1.
Iga liikmesriik kehtestab hiljemalt 31. detsembriks
2013 ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi:
(a)
kõigile 12-meetristele ja pikematele kalalaevadele
ja
(b)
kõigile alla 12-meetristele kalalaevadele, mis
kasutavad veetavaid püüniseid.
2.
Liikmesriigid võivad ülekantavate
püügikontsessioonide süsteemi laiendada kalalaevadele, mille pikkus on alla 12
meetri ja mis kasutavad muud tüüpi püügivahendeid kui veetavad püünised, ning
liikmesriigid teavitavad sellest komisjoni.
Artikkel 28
Ülekantavate püügikontsessioonide
eraldamine
1.
Ülekantav püügikontsessioon annab õiguse kasutada
artikli 29 lõike 1 kohaselt eraldatud individuaalseid kalapüügivõimalusi.
2.
Iga liikmesriik eraldab läbipaistvate kriteeriumide
alusel ülekantavad püügikontsessioonid iga varu või varude rühma jaoks, mille
püügivõimalused määratakse kindlaks vastavalt artiklile 16, v.a jätkusuutlike
kalanduskokkulepete alusel omandatud kalapüügivõimalused.
3.
Ülekantavate püügikontsessioonide eraldamisel mitme
liigiga püügipiirkondades võtavad liikmesriigid arvesse sellistes
püügipiirkondades kalapüügis osalevate kalalaevade saagi tõenäolist koostist.
4.
Liikmesriik tohib ülekantavaid püügikontsessioone
eraldada tema lipu all sõitva kalalaeva omanikule või juriidilisele või
füüsilisele isikule üksnes sellisel laeval kasutamiseks. Juriidilised või
füüsilised isikud või tunnustatud tootjaorganisatsioonid võivad ülekantavad
püügikontsessioonid kokku koguda, et neid ühiselt hallata. Liikmesriigid võivad
piirata ülekantavate püügikontsessioonide saamise õigust läbipaistvate ja
objektiivsete kriteeriumide alusel.
5.
Liikmesriigid võivad ülekantavate
püügikontsessioonide kehtivusperioodi lühendada, kuid mitte lühemaks perioodiks
kui 15 aastat, eesmärgiga sellised püügikontsessioonid ümber jaotada. Kui
liikmesriigid ei ole ülekantavate püügikontsessioonide kehtivusperioodi
lühendanud, võivad nad sellised ülekantavad püügikontsessioonid tühistada
vähemalt 15-aastase etteteatamisega.
6.
Liikmesriigid võivad ülekantavad
püügikontsessioonid tühistada ka lühema etteteatamisajaga, kui on kindlaks
tehtud, et püügikontsessiooni omanik on sooritanud tõsise rikkumise. Selliseid
tühistamisi tehakse viisil, mis tagab ühise kalanduspoliitika täieliku mõju,
proportsionaalsuse printsiibi järgimise ning toimib vajaduse korral koheselt.
7.
Olenemata lõigetest 5 ja 6 võivad liikmesriigid
tühistada ülekantavad püügikontsessioonid, mida kalalaev ei ole kolme
järjestikuse aasta jooksul kasutatud.
Artikkel 29
Individuaalsete
kalapüügivõimaluste eraldamine
1.
Nagu on osutatud artiklis 28, eraldavad liikmesriigid
individuaalsed kalapüügivõimalused ülekantavate püügikontsessioonide omanikele
liikmesriigile eraldatud või määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 kohaselt
vastu võetud majandamiskavades kindlaks määratud kalapüügivõimalustest
lähtudes.
2.
Liikmesriigid määravad kindlaks püügivõimalused,
mida nad saavad parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete alusel eraldada
oma lipu all sõitvatele kalalaevadele liikide püüdmiseks, mille püügivõimalusi
ei ole nõukogu kindlaks määranud.
3.
Kalalaevad võivad kalapüügiga tegeleda üksnes siis,
kui nende käsutuses olevatest individuaalsetest kalapüügivõimalustest piisab
kõikide nende potentsiaalsete püükide katteks.
4.
Liikmesriigid võivad reservi jätta kuni 5 %
kalapüügivõimalustest. Nad kehtestavad eesmärgid ja läbipaistvad kriteeriumid
selliste reservi jäetud kalapüügivõimaluste eraldamiseks. Nagu artikli 28
lõikes 4 on sätestatud, võib selliseid kalapüügivõimalusi eraldada üksnes
ülekantavate püügikontsessioonide õigustatud omanikele.
5.
Kui liikmesriik eraldab ülekantavaid
püügikontsessioone vastavalt artiklile 28 ja kalapüügivõimalusi vastavalt
käesoleva artikli lõikele 1, võib ta pakkuda talle määratud kalapüügivõimaluste
raames stiimuleid kalalaevadele, mis kasutavad soovimatut kaaspüüki välistavaid
selektiivseid püüniseid.
6.
Liikmesriigid võivad kehtestada individuaalsete
kalapüügivõimaluste kasutamisele makse, mida kasutatakse kalavarude
majandamisega seotud kulude katteks.
Artikkel 30
Ülekantavate
püügikontsessioonide ja individuaalsete kalapüügivõimaluste register
Liikmesriigid loovad ja haldavad ülekantavate
püügikontsessioonide ja individuaalsete kalapüügivõimaluste registrit.
Artikkel 31
Ülekantavate
püügikontsessioonide ülekandmine
1.
Liikmesriigi püügikontsessioonide õigustatud
omanikud võivad ülekantavaid püügikontsessioone nende täies või osalises mahus
üle kanda.
2.
Liikmesriik võib lubada muudele liikmesriikidele
antavate ja muudelt liikmesriikidelt saadavate püügikontsessioonide ülekandmist
3.
Liikmesriigid võivad reguleerida ülekantavate
püügikontsessioonide ülekandmist, sätestades läbipaistvate ja objektiivsete
kriteeriumide alusel nende ülekandmise tingimused.
Artikkel 32
Individuaalsete
kalapüügivõimaluste rentimine
1.
Individuaalseid kalapüügivõimalusi võib
liikmesriigi piires osaliselt või täielikult rentida.
2.
Liikmesriik võib lubada rentida ülekantavaid
püügikontsessioone muudele liikmesriikidele ja muudelt liikmesriikidelt.
Artikkel 33
Ülekantavate
püügikontsessioonide süsteemiga hõlmamata kalapüügivõimaluste eraldamine
1.
Iga liikmesriik otsustab ise, kuidas ta eraldab oma
lipu all sõitvatele laevadele talle artikli 16 kohaselt määratud
kalapüügivõimalusi, mis ei ole hõlmatud ülekantavate püügikontsessioonide
süsteemiga. Liikmesriik teavitab komisjoni oma eraldamismeetodist.
V OSA
PÜÜGIVÕIMSUSE HALDAMINE

Artikkel 34
Püügivõimsuse
kohandamine
1.
Liikmesriigid kehtestavad oma kalalaevastike
püügivõimsuse kohandamise meetmed, et saavutada püsiv ja alaline tasakaal
püügivõimsuse ja püügivõimaluste vahel.
2.
Laeva ei ole lubatud Euroopa Kalandusfondi kaudu
aastaid 2007–2013 hõlmavaks programmiperioodiks antavat riigiabi kasutava
laevastiku koosseisust välja arvata enne, kui selle kalalaevatunnistus ja
püügiload on ära võetud.
3.
Riigiabi toel laevastiku koosseisust välja arvatud
kalalaevade püügivõimsust ei asendata.
4.
Liikmesriigid tagavad, et alates 1. jaanuarist 2013
ei ületa nende laevastike püügivõimsus ühelgi hetkel artikli 35 kohaselt
kehtestatud püügivõimsuse ülempiire.
Artikkel 35
Püügivõimsuse
haldamine
1.
Kõikide liikmesriikide laevastikud peavad kinni
pidama II lisaga ette nähtud püügivõimsuse ülempiiridest.
2.
Liikmesriigid võivad komisjonilt taotleda artikliga
27 kehtestatud ülekantavate püügikontsessioonide süsteemiga hõlmatud
kalalaevade väljajätmist lõikes 1 sätestatud püügivõimsuse ülempiiride
kohaldamisalast. Sellisel juhul arvutatakse püügivõimsuse ülempiirid ümber,
võttes arvesse ka neid kalalaevu, mis ei ole hõlmatud ülekantavate
püügikontsessioonide süsteemiga.
3.
Komisjonile antakse volitus võtta vastavalt
artiklile 55 vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse lõigetes 1 ja 2
osutatud püügivõimsuse ülempiiride ümberarvutamist.
Artikkel 36
Kalalaevastike registrid
1.
Liikmesriigid koguvad nende lipu all sõitvate liidu
kalalaevade omaduste ja tegevuse kohta teavet, mis on vajalik käesoleva määruse
kohaselt kehtestatud meetmete haldamiseks.
2.
Iga liikmesriik teeb lõikes 1 osutatud teabe
komisjonile kättesaadavaks.
3.
Komisjon koostab liidu kalalaevade registri, mis
sisaldab talle lõike 2 kohaselt laekuvat teavet.
4.
Liidu kalalaevastiku registris sisalduv teave
tehakse liikmesriikidele kättesaadavaks. Komisjonile antakse volitused võtta
artikli 55 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse lõikes 1
osutatud teabe määratlemist.
5.
Komisjon kehtestab tehnilised operatiivnõuded
lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud teabe edastusviiside kohta. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artiklis 56 sätestatud kontrollimenetluse korras.
VI OSA
KALAVARUDE MAJANDAMISE TEADUSLIK BAAS
Artikkel 37
Kalavarude majandamiseks
vajalikud andmed
1.
Liikmesriigid koguvad bioloogilisi, tehnilisi, keskkonnaalaseid
ja sotsiaalmajanduslikke andmeid, mis on vajalikud ökosüsteemil põhinevaks
kalavarude majandamiseks, töötlevad neid ning teevad need kättesaadavaks
teaduslike andmete lõppkasutajatele, sh komisjoni määratud asutustele. Need
andmed võimaldavad eelkõige hinnata:
(a)
mere bioloogiliste ressursside seisundit;
(b)
püügitaset ja kalapüügi mõju mere bioloogilistele
ressurssidele ja mere ökosüsteemidele ning
(c)
kalandus-, vesiviljelus- ja töötleva sektori
sotsiaalmajanduslikku toimimist liidu vetes ja neist väljaspool.
2.
Liikmesriigid:
(d)
tagavad kogutud andmete täpsuse ja usaldusväärsuse;

(e)
väldivad erinevatel eesmärkidel kogutavate andmete
dubleerimist;
(f)
tagavad kogutud andmete turvalise säilitamise ning
vajaduse korral ka asjakohase kaitse ja konfidentsiaalsuse;
(g)
tagavad komisjonile või tema määratud asutustele
juurdepääsu riiklikele andmebaasidele ja töötlemissüsteemidele, mida
kasutatakse kogutud andmete olemasolu ja kvaliteedi kontrollimiseks.
3.
Liikmesriigid tagavad kalavarude majandamist
käsitlevate teaduslike andmete kogumise ja haldamise kooskõlastamise riigi
tasandil. Selleks määravad nad riigi kontaktisiku ja korraldavad igal aastal
riiklikul tasandil koordineerimiskoosoleku. Komisjoni teavitatakse riiklikest
koordineerimistegevustest ja tal palutakse osaleda koordineerimiskoosolekutel.
4.
Liikmesriigid kooskõlastavad oma
andmekogumistegevust sama piirkonna muude liikmesriikidega ja teevad kõik
selleks, et koordineerida oma meetmeid kolmandate riikidega, kellel on sama
merepiirkonna vete suhtes suveräänsed õigused või jurisdiktsioon.
5.
2014. aastast alates toimub hõlmavate andmete
kogumine, haldamine ja kasutamine mitmeaastase kava raames. Sellises
mitmeaastases kavas on sätestatud kogutavate andmete täpsusele seatud eesmärgid
ning selliste andmete kogumise, haldamise ja kasutamise koondamistasemed.
6.
Komisjonile antakse volitus võtta kooskõlas
artikliga 55 vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks kogutavate
andmete täpsusele seatud eesmärgid ja koondamistasemed selliste andmete
kogumise, haldamise ja kasutamise jaoks lõikes 5 osutatud mitmeaastastes
kavades.
7.
Komisjon kehtestab tehnilised operatiivnõuded
kogutud andmete edastamisviiside kohta. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
kooskõlas artiklis 56 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 38
Teadusuuringute kavad
1.
Liikmesriigid võtavad vastu teaduslike
kalandusandmete kogumise, teadusuuringute ja innovatsiooni riiklikud kavad. Nad
koordineerivad oma kalandusandmete kogumise, teadusuuringute ja innovatsiooniga
seotud tegevusi muude liikmesriikide ning liidu teadusuuringute ja
innovatsiooniraamistikega.
2.
Liikmesriigid tagavad asjakohase pädevuse ja
teadusliku nõustamise protsessi kaasatavate inimressursside kättesaadavuse.
VII OSA
VÄLISPOLIITIKA

I JAOTIS
RAHVUSVAHELISED KALANDUSORGANISATSIOONID

Artikkel 39
Eesmärgid
1.
Liit osaleb kalandusega tegelevate rahvusvaheliste
organisatsioonide, sealhulgas piirkondlike kalavarude majandamise
organisatsioonide (REMOs) tegevuses kooskõlas oma rahvusvaheliste kohustuste ja
poliitikaga ning vastavalt artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkidele.
2.
Liidu seisukohad kalanduse ja piirkondlike
kalavarude majandamisega tegelevates rahvusvahelistes organisatsioonides
tuginevad parimatele kättesaadavatele teaduslikele nõuannetele, mis tagavad
kalavarude taastamise või säilitamise kõrgemal maksimaalse jätkusuutliku
saagikuse tasemest.
3.
Liit osaleb aktiivselt ja toetab teaduslike
teadmiste ja nõuannete edasiarendamist piirkondlike kalavarude majandamise
organisatsioonide ja rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu.
Artikkel 40
Rahvusvaheliste õigusnormide
täitmine
Liit teeb koostööd kolmandate riikide ja
rahvusvaheliste kalandusorganisatsioonidega, sh piirkondlike kalavarude
majandamise organisatsioonidega, et tagada selliste rahvusvaheliste
organisatsioonide kehtestatud meetmete parem täitmine.
II JAOTIS
JÄTKUSUUTLIKUD KALANDUSKOKKULEPPED
Artikkel 41
Jätkusuutlike
kalanduskokkulepete põhimõtted ja eesmärgid
1.
Kolmandate riikidega sõlmitavad jätkusuutlikud
kalanduskokkulepped kehtestavad õigusliku, majandusliku ja keskkonnaalase
raamistiku liidu kalalaevade püügitegevusele kolmanda riigi vetes.
2.
Liidu kalalaevad püüavad ainult lubatud kogupüügi
ülejääki, mille kolmas riik on kindlaks määranud Ühinenud Rahvaste
Organisatsiooni mereõiguste konventsiooni artikli 62 lõikes 2 osutatud viisil
ja mis on tuvastatud parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete ning
asjakohase teabe põhjal, mida kõnealune kolmas riik ja liit kõnealuste varude
kohta vahetavad, et tagada kalavarude säilitamine kõrgemal maksimaalse
jätkusuutlikkuse tasemetest.
Artikkel 42
Rahaline abi
1.           Liit annab kolmandatele
riikidele rahalist abi jätkusuutlike kalanduskokkulepete raames, et
(a)
katta osa kolmanda riigi vete kalavarudele
juurdepääsu kuludest;
(b)
kehtestada haldusraamistik, mis hõlmab vajalike
teadus- ja uurimisasutuste loomist ja käigushoidmist, seiret, kontrolli- ja
järelevalvesuutlikkust ning muid suutlikkuse suurendamise elemente, mis on
seotud kolmanda riigi jätkusuutliku kalanduspoliitika arendamisega. Kõnealust
rahalist abi antakse tingimusel, et konkreetsed eesmärgid on saavutatud.
VIII OSA
VESIVILJELUS
Artikkel 43
Vesiviljeluse edendamine
1.
Komisjon kehtestab 2013. aastaks jätkusuutlikkuse
edendamiseks ja toiduga kindlustatuse, majanduskasvu ja tööhõive toetamiseks
vesiviljelustegevuse ühiseid prioriteete ja eesmärke käsitlevad mittesiduvad
liidu strateegilised suunised. Kõnealused strateegilised suunised, milles on
arvesse võetud suhtelisi stardipositsioone ja asjaolude erinevusi liidu piires,
loovad aluse mitmeaastastele riiklikele strateegiakavadele ja nende eesmärk on:
(a)
parandada vesiviljelussektori konkurentsivõimet
ning toetada selle arendamist ja innovatsiooni;
(b)
ergutada majanduslikku aktiivsust;
(c)
mitmekesistada ja parandada ranniku- ja
maapiirkondade elukvaliteeti;
(d)
luua ühtlustatud raamistik vetele ja muudele
aladele juurdepääsuks vesiviljelussektoris tegutsevate ettevõtjate jaoks.
2.
Liikmesriigid kehtestavad 2014. aastaks
mitmeaastased riiklikud strateegiakavad vesiviljelusega seotud tegevuste
arendamiseks oma territooriumil.
3.
Mitmeaastane riiklik strateegiakava sisaldab
liikmesriigi eesmärke ja nende saavutamiseks kavandatud meetmeid.
4.
Mitmeaastased riiklikud strateegiakavad on suunatud
eelkõige järgmistele valdkondadele:
(a)
halduskoormuse kergendamine, eriti seoses
litsentsidega;
(b)
vesiviljelussektoris tegutsevatele ettevõtjatele
kindlustunde andmine, et nad pääsevad juurde vetele ja muudele aladele;
(c)
keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse
jätkusuutlikkuse näitajad;
(d)
muude võimalike naaberriikidele avaldatavate
piiriüleste mõjude hindamine.
5.
Liikmesriigid vahetavad teavet ja parimaid tavasid,
kooskõlastades avatud meetodi abil oma mitmeaastastes kavades sätestatud
riiklikke meetmeid.
Artikkel 44
Nõuandekomisjonide
konsulteerimistegevus
Vesiviljeluse nõuandekomisjon moodustatakse
kooskõlas artikliga 53.
IX OSA
 ÜHINE TURUKORRALDUS
Artikkel 45
Eesmärgid
1.
Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine
korraldus luuakse järgmistel eesmärkidel:
(a)
toetada artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkide
saavutamist;
(b)
võimaldada kalandus- ja vesiviljelustööstusel
kohaldada asjakohasel tasemel ühist kalanduspoliitikat;
(c)
tugevdada liidu kalandus- ja vesiviljelustööstuse,
eriti tootjate konkurentsivõimet;
(d)
parandada turgude läbipaistvust, eriti
majanduslikke teadmisi ning liidu kalandus- ja vesiviljelustoodete turgudest
arusaamist kogu tarneahela ulatuses ning suurendada tarbijate teadlikkust;
(e)
aidata kaasa ühtlustatud raamistiku tagamisele
kõikide liidus turustatud toodete jaoks, edendades kalavarude säästvat
kasutamist.
2.
Turgude ühist korraldust kohaldatakse liidus
turustatavatele kalandus- ja vesiviljelustoodete turu suhtes, mis on loetletud
[kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse määruse] I lisas.
3.
Turgude ühine korraldus hõlmab eelkõige:
(a)
tööstusharu korraldust, sealhulgas turgu
stabiliseerivaid meetmeid;
(b)
ühiseid turustusnorme.
X OSA
KONTROLL JA JÕUSTAMINE
Artikkel 46
Eesmärgid

1.
Ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimine
tagatakse liidu tõhusa kontrollisüsteemi abil, mis hõlmab võitlust
ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga.
2.
Liidu kalanduse kontrollisüsteem toetub eelkõige:
(a)
globaalsele ja lõimitud lähenemisviisile;
(b)
kaasaegsete kalandusandmete kättesaadavusele ja
kvaliteedi kontrollimise tehnikate kasutamisele;
(c)
riskipõhisele strateegiale, mis on keskendunud
kõigi kättesaadavate asjakohaste andmete süstematiseeritud ja automaatsele
ristkontrollile;
(d)
eeskirjade järgmise kultuuri arendamisele
ettevõtjate seas;
(e)
tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate
sanktsioonide kehtestamisele.
Artikkel 47
Uute kontrollitehnikate ja
andmehaldussüsteemide katseprojektid
1.
Komisjon ja liikmesriigid võivad läbi viia
katseprojekte uute kontrollitehnikate ja andmehaldussüsteemide katsetamiseks.
2.
Komisjonile antakse volitus võtta kooskõlas
artikliga 55 vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse uusi
kontrollitehnikaid ja andmehaldussüsteeme hõlmavate katseprojektide läbiviimise
eeskirju.
Artikkel 48
Kontrolli, inspekteerimise ja
jõustamise kulude katmise toetamine
Liikmesriigid võivad nõuda, et nende lipu all sõitvate
12-meetriste ja pikemate kalalaevade kalalaevatunnistuse omanikud osaleksid
proportsionaalselt liidu kalanduse kontrollisüsteemi käigushoidmisega seotud
kulude katmises.
XI OSA
RAHASTAMISVAHENDID
Artikkel 49
Eesmärgid
Liidu rahalist abi antakse artiklitega 2 ja 3
ette nähtud eesmärkide saavutamise toetamiseks.
Artikkel 50
Liikmesriikidele rahalise abi
andmise tingimused

1.
Liit annab liikmesriikidele rahalist abi
tingimusel, et need järgivad ühise kalanduspoliitika eeskirju.
2.
Kui liikmesriigid ei järgi ühise kalanduspoliitika
eeskirju, võidakse maksed peatada või tehakse finantskorrektsioon liidu ühise
kalanduspoliitika raames antavas rahalises abis. Sellised
meetmed on proportsionaalsed mittejärgimise olemuse, ulatuse, kestuse ja
korduvusega.
Artikkel 51
Ettevõtjatele rahalise abi
andmise tingimused

1.
Liit annab ettevõtjatele rahalist abi tingimusel,
et nende tegevus vastab ühise kalanduspoliitika eeskirjadele.
2.
Kui ettevõtjad on ühise kalanduspoliitika eeskirju
tõsiselt rikkunud, võetakse neilt ajutiselt või püsivalt ära liidu rahalise abi
saamise võimalus ja/või kohaldatakse finantskorrektsioone. Sellised meetmed on
proportsionaalsed tõsise rikkumise olemuse, ulatuse, kestuse ja korduvusega.
3.
Liikmesriigid tagavad liidu rahalise abi andmise
üksnes neile ettevõtjatele, kellele ei ole määratud sanktsioone tõsiste
rikkumiste eest ühe aasta jooksul enne liidu rahalise abi taotlemist.
XII OSA
NÕUANDEKOMISJONID
Artikkel 52
Nõuandekomisjonid
1.
Nõuandekomisjonid moodustatakse kõikides III lisas
sätestatud pädevusvaldkondades sidusrühmade tasakaalustatud esindatuse edendamiseks
ning artiklites 2 ja 3 sätestatud eesmärkide saavutamise toetamiseks.
2.
Komisjonile antakse volitus võtta kooskõlas
artikliga 55 vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse kõnealuse lisa
muutmist seoses pädevusvaldkondades tehtud muudatustega, uute
nõuandekomisjonide pädevusvaldkondade loomisega või uute nõuandekomisjonide
loomisega.
3.
Iga nõuandekomisjon kehtestab oma töökorra.
Artikkel 53
Nõuandekomisjonide ülesanded
1.
Nõuandekomisjonidel on õigus:
(a)
esitada kalavarude majandamise ja vesiviljeluse
kohta soovitusi ja ettepanekuid komisjonile või asjaomasele liikmesriigile;
(b)
teavitada komisjoni ja liikmesriike oma
pädevusvaldkonda kuuluvatest kalavarude majandamise ja vesiviljelusega seotud
probleemidest;
(c)
toetada tihedas koostöös teadlastega kaitsemeetmete
väljatöötamiseks vajalike andmete kogumist, edastamist ja analüüsi.
2.
Komisjon ja vajaduse korral ka asjaomane
liikmesriik vastab mõistliku ajavahemiku jooksul igale soovitusele,
ettepanekule või teabeedastusele, mille ta on saanud vastavalt lõike 1
punktidele a või b.
Artikkel 54
Nõuandekomisjonide koosseis,
toimimine ja rahastamine
1.
Nõuandekomisjonidesse kuuluvad kalandusvaldkonna
ettevõtjate ja muude ühisest kalanduspoliitikast mõjutatud huvirühmade
organisatsioonid.
2.
Iga nõuandekomisjon koosneb peaassambleest ja
täitevkomiteest ning võtab vastu meetmed, mis on vajalikud tema töö
korraldamiseks ja ning läbipaistvuse ja kõigi avaldatud arvamuste
arvessevõtmise tagamiseks.
3.
Euroopa üldistes huvides tegutseva asutustena
võivad nõuandekomisjonid taotleda liidu rahalist abi.
4.
Komisjonil on õigus võtta artikli 55 kohaselt vastu
delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse nõuandekomisjonide koosseisu ja
toimimist.
XIII OSA
MENETLUSSÄTTED
Artikkel 55
Volituste delegeerimine
1.
Komisjonile antakse volitused delegeeritud
õigusaktide vastuvõtmiseks käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.
Komisjonile antakse määramata ajaks alates 1.
jaanuarist 2013 kehtivad volitused, millele on osutatud artikli 12 lõikes 2,
artikli 15 lõikes 6, artikli 20 lõigetes 1 ja 2, artikli 24 lõigetes 1 ja 2,
artikli 35 lõikes 3, artikli 36 lõikes 4, artikli 37 lõikes 6, artikli 47
lõikes 2, artikli 52 lõikes 2 ja artikli 54 lõikes 4.
3.
Euroopa Parlament või nõukogu võib artikli 12
lõikes 2, artikli 15 lõikes 6, artikli 20 lõigetes 1 ja 2, artikli 24 lõigetes
1 ja 2, artikli 35 lõikes 3, artikli 36 lõikes 4, artikli 37 lõikes 6, artikli
47 lõikes 2, artikli 52 lõikes 2 ja artikli 54 lõikes 4 osutatud volitused igal
ajal tühistada. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei
mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.
Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu
võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5.
Delegeeritud õigusakt, mis on vastu võetud
kooskõlas käesoleva määruse artikli 12 lõikega 3, artikli 15 lõikega 4, artikli
20 lõigetega 1 ja 2, artikli 24 lõigetega 1 ja 2, artikli 35 lõikega 3, artikli
36 lõikega 4, 37 lõikes 7, artikli 47 lõikes 2, artikli 52 lõikes 2 ja artikli
54 lõikes 4, jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole
esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist
Euroopa Parlamendile ja nõukogule või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on
mõlemad enne nimetatud ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei
kavatse vastuväiteid esitada. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi
või nõukogu taotluse korral kahe kuu võrra pikendada.
Artikkel 56
Rakendamine
Ühise kalanduspoliitika eeskirjade
rakendamisel abistab komisjoni kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee.
Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses. Kui viidatakse
käesolevale lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
XIV OSA
LÕPPSÄTTED
Artikkel 57
Kehtetuks tunnustamine
1.
Määrus (EÜ) nr 2371/2002 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele
tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele.
2.
Otsus (EÜ) nr 2004/585 tunnistatakse kehtetuks
alates artikli 51 lõike 4 ja artikli 52 lõike 4 kohaselt vastu võetud
eeskirjade jõustumise hetkest.
3.
Määruse (EÜ) nr 1954/2003 artikkel 5 jäetakse
välja.
4.
Määrus (EÜ) nr 199/2008 tunnistatakse kehtetuks.
5.
Määrus (EÜ) nr 639/2004 tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 58
Üleminekumeetmed
Olenemata artikli 57 lõikest 4 jätkatakse
määruse (EÜ) nr 199/2008 kohaldamist riiklike kavade suhtes, mis on vastu
võetud andmete kogumise ja haldamise eesmärgil aastate 2011–2013 kohta.
Artikkel 59
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu
Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
JUURDEPÄÄS RANNIKUVETELE
ARTIKLI 6 LÕIKE 2 TÄHENDUSES
1. ÜHENDKUNINGRIIGI RANNIKUVEED
A. PRANTSUSMAA

 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Ühendkuningriigi rannik (6 –12 meremiili)
 1. Berwick-upon-Tweed, ida suunas Coquet’saar, ida suunas || Heeringas || Piiramata
 2. Flamborough Head, ida suunas Spurn Head, ida suunas || Heeringas || Piiramata
 3. Lowestoft, ida suunas Lyme Regis, lõuna suunas || Kõik liigid || Piiramata
 4. Lyme Regis, lõuna suunas Eddystone, lõuna suunas || Põhjalähedased || Piiramata
 5. Eddystone, lõuna suunas Longships, edela suunas         || Põhjalähedased Kammkarplased Homaarid Langust || Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata
 6. Longships, edela suunas Hartland Point, loode suunas     || Põhjalähedased Langust Homaarid   || Piiramata Piiramata Piiramata
 7. Hartland Point, Lundy saarest põhja pool kulgeva jooneni || Põhjalähedased || Piiramata
 8. Joonest, mis kulgeb Lundy saarest lääne suunas Cardigan Harbour’ni || Kõik liigid || Piiramata
 9. Point Lynas, põhja suunas Morecambe Light Vessel, ida suunas || Kõik liigid || Piiramata
 10. Downi krahvkond || Põhjalähedased || Piiramata
 11. New Island, kirde suunas Sanda saar, edela suunas || Kõik liigid || Piiramata
 12. Port Stewart, põhja suunas Barra Head, lääne suunas || Kõik liigid || Piiramata
 13. 57°40’ põhjalaiust Butt of Lewis, lääne suunas || Kõik liigid Välja arvatud karbid || Piiramata
 14. St Kilda, Flannani saared || Kõik liigid || Piiramata
 15. Butt of Lewis’e tuletornist punktini 59°30’ põhjalaiust ja 5°45’ läänepikkust || Kõik liigid || Piiramata
B. IIRIMAA
 || Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Ühendkuningriigi rannik (6 –12 meremiili) ||
 1. Point Lynas, põhja suunas Mull of Galloway, lõuna suunas || Põhjalähedased Norra salehomaar || Piiramata Piiramata ||
 2. Mull of Oa, lääne suunas Barra Head, lääne suunas || Põhjalähedased Norra salehomaar || Piiramata Piiramata ||
C. SAKSAMAA
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Ühendkuningriigi rannik (6 –12 meremiili)
 1. Shetlandi saarte ja Fair-Isle’i idaosa, Sumburgh Head’i tuletornist otse kagu suunas, Skroo tuletornist otse kirde suunas ning Skadani tuletornist otse edela suunas kulgevate joonte vaheline ala || Heeringas || Piiramata
 2. Berwick-upon-Tweed, ida suunas, Whitby High tuletornist ida suunas  || Heeringas || Piiramata
 3. North Forelandi tuletornist ida suunas, Dungenessi uuest tuletornist lõuna suunas || Heeringas || Piiramata
 4.Vöönd St Kilda ümber || Heeringas Makrell || Piiramata Piiramata
 5.Butt of Lewis’e tuletornist lääne suunas jooneni, mis kulgeb Butt of Lewis’e tuletornist punktini 59°30’ põhjalaiust ja 5°45 läänepikkust || Heeringas || Piiramata
 6.North Ronat ja Suliskeri (Sulasgeir) ümbritsev vöönd || Heeringas || Piiramata
D. MADALMAAD
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Ühendkuningriigi rannik (6 –12 meremiili)
 1.Shetlandi saarte ja Fair-Isle’i idaosa, Sumburgh Head’i tuletornist otse kagu suunas, Skroo tuletornist otse kirde suunas ning Skadani tuletornist otse edela suunas kulgevate joonte vaheline ala || Heeringas || Piiramata
 2.Berwick upon Tweed, ida suunas, Flamborough Head, ida suunas || Heeringas || Piiramata
 3.North Foreland, ida suunas, Dungenessi uus tuletorn, lõuna suunas || Heeringas || Piiramata
E. BELGIA
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Ühendkuningriigi rannik (6 –12 meremiili)
 1.Berwick-upon-Tweed, ida suunas Coquet’ saar, ida suunas || Heeringas || Piiramata
 2.Cromer, põhja suunas North Foreland, ida suunas || Põhjalähedased || Piiramata
 3. North Foreland, ida suunas Dungenessi uus tuletorn, lõuna suunas || Põhjalähedased Heeringas || Piiramata Piiramata
 4.Dungenessi uus tuletorn, lõuna suunas, Selsey Bill, lõuna suunas || Põhjalähedased || Piiramata
 5.Straight Point, kagu suunas, South Bishop, loode suunas || Põhjalähedased || Piiramata
2. IIRIMAA RANNIKUVEED
A. PRANTSUSMAA
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Iirimaa rannik (6–12 meremiili)
 1.Erris Head, loode suunas Sybil Point, lääne suunas || Põhjalähedased Norra salehomaar || Piiramata Piiramata
 2. Mizen Head south Stags, lõuna suunas || Põhjalähedased Norra salehomaar Makrell || Piiramata Piiramata Piiramata
 3. Stags, lõuna suunas Cork, lõuna suunas || Põhjalähedased Norra salehomaar Makrell Heeringas || Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata
 4.Cork, lõuna suunas || Kõik liigid || Piiramata
 5.Carnsore Point, lõuna suunas, Haulbowline, kagu suunas || Kõik liigid, välja arvatud karbid || Piiramata
B. ÜHENDKUNINGRIIK
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Iirimaa rannik (6–12 miili)
 1.Mine Head, lõuna suunas Hook Point || Põhjalähedased Heeringas Makrell || Piiramata Piiramata Piiramata
 2. Hook Point Carlingford Lough || Põhjalähedased Heeringas Makrell Norra salehomaar Kammkarplased || Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata
C. MADALMAAD
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Iirimaa rannik (6–12 miili)
 1. Stags, lõuna suunas Carnsore Point, lõuna suunas || Heeringas Makrell || Piiramata Piiramata
D. SAKSAMAA
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Iirimaa rannik (6–12 meremiili)
 1.Old Head of Kinsale, lõuna suunas Carnsore Point, lõuna suunas || Heeringas || Piiramata
 2. Cork, lõuna suunas Carnsore Point, lõuna suunas || Makrell || Piiramata
E. BELGIA
 Geograafiline piirkond || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Iirimaa rannik (6–12 meremiili)
 1. Cork, lõuna suunas Carnsore Point, lõuna suunas || Põhjalähedased || Piiramata
 2.Wicklow Head, ida suunas Carlingford Lough, kagu suunas || Põhjalähedased || Piiramata
3. BELGIA RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 3–12 meremiili || Madalmaad || Kõik liigid || Piiramata
   || Prantsusmaa || Heeringas || Piiramata
4. TAANI RANNIKUVEED
 Geograafilised piirkonnad || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Põhjamere rannik (Taani ja Saksamaa piirist Hanstholmini) (6–12 meremiili) || Saksamaa   || Lestalised Krevetilised || Piiramata Piiramata
 Taani ja Saksamaa piirist Blåvands Hukini || Madalmaad || Lestalised Tursklased || Piiramata Piiramata
 Blåvands Hukist Bovbjergini || Belgia || Tursk || Piiramata ainult juunis ja juulis
 ||   || Kilttursk || Piiramata ainult juunis ja juulis
 || Saksamaa || Lestalised || Piiramata
 || Madalmaad || Atlandi merilest || Piiramata
 || Harilik merikeel || Piiramata
 Thyborøn to Hanstholm || Belgia || Merlang || Piiramata ainult juunis ja juulis
 ||   || Atlandi merilest || Piiramata ainult juunis ja juulis
 || Saksamaa || Lestalised || Piiramata
 || Kilu || Piiramata
 || Tursk || Piiramata
 || Põhjaatlandi süsikas || Piiramata
 || Kilttursk || Piiramata
 || Makrell || Piiramata
 || Heeringas || Piiramata
 || Merlang || Piiramata
 || Madalmaad || Tursk || Piiramata
 || Atlandi merilest || Piiramata
 || Harilik merikeel || Piiramata
 Skagerrak (Hanstholmist Skagenini) (4–12 meremiili) || Belgia   Saksamaa               Madalmaad || Atlandi merilest   Lestalised Kilu Tursk Põhjaatlandi süsikas Kilttursk Makrell Heeringas Merlang Tursk Atlandi merilest Harilik merikeel || Piiramata ainult juunis ja juulis Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata
 Kattegat (3–12 miili) || Saksamaa || Tursk || Piiramata
 ||   || Lestalised || Piiramata
 || Norra salehomaar || Piiramata
 || Heeringas || Piiramata
 Zeelandist põhja suunas kuni geograafilise laiuseni, mis läbib Forsnæsi tuletorni || Saksamaa || Kilu || Piiramata
 Läänemeri (kaasa arvatud Suur- ja Väike-Belt, Sund ja Bornholm) 3–12 meremiili || Saksamaa || Lestalised || Piiramata
 ||   || Tursk || Piiramata
 || Heeringas || Piiramata
 || Kilu || Piiramata
 || Angerjas || Piiramata
 || Lõhe || Piiramata
 || Merlang || Piiramata
 || Makrell || Piiramata
 Skagerrak (4–12 miili) || Rootsi || Kõik liigid || Piiramata
 Kattegat (3 (*) –12 miili) || Rootsi || Kõik liigid || Piiramata
 Läänemeri (3–12 miili) || Rootsi || Kõik liigid || Piiramata
 (*) Mõõdetuna rannajoonest.
5. SAKSAMAA RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Põhjamere rannik (3–12 meremiili) kogu rannik || Taani || Põhjalähedased || Piiramata
 ||   || Kilu || Piiramata
 || Tobiad || Piiramata
 Madalmaad || Põhjalähedased || Piiramata
 || Krevetilised || Piiramata
 Taani ja Saksamaa piir kuni Amrumi põhjatipuni, 54°43’ põhjalaiust || Taani || Krevetilised || Piiramata
 Helgolandi ümbritsev vöönd || Ühendkuningriik || Tursk || Piiramata
 ||   || Atlandi merilest || Piiramata
 Läänemere rannik (3–12 miili) || Taani || Tursk || Piiramata
 ||   || Atlandi merilest || Piiramata
 || Heeringas || Piiramata
 || Kilu || Piiramata
 || Angerjas || Piiramata
 || Merlang || Piiramata
 || Makrell || Piiramata
6. PRANTSUSMAA JA ÜLEMEREDEPARTEMANGUDE RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Kirde-Atlandi rannik (6–12 meremiili)
 Belgia ja Prantsusmaa piir, Manche’i departemangust ida suunas (Vire-Grandcamp les Bainsi estuaar 49°23’30’’ N ja 1°2’ WNNE) || Belgia || Põhjalähedased || Piiramata
 ||   || Kammkarplased || Piiramata
 || Madalmaad || Kõik liigid || Piiramata
 Dunkerque (2°20’ idapikkust) kuni Cap d’Antiferini (0°10’ idapikkust) || Saksamaa || Heeringas || Piiramata ainult oktoobrist detsembrini
 Belgia ja Saksamaa piirist Cap d’Alprech’ini, lääne suunas (50°42’30’’ põhjalaiust ja 1°33’30’’ idapikkust) || Ühendkuningriik || Heeringas || Piiramata
 Atlandi rannik (6–12 meremiili)
 Hispaania ja Prantsusmaa piirist kuni 46°08’ põhjalaiust || Hispaania || Anšoovis || Spetsialiseeritud püük, piiramata ainult 1. märtsist 30. juunini
 ||   || Elussöödapüük ainult 1. juulist kuni 31. oktoobrini
 || Sardiin || Piiramata ainult 1. jaanuarist 28. veebruarini ja 1. juulist 31. detsembrini
 || Peale selle peab eespool nimetatud liikidega seotud püügitegevus toimuma vastavalt 1984. aasta püügitegevusekorraldusele ja normidele
 Vahemere rannik (6–12 meremiili)
 Hispaania piir Cap Leucate || Hispaania || Kõik liigid || Piiramata
7. HISPAANIA RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Atlandi rannik (6–12 meremiili)
 Prantsusmaa ja Hispaania piirist Cap Mayori tuletornini (3°47’ läänepikkust) || Prantsusmaa || Pelaagilised || Piiramata vastavalt 1984. aasta püügikorraldusele ja normidele
 Vahemere rannik (6–12 meremiili)
 Prantsusmaa piir/Cap Creus || Prantsusmaa || Kõik liigid || Piiramata
8. MADALMAADE RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 (3–12 meremiili) kogu rannik || Belgia     || Kõik liigid     || Piiramata
   || Taani || Põhjalähedased Kilu Tobiad Harilik stauriid || Piiramata Piiramata Piiramata Piiramata
   || Saksamaa || Tursk Krevetilised || Piiramata Piiramata
 (6–12 meremiili) kogu rannik || Prantsusmaa || Kõik liigid || Piiramata
 Texeli lõunatipp, Madalmaade ja Saksamaa piirist läänes || Ühendkuningriik || Põhjalähedased || Piiramata
9. SOOME RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 (*) Läänemeri (4–12 miili) || Rootsi || Kõik liigid || Piiramata
 (*) 3–12 miili Bogskäri saarte ümber.
10. ROOTSI RANNIKUVEED
 Geograafiline piirkond || Liikmesriik || Liik || Tähtsus või eriomadused
 Skagerrak (4–12 meremiili) || Taani || Kõik liigid || Piiramata
 Kattegat (3 (*) –12 miili) || Taani || Kõik liigid || Piiramata
 Läänemeri (4–12 miili) || Taani || Kõik liigid || Piiramata
   || Soome || Kõik liigid || Piiramata
 (*) Mõõdetud rannajoonest ||   ||   ||
II LISA
PÜÜGIVÕIMSUSE ÜLEMPIIRID
 Püügivõimsuse ülempiirid (31. detsembri 2010. aasta seisuga) ||   ||
 Liikmesriik || GT || kW
 Belgia || 18 911 || 51 585
 Bulgaaria || 8 448 || 67 607
 Taani || 88 528 || 313 341
 Saksamaa || 71 114 || 167 089
 Eesti || 22 057 || 53 770
 Iirimaa || 77 254 || 210 083
 Kreeka || 91 245 || 514 198
 Hispaania (sealhulgas äärepoolseimad piirkonnad) || 446 309 || 1 021 154
 Prantsusmaa (sealhulgas äärepoolseimad piirkonnad) || 219 215 || 1 194 360
 Itaalia || 192 963 || 1 158 837
 Küpros || 11 193 || 48 508
 Läti || 49 067 || 65 196
 Leedu || 73 489 || 73 516
 Malta || 15 055 || 96 912
 Madalmaad || 166 384 || 350 736
 Poola || 38 376 || 92 745
 Portugal (sealhulgas äärepoolseimad piirkonnad) || 115 305 || 388 054
 Rumeenia || 1 885 || 6 716
 Sloveenia || 1 057 || 10 974
 Soome || 18 187 || 182 385
 Rootsi || 42 612 || 210 744
 Ühendkuningriik || 235 570 || 924 739
   ||   ||
 Euroopa Liidu äärepoolseimad piirkonnad || GT || kW
 Hispaania
 Kanaari saared: L < 12 m. ELi veed || 2 649 || 21 219
 Kanaari saared: L < 12 m. ELi veed || 3 059 || 10 364
 Kanaari saared: L > 12 m. Rahvusvahelised ja kolmanda riigi veed || 28 823 || 45 593
 Prantsusmaa
 Reunioni saar: põhjalähedased ja pelaagilised liigid. L < 12 m || 1 050 || 19 320
 Reunioni saar: pelaagilised liigid. L < 12 m || 10 002 || 31 465
 Prantsuse Guyana: põhjalähedased ja pelaagilised liigid. L < 12 m || 903 || 11 644
 Prantsuse Guyana: krevetipüügilaevad || 7 560 || 19 726
 Prantsuse Guyana: pelaagilised liigid. Avamerelaevad || 3 500 || 5 000
 Martinique: põhjalähedased ja pelaagilised liigid. L < 12 m || 5 409 || 142 116
 Martinique: pelaagilised liigid. L < 12 m || 1 046 || 3 294
 Guadeloupe: põhjalähedased ja pelaagilised liigid. L < 12 m || 6 188 || 162 590
 Guadeloupe: pelaagilised liigid. L < 12 m || 500 || 1 750
 Portugal
 Madeira: põhjalähedased liigid. L < 12 m || 617 || 4 134
 Madeira: põhjalähedased ja pelaagilised liigid. L < 12 m || 4 114 || 12 734
 Madeira: pelaagilised liigid. Seinnoot. L < 12 m || 181 || 777
 Assoorid: põhjalähedased liigid. L < 12 m || 2 626 || 29 895
 Assoorid: põhjalähedased ja pelaagilised liigid. L < 12 m || 12 979 || 25 721
 L tähendab üldist pikkust ||   ||
III LISA
NÕUANDEKOMISJONID
 Nõuandekomisjoni nimi || Pädevusvaldkond
 Läänemeri || ICES[36] IIIb, IIIc ja IIId püügipiirkonnad
 Vahemeri || Vahemere vetes joonest 5°36’ läänepikkust ida pool
 Põhjameri || ICES IV ja IIIa püügipiirkonnad
 Loodepiirkonna veed || ICES V (välja arvatud Va ja üksnes Vb liidu veed), VI ja VII püügipiirkonnad
 Edelapiirkonna veed || ICES VIII, IX ja X (Assooride ümber olevad veed) püügipiirkonnad ja CECAFi[37] püügipiirkonnad 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 (Madeira ja Kanaari saarte ümber olevad veed)
 Pelaagilised varud (putassuu, makrell, harilik stauriid, heeringas) || Pädevus kõigis piirkondades (välja arvatud Läänemeri, Vahemeri ja vesiviljelus)
 Avamere/kaugpüügilaevastik || Kõik muud veed peale liidu vete
 Vesiviljelus || Vesiviljelus artiklis 5 määratletud tähenduses
ETTEPANEKULE LISATAV FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollsüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
ETTEPANEKULE
LISATAV FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määruse eelnõu ühise kalanduspoliitika kohta
1.2.        Asjaomased poliitikavaldkonnad
vastavalt tegevuspõhise juhtimise (ABM) ja eelarvestamise (ABB) struktuurile[38]
11.
poliitikavaldkond: merendus- ja kalandusasjad
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
¨Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist/ettevalmistavast meetmest[39]
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
ý Ettepanek/algatus
käsitleb uuele meetmele ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Ressursitõhus
Euroopa
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusvaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
süsteemile
Erieesmärgid
Toetada
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 39 sätestatud eesmärke.
1.
Suurendada sidusrühmade kaasatust.
2.
Tagada teaduslike nõuannete kättesaadavus.
3.
Kaasajastada ja tugevdada kontrolli kogu liidu piires.
4.
Auditeerida liikmesriikide kontrolli- ja inspekteerimistegevust.
5.
Toetada liikmesriikide kontrollitegevuse kooskõlastamist Ühenduse
Kalanduskontrolli Agentuuri vahenditega.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile
Tegevuspõhise
eelarvestamise tegevused 11 04 01, 11 07 02, 11 08 01, 11 08 02, 11 08 05.
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Ühise
kalanduspoliitika kavandatud reformi keskmes on jätkusuutlikkus ning selle
eesmärk on kalavarude kasutamises maksimaalse jätkusuutlikkuse taseme
saavutamine 2015. aastaks. Jätkusuutlik kalandus, mis suurendab püüki ja
kasumimarginaale, kaotab püügisektori sõltuvuse riigiabist ja muudab lihtsamaks
läbipaistvatel tingimustel stabiilsete hindade saavutamise, olles kasulik ka
tarbijatele.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Määratleda
ettepaneku/algatuse rakendamise seires kasutatavad näitajad.
Keskkonnamõju:
maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel kalavarud, laevastiku liigse
püügivõimsuse vähendamine ja edu saavutamine ülekantavate püügikvootide
rakendamisel.
Majanduslik
mõju: püügisektoris tegutsejate sissetulekud, kogulisandväärtus, tulu/
tasuvuslävi ja puhastasuvus.
Sotsiaalne
mõju: tööhõive (täistööajale taandatud töötajad) ja palga kasv täistööajale
taandatud töötaja kohta.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Ühine
kalanduspoliitika muudab kalavarude kasutamise keskkonnalaselt, majanduslikult
ja sotsiaalselt jätkusuutlikuks. Need eesmärgid on oma tähtsuselt õiguslikult
võrdsed ja ühtegi neist ei ole võimalik eraldi saavutada. Ühise
kalanduspoliitika reformimise käigus tehtud mõju hindamine kinnitas, et kui
varude seisundit oluliselt ei parandata, jääb majanduslik ja sotsiaalne
jätkusuutlikkus piiratuks.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisandväärtus
Kooskõlas
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 punktiga d on liidul ainupädevus mere
bioloogiliste ressursside kaitse valdkonnas. Artikli 4 lõike 2 punkti d
kohaselt jagavad liit ja liikmesriigid pädevust ühise kalanduspoliitika
ülejäänud osas. Liidu osalemise lisandväärtus on seotud asjaoluga, et ühine
kalanduspoliitika seondub ühisvarude kasutamisega.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Ühise
kalanduspoliitika rohelises raamatus[40]
jõuti järeldusele, et ühine kalanduspoliitika ei ole oma eesmärke saavutanud:
kalavarusid püütakse üle, mõningate laevastikuosade majanduslik olukord on nõrk
kõrge toetustaseme tõttu, kalandussektori töökohad ei ole atraktiivsed ning
paljude kalapüügist sõltuvate rannikukogukondade olukord on ebakindel. Rohelise
raamatu avaldamisele järgnenud laiaulatuslik konsulteerimisprotsess kinnitas
seda analüüsi[41].

Praegu
kehtiva ühise kalanduspoliitika peamine probleem on keskkonnaalase
jätkusuutlikkuse puudumine ülepüügi tõttu. Kõik muud probleemid võimendavad
seda veelgi. Laevastiku liigne püügivõimsus, kõrvalekaldumine teaduslikest
nõuannetest lubatud kogupüügi kindlaksmääramisel ning eesmärkide tähtsuse
järjekorda seadmata jätmine on peamised ülepüügi tõukejõud. Teiseks probleemiks
on püügisektori majandusliku jätkusuutlikkuse nõrkus. Paljud laevastikud on
mittekasumlikud ja mõjutatavad sellistest välismõjudest nagu kütuse hinna tõus.
Kolmandaks mõjutab püügisektorit ja kalapüügist sõltuvaid piirkondi ka
sotsiaalse jätkusuutlikkuse puudumine.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Eesmärk,
mis näeb ette varude kasutamise maksimaalse jätkusuutlikkuse tasemel, on
kehtestatud ÜRO mereõiguse konventsiooniga ning 2002. aasta ülemaailmsel
säästva arengu tippkohtumisel otsustati see ülesanne täita võimaluse korral
2015. aastaks. See eesmärk võimaldab reformitud ühisel kalanduspoliitikal
paremini saavutada merestrateegia raamdirektiivile[42] vastavat merekeskkonna head
keskkonnaalast seisundit.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
¨ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku
–
¨  Finantsmõju avaldub ajavahemikul YYYY –YYYY
ý Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
–
Rakendumise käivitusperiood hõlmab ajavahemikku
YYYY – YYYY,
–
Millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[43]
ý Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨  rakendusametitele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[44]

–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
ý Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Täpsustage tingimused
ja sagedus.
2.2.        Haldus- ja kontrollsüsteemid
2.2.1.     Tuvastatud ohud
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)

2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus………………………...……….] || Liigendatud/liigendamata[45] || EFTA[46] riigid || Kandidaatriigid[47] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 2 || 11 04 01 Tihedam dialoog kalatööstusega ja ühise kalanduspoliitika mõjualasse jäävate isikutega || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Ei
 2 || 11 07 02 Kalavarude majandamise toetus (teadusliku nõustamise tõhustamine) || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Ei
 2 || 11 08 01 Rahaline toetus liikmesriikidele järelevalvega seotud kulude katteks || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Ei
 2 || 11 08 02 Kalapüügi kontrollimine ja järelevalve ELi vetes ja mujal || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Ei
 2 || 11.08.05.01. Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuur (CFCA) — Toetus jaotistele 1 ja 2 || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Ei
 2 || 11.08.05.02. Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuur (CFCA) — Toetus jaotisele 3 || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Ei
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Rubriik……………………………………..] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 2 || Loodusressursside kaitse ja majandamine
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat ||   ||   || 2013[48] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || Aasta N+7 || Aasta N+8 || Aasta N+9 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 04 01 || Kulukohustused || (1) || 6,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2) || 5,950 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 07 02 || Kulukohustused || (1a) || 4,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) || 3,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 08 01  || Kulukohustused || (1a) || 47,430 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) || 25,200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11 08 02  || Kulukohustused || (1a) || 2,300 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) || 2,300 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11.08.05.01 || Kulukohustused || (1a) || 7,413 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) || 7,413 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 11.08.05.02 || Kulukohustused || (1a) || 1,711 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) || 2,711 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[49] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 69,754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || =2+2a +3 || 47,074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 69,754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (5) || 47,074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 2 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 || 69,754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || =5+ 6 || 47,074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Juhul, kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 69,754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (5) || 47,074 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2013 || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || Aasta N+7 || Aasta N+8 || Aasta N+9 || KOKKU
 <...> peadirektoraat: ||
  Personalikulud || 9,404 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Muud halduskulud 11 01 02 11 || 0,210 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 PEADIREKTORAAT KOKKU || Assigneeringud || 9,614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 9,614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2013[50] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || Aasta N+7 || Aasta N+8 || Aasta N+9 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 79,368 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || 56,688 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || 2013 || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[51] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK nr 1[52]… || Parandada sidusrühmade kaasatust.
 Täielikult toimivad piirkondlikud nõuandekomisjonid. || Arv || 0,280 || 8 || 2,240 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebisaidi uued osad ja sisu ajakohastamine. || Arv || 0,040 || 5 || 0,200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ajakirja „Euroopa kalandus ja vesiviljelus” väljaandmine ja levitamine 23 keeles (5 väljaannet aastas). || Arv || 0,114 || 5 || 0,580 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kvalitatiivset infot sisaldavate teabematerjalide koostamine ja levitamine meedias, avalikkuse ja sidusrühmade hulgas, sealhulgas audiovisuaalsed materjalid. Teavituskampaania prioriteetsete teemade kohta nagu ühise kalanduspoliitika reform. || Arv || 0,310 || 6 || 1,860 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmekeelsete väljaannete koostamine ja levitamine. || Arv || 0,025 || 20 || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi osalemine messidel. || Arv || 0,200 || 1 || 0,200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Euroopa merepäeva korraldamine igal aastal. || Arv || 0,400 || 1 || 0,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ühise kalanduspoliitika reformimise käigus korraldatavad ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika alased konverentsid. || Arv || 0,050 || 4 || 0,200 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muu (müügiedendamise materjalid, logo, väljaannete talituse levitus- ja arhiveerimistegevus). || Arv || 0,110 || 2 || 0,220 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärgi nr 1 väljundid kokku ||   || 6,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 2… || Tagada teaduslike nõuannete kättesaadavus.
 Andmete kogumise raamistiku rakendamise toetamine, eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) tegevuse kooskõlastamise ja korraldamise kaudu, oluliste veebisaitide haldamine ja toetus liidu kalalaevastiku majanduslikku suutlikkust käsitleva iga-aastase aruande koostamisele komisjoni ja Teadusuuringute Ühiskeskuse vahelise halduskokkuleppe raames. || Halduskokkulepped || 1,400 || 1 || 1,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Pidev nõustamine lubatud kogupüüki (TAC) ja kvoote käsitleva määruse kaudu ning nõustamine konkreetsetes küsimustes nagu mitmeaastaste kavade või püügikontrolli eeskirjade hindamine komisjoni ja Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumi raames. || Memorandum || 1,500 || 1 || 1,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Bioloogilist, tehnilist, majanduslikku ja ökosüsteemiga seotud aspekte käsitlevad nõuanded kalavarude kohta ekspertidelt STECFi ja tema gruppide kohtumiste raames. || Kohtumiste arv || 0,024 || 25 || 0,6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Teaduslikud nõuanded ja muud teenused ühise kalanduspoliitika rakendamiseks Vahemerel. ||   || 1,0 || 2 || 1,0 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärgi nr 2 väljundid kokku ||   || 4,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 3… || Kaasajastada ja tugevdada kontrolli kogu liidu piires.
 IT-süsteemid ja andmeanalüüs ||   ||   || Ei kohaldata || 10,000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Jälgimist võimaldavad süsteemid ja seadmed mootori võimsuse mõõtmiseks. ||   ||   || 1600 || 8,000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Katseprojektid (sh alates 2011. aastast videovalve). ||   ||   || Ei kohaldata || 2,000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Automaatsed asukoha määramise seadmed: laevaseiresüsteemid/automaatsed identifitseerimissüsteemid (VMS/IAS) ||   ||   || 3000 || 3,800 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Elektroonilised püügipäevikud laevade pardal. ||   ||   || 3300 || 7,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kalapüügi seirekeskuse (FMC) ajakohastamine. ||   ||   || 22 || 11,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Investeerimine kontrollivahenditesse (sh patrull-laevad ja –lennukid). ||   ||   || Ei kohaldata || 3,700 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kontrollitöötajate koolituskursused ja vahetusprogrammid. ||   ||   || 30 || 0,600 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Seminarid teadlikkuse tõstmiseks ühise kalanduspoliitika eeskirjade rakendamise vajadusest. ||   ||   || 5 || 0,530 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärgi nr 3 väljundid kokku ||   || 47,430 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 4… || Auditeerida liikmesriikide kontrolli- ja inspekteerimistegevust.
 Liikmesriikide kontrollitegevuse seire -Missioonid ühise kalanduspoliitika eeskirjade rakendamise kontrollimiseks. - Inspektorite varustus. ||   ||   || 250 || 0,800 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ühise kalanduspoliitika eeskirjade rakendamise lihtsustamine. - Kalanduse kontrolliekspertide rühma kohtumised, kus arutatakse kalanduse kontrolliga seotud küsimusi. - Uuringud. ||   ||   || 30 || 0,400 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 IT riistvara, tarkvara ja kontrolli tugiprogrammid (andmed, andmete ristkontroll, hooldus, juurdepääs andmebaasile jne). ||   ||   || Ei kohaldata || 1,100 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärgi nr 4 väljundid kokku ||   || 2,300 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 5… || Toetada liikmesriikide kontrollitegevuse kooskõlastamist Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri vahenditega.
 Alalised töötajad ||   ||   || Ei kohaldata || 5,634 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud personalikulud ||   ||   || Ei kohaldata || 0,440 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Halduskulud ||   ||   || Ei kohaldata || 1,320 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Suutlikkuse suurendamine ||   ||   || Ei kohaldata || 0,720 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Operatiivne kooskõlastamistegevus (sealhulgas ühised kasutuselevõtukavad) ||   ||   || Ei kohaldata || 1,010 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärgi nr 5 väljundid kokku ||   || 9,124 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   || 69,754 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
¨ Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || 2013 [53] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Personalikulud || 9,404 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud || 0,210 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 9,614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[54] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 9,614 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.2.  Hinnanguline personalivajadus
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 ||   || 2013 || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
  Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 || 11 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 66 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 01 02 (delegatsioonides) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 05 01 (kaudne teadustegevus) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad )[55] ||
 || 11 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) || 14 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonidest) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 04 yy [56] || - peakorteris[57] || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - delegatsioonides || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 11 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02(lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muud eelarveread (täpsustage) || 0 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || 80 ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || tegevusassigneeringute haldamine ja eespool nimetatud põhitegevused 2013. aastal
 Koosseisuväline personal || tegevusassigneeringute haldamine ja eespool nimetatud põhitegevused 2013. aastal
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
ý  Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepaneku/algatusega seoses on vaja paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[58].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
toetus
–
ý Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist
–
¨ Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on
järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
ý  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[59]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv tulpasid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel…………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[1]               KOM(2009) 163 (lõplik), 22. aprill 2009.
[2]               EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1.
[3]               EÜT L 17, 21.1.2000, lk 22.
[4]               ELT L 349, 31.12.2005, lk 1.
[5]               ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.
[6]               ELT L 409, 30.12.2006, lk 11.
[7]               ELT L 60, 5.3.2008, lk 1.
[8]               ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.
[9]               ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.
[10]             ELT L 256,
3.8.2004, lk 17.
[11]             SEK(2010) 428 (lõplik), 16. aprill 2010.
[12]             Nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1954/2003,
mis käsitleb teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud
püügikoormuse korraldamist ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2847/93 ja
tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 635/95 ja (EÜ) nr 2027/95.
[13]             Nõukogu määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse
süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks,
ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega
luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise
tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr
811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr
388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr
1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr
2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006.
[14]             ELT
[15]             ELT
[16]             EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.
[17]             EÜT L 179, 23.6.1998, lk 1.
[18]             EÜT L 189, 3.7.1998, lk 14.
[19]             EÜT L 177, 16.7.1996, lk 24.
[20]             Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osalisriikide konverentsi
otsus X/2.
[21]             Euroopa Ülemkogu järeldused EU CO 7/10, 26. märts 2010.
[22]             KOM(2011) 244.
[23]             ELT L 164, 25.6.2008, lk 19.
[24]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele Euroopa Liidu
integreeritud merenduspoliitika kohta, KOM(2007) 575 (lõplik).
[25]             EÜT C 105, 7.5.1981, lk 1.
[26]             EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1.
[27]             EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.
[28]             ELT L 164, 25.6.2008, lk 19.
[29]             KOM(2009) 162 (lõplik).
[30]             KOM(2010) 2020 (lõplik).
[31]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[32]             ELT L 256, 3.8.2004, lk 17.
[33]             ELT L 60, 53.3.2008, lk 1.
[34]             ELT L 409, 30.12.2006, lk 11.
[35]             EÜT L 274, 25.9.1986, lk 1.
[36]             ICESi (Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu) soovitatud
statistilised püügipiirkonnad, nii nagu need on määratletud määruses (EÜ) nr
218/2009.
[37]             CECAFi (Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee ehk FAO
peamine püügipiirkond 34) püügipiirkonnad on määratletud määruses (EÜ) nr
216/2009.
[38]             ABM: tegevuspõhine juhtimine – ABB: tegevuspõhine
eelarvestamine.
[39]             Nagu on osutatud finantsmääruse artikli 49 lõike 6
punktides a või b.
[40]             KOM(2009) 163 (lõplik), 22. aprill 2009.
[41]             Vt ka SEK(2010) 428 (lõplik), 16. aprill 2010:
„Kokkuvõttev aruanne ühise kalanduspoliitika reformi üle peetud
konsultatsioonide kohta”.
[42]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/56/EÜ, 17.
juuni 2008, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane
tegevusraamistik.
[43]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[44]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[45]             Liigendatud assigneeringud/liigendamata
assigneeringud.
[46]             EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[47]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[48]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[49]             Tehniline ja/või teadusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised A…B read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[50]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[51]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[52]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[53]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[54]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B…A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[55]             Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide
lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.
[56]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B…A read).
[57]             Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfond (EAFRD) ja Euroopa Kalandusfond (EFF).
[58]             Vt institutsioonidevahelise lepingu punktid 19 ja 24.
[59]             Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud ja
suhkrumaksud) korral peab märgitud olema netosumma, s.t brutosumma pärast 25 %
sissenõudmiskulude mahaarvamist.