               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            2016/0071(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukohtseoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega(Eelarverida 12 02 01)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Siseturu nõutava õiguskindluse ja ühtsuse tagamiseks peab EMP ühiskomitee pärast asjaomaste ELi õigusaktide vastuvõtmist integreerima need võimalikult kiiresti Euroopa Majanduspiirkonna lepingusse ja lubama EMP EFTA riikidel osaleda ka EMPd käsitlevates ELi meetmetes ja programmides.

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust tehtavat koostööd käsitlevat protokolli nr 31, et jätkata EMP lepingu osaliste koostööd ELi üldeelarvest rahastatavate meetmete raames rubriigis „Finantsteenuste ühtse turu rakendamine ja arendamine”.

               3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõikega 3 on ette nähtud, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb ELi nimel selliste otsuste suhtes võtta.

               Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu kiidaks selle heaks kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               2016/0071 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht
                  seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega
                  (Eelarverida 12 02 01)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta,
                  1
                eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  2
                (edaspidi „EMP leping”) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu protokolli nr 31 (edaspidi „protokoll nr 31”).

               (3)EMP lepingu protokoll nr 31 sisaldab sätteid koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

               (4)On asjakohane jätkata EMP lepingu osaliste koostööd Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavate liidu meetmete raames, mis on seotud finantsteenuste ühtse turu rakendamise ja arendamisega.

               (5)Seetõttu tuleks muuta EMP lepingu protokolli nr 31, et kõnealune laiendatud koostöö saaks jätkuda ka pärast 31. detsembrit 2015.

               (6)Liidu seisukoht EMP ühiskomitees peaks tuginema lisatud otsuse eelnõule,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel EMP ühiskomitees EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmise suhtes, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (2)
                  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.3.2016
            COM(2016) 130 final
            LISA
            EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2016,[kuupäev],millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadustjärgmise dokumendi juurde:Ettepanek: nõukogu otsus,millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukohtseoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega(Eelarverida 12 02 01)

               LISA

                  EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2016,
                  [kuupäev],
                  millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eriti selle artikleid 86 ja 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)On asjakohane jätkata EMP lepingu osaliste koostööd Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavate liidu meetmete raames, mis on seotud finantsteenuste ühtse turu rakendamise ja arendamisega.

               (2)Seetõttu tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda alates1. jaanuarist 2016,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu protokolli nr 31 artiklit 7 muudetakse järgmiselt.

               1.Lõigetes 3 ja 4 asendatakse sõnad „lõigetes 5 kuni [11]” sõnadega „käesolevas artiklis”.

               2.Lisatakse järgmine lõige:

               „12.Alates 1. jaanuarist 2016 osalevad EFTA riigid liidu meetmetes, mis on seotud Euroopa Liidu 2016. aasta üldeelarvesse kantud järgmise eelarvereaga:

               -Eelarverida 12 02 01: „Finantsteenuste ühtse turu rakendamine ja arendamine”.”

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated*.

                  1Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel, …

                     EMP ühiskomitee nimel

                     eesistuja

                     EMP ühiskomitee
                     sekretärid

                     (1)
                  [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0338

Ettepanek: Nõukogu raamotsus õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses {SEK(2009) 915} {SEK(2009) 916}  /* KOM/2009/0338 lõplik - CNS 2009/0101 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 8.7.2009KOM(2009) 338 lõplik2009/0101 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU RAAMOTSUSõiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses{SEK(2009) 915} {SEK(2009) 916}SELETUSKIRI1. Sissejuhatus1. Käesoleva nõukogu raamotsuse ettepaneku eesmärk on sätestada ühised miinimumnõuded õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses kõikjal Euroopa Liidus. Ettepanek on esimene mitmest meetmest, millega asendataks komisjoni 2004. aasta nõukogu raamotsuse ettepanek teatavate protsessuaalsete õiguste kohta kriminaalmenetlustes kõikjal Euroopa Liidus (KOM(2004) 328, 28.4.2004), mis võetakse tagasi pärast nõukogu ja Euroopa Parlamendi nõuetekohast teavitamist. Varasema ettepaneku suhtes ei saavutatud kokkulepet hoolimata kolm aastat kestnud aruteludest nõukogu töörühmas. Ettepanek jäeti kõrvale 2007. aasta juunis pärast tulutut arutelu justiitsnõukogus. Järkjärgulist lähenemisviisi peetakse praegu üldiselt aktsepteeritavaks variandiks; nii pannakse järk-järgult alus usaldusele ja aidatakse suurendada vastastikust usaldust. Ettepanekut tuleks seepärast vaadelda osana laialdasest õigusaktide paketist, mille eesmärk on sätestada minimaalsed menetlusõigused kriminaalmenetluses Euroopa Liidus.2004. aasta ettepanekus käsitletud õiguste hulka kuuluvad lisaks õigusele tasuta suulisele ja kirjalikule tõlkele õigus õigusabile, õigus saada teavet õiguste kohta (õiguste loetelu), õigus haavatavatele süüdistatavatele osutatavale erilisele tähelepanule, õigus suhelda konsulaarasutustega ja õigus suhelda perekonnaga.Käesolevas ettepanekus on komisjon otsustanud keskenduda õigusele suulisele ja kirjalikule tõlkele, sest see õigus tekitas 2004. aasta ettepaneku aruteludel kõige vähem vastuolu ning selle õiguse kohta leidus teavet ja uuringuid.2. Ettepaneku eesmärk on täiustada nende kahtlustatavate õigusi, kes ei mõista või ei räägi menetluskeelt. Nende õiguste ühised miinimumnõuded peaksid lihtsustama vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamist.3. Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu lepingu artikli 31 lõige 1. Artikli 31 lõike 1 punktiga c on ette nähtud, et EL võib võtta ühismeetmeid, et tagada eeskirjade ühtlus, mis võib olla vajalik koostöö parandamiseks. Õigusalase koostöö, eriti vastastikuse tunnustamise puhul on vaja luua vastastikune usaldus. On vaja teatavat ühtlust, et parandada vastastikust usaldust ja seega koostööd.4. Õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele, mis tuleneb Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist, on ülioluline kriminaalsüüdistuse saanud isiku jaoks, kes ei mõista menetluskeelt, sest ta peab aru saama tema vastu esitatud süüdistusest ja mõistma menetlust. Kahtlustatav peab mõistma, milles teda süüdistatakse. Olulistest menetlusdokumentidest tuleks esitada kirjalik tõlge. Kooskõlas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga tuleb suulist ja kirjalikku tõlget pakkuda tasuta.5. MõjuhinnangEttepaneku kohta tehti mõjuhinnang, mis on esitatud dokumendis SEK(2009) 915. Mõjuhinnangu vaatas läbi ja kiitis seejärel 27. mail 2009. aastal heaks mõju hindamise komitee. Komitee soovitused ja nende arvessevõtmise viisi leiab mõjuhinnangu punktis 25 aadressil http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm. Esitati järgmised valikud:a) Praegust olukorda ei muudeta, mistõttu ELi meetmeid ei võetaks. Praegune olukord, kus liikmesriigid peavad järgima Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist tulenevaid kohustusi, võiks eeldatavalt samamoodi jätkuda, kuid sellega kaasneks ka edaspidi prokuratuuri ja süüdistatava vaheline ebavõrdne jõudude tasakaal, mis on seni vastastikust tunnustamist takistanud. Majanduslikud tagajärjed oleksid minimaalsed.b) Õigusloomega mitteseotud meetmed, nagu soovitused, soodustaksid liikmesriikidevahelist suhtlemist ja hea tava väljaselgitamist. Selle valikuga suurendataks teadlikkust Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist tulenevatest nõuetest, levitades ja soovitades selle järgimise tava. Õigusnormide ühtlustamist ei toimuks.c) Uus õigusakt, mis hõlmab kõiki õigusi sarnaselt 2004. aasta ettepanekuga. Selle rakendamine liikmesriikides, komisjonipoolne järelevalve ja Euroopa Kohtusse pöördumise võimalus aitaksid saada üle raskustest Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni järgimisel ja edendada vastastikust usaldust. Majanduslikud tagajärjed oleksid kahetised, esiteks teenuste loomise kulude tekkimine õiguste tagamiseks ja teiseks edasikaebuste kulude vähenemine.d) Alustada meetmest, mis piirneks piiriüleste asjadega. See oleks vaja hoolikalt läbi mõelda, et lahendada asjakohaselt võimaliku diskrimineerimise probleem piiriülestes menetlustes ja siseriiklikes menetluses osalevate kahtlustatavate vahel. Sarnaselt eelmise valikuga oleksid majanduslikud tagajärjed kahetised, esiteks teenuste loomise kulude tekkimine õiguste tagamiseks ja teiseks edasikaebuste kulude vähenemine, kuid eelmise valikuga võrreldes vähemal määral, sest reguleerimisala on väiksem.e) Eelistatud valik on järkjärguline lähenemisviis, mis saaks alguse juurdepääsust suulisele ja kirjalikule tõlkele ja eeldaks uut raamotsust, millega nõutaks liikmesriikidelt miinimumnõuete kehtestamist vaid suulisele ja kirjalikule tõlkele juurdepääsule. Majanduslikud tagajärjed oleksid kahetised, esiteks teenuste loomise kulude tekkimine õiguste tagamiseks ja teiseks edasikaebuste kulude vähenemine.Mõjuhinnangus leiti, et valikute b ja e ühendamine oleks eelistatud, sest sellega kasutataks maksimaalselt ära õigusloomega seotud ja sellega mitteseotud meetmete vaheline koostoime. Sellepärast peaks raamotsusele järgnema head tava käsitlev dokument.2. ÜLDINE TAUST6. Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 on sätestatud, et liit austab põhiõigusi, nagu need on tagatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga ning nagu need tulenevad liikmesriikide sarnastest riigiõiguslikest tavadest. Detsembris 2000 kirjutasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon ühiselt alla ja kuulutasid pidulikult välja Euroopa Liidu põhiõiguste harta.7. Tamperes toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldustes[1] kinnitati, et vastastikune tunnustamine peaks saama õigusalase koostöö nurgakiviks, ning rõhutati, et vastastikune tunnustamine ja õigusaktide vajalik ühtlustamine soodustaks üksikisiku õiguste kohtulikku kaitset[2].8. Komisjoni 26. juuli 2000. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile kriminaalasjades tehtud lõplike otsuste vastastikuse tunnustamise kohta[3] nenditi, et „seepärast peab tagama, et vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamine ei kahjustaks kahtlustatavate kohtlemist ja õigust kaitsele, vaid et õiguslikke tagatisi protsessi käigus hoopis täiustataks”.9. See kiideti heaks meetmeprogrammiga kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamiseks,[4] mille võtsid vastu nõukogu ja komisjon. Selles osutati, et vastastikune tunnustamine sõltub oluliselt selle tõhususe näitajatest.10. Nende näitajate hulka kuuluvad kahtlustatavate õiguste kaitse mehhanismid (3. näitaja) ja ühiste miinimumnõuete koostamine vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamise lihtsustamiseks (4. näitaja). Käesolev raamotsuse ettepanek on üksikisiku õiguste kaitse parandamise eesmärgi täitmiseks.3. Õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohaselt11. Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 5 – Õigus isikuvabadusele ja turvalisusele – on sätestatud:„1) Igaühel on õigus isikuvabadusele ja turvalisusele. Kelleltki ei või võtta tema vabadust, välja arvatud seaduses kindlaksmääratud korras järgmistel juhtudel: (…)f) seaduslik vahistamine või kinnipidamine, … võtta meetmeid tema ... väljaandmiseks2) Igale vahistatule teatatakse talle arusaadavas keeles viivitamata tema vahistamise põhjused ja kõik tema vastu esitatud süüdistused.(…)4) Igaühel, kellelt on võetud vabadus vahistamise või kinnipidamise teel, on õigus taotleda menetlust, millega kohus otsustaks kiires korras tema kinnipidamise seaduslikkuse ning korraldaks tema vabastamise, kui kinnipidamine osutub ebaseaduslikuks.Artiklis 6 – Õigus õiglasele kohtulikule arutamisele – on sätestatud:„3) Igal kuriteos süüdistataval on vähemalt järgmised õigused:a) saada kiires korras talle arusaadavas keeles üksikasjalikku teavet tema vastu esitatud süüdistuse iseloomust ja põhjustest;(…)e) kasutada tasuta tõlgi abi, kui ta ei mõista või ei räägi kohtus kasutatavat keelt.”Euroopa Liidu põhiõiguste hartas on neid õigusi kajastatud artiklites 6 ja 47–50.12. Euroopa Inimõiguste Kohus on leidnud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 kohta, et süüdistataval on õigus tasuta suulisele tõlkele isegi süüdimõistmise korral, et tal on õigus saada süüdistust kirjeldavaid dokumente talle arusaadavas keeles, et suuline tõlge peab võimaldama süüdistataval mõista menetlust ja et tõlk peab olema pädev. Seda, et süüdistataval on õigus tasuta suulisele tõlkele isegi süüdimõistmise korral, sedastati kohtuasjas Luedicke, Belkacem ja Koç vs. Saksamaa[5] . Asjas Kamasinski vs. Austria[6] sedastati, et pakutav suuline tõlge peab olema piisavalt kõrge kvaliteediga, et süüdistatav saaks aru tema vastu esitatud süüdistusest ja et ta saaks ennast kaitsta. Õigus kehtib dokumentaalsete tõendite ja kohtueelse menetluse suhtes. Euroopa inimõiguste kohus leidis, et suulise tõlke tase peab olema piisav ja et süüdistuse üksikasjad tuleb esitada isikule talle arusaadavas keeles (Brozicek vs. Itaalia[7]). Kohtuasutused peavad tõendama, et süüdistatav räägib kohtus kasutatavat keelt piisavalt hästi, süüdistatav ise ei pea tõendama, et ta ei oska keelt piisavalt hästi rääkida[8]. Tõlk peab olema pädev ja kohtunik peab tagama õiglase kohtumenetluse (Cuscani vs . Ühendkuningriik[9]).4. Erisätted13. Raamotsuse ettepanekus on sätestatud peamised kohustused ning toetutud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonile ja Euroopa inimõiguste kohtu praktikale. Mitmekeelsuse ja tõlkide koolituse mõttekoda[10] koostas aruande soovitustega suulise ja kirjaliku tõlke kvaliteedi kohta. Aruanne on komisjoni suulise tõlke peadirektoraadi poolt 2008. aastal kokkukutsutud mõttekoja kohtumiste tulemus. Eesmärk oli selgitada välja, kas on vaja võtta meetmeid ja kui, siis milliseid. Mõttekoda järeldas, et vajadus on olemas ja koostas soovitused, kuidas parandada pädevate ja kvalifitseeritud tõlkide koolitamist kriminaalmenetluse jaoks. Soovituste hulgas oli õigusalase suulise tõlke õppekava ning õigustõlkide akrediteerimise, sertifitseerimise ja registreerimise süsteem.Artikkel 1 – Kohaldamisala14. Kohaldamisala hõlmab kõiki kuriteos kahtlustatavaid kuni lõpliku otsuse tegemiseni (sealhulgas edasikaebus). Selliste isikute tähistamiseks kasutatakse terminit „kahtlustatav”. Seda kasutatakse iseseisva terminina sõltumata selliste isikute nimetamisest siseriiklikus menetluses.15. Euroopa inimõiguste kohtu praktikas on selgitatud, et õigusrikkumistes küsitletavad isikud peaksid, sõltumata sellest, kas neile on esitatud ametlik süüdistus või mitte, olema kaetud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 6. Sellepärast on selle sättega hõlmatud ka isikud, kes on vahistatud või kinni peetud seoses kriminaalsüüdistusega. Need õigused hakkavad kehtima hetkest, mil isikut teavitatakse kuriteo toimepanekus kahtlustamisest (nt vahistamisel või siis, kui kahtlustatav ei tohi enam politsei valve alt lahkuda).Artiklis selgitatakse, et ettepanek kehtib ka Euroopa vahistamismääruse suhtes. Euroopa vahistamismääruse hõlmamine on oluline, sest Euroopa vahistamismääruse raamotsuses käsitletakse seda küsimust ainult üldiselt. Selles suhtes läheb ettepanek Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklist 5 kaugemale.Artikkel 2 – Õiguse suulisele tõlkele16. Selles artiklis on sätestatud peamine põhimõte, et suulist tõlget tuleb võimaldada menetlustes uurimis- ja kohtuasutuste ees, see tähendab politseipoolse küsitlemise ajal, kohtulikul ärakuulamisel ja vaheistungitel või edasikaebuste korral. Õigus laieneb ka õigusnõustamisele, mida osutatakse kahtlustatavale, kui tema kaitsja räägib temale mõistetamatut keelt.Artikkel 3 – Õigus oluliste dokumentide tõlkimisele17. Kahtlustataval on õigus oluliste dokumentide tõlkimisele, et kindlustada õiglane kohtumenetlus. Kohtuasjas Kamasinski vs. Austria[11] sedastas Euroopa inimõiguste kohus, et õigus suulisele tõlkele kehtis „dokumentaalsete tõendite suhtes” ja et süüdistataval peaks olema piisavalt teavet tema vastu esitatud süüdistusest, et ennast kaitsta[12]. Olulised kriminaalmenetluse dokumendid peaksid seega hõlmama süüdistust või süüdistusakti ja asjakohaseid dokumentaalseid tõendeid, nagu peamiste tunnistajate ütlused, mida on vaja selleks, et saada „üksikasjalikku teavet tema vastu esitatud süüdistuse iseloomust ja põhjustest” kooskõlas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõike 3 punktiga a. Tuleks pakkuda ka kinnipidamismääruse või isikuvabaduse võtmist käsitleva määruse ja kohtuotsuse tõlget, mida on vaja edasikaebeõiguse teostamiseks (Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 7 artikkel 2).Euroopa vahistamismääruse täitmise korral tuleks Euroopa vahistamismäärus tõlkida.Artikkel 4 – Suulise ja kirjaliku tõlke kulude katmine liikmesriigi poolt18. Selles artiklis on sätestatud, et suulise ja kirjaliku tõlke kulud katab liikmesriik. Seda, et süüdistataval on õigus tasuta suulisele tõlkele isegi süüdimõistmise korral, sedastati kohtuasjas Luedicke, Belkacem ja Koç vs. Saksamaa[13] .Artikkel 5 – Kirjaliku ja suulise tõlke kvaliteet19. Selles artiklis esitatakse põhinõue tagada suulise ja kirjaliku tõlke kvaliteet. Soovitused selle kohta on esitatud mitmekeelsuse ja tõlkide koolituse mõttekoja aruandes[14].Artikkel 6 – Tagasiulatuva jõu puudumine20. Selle artikli eesmärk on tagada, et ühiste miinimumnõuete kehtestamine käesoleva raamotsuse alusel ei tähenda nõuete vähendamist teatavates liikmesriikides ja et Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni nõuetest peetakse kinni. Liikmesriikidel on täielik õigus kehtestada raamotsusega kokkulepitud nõuetest rangemad nõuded.Artikkel 7 – Rakendamine21. Artikliga nõutakse, et liikmesriigid peavad rakendama raamotsuse x /xx/ 20xx ja saatma samaks kuupäevaks nõukogule ja komisjonile nende sätete teksti, millega võetakse otsus siseriiklikku õigusse üle.Artikkel 8 – Aruanne22. Komisjon esitab hiljemalt XX kuud pärast rakendamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud käesoleva raamotsuse järgimiseks vajalikke meetmeid, ning millele vajaduse korral lisatakse seadusandlikke ettepanekuid.Artikkel 9 – Jõustumine23. Artikliga nähakse ette, et raamotsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .5. Subsidiaarsuse põhimõte24. Liikmesriigid üksi ei suuda ettepaneku eesmärki piisavas ulatuses saavutada, kuna ettepaneku eesmärk on suurendada nendevahelist usaldust ja seetõttu tuleb kokku leppida ühistes miinimumnõuetes, mida kohaldatakse kogu Euroopa Liidus. Ettepanekuga ühtlustatakse liikmesriikide olulised menetluseeskirjad suulise ja kirjaliku tõlke kohta kriminaalmenetluses, et tekitada vastastikust usaldust. Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.6. Proportsionaalsuse põhimõte25. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe nimetatud eesmärkide saavutamiseks Euroopa Liidu tasandil vajalikust kaugemale.2009/0101 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU RAAMOTSUSõiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetlusesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 31 lõike 1 punkti c,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamustning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liit on seadnud endale eesmärgiks säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala. Euroopa Ülemkogu Tamperes 15. ja 16. oktoobril 1999. aastal toimunud kohtumise järelduste kohaselt ning eelkõige nende punkti 33 kohaselt peaks vastastikuse tunnustamise põhimõte saama liidu piires õigusalase koostöö nurgakiviks nii tsiviil- kui ka kriminaalasjades.(2) 29. novembril 2000. aastal võttis nõukogu vastavalt Tampere järeldustele vastu meetmeprogrammi, et rakendada vastastikuse tunnustamise põhimõtet kriminaalasjades[15]. Meetmeprogrammi sissejuhatuses deklareeritakse, et vastastikune tunnustamine on „mõeldud tugevdama koostööd liikmesriikide vahel, aga ka tõhustama üksikisiku õiguste kaitset”.(3) Kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamine eeldab, et liikmesriigid usaldavad üksteiste kriminaalkohtusüsteeme. Vastastikuse tunnustamise ulatus sõltub suuresti mitmest näitajast, mille hulka kuuluvad „[…] kahtlustatavate õiguste kaitse mehhanismid”[16] ja ühised miinimumnõuded, mis on vajalikud vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamise hõlbustamiseks.(4) Vastastikune tunnustamine saab toimida tõhusalt üksnes usalduse õhkkonnas, milles mitte üksnes kohtuasutused, vaid ka kõik kriminaalmenetluses osalejad suhtuvad teiste liikmesriikide kohtuasutuste otsustesse samaväärselt enda omadega viisil, mis ei väljenda „mitte üksnes usku partneri otsuste adekvaatsusse, vaid ka veendumust, et neid otsuseid kohaldatakse õigesti”[17].(5) Kuigi liikmesriigid on Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni osalised, näitavad kogemused, et see iseenesest ei tekita piisavat usaldust teiste liikmesriikide kriminaalkohtusüsteemi vastu.(6) Euroopa Liidu lepingu artikli 31 lõikega 1 on ette nähtud liikmesriikides kohaldatavate eeskirjade kooskõlastamise kindlustamine, mis võib olla vajalik [kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö parandamiseks]. Ühised miinimumnõuded suurendaksid usaldust kõikide liikmesriikide kriminaalkohtusüsteemide vastu, mis omakorda peaks viima tõhusama õigusalase koostööni vastastikuse usalduse õhkkonnas.(7) Selliseid ühiseid nõudeid tuleks kohaldada suulise ja kirjaliku tõlke suhtes kriminaalmenetluses. Liikmesriikide hulgas vajaliku usalduse tõstmiseks on käesolevas raamotsuses sätestatud suulise ja kirjaliku tõlke ühised põhinõuded kriminaalmenetluses kõikjal Euroopa Liidus, nii et need kajastaksid Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni asjakohaseid sätteid kohaldavate liikmesriikide tava.(8) Nende isikute õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele, kes ei mõista menetluskeelt, on sätestatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklites 5 ja 6, mida on Euroopa Inimõiguste Kohus oma lahendites tõlgendanud. Raamotsusega lihtsustatakse nende õiguste kasutamist praktikas.(9) Käesoleva raamotsusega tuleks näha ette tasuta ja täpne keeleabi, et tagada kahtlustatavale, kes ei mõista ega räägi menetluskeelt, õigus saada aru tema vastu esitatud süüdistusest ja mõista menetlust, et ta saaks kasutada oma õigusi. Seda abi peaks vajaduse korral laiendama kahtlustatava ja tema kaitsja vahelistele suhetele.(10) Asjakohast abi tuleks anda ka kuulmis- või kõnepuudega kahtlustatavale.(11) Kohustus hoolitseda kahtlustatavate eest, kes ei suuda menetlust mõista või jälgida, on õiglase kohtumõistmise aluseks. Prokuratuur, õiguskaitse- või kohtuasutused peaksid seetõttu tagama ebasoodsas olukorras olla võivale kahtlustatavale võimaluse oma õigusi tõhusalt kasutada. Nimetatud asutused peaksid olema teadlikud võimalikust haavatavusest ja võtma asjakohaseid meetmeid õiguste tagamiseks. Seda tuleks alati teha kahtlustatava puhul, kes on alaealine või kellel on puue, mis takistab aktiivset menetluses osalemist.(12) Liikmesriikidel peaks olema kohustus pakkuda kohtunikele, juristidele ja muudele kohtutöötajatele koolitust, et tagada suulise ja kirjaliku tõlke kvaliteet.(13) Käesolevas raamotsuses austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige soovitakse raamotsusega edendada õigust isikuvabadusele, õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja õigust kaitsele.(14) Kuna ühiste miinimumnõuete kehtestamise eesmärki ei saa saavutada liikmesriikide ühepoolse tegutsemise kaudu, vaid üksnes liidu tasandil, võib nõukogu vastu võtta meetmed vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 ja Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 5 määratletud subsidiaarsuse põhimõttele. Kõnealuses artiklis määratletud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev raamotsus kaugemale, kui on vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA RAAMOTSUSE:Artikkel 1 Kohaldamisala1. Raamotsusega kehtestatakse eeskirjad õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluses.2. Need õigused on igal isikul alates hetkest, mil liikmesriigi pädevad asutused on talle teatanud, et teda kahtlustatakse kriminaalkuriteo toimepanekus, kuni tema suhtes menetluse lõpetamiseni (edaspidi „kahtlustatav”).Artikkel 2 Õiguse suulisele tõlkele1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatavale, kes ei mõista või ei räägi kriminaalmenetluse keelt, võimaldatakse tasuta suuline tõlge, et kindlustada õiglane kriminaalmenetlus. Suulist tõlget pakutakse menetlustes uurimis- ja kohtuasutuste ees, sealhulgas politseipoolse küsitlemise ajal, kõikidel kahtlustatava ja tema advokaadi vajalikel kohtumistel, kõikidel kohtulikel arutamistel ja vajalikel vahepealsetel arutamistel.2. Liikmesriigid tagavad, et vajaduse korral kindlustatakse kahtlustatavale kriminaalmenetluse jooksul toimuva õigusnõustamise suuline tõlge.3. Liikmesriigid tagavad menetluse kehtestamise selle väljaselgitamiseks, kas kahtlustatav mõistab ja räägib kriminaalmenetluse keelt.4. Liikmesriigid tagavad kaebuse esitamise võimaluse otsuse kohta, millega leitakse, et suulist tõlget ei ole vaja.5. Õigus suulisele tõlkele hõlmab ka abi kuulmis- või kõnepuudega isikutele.6. Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluse puhul tagavad liikmesriigid, et igale isikule, kelle suhtes seda täidetakse ja kes ei mõista või ei räägi menetluskeelt, võimaldatakse asjaomase menetluse jooksul suuline tõlge.Artikkel 3 Õigus oluliste dokumentide tõlkimisele1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatavale, kes ei saa aru asjaomase kriminaalmenetluse keelest, võimaldatakse kõikide olulistele dokumentidele kirjalik tõlge, et kindlustada õiglane kriminaalmenetlus.2. Tõlkimisele kuuluvad olulised dokumendid on kinnipidamismäärus, millega võetakse inimeselt vabadus, süüdistus/süüdistusakt, peamised dokumentaalsed tõendid ja kohtuotsus.3. Kahtlustatav või tema advokaat võivad esitada põhjendatud taotluse muude dokumentide tõlkimiseks, sealhulgas kahtlustatava kaitsja poolsete õigusnõustamisalaste dokumentide tõlkimiseks.4. Liikmesriigid tagavad kaebuse esitamise võimaluse otsuse kohta, millega keeldutakse lõikes 2 osutatud dokumentide tõlkimisest.5. Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluse puhul tagavad liikmesriigid, et igale isikule, kelle suhtes seda täidetakse ja kes ei mõista Euroopa vahistamismääruse koostamiseks kasutatud keelt, võimaldatakse määruse kirjalik tõlge.Artikkel 4 Suulise ja kirjaliku tõlke kulude katmine liikmesriigi pooltLiikmesriigid katavad artiklite 2 ja 3 kohaldamisel tekkivad suulise ja kirjaliku tõlke kulud.Artikkel 5 Kirjaliku ja suulise tõlke kvaliteet1. Suulist ja kirjalikku tõlget pakutakse nii, et kahtlustatav saab oma õigusi täielikult kasutada.2. Liikmesriigid pakuvad kohtunikele, juristidele ja muudele kohtutöötajatele koolitust, et tagada kahtlustatavale võimalus mõista menetlust.Artikkel 6 Tagasiulatuva jõu puudumineÜhtegi käesoleva raamotsuse sätet ei tõlgendata Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ega liikmesriikide seaduse alusel tagatud ning kõrgemat kaitstuse taset pakkuvate õiguste ja menetluslike tagatiste piiramisena või nendest vabastamisena.Artikkel 7 RakendamineLiikmesriigid võtavad käesoleva raamotsuse sätete järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt….[18].Liikmesriigid edastavad samaks kuupäevaks nõukogule ja komisjonile nende sätete teksti, millega võetakse siseriiklikku õigusse üle käesolevast raamotsusest tulenevad kohustused.Artikkel 8 AruanneKomisjon esitab ………[19] Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hindab, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud käesoleva raamotsuse järgimiseks vajalikke meetmeid, lisades neile vajaduse korral seadusandlikud ettepanekud.Artikkel 9 JõustumineKäesolev raamotsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] 15. ja 16. oktoober 1999.[2] Järeldus 33.[3] KOM(2000) 495, 29.7.2000.[4] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 10.[5] 19. detsember, A seeria nr 29. „46. Kohus leiab seetõttu, et termini […] „tasuta” tavatähendust artikli 6 lõike 3 punktis e […] kinnitab artikli 6 eesmärk. Kohus järeldab, et artikli 6 lõike 3 punktiga e kaitstav õigus tähendab, et igaühel, kes ei räägi ega mõista kohtus kasutatavat keelt, on õigus suulise tõlgi tasuta abile, ilma et temalt hiljem nõutaks tekkinud kulude hüvitamist.”[6] 19. detsember, A seeria nr 168.[7] 19. detsember 1989, (10964/84) [1989] ECHR 23[8] „41 […] Itaalia kohtuasutused oleks pidanud võtma meetmeid, et tagada artikli 6 lõike 3 punkti a nõuete täitmine, välja arvatud siis, kui nad oleks suutnud tõendada, et taotleja oskas piisavalt hästi itaalia keelt, et mõista selle kirja sisu, millega teda teavitati tema vastu esitatud süüdistustest. Kinnitust selle kohta ei leia ei toimikust ega tunnistajate ütlustest 23. aprillil 1989 toimunud ärakuulamisel. Käesoleval juhul on rikutud artikli 6 lõike 3 punkti a.”[9] 24. september 2002, nr 3277/96[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf[11] 19. detsember, A seeria nr 168.[12] “74. Õigus […] tasuta suulisele tõlkele ei kehti ainult kohtulikul ärakuulamisel antud ütluste suhtes, vaid ka dokumentaalsete tõendite ja kohtueelse menetluse suhtes. Artikli 6 lõike 3 punktis e on sätestatud, et kuriteos süüdistataval, kes ei mõista või ei räägi kohtus kasutatavat keelt, on õigus kasutada tema suhtes algatatud menetluses tasuta tõlgi abi kõikide nende dokumentide või ütluste jaoks, millest arusaamine on tema jaoks oluline, või mis tuleb tõlkida kohtus kasutatavasse keelde, et tagada õiglane kohtumenetlus. […] Siiski ei minda artikli 6 lõike 3 punktis e nii kaugele, et nõutaks kõikide menetluse kirjalike tõendite või ametlike dokumentide kirjalikku tõlkimist. Osutatav tõlkeabi peab võimaldama süüdistataval mõista tema vastu esitatud süüdistust ja end kaitsta, eelkõige sündmuste omapoolse kirjeldamisega kohtule. Et artikli 6 lõike 3 punktiga e tagatud õigus oleks teostatav ja tõhus, ei piirdu pädevate asutuste kohustus tõlgi määramisega, vaid võib ulatuda eritingimustes esitatud taotluse korral ka osutatud tõlke piisavuse teatava järelkontrollini (vt otsus Artico kohtuasjas).”[13] „46. Kohus leiab seetõttu, et termini […] „tasuta” tavatähendust artikli 6 lõike 3 punktis e […] kinnitab artikli 6 eesmärk. Kohus järeldab, et artikli 6 lõike 3 punktiga e kaitstav õigus tähendab, et igaühel, kes ei räägi ega mõista kohtus kasutatavat keelt, on õigus suulise tõlgi tasuta abile, ilma et temalt hiljem nõutaks tekkinud kulude hüvitamist.”[14] Vt joonealune märkus 10 eespool.[15] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 10.[16] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 10.[17] KOM(2000) 495(lõplik), 26.7.2000, lk 4.[18] 24 kuud pärast käesoleva raamotsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .[19] 36 kuud pärast käesoleva raamotsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlikus kalandusorganisatsioonis (SPRFMO) võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14405/12

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Nõukogu otsusega 2012/130/EL
                  1
                kiitis liit heaks Vaikse ookeani lõunaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni (edaspidi „konventsioon“), millega loodi Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon (edaspidi „SPRFMO“). SPRFMO raames vastutab Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni komisjon (edaspidi „SPRFMO komisjon“) selliste meetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud SPRFMO konventsiooniala kalavarude pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks ning nende kalavarude elukohaks olevate mereökosüsteemide kaitsmiseks. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

               Liidu nimel piirkondlikes kalandusorganisatsioonides võetav seisukoht kujundatakse praegu kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu asjakohases töörühmas.

               Nõukogu 5. oktoobri 2012. aasta otsusega 14405/12 nähakse ette, et liidu seisukoht SPRFMOs vaadatakse läbi enne 2017. aasta aastakoosolekut. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk määrata kindlaks liidu seisukoht SPRFMOs aastateks 2017–2021 ning asendada nõukogu 5. oktoobri 2012. aasta otsus 14405/12, mis hõlmab ajavahemikku 2012–2016.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Praeguse läbivaatamise eesmärk on integreerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  2
                sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta
                  3
               . Lisaks on liidu seisukohta kohandatud Lissaboni lepinguga.

               Nagu käesoleva ajahetke seisukohtade väljendamisel tavaks, sisaldab järgnev seisukoht üldpõhimõtteid ja -tegevussuundi, võttes siiski võimalikult suurel määral arvesse SPRFMO eripära. Lisaks on sellesse liikmesriikide soovi kohaselt inkorporeeritud liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise standardmenetlus.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ei kohaldata

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 43 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha suhtes, mille komisjon peab liidu nimel võtma SPRFMOs.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 on õiguslik alus käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamiseks.

               Nõukogu otsus 14405/12, mis hõlmab aastaid 2012–2016, asendatakse käesoleva otsusega, mis hõlmab ajavahemikku 2017–2021.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ei kohaldata

               •Proportsionaalsus

               Ei kohaldata

               •Vahendi valik

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Ei kohaldata

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata

               •Mõjuhinnang

               Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Ei kohaldata

               •Põhiõigused

               Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ei kohaldata

               2017/0093 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlikus kalandusorganisatsioonis (SPRFMO) võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14405/12

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 38 koostoimes artikli 39 lõike 1 punktiga d on ühise kalanduspoliitika üks eesmärke tagada varude kättesaadavus.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013
                  4
                artiklis 2 on sätestatud, et ühine kalanduspoliitika tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et ühises kalanduspoliitikas kohaldatakse kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Samuti on selles sätestatud, et liit seab eesmärgiks võtta parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, et edendada püügimeetodeid, mis aitavad kaasa  selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele, ning kaotada järk-järgult saagi tagasiheide. Lisaks on määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 28 eraldi sätestatud, et neid põhimõtteid kohaldatakse liidu välispoliitikas.

               (3)Nõukogu otsusega 2012/130/EL
                  5
                sõlmis liit Vaikse ookeani lõunaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni (edaspidi „SPRFMO konventsioon“), millega loodi Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon (edaspidi „SPRFMO“). SPRFMO raames vastutab SPRFMO komisjon selliste meetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud kalavarude pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise tagamiseks, kohaldades kalavarude majandamise suhtes ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi ning kaitstes nende kalavarude elukohaks olevaid mereökosüsteeme. Sellised meetmed muutuvad liidule siduvaks.

               (4)5. oktoobril 2012 võttis nõukogu vastu otsuse 14405/12 Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlikus kalandusorganisatsioonis (SPRFMO) vastuvõetava liidu seisukoha kehtestamise kohta.

               (5)Otsuses 14405/12 on sätestatud, et selles esitatud seisukoht vaadatakse läbi hiljemalt SPRFMO komisjoni 2017. aasta aastakoosolekuks. Seetõttu on asjakohane otsus 14405/12 kehtetuks tunnistada ja asendada see uue otsusega.

               (6)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu konventsioonialal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut statistilist, bioloogilist ja muud teavet, mis esitatakse enne SPRFMO komisjoni aastakoosolekut või selle käigus, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks.

               (7)Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 218 ja artikli 3 lõikega 1 esindab SPRFMO komisjoni aastakoosolekul Euroopa Liitu komisjon. Seetõttu on käesolev otsus adresseeritud komisjonile,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab SPRFMO komisjoni aastakoosolekul, kui kõnealune organisatsioon peab vastu võtma õigusliku toimega akte, on esitatud I lisas.

               Artikkel 2

               SPRFMO komisjoni aastakoosolekul võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt SPRFMO komisjoni 2022. aasta aastakoosolekuks.

               Artikkel 4

               Otsus 14405/12 tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud Euroopa Komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 67, 6.3.2012, lk 1.

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (3)
                  KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (5)

                        Nõukogu 3. oktoobri 2011. aasta otsus 2012/130/EL Vaikse ookeani lõunaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni Euroopa Liidu nimel heakskiitmise kohta (ELT L 67, 6.3.2012, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.5.2017
            COM(2017) 216 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlikus kalandusorganisatsioonis (SPRFMO) võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 14405/12

               I LISA

               Liidu seisukoht Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni komisjonis

               (1)Põhimõtted

               Euroopa Liit teeb SPRFMO raames järgmist:

               a)
                     tagab, et SPRFMO raames vastuvõetud meetmed oleksid kooskõlas liidu eesmärkide ja põhimõtetega ühise kalanduspoliitika raames, eelkõige kohaldades ettevaatusprintsiipi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel ja piirata püügitegevuse keskkonnamõjusid, et vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ja kaotada järk-järgult saagi tagasiheitmine ning minimeerida püügitegevuse mõju mereökosüsteemidele ja võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;

               b)
                     tagab, et SPRFMO raames vastuvõetud meetmed on kooskõlas SPRFMO konventsiooni eesmärkidega;

               c)
                     tagab, et SPRFMOs vastu võetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga, ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega, kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva 2009. aasta kokkuleppega;

               d)
                     edendab kooskõla muude piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja vajaduse korral sama piirkonna piirkondlike merekonventsioonide seisukohtadega;

               e)
                     taotleb koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhetes, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse, teadus- ja uuendustegevuse jm valdkonnas;

               f)
                     tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g)
                     järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, mis käsitlevad teatist ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta
                  1
               ;

               h)
                     seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele konventsiooni kohaldamisalal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab resolutsioonide ja soovituste ühetaolist rakendamist.

               (2)Tegevussuunad

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist SPRFMO poolt:

               a)
                     SPRFMO konventsioonialal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel, sealhulgas lubatud kogupüük ja kvoodid või püügikoormuse reguleerimine SPRFMO poolt reguleeritavate liikide puhul, mis tooks võimalikult kiiresti ja järk-järgult tõusvalt kaasa või säilitaks püügikontrollieeskirjadel põhineva maksimaalse jätkusuutliku saagikuse hiljemalt 2020. aastaks;

               b)
                     vajaduse korral erimeetmed ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et hoida püügikoormus kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega, ja täiendavad meetmed süvamere kalavarude jaoks, mis on ülepüügist eriti ohustatud;

               c)
                     meetmed, millega tugevdatakse kalavarusid käsitlevate teadusandmete kogumist ning edendatakse kalandussektori ja teadlaste vahelist koostööd;

               d)
                     meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks SPRFMO konventsioonialal, sealhulgas teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine ning sadamariigi meetmed;

               e)
                     seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed SPRFMO konventsioonialal, et tagada SPRFMOs vastuvõetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll, sealhulgas SPRFMO laevaseiresüsteemi juurutamine;

               f)
                     meetmed püügitegevuse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, sealhulgas merelindudele, ning ohualdiste mereökosüsteemide kaitseks võetavad meetmed SPRFMO konventsioonialal, sealhulgas võimalike uute ohualdiste mereökosüsteemide väljaselgitamine, kooskõlas ÜRO Peaassamblee resolutsioonidega, mis hõlmavad meetmeid soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ökoloogiliselt seotud liikide puhul, ja järk-järgult saagi vette tagasilaskmise lõpetamiseks;

               g)
                     meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;

               h)
                     ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, kes majandavad SPRFMO kalavarusid;

               i)
                     osalemine vaatlejaprogrammi koostamisel, töötades välja asjaomase vaatluskava ning panustades selle kokkuseadmisse;

               j)
                     regulaarse läbivaatamise korraldamise toetamine, et õigeaegselt hinnata SPRFMO toimimist ja selle soovituste elluviimist;

               k)
                     meetmed SPRFMO eelarve tasakaalustatuma jaotamise tagamiseks keskmise pikkusega ajavahemikul;

               l)
                     täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad SPRFMO allorganite nõuannetel.

               II LISA

               Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni komisjoni aastakoosolekul

               võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustamine

               Enne SPRFMO komisjoni iga aastakoosolekut võetakse vajalikud meetmed selle tagamiseks, et Euroopa Liidu nimel väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimast statistilist, bioloogilist ja muud asjakohast teavet, mis on edastatud Euroopa Komisjonile vastavalt I lisas esitatud põhimõtetele ja tegevussuundadele.

               Sel eesmärgil ja kõnealusele teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne SPRFMO komisjoni iga aastakoosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja need heaks kiita.

               Kui edasiste koosolekute käigus, sealhulgas kohapeal, ei suudeta kokkulepet saavutada, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)
                  Vt dokument 7086/12 PECHE 66.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 muutmisega(Liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu protokolli nr 31, et laiendada EMP lepingu osaliste koostööd nii, et see hõlmaks EMP EFTA riikide osalemist liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes (edaspidi „ettevalmistav meede“). Kuna Liechtenstein ja Island ei ole väljendanud oma huvi selles ettevalmistavas meetmes osalemise vastu, puudutab EMP ühiskomitee otsuse eelnõu üksnes Norrat.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

               EMP lepingu artiklis 78 on sätestatud, et lepinguosalised peavad tihendama ja laiendama koostööd teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse valdkonnas toimuva ELi tegevuse puhul. Komisjon, kes rahastab praegu oma programmi „Horisont 2020“ kaudu kas üksnes tsiviil- või kahesuguse kasutusega tehnoloogia teadus- ja arendustegevust, loeb ettevalmistavat meedet oluliseks vahendiks ELi eelarvest rahastatava kaitsega seotud teadusuuringute lisandväärtuse testimiseks.

               Kuna Norra sõlmis halduskokkuleppe Euroopa Kaitseagentuuriga ja asjaomane kaitse- ja julgeolekuvaldkonna hangete direktiiv (2009/81/EÜ), mis tagab selles valdkonnas tõelise konkurentsi ja võrdse kohtlemise, inkorporeeriti EMP lepingusse juba 2014. aastal, siis on Norra osalemine ettevalmistavas meetmes kooskõlas asjaomase poliitikavaldkonna kehtivate sätetega.

               •Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega

               Ühised kaitsealased teadusuuringud uuenduslike tehnoloogiate, toodete ja teenuste valdkonnas on määrav tegur kaitsesektori pikaajalise konkurentsivõime ja lõpuks Euroopa strateegilise autonoomia säilitamisel. Koostöö Norraga oleks positiivne panus ELi jõupingutustesse selles valdkonnas.

               Komisjon tunnistab, et ettevalmistav meede on osa siseturu, tööstuse ja teadustegevusega seotud poliitikavaldkondadest. Seepärast on koostöö edasine süvendamine kõnealuses valdkonnas kooskõlas EMP lepingu eesmärkidega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Õiguslikuks aluseks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002)
                  1
                artikli 54 lõike 2 punkt b, artikli 84 lõige 2 ja artikkel 124 koostoimes nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta)
                  2
                artikli 1 lõikega 3, milles nähakse ette, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb ELi nimel EMP ühiskomitee otsuste suhtes võtta.

               Komisjon esitab koostöös Euroopa välisteenistusega nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               •Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)

               Ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas alljärgnevatel põhjustel.

               Käesoleva ettepaneku eesmärki, nimelt koostöö sisseseadmist EMP EFTA riikidega kaitsealaste teadusuuringute valdkonnas nende osalemise kaudu ELi eelarvest rahastatavas ettevalmistavas meetmes, ei ole võimalik piisavalt saavutada liikmesriikide poolt, ja seda on seepärast kergem saavutada liidu tasandil.

               •Proportsionaalsus

               Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe ettepanek kaugemale sellest, mis on vajalik, et saavutada ettepaneku eesmärk – tugevdada ja laiendada koostööd ELi meetmete raames teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse valdkonnas.

               •Vahendi valik

               Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 on valitud vahend EMP ühiskomitee otsus. EMP ühiskomitee tagab EMP lepingu tulemusliku rakendamise ja toimimise. Selleks võtab ta EMP lepingus sätestatud juhtudel vastu otsuseid.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine ning mõjuhinnang

               Komisjon kaalus 2013. aastal kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistava meetme
                  3
                käivitamist, et toetada kaitse- ja julgeolekusektori konkurentsivõimet ja tõhusust
                  4
               . Euroopa Parlament
                  5
                ja nõukogu
                  6
                väljendasid heameelt selle algatuse üle ning kutsusid komisjoni üles töötama välja ettepanek ettevalmistava meetme rakendamiseks. 2015. aastal märkis Euroopa Ülemkogu
                  7
                vajadust tagada ettevalmistava meetme asjakohane rahastamine, sillutades sellega teed tulevasele kaitsealasele teadusuuringute ja tehnoloogia programmile
                  8
               .

               4.MÕJU EELARVELE

               Norra kannab oma rahalise panuse eelarvereale 02 04 77 03 „Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede“. Norra 2017. aasta osamakse on eeldatavasti 585 000 eurot.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               Kooskõlas ELi eelarvepoliitikaga võib ELi tegevuses osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav osamakse. Makse võib tasuda aga alles pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist ja seda, kui komisjon on esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.

               Selleks et katta ajavahemik komisjoni otsuse vastuvõtmisest (kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistava meetme rahastamise ja ühikukulude kasutamise kohta 2017. aastal) 11. aprillil 2017 kuni asjaomase makse laekumiseni, kehtib ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 11. aprillist 2017. Norra institutsioonidel, ettevõtjatel, organisatsioonidel ja kodanikel peaks seepärast olema õigus osaleda enne käesoleva EMP ühiskomitee otsuse jõustumist algavates tegevustes. Kulud, mis tulenevad nende osalemisest sellistes tegevustes, mille rakendamine algab pärast 11. aprilli 2017, tuleks lugeda rahastamiskõlblikeks samadel tingimustel kui ELi liikmesriikide institutsioonide, ettevõtjate, organisatsioonide ja kodanike kulud, eeldusel et käesolev otsus jõustub enne asjaomase ettevalmistava meetme lõppu.

               Tagasiulatuv kohaldamine ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle puhul austatakse õiguspärase ootuse põhimõtet.

               Peale selle, kooskõlas EMP lepingu protokolli 32 artikli 1 lõikega 8 tuleb EMP ühiskomitee otsus, millega määratakse kindlaks EMP EFTA riigi osalemine Euroopa Liidu üldeelarve EMP lisas sisalduvas meetmes, võtta vastu 10. juuliks. Vastasel korral lükatakse koostöö edasi järgmisse aastasse, kui ei lepita kokku teisiti.

               Võttes arvesse seda, kui oluline on alustada koostööd ettevalmistava meetme algusest peale, nähakse lisatud EMP ühiskomitee otsuses ette, et koostöö algab alates 11. aprillist 2017 isegi juhul, kui see EMP ühiskomitee otsus võetakse vastu pärast 10. juulit 2017.

               2017/0253 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 muutmisega

                  (Liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 218 lõiget 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu
                  9
                rakendamise korra kohta, eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002,
                  10
                eriti selle artikli 54 lõike 2 punkti b, artikli 84 lõiget 2 ja artiklit 124,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  11
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu protokolli nr 31 (edaspidi „protokoll nr 31“).

               (3)EMP lepingu protokoll nr 31 sisaldab sätteid koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

               (4)On asjakohane laiendada EMP lepingu osaliste koostööd selliselt, et hõlmata EFTA riikide osalemine Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavas liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes.

               (5)On asjakohane, et EFTA riikide osalemine kõnealuse ettevalmistava meetmega seotud tegevustes ning selle rahastamine eelarverealt 02 04 77 03 algaks 11. aprillist 2017 isegi juhul, kui lisatud EMP ühiskomitee otsus võetakse vastu, või kui selle otsuse tegemiseks vajalike põhiseadusest tulenevate nõuete täitmisest teatatakse pärast 10. juulit 2017.

               (6)EFTA riikide institutsioonidel, ettevõtjatel, organisatsioonidel ja kodanikel peaks seepärast olema õigus osaleda enne käesoleva otsuse jõustumist algavates tegevustes. Kulud, mis tulenevad nende osalemisest sellistes tegevustes, mille rakendamine algab pärast 11. aprilli 2017, tuleks lugeda rahastamiskõlblikeks samadel tingimustel kui ELi liikmesriikide institutsioonide, ettevõtjate, organisatsioonide ja kodanike kulud, eeldusel et lisatud EMP ühiskomitee otsus jõustub enne asjaomase ettevalmistava meetme lõppu.

               (7)Seepärast tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda 11. aprillist 2017.

               (8)Liidu seisukoht EMP ühiskomitees peaks tuginema lisatud otsuse eelnõule,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (3)
                  Ettevalmistav meede Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002) (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1) artikli 54 lõike 2 tähenduses.

                     (4)
                  COM(2013)542: Konkurentsivõimelisem ja tõhusam kaitse- ja julgeolekusektor.

                     (5)
                  Euroopa Parlamendi 21. novembri 2013. aasta resolutsioon Euroopa kaitsesektori tehnoloogilise ja tööstusliku baasi kohta (2013/2125(INI)).

                     (6)
                  Euroopa Ülemkogu 19.–20. detsembri 2013. aasta järeldused, EUCO 217/13.

                     (7)
                  Euroopa Ülemkogu 25.–26. juuni 2015. aasta järeldused (EUCO 22/15).

                     (8)
                  Euroopa Kaitseagentuur määratleb „teadusuuringud ja tehnoloogia“ kaitsega seotud teadustegevusena tehnoloogilise valmisoleku tasemega 1 kuni 6.

                     (9)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (10)
                  EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.

                     (11)
                  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            LISA
            järgmise dokuemndi juurde:Ettepanek: nõukogu otsus,millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 muutmisega(Liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede)

               EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2017,

                  [kuupäev],

                  millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31
                  koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artikleid 86 ja 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)On asjakohane laiendada EMP lepingu osaliste koostööd selliselt, et hõlmata EFTA riikide osalemine Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavas liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes.

               (2)On asjakohane, et EFTA riikide osalemine kõnealuse ettevalmistava meetmega seotud tegevustes ning selle rahastamine eelarverealt 02 04 77 03 algaks 11. aprillist 2017 isegi juhul, kui käesolev otsus võetakse vastu, või kui selle otsuse tegemiseks vajalike põhiseadusest tulenevate nõuete täitmisest teatatakse pärast 10. juulit 2017.

               (3)EFTA riikide institutsioonidel, ettevõtjatel, organisatsioonidel ja kodanikel peaks seepärast olema õigus osaleda enne käesoleva otsuse jõustumist algavates tegevustes. Kulud, mis tulenevad nende osalemisest sellistes tegevustes, mille rakendamine algab pärast 11. aprilli 2017, tuleks lugeda rahastamiskõlblikeks samadel tingimustel kui ELi liikmesriikide institutsioonide, ettevõtjate, organisatsioonide ja kodanike kulud, eeldusel et käesolev otsus jõustub enne asjaomase ettevalmistava meetme lõppu.

               (4)Seepärast tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda 11. aprillist 2017,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu protokolli nr 31 artiklisse 1 lisatakse järgmine lõige:

               „13.a)Alates 11. aprillist 2017 osalevad EFTA riigid Euroopa Liidu tegevustes, mis on seotud Euroopa Liidu 2017. aasta üldeelarvesse kantud järgmiste eelarvereaga:

               –Eelarverida 02 04 77 03: „Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede“.

               b)EFTA riigid toetavad rahaliselt punktis a nimetatud tegevust vastavalt lepingu artikli 82 lõike 1 punktile a.

               c)EFTA riikide institutsioonide, ettevõtjate, organisatsioonide ja kodanike kulud, mis tekivad nende osalemisest punktis a nimetatud tegevustes, mille rakendamine algab pärast 11. aprilli 2017, tuleks lugeda rahastamiskõlblikeks alates tegevuse algusest samadel tingimustel kui ELi liikmesriikide institutsioonide, ettevõtjate, organisatsioonide ja kodanike kulud, vastavalt asjaomasele toetuslepingule või -otsusele, eeldusel et lisatud EMP ühiskomitee [kuupäev] otsus nr .../2017 [käesolev otsus] jõustub enne asjaomase ettevalmistava meetme lõppu.

               d)Island ja Liechtenstein kõnealuses ettevalmistavas meetmes ei osale ega rahasta punktis a nimetatud tegevusi.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated*.

                  1Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2017.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel,

                     EMP ühiskomitee nimel

                     eesistuja

                     EMP ühiskomitee
                     sekretärid

                     (1)
                  [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.10.2017
            COM(2017) 582 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Otsus nr …/…, millega muudetakse
            EMP lepingu protokolli, et laiendada lepinguosaliste koostööd nii, et see hõlmaks EFTA riikide osalemist Liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes

               EFTA riikide deklaratsioon

               Käesoleva otsusega laiendatakse lepinguosaliste koostööd selliselt, et hõlmata EFTA riikide osalemine liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes. EFTA riigid on seisukohal, et kaitseküsimused ei kuulu EMP lepingu kohaldamisalasse, ja seepärast ei laienda käesoleva otsuse vastuvõtmine EMP lepingu kohaldamisala kaitseküsimustele, peale EFTA riikide osalemise kõnealuses ettevalmistavas meetmes. Samuti rõhutavad EFTA riigid, et Island ja Liechtenstein ei osale ei kõnealuses ettevalmistavas meetmes ega selle rahastamises.