				|

		52013PC0068

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mille kohaselt lubatakse Lätil kehtestada erimeede, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ning artiklitest 168 ja 168a /* COM/2013/068 final - 2013/0043 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjus ja eesmärgid
Vastavalt nõukogu 28. novembri 2006. aasta
direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi
„käibemaksudirektiiv”) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni
ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse
direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada maksukogumismenetlust
või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise
vältimist.
Komisjonis 17. juunil 2011 registreeritud
kirjaga taotles Läti Vabariik (edaspidi „Läti”) luba sellise meetme
kohaldamiseks, mis teeb erandi mahaarvamisõigust reguleerivatest
üldpõhimõtetest. Komisjonis 27. augustil 2012 registreeritud kirjaga muutis
Läti oluliselt kõnealust taotlust. Komisjon teavitas 26. novembri 2012. aasta
kirjaga käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teisi liikmesriike
Läti taotlusest. Komisjon teatas 30. novembri 2012. aasta kirjas Lätile, et tal
on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.
Üldine taust
Käibemaksudirektiivi artiklites 168 ja 168a on
sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste ostude puhul
tasutud käibemaks, mida tehakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama
direktiivi artikli 26 lõike 1 punktiga a on ette nähtud, et ettevõtte vara
hulka kuuluvate kaupade kasutamist isiklikuks tarbeks tuleb käsitada tasu eest
teenuste osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks mahaarvatav.
Kõnealuse süsteemi kohaselt on lubatud isikliku kasutuse eest esialgselt
mahaarvatud käibemaksu tagastamine.
Sõiduautode puhul on kõnealust süsteemi
keeruline kohaldada peamiselt seetõttu, et raske on eristada sõiduki kasutamist
isiklikuks või ettevõtluse tarbeks. Aruannete koostamine ja kontrollimine on
lisakoormus nii ettevõtetele kui ka maksuametile; see kehtib ka juhul, kui Läti
saaks kasutada käibemaksudirektiivi artikli 168a lõikega 2 ettenähtud võimalust
piirata ametiautodega seotud kulutuste mahaarvamist proportsionaalselt
maksukohustuslase sõiduki tegeliku ettevõtluse tarbeks kasutamisega.
Seepärast on Läti taotlenud luba piirata algse
mahaarvamise kindlaksmääratud protsendimäära ja samas vabastada ettevõtjad
isiklikku kasutamist kajastavast arvepidamisest. Sellega lihtsustatakse
süsteemi kõigi asjaomaste poolte jaoks ning samal ajal takistatakse ebaõigest
arvepidamisest tulenevat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.
Läti esitatud teabest ilmneb, et keskmiselt
20 % ametiautodest kasutatakse isiklikuks tarbeks. Seepärast tuleks
kindlaks määrata protsendimäära piirang 20 %.
Uut süsteemi kohaldatakse kõigi selliste
maksimaalselt kaheksa istekoha ja vähem kui teatava massiga sõiduautode suhtes,
mida ei kasutata üksnes ettevõtluse tarbeks. Teatavate eritegevuste jaoks
kasutatavad sõiduautod jäetakse mahaarvamise õiguse piirangu reguleerimisalast
välja ja seetõttu käsitletakse neid tavaeeskirjade alusel: edasimüümiseks,
rentimiseks või liisimiseks ostetavad sõidukid; reisijate- (nt taksod) või
kaubaveoks kasutatavad sõidukid; õppesõiduks kasutatavad sõidukid; valve- või
hädaabiteenusteks kasutatavad sõidukid; autode müügiesitluseks kasutatavad
sõidukid.
Komisjon esitas 29. oktoobril 2004 ettepaneku
nõukogu sellise direktiivi kohta, mis hõlmab kululiikide ühtlustamist, mille
suhtes võivad liikmesriigid kohaldada mahaarvamise keeldu (nn käibemaksu
lihtsustamise ettepanek (KOM(2004) 728 (lõplik)). Kuna käesolev ettepanek
hõlmab sõiduautodega seotud kulusid, ei tohi kehtivusaega pikendada kauemaks
kui kavandatava direktiivi vastuvõtmise ja jõustumiseni. Erandit võib kohaldada
üksnes kuni 31. detsembrini 2015 juhul, kui kavandatav direktiiv ei ole
selleks kuupäevaks jõustunud, mille jooksul on võimalik hinnata, kas 20 %
piirang on endiselt õige lahendus, mis kajastab sõiduautode ettevõtluseks ja
isiklikuks tarbeks kasutamise üldist jaotust. Igale pikendamistaotlusele tuleb
lisada aruanne, mis sisaldab ülevaadet kohaldatud protsendimäära kohta ning mis
tuleb koos kõnealuse taotlusega saata komisjonile 31. märtsiks 2015.
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Sarnaseid erandeid seoses mahaarvamisõigusega
on võimaldatud ka teistele liikmesriikidele.
Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 176
on ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei
arvata. Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni lubatakse liikmesriikidel
säilitada 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Seepärast kehtivad mitmed senist
olukorda säilitavad sätted, millega piiratakse õigust arvata maha sõiduautodega
seotud käibemaksu.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Ei kohaldata.
Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja
kasutada.
Mõju hindamine
Käesoleva otsuse ettepaneku eesmärk on
eelkõige hõlbustada käibemaksu sissenõudmist seoses sõiduautodega, mida
osaliselt kasutatakse ettevõtluse tarbeks, seega on selle võimalik mõju
positiivne. Samas püütakse selle abil vältida ebaõigest arvepidamisest
tulenevat maksudest kõrvalehoidumist.
Erandi kitsa reguleerimisala ning piiratud
kohaldamisaja tõttu on mõju siiski igal juhul piiratud.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Lätile antav luba piirata käibemaksu
mahaarvamisõigust 80 %ga kulutustelt, mis on seotud ametiautodega, mida ei
kasutata üksnes ettevõtluse tarbeks. Käibemaksu mahaarvamisõiguse piiramisega
vabastatakse maksukohustuslane käibemaksu arvestamisest sõiduki isiklikult
kasutamiselt.
Õiguslik alus
Käibemaksudirektiivi artikkel 395.
Subsidiaarsuse põhimõte
Kooskõlas käibemaksudirektiivi artikliga 395
peab liikmesriik, kes soovib kasutusele võtta meetmeid, millega tehakse erand
kõnealusest direktiivist, saama nõukogult loa nõukogu otsusena. Seega vastab
ettepanek subsidiaarsuse põhimõttele.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas
järgmistel põhjustel.
Otsus käsitleb liikmesriigile tema enda
taotlusel antud luba ja sellega ei määrata mingeid kohustusi.
Erimeede on erandi piiratud reguleerimisala
arvestades kooskõlas taotletava eesmärgiga.
Vahendi valik
Käibemaksudirektiivi artikli 395 kohaselt on
erandi tegemine ühistest käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni
ettepaneku põhjal nõukogus ühehäälselt antud loa alusel. Lisaks on nõukogu
otsus sobivaim vahend, sest selle saab adresseerida üksikutele
liikmesriikidele.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
5.           TÄIENDAV TEAVE
Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklausel
Ettepanek sisaldab aegumisklauslit.
2013/0043 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
mille kohaselt lubatakse Lätil kehtestada
erimeede, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist
käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ning artiklitest 168 ja 168a
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006.
aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi),[1] eriti selle artikli 395 lõiget
1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Komisjonis 17. juunil 2011.
aastal ja 27. augustil 2012. aastal registreeritud kirjas taotles Läti erandi
tegemist direktiivi 2006/112/EÜ sätetest, millega reguleeritakse
sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust seoses sõiduautodega.
(2)       Komisjon teatas Läti
taotlusest teistele liikmesriikidele 26. novembri 2012. aasta kirjaga. Komisjon
teatas 30. novembri 2012. aasta kirjas Lätile, et tal on olemas taotluse
hindamiseks kogu vajalik teave.
(3)       Direktiivi 2006/112/EÜ artiklitega 168
ja 168a on ette nähtud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha
selliste kaupade ja teenuste eest tasutud käibemaks, mida ta kasutab
maksustatavate tehingute tarbeks. Kõnealuse direktiivi artikli 26 lõike 1
punktis a nõutakse käibemaksu arvestamist, kui ettevõtte vara kasutatakse muuks
kui ettevõtluse tarbeks.
(4)       Muuks kui ettevõtluse tarbeks
kasutamist on raske täpselt määratleda ja isegi kui see on võimalik, on selline
mehhanism tihti koormav. Taotletud loa kohaselt tuleks mitte üksnes ettevõtluse
tarbeks kasutatavate sõiduautode kuludest mahaarvatav käibemaks kehtestada
ühtse protsendimäärana koos mõnede eranditega. Läti esitatud teabe alusel on
põhjendatud protsendimäär 80 %. Selleks et vältida topeltmaksustamist,
tuleks käesoleva otsusega lubatud piirangu rakendusalas tühistada nõue
arvestada käibemaksu sõiduautode muuks kui ettevõtluse tarbeks kasutamise
korral. Kõnealuse lihtsustamismeetme alusel jäetakse kõrvale vajadus pidada
arvet ametiautode isiklikuks tarbeks kasutamise kohta ning samal ajal
välditakse ebaõigest arvepidamisest tulenevat maksudest kõrvalehoidumist.
(5)       Loa kohast mahaarvamisõiguse
piirangut tuleks kohaldada sellise käibemaksu suhtes, mida on makstud ostetud,
liisitud, ühendusesiseselt omandatud või imporditud konkreetsetelt
sõiduautodelt ja nendega seotud kuludelt, sealhulgas ostetud kütuselt.
(6)       Luba tuleks kohaldada üksnes
selliste sõiduautode suhtes, mille suurim lubatud mass ei ületa
3 500 kilogrammi, ning milles ei ole lisaks juhi istekohale rohkem
kui kaheksa istekohta. Kõikide sõiduautode, mille mass ületab
3 500 kilogrammi, ning milles on lisaks juhi istekohale rohkem kui
kaheksa istekohta, muuks kui ettevõtluse tarbeks kasutamine on ettevõtluse
liigist või laadist olenevalt ebaoluline. Tuleks esitada selliste sõiduautode
üksikasjalik loetelu, mis on kõnealuse loa reguleerimisalast välja jäetud ning
mis põhineb autode konkreetsel kasutusel.
(7)       Komisjon võttis 29. oktoobril
2004. aastal vastu ettepaneku nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse
direktiivi 77/388/EMÜ,[2]
et lihtsustada käibemaksuga seotud kohustusi. Vahepeal on direktiiv 77/388/EMÜ
asendatud direktiiviga 2006/112/EÜ. Käesolev ettepanek hõlmab selliste
kulukategooriate ühtlustamist, mille suhtes võib kohaldada mahaarvamisõiguse
erandeid. Käesoleva ettepaneku alusel võib erandit mahaarvamisõigusest
kohaldada maantee-mootorsõidukite suhtes. Seepärast on asjakohane piirata
käesoleva otsuse kohaldamisperioodi kuni kõnealuse direktiivi jõustumiseni.
Siiski on vaja näha ette loa aegumise konkreetne kuupäev juhuks, kui kõnealune
direktiiv ei ole ettenähtud kuupäevaks jõustunud, sest kõnealune luba ning
ettevõtluse ja isiklikuks tarbeks kasutamise üldise jaotuse protsendimäär on
vaja üle vaadata.
(8)       Kui Läti arvates on vajalik
loa pikendamine pärast 2015. aastat, peaks ta hiljemalt 30. märtsiks 2015
esitama komisjonile aruande ülevaatega kohaldatud protsendimäära kohta ning loa
pikendamise taotluse.
(9)       Erandi kohaldamine ei mõjuta
oluliselt lõpptarbimise etapis kogutava maksutulu summat ning see ei mõjuta
ebasoodsalt käibemaksust tulenevaid liidu omavahendeid,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklitest
168 ja 168a lubatakse Lätil piirata 80%-lise määraga õigust arvata maha
käibemaks selliste sõiduautodega seotud kuludelt, mida ei kasutata üksnes
ettevõtluse tarbeks.
Artikkel 2
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26
lõike 1 punktist a ei tohi Läti käsitada maksukohustuslase ettevõtte varade
hulka kuuluvate sõiduautode kasutamist isiklikuks tarbeks tasu eest teenuste
osutamisena, kui kõnealuse sõiduki suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse
artikli 1 kohaselt käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangut.
Artikkel 3
Artiklis 1 osutatud kulud hõlmavad selliste
autode ostmist, liisimist, ühendusesiseselt omandamist või importimist ning
nende hooldus-, remondi- ja kütusekulusid.
Artikkel 4
Artikleid 1 ja 2 tuleks kohaldada
üksnes selliste sõiduautode suhtes, mille suurim lubatud mass ei ületa
3 500 kilogrammi, ning milles ei ole lisaks juhi istekohale rohkem
kui kaheksa istekohta.
Artikkel 5
Artikleid 1 ja 2 ei kohaldata järgmiste
sõiduautokategooriate suhtes:
a) edasimüümiseks, rentimiseks või liisimiseks
ostetavad sõidukid;
b) tasu eest reisijateveoks, sh taksoteenuseks
kasutatavad sõidukid;
c) kaubaveoteenuseks kasutatavad sõidukid;
d) õppesõiduteenuseks kasutatavad sõidukid;
e) valveteenuseks kasutatavad sõidukid;
f) hädaabiteenuseks kasutatavad sõidukid;
g) autode müügiesitluseks kasutatavad
sõidukid.
Artikkel 6
Käesolevas otsuses sätestatud loa pikendamise
taotlus tuleb komisjonile esitada 30. märtsiks 2015.
Igale kõnealuse loa pikendamistaotlusele peab
olema lisatud aruanne, mis hõlmab ülevaadet artiklis 1 sätestatud
protsendimäära kohta.
Artikkel 7
Käesolev otsus kaotab kehtivuse selliste liidu
eeskirjade jõustumisel, millega määratakse kindlaks, millistest
maantee-mootorsõidukitega seotud kuludest ei või käibemaksu täies ulatuses maha
arvata, või 31. detsembril 2015, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
Artikkel 8
Käesolev otsus on adresseeritud Läti
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.
[2]               KOM(2004) 728 (lõplik)