               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 388 final
            2017/0167(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            sõlmida Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
                  1
                (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
                  2
               , määrust (EÜ) nr 562/2006
                  3
                (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
                  4
                (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud seal maksimaalset viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.

               Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
                  5
               ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on aga sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
                  6
                Bahama Ühenduse,
                  7
                Barbadose,
                  8
                Brasiilia,
                  9
                Mauritiuse,
                  10
                Saint Kittsi ja Nevise
                  11
                ning Seišellidega
                  12
                sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
                  13
               ).

               Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
                  14
               . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
                  15
               . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
                  16
               ) jaoks sobilikum.

               Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.

               Läbirääkimised Mauritiuse Vabariigiga viidi edukalt lõpule muutmislepingu parafeerimisega 11. novembril 2016. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele kogu ELi ja Mauritiuse Vabariigi vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses. Lisaks sellele muudeti lepingus mõningaid tehnilisi üksikasju (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.

                  Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Lepingu kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused sõlmida leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Mauritiuse Vabariigi ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.

               Lisatud ettepanek on õiguslik vahend lepingu sõlmimiseks. Nõukogu teeb oma otsuse pärast lepingu allakirjutamist kvalifitseeritud häälteenamusega liidu nimel nõukogu eesistuja määratud isiku vahendusel ning pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Viisanõudest loobumist käsitleva lepingu Mauritiuse Vabariigiga sõlmis Euroopa Liit. Seega on vaja liidu tasandi meedet.

               Lisaks sellele mõjutaks see, kui viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid sõlmiksid liikmesriigid, liidu viisaõigustikku (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 2).

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Mauritiuse Vabariigi ja liidu vahel kehtiva viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.

               3.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Mauritiuse Vabariigiga läbirääkimisi kahe osapoole vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.

               5.MUU TEAVE

               •Läbirääkimiste tulemus

                  Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

                  Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

                  a. Viibimise kestus

                  Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vahelises lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevas lepingus.

                  b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 8 lõige 4)

               Lepinguga muudetakse artikli 8 lõike 4 viimast lauset järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab muudetud lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle muudatusega ühtlustatakse Mauritiuse Vabariigiga sõlmitud viisanõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.

                  c. Ühenduse asendamine liiduga

                  Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 on ainult Euroopa Liidul juriidilise isiku staatus. „Euroopa Ühendus“ sisaldub siiski neis rahvusvahelistes lepingutes, mis jõustusid enne Lissaboni lepingut. Nii on see ka Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu puhul. Muutmislepinguga asendatakse seetõttu ühendus kogu viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses liiduga.

                  d. Ühisdeklaratsioonid

                  Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:

                  - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul ning

                  - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.

                  e. Jõustumine

                  Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.

                  Muutmislepinguga ei mõjutata teisi Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala.

               6.KOKKUVÕTE

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku kiita pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist heaks Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               2017/0167 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               sõlmida Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike 6 teise lõigu punkti a alapunktiga v,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
                  17

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu sõlmis 30. novembri 2009. aasta otsusega Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu. Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile „kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 610/2013
                  18
                tehti liidu viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena kuni 90-päevane viibimine mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               (3)Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vahelisse lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevasse lepingusse tuleb liidu lühiajalise viisarežiimiga täieliku kooskõla saavutamiseks inkorporeerida kõnealune uus määratlus.

               (4)Komisjon on pidanud liidu nimel Mauritiuse Vabariigiga läbirääkimisi lepingu üle, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“).

               (5)Kooskõlas nõukogu otsusega (EL) 2017/[…] on lepingule alla kirjutatud.

               (6)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  19
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  20
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (8)Leping tuleks seetõttu heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), kiidetakse liidu nimel heaks.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel lepingu artiklis 2 sätestatud teate
                  21
               .

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

                     (3)
                  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (5)
                  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 3.

                     (7)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 24.

                     (8)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 10.

                     (9)
                  Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).

                     (10)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 17.

                     (11)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 38.

                     (12)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 31.

                     (13)
                  Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Nõusolek anti [...].

                     (18)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 610/2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni, nõukogu määrusi (EÜ) nr 1683/95 ja (EÜ) nr 539/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 767/2008 ja (EÜ) nr 810/2009 (ELT L 182, 29.6.2013, lk 1).

                     (19)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (20)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

                     (21)
                  Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 388 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            sõlmida Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               sõlmida Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               Euroopa Liidu ja Mauritiuse Vabariigi vaheline
               LEPING,

               millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt ning

               MAURITIUSE VABARIIK (edaspidi „Mauritius“)

               teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised“,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Ühenduse ja Mauritiuse Vabariigi vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. märtsil 2010,

               KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,

               VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,

               VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,

               PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,

               VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,

               SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,

               KINNITADES VEEL KORD, et käesolev leping hõlmab Euroopa Liidu kõigi liikmesriikide kodanikke, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, julgeolekul ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

               (1)Pealkirjas ja artikli 3 lõikes 5, artikli 6 lõikes 1 ning artikli 8 lõikes 7 asendatakse sõna „ühendus“ sõnaga „liit“.

               (2)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.

               (3)Artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „Euroopa Liidu kodanikud võivad viibida Mauritiuse territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“

               (4)Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Mauritiuse kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvestamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Mauritiuse kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“

               (5)Artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad „kolme kuu“ sõnadega „90 päeva“ ning sõna „ühenduse“ asendatakse sõnaga „liidu“.

               (6)Artikli 8 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“

               Artikkel 2

               Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.

               Käesolev leping on koostatud … [koht] … [kuupäev] … [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Euroopa Liidu nimel

               Mauritiuse Vabariigi nimel

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA

               On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Mauritiuse ametiasutused muudaksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.

               Ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes“ osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibitud päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ________


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.7.2017
            COM(2017) 360 final
            2017/0150(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega lubatakse Rumeenial anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Praeguseks 97 riigi (sealhulgas kõik ELi liikmesriigid) poolt ratifitseeritud rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta konventsioon“) eesmärk on taastada endine olukord, mille käigus ebaseaduslikult ära viidud või kinni hoitud lapsed tagastatakse kiiresti konventsiooniosaliste kindlaks määratud keskasutustevahelise koostöösüsteemi kaudu.

               Kuna lapseröövi ennetamine on oluline osa lapse õiguste edendamist käsitlevast ELi poliitikast, tegeleb Euroopa Liit rahvusvahelisel tasandil aktiivselt 1980. aasta konventsiooni kohaldamise tõhustamisega ning kutsub kolmandaid riike üles sellega ühinema.

               Tšiili andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 23. veebruaril 1994. Konventsioon jõustus Tšiilis 1. mail 1994.

               1980. aasta konventsioon on juba jõustunud Tšiili ja ELi 27 liikmesriigi vahel. Üksnes Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut Tšiili ühinemiseks konventsiooniga.

               Island andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 14. augustil 1996. Konventsioon jõustus Islandil 1. septembril 1996.

               1980. aasta konventsioon on juba jõustunud Islandi ja ELi 27 liikmesriigi vahel. Üksnes Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut Islandi ühinemiseks konventsiooniga.

               Bahama andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 1. oktoobril 1993. Konventsioon jõustus Bahamal 1. jaanuaril 1994.

               1980. aasta konventsioon on juba jõustunud Bahama ja ELi 26 liikmesriigi vahel. Üksnes Taani ja Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut Bahama ühinemiseks konventsiooniga.

               1980. aasta konventsiooni artikli 38 lõikes 4 sätestatakse, et konventsioon kehtib üksnes ühineva riigi ja nende lepinguosaliste riikide vahel, kes on tema ühinemise deklaratsiooniga heaks kiitnud.

               ELi ainupädevust kolmandate riikide 1980. aasta konventsiooniga ühinemise heakskiitmise küsimustes kinnitas Euroopa Liidu Kohus, kellega komisjoni algatusel konsulteeriti.

               14. oktoobril 2014 kinnitas Euroopa Liidu Kohus oma arvamuses 1/13, et nõusoleku andmine kolmanda riigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva konventsiooniga kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse.

               Kohus nõudis selles küsimuses üksmeelt ELi tasandil, et hoida ära vahelduvat geomeetriat liikmesriikide vahel.

               Kuna rahvusvahelise lapseröövi küsimus kuulub Euroopa Liidu ainuvälispädevusse, tuleb otsus Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemisele nõusoleku andmise kohta ELi tasandil vastu võtta nõukogu otsuse kujul. Rumeenia peaks seega tegema Euroopa Liidu huvides avalduse nõustumise kohta Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemisega.

               Rumeenia nõusolek muudaks 1980. aasta konventsiooni kohaldatavaks Bahama ja ELi kõigi liikmesriikide vahel, välja arvatud Taani. Tšiili ja Islandi puhul hakatakse 1980. aasta konventsiooni kohaldama kõigi ELi liikmesriikidega.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  1980. aasta Haagi konventsioon on nõukogu määruse nr 2201/2003 (tuntud kui „Brüsseli IIa määrus“) rahvusvaheline analoog vanema sooritatud lapseröövide valdkonnas. Viimane on abieluasjade ja vanemliku vastutuse küsimustes tehtava ELi õigusalase koostöö nurgakivi
                     1
                  .

                  Määruse üks peamisi eesmärke on hoida ära lapserööve liikmesriikide vahel, kehtestades menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine liikmesriiki, kus on nende alaline elukoht. Selleks sisaldab Brüsseli IIa määruse artikkel 11 1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatud menetlust, mida on täiendatud mõningate selle aspektide selgitustega, eelkõige seoses lapse ärakuulamise, otsuse tegemise tähtajaga pärast tagastamistaotluse esitamist ja lapse tagastamisest keeldumise põhjendustega. Määrusega on kehtestatud ka sätted, mis reguleerivad tagasitoomisel tekkivaid vastuolusid ja erinevates liikmesriikides väljastatud tagasitoomisest keeldumise otsuseid.

                  Euroopa Liit toetab rahvusvahelisel tasandil kolmandate riikide ühinemist 1980. aasta konventsiooniga, et liikmesriigid saaks rahvusvaheliste lapseröövidega tegeledes toetuda ühtsele õigusraamistikule.

                  Ajavahemikul juuni 2015 – detsember 2016 on juba vastu võetud 10 nõukogu otsust, et kiita heaks 10 kolmanda riigi (Maroko, Singapur, Vene Föderatsioon, Albaania, Andorra, Seišellid, Armeenia, Korea Vabariik, Kasahstan ja Peruu) ühinemine 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi konventsiooniga
                     2
                  .

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Käesolev ettepanek on seotud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärgiga kaitsta lapse õigusi. 1980. aasta Haagi konventsiooni eesmärk on kaitsta last vanema sooritatud lapseröövi kahjuliku mõju eest ja tagada lapsele kontakti säilimine mõlema vanemaga, näiteks tagades suhtlusõiguse tulemusliku kohaldamise.

               Samuti tuleb rõhutada, et ettepanek on kooskõlas vahendusmenetluse edendamise eesmärgiga piiriüleste perekonnasiseste vaidluste lahendamisel. Direktiivi vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades
                  3
                kohaldatakse ka perekonnaõiguse suhtes ühises Euroopa õigusruumis. Ka 1980. aasta Haagi konventsioon kutsub üles perekonnasiseste vaidluste sõbralikule lahendamisele. Üks heade tavade juhend, mille Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents 1980. aasta Haagi konventsiooni alusel avaldas, on pühendatud vahendamise kasutamisele konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvate rahvusvaheliste perekonnasiseste lapsi puudutavate vaidluste lahendamisele. Euroopa Komisjoni algatusel on see juhend tõlgitud peale inglise ja prantsuse keele kõigisse ELi keeltesse ja ka araabia keelde, et toetada dialoogi riikidega, mis ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud, ja aidata leida konkreetseid viise lahendada nende riikidega probleeme, mida tekitavad rahvusvahelised lapseröövid
                  4
               .

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Arvestades asjaolu, et otsus käsitleb rahvusvahelist lepingut, on õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 218 koos artikli 81 lõikega 3. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.

                  Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning seetõttu osalevad nad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning kohaldamisel.

                  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev ettepanek on koostatud kooskõlas nõukogu juba vastu võetud samateemaliste otsustega ning see ei lähe kaugemale kui on vajalik ELi ühtse tegutsemise saavutamiseks rahvusvaheliste lapseröövide valdkonnas, tagades et Rumeenia annab teatava aja jooksul nõusoleku Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga.

               •3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Rumeenia, kellega komisjon konsulteeris tema valmisoleku asjus nõustuda Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemisega 1980. aasta konventsiooniga, andis positiivse vastuse.

                  24. aprilli 2017. aasta ekspertide kohtumise arutelud näitasid, et praeguses etapis ei ole liikmesriikidel vastuväiteid Rumeenia nõusolekule Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks 1980. aasta konventsiooniga.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Võttes arvesse, et konventsioon Tšiili ja Islandiga on juba jõustunud 27 liikmesriigiga ja konventsioon Bahamaga on jõustunud 26 liikmesriigiga, olid komisjon ja liikmesriikide eksperdid seisukohal, et sellistel juhtudel puudub eriline vajadus hinnata olukorda asjaomases kolmandas riigis.

                  Liikmesriikide eksperdid ei teatanud ühestki probleemist seoses 1980. aasta konventsiooni kohaldamisega Tšiili, Islandi ja Bahama suhtes.

               •Mõju hindamine

                  Sarnaselt ajavahemikul 2015–2016 juba vastu võetud nõukogu 10 otsusega teatavate kolmandate riikide 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemise heakskiitmise kohta, ei ole käesoleva õigusakti iseloomu tõttu mõjuhinnangut vaja. Tšiili, Islandi ja Bahama olukorra eraldi hindamist loeti ebavajalikuks, võttes arvesse nii asjaolu, et konventsioon kehtib vastavalt juba ELi 26 ja 27 liikmesriigiga, kui ka Rumeenia valmisolekut nõustuda Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemisega.

               •4.MÕJU EELARVELE

                  Kavandatud otsusel puudub mõju eelarvele.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Kuna ettepanek käsitleb ainult Rumeenia volitamist kiita heaks Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemine 1980. aasta konventsiooniga, piirdub selle rakendamise seire kontrolliga, kas Rumeenia järgib kirjaliku nõusoleku sõnastust ja selle hoiuleandmise tähtaega, ning kas ta teavitab komisjoni hoiuleandmisest, nagu on sätestatud nõukogu otsuses.

               2017/0150 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega lubatakse Rumeenial anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 3 koostoimes artikliga 218,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  5
               ,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit on seadnud üheks eesmärgiks edendada lapse õiguste kaitset, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3. Selle poliitika oluliseks osaks on meetmed laste kaitsmiseks ebaseadusliku äraviimise või kinnihoidmise eest.

               (2)Nõukogu on võtnud vastu määruse (EÜ) nr 2201/2003
                  6
                („Brüsseli IIa määrus“), mille eesmärk on kaitsta lapsi ebaseaduslikust äraviimisest või kinnipidamisest tuleneva kahjuliku mõju eest ning kehtestada menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine nende alalisse elukohta, ning tagada suhtlusõiguse ja eestkosteõiguse kaitse.

               (3)Brüsseli IIa määrus täiendab ja tugevdab rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitlevat 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni („1980. aasta Haagi konventsioon“), millega kehtestatakse rahvusvahelisel tasandil osalisriikide ja keskasutuste vaheline kohustuste ja koostöö süsteem eesmärgiga tagastada kiiresti ebaseaduslikult äraviidud või kinnihoitud lapsed.

               (4)Kõik liidu liikmesriigid on 1980. aasta Haagi konventsiooni osalised.

               (5)Liit kutsub kolmandaid riike üles 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinema ning toetab 1980. aasta Haagi konventsiooni korrektset rakendamist, osaledes koos liikmesriikidega muu hulgas Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsil regulaarselt korraldatavates erikomisjonides.

               (6)Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kohaldatav ühine õigusraamistik on tõenäoliselt parim lahendus tundlikele rahvusvahelist lapseröövi käsitlevatele juhtumitele.

               (7)1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatakse, et seda kohaldatakse ühineva riigi ja selliste osalisriikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud.

               (8)1980. aasta Haagi konventsiooniga ei saa ühineda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid nagu liit. Seetõttu ei saa liit konventsiooniga ühineda ega ühineva riigi ühinemist käsitlevat kirjalikku nõusolekut hoiule anda.

               (9)Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu arvamusele 1/13 kuuluvad 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks antud kirjalikud nõusolekud liidu ainupädevusse välisasjades.

               (10)Tšiili andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 23. veebruaril 1994. Konventsioon jõustus Tšiilis 1. mail 1994.

               (11)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Rumeenia, on Tšiili ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. Tšiili on oma nõusoleku andnud Küprosele, Sloveeniale, Bulgaariale, Eestile, Lätile, Leedule ja Maltale. Tšiili olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Rumeenia võib anda liidu huvides nõusoleku Tšiili ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele.

               (12)Island andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 14. augustil 1996. Konventsioon jõustus Islandil 1. septembril 1996.

               (13)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Rumeenia, on Islandi ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. Island on oma nõusoleku andnud Bulgaariale, Eestile, Lätile, Leedule ja Maltale. Islandi olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Rumeenia võib anda liidu huvides nõusoleku Islandi ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele.

               (14)Bahama andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 1. oktoobril 1993. Konventsioon jõustus Bahamal 1. jaanuaril 1994.

               (15)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Rumeenia, on Bahama ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. Bahama on oma nõusoleku andnud Bulgaariale, Küprosele, Eestile, Lätile, Leedule, Maltale ja Sloveeniale. Bahama olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Rumeenia võib anda liidu huvides nõusoleku Bahama ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele.

               (16)Seetõttu tuleks anda Rumeeniale luba anda liidu huvides hoiule oma kirjalikud nõusolekud Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks kooskõlas käesolevas otsuses sätestatud tingimustega. Liidu muud liikmesriigid on Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud ja ei peaks seepärast uut kirjalikku nõusolekut hoiule andma, kuna olemasolev kirjalik nõusolek on rahvusvahelise avaliku õiguse kohaselt kehtiv.

               (17)Brüsseli IIa määrus on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning nad osalevad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (18)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.
                     Rumeeniale antakse luba anda liidu huvides nõusolek Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga („1980. aasta Haagi konventsioon“).

               2.
                     Rumeenia annab liidu huvides hiljemalt … [12 kuud pärast käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeva] hoiule kirjaliku nõusoleku Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, mis on sõnastatud järgmiselt:

               „[LIIKMESRIIGI täielik nimi] nõustub vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2017/... *Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemisega rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga“.

                  73.
                     Rumeenia teavitab oma Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks antud kirjaliku nõusoleku hoiuleandmisest nõukogu ja komisjoni ning edastab komisjonile kirjaliku nõusoleku teksti kahe kuu jooksul pärast selle hoiule andmist.

               Artikkel 2

               Liikmesriigid, kes andsid enne käesoleva otsuse vastuvõtmist hoiule oma kirjalikud nõusolekud Tšiili, Islandi ja Bahama ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, ei anna hoiule uusi kirjalikke nõusolekuid.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 338, 23.12.2003, lk 31.

                     (2)
                  Vastu on juba võetud 10 nõukogu otsust, millega lubatakse liikmesriikidel anda nõusolek järgmiste riikide ühinemiseks 1980. aasta konventsiooniga: Andorra (nõukogu 15. juuni 2015. aasta otsus 2015/1023); Seišellid (nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus 2015/2354); Venemaa (nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus 2015/2355); Albaania (nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus 2015/2356); Singapur (nõukogu 15. juuni 2015. aasta otsus 2015/1024); Maroko (nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus 2015/2357); Armeenia (nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus 2015/2358); Korea Vabariik (nõukogu 8. detsembri 2016. aasta otsus 2016/2313) , Kasahstan (nõukogu 8. detsembri 2016. aasta otsus 2016/2311) ja Peruu (nõukogu 8. detsembri 2016. aasta otsus 2016/2312).

                     (3)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiiv 2008/52/EÜ vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT L 136, 24.5.2008, lk. 3);

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (5)
                  ELT C , , lk .

                     (6)
                  Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, 23.12.2003, lk 1).

                     (7)
                  ELT: sisestada käesoleva otsuse number.


				|

		52013PC0252

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepinguga asutatud kahepoolses järelevalvenõukogus Euroopa Liidu poolt võetava seisukoha kohta, milles käsitletakse otsust nr 0004, millega muudetakse kõnealuse koostöölepingu 1. lisa /* COM/2013/0252 final - 2013/0132 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU
TAUST
1.1       Taust
2007. aastal
väljendas USA lennundussektor muret selle üle, et ELi eeskirjades Euroopa
Lennundusohutusametile (edaspidi „EASA”) makstavate lõivude ja tasude kohta ei
tehta vahet Euroopa sertifitseerimisprojektide ja USA Föderaalse Lennuameti
(edaspidi „USA Lennuamet”) poolt USA toodetele antud kinnituste suhtes
kohaldatava EASA valideerimismenetluse vahel.
Pärast
mitut selleteemalist mõttevahetust nõustus Euroopa Komisjon lõpuks sellega, et
EASAle valideerimise eest makstavad lõivud tuleks vastavalt Ameerika
Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelisele tsiviillennunduse ohutuse
reguleerimise alasele koostöölepingule (edaspidi „leping”) läbi vaadata.
Kahepoolne
järelevalvenõukogu leppis 2011. aasta juunis peetud kohtumisel kokku, et
lepingu 1. lisa tingimuste kohaselt USA taotlejate poolt EASAle makstavad
lõivud USA Lennuameti poolt antud kinnituste valideerimise eest vaadatakse
läbi. Seejärel kiideti 11. detsembril 2011 peetud kahepoolse järelevalvenõukogu
kohtumisel heaks tingimused, mille alusel määratakse valideerimistasude
töörühma (edaspidi „töörühm”) koosseis.
Kahepoolne
järelevalvenõukogu tegi USA Lennuameti, Euroopa Komisjoni ja EASA esindajatest
koosnevale töörühmale, ülesandeks vaadata läbi praegu EASAs USA toodete
valideerimisel kohaldatavate tasude ja lõivude kehtestamisel kohaldatavad
menetlused ja meetodid ning töötada välja soovitused lepingu muutmiseks
eesmärgiga kõrvaldada EASA poolt USA toodete valideerimisel kohaldatavate
lõivudega seonduvad probleemid.
1.2       EASA
lõivude ja tasude süsteemi selgitus
Kõik EASAle
makstavad lõivud on ette nähtud komisjoni määrusega (EÜ) nr 593/2007
(muudetud), milles on sätestatud EASA-le makstavad lõivud ja tasud kõikide
sertifitseerimistoimingute puhul.
Kõnealuses määruses
on täpselt kindlaks määratud iga sertifikaadi (mitmeaastaste projektide korral
iga aasta kohta eraldi) ja selle kinnituse eest makstav tasu ning lisaks
tunnitasu määr teatavatele toimingutele, mille eest makstakse tunnitasu alusel
Kõigi toodete, osade ja seadmete sertifitseerimisega seonduvate toimingute
(sealhulgas remonditööde andmete heakskiitmine jne), samuti
organisatsioonikinnituste (sealhulgas projekteerimisorganisatsioonide,
tootjaorganisatsioonide, hooldusorganisatsioonide puhul jne) väljaandmisega
seonduva tegevuse eest peavad nimetatud sertifikaatide / kinnituste taotlejad
täies ulatuses ise maksma. Lisaks sellele peavad täielikult olema kaetud EASA
kulud, mis on seotud nende toodete, osade ja seadmete jätkuva lennukõlblikkuse
sertifitseerimisega, ning kulud, mis seonduvad kinnitatud organisatsioonide
järelevalvega, ning mis samuti on sätestatud samas määruses.
Määrusega (EÜ) nr
593/2007 ettenähtud lõive kohandatakse igal aastal teatud koefitsiendi
ulatuses, et võtta arvesse inflatsiooni. Selleks et jätkuvalt tagada võimalus
EASA kulude tasaarvestamiseks nende lõivude põhjal, tuleb kõnealused lõivud
korrapäraselt läbi vaadata, ja seda võib vajaduse korral teha komisjon
kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. Lõivud arvestatakse ja neid ajakohastatakse
tegeliku sertifitseerimistegevuse andmete, varem kantud kulude ja äriplaanis
edasise arengu kohta esitatud andmete põhjal. Selle teabe põhjal arvutatakse
välja tunnitasumäärad ja kohaldatavate kindlaksmääratud lõivude summad. See
meetod võimaldab lõive nii suurendada kui ka vähendada, kui see on
tõendusandmetega põhjendatud.
1.3       Vähenduskoefitsiendi
kohaldamine lepingus
Töörühmas peetud
arutelude käigus selgus, et ei EASA ega USA Lennuamet ei olnud lepingu sätteid
täielikult üle võtnud. Kuigi mõlemad tehnilised asutused töötavad ühtsete
valideerimispõhimõtete järgi, mis peaksid esindama lepingu sisu ja ideid, on
selge, et tegelikkuses ei ole lepingu kasutegur täielikult rakendust leidnud.
EASA lõivude
tabelites pööratakse erilist tähelepanu ELi välise sertifitseerimistegevuse
teatavatele valdkondadele. Näiteks tuleb EASA tüübisertifikaadi lisa eest, mis
on liigitatud kategooriasse „põhiline”, maksta sama palju kui lihtsa EASA
tüübisertifikaadi lisa eest, hoolimata konstruktsioonimuudatuse keerukusest.
Samuti on jätkuva lennukõlblikkusega seonduva tegevuse suhtes kohaldatavad
lõivud muude kui ELi poolt väljaantud sertifikaatide puhul arvestatud
vähendatud määra alusel. Osas 145 käsitletavate organisatsiooni sertifikaatide
valideerimise suhtes kohaldatavad lõivud on samuti arvutatud vähendatud määra
alusel.
Sellegipoolest on
määrusega (EÜ) nr 593/2007 ette nähtud, et EASA peab koguma lõive, mis
kajastavad sertifitseerimise kogukulusid. Sertifikaatide ja kinnituste eest
makstavad lõivud on arvestatud eelkõige sarnaste projektide ressursimahukuse
varasemate andmete ja äriplaani andmete alusel. Sellise meetodi korral ei ole
EASA-l lõivude ja tasude määramisel võimalik spetsiaalselt arvesse võtta oma
kahepoolsete lepingute partnereid, sealhulgas ka USAd. Kui on vaja põhjalikumat
regulatsiooni, kui on sätestatud kõnealuses määruses, siis tuleb selleks kas
määrus asendada või kasutada rahvusvahelist lepingut, mis on määruse suhtes
ülimuslik.
Seda arvesse võttes
ja eesmärgiga täpsemalt kajastada lepingu artikli 14 sisu, mille kohaselt
lõivud peavad olema õiglased, mõistlikud ja osutatud teenusele kohased, leppis
töörühm kokku ja soovitas, et kahepoolne järelevalvenõukogu võtaks vastu otsuse
kohaldada määruses (EÜ) nr 593/2007 sätestatud lõivude tabelites vähenduskoefitsienti,
et lepingus sätestatud valideerimisprotsessist oleks ka kasu. See
vähenduskoefitsient tuleb lisada lepingu 1. lisa sätetesse, et viia lepingu
vahendusel määrusesse (EÜ) nr 593/2007 sisse vajalik erand.
1.4       Menetluslikud
aspektid
Asjakohane nõukogu otsus ja leping jõustusid
1. mail 2011 pärast seda, kui lepingupartnerid olid teatanud jõustumiseks
vajaliku riigisisese menetluse lõpuleviimisest.
Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu
võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus
sätestatud organis ELi nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb
vastu võtta õigusliku toimega akte.
Nõukogu otsuse
2011/719/EL[1]
(Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse
reguleerimise alase koostöölepingu sõlmimise kohta) artikli 4 lõikes 4 on
sätestatud, et nõukogu otsustab lepingu lisade muudatuste üle, kui need on
seotud asjakohaste liidu õigusaktide muutmisega.
Selleks on vaja
vastu võtta nõukogu otsus ELi poolt kahepoolses järelevalvenõukogus võetava
seisukoha kohta seoses otsusega muuta lepingu 1. lisa. Kavandatud nõukogu otsus
on lisatud otsuse nr 0004 eelnõuna.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Liikmesriike teavitati korrapäraselt kogu
läbirääkimiste aja jooksul.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
1.1.        Kavandatud meetme kokkuvõte
Lepingu 1. lisa kavandatud muudatusega
võetakse kasutusele vähenduskoefitsient, mida kohaldatakse EASA poolt Ameerika
Ühendriikide (lennundus)toodete valideerimise eest sissenõutavate lõivude ja
tasude suhtes, et kajastada lepingu ideid ja sellest lepingust tulenevat kasu.
1.2.        Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.
1.3.        Subsidiaarsuse põhimõte
Lepingus on käsitletud küsimusi, mis kuuluvad
ELi pädevusse ja mille käsitlemiseks tuleb USAga suhelda ELi tasandil.
1.4.        Mõju kehtivatele ELi
õigusaktidele
Määruse (EÜ) nr 593/2007 praegu kehtivate
sätete kohaselt ei tehta vahet EASA lõivudel ja tasudel, mida tuleb maksta
(Euroopa) sertifitseerimisprojektide puhul, ning neil lõivudel ja tasudel, mida
tuleb maksta selliste toodete valideerimisel, mis on pärit neist kolmandatest
riikidest, kes ei ole sõlminud ELiga kahepoolseid lennundusohutuslepinguid.
Oluline element nende lepingute puhul, mis põhinevad vastastikusel usaldusel ja
näitavad, et lepingupartnerid tunnustavad lepingus sätestatud süsteemide
ohutuse võrdset taset, on tõhususe kasv, mis tuleneb sellest, et teise
lepingupartneri tööprotsesse ja tulemusi võetakse arvesse ning seega vähenevad
valideerimisega kaasnev töökoormus ja seonduvad kulud.
Kavandatud vähenduskoefitsiendi lepingu 1.
lisasse lisamise õiguslik mõju avaldub selles, et rahvusvahelisel tasandil
sõlmitud lepinguna on kõnealuse lepingu staatus selline, et selle sätted on
määruse (EÜ) nr 593/2007 praegu kehtivate sätete suhtes ülimuslikud. Selleks et
neid sätteid ei kohaldataks ainuüksi (ELi/USA) lepingu tulemusena, on sellest
lepingust tulenevad sätted vaja lisada määrusesse (EÜ) nr 593/2007, mida ka
juba tehakse.
Võimalikku mõju eelarvele on kirjeldatud
punktis 4.
4.           MÕJU EELARVELE
EASA lõivudest ja tasudest
saadava tulu hinnanguline puudujääk, mis kaasneb lepingu 1. lisa muudatuse
jõustumisega, võib olla umbes 450 000 eurot, mis kaetakse täielikult EASA
lõivude ja tasudega seotud eelarvevahendite ümberpaigutamise arvelt. .
2013/0132 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse
vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepinguga
asutatud kahepoolses järelevalvenõukogus Euroopa Liidu poolt võetava seisukoha
kohta, milles käsitletakse otsust nr 0004, millega muudetakse kõnealuse
koostöölepingu 1. lisa
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eelkõige selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni
ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu 7. märtsi 2011. aasta
otsus 2011/719/EL Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise
tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu sõlmimise kohta[2] (edaspidi „leping”) jõustus 1.
mail 2011. aastal.
(2)       Kõnealuse lepingu artikli 3
punkti C alapunkti 2 kohaselt võib lepingu artikli 3 punkti A alusel asutatud
kahepoolne järelevalvenõukogu muuta lepingu lisasid kooskõlas lepingu artikli
19 punktiga B.
(3)       On asjakohane sätestada
seisukoht, mille Euroopa Liit võtab kahepoolses järelevalvenõukogus vastavalt
nõukogu otsuse 2011/719/EL artikli 4 lõikele 4 selle konkreetse otsuse suhtes,
millega muudetakse lepingu 1. lisa,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse
vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu artikli 3
punktis A osutatud kahepoolses järelevalvenõukogus Euroopa Liidu poolt võetav
seisukoht, milles käsitletakse kahepoolses järelevalvenõukogus vastuvõetavat
otsust lepingu 1. lisa muutmise kohta, põhineb käesolevale otsusele lisatud
kahepoolse järelevalvenõukogu otsuse nr 0004 eelnõul.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise
päeval.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
AMEERIKA ÜHENDRIIKIDE
JA EUROOPA LIIDU
VAHELISE
TSIVIILLENNUNDUSE OHUTUSE REGULEERIMISE ALASE
KOOSTÖÖLEPINGU KOHASE
KAHEPOOLSE
JÄRELEVALVENÕUKOGU
OTSUSE PROTOKOLL
OTSUS nr 0004
Vastavalt Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu vahelise
tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu (edaspidi
„leping”) artikli 19 punktile B, milles on ette nähtud, et lepingu lisade
muudatused tuleb teha kõnealuse lepingu artikli 3 alusel asutatud kahepoolse
järelevalvenõukogu otsusega, võtab kahepoolne järelvalvenõukogu vastu järgmise
otsuse:
1.      Lepingu 1. lisa
muudetakse nii, et lisatakse uus punkt 3.2.11, mille tekst on järgmine:
„3.2.11.a)         Alates 1. jaanuarist 2013
ei tohi lõivud, mille tehniline asutus kehtestab ühe kalendriaasta jooksul
taotlejale või registreeritud üksusele selleks, et kõnealune tehniline asutus
punkti 3.2.4 kohaselt valideeriks ja annaks kinnituse
            i)          õhusõiduki, selle
mootorite, propellerite ja seadmete projektile,
            ii)         tüübisertifikaadi
lisadele,
            iii)         teatud olulistele muudatustele tüübiprojektis
vastavalt tehnilise rakendamise korrale või
            iv)        muudatustele müra ja
heitgaasi osas,
ületada 95 % lõivudest,
mida kõnealune tehniline asutus oleks taotlejale või registreeritud üksusele
kehtestanud samal kalendriaastal samaväärse projekti, tüübisertifikaadi lisa,
teatava olulise muudatuse või müra ja heitgaasi muudatuse kinnitamiseks
teostatava sertifitseerimismenetluse suhtes.
b)     Lõivud, mida tehniline asutus kehtestab ühe kalendriaasta
jooksul taotlejale või registreeritud üksusele selleks, et kõnealune tehniline
asutus teostaks punkti 3.2.4 kohase valideerimise, peavad kajastama tõhususe
suurenemist, mis saadi sertifitseerimisprotsessi asemel valideerimisprotsessi
kasutades. Tõhususe suurenemist ja sellega seonduvat lõivude vähendamist tuleb
põhjendada asjakohaste andmetega. Selleks vaatab kahepoolne järelevalvenõukogu
alapunktis a kindlaksmääratud protsendimäära korrapäraselt läbi ja kohandab
seda, võttes vastu asjakohase otsuse.”
2.         Uue punkti 3.2.11
alapunktis b nimetatud korrapärast läbivaatamist ei tehta sagedamini kui iga
kahe aasta järel. Nagu on sätestatud lepingu 1. lisa punktis 2.2.1, abistab
kahepoolset järelevalvenõukogu sertifitseerimise järelevalvenõukogu, kes
teostab kõnealused läbivaatamised ja töötab välja kõik vajalikud otsused.
Läbivaatamine ja otsus põhinevad tehniliste asutuste esitatud andmetel.
Muudatus jõustub viimase allkirja andmise kuupäeval, mis on esitatud
allpool.
Kahepoolse
järelevalvenõukogu nimel:
 AMEERIKA ÜHENDRIIKIDE TARNSPORDIMINISTEERIUMI FÖDERAALNE LENNUAMET   ||   || EUROOPA KOMISJON EUROOPA LIIT
   ALLKIRJASTAS: ||     ||   ||   ALLKIRJASTAS: ||
     Ametikoht: ||     Lennuohutusüksuse juht ||   ||     Ametikoht: ||     Liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi lennunduse ja rahvusvahelise transpordi direktor
   KUUPÄEV: ||     ||   ||   KUUPÄEV: ||
   KOHT: ||   Washington, DC: ||   ||   KOHT: ||   Brüssel, Belgia
[1]               ELT L 291, 9.11.2011, lk 1.
[2]               ELT L 291, 9.11.2011, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.10.2017
            COM(2017) 599 final
            2017/0261(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2017. aasta osamaksu kolmandat osa

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Käesoleva ettepanekuga esitatakse nõukogu otsuse eelnõu 2017. aastal Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF“) makstava liikmesriikide osamaksu kolmanda osa kohta.

                  11. EAFi ja teiste seni avatud EAFi vahendite (s.t 8., 9. ja 10. EAFi) haldamisel kehtivad järgmised õigusnormid:

                  - praegu kehtiv koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (AKV–ELi koostööleping) viimati muudetud kujul
                     1
                  ,

                  - sisekokkulepe nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV–ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa
                     2
                   (11. EAFi sisekokkulepe),

                  - nõukogu määrus (EL) 2015/323, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust
                     3
                   (11. EAFi finantsmäärus).

                  Eespool nimetatud dokumendid sisaldavad liikmesriikide mitmeaastaseid kohustusi EAFi sularahahalduse finantsiliseks toetamiseks. 11. EAFi finantsmääruse kohaselt tasuvad liikmesriigid korrapäraseid osamakse EAFi sularahahaldusele vastavalt eelnevalt kindlaks määratud finantskohustustele. Korrapärased osamaksud tasutakse vastavalt nõukogu tehnilistele otsustele, mis kajastavad eelnevalt kindlaks määratud finantskohustuste rakendamist.

                  Seepärast ei kohaldata käesoleva ega muude korrapäraste osamaksunõuete suhtes kõiki seletuskirja pealkirju.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate sätetega

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid.

               •Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtetega

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõike 7 kohaselt täpsustatakse eraldi, milliseid summasid haldab komisjon ja milliseid Euroopa Investeerimispank (EIP).

                  11. EIP on edastanud komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt Euroopa Arengufondi finantsmääruse artiklile 52.

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Kuna komisjoni puhul on kustutatud kõik varasemate EAFide summad, käivad käesolevas ettepanekus nimetatud osamaksunõuded 11. EAFi summade kohta.

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõike 5 kohaselt peab nõukogu tegema käesoleva ettepaneku kohta otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva pärast komisjoni ettepaneku esitamist.

                  Kooskõlas nõukogu otsuse (EL) 2017/1206
                     4
                   artikliga 2 liikmesriikide osamaksusid, mis on sätestatud kaheksandat ja üheksandat EAFi käsitleva sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a, vähendatakse. Vähendamine arvatakse maha liikmesriikide 2017. aasta osamaksu kolmandast osast ja/või 2018. aasta osamaksu esimesest osast olenevalt sellest, millise kohandamisviisi liikmesriik valib.

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 23 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei maksa osamaksusummat tähtaegselt, peab ta tasuma maksmata jäänud summalt intressi vastavalt samas artiklis sätestatud intressi maksmise korrale.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid.

               •Proportsionaalsus

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid.

               •Vahendi valik

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ei kohaldata

               2017/0261 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas
                  2017. aasta osamaksu kolmandat osa

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV–ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa
                  5
                (edaspidi „sisekokkulepe“), eriti selle artikli 7 lõiget 2,

               võttes arvesse nõukogu 2. märtsi 2015. aasta määrust (EL) 2015/323, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust
                  6
                (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“), eriti selle artikli 21 lõiget 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon esitab 11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõikes 5 sätestatud korras 10. oktoobriks 2017 ettepaneku, milles täpsustatakse a) liikmesriikide 2017. aasta osamaksu kolmanda osa suurus ning b) 2016. aasta aastane osamaks, mida on muudetud juhul, kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest.

               (2)Euroopa Investeerimispank on edastanud komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt EAFi finantsmääruse artiklile 52.

               (3)EAFi finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide raames ette nähtud summad. Seetõttu tuleks esitada nõue tasuda 11. EAFi osamaks Euroopa Komisjonile.

               (4)Nõukogu võttis 11. novembril 2016 komisjoni ettepaneku alusel vastu otsuse (EL) 2016/2026, milles määratakse liikmesriikide 2017. aasta EAFi osamaksu summad järgmiselt: komisjonile 3 850 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispangale 150 000 000 eurot
                  7
               .

               (5)Nõukogu on otsustanud vähendada osamaksusid 200 000 000 euro võrra kaheksandast ja üheksandast EAFist vabanenud rahaliste vahendite arvelt
                  8
               ,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Arengufondi osamaksude summad, mille liikmesriigid maksavad Euroopa Komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2017. aasta osamaksu kolmanda osana, on esitatud käesoleva otsuse lisa tabelis.

               Need osamaksude maksed võib ühendada osamaksude vähendamisega 200 000 000 euro võrra kaheksandast ja üheksandast EAFist vabanenud rahaliste vahendite arvelt vastavalt iga liikmesriigi edastatud kohandamiskavale.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

                     (2)
                  ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (3)
                  ELT L 58, 3.3.2015, lk 17–38.

                     (4)
                  ELT L 173, 6.7.2017, lk 15.

                     (5)
                  ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 58, 3.3.2015, lk 17–38.

                     (7)
                  ELT L 313, 19.11.2016, lk 25–27.

                     (8)
                  ELT L 173, 6.7.2017, lk 15.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.10.2017
            COM(2017) 599 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2017. aasta osamaksu kolmandat osa

               LISA

                        LIIKMESRIIGID

                        Osa 10. EAFis (%)

                        Osa 11. EAFis (%)

                        2017. aasta osamaksu 3. osa (eurodes)

                        Kokku

                        Komisjon

                        EIP

                        11. EAF

                        10. EAF

                        BELGIA

                        3,53

                        3,24927

                        27 618 795,00

                        0,00

                        27 618 795,00

                        BULGAARIA

                        0,14

                        0,21853

                        1 857 505,00

                        0,00

                        1 857 505,00

                        TŠEHHI VABARIIK

                        0,51

                        0,79745

                        6 778 325,00

                        0,00

                        6 778 325,00

                        TAANI

                        2,00

                        1,98045

                        16 833 825,00

                        0,00

                        16 833 825,00

                        SAKSAMAA

                        20,50

                        20,57980

                        174 928 300,00

                        0,00

                        174 928 300,00

                        EESTI

                        0,05

                        0,08635

                        733 975,00

                        0,00

                        733 975,00

                        IIRIMAA

                        0,91

                        0,94006

                        7 990 510,00

                        0,00

                        7 990 510,00

                        KREEKA

                        1,47

                        1,50735

                        12 812 475,00

                        0,00

                        12 812 475,00

                        HISPAANIA

                        7,85

                        7,93248

                        67 426 080,00

                        0,00

                        67 426 080,00

                        PRANTSUSMAA

                        19,55

                        17,81269

                        151 407 865,00

                        0,00

                        151 407 865,00

                        HORVAATIA

                        0,00

                        0,22518

                        1 914 030,00

                        0,00

                        1 914 030,00

                        ITAALIA

                        12,86

                        12,53009

                        106 505 765,00

                        0,00

                        106 505 765,00

                        KÜPROS

                        0,09

                        0,11162

                        948 770,00

                        0,00

                        948 770,00

                        LÄTI

                        0,07

                        0,11612

                        987 020,00

                        0,00

                        987 020,00

                        LEEDU

                        0,12

                        0,18077

                        1 536 545,00

                        0,00

                        1 536 545,00

                        LUKSEMBURG

                        0,27

                        0,25509

                        2 168 265,00

                        0,00

                        2 168 265,00

                        UNGARI

                        0,55

                        0,61456

                        5 223 760,00

                        0,00

                        5 223 760,00

                        MALTA

                        0,03

                        0,03801

                        323 085,00

                        0,00

                        323 085,00

                        MADALMAAD

                        4,85

                        4,77678

                        40 602 630,00

                        0,00

                        40 602 630,00

                        AUSTRIA

                        2,41

                        2,39757

                        20 379 345,00

                        0,00

                        20 379 345,00

                        POOLA

                        1,30

                        2,00734

                        17 062 390,00

                        0,00

                        17 062 390,00

                        PORTUGAL

                        1,15

                        1,19679

                        10 172 715,00

                        0,00

                        10 172 715,00

                        RUMEENIA

                        0,37

                        0,71815

                        6 104 275,00

                        0,00

                        6 104 275,00

                        SLOVEENIA

                        0,18

                        0,22452

                        1 908 420,00

                        0,00

                        1 908 420,00

                        SLOVAKKIA

                        0,21

                        0,37616

                        3 197 360,00

                        0,00

                        3 197 360,00

                        SOOME

                        1,47

                        1,50909

                        12 827 265,00

                        0,00

                        12 827 265,00

                        ROOTSI

                        2,74

                        2,93911

                        24 982 435,00

                        0,00

                        24 982 435,00

                        ÜHENDKUNINGRIIK

                        14,82

                        14,67862

                        124 768 270,00

                        0,00

                        124 768 270,00

                        EL 28 KOKKU

                        100,00

                        100,00

                        850 000 000,00

                        0,00

                        850 000 000,00