               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.6.2017
            COM(2017) 322 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmise kohta(Soome taotlus – EGF/2017/002 FI/Microsoft 2)

               SELETUSKIRI

               ETTEPANEKU TAUST

               1.Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist (edaspidi „EGF“) rahalise toetuse saamise suhtes kohaldatavad eeskirjad on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruses (EL) nr 1309/2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006
                  1
                (edaspidi „EGFi määrus“).

               2.Soome esitas 1. veebruaril 2017 taotluse EGF/2017/002 FI/Microsoft 2, et saada EGFist rahalist toetust seoses koondamistega
                  2
                ettevõtja Microsoft (Microsoft Mobile Oy), tema 11 tarnija ja tootmisahela järgmise etapi tootja juures.

               3.Pärast taotluse hindamist otsustas komisjon kooskõlas EGFi määruse kõikide kohaldatavate sätetega, et EGFist rahalise toetuse andmise tingimused on täidetud.

               TAOTLUSE KOKKUVÕTE

                        EGFi taotlus

                        EGF/2017/002 FI/Microsoft 2

                        Liikmesriik

                        Soome

                        Asjaomane piirkond / asjaomased piirkonnad (NUTS
                           3
                         2. tasand)

                        Helsingi-Uusimaa (Uusimaa, FI1B1)

                        Lääne-Soome (Pirkanmaa, FI197)

                        Lõuna-Soome (Varsinais-Suomi, FI1C1)

                        Taotluse esitamise kuupäev

                        1. veebruar 2017

                        Taotluse kättesaamise kinnitamise kuupäev

                        1. veebruar 2017

                        Lisateabe nõudmise kuupäev

                        15. veebruar 2017

                        Lisateabe esitamise tähtaeg

                        29. märts 2017

                        Hindamise lõpuleviimise tähtaeg

                        21. juuni 2017

                        Sekkumiskriteerium

                        EGFi määruse artikli 4 lõike 1 punkt a

                        Põhiettevõtja

                        Microsoft (Microsoft Mobile Oy))

                        Asjaomaste ettevõtjate arv

                        12

                        Majandussektor(id)

                        (NACE Revision 2 osa)
                           4

                        62 Programmeerimine, konsultatsioonid jms tegevused

                        Tütarettevõtjate, tarnijate ja tootmisahela järgmise etapi tootjate arv

                        11

                        Vaatlusperiood (neli kuud)

                        12. juuli 2016 – 12. november 2016

                        Koondamiste arv vaatlusperioodil (a)

                        1 248

                        Koondamiste arv enne või pärast vaatlusperioodi (b)

                        0

                        Koondamiste koguarv

                        1 248

                        Rahastamisnõuetele vastavate toetusesaajate koguarv

                        1 248

                        Sihtrühma kuuluvate toetusesaajate koguarv

                        1 000

                        Sihtrühma kuuluvate mittetöötavate ja mitteõppivate noorte arv

                        0

                        Individuaalsete teenuste eelarve (eurodes)

                        5 559 300

                        EGFi rakendamise eelarve
                           5
                         (eurodes)

                           307 500

                        Kogueelarve (eurodes)

                        5 866 800

                        EGFi toetus (60 %) (eurodes)

                        3 520 080

               TAOTLUSE HINDAMINE

               Menetlus

               4.Soome ametiasutused esitasid taotluse EGF/2017/002 FI/Microsoft 2 kaheteist nädala jooksul alates EGFi määruse artiklis 4 sätestatud sekkumiskriteeriumide täitmise kuupäevast, s.o 1. veebruaril 2017. Komisjon kinnitas taotluse kättesaamist samal päeval ja palus Soome ametiasutustelt lisateavet 15. veebruaril 2017. Lisateave esitati kuue nädala jooksul alates teabenõude esitamise kuupäevast. Täieliku taotluse saamisest alates arvestatav 12 nädala pikkune tähtaeg, mille jooksul komisjon peaks hindama taotluse vastavust rahalise toetuse andmise tingimustele, lõpeb 21. juunil 2017.

               Taotluse rahastamiskõlblikkus

               Asjaomased ettevõtjad ja toetusesaajad

               5.Taotlus hõlmab 1 248 töötajat, kes koondati ettevõtja Microsoft Oy (Microsoft Mobile Oy) ning tema 11 tarnija ja tootmisahela järgmise etapi tootja juures. Põhiettevõtja tegutseb majandusharus, mis on liigitatud NACE Revision 2 osa 62 (programmeerimine, konsultatsioonid jms tegevused) alla. Microsoft Mobile Oy-s koondatud inimesed elavad peamiselt NUTS 2. tasandi piirkondades Helsingi-Uusimaal, Lääne-Soomes ja Lõuna-Soomes.

                        Ettevõtjad ja koondatud töötajate arv vaatlusperioodil

                        Microsoft Mobile Oy

                        1 191

                        Manpower Group Solutions

                        14

                        Accenture Oy

                        5

                        Sale Nordic Oy

                        1

                        HCL Technologies Ltd

                        3

                        Spellpoint Oy

                        1

                        ISS Palvelut OyManpower

                        20

                        Symbio Finland Oy

                        3

                        JOT Automation Oy

                        1

                        Tieto Oy

                        2

                        Lionbridge Oy

                        6

                        Varamiespalvelu-Group Oy

                        1

                        Ettevõtjaid kokku: 12

                        Koondatuid kokku:

                        1 248

                        Tegevuse lõpetanud füüsilisest isikust ettevõtjaid kokku:

                        0

                        Rahastamise nõuetele vastavaid töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid kokku:

                        1 248

               Sekkumiskriteeriumid

               6.Soome ametiasutused esitasid taotluse EGFi määruse artikli 4 lõike 1 punkti a kohaste sekkumiskriteeriumide alusel, milles on seatud tingimuseks, et vaatlusperioodiks oleva nelja kuu jooksul on liikmesriigi ettevõtja koondanud vähemalt 500 töötajat, kaasa arvatud töötajad, kelle on koondanud nimetatud ettevõtja tarnijad ja tootmisahela järgmise etapi tootjad.

               7.Taotluses viidatud neljakuuline vaatlusperiood kestis 12. juulist 2016 kuni 12. novembrini 2016.

               8.Vaatlusperioodil toimusid järgmised koondamised:

               –Microsoft koondas 1 191 töötajat,

               –Microsofti 11 tarnija või tootmisahela järgmise etapi tootja juures koondati 57 töötajat.

               Koondamiste ja tegevuse lõpetamise juhtude arvutamine

               9.Vaatlusperioodil toimunud koondamisi arvutati järgmiselt:

               –1 248 koondatud töötajat kuupäevast, mil tööandja esitas töötajale individuaalse teate koondamise või töölepingu lõpetamise kohta.

               Rahastamisnõuetele vastavad toetusesaajad

               10.Rahastamise nõuetele vastavaid toetusesaajaid on kokku 1 248.

               Seos koondamiste ja maailmakaubanduses globaliseerumise tagajärjel toimunud suurte struktuurimuutuste vahel

               11.Et näidata seost koondamiste ja maailmakaubanduses globaliseerumise tagajärjel toimunud suurte struktuurimuutuste vahel, väidab Soome, et tööjõu vähendamise peamine põhjus on mobiiltelefonide sektoris valitsev üleilmne konkurents ja sellest tulenev Microsoft Mobile Oy (ja tema Windowsi-põhise operatsioonisüsteemi) turuosa vähenemine.

               12.Pärast seda, kui Microsoft (USA) omandas Nokia mobiiltelefonide äri, asutati 2014. aastal ettevõtja Microsoft Mobile Oy, kelle peakorter on Soomes Espoos. Soomes paiknev ettevõtja Microsoft Mobile Oy võttis üle ligikaudu 4 700 Nokia töötajat.

               13.Nokia kasutas üksnes Microsofti Windowsi operatsioonisüsteemi. Microsoft Mobile Oy jätkas seda tava. Kõnealuse operatsioonisüsteemi üleilmne turuosa oli 2013. aasta keskel 3,3 %, see vähenes 2016. aastal 0,8 %-le. Konkurentide operatsioonisüsteemid suurendasid 2016. aasta alguseks oma turuosa (nt Android 82,2 %-le ja iOS (Apple) 14,6 % -le
                  6

                  7
               ).

               14.Turuosa vähenemine jätkus hoolimata asjaolust, et Microsoft Mobile Oy hakkas tegema uusi mobiilseadmeid ja investeeris nende disaini, koostisse ja turustamisse
                  8
               .. Konkurendid pakuvad odavamat riistvara ja odavamaid operatsioonisüsteemitooteid, mis tärkava majandusega turgude ja ka Euroopa uutele tarbijatele väga meeldivad.

               15.Käesolev taotlus on järg mitmele varasemale Soome poolt Nokia allakäiguga seoses esitatud taotlusele (EGF/2007/003 FI/Perlos, EGF/2012/006 FI/Nokia Salo, EGF/2013/001 FI/Nokia, EGF/2015/001 FI/Broadcom, EGF/2015/005 FI/Computer Programming, EGF/2016/001 FI/Microsoft ja EGF/2016/008 FI/Nokia Network Systems).

               Koondamisi ja tegevuse lõpetamist põhjustanud sündmused

               16.Mobiiliseadmete tootmine liigub järjest enam madalamat palka maksvatesse riikidesse, kus töötingimused on sageli kehvad
                  9
               . Madalatel palkadel on kulutasuvuses oma osa
                  10
               . Tärkavatel turgudel on odavad mobiiliseadmed väga nõutud. Ka Euroopas kasvab nende import
                  11
               .

               17.Nokia turuosa vähenemise tingis arvukate, madalast tööjõu- ja tootmiskuludest kasu lõikavate Ida-Aasia nutitelefonitootjate agressiivne turuletulek.

               18.Selles konkurentsivõitluses osutusid võitjateks USAs ja Aasias paiknevad tootjad, kes kasutavad Android- ja iOS- operatsioonisüsteemide tarkvara.

               19.Androidil on sadu partnereid, eelkõige Aasias, ja nad toovad igal aastal turule uusi telefonimudeleid. Androidil on mitu valikuvõimalust, mis jäävad keskmise või madala lõpphinnaga vahemikku. See on väga oluline India, Aafrika ja Lähis-Ida turgudel.

               20.Mobiiliseadmete tootmine on üle viidud Lõuna-Koreast Hiinasse ja üpris hiljuti isegi madalamate kuludega riikidesse, nagu Vietnam
                  12
               .

               21.2016. aasta mais teatas Microsoft, et kärbib Soomes Microsoft Mobile Oy-s kuni 1 350 töökohta. Microsoft Mobile Oy on sulgemas kogu oma tegevust. 550 töötajat kaotasid töö Helsingi-Uusimaa piirkonnas, 500 Pirkanmaal (Lääne-Soome) ja 300 Salos (Lõuna-Soome).

               22.Praegu menetletakse ühte EGFi sekkumist (EGF/2016/001 FI/Microsoft), millega soovitakse toetada varem Microsofti juures koondatud töötajaid. Käesoleva ettepaneku sihtrühma kuuluvad toetusesaajad on kõnealuse juhtumi omadest eraldatud.

               Koondamiste eeldatav mõju kohalikule, piirkondlikule või riigi majandusele ja tööhõivele

               Koondamistest mõjutatud NUTS 2. tasandi piirkonnad on Helsingi-Uusimaa, Lõuna-Soome ja Lääne-Soome.

               Helsingi-Uusimaa

               23.2012.–2016. aasta ulatuslikud koondamised puudutasid põhiliselt elektroonika- ja tarkvaratööstust. 2016. aastal toimusid koondamised mitmes tootmissektoris ja ehitusel.

               24.Info-ja kommunikatsioonisektoris töötavate inimeste arv Uusimaal oli 2016. aasta kolmandas kvartalis 6 000 võrra väiksem kui aasta varem. Kõrgharidusega isikute ja IKT spetsialistide hulgas kasvab töötus veelgi
                  13
               .

               25.2012.–2016. aasta ulatuslikud koondamised Helsingis, Espoos ja Vantaas puudutasid põhiliselt elektroonika- ja tarkvaratööstust. Nende sektorite ettevõtjad koondasid aastatel 2012–2016 enam kui 5 000 töötajat.

               26.Ligikaudu 72 % Microsofti poolt selles piirkonnas koondatud töötajatest on kõrgharidusega.

               Lääne-Soome

               27.Selles piirkonnas on Microsoft Mobile Oy koondamistest kõige rohkem mõjutatud Pirkanmaa.

               28.2016. aastal oli Pirkanmaa tööhõive- ja majandusarengu ametis (edaspidi „TE palvelut“) registreeritud 38 077 töötut tööotsijat. Töötud tööotsijad moodustasid 14,6 % töövõimelisest elanikkonnast
                  14
               .

               29.Pirkanmaa TE palvelut on praegu registreerinud IKT sektoris umbes 1 700 töötut tööotsijat. 2016. aastal oli Pirkanmaa IKT sektoris kõigi töötute tööotsijate hulgas pikaajalisi töötuid 40 %.

               30.Kutsealade arvestuses oli töötuse kasv kõige suurem kõrgharidusega spetsialistide hulgas. 2016. aasta septembris oli piirkonnas töötu tööotsijana registreeritud kokku 6 084 akadeemilise kraadiga isikut. Kõrgelt haritud töötajate tööhõivemäär kasvas selle piirkonna tehnoloogiasektoris eelmisel aastal 8,1 protsendipunkti.

               Lõuna-Soome

               31.Selles piirkonnas mõjutasid Microsoft Mobile Oy koondamised kõige rohkem Salo linna piirkonda. Salos kaotab Microsofti juures TE palvelute teatel töö 300 töötajat.

               32.Kokku on Salos aastatel 2007–2014 kaotatud 6 900 töökohta (töökohtade arv vähenes 26 protsendipunkti). Endise Nokia mobiiltelefonide tootmise lõpetamise ja majanduslanguse tagajärjel suurenes selles piirkonnas aastatel 2008–2016 töötus üle kahe korra.

               33.Piirkonna töötuse määr on kasvanud rohkem kui kümme protsendipunkti, st 7,0 %-lt 17,5 %-le. See muutus on erakordne isegi võrreldes Soome teiste omavalitsustega, kus paikneb Nokia/Microsoft
                  15
               ..

               34.Salo töötute seas kasvas kõrgharidusega inimeste osakaal.

               Sihtrühma kuuluvad toetusesaajad ja kavandatud meetmed

               Sihtrühma kuuluvad toetusesaajad

               35.Meetmetes osalevate koondatud töötajate hinnanguline arv on 1 000. Kõnealused töötajad jagunevad soo, kodakondsuse ja vanuse alusel järgmiselt:

                        Kategooria

                        Sihtrühma kuuluvate
                           toetusesaajate arv

                        Sugu:

                        Mehed:

                        740

                        (74,0 %)

                        Naised:

                        260

                        (26,0 %)

                        Kodakondsus:

                        ELi kodanikud:

                        955

                        (95,5 %)

                        ELi mittekuuluvate riikide kodanikud:

                        45

                        (4,5 %)

                        Vanuserühm:

                        15–24aastased:

                        0

                        (0 %)

                        25–29aastased:

                        25

                        (2,5 %)

                        30–54aastased:

                        925

                        (92,5 %)

                        55–64aastased:

                        50

                        (5,0 %)

                        üle 64aastased:

                        0

                        (0 %)

               Kavandatud meetmete rahastamiskõlblikkus

               36.Koondatud töötajatele osutatavad individuaalsed teenused koosnevad järgmistest meetmetest.

               –Nõustamine ja muud ettevalmistavad meetmed: meetmete hulka kuuluvad tööotsimiskoolitus, tööjõu liikuvuse alane toetus (EURESe teenused), personaalne nõustamine (töönõustamine), karjäärinõustamine ja ekspertide poolne hindamine.

               –Tööhõive- ja ettevõtlusteenused: meetmete hulka kuuluvad sõltumatu tööotsimise toetamine, pädevuste hindamine, katseajaga töö pakkumine ja värbamisüritused.

               –Koolitus: meede hõlmab kutseõpet, jätku- ja muutusekoolitust, ümberõpet, ettevõtluskoolitust ja tööjõu liikuvusega seotud koolitust.

               –Ettevõtlusega alustamise toetus: meetme raames antakse ettevõtlusega alustamise toetust, et soodustada äri loomist, äritegevuse alustamist ja täisajaga tegutsema hakkamist IKT või muus sektoris.

               –Palgatoetus: meetmega toetatakse uuel töökohal töötamist, vähendades uue tööandja palgakulusid. Palgatoetus moodustab 30–50 % töötaja palgakuludest.

               –Sõidu- ja majutuskulude hüvitised: meetmega kaetakse kulud, mida tööotsija kannab koolituse ajal.

               37.Kirjeldatud kavandatud meetmed on aktiivsed tööturumeetmed, mis on EGFi määruse artikli 7 kohaselt rahastamiskõlblikud. Need meetmed ei asenda passiivseid sotsiaalse kaitse meetmeid.

               38.Soome on esitanud nõutud teabe meetmete kohta, mida asjaomased ettevõtjad peavad võtma riigisiseste õigusaktide või kollektiivlepingute kohaselt. Nad on kinnitanud, et EGFi rahaline toetus ei asenda ühtegi niisugust meedet.

               Eelarveprognoos

               39.Hinnangulised kogukulud on 5 866 800 eurot, mis sisaldavad individuaalsete teenuste kulusid summas 5 559 300 eurot ning ettevalmistus-, haldus-, teavitamis- ja reklaami- ning kontrolli- ja aruandluskulusid summas 307 500 eurot.

               40.EGFist taotletud rahalise toetuse kogusumma on 3 520 080 eurot (60 % kogukuludest).

                        Meetmed

                        Osalejate hinnanguline arv

                        Hinnanguline kulu osaleja kohta
                        (eurodes)

                        Hinnangulised kogukulud*

                        (eurodes)

                        Individuaalsed teenused (EGFi määruse artikli 7 lõike 1 punktide a ja c kohased meetmed)

                        Nõustamine ja muud ettevalmistavad meetmed (Valmennukset ja muut valmentavat toimenpiteet)

                        195

                        1 200

                        234 000

                        Tööhõive- ja ettevõtlusteenused (Työllisyys- ja yrityspalvelut)

                        800

                        606

                        484 800

                        Koolitus (Koulutus)

                        535

                        6 000

                        3 210 000

                        Ettevõtluse alustamise toetus (Starttiraha)

                        18

                        8 000

                        144 000

                        Vahesumma (a):

                        Protsent individuaalsete teenuste paketist

                        –

                        4 072 800

                        (73,26 %)

                        Toetused ja stiimulid (EGFi määruse artikli 7 lõike 1 punkti b kohased meetmed)

                        Palgatoetus (Palkkatuki)

                        163

                        9 000

                        1 467 000

                        Sõidu- ja majutuskulude hüvitised (Liikkuvuusavustus)

                        130

                        150

                        19 500

                        Vahesumma (b):

                        Protsent individuaalsete teenuste paketist

                        –

                        1 486 500

                        (26,74 %)

                         EGFi määruse artikli 7 lõike 4 kohased meetmed

                        1. Ettevalmistav tegevus

                        –

                        9 000

                        2. Haldamine

                        –

                        143 000

                        3. Teavitamine ja reklaam

                        –

                        115 500

                        4. Kontroll ja aruandlus

                        –

                         40 000

                        Vahesumma (c):

                        Protsent kogukuludest:

                        –

                        307 500

                        (5,24 %)

                        Kogukulud (a + b + c):

                        –

                        5 866 800

                        EGFi toetus (60 % kogukuludest)

                        –

                        3 520 080

               *: % on ümardatud, muud näitajad ei ole.

               41.Tabelis esitatud meetmetega (EGFi määruse artikli 7 lõike 1 punkti b kohased meetmed) seotud kulud ei ületa 35 % kooskõlastatud individuaalsete teenuste paketi kogukuludest. Soome on kinnitanud, et nende meetmete puhul nõutakse sihtrühma kuuluvate toetusesaajate aktiivset osalemist tööotsingul või koolitusmeetmetes.

               42.Soome kinnitas ka, et füüsilisest isikust ettevõtjate ja selliste isikute puhul, kes on alustanud tegevust ettevõtjana või kes on ettevõtte üle võtnud, ei ületa investeeringud 15 000 eurot ühe toetusesaaja kohta.

               Kulude rahastamiskõlblikkuse periood

               43.Soome ametiasutused hakkasid sihtrühma toetusesaajatele individuaalseid teenuseid osutama 12. juulil 2016. Seega võib nende meetmete kulude katteks saada EGFist toetust alates 12. juulist 2016 kuni 1. veebruarini 2019.

               44.Soome hakkas EGFi rakendamisega seotud halduskulusid kandma 12. juulil 2016. Ettevalmistus-, haldus-, teavitamis- ja reklaami- ning kontrolli- ja aruandluskulude katteks võib seega anda EGFi rahalist toetust alates 12. juulist 2016 kuni 1. augustini 2019.

               Vastastikune täiendavus liikmesriikide või liidu vahenditest rahastatavate meetmetega

               45.Riikliku eel- või kaasrahastamise eraldised on enamasti pärit tööhõive- ja majandusministeeriumi haldusalasse kuuluvate riiklike tööhõiveametite eelarvest. Mõnda teenust rahastatakse majandusarengu-, transpordi- ja keskkonnaküsimustega tegelevate keskuste (ELY-keskused) ning tööhõive ja majandusarengu ametite (TE palevelut) tegevuskuludest.

               46.Soome on kinnitanud, et EGFist rahalist toetust saavad eespool kirjeldatud meetmed ei saa toetust liidu teistest rahastamisvahenditest.

               Sihtrühma kuuluvate toetusesaajate või nende esindajate või tööturu osapoolte ning kohalike ja piirkondlike asutustega konsulteerimise kord

               47.Soome on andnud teada, et kooskõlastatud individuaalsete teenuste pakett on koostatud konsulteerides töörühmadega, kuhu kuulusid ELY-keskuste, asjaomaste piirkondade TE palvelute, Microsofti, Soome tehnoloogiatööstuse, ametiühingu (Pro), Soome inseneride kutseliidu ja Soome innovatsiooni rahastamiskeskuse esindajad.

               Haldus- ja kontrollisüsteemid

               48.Taotlus sisaldab haldus- ja kontrollisüsteemi kirjeldust, milles on täpsustatud asjaomaste asutuste vastutusalad. Soome on komisjonile teatanud, et rahalist toetust haldab tööhõive- ja majandusministeerium, mis on EGFi korraldus- ja sertifitseerimisasutus ning EGFi väljamakseid tegev vahendusasutus. EGFi vahendite haldamine on tehtud ülesandeks selle ministeeriumi tööhõive ja ettevõtluse osakonnale.

               49.Sertifitseerimisülesandeid täidab personali- ja haldusüksus. Makseid toetusesaajatele teevad piirkondlikud majandusarengu-, transpordi- ja keskkonnaküsimustega tegelevad keskused ning tööhõive ja majandusarengu ametid.

               50.Auditeerimise eest vastutab sõltumatu siseauditi üksus, mis tegutseb tööhõive- ja majandusministeeriumi kantseleiülema alluvuses.

               Asjaomase liikmesriigi kohustused

               51.Soome on esitanud kõik vajalikud kinnitused seoses järgmisega:

               –kavandatud meetmetele juurdepääsu võimaldamisel ja nende rakendamisel järgitakse võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid;

               –liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud nõuded kollektiivse koondamise kohta on täidetud;

               –töötajaid koondanud ettevõtjad, kes on pärast koondamisi tegevust jätkanud, on täitnud seoses koondamistega oma õigusjärgsed kohustused ning oma töötajaid vastavalt toetanud;

               –kavandatud meetmed ei saa toetust liidu muudest fondidest ega rahastamisvahenditest ning välistatud on topeltrahastamine;

               –kavandatud meetmed täiendavad struktuurifondidest rahastatavaid meetmeid;

               –EGFi rahaline toetus vastab liidu riigiabi menetlus- ja materiaalõiguse normidele.

               MÕJU EELARVELE

               Eelarvet käsitlev ettepanek

               52.Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
                  16
                artiklis 12 on sätestatud, et EGFi toetused ei tohi ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 150 miljonit eurot (2011. aasta hindades).

               53.Olles hinnanud taotlust EGFi määruse artikli 13 lõikes 1 sätestatud tingimuste kohaselt ning arvestades sihtrühma kuuluvate toetusesaajate arvu, kavandatavaid meetmeid ja hinnangulisi kulusid, teeb komisjon ettepaneku, et taotluse alusel rahalise toetuse andmiseks võetaks kasutusele EGFi vahendeid 3 520 080 euro suuruses summas, mis moodustab 60 % kavandatud meetmete kogukuludest.

               54.EGFi vahendite kasutuselevõtmise ettepaneku kohta teevad otsuse Euroopa Parlament ja nõukogu ühiselt, nagu on sätestatud 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  17
                punktis 13.

               Seotud õigusaktid

               55.Komisjon esitab koos EGFi kasutuselevõtmise otsuse ettepanekuga Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku 3 520 080 euro ümberpaigutamiseks asjakohasele eelarvereale.

               56.Koos EGFi vahendite kasutuselevõtmise otsust käsitleva ettepanekuga võtab komisjon rakendusaktina vastu rahalise toetuse andmise otsuse, mis jõustub päeval, mil Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu kavandatud otsuse EGFi vahendite kasutuselevõtmise kohta.

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmise kohta
                  (Soome taotlus – EGF/2017/002 FI/Microsoft 2)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1309/2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006,
                  18
                eriti selle artikli 15 lõiget 4,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  19
                eriti selle punkti 13,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (EGF) eesmärk on toetada maailmakaubanduses globaliseerumise tõttu toimunud oluliste struktuurimuutuste, üleilmse finants- ja majanduskriisi jätkumise või uue üleilmse finants- ja majanduskriisi tõttu koondatud töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid, kes on oma tegevuse lõpetanud, ning aidata neil tööturule tagasi pöörduda.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  20
                artikli 12 kohaselt ei tohi EGFist antav toetus ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 150 miljonit eurot (2011. aasta hindades).

               (3)1. veebruaril 2017 esitas Soome taotluse, et saada EGFist rahalist toetust seoses koondamistega ettevõtja Microsoft Oy (Microsoft Mobile Oy), tema 11 tarnija ja tootmisahela järgmise etapi tootja juures. Taotluse kohta esitati lisateavet vastavalt määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 8 lõikele 3. Taotlus vastab EGFi rahalise toetuse kindlaksmääramise nõuetele, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1309/2013 artiklis 13.

               (4)Seega tuleks võtta kasutusele EGFi vahendid, et anda Soome taotluse alusel rahalist toetust summas 3 520 080 eurot.

               (5)Selleks et EGFi vahendeid saaks võimalikult kiiresti kasutusele võtta, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu 2017. aasta üldeelarvest võetakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi raames kulukohustuste ja maksete assigneeringutena kasutusele 3 520 080 eurot.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval. Seda kohaldatakse alates [the date of its adoption]*.

                  21Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 855.

                     (2)
                  EGFi määruse artikli 3 tähenduses.

                     (3)
                  Komisjoni 8. novembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1046/2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS), seoses uueks piirkondlikuks jaotuseks vajalike aegridade edastamisega (ELT L 310, 9.11.2012, lk 34).

                     (4)
                  ELT L 393, 30.12.2006, lk 1.

                     (5)
                  Kooskõlas määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 7 lõikega 4.

                     (6)

                     www.statista.com/chart/4112/smartphone-market-share

                     (7)

                     https://www.strategyanalytics.com/strategy-analytics/news/strategy-analytics-press-releases/strategy-analytics-press-release/2016/11/02/strategy-analytics-android-captures-record-88-percent-share-of-global-smartphone-shipments-in-q3-2016#.WTosOjclGUl

                     (8)

                     www.statista.com/chart/4112/smartphone-market-share

                     (9)

                     http://www.businessinsider.com/samsung-factory-working-conditions-2012-11?r=US&IR=T&IR=T

                     (10)

                     http://comptryx.com/product/global_salary_survey

                     (11)

                     https://www.kantarworldpanel.com/global/News/Android-Share-Tops-75-in-Europes-Largest-Markets

                     (12)

                     http://www.thanhniennews.com/business/samsung-shifts-plants-from-china-to-vietnam-to-protect-margins-392.html

                     (13)

                     http://julkaisut.valtioneuvosto.fi/bitstream/handle/10024/78927/TKAT_Oct_2016_en.pdf?sequence=1

                     (14)

                     http://julkaisut.valtioneuvosto.fi/bitstream/handle/10024/78927/TKAT_Oct_2016_en.pdf?sequence=1

                     (15)

                     http://www.itproportal.com/2015/07/20/nokias-woes-pushing-finnish-town-salo-further- into-recession/

                     (16)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (17)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (18)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 855.

                     (19)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (20)
                  Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (21)
                   Date to be inserted by the Parliament before the publication in OJ.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.2.2016
            COM(2016) 53 final
            2016/0031(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega luuakse liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste vahelisi energiakokkuleppeid ja mittesiduvaid vahendeid käsitlev teabevahetusmehhanism ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 994/2012/EL
            (EMPs kohaldatav tekst)
            {SWD(2016) 27 final}{SWD(2016) 28 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Energialiidu strateegias (COM(2015) 80) on märgitud, et „[e]nergiajulgeoleku (ja eriti gaasivarustuse kindluse) tagamiseks on oluline, et energia ostmiseks kolmandate riikidega sõlmitud lepingud vastavad täielikult ELi õigusaktidele.” Sama põhimõtet järgides kutsus Euroopa Ülemkogu 19. märtsi 2015. aasta järeldustes üles „tagama kõigi välistelt tarnijatelt gaasi ostmisega seotud lepingute puhul ELi õiguse täieliku järgimise, eelkõige suurendades selliste lepingute läbipaistvust ja kooskõla ELi energiajulgeoleku alaste sätetega”.

               Parlament ja nõukogu võtsid 25. oktoobril 2012 vastu otsuse liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste vahelisi energiakokkuleppeid käsitleva teabevahetuse mehhanismi loomise kohta (valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus),
                  1
                mis jõustus 17. novembril 2012. Kõnealuse mehhanismi põhipunkt on see, et pärast valitsustevahelise kokkuleppe sõlmimist liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel kontrollib komisjon asjaomase kokkuleppe vastavust liidu õigusele.

               Komisjon on alates 2012. aastast saanud kõnealuse mehhanismi rakendamisel märkimisväärseid kogemusi. Komisjon on vastavalt analüüsile, mis on esitatud mõjuhinnangus valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise kohta ning Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud aruandes valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse kohaldamise kohta, et ehkki praegune süsteem on kasulik selleks, et saada teavet olemasolevate valitsustevaheliste kokkulepete kohta ja teha kindlaks liidu õigusele mittevastavusest tulenevad probleemid, ei piisa sellest nende vastuolude kõrvaldamiseks. Euroopa energialiidu strateegias on täpsemalt märgitud, et „[p]raktikas on ilmnenud, et nende lepingute üle uuesti läbirääkimiste pidamine on väga raske. Allakirjutanute seisukohad on juba kindlaks määratud, mis toob kaasa poliitilise surve lepingu mis tahes aspekti muutmise vältimiseks.”

               Seepärast looks komisjoni kaasamine enne valitsustevaheliste kokkulepete sõlmimist liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel olulist lisaväärtust ning aitaks kõrvaldada võimalikud vastuolud rahvusvaheliste lepingute õigusest ja ELi õigusest liikmesriikidele tulenevate kohustuste vahel.

               Seoses sellega on valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamisel kaks põhieesmärki:

               1) tagada valitsustevaheliste kokkulepete vastavus ELi õigusele, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine ja suurendada ELi energiajulgeolekut, ning

               2) suurendada valitsustevaheliste kokkulepete läbipaistvust, et muuta ELi energiavarustus tasuvamaks ja suurendada liikmesriikidevahelist solidaarsust.

               Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

               Käesolev ettepanek on kooskõlas mitmesuguste ELi energiaturu toimimise parandamiseks ja ELi energiajulgeoleku suurendamiseks ELis vastu võetud meetmetega.

               Praegu kehtiva valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamine on osa 2015. aasta veebruaris vastu võetud energialiidu strateegiast, millega määratakse kindlaks ELi läbivaadatud energiapoliitika üldine kontekst ja juhtimisstruktuur.

               Energialiidu strateegia tegevuskava sisaldab arvukalt meetmeid ELi energiajulgeoleku suurendamiseks. Seega tuleks käesoleva ettepaneku puhul võtta arvesse ka teisi algatusi, sealhulgas gaasivarustuskindlust käsitleva määruse
                  2
                läbivaatamist. Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus on tihedalt seotud gaasivarustuskindlust käsitleva määrusega, kuid otsusega loodud teabevahetusmehhanismi kohaldamisala on laiem. Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevas otsuses on selline kokkulepe määratletud kui „ühe või enama liikmesriigi ning ühe või enama kolmanda riigi vaheline õiguslikult siduv kokkulepe, mis mõjutab energia siseturu korraldust või toimimist või liidu energiavarustuse kindlust”. Seega kohaldatakse valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevat otsust kõikide energiatoodetega, eelkõige gaasi, nafta ja elektriga, seotud tarneid ja taristut hõlmavate valitsustevaheliste kokkulepete suhtes. Ainus, mida otsus ei hõlma, on valitsustevahelised kokkulepped, milles käsitletakse Euratomi asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluvaid küsimusi. Nende kokkulepete jaoks on Euratomi asutamislepingu artikliga 103 ette nähtud konkreetne eelmenetlus.

               Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse kohaldamisalasse ei kuulu äriettevõtjate vahelised kaubanduslepingud
                  3
               . Käesoleva ettepanekuga ei laiendata valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse kohaldamisala valitsustevaheliste kokkulepetega seotud kaubanduslepingutele, kuna vastavalt energialiidu strateegiale on kaubanduslikud gaasitarnelepingud hõlmatud gaasivarustuskindlust käsitleva määruse läbivaatamise ettepanekus.

               Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega

                  Käesolev ettepanek hõlmab enamat kui ELi energiapoliitikat. Tagades valitsustevaheliste kokkulepete vastavuse ELi õigusele, edendatakse ka muid liidu õiguse valdkondi, nagu siseturg, konkurentsiküsimused ja riigihanked.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               Õiguslik alus

               Käesoleva ettepaneku eesmärgid, mis on loetletud eespool, vastavad ELi lepingus seatud järgmistele sihtidele:

               tagada energiavarustuskindlus liidus (ELi toimimise lepingu artikli 194 lõike 1 punkt b);

               luua toimiv energiasiseturg liikmesriikide vahelise solidaarsuse vaimus (ELi lepingu artikli 3 lõige 3; ELi toimimise lepingu artikli 194 lõige 1).

               Seega on nii kavandatava valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva läbivaadatud otsuse kui ka praeguse valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse (mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 25. oktoobril 2012) õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 194.

               Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)

               Vajadus ELi meetme järele. Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 194. Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus võeti 2012. aastal vastu samal õiguslikul alusel, pidades silmas subsidiaarsuse põhimõtet. Kui komisjon kehtestaks kohustusliku eelkontrolli, tingiks see valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse muutmise. Muudatused tähendaks seda, et ülesandeid hakkab liikmesriikide asemel täitma EL. Nagu eespool selgitatud, näitavad kogemused, et liikmesriikide hinnang ei ole piisav ega rahuldav selleks, et tagada valitsustevaheliste kokkulepete vastavus ELi õigusele, ning põhjustab õiguskindlusetust. Komisjoni eelkontroll annaks probleemide lahendamisel olulist lisaväärtust (eelkõige vastuolude puhul liikmesriikidele rahvusvaheliste lepingute õigusest ja ELi õigusest tulenevate kohustuste vahel).

               ELi lisaväärtus. Energiataristu ja turgude järkjärguline integreerumine, ühine sõltuvus välistarnijatest, vajadus tagada solidaarsus kriisiolukorras – kõik see eeldab, et olulisi poliitilisi energiavaldkonna otsuseid ei tuleks vastu võtta ainult liikmesriigi tasandil, vaid koostöös naaberriikide ja ELiga. Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleval otsusel on välismõõde (kokkulepped kolmandate riikidega), kuid see hõlmab ka siseturgu (liidu õigusega vastuolus olevad sätted, näiteks sihtkohaklauslid, takistavad energiatoodete vaba liikumist siseturul). Seega annab koostöö ja läbipaistvuse suurendamine ELi tasandil käesoleva ettepaneku raames selgelt lisaväärtust.

               Proportsionaalsus

                  Ettepaneku eesmärgid on järgmised:

               1) tagada valitsustevaheliste kokkulepete vastavus ELi õigusele, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine ja suurendada ELi energiajulgeolekut, ning

               2) suurendada valitsustevaheliste kokkulepete läbipaistvust, et muuta ELi energiavarustus tasuvamaks ja suurendada liikmesriikidevahelist solidaarsust.

                  Nende eesmärkide täitmiseks tehakse ettepanek kasutada põhiliselt kombinatsiooni vabatahtlike standardsätete kohaldamisest ja valitsusevaheliste kokkulepete hindamisest enne nende allkirjastamist. Nagu selgub valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise mõju hinnangust, ei ole praeguse süsteemi säilitamine tõhus. Eelkõige ei ole seni sõlmitud ühtki valitsustevahelist kokkulepet, mille puhul komisjon on küsitavusi leidnud.

                  Samuti on mõjuhinnangus järeldatud, et vabatahtlike standardsätete väljatöötamine võiks aidata liikmesriikidel vältida vastuollu sattumist liidu õigusega, kuid kuna valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse kohaldamisala hõlmab suurt hulka eri olukordi ja ärimudeleid, ei ole võimalik välja töötada standardsätteid, mis oleksid piisavalt täpsed õiguskindluse tagamiseks ning annaksid sama tulemuse, mis lõpliku kokkuleppekavandi üksikasjalik eelhindamine. Samuti võib juhtuda, et liikmesriikidel ei õnnestu kolmanda riigi positsiooni ja läbirääkimisjõu tõttu kõnealuseid standardsätteid valitsustevahelisse kokkuleppesse lisada.

                  Seega jõuti mõjuhinnangus järeldusele, et kohustusliku eelhinnangu andmine on kõige leebem lähenemisviis, mille abil on võimalik vältida liidu õigusega vastuolus olevate valitsustevaheliste kokkulepete sõlmimist.

               Vahendi valik

                  Kõnealuses valdkonnas on olemasolev õigusakt valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus. Käesoleva ettepaneku eesmärk on tugevdada ja täiustada olemasolevas otsuses sätestatud meetmeid ja menetlusi. Seepärast oli asjakohane valida vahendiks otsus. Võttes arvesse uute elementide kogust ja ulatust, on käesolevas otsuse eelnõus tehtud ettepanek kehtivate sätete muutmise asemel tunnistada kehtetuks ja asendada praegune otsus nr 994/2012/EL.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Järelhindamised / olemasolevate õigusaktide toimivuse kontroll

               Käesolev ettepanek tugineb kogemustele, mille komisjon on saanud valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse rakendamisel alates selle jõustumisest 17. novembril 2012 ja mida on analüüsitud valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise mõju hinnangule lisatud hindamisaruandes ning Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud aruandes valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse kohaldamise kohta.

               Kõnealustes aruannetes on valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse tõhusust hinnates jõutud järeldusele, et praegu kehtivate sätetega (eelkõige ELi õigusele vastavuse järelkontrolli käsitlevate sätetega) ei ole suudetud tagada, et ELi õigusega vastuolus olevad valitsustevahelised kokkulepped muudetaks ELi õigusele vastavaks, samuti ei ole need otseselt mõjutanud liikmesriikide läbirääkimisi kolmandate riikidega. Eelkõige tuleks märkida, et komisjonile ei ole eelhinnangu saamiseks vabatahtlikult esitatud mitte ühtegi valitsustevahelise kokkuleppe kavandit. Seetõttu ei peeta valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevat otsust selle praegusel kujul tulemuslikuks.

               Lisaks leitakse, et üldjoontes õigustab praegusest valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevast otsusest saadav suhteline kasu otsusega seotud kulusid, kuna see otsus aitab tagada energia siseturu toimimist ja terviklikkust ning parandab varustuskindlust. Siiski võiks valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus olla tõhusam, kui sellega oleks vastavuse kontrollimiseks praeguse järelkontrolli asemel ette nähtud eelkontroll. See suurendaks märkimisväärselt õiguskindlust ning aitaks nii liikmesriikidel kui ka komisjonil kulusid vältida.

               Lisaks selgub aruannetest, et valitsustevahelised kokkulepped on ELi energiasektoris ka edaspidi väga tähtsal kohal. Seega on valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus asjakohane, kuid seda tuleb kohandada vastavalt energiatarnete ja tarneteede muutumisele. Aruannetes rõhutatakse ka seda, et valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleval otsusel on ilmne ELi lisaväärtus, kuna see otsus suurendab koostööd ja läbipaistvust ELis ning toetab varustuskindlust ja energia siseturu toimimist.

               Seega on kõnealustes aruannetes jõutud üldisele järeldusele, et praegu kehtivas valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevas otsuses sätestatud menetlused ei ole täiesti asjakohased ja seejuures on peamine menetlusprobleem liidu õigusele vastavuse järelkontrollisüsteem, mida hakati kohaldama pärast seda, kui keeruliste institutsioonidevaheliste läbirääkimiste tulemusel võeti 2012. aastal vastu valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlev otsus.

                  Käesolevas ettepanekus käsitletakse kindlakstehtud puudusi.

               Konsulteerimine sidusrühmadega

                  28. juulist kuni 22. oktoobrini 2015 toimus avalik konsultatsioon. Komisjon sai sidusrühmadelt, sealhulgas liikmesriikidelt ja mitmelt ühenduselt (reguleerivad või asjaomase sektoriga seotud ühendused), 25 vastust ja konsultatsiooni käigus saadud vastuste hulka võib pidada rahuldavaks.

               Kõik vastanud rõhutasid, et valitsustevahelised kokkulepped mõjutavad oluliselt energiavarustuskindlust ja energiasiseturu nõuetekohast toimimist. Eriarvamustel oldi küsimustes, kas valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsusega loodud süsteemi on vaja tugevdada ja kuidas seda kõige paremini teha.

               Kõnealuse avaliku konsulteerimise tulemuste täielik aruanne on lisatud valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise mõju hinnangule ja mittekonfidentsiaalsed vastused on avaldatud komisjoni veebisaidil
                  4
               .

               Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse rakendamisega seotud teave on osaliselt konfidentsiaalne nii kõnealuse otsuse enda sätete (Artikkel 4 – konfidentsiaalsus) kui ka määrusega (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele)
                  5
                kehtestatud teatavate erandite tõttu (artikli 4 lõike 1 punkti a kolmas taane – rahvusvaheliste suhete kaitse, artikli 4 lõige 5 – liikmesriigi taotlus, et institutsioon ei avaldaks kõnealusest liikmesriigist pärit dokumenti ilma tema eelneva nõusolekuta, või artikli 4 lõike 2 teine taane – kohtumenetluse ja õigusnõustamise kaitse). Muu hulgas otsustati kõnealuste konfidentsiaalsusnõuete tõttu mitte korraldada välisuuringut praegu kehtiva valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse rakendamise kohta.

               Mõju hindamine

                  Mõjuhinnangus toetatakse kõiki kavandatavaid meetmeid. Õiguskontrollikomitee esitas 4. detsembril 2015 oma positiivse arvamuse.

                  Mõju hindamisel kaaluti viit poliitikavalikut:

               1. variant: võrdlusstsenaarium: valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitlevat otsust ei muudeta, kuid karmistatakse rikkumismenetlust;

               2. variant: valitsustevahelistesse kokkulepetesse lisatakse standardsätted, mis vastavad ELi õigusele / suunistele;

               3. variant: valitsustevaheliste kokkulepete kohustuslik eelhindamine komisjonis;

               4. variant: komisjoni kohustuslik osalemine vaatlejana valitsustevaheliste kokkulepete sõlmimiseks peetavatel läbirääkimistel;

               5. variant: komisjon peab läbirääkimisi ELiga energiavaldkonnas sõlmitavate kokkulepete üle.

                  Mõjuhinnangus järeldati, et pakutud variantide hulgas on kõige kulutõhusam, tulemuslikum ja proportsionaalsem 3. variant.

               Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine

                  Ettepanek suurendab halduskoormust vähesel määral.

               Põhiõigused

                  Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               Rakenduskavad ning järelevalve-, hindamis- ja aruandluskord

               Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse artikkel 8 sisaldab läbivaatamisklauslit. Vastavalt kõnealusele artiklile peab komisjon koostama 1. jaanuariks 2016 ja seejärel iga kolme aasta järel aruande.

               Lisaks valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise mõju hinnangule lisatud hindamisaruandele lisatakse käesolevale valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse läbivaatamise ettepanekule Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatav esimene aruanne.

               Komisjon kavatseb tulevikus vastavalt valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse artiklile 8 esitada 1. jaanuariks 2020 järgmise aruande.

               Komisjon kui aluslepingute täitmise järelevalvaja järgib vajaduse korral ka aluslepingu artiklis 258 sätestatud menetlust, kui mõni liikmesriik ei täida oma kohustusi liidu õiguse rakendamisel ja kohaldamisel.

               Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

               Ei kohaldata.

               Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

                  Läbivaadatud otsus sisaldab järgmisi osi.

               1.Valitsustevaheliste kokkulepetega seotud teatamiskohustused:

               liikmesriigi kohustus teatada komisjonile kavatsusest alustada läbirääkimisi kolmanda riigiga uue valitsustevahelise kokkuleppe sõlmimiseks või olemasoleva kokkuleppe muutmiseks;

               pärast sellise teate esitamist tuleks komisjoni läbirääkimistega kursis hoida;

               kui liikmesriik teatab komisjonile valitsustevahelise kokkuleppe sõlmimiseks peetavatest läbirääkimistest, võivad komisjoni talitused anda liikmesriigile nõu, kuidas vältida valitsustevahelise kokkuleppe vastolu liidu õigusega või liidu poliitiliste seisukohtadega, mille on vastu võtnud nõukogu või Euroopa Ülemkogu;

               liikmesriigi kohustus esitada komisjonile kohe, kui kokkuleppeosalised on kõikides olulistes punktides kokku leppinud, valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse kavandis koos kõikide asjakohaste dokumentidega eelhinnangu saamiseks;

               liikmesriigi kohustus esitada komisjonile pärast valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse ratifitseerimist vastav valitsustevaheline kokkulepe või selle muudatus koos kõikide asjakohaste dokumentidega;

               liikmesriigi kohustus esitada komisjonile kõik olemasolevad valitsustevahelised kokkulepped või selle muudatused koos kõikide asjakohaste dokumentidega;

               ettevõtjatevaheliste kokkulepete suhtes teatamiskohustust ei kohaldata, kuid need võib komisjonile esitada vabatahtlikult;

               komisjoni kohustus jagada saadud teavet ja dokumente konfidentsiaalsussätteid järgides teiste liikmesriikidega.

               2.Komisjoni hinnang:

               komisjoni kohustus eelnevalt hinnata valitsustevaheliste kokkulepete või nende muudatuste kavandeid ning anda liikmesriigile kuue nädala jooksul teada võimalikest kahtlustest seoses valitsustevahelise kokkuleppe või muudatuse kavandi vastavusega liidu õigusele, eelkõige energiasiseturgu reguleerivate õigusaktidega ja liidu konkurentsiõiguse osas;

               komisjoni kohustus teavitada liikmesriiki oma arvamusest valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse vastavuse kohta liidu õigusele 12 nädala jooksul pärast teate esitamist;

               liikmesriik ei sõlmi kavandatavat valitsustevahelist kokkulepet või selle muudatust enne, kui komisjon on teatanud asjaomasele liikmesriigile oma kahtlustest või esitanud oma arvamuse. Kavandatava valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse sõlmimisel võtab liikmesriik igati arvesse komisjoni arvamust;

               komisjoni kohustus hinnata valitsustevaheliste kokkulepete või nende muudatuste vastavust liidu õigusele pärast sõlmimist ja teatada liikmesriikidele üheksa kuu jooksul pärast teate esitamist oma kahtlustest kõnealuste kokkulepete vastavuse osas liidu õigusega.

               3.Teatamiskohustus ja mittesiduvate vahendite hindamine komisjonis:

               liikmesriigi kohustus esitada komisjonile kõik olemasolevad või tulevased mittesiduvad vahendid koos kõikide asjakohaste dokumentidega;

               komisjon võib teostada esitatud mittesiduvate vahendite järelhindamise ja teavitada liikmesriiki, kui ta leiab, et mittesiduva vahendi rakendamiseks võetavad meetmed võivad olla vastuolus liidu õigusega;

               komisjoni kohustus jagada saadud dokumente konfidentsiaalsussätteid järgides teiste liikmesriikidega.

               2016/0031 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega luuakse liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste vahelisi energiakokkuleppeid ja mittesiduvaid vahendeid käsitlev teabevahetusmehhanism ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 994/2012/EL

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 194 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  6
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
                  7

               ning arvestades järgmist:

               (1)Energiasiseturu nõuetekohaseks toimimiseks on vaja, et liitu imporditud energia suhtes kehtiksid täielikult energiasiseturu aluseks olevad eeskirjad. Kui energiasiseturg ei toimi nõuetekohaselt, seab see liidu energiavarustuskindluse seisukohast haavatavasse ja ebasoodsasse olukorda ning vähendab Euroopa tööstuse ja tarbijate saadavat võimalikku kasu.

               (2)Komisjoni poolt 25. veebruaril 2015 vastu võetud energialiidu strateegia
                  8
                eesmärk on varustada tarbijaid turvalise, säästva, konkurentsivõimelise ja taskukohase energiaga. Euroopa energialiidu strateegias rõhutatakse, tuginedes juba 2014. aasta mais Euroopa energiajulgeoleku strateegia
                  9
                kohaselt tehtud analüüsile, et energiajulgeoleku tagamisel on oluline see, et energia ostmiseks kolmandate riikidega sõlmitud kokkulepped vastaksid täielikult liidu õigusele. Sama põhimõtet järgides kutsus Euroopa Ülemkogu 19. märtsi 2015. aasta järeldustes üles tagama kõigi välistarnijatelt gaasi ostmisega seotud kokkulepete puhul liidu õiguse täieliku järgimise, eelkõige suurendades selliste lepete läbipaistvust ja kooskõla liidu energiajulgeolekusätetega.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 994/2012/EL
                  10
                oli kasulik selleks, et saada teavet olemasolevate valitsustevaheliste kokkulepete kohta ja teha kindlaks liidu õigusele mittevastavusest tulenevad probleemid.

               (4)Siiski ei olnud otsuse nr 994/2012/EL abil võimalik tulemuslikult tagada, et valitsustevahelised kokkulepped oleksid kooskõlas liidu õigusega. Kõnealune otsus põhines peamiselt sellel, et komisjoni hindas liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste vahelisi kokkuleppeid pärast nende sõlmimist. Otsuse nr 994/2012/EL rakendamisel saadud kogemuste kohaselt ei ole sellise järelhindamise abil võimalik täielikult tagada valitsustevaheliste kokkulepete kooskõla liidu õigusega. Eelkõige puuduvad valitsustevahelistes kokkulepetes sageli asjakohased lõpetamis- või muutmisklauslid, mis võimaldaksid liikmesriikidel viia valitsustevahelised kokkulepped mõistliku aja jooksul kooskõlla liidu õigusega. Peale selle on allakirjutanute seisukohad juba kindlad, mis toob kaasa poliitilise surve kokkuleppe mis tahes aspekti muutmisest hoidumiseks.

               (5)Selleks et vältida mis tahes vastuolusid liidu õigusega ja suurendada läbipaistvust, peaksid liikmesriigid teatama komisjonile nii kiiresti kui võimalik oma kavatsusest alustada läbirääkimisi uue valitsustevahelise kokkuleppe sõlmimiseks või olemasolevasse kokkuleppesse muudatuste tegemiseks. Liikmesriigid peaksid hoidma komisjoni korrapäraselt kursis läbirääkimiste käiguga. Liikmesriikidel peaks olema võimalus kutsuda komisjoni osalema läbirääkimistel vaatlejana.

               (6)Läbirääkimiste ajal peaks komisjonil olema võimalus anda nõu, kuidas vältida vastuolusid liidu õigusega. Eelkõige võiks komisjon koos liikmesriikidega välja töötada vabatahtlikud standardsätted või suunised. Komisjon peaks saama juhtida tähelepanu liidu energiapoliitika eesmärkidele, liikmesriikidevahelise solidaarsuse põhimõttele ja liidu poliitilistele seisukohtadele, mille on vastu võtnud nõukogu või Euroopa Ülemkogu.

               (7)Selleks et tagada kooskõla liidu õigusega, peaksid liikmesriigid edastama valitsustevahelise kokkuleppe kavandi komisjonile enne seda, kui kokkulepe muutub selle osaliste jaoks õiguslikult siduvaks (eelhinnang). Koostöövajadust silmas pidades peaks komisjon aitama liikmesriigil välja selgitada valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse kavandis sätted, mis on vastuolus liidu õigusega. Sel juhul oleks asjaomane liikmesriik paremini ette valmistatud liidu õigusele vastava kokkuleppe sõlmimiseks. Komisjonil peaks olema piisavalt aega sellise hinnangu andmiseks, et tagada võimalikult suur õiguskindlus ja samas vältida põhjendamatuid viivitusi. Selleks et liikmesriigid saaksid komisjoni abi täielikult ära kasutada, peaksid nad hoiduma valitsustevaheliste kokkulepete sõlmimisest enne, kui komisjon on teatanud asjaomasele liikmesriigile oma hinnangust. Liikmesriigid peaksid võtma kõik vajalikud meetmed kindlakstehtud vastuolu kõrvaldamiseks.

               (8)Energialiidu strateegiat arvesse võttes mängib nii endiste kui ka tulevaste valitsustevaheliste kokkulepete läbipaistvus jätkuvalt ülimalt olulist rolli. Seepärast peaksid liikmesriigid esitama komisjonile kõik olemasolevad ja tulevikus sõlmitavad valitsustevahelised kokkulepped, olenemata sellest, kas need on juba jõustunud või kas neid kohaldatakse rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 25 kohaselt ajutiselt, ning kõik uued valitsustevahelised kokkulepped.

               (9)Komisjon peaks hindama selliste valitsustevaheliste kokkulepete vastavust liidu õigusele, mis jõustusid või mida kohaldati ajutiselt enne käesoleva otsuse jõustumist, ja teavitama sellest liikmesriike. Vastuolu korral peaksid liikmesriigid tegema kõik, et leida avastatud vastuolu kõrvaldamiseks sobiv lahendus.

               (10)Käesolevat otsust kohaldatakse ainult selliste valitsustevaheliste kokkulepete suhtes, mis mõjutavad energiasiseturgu või liidu energiavarustuskindlust. Kahtluse korral peaksid liikmesriigid konsulteerima komisjoniga. Energiasiseturgu või liidu energiavarustuskindlust ei mõjuta põhimõtteliselt kokkulepped, mis on kehtivuse kaotanud või mida enam ei rakendata, ning seetõttu ei peaks käesolev otsus neid hõlmama.

               (11)Liikmesriigid loovad kolmandate riikidega sidemeid lisaks valitsustevaheliste kokkulepete sõlmimisele ka mittesiduvate vahendite abil. Ehkki need vahendid ei ole õiguslikult siduvad, on neid võimalik kasutada üksikasjaliku energiataristu- ja energiavarustusraamistiku väljatöötamiseks. Selles kontekstis võivad mittesiduvad vahendid mõjutada energiasiseturgu samamoodi nagu valitsustevahelised kokkulepped, kuna nende rakendamisel võib tekkida vastuolu liidu õigusega. Selleks et tagada liikmesriikide kohaldatud kõikide selliste meetmete läbipaistvus, mis võivad mõjutada energiasiseturgu ja energiajulgeolekut, peaksid liikmesriigid esitama komisjonile pärast nende sõlmimist ka vastavad mittesiduvad vahendid. Komisjon peaks hindama esitatud mittesiduvaid vahendeid ja vajaduse korral asjaomast liikmesriiki sellest teavitama.

               (12)Käesolev otsus ei peaks hõlmama selliseid valitsustevahelisi kokkuleppeid ega mittesiduvaid vahendeid, mis tuleb komisjonile täies mahus esitada muude liidu õigusaktide alusel või milles käsitletakse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluvaid küsimusi.

               (13)Käesoleva otsusega ei tohiks kehtestada ettevõtjatevahelistest kokkulepetest tulenevaid kohustusi. Siiski peaks liikmesriikidel olema võimalus edastada komisjonile vabatahtlikult kokkulepped, millele on selge sõnaga osutatud valitsustevahelistes kokkulepetes või mittesiduvates vahendites.

               (14)Komisjon peaks tegema kogu saadud teabe kõigile teistele liikmesriikidele turvalisel elektroonilisel kujul kättesaadavaks. Komisjon peaks täitma liikmesriikide taotluse käsitada talle esitatud teavet konfidentsiaalsena. Siiski ei tohiks konfidentsiaalsustaotlused piirata komisjoni juurdepääsu konfidentsiaalsele teabele, kuna komisjonil on oma hinnangute koostamiseks vaja terviklikku teavet. Komisjon peaks vastutama konfidentsiaalsusklausli kohaldamise tagamise eest. Konfidentsiaalsustaotlused ei tohiks piirata dokumentidele juurdepääsu õigust, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1049/2001
                  11
               .

               (15)Kui liikmesriik käsitab valitsustevahelist kokkulepet konfidentsiaalsena, peaks ta esitama komisjonile sellest kokkuvõtte teiste liikmesriikide teavitamise eesmärgil.

               (16)Pidev valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva teabe vahetamine liidu tasandil peaks võimaldama välja töötada parimad tavad. Kõnealustest parimatest tavadest lähtudes peaks komisjon välja töötama liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste vahelistes kokkulepetes kasutatavad vabatahtlikud standardsätted, tehes seejuures liidu välispoliitika küsimustes vajaduse korral koostööd Euroopa välisteenistusega. Kõnealuste standardsätete kasutamise eesmärk peaks olema vältida vastuolu valitsustevaheliste kokkulepete ja liidu õiguse vahel, eelkõige energiasiseturu eeskirjade ja konkurentsiõiguse ning liidu sõlmitud rahvusvaheliste kokkulepete vahel. Nende kasutamine peaks olema vabatahtlik ning nende sisu peaks olema võimalik kohandada vastavalt konkreetsele asjaolule.

               (17)Paremad vastastikused teadmised olemasolevatest ja uutest valitsustevahelistest kokkulepetest ja mittesiduvatest vahendites peaksid võimaldama paremini kooskõlastada energiaalast tegevust nii liikmesriikide endi kui ka liikmesriikide ja komisjoni vahel. Selline parem kooskõla peaks aitama liikmesriikidel täielikult ära kasutada liidu poliitilist ja majanduslikku kaalukust ning võimaldama komisjonil pakkuda lahendusi valitsustevaheliste kokkulepetega seotud probleemide lahendamiseks.

               (18)Komisjon peaks hõlbustama ja toetama liikmesriikide tegevuse kooskõlastamist, et tugevdada tootja-, transiidi- ja tarbijariikide suhtes võetava kindla ja tõhusa kooskõlastatud lähenemisviisi abil liidu üldist strateegilist rolli.

               (19)Kuna käesoleva otsuse eesmärki, nimelt valitsustevahelisi kokkuleppeid ja mittesiduvaid vahendeid käsitleva teabe vahetamine liikmesriikide ja komisjoni vahel, ei suuda liikmesriigid ise piisavalt saavutada ning kõikides liikmesriikides kohaldatava käesoleva otsuse mõju tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (20)Käesoleva otsuse sätted ei tohiks piirata rikkumisi, riigiabi ja konkurentsivõimet käsitlevate liidu eeskirjade kohaldamist. Kui komisjon on arvamusel, et liikmesriik ei ole täitnud Euroopa Liidu toimimise lepingust (edaspidi „ELi toimimise leping”) tulenevaid kohustusi, on tal vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 258 õigus algatada rikkumismenetlus.

               (21)Komisjon peaks 2020. aastal hindama, kas käesolev otsus on piisav ja tulemuslik, et tagada valitsustevaheliste kokkulepete ja liidu õiguse kooskõla ning valitsustevaheliste kokkulepetega seotud tegevuse parem kooskõlastamine liikmesriikide vahel energeetika valdkonnas.

               (22)Otsus nr 994/2012/EL tuleks tunnistada kehtetuks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Reguleerimisese ja kohaldamisala

               1.Käesoleva otsusega luuakse mehhanism artikli 2 kohaseid energiavaldkonnas sõlmitud valitsustevahelisi kokkuleppeid ja mittesiduvaid vahendeid käsitleva teabe vahetamiseks liikmesriikide ja komisjoni vahel, et optimeerida energiasiseturu toimimist.

               2.Käesolevat otsust ei kohaldata selliste valitsustevaheliste kokkulepete ega mittesiduvate vahendite suhtes, mille kohta tervikuna kehtib muu liidu õiguses sätestatud eriomane teavitamismenetlus.

               Artikkel 2

               Mõisted

               Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               1)„valitsustevaheline kokkulepe” – ühe või mitme liikmesriigi ja ühe või mitme kolmanda riigi vahel sõlmitud õiguslikult siduv kokkulepe, mis mõjutab energiasiseturu korraldust või toimimist või ELi energiavarustuskindlust; kui selline õiguslikult siduv kokkulepe hõlmab ka muid küsimusi, käsitatakse valitsustevahelise kokkuleppena vaid energiaküsimustega seotud sätteid, sealhulgas kõnealuste energiaküsimustega seotud sätete suhtes kohaldatavaid üldsätteid;

               2)„olemasolev valitsustevaheline kokkulepe” – valitsustevaheline kokkulepe, mis jõustus või mida kohaldatakse ajutiselt enne käesoleva otsuse jõustumist;

               3)„mittesiduv vahend” – ühe või mitme liikmesriigi ning ühe või mitme kolmanda riigi vaheline õiguslikult mittesiduv kokkulepe, näiteks vastastikuse mõistmise memorandum, ühisdeklaratsioon, ministrite ühisdeklaratsioon, ühismeede või ühine toimimisjuhend, mis hõlmab liidu õiguse tõlgendamist või millega määratakse kindlaks energiatarne tingimused (näiteks mahud ja hinnad) või energiataristute arendamine;

               4)„olemasolev mittesiduv vahend” – mittesiduv vahend, mis on allkirjastatud või milles on muul viisil kokku lepitud enne käesoleva otsuse jõustumist.

               Artikkel 3

               Valitsusevaheliste kokkulepetega seotud teatamiskohustus

               1.Liikmesriik, kes kavatseb alustada kolmanda riigiga läbirääkimisi olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe muutmiseks või uue valitsustevahelise kokkuleppe sõlmimiseks, teatab oma kavatsusest kirjalikult komisjonile esimesel võimalusel enne läbirääkimiste kavandatud algust.

               Liikmesriik, kes teatab komisjonile sellistest läbirääkimistest, peaks komisjoni asjaomaste läbirääkimistega korrapäraselt kursis hoidma.

               2.Kui osalised on valitsustevahelise kokkuleppe kavandi või olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe muudatuse kavandi kõikides olulistes punktides kokku leppinud, esitab asjaomane liikmesriik enne ametlike läbirääkimiste lõpuleviimist kõnealuse kokkuleppe või muudatuse kavandi ja kõik selle lisad komisjonile artikli 5 kohase eelhinnangu saamiseks.

               Kui valitsustevahelise kokkuleppe kavandis või olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe muudatuse kavandis on selge sõnaga osutatud muudele tekstidele, esitab asjaomane liikmesriik ka kõnealused tekstid, kui need sisaldavad elemente, mis võivad mõjutada energiasiseturu toimimist või liidu energiavarustuskindlust.

               3.Pärast valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse ratifitseerimist esitab asjaomane liikmesriik komisjonile kõnealuse valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse, sealhulgas kõik lisad.

               Kui ratifitseeritud valitsustevahelises kokkuleppes või olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe ratifitseeritud muudatuses on selge sõnaga osutatud muudele tekstidele, esitab asjaomane liikmesriik ka kõnealused tekstid, kui need sisaldavad elemente, mis võivad mõjutada energiasiseturu toimimist või liidu energiavarustuskindlust.

               4.Kohustust teavitada komisjon vastavalt lõigetele 2 ja 3 ei kohaldata ettevõtjatevaheliste kokkulepete suhtes.

               5.Kõik käesoleva artikli lõigete 1–3, artikli 6 lõigete 1 ja 2 ning artikli 7 lõigete 1 ja 2 kohased teated esitatakse komisjoni tagatud veebirakenduse kaudu. Artikli 5 lõigetes 1 ja 2 ning artikli 6 lõikes 3 osutatud tähtaega hakatakse arvestama alates kuupäevast, mil nõuetekohane teade rakenduses registreeritakse.

               Artikkel 4

               Komisjoni abi

               1.Kui liikmesriik teavitab artikli 3 lõike 1 kohaselt komisjoni läbirääkimistest, võivad komisjoni talitused anda läbirääkimisi pidavale liikmesriigile nõu, kuidas vältida läbiräägitava valitsustevahelise kokkuleppe või olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe muudatuse vastuolu liidu õigusega. Liikmesriik võib taotleda komisjonilt abi kõnealuste läbirääkimiste pidamisel.

               2.Liikmesriigi taotluse korral või komisjoni taotluse korral ja asjaomase liikmesriigi kirjalikul nõusolekul võib komisjon osaleda läbirääkimistel vaatlejana.

               3.Kui komisjoni osaleb vaatlejana, võib ta anda läbirääkimisi pidavale liikmesriigile nõu, kuidas vältida läbiräägitava valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse vastuolu liidu õigusega.

               Artikkel 5

               Komisjoni hinnang

               1.Komisjon annab kuue nädala jooksul alates valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse täieliku kavandi ja selle lisade esitamisest artikli 3 lõike 2 alusel asjaomasele liikmesriigile teada kõigist kahtlustest seoses valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse kavandi vastavusega liidu õigusele, eelkõige energiasiseturgu reguleerivatele õigusaktidele ja liidu konkurentsiõigusele. Kui komisjon kõnealuse tähtaja jooksul ei vasta, siis loetakse, et komisjonil sellised kahtlused puuduvad.

               2.Kui komisjon teatab lõike 1 alusel asjaomasele liikmesriigile, et tal on kahtlusi, teavitab komisjon asjaomast liikmesriiki 12 nädala jooksul alates lõikes 1 osutatud teate kättesaamisest oma arvamusest valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse kavandi ja liidu õiguse, eelkõige energiasiseturgu reguleerivate õigusaktide ja liidu konkurentsiõiguse vastavuse kohta. Kui komisjon ei ole selle tähtaja jooksul arvamust esitanud, siis loetakse, et komisjonil ei ole vastuväiteid.

               3.Asjaomase liikmesriigi nõusolekul võib lõigetes 1 ja 2 osutatud tähtaegu pikendada. Kui asjaolud seda võimaldavad, võib kokkuleppel komisjoniga lõigetes 1 ja 2 nimetatud tähtaegu lühendada.

               4.Liikmesriigid ei allkirjasta ega ratifitseeri valitsustevahelise kokkuleppe kavandit või olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe muudatuse kavandit ega lepi selles kokku enne, kui komisjon on teatanud liikmesriigile oma kahtlustest vastavalt lõikele 1 või vajaduse korral esitanud oma arvamuse vastavalt lõikele 2, või kui komisjon ei ole vastust ega arvamust esitanud, enne lõikes 1 või vajaduse korral lõikes 2 sätestatud tähtaja möödumist.

               Asjaomane liikmesriik võtab valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse allkirjastamisel, ratifitseerimisel või selle kokkuleppimisel igati arvesse komisjoni arvamust, millele on osutatud lõikes 2.

               Artikkel 6

               Teatamiskohustus ja olemasolevate valitsustevaheliste kokkulepete hindamine komisjonis

               1.Liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt [kolme kuu jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist] kõik olemasolevad valitsustevahelised kokkulepped, sealhulgas nende lisad ja kõik neisse tehtud muudatused.

               Kui olemasolevas valitsustevahelises kokkuleppes on selge sõnaga osutatud muudele tekstidele, esitab asjaomane liikmesriik ka kõnealused tekstid, kui need sisaldavad elemente, mis võivad mõjutada energiasiseturu toimimist või liidu energiavarustuskindlust.

               Kohustust teavitada komisjoni vastavalt käesolevale lõikele ei kohaldata ettevõtjatevaheliste kokkulepete suhtes.

               2.Käesoleva artikli lõike 1 kohaldamisel loetakse esitatuks need olemasolevad valitsustevahelised kokkulepped, mis käesoleva otsuse jõustumise kuupäevaks on esitatud komisjonile vastavalt otsuse nr 994/2012/EL artikli 3 lõikele 1 või 5 või määruse (EL) nr 994/2010 artikli 13 lõike 6 punktile a, tingimusel et need on esitatud vastavalt käesoleva artikli lõike 1 nõuetele.

               3.Komisjon hindab esitatud valitsustevahelisi kokkuleppeid vastavalt lõikele 1 või 2. Kui komisjonil on pärast esialgset hindamist kahtlusi, kas esitatud kokkulepped vastavad liidu õigusele, eelkõige energiasiseturgu reguleerivatele õigusaktidele ja liidu konkurentsiõigusele, annab komisjon sellest asjaomastele liikmesriikidele teada üheksa kuu jooksul alates kõnealuste kokkulepete esitamisest.

               Artikkel 7

               Teatamiskohustus ja mittesiduvate vahendite hindamine komisjonis

               1.Pärast mittesiduva vahendi või selle muudatuse vastuvõtmist esitab asjaomane liikmesriik komisjonile mittesiduva vahendi või selle muudatuse, sealhulgas kõik selle lisad.

               Kui mittesiduvas vahendis või selle muudatuses on selge sõnaga osutatud muudele tekstidele, esitab asjaomane liikmesriik ka kõnealused tekstid, kui need sisaldavad elemente, mis võivad mõjutada energiasiseturu toimimist või liidu energiavarustuskindlust.

               2.Liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt [kolme kuu jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist] kõik olemasolevad mittesiduvad vahendid, sealhulgas nende lisad ja kõik neisse tehtud muudatused.

               Kui olemasolevas mittesiduvas vahendis on selge sõnaga osutatud muudele tekstidele, esitab asjaomane liikmesriik ka kõnealused tekstid, kui need sisaldavad elemente, mis võivad mõjutada energiasiseturu toimimist või liidu energiavarustuskindlust.

               3.Kohustust teavitada komisjoni vastavalt lõigetele 1 ja 2 ei kohaldata ettevõtjatevaheliste kokkulepete suhtes.

               4.4.Kui komisjon leiab pärast esialgset hindamist, et lõigete 1 ja 2 kohaselt teatatud meetmed mittesiduva instrumendi rakendamiseks võivad olla vastuolus liidu õigusega, eelkõige energiasiseturgu reguleerivate õigusaktide ja liidu konkurentsiõigusega, võib komisjon sellest asjaomasele liikmesriigile teada anda.

               Artikkel 8

               Läbipaistvus ja konfidentsiaalsus

               1.Liikmesriik võib komisjonile artikli 3 lõigete 1–3, artikli 6 lõike 1 ning artikli 7 lõigete 1 ja 2 kohaselt teavet esitades märkida, kas mingit osa sellest teabest (äriteave või muu teave), mille avalikustamine võiks kahjustada asjaosaliste tegevust, tuleb käsitada konfidentsiaalsena ja kas esitatud teavet võib teiste liikmesriikidega jagada.

               Liikmesriik esitab kõnealuse märkuse artikli 6 lõikes 2 osutatud olemasolevate kokkulepete kohta hiljemalt [kolm kuud pärast käesoleva otsuse jõustumist].

               2.Kui liikmesriik ei ole esitanud lõike 1 kohast märkust teabe konfidentsiaalsuse kohta, teeb komisjon kõnealuse teabe kõigile liikmesriikidele turvalisel elektroonilisel kujul kättesaadavaks.

               3.Kui liikmesriik on esitanud lõike 1 kohase märkuse olemasoleva valitsustevahelise kokkuleppe või selle muudatuse, uue valitsustevahelise kokkuleppe, olemasoleva mittesiduva vahendi või selle muudatuse või uue mittesiduva vahendi konfidentsiaalsuse kohta, teeb asjaomane liikmesriik kättesaadavaks esitatud teabe kokkuvõtte.

               Kokkuvõte sisaldab asjaomase valitsustevahelise kokkuleppe, mittesiduva vahendi või muudatuse kohta vähemalt järgmist:

               (a)teema;

               (b)eesmärk ja kohaldamisala,

               (c)kestus;

               (d)osalised;

               (e)teave peamiste elementide kohta.

               Käesolevat lõiget ei kohaldata artikli 3 lõigete 1 ja 2 kohaselt esitatud teabe suhtes.

               4.Komisjon teeb lõikes 3 osutatud kokkuvõtted kõigile teistele liikmesriikidele elektroonilisel kujul kättesaadavaks.

               5.Käesoleva artikli kohased konfidentsiaalsustaotlused ei piira komisjoni juurdepääsu konfidentsiaalsele teabele. Komisjon tagab, et konfidentsiaalne teave on kättesaadav ainult nendele komisjoni talitustele, kelle jaoks see on vältimatult vajalik.

               Artikkel 9

               Liikmesriikide vaheline kooskõlastamine

               Komisjon hõlbustab ja toetab liikmesriikide tegevuse kooskõlastamist, et:

               (a)vaadata läbi valitsustevaheliste kokkulepete ja mittesiduvate vahendite valdkonnas arengutendentsid ning püüda tagada järjepidevus ja ühtsus liidu energiaalastes välissuhetes peamiste tootja-, transiidi- ja tarbijariikidega;

               (b)selgitada välja valitsustevaheliste kokkulepetega ja mittesiduvate vahenditega seotud ühised probleemid ja kaaluda nende lahendamiseks vajalikke meetmeid ning pakkuda vajaduse korral välja lahendused;

               (c)töötada parimatele tavadele tuginedes ja liikmesriikidega konsulteerides välja vabatahtlikud standardsätted, mille kasutamine parandaks tunduvalt tulevaste valitsustevaheliste kokkulepete ja mittesiduvate vahendite kooskõla liidu õigusega;

               (d)soodustada vajaduse korral selliste mitmepoolsete valitsustevaheliste kokkulepete ja mittesiduvate vahendite väljatöötamist, millesse on kaasatud mitu liikmesriiki või kogu liit.

               Artikkel 10

               Aruandlus ja läbivaatamine

               1.Komisjon esitab hiljemalt 1. jaanuariks 2020 Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande käesoleva otsuse kohaldamise kohta.

               2.Aruandes hinnatakse eeskätt seda, mil määral aitab käesolev otsus kaasa valitsustevaheliste kokkulepete ja mittesiduvate vahendite ning liidu õiguse kooskõla tagamisele ning valitsustevaheliste kokkulepetega ja mittesiduvate vahenditega seotud tegevuse kõrgetasemelisele kooskõlastamisele liikmesriikide vahel. Hinnatakse ka käesoleva otsuse mõju liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelistele läbirääkimistele ning käesoleva otsuse kohaldamisala ja selles sätestatud menetluste asjakohasust.

               Artikkel 11

               Kehtetuks tunnistamine

               Otsus nr 994/2012/EL tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 12

               Jõustumine

               Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 13

               Adressaadid

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  Otsus 994/2012/EL liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste vahelisi energiakokkuleppeid käsitleva teabevahetuse mehhanismi loomise kohta.

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse gaasivarustuskindluse tagamise meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 994/2010 (viide XXX).

                     (3)
                  Valitsustevahelisi kokkuleppeid käsitleva otsuse põhjenduses 7 on rõhutatud, et selle otsusega ei kehtestata ettevõtjatevahelistest kokkulepetest tulenevaid kohustusi. Lisaks on põhjenduses täpsustatud, et liikmesriigid võivad edastada komisjonile vabatahtlikult kaubanduslepinguid, millele on selgelt osutatud valitsustevahelistes kokkulepetes.

                     (4)

                     https://ec.europa.eu/energy/en/consultations/consultation-review-intergovernmental-agreements-decision

                     (5)
                  EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43.

                     (6)
                  ELT C , , lk .

                     (7)
                  ELT C , , lk .

                     (8)
                  COM(2015) 80.

                     (9)
                  COM(2014) 330.

                     (10)
                  ELT L 299, 27.10.2012, lk 13.

                     (11)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (ELT L 299, 27.10.2012, lk 13).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.1.2016
            COM(2016) 30 final
            2016/0013(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses erandite heakskiitmisega ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) finantsmäärusest

               SELETUSKIRI

               Ettevõtluse arenduskeskus (edaspidi „EAK”) on AKV-ELi partnerluslepingu
                  1
                III lisaga loodud organ.

               EAK õigusraamistik koosneb AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 8/2005 vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse põhikirjast ja töökorrast
                  2
                (edaspidi „EAK põhikiri”), AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 9/2005 vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse personalieeskirjadest
                  3
                ning AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 5/2004 vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse finantsmäärusest
                  4
                (edaspidi „EAK finantsmäärus”).

               AKV-ELi ministrite nõukogu leppis oma 39. istungil, mis toimus 19. ja 20. juunil 2014 Nairobis, ühisdeklaratsioonis kokku jätkata tööd EAK tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks. Nimetatud ühisdeklaratsioonis delegeeris ministrite nõukogu AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused võtta vastu vajalikud otsused, et edendada EAK tegevuse lõpetamist.

               Alates 2014. aasta juunist on astutud järkjärgulisi samme EAK likvideerimiseks. EAK sulgemisprotsessi edendamiseks on vaja teataval määral muuta EAK finantsmäärust.

               EAK finantsmääruse võttis vastu AKV-ELi suursaadikute komitee, kes on EAK põhikirja kohaselt EAK järelevalveasutus. Seepärast taotles EAK haldusnõukogu oma 19. oktoobri 2015. aasta kirjas AKV-ELi suursaadikute komiteelt eelnevat heakskiitu erandite tegemiseks EAK põhikirjast. Need erandid hõlmavad:

               i) võimalust korraldada kohustuslike iga-aastaste kohustuslike auditite asemel, mis on ette nähtud EAK finantsmääruse artikli 27 lõikega 5, EAK viimase nelja tegevusaasta (s.o 2013–2016) kohta üks mitmeaastane kohustuslik audit;

               ii) võimalust sõlmida sel eesmärgil leping üheainsa audiitorfirmaga, hoolimata asjaolust, et EAK finantsmääruse artikli 27 lõikes 1 on sätestatud, et sama audiitorfirmat ei tohi kasutada rohkem kui kolm aastat järjest.

               Et tagada EAK tegevuse sujuv lõpuleviimine, tehakse ettepanek, et AKV-ELi suursaadikute komitee volitaks EAK haldusnõukogu kohandama eespool nimetatud EAKd käsitlevaid õigusakte vastavalt EAK tegevuse nõuetekohase lõpetamise käigus tekkivatele konkreetsetele vajadustele.

               2016/0013 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses erandite heakskiitmisega ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) finantsmäärusest

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingu (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping”)
                  5
                III lisa, eriti selle artikli 2 lõiget 6,

               võttes arvesse AKV-ELi suursaadikute komitee 17. detsembri 2004. aasta otsust nr 5/2004, ettevõtluse arenduskeskuse finantsmääruse kohta (edaspidi „EAK finantsmäärus”)
                  6
               ,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)19. ja 20. juunil 2014 Nairobis toimunud AKV -ELi ministrite nõukogu 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata tööd ettevõtluse arenduskeskuse tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks ja AKV-ELi partnerluslepingu III lisa muutmiseks ning volitada selleks AKV-ELi suursaadikute komiteed jätkama vajalike otsuste vastuvõtmise eesmärgil selle küsimuse käsitlemist.

               (2)AKV-ELi suursaadikute komitee tuletab oma 23. oktoobri 2014. aasta otsuses nr 4/2014
                  7
                meelde, et EAK tegevuse lõpetamise käigus tuleb järgida AKV-ELi partnerluslepingu III lisas määratletud EAK järelevalveasutuse volitusi ja tingimusi, mille AKV-ELi ministrite nõukogu sätestas oma ühisdeklaratsioonis.

               (3)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa artikli 2 lõike 6 punkti d kohaselt peab AKV-ELi suursaadikute komitee teostama järelevalvet keskuse üldstrateegia järgimise ja haldusnõukogu tegevuse üle.

               (4)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa artikli 2 lõike 7 punktis a nõutakse, et EAK järelevalvenõukogu „sätestaks finantsmääruse, personalieeskirjad ja töökorra”.

               (5)EAK järelevalvenõukogu teatas AKV-ELi suursaadikute komiteele 19. oktoobri 2015. aasta kirjas, et soovib teha keskuse tegevuse lõpetamise käigus erandeid EAK finantsmääruse artikli 27 lõikest 1 ja 5 ning esitas taotluse, et järelevalveamet kiidaks selle eelnevalt heaks.

               (6)EAK finantsmääruse ja ettevõtluse arenduskeskuse personalieeskirjade
                  8
                (edaspidi „EAK personalieeskiri”) muutmine või neist erandite tegemine vastavalt EAK tegevuse nõuetekohase lõpetamise käigus tekkivatele konkreetsetele vajadustele nõuab paindlikku menetlust.

               (7)EAK finantsmääruse artikli 27 lõikes 1 sätestatud nõue määrata audiitorfirma kolmeks aastaks ning EAK finantsmääruse artikli 27 lõikes 5 sätestatud nõue, et nimetatud firma koostaks kohustusliku auditiaruande iga aasta kohta, ei ole seoses asutuse tegevuse lõpetamisega enam asjakohased,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Seisukoht, mille liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees EAK finantsmääruse erandite heakskiitmise kohta, põhineb käesolevale otsusele lisatud AKV-ELi suursaadikute komitee otsuse eelnõul.

               2.Väiksemaid muudatusi otsuse eelnõus võivad liidu esindajad AKV-ELi suursaadikute komitees teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               AKV-ELi suursaadikute komitee otsus avaldatakse pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Leping on allkirjastatud 23. juunil 2000 Cotonous, seda on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2000 Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (2)
                  ELT L 66, 8.3.2006, lk 16.

                     (3)
                  ELT L 348, 30.12.2005, lk 54.

                     (4)
                  ELT L 70, 9.3.2006, lk 52.

                     (5)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Leping on allkirjastatud 23. juunil 2000 Cotonous, seda on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2000 Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (6)
                  ELT L 70, 9.3.2006, lk 52.

                     (7)
                  ELT L 330, 15.11.2014, lk 61.

                     (8)
                  ELT L 348, 30.12.2005, lk 54.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.1.2016
            COM(2016) 30 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses erandite heakskiitmisega ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) finantsmäärusest

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek:

                  NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses erandite heakskiitmisega ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) finantsmäärusest

               LISA

               Eelnõu:

               AKV-ELi SUURSAADIKUTE KOMITEE OTSUS

               ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) finantsmääruse erandite heakskiitmise kohta

               AKV-ELi SUURSAADIKUTE KOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingu (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping”)
                  1
                III lisa, eriti selle artikli 2 lõiget 6,

               võttes arvesse AKV-ELi suursaadikute komitee 17. detsembri 2004. aasta otsust nr 5/2004, ettevõtluse arenduskeskuse finantsmääruse kohta (edaspidi „EAK finantsmäärus”)
                  2

               ning arvestades järgmist:

               (1)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa artikli 2 lõike 6 punkti d kohaselt peab AKV-ELi suursaadikute komitee teostama järelevalvet keskuse üldstrateegia järgimise ja haldusnõukogu tegevuse üle.

               (2)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa artikli 2 lõike 7 punktis a nõutakse, et EAK haldusnõukogu „sätestaks finantsmääruse, personalieeskirjad ja töökorra”.

               (3)AKV-ELi suursaadikute nõukogu otsusega nr 8/2005
                  3
                vastu võetud ettevõtluse arenduskeskuse põhikirja ja töökorraga (edaspidi „EAK põhikiri”) ning EAK finantsmäärusega on ette nähtud kaitsemeetmed, mis seisnevad kohustuses teavitada suursaadikute komiteed ja tema teostatavas järelevalves.

               (4)AKV-ELi ministrite nõukogu leppis oma 19.–20. juunil 2014. aastal Nairobis toimunud 39. istungjärgul vastu võetud ühisdeklaratsioonis kokku jätkata tööd EAK tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks ja AKV-ELi partnerluslepingu III lisa muutmiseks ning volitada selleks AKV-ELi suursaadikute komiteed jätkama vajalike otsuste vastuvõtmise eesmärgil selle küsimuse käsitlemist.

               (5)AKV-ELi suursaadikute komitee tuletab oma 23. oktoobri 2014. aasta otsuses nr 4/2014
                  4
                meelde, et EAK tegevuse lõpetamise käigus tuleb järgida AKV-ELi partnerluslepingu III lisas määratletud EAK järelevalveasutuse volitusi ja tingimusi, mille AKV-ELi ministrite nõukogu sätestas oma ühisdeklaratsioonis.

               (6)EAK haldusnõukogu teatas AKV-ELi suursaadikute komiteele 19. oktoobri 2015. aasta kirjas, et soovib teha keskuse tegevuse lõpetamise käigus erandeid EAK finantsmääruse artikli 27 lõigetest 1 ja 5 ning esitas taotluse, et järelevalveamet kiidaks selle eelnevalt heaks.

               (7)EAK finantsmääruse ja ettevõtluse arenduskeskuse personalieeskirjade
                  5
                (edaspidi „EAK personalieeskiri”) muutmine või neist erandite tegemine vastavalt EAK tegevuse nõuetekohase lõpetamise käigus tekkivatele konkreetsetele vajadustele nõuab paindlikku menetlust.

               (8)EAK finantsmääruse artikli 27 lõikes 1 sätestatud nõue määrata audiitorfirma kolmeks aastaks ning EAK finantsmääruse artikli 27 lõikes 5 sätestatud nõue, et nimetatud firma koostaks kohustusliku auditiaruande iga aasta kohta, ei ole seoses asutuse tegevuse lõpetamisega enam asjakohased,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.AKV-ELi suursaadikute komitee võtab positiivse seisukoha seoses kohese erandite tegemisega EAK finantsmääruse artikli 27 lõigetest 1 ja 5.

               2.Erandi alusel EAK finantsmääruse artikli 27 lõikest 1 saab EAK määrata audiitorfirma nelja eelarveaasta pikkuseks perioodiks 2013–2016. Audiitorfirma valitakse EAK finantsmääruses ettenähtud hankemenetluste kohaselt.

               Erandi alusel EAK finantsmääruse artikli 27 lõikest 5 viiakse läbi seni auditeerimata tegevusaastaid hõlmav mitmeaastane audit ja esitatakse selle kohta EAK haldusnõukogule üksainus aruanne.

               Artikkel 2

               AKV-ELi suursaadikute komitee volitab EAK haldusnõukogu tegema erandeid EAK finantsmäärusest ja EAK personalieeskirjast ja/või neid kohandama vastavalt EAK tegevuse nõuetekohase lõpetamise käigus tekkivatele konkreetsetele vajadustele.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmisel.

               ….. (koht)

                     AKV-ELi suursaadikute komitee nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Leping on allkirjastatud 23. juunil 2000 Cotonous, seda on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2000 Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (2)
                  ELT L 70, 9.3.2006, lk 52.

                     (3)

                        ELT L 66, 8.3.2006, lk 16

                     (4)
                  ELT L 330, 15.11.2014, lk 61.

                     (5)
                  ELT L 348, 30.12.2005, lk 54.