				|

		52014PC0171

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS AIEM-maksu kohaldamise kohta Kanaari saartel /* COM/2014/0171 final - 2014/0093 (CNS) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Euroopa Liidu
toimimise lepingu sätetega, mida kohaldatakse ELi äärepoolseimate piirkondade,
sh Kanaari saarte suhtes, ei ole põhimõtteliselt võimalik erinevalt maksustada
kohalikke tooteid ja Hispaaniast või teistest liikmesriikidest pärinevaid
tooteid. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 alusel on siiski
võimalik kehtestada kõnealuste piirkondade suhtes erimeetmed tulenevalt seal
valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate
piirkondade majanduslikku ja sotsiaalset olukorda.
Nõukogu
20. juuni 2002. aasta otsusega 2002/546/EÜ,[1] mis on vastu võetud EÜ
asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel, lubatakse Hispaanial kuni
30. juunini 2014 vabastada teatavad Kanaari saartel toodetud tooted
maksust „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas
Canarias” (edaspidi „AIEM-maks”) või vähendada seda maksu kõnealuste toodete
puhul. Kõnealuse otsuse lisas on esitatud selliste toodete loetelu, mille
suhtes maksuvabastust või -vähendust võib kohaldada. Sõltuvalt tootest ei või
kohapeal toodetavate ja muude toodete maksumäära erinevus olla üle 5, 15 või 25
protsendipunkti.
Otsuses 2002/546/EÜ
on sätestatud erimeetmete vastuvõtmise põhjused, mille hulka kuuluvad
eraldatus, sõltumine toorainest ja elektrist, kohustus koguda suuremaid
varusid, väike kohalik turg ja vähearenenud eksporditegevus. Nende ebasoodsate
tingimuste koosmõju suurendab kohapeal toodetud toodete tootmiskulusid ja seega
ka omahinda, nii et erimeetmete puudumisel oleksid need vähem
konkurentsivõimelised kui mujal toodetud tooted, isegi kui võtta arvesse
viimasena mainitud toodete veokulu Kanaari saartele. Need asjaolud raskendaksid
seega kohaliku tootmise püsimajäämist. Otsusega 2002/546/EÜ hõlmatud erimeetmete
eesmärk on seega tugevdada kohalikku tööstust ja muuta see
konkurentsivõimelisemaks.
AIEM-maks on kaudne riigimaks, mida nõutakse Kanaari saartel sisse
üksnes kaubatarnete etapis. Importkauba maksustatav väärtus põhineb
tolliväärtusel ja Kanaari saarte tootjate kaubatarnete väärtus põhineb saadud
tasu kogusummal. Otsusega 2002/546/EÜ hõlmatud erimeetmed tekitavad
diferentseeritud maksustamise vormi, mis loob eelised teatavate toodete
tootmiseks kohapeal. See maksusoodustus kujutab endast riigiabi, mille korral
on vaja komisjoni heakskiitu, mis anti riigiabi NN 22/2008 käsitleva otsusega.
16. novembril 2010
esitas Hispaania Euroopa Komisjonile taotluse pikendada otsuse 2002/546/EÜ
kohaldamisaega kahe aasta võrra, nii et selle kehtivusaja lõpp langeks kokku
aastatel 2007–2013 kohaldatavate regionaalabi suuniste[2] kehtivusaja lõpuga.
Lisaks esitas
Hispaania taotluse riigiabi NN 22/2008 käsitleva otsuse kohaldamisaja
pikendamiseks kahe aasta võrra; kõnealuse otsuse kohaselt on Hispaania
ametiasutuste antav abi AIEM-maksu näol ühisturuga kokkusobiv. Komisjon andis
loa kõnealuseks kaheaastaseks pikendamiseks riigiabi SA.31950 (N 544/2010)
käsitleva otsusega,[3]
millega riigiabi NN 22/2008 käsitleva otsuse kohaldamisaega pikendati
31. detsembrini 2013.
Komisjon hindas
otsuse 2002/546/EÜ kohaldamisaja pikendamistaotlust Kanaari saari mõjutavate
ebasoodsate tingimuste ulatust arvesse võttes ja jõudis järeldusele, et
taotletud pikendamise lubamine on õigustatud.
Tegelikult
kinnitati 28. augustil 2008 vastuvõetud aruandes, mille komisjon esitas
nõukogule Kanaari saartel kehtiva AIEM-maksuga seotud erikorra kohaldamise
kohta, et AIEM-maks toimib rahuldavalt ja otsuse 2002/546/EÜ sätetes ei ole
vaja mingeid muudatusi teha.
Seepärast muudeti
nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsusega nr 895/2011/EL[4] otsust 2002/546/EÜ,
pikendades selle kohaldamisaega 31. detsembrini 2013.
4. märtsil 2013
esitasid Hispaania ametiasutused komisjonile taotluse, milles paluti valmistada
ette nõukogu otsus, millega lubataks Hispaanial kohaldada AIEM-maksust
vabastamist või selle maksu vähendamist teatavate Kanaari saartel toodetud
toodete puhul ajavahemikus 2014–2020 ning muuta asjaomaste toodete loetelu ja
mõne toote puhul kohaldatavat maksimaalset maksumäära.
28. juunil
2013 võttis komisjon vastu uued regionaalabi suunised aastateks 2014–2020[5]. Need suunised
moodustavad osa riigiabi kontrolli kaasajastamise laiemast strateegiast, mille
eesmärk on edendada ühtse turu majanduskasvu, innustades kasutama tõhusamaid
abimeetmeid ja keskendades komisjoni täitetegevuse juhtumitele, millel on
suurim mõju konkurentsile.
Pidades silmas, et
kõnealused suunised jõustuvad 1. juulil 2014, tundub otsuse 2002/546/EÜ
(muudetud otsusega nr 895/2011/EL) kohaldamisaja pikendamine kuue kuu võrra
olevat õigustatud, sest siis langeb selle kehtivusaja lõpp kokku praegu
kehtivate suuniste kehtivusaja lõppkuupäevaga. Otsust 2002/546/EÜ on
sellekohaselt muudetud otsusega 1413/2013/EL,[6]
millega pikendati otsuse 2002/546/EÜ kohaldamisaega 30. juunini 2014.
Komisjon analüüsis
Hispaania ametiasutustelt saadud taotlust ja teavet, mille olid esitanud
mitmesugused sidusrühmad, kes olid omal algatusel komisjoniga kontakteerunud.
Analüüs kinnitab, et Kanaari saarte eripära takistab saarte arengut ja tekitab
seal tegutsevatele ettevõtjatele lisakulusid. Seega on põhjendatud, et
loetletud kohalike tööstustoodete suhtes säilitatakse vabastus AIEM-maksust.
Kõnealune meede on vajalik ja proportsionaalne ega õõnesta liidu õiguskorra
terviklikkust ja sidusust.
2.           HISPAANIA ESITATUD TAOTLUSE
ANALÜÜS JA ERANDI TEGEMISE OTSUSE PROPORTSIONAALSUS
Vastavalt ELi toimimise lepingu
artiklile 110 ei peaks ükski liikmesriik kehtestama teiste liikmesriikide
toodetele mingeid otseseid ega kaudseid riigimakse, mis on suuremad
samasugustele kodumaistele toodetele kehtestatud otsestest või kaudsetest
maksudest. Liiatigi ei kehtesta ükski liikmesriik teiste liikmesriikide
toodetele selliseid riigimakse, mis võimaldaksid teiste toodete kaudset
kaitset.
ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel
võib nõukogu siiski lubada liikmesriikidel, kellel on olemas äärepoolseimad
piirkonnad, teha ELi toimimise lepingu artikli 110 sätetest erand, et
võtta arvesse kõnealuste piirkondade struktuurilist, ühiskondlikku ja
majanduslikku olukorda, mida tingivad muud nende arengut oluliselt takistavad
tegurid. Selline erand ei tohi õõnestada liidu õiguskorra, sealhulgas siseturu
ja ühise poliitika, näiteks ELi toimimise lepingu artiklile 113 tugineva
maksupoliitika terviklikkust ja sidusust. Seega peavad sellised erandid olema
proportsionaalsed – nendega ei tohi minna kaugemale, kui on vajalik selleks, et
võtta arvesse kahjustavaid raamtingimusi, mis takistavad kõnealuste piirkondade
majandusarengut, ja nendega ei tohi konkurentsi ühtsel turul liigselt
moonutada. Seepärast tuleb iga ELi toimimise lepingu artiklist 110 tehtava
erandi puhul piirduda üksnes kõnealuste piirkondade tootjaid häiriva
kuluhalvemuse täieliku või osalise hüvitamisega.
Kanaari saarte majandus sõltub suuresti
turismist. See sõltuvus on Kanaari saarte arengule suureks ohuks, sest muutuvad
trendid, loodusõnnetused või majanduskriis võivad saarestiku majanduslikku ja
sotsiaalset olukorda väga suurel määral mõjutada. Just see leidis aset 2008. ja
2009. aastal üleilmse finantskriisi ajal ning mõjutas saari külastavate
turistide arvu ja selle tagajärjel ka majandust. Turistide arvu vähenemine tõi
kaasa töötuse taseme hiiglasliku kasvu; töötuse määr suurenes Mandri-Hispaania
omast rohkem, kusjuures Hispaania koos Kreekaga on kaks kõige kõrgema töötuse
määraga riiki Euroopa Liidus. Rohkem oli töötuse määra kasvu märgata noorte
hulgas; seda saab selgitada asjaoluga, et paljud noored sõltuvad hooajatööst,
mida pakub turismisektor.
Kanaari saarte turgu iseloomustab ka selle
piiratud ulatus, mis takistab tööstusel saavutamast tootmise optimaalset taset.
Enamik tööstuses kasutatavatest masinatest on kavandatud tootma suuri koguseid,
et suurendada tootlikkust ja kasumlikkust. Sellised masinad ei ole mõeldud
väikestele turgudele, kus nende tootmisvõimsus jääb kasutamata. See tähendab,
et tööstus on sunnitud tootma vähem, kui oleks vaja tootmiskulude
minimeerimiseks, ja see piirab mastaabisäästu võimalusi.
Kanaari saarte läheduses paiknevad riigid ja
territooriumid (Maroko, Lääne-Sahara, Mauritaania) on vähese ostujõuga ning
märgatav arengutaseme erinevus piirab Kanaari saarte võimalusi sinna
eksportida.
Teine Kanaari saarte eripära, mis toob kaasa
seal tegutsevatele ettevõtjatele täiendavate kulude tekkimise, on saarte
territoriaalne killustatus ja enamiku tooraineallikate kaugus, mis suurendab
transpordikulusid. Probleemi on muutnud teravamaks kütusehindade tõus, millel
on olnud oluline mõju transpordikulude suurenemisele.
Kanaari saartel napib ka vett. Ebapiisaval vee
hulgal on ilmne mõju selle maksumusele ning see vähendab konkurentsivõimet
Hispaania muudes osades või Euroopa Liidus paikneva tööstuse ees. See on eriti
oluline tööstusharudele, mis kasutavad vett olulise toorainena (nt
toiduainetööstus, keemiatööstus, paberitööstus), kuid ka neile tööstusharudele,
kus on vajalik külmutamine.
On olemas projektid maagaasi sissetoomiseks
Kanaari saarte kahele suuremale saarele, kuid veel pole kindel, millal seda
kütust saab tõhusalt kasutama hakata. Maagaasi puudumine on oluline tegur
konkurentsivõime vähenemisel, sest muude allikate kasutamisest tulenevad kütte-
ja energiakulud on märgatavalt suuremad.
Kuna puuduvad jäätmekäitlusseadmed ning
jäätmed tuleb transportida mandrile ja toksilised jäätmed tuleb samuti töödelda
mujal kui Kanaari saartel, muudab tööstusjäätmete kõrvaldamine ja toksiliste
jäätmete töötlemine keskkonnaga seotud kulud suureks.
Eelnevalt kirjeldatud Kanaari saarte eripärad
mõjutavad teataval määral kogu kohalikku tootmist. Seega on asjakohane, et
kontrollitaks praegu kehtiva diferentseeritud maksustamise mõju kohaliku
tootmise turuosale ning kohandataks diferentseeritud maksustamist, et tagada
liigsete konkurentsimoonutuste puudumine.
Analüüsis, mis tehti heakskiidetud
diferentseeritud maksumäärade üle otsustamiseks, võeti arvesse kohaliku
tootmise keskmist turuosa aastatel 2008–2011 ning ka selle arengut ja
komisjoniga asjakohase teabe esitamise eesmärgil kontakteerunud sidusrühmade
esitatud muud teavet. Tööstuse puhul, kes toodab tooteid, mis ei kuulu ühise
tollitariifistiku alla, analüüsiti kõigi toodete ühise turuosa arengut, mitte
üksnes nende toodete individuaalset turuosa. Need asjaolud selgitavad, miks
tooted, millel on kohaliku toodangu keskmise turuosaga sarnane turuosa, on
diferentseeritud maksustamise erineva maksimummääraga.
Tubaka puhul on kavandatud jätta
diferentseeritud maksumääraks 25 % ning ajakohastada 1000 sigareti puhul
kehtivat miinimumi 6 eurost 18 euroni, nagu Hispaania ametiasutused taotlesid.
Hispaania ametiasutused lisasid
diferentseeritud maksumääraga toodete loetelusse tooteid, mille kohaliku
toodangu turuosa on ülimalt väike. Hispaania ametiasutused põhjendasid seda
sellega, et nende toodete kohalikku tootmist on kavas suurendada ja seda ei ole
võimalik ilma diferentseeritud maksumäära kehtestamiseta teha.
Kokku 139 tootest, mida Hispaania ametiasutustelt
saadud taotluses oli mainitud, kiidab komisjon heaks 119 toote puhul taotletud
maksumäära. Ülejäänud 20 puhul leiab komisjon, et diferentseeritud maksumäär
peaks olema madalam, et vältida võimalikke konkurentsimoonutusi.
Komisjoni põhjaliku analüüsi tulemusena on
vastavalt toote diferentseeritud maksustamise määrale, sektorile ja ühisele
tollitariifistikule võimalik koostada toodete kohta mitu loetelu:
5 %
Põllumajandus-
ja kalandussaadused:
0207
11/0207 13
Mineraalid:
2516 90 00
00/6801/6802
Ehitusmaterjalid:
3816/3824
40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809
Kemikaalid:
2804 30 00
00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99
00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12
00/4012 13/4012 19
Metallitöötlemistööstus:
7604/7608
Toiduainetööstus:
0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43
00 90/
0901
22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/
1704
90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/
1904
10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/
2008
19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309
Joogid:
2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009
49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204
Tekstiil ja nahk:
6112 31/6112 41
Paber:
4818 90 90 00/4823 90 85 90
Graafika ja kirjastamine:
4910.
10 %
Põllumajandus- ja kalandussaadused:
0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703
Ehitusmaterjalid:
2523 29 00 00/
Toiduainetööstus:
0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105
Paber:
4808/4819/4823 90 40 00/
15 %
Põllumajandus- ja kalandussaadused:
0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00
Ehitusmaterjalid:
2523 90/7010
Kemikaalid:
3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33
00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00
Metallitöötlemistööstus:
7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90
Toiduainetööstus:
0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103
90 90/2106 90 98/
Joogid:
2203/2208 40
Tekstiil ja nahk:
6302
Paber:
4818 10/4818 20/4818 30/4821
Graafika ja kirjastamine:
4909/4911
25 %
Tubakas:
2402
Need toodete loetelud on kooskõlas artikli 349
eesmärgiga võtta erimeetmeid, et võtta arvesse Kanaari saarte kui
äärepoolseimate piirkondade eripära. Samas ei moonuta nad konkurentsi viisil,
mis võiks kahjustada siseturgu.
Kui Hispaania ametiasutused esitavad käesoleva
nõukogu otsuse artiklis 2 ettenähtud aruande, oleks soovitav, et komisjon
hindab diferentseeritud maksumäärade mõju ja nende muutmise vajadust. Samal
ajal tuleks ka kontrollida, kas kohalik tootmine on suurenenud nende toodete
puhul, mille suhtes taotleti diferentseeritud maksustamist, kuid mille kohalik
tootmine on praegu väheoluline.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud
meetmete kokkuvõte
Lubada Hispaanial
kohaldada AIEM-maksuna tuntud maksust vabastamist teatavate Kanaari saartel
toodetavate toodete suhtes või vähendada asjaomaste toodete puhul kõnealust
maksu.
Õiguslik alus
Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikkel 349.
Subsidiaarsuse
põhimõte
Üksnes nõukogul on
volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu
erimeetmeid äärepoolseimate piirkondade suhtes, et muuta aluslepingute, kaasa
arvatud ühise poliitika kohaldamist nendes piirkondades tulenevalt seal
valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad
äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.
Ettepanek on seega
kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
Proportsionaalsuse
põhimõte
Ettepanek on
proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.
Vahendi valik
Kavandatav vahend:
nõukogu otsus.
Muud õigusaktid ei
oleks asjakohased järgmisel põhjusel.
ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel
tehtavad erandid tehakse nõukogu otsusega.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta
liidu eelarvet.
2014/0093 (CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
AIEM-maksu kohaldamise kohta Kanaari saartel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 349,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[7],
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 349 kohaselt võtab nõukogu, võttes arvesse äärepoolseimate
piirkondade struktuurilist, ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda, mida
tingivad nende kaugus, isoleeritus, väike pindala, rasked looduslikud olud või
majanduslik sõltuvus mõnest tootest, erimeetmed, mis on suunatud eriti
aluslepingute kohaldamise tingimuste sätestamisele nendes piirkondades, kaasa
arvatud ühine poliitika.
(2)       Erimeetmed tuleks seega võtta
selleks, et sätestada aluslepingu kohaldamise tingimused nendes piirkondades.
Erimeetmete puhul tuleb arvesse võtta nende piirkondade eripära ja piiranguid,
kahjustamata sealjuures ühenduse õiguskorra terviklikkust ja ühtsust,
sealhulgas siseturgu ja ühist poliitikat.
(3)       Kanaari saarte puhul kindlaks
tehtud ebasoodsate tingimuste loetelu tipus on teenuste sektori, eriti
turismisektori domineerimine piirkonna toodete hulgas. Kogu Kanaari saarte majandus
sõltub sellest sektorist ning tööstusel on Kanaari saarte SKPs väga väike osa.
(4)       Teisel kohal on saarestikule
omane isoleeritus, mis takistab isikute, kaupade ja teenuste vaba liikumist.
Sõltuvus teatavatest transpordiliikidest, näiteks õhu- ja meretranspordist, on
suurenenud, sest need on transpordiliigid, mida ei ole veel täielikult
liberaliseeritud. Tootmiskulud on suuremad, sest kõnealused transpordiliigid on
vähem tõhusad ja kallimad kui maantee- või raudteetransport.
(5)       Isoleeritus toob kaasa ka
kõrgemad tootmiskulud seoses sõltuvusega toorainest ja energiast, samuti on
vaja tekitada varusid ning keeruline on mõjutada tootmisseadmete tarneid.
(6)       Turu väiksus ja vähene
eksport, saarestiku geograafiline killustatus ning mitmekülgsete, kuid väikesemahuliste
tootmisharude säilitamise kohustus, et vastata väikse turu nõudmistele,
piiravad mastaabisäästu võimalusi.
(7)       Paljudel juhtudel on kas
keerulisem või kallim saada erialateenuseid või hooldusteenuseid, koolitada
juhte või tehnikuid, sõlmida allhankelepinguid või edendada ettevõtlust
väljaspool Kanaari saarte turgu. Turustusmeetodite piiratus toob kaasa
üleliigsed varud.
(8)       Mis puutub keskkonda, siis
muudavad tööstusjäätmete kõrvaldamine ja toksiliste jäätmete töötlemine
keskkonnaga seotud kulud suureks. Need kulud on tavapärasest suuremad seetõttu,
et jäätmekäitlusseadmed puuduvad (erandiks on teatavad tooted) ning jäätmed
tuleb transportida mandrile ja toksilised jäätmed tuleb töödelda väljaspool
Kanaari saari.
(9)       Kogu selle teabe ja Hispaania
ametiasutuste teate põhjal on soovitav uuendada luba kohaldada maksu loetletud
toodetele, mille suhtes võib lubada kohalike toodete maksuvabastust.
(10)     Nõukogu 20. juuni
2002. aasta otsusega 2002/546/EÜ,[8]
mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 299 alusel, lubati
Hispaanial esmakordselt kuni 31. detsembrini 2011 vabastada teatavad
Kanaari saartel toodetud tooted maksust „Arbitrio sobre Importaciones y
Entregas de Mercancías en las Islas Canarias” (edaspidi „AIEM-maks”) või seda
kõnealuste toodete puhul vähendada. Kõnealuse otsuse lisas on esitatud selliste
toodete loetelu, mille suhtes maksuvabastust või -vähendust võib kohaldada.
Sõltuvalt tootest ei või kohapeal toodetavate toodete ja muude toodete
maksumäära erinevus olla üle 5, 15 või 25 protsendipunkti.
(11)     Nõukogu 19. detsembri
2011. aasta otsusega nr 895/2011/EL[9]
muudeti otsust 2002/546/EÜ, pikendades selle kohaldamisaega 31. detsembrini
2013.
(12)     Nõukogu 17. detsembri
2013. aasta otsusega nr 1413/2013/EL[10]
muudeti nõukogu otsust 2002/546/EÜ, pikendades selle kohaldamisaega 30. juunini
2014.
(13)     AIEM-maks teenib Kanaari
saarte tööstusliku tootmise sektori autonoomse arengu eesmärki ja on ette
nähtud saarte majanduse mitmekesistamiseks.
(14)     Kõnealuste tööstustoodete
puhul kohaldada lubatud maksimaalsed maksuvabastuse määrad sõltuvad sektorist
ja tootest ning ulatuvad 5 %-st kuni 15 %-ni.
(15)     Valmis tubakatoodete puhul
kohaldatavad maksimaalsed maksuvabastuse määrad on siiski kõrgemad, sest
tubakasektor on erandjuhtum. Tubakatööstus, mis oli Kanaari saartel hästi kanda
kinnitanud, on mitme aasta jooksul märkimisväärselt kokku kuivanud. Kohaliku
tubakatootmise kokkukuivamise põhjus Kanaari saartel on loomulikult eespool
kirjeldatud isoleeritus, mis kujutab endast tavapärast ebasoodsat tingimust.
Seetõttu on oluliselt suurema maksuvabastuse määra säilitamine tubaka puhul
põhjendatud. Maksudest vabastamine on otseselt seotud eesmärgiga säilitada
Kanaari saartel tootmine.
(16)     Kanaari saarte
sotsiaal-majandusliku arengu edendamise eesmärgid on riigi tasandil
reguleeritud kõnealuse maksuga ja sellest saadud tulu jaotamisega. Maksust
saadav tulu tuleb kanda Kanaari saarte majandus- ja maksusüsteemi vahenditesse
ning tulu kasutamine kohalikku majandustegevust arendava majandus- ja
sotsiaalstrateegia elluviimiseks on kohustuslik.
(17)     Seda korda kohaldatakse 6,5
aastat. Siiski tuleb selle tulemusi hinnata. Hispaania ametiasutused peavad
seetõttu esitama komisjonile hiljemalt 30. septembriks 2017 aruande artiklis 1
osutatud maksustamiskorra kohaldamise kohta, et hinnata võetud meetmete mõju
ning nende panust kohaliku majandustegevuse edendamisse või säilitamisse,
pidades silmas äärepoolseimaid alasid mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi. Selle
põhjal vaadatakse otsuse reguleerimisala ja ühenduse eeskirjade kohaselt
heakskiidetud maksuvabastused vajaduse korral läbi.
(18)     Maksusoodustus, mis hõlmab
AIEM-maksu, peab olema proportsionaalne, et mitte kahjustada liidu õiguskorra
terviklikkust ja sidusust ning et kaitsta moonutamata konkurentsi siseturul ja
riigiabipoliitikat.
(19)     Käesolev otsus ei piira
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 võimalikku
kohaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1.         Erandina Euroopa Liidu toimimise
lepingu artiklitest 28, 30 ja 110 lubatakse Hispaania ametiasutustel kuni 31.
detsembrini 2020 sätestada, et lisas loetletud toodete suhtes, mis on toodetud
Kanaari saartel, kehtib täielik vabastus maksust, mida tuntakse kui Arbitrio
sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias
(AIEM-maks), või selle maksu osaline vähendamine. Kõnealused maksuvabastused
moodustavad Kanaari saarte majandus- ja sotsiaalse arengu strateegia osa ja
neid kasutatakse kohaliku majandustegevuse edendamiseks.
2.         Lõikes 1 osutatud täielik
maksuvabastus või maksu vähendamine ei tohi kaasa tuua erinevusi, mis ületavad:
a) 5 % toodete puhul, mis on loetletud
lisa A jaos;
b) 10 % toodete puhul, mis on loetletud
lisa B jaos;
c) 15 % toodete puhul, mis on loetletud
lisa C jaos;
d) 25 % toodete puhul, mis on loetletud
lisa D jaos. Hispaania ametiasutused võivad siiski kehtestada sigarettide
miinimummaksu, mis ei ületa 18 eurot 1 000 sigareti kohta ja mida
kohaldatakse üksnes juhul, kui AIEM-maks, mis tuleneb maksustamise üldreeglite
kohaldamisest, on sellest summast väiksem.
Artikkel 2
Hispaania ametiasutused esitavad komisjonile
hiljemalt 30. septembriks 2017 aruande artiklis 1 nimetatud maksustamiskorra
kohaldamise kohta, et komisjon hindaks võetud meetmete mõju ning nende panust
kohaliku majandustegevuse edendamisse või säilitamisse, pidades silmas
äärepoolseimaid alasid mõjutavaid ebasoodsaid tingimusi.
Selle alusel esitab komisjon nõukogule
igakülgset majanduslikku ja sotsiaalset analüüsi sisaldava aruande ning, kui
vaja, ettepaneku käesoleva otsuse sätete kohandamiseks.
Artikkel 3
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1.
juulist 2014.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania
Kuningriigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 179, 9.7.2002, lk 22–27.
[2]               ELT C 54, 4.3.2006, lk 13.
[3]               ELT C 237, 13.8.2011, lk 1.
[4]               ELT L 345, 29.12.2011, lk 17.
[5]               ELT C 209, 23.7.2013, lk 1.
[6]               ELT L 353, 28.12.2013, lk 13 ja 14.
[7]               ELT C […].
[8]               EÜT L 179, 9.7.2001, lk 22.
[9]               ELT L 345, 29.12.2011, lk 17.
[10]             ELT L 353, 28.12.2013, lk 13 ja 14.
LISA
A. Artikli 1 lõike 2
punktis a osutatud toodete loetelu vastavalt ühise tollitariifistiku
nomenklatuuri liigitusele
Põllumajandus-
ja kalandussaadused:
0207
11/0207 13
Mineraalid:
2516 90 00
00/6801/6802
Ehitusmaterjalid:
3816/3824
40 00 00/3824 50/3824 90 45 00/3824 90 70 00/ 3824 90 97 99/ 6809
Kemikaalid:
2804 30 00
00/2804 40 00 00/3105 20 90 00/3208/3209/3210/3212 90 00 00/3213/3214/3304 99
00 00/3925 90 80 00/ 3401/3402/3406/3814 00 90/3923 90 00 00/4012 11 00/4012 12
00/4012 13/4012 19
Metallitöötlemistööstus:
7604/7608
Toiduainetööstus:
0210 12 11 00/0210 12 19 00/0210 19 40 00/0210 19 81/0305 41 00/0305 43
00 90/
0901
22 00 00/1101/1102/1601/1602/1704 90 30 00/1704 90 51 00/1704 90 55 00/
1704
90 75 00/1704 90 71 00/1806/1901 20 00 00/1901 90 91 00/1901 90 99/
1904
10 10/1905/2005 20 20/2006 00 31 00/2008 11 96 00/2008 11 98 00/2008 19 92/
2008
19 93/2008 19 95/2008 19 99/2309
Joogid:
2009 11/2009 12 00/2009 19/2009 41/2009
49/2009 50/2009 61/2009 71/2009 79/2009 89/ 2009 90/2201/2202/2204
Tekstiil ja nahk:
6112 31/6112 41
Paber:
4818 90 90 00/4823 90 85 90
Graafika ja kirjastamine:
4910.
B. Artikli 1 lõike 2
punktis b osutatud toodete loetelu vastavalt ühise tollitariifistiku
nomenklatuuri liigitusele
Põllumajandus- ja kalandussaadused:
0203 11/0203 12/0203 19/0701 90/0703
Ehitusmaterjalid:
2523 29 00 00/
Toiduainetööstus:
0210 11 11 00/0210 11 31 00/1905/2105
Paber:
4808/4819/4823 90 40 00
C. Artikli 1 lõike 2
punktis c osutatud toodete loetelu vastavalt ühise tollitariifistiku
nomenklatuuri liigitusele
Põllumajandus- ja kalandussaadused:
0407 21 00 00/0407 29 10 00/0407 90 10 00
Ehitusmaterjalid:
2523 90/7010
Kemikaalid:
3809 91 00/3917 21/3917 23/3917 32 00/ 3917 33
00/3917 39 00/3917 40 00/3923 10 00/39 23 21 00/3923 30 10/3924 10 00
Metallitöötlemistööstus:
7309 00/7610 10 00 00/9403 20 80 90
Toiduainetööstus:
0403/0901 21/1902/2103 20 00 00/2103 30/2103
90 90/2106 90 98/
Joogid:
2203/2208 40
Tekstiil ja nahk:
6302
Paber:
4818 10/4818 20/4818 30/4821
Graafika ja kirjastamine:
4909/4911
D. Artikli 1 lõike 2
punktis d osutatud toodete loetelu vastavalt ühise tollitariifistiku
nomenklatuuri liigitusele
Tubakas:
2402