               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.4.2016
            COM(2016) 192 final
            2016/0097(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõukogu määruses (EÜ) nr 539/2001
                  1
                on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikel peab liikmesriikide välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud. Määrust (EÜ) nr 539/2001 kohaldavad kõik liikmesriigid peale Iirimaa ja Ühendkuningriigi.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 509/2014
                  2
                muudeti määrust (EÜ) nr 539/2001, kandes 19 riiki üle II lisasse, kus on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikud on viisanõudest vabastatud. Kõnealused 19 riiki on: Araabia Ühendemiraadid, Belau, Colombia, Dominica, Grenada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Peruu, Saalomoni Saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu. II lisas on lisatud igale nimetatud riigile osutavale viitele joonealune märkus, milles täpsustatakse, et „vabastust viisanõudest kohaldatakse Euroopa Liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast”.

               Määrus (EL) nr 509/2014 võeti vastu 20. mail 2014 ja see jõustus 9. juunil 2014. Juulis 2014 esitas komisjon nõukogule soovituse anda talle volitused alustada läbirääkimisi viisavabaduslepingu sõlmimiseks järgmise 17 riigiga: Araabia Ühendemiraadid, Belau, Dominica, Grenada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Saalomoni Saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu
                  3
               . 9. oktoobril 2014 esitas nõukogu komisjonile läbirääkimisjuhised.

               Esimesed viisavabaduslepingud kirjutati alla 6. mail 2015 (Araabia Ühendemiraatidega), 26. mail 2015 (Ida-Timoriga) ja 28. mail 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincenti ja Grenadiinide, Samoa, Trinidadi ja Tobago ning Vanuatuga) ning alates lepingute allakirjutamise kuupäevast kuni nende jõustumiseni kohaldatakse neid ajutiselt. Nõukogu andis volituse kirjutada alla ka teised viisavabaduslepingud ning seda on tehtud Tongaga (20. novembril 2015), Colombiaga (2. detsembril 2015) ja Palauga (7. detsembril 2015). Kiribatiga ei ole veel lepingu allakirjutamise aeg kindlaks määratud. Alates nende nelja lepingu allakirjutamisele järgnevast päevast kuni nende jõustumiseni kohaldatakse neid lepinguid ajutiselt.

               Läbirääkimisi Mikroneesiaga alustati 17. detsembril 2014 ja need toimusid kirjavahetuse teel. Järgnenud mõttevahetuste käigus jõuti kokkuleppele kõikides aspektides. Pealäbirääkijad parafeerisid lepingu kirjavahetuse teel 16. detsembril 2015 (Mikroneesia) ja 13. jaanuaril 2016 (EL). Liikmesriikidele teatati sellest nõukogu viisatöörühma 18. jaanuari 2016. aasta koosolekul.

               2.ÕIGUSLIK ALUS

               Liidu poolt on lepingu õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Lisatud ettepanek on õigusakt lepingu allakirjutamiseks. Nõukogu otsustab kvalifitseeritud häälteenamusega.

               Asjaolu, et Mikroneesia on võimeline viima siseriikliku ratifitseerimismenetluse lõpule lühikese aja jooksul, ja pidades silmas pikka ajavahemikku, mis on möödunud sellest, kui komisjon esimest korda tegi ettepaneku vabastada Mikroneesia kodanikud viisanõudest (2012. aasta novembris), nähakse allakirjutamist käsitleva otsuse ettepanekuga ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 5 kohaselt ette lepingu ajutine kohaldamine alates selle allakirjutamise kuupäevale järgnevast kuupäevast. Võttes arvesse, et lepingu sõlmimiseks on vaja Euroopa Parlamendi nõusolekut, teatab komisjon Euroopa Parlamendile lepingu ajutisest kohaldamisest.

               3.LÄBIRÄÄKIMISTE TULEMUS

               Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistes seatud eesmärgid on saavutatud ja viisavabaduslepingu eelnõu on Euroopa Liidule vastuvõetav.

               Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta järgmiselt:

               Eesmärk

               Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Mikroneesia kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Kõikide ELi kodanike võrdse kohtlemise tagamiseks on lepingusse lisatud säte, mille kohaselt Mikroneesia võib lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide suhtes ning liit võib omakorda lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi oma liikmesriikide nimel.

               Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud otsuse preambulis.

               Kohaldamisala

               Viisanõudest on vabastatud kõik isikud (tava-, diplomaatilise, teenistus- või ametipassi ning eripassi kasutajad), kes reisivad kõikidel muudel eesmärkidel peale tasustatava töö tegemise. Viimasesse reisijate kategooriasse kuuluvate teise lepinguosalise kodanike suhtes on igal liikmesriigil ja samuti Mikroneesial õigus kehtestada kooskõlas kohaldatavate liidu või riiklike õigusaktidega viisanõue. Ühtlase rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse tasustatava töö tegemise eesmärgil reisivate isikute kategooriat.

               Viibimise kestus

               Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Mikroneesia kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Lepingule on lisatud ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse kõnealust 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Lepingus võetakse arvesse nende liikmesriikide olukorda, kes veel ei kohalda Schengeni acquis’d täies ulatuses. Kuni need liikmesriigid ei ole sisepiirideta Schengeni ala osa, nähakse Mikroneesia kodanikele viisavabaduslepinguga ette õigus viibida lisaks kogu Schengeni ala kohta arvestatud ajavahemikule kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga kõnealuse liikmesriigi (praegu Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia) territooriumil.

               Territoriaalne kohaldamisala

               Leping sisaldab territoriaalse kohaldatavusega seotud sätteid: Prantsusmaa ja Madalmaade puhul annab viisanõudest loobumine Mikroneesia kodanikele õiguse viibida kõnealuste liikmesriikide Euroopas paikneval territooriumil.

               Deklaratsioonid

               Lisaks eespool nimetatud ühisdeklaratsioonidele on lepingule lisatud veel kaks ühisdeklaratsiooni:

               –ühisdeklaratsioon, mis käsitleb Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini seost Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega;

               –ühisdeklaratsioon viisavabaduslepingu sisu ja tagajärgi käsitleva ning muu asjakohase teabe, näiteks sissesõidunõuete laialdase levitamise kohta.

               4.KOKKUVÕTE

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku

               –võtta vastu otsus lepingu allakirjutamise kohta liidu nimel ja volitada nõukogu eesistujat määrama isik(ud), kes on nõuetekohaselt volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama;

               –kiita heaks lepingu ajutine kohaldamine kuni selle jõustumiseni.

               2016/0097 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 509/2014
                  4
                kanti viide Mikroneesia Liiduriikidele nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001
                  5
                I lisast II lisasse.

               (2)Kõnealusele viitele Mikroneesia Liiduriikidele on lisatud joonealune märkus, milles märgitakse, et vabastust viisanõudest kohaldatakse Euroopa Liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast.

               (3)Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu otsuse, millega andis komisjonile loa pidada Mikroneesia Liiduriikidega läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu (edasipidi „leping”) sõlmimise üle.

               (4)Läbirääkimised lepingu üle algasid 17. detsembril 2014 ja need viidi edukalt lõpule lepingu parafeerimisega 13. jaanuaril 2016.

               (5)Leping tuleks alla kirjutada ja lepingule lisatud deklaratsioonid liidu nimel heaks kiita. Lepingut tuleks kohaldada ajutiselt alates selle allakirjutamise kuupäevale järgnevast päevast kuni selle ametlikuks sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni.

               (6)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  6
               ; seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  7
               ; seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu (edaspidi „leping”) liidu nimel allakirjutamiseks antakse luba, eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Liidu nimel kiidetakse heaks käesolevale otsusele lisatud deklaratsioonid.

               Artikkel 3

               Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama.

               Artikkel 4

               Lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allakirjutamisele järgnevast kuupäevast kuni selle sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 509/2014, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (ELT L 149, 20.5.2014, lk 67).

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 509/2014, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (ELT L 149, 20.5.2014, lk 67).

                     (5)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).

                     (6)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (7)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.4.2016
            COM(2016) 192 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               Euroopa Liidu ja Mikroneesia Liiduriikide vaheline

               lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlev
                  LEPING

               EUROOPA LIIT, edaspidi „liit” või „EL”, ja

               MIKRONEESIA LIIDURIIGID, edaspidi „Mikroneesia”,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               PIDADES SILMAS lepinguosaliste sõbralike suhete edendamist ja soovides hõlbustada oma kodanike reisimist, tagades neile viisavaba riiki sisenemise ja lühiajalise riigis viibimise õiguse,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrust (EL) nr 509/2014 (millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud),
                  1
                millega kantakse muu hulgas 19 kolmandat riiki, sealhulgas Mikroneesia, nende kolmandate riikide nimekirja, kelle kodanikud on lühiajalisel viibimisel liikmesriikides viisanõudest vabastatud,

               PIDADES SILMAS määruse (EL) nr 509/2014 artiklit 1, milles on sätestatud, et kõnealuse 19 riigi suhtes kohaldatakse viisanõudest vabastamist alates liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast,

               SOOVIDES kindlustada võrdse kohtlemise kõigile ELi kodanikele,

               VÕTTES ARVESSE, et käesolev leping ei hõlma isikuid, kes soovivad lühiajalise viibimise jooksul teha tasustatavat tööd, ning seetõttu kohaldatakse kõnealuste isikute suhtes ka edaspidi asjakohaseid liidu õigusnorme ja liikmesriikide õigusakte ning asjakohaseid Mikroneesia õigusakte, mis käsitlevad viisanõude kehtestamist või viisanõudest vabastamist ja tööturule juurdepääsu,

               VÕTTES ARVESSE protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, mis on lisatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               ARTIKKEL 1

               Eesmärk

               Käesoleva lepinguga nähakse liidu ja Mikroneesia kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               ARTIKKEL 2

               Mõisted

               Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)
                     „liikmesriik” – liidu liikmesriik, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa;

               b)
                     „liidu kodanik” – punktis a määratletud liikmesriigi kodanik;

               c)
                     „Mikroneesia kodanik” – isik, kellel on Mikroneesia kodakondsus;

               d)
                     „Schengeni ala” – sisepiirideta ala, mis hõlmab selliste punktis a määratletud liikmesriikide territooriumi, kes kohaldavad täielikult Schengeni acquis’d.

               ARTIKKEL 3

               Reguleerimisala

               1.
                     Liidu kodanikud, kellel on liikmesriigi välja antud kehtiv tava-, diplomaatiline, teenistus-, ameti- või eripass, võivad siseneda viisavabalt Mikroneesia territooriumile ja viibida seal viisavabalt artikli 4 lõikes 1 kindlaks määratud ajavahemikul.

               Mikroneesia kodanikud, kellel on Mikroneesia välja antud kehtiv tava-, diplomaatiline, teenistus-, ameti- või eripass, võivad siseneda viisavabalt liikmesriikide territooriumile ja viibida seal viisavabalt artikli 4 lõikes 2 kindlaks määratud ajavahemikul.

               2.
                     Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldada nende isikute suhtes, kes reisivad tasustatava töö tegemise eesmärgil.

               Kõnealuse isikute kategooria puhul võib iga liikmesriik vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001
                  2
                artikli 4 lõikele 3 kehtestada Mikroneesia kodanike suhtes viisanõude või nad viisanõudest vabastada.

               Kõnealuse isikute kategooria puhul võib Mikroneesia iga liikmesriigi kodanike suhtes kehtestada viisanõude või viisanõudest loobuda kooskõlas siseriikliku õigusega.

               3.
                     Käesoleva lepinguga ette nähtud viisanõudest loobumise kohaldamine ei piira lepinguosaliste selliste õigusaktide kohaldamist, mis käsitlevad riiki sisenemise ja seal lühiajalise viibimise tingimusi. Liikmesriikidel ja Mikroneesial on õigus keelata isikutel nende territooriumile siseneda ja seal lühiajaliselt viibida, kui üks või mitu kõnealust tingimust on täitmata.

               4.
                     Viisanõudest loobumist kohaldatakse sõltumata sellest, missuguse transpordivahendiga reisijad lepinguosaliste piiri ületavad.

               5.
                     Käesolevas lepingus käsitlemata küsimuste suhtes kohaldatakse liidu õigust ning liikmesriikide ja Mikroneesia siseriiklikku õigust.

               ARTIKKEL 4

               Viibimise kestus

               1.
                     Liidu kodanikud võivad viibida Mikroneesia territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               2.
                     Mikroneesia kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvutamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Mikroneesia kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvutamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.

               3.
                     Käesoleva lepinguga ei piirata Mikroneesia ja liikmesriikide võimalust lubada kooskõlas siseriikliku ja liidu õigusega viibida oma territooriumil kauem kui 90 päeva.

               ARTIKKEL 5

               Territoriaalne kohaldamisala

               1.
                     Käesolevat lepingut kohaldatakse Prantsuse Vabariigi puhul ainult Prantsuse Vabariigi Euroopas paikneva territooriumi suhtes.

               2.
                     Käesolevat lepingut kohaldatakse Madalmaade Kuningriigi puhul ainult Madalmaade Kuningriigi Euroopas paikneva territooriumi suhtes.

               ARTIKKEL 6

               Lepingu haldamise ühiskomitee

               1.
                     Lepinguosalised moodustavad ekspertide ühiskomitee (edaspidi „komitee”), mis koosneb liidu esindajatest ja Mikroneesia esindajatest. Liitu esindab Euroopa Komisjon.

               2.
                     Komitee ülesanded on muu hulgas järgmised:

               a)
                     teostada järelevalvet käesoleva lepingu rakendamise üle;

               b)
                     esitada ettepanekuid käesoleva lepingu muutmiseks või täiendamiseks;

               c)
                     lahendada käesoleva lepingu tõlgendamise või kohaldamise üle tekkivaid vaidlusi.

               3.
                     Komitee tuleb vajaduse korral kokku ühe lepinguosalise taotlusel.

               4.
                     Komitee kehtestab oma töökorra.

               ARTIKKEL 7

               Seos käesoleva lepingu ning liikmesriikide ja Mikroneesia vaheliste olemasolevate kahepoolsete viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute vahel

               Käesolev leping on ülimuslik liikmesriikide ja Mikroneesia vahel sõlmitud selliste kahepoolsete lepingute ja kokkulepete suhtes, mis hõlmavad käesoleva lepingu kohaldamisalasse jäävaid küsimusi.

               ARTIKKEL 8

               Lõppsätted

               1.
                     Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks vastavalt oma sisemenetlusele ning see jõustub teise kuu esimesel päeval pärast viimase sellise teate saamise kuupäeva, millega lepinguosalised teineteisele teatavad, et kõnealused menetlused on lõpule viidud.

               Käesolevat lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allakirjutamise kuupäevale järgnevast päevast.

               2.
                     Käesolev leping sõlmitakse määramata ajaks, välja arvatud juhul, kui see lõpetatakse lõike 5 kohaselt.

               3.
                     Käesolevat lepingut võib muuta lepinguosaliste kirjalikul kokkuleppel. Muudatused jõustuvad pärast seda, kui lepinguosalised on teineteisele teatanud selleks vajalike sisemenetluste lõpuleviimisest.

               4.
                     Lepinguosalised võivad lepingu täitmise täielikult või osaliselt peatada eelkõige avaliku korra, riigi julgeoleku või rahvatervise kaitse huvides, samuti ebaseadusliku sisserände tõttu või juhul, kui üks lepinguosaline kehtestab uuesti viisanõude. Lepingu täitmise peatamise otsusest teatatakse teisele lepinguosalisele hiljemalt kaks kuud enne selle kavandatud jõustumist. Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.

               5.
                     Kumbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu lõpetada, teatades sellest kirjalikult teisele lepinguosalisele. Käesolev leping kaotab kehtivuse 90. päeval pärast teatamise kuupäeva.

               6.
                     Mikroneesia võib käesoleva lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi liikmesriikide suhtes korraga.

               7.
                     Liit võib käesoleva lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi oma liikmesriikide nimel.

               Koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, NORRA, ŠVEITSI JA LIECHTENSTEINI KOHTA

               Lepinguosalised võtavad arvesse Euroopa Liidu ning Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini vahelisi tihedaid suhteid, mis tulenevad eelkõige 18. mai 1999. aasta ja 26. oktoobri 2004. aasta lepingutest, mis käsitlevad nende riikide ühinemist Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega.

               Seepärast on soovitav, et ühelt poolt Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini ning teiselt poolt Mikroneesia ametiasutused sõlmiksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevad kahepoolsed lepingud käesoleva lepingu tingimustega sarnastel tingimustel.

               ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE KÄESOLEVA LEPINGU ARTIKLI 3 LÕIKES 2 KÄSITLETAVAT TASUSTATAVA TÖÖ EESMÄRGIL REISIVATE ISIKUTE KATEGOORIAT

               Lepinguosalised lepivad ühtse tõlgenduse tagamiseks kokku, et käesoleva lepingu kohaldamisel hõlmab tasustatavat tööd tegevate isikute kategooria selliseid isikuid, kes sisenevad teise lepinguosalise territooriumile tasustatava töö tegemise või tulutoova tegevusega tegelemise eesmärgil töövõtja või teenuse osutajana.

               Kõnealune kategooria ei hõlma:

               –
                     äritegevusega tegelevaid isikuid, s.t isikuid, kes reisivad ärikohtumise eesmärgil (ega tööta teise lepinguosalise territooriumil);

               –
                     sportlasi või kunstnikke, kes tegutsevad riigis ajutiselt;

               –
                     ajakirjanikke, kelle on saatnud nende elukohariigi meedia, ning

               –
                     äriühingusiseseid praktikante.

               Käesoleva deklaratsiooni rakendamise üle teostab lepingu artiklis 6 sätestatud vastutuse raames järelevalvet ühiskomitee, kes võib teha muudatusettepanekuid, kui ta peab seda lepinguosaliste kogemuste põhjal vajalikuks.

               ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE KÄESOLEVA LEPINGU ARTIKLIS 4 SÄTESTATUD 90-PÄEVAST VIIBIMISE KESTUST MIS TAHES 180-PÄEVASE AJAVAHEMIKU JOOKSUL

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibimise päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ÜHISDEKLARATSIOON KODANIKE TEAVITAMISE KOHTA
                  VIISANÕUDEST LOOBUMISE LEPINGUST

               Teadvustades läbipaistvuse olulisust Euroopa Liidu ja Mikroneesia kodanike jaoks, kohustuvad lepinguosalised tagama viisanõudest loobumise lepingu sisu ja tagajärgi käsitleva ning muu asjakohase teabe, näiteks territooriumile sisenemise tingimuste laialdase levitamise.

               _________________

                     (1)
                  ELT L 149, 20.5.2004, lk 67.

                     (2)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.10.2017
            COM(2017) 584 final
            2017/0257(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega võetakse vastu kaubanduskomitees Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht seoses ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu XII lisa muudatusega, millega kehtestatakse Colombia hankijate loetelu kooskõlas VI jaotise („Riigihanked“) sätetega

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega võetakse vastu Euroopa Liidu nimel kaubanduskomitees võetav seisukoht seoses ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu (edaspidi „kaubandusleping“)
                  1
                sellise kavandatava otsuse vastuvõtmisega, milles käsitletakse Colombia muudatust kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punktis 2.

               Kõnealuse kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punktis 2 on esitatud selliste Colombia keskvalitsusest madalama tasandi üksuste loetelu, kes on seotud riigihankekohustustega.

               Colombia teeb ettepaneku muuta kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punkti 2 ning lisada sinna märkuse, millega täpsustatakse, et mõiste „hankija“ hõlmab kõiki keskvalitsusest madalama tasandi hankijaid, kes ei ole tegevad tööstuses ega kaubanduses.

               Lepinguosaliste esindajad nõustusid, et selline muudatus ei nõuaks kompenseerivaid kohandusi artikli 191 lõike 2 punkti a alusel, kui muudatuse tõttu ei vähene kohaldamisala.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Kaubandusleping

               Kaubanduslepingu eesmärk on avada turud mõlemas suunas ja muuta kaubandussuhted stabiilsemaks.

               Kaubanduslepingu üks peamisi eesmärke on tõhusalt ja vastastikku avada lepinguosaliste riigihanketurud. Kaubanduslepingus riigihankeid käsitleva VI jaotise eesmärgid on järgmised kaks: kehtestada riigihankepõhimõtted, mille eesmärk on tagada, et riigihankelepingud sõlmitakse läbipaistvalt, tõhusalt ja mittediskrimineerivalt, ning vastastikku avada riigihanketurud pakkujatele, kaupadele ja teenustele. Seega on EL ja Colombia kahepoolselt pidanud läbirääkimisi vastastikusest juurdepääsust teineteise pakkumustele, mille kohaldamisala on määratletud riigihangete peatükis. Riigihangete peatükis sätestatakse, milliste üksikute riigihangete suhtes kohaldatakse läbirääkimistel käsitletud menetlusi ja sisulisi eeskirju.

               Kaubanduslepingu ajutisel kohaldamisel ilmnes,
                  2
                et ELi äriühinguid ei lubatud osaleda Colombia keskvalitsusest madalama tasandi riigihangetes. Lepinguosalised leppisid kokku, et Colombia muudab oma turule pääsu ajakava keskvalitsusest madalamal tasandil ja et see ei nõua kompenseerivaid kohandusi.

               Kaubanduslepingut on kohaldatud ajutiselt Peruu suhtes alates 1. märtsist 2013 ja Colombia suhtes alates 1. augustist 2013. 1. jaanuaril 2017 ühines kaubanduslepinguga Ecuador
                  3
               . Kuna kaubanduslepingu artikli 14 lõike 3 kohaselt on ELi lepinguosalise ja Colombia poolt vastuvõetaval otsusel õigusjõud üksnes nende kahe osalise suhtes, võivad ELi lepinguosaline ja Colombia otsuse võtta vastu kahepoolselt.

               2.2.Kaubanduskomitee

               Kaubanduslepingu artikli 12 alusel moodustatud kaubanduskomitee jälgib kaubanduslepingu toimimist ja selle sätete nõuetekohast kohaldamist ning aitab sellele kaasa; hindab kaubanduslepingu kohaldamisel saadud tulemusi, eelkõige lepinguosaliste kaubandus- ja majandussuhete arengut; teeb järelevalvet kõigi kaubanduslepingu alusel loodud eriorganite töö üle ning soovitab vajalikke meetmeid; hindab ja võtab vastu otsuseid kõikides küsimustes, mis eriorganid on talle suunanud, ning võtab vastu oma kodukorra ning koosolekute ajakava ja päevakava. Kaubanduskomitee võtab vastu otsuseid konsensuse alusel. Otsused on lepinguosaliste suhtes siduvad ning lepinguosalised võtavad vajalikke meetmeid nende rakendamiseks. Kaubanduslepingu artikli 12 lõikes 4 osutatud juhtudel võtavad otsuseid vastu ELi lepinguosaline ja asjaomane kaubanduslepingule alla kirjutanud Andide riik ning sellised otsused omavad õigusjõudu ainult kõnealuste osaliste suhtes, kui sellised otsused ei mõjuta teise kaubanduslepingule alla kirjutanud Andide riigi õigusi ega kohustusi (artikli 14 lõige 3).

               2.3.Kaubanduskomitee kavandatud õigusakt

               Kaubanduskomitee võtab 24. novembril 2017 oma neljandal koosolekul vastu otsuse Colombia riigihangete kohaldamisala, täpsemalt kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punkti 2 muutmise kohta („kavandatud õigusakt“).

               Kavandatud õigusakti eemärk on teha muudatus kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punktis 2, milles on sätestatud Colombia keskvalitsusest madalama tasandi valitsusasutused, kelle riigihanked on hõlmatud kaubanduslepingu VI jaotisega. Colombia tegi ettepaneku lisada punkti 2 täiendav märkus, milles täpsustatakse, et mõiste „hankija“ hõlmab kõiki keskvalitsusest madalama tasandi hankijaid, kes ei ole tegevad tööstuses ega kaubanduses.

               Kavandatud õigusakt on lepinguosaliste jaoks siduv vastavalt kaubanduslepingu artikli 14 lõikele 2, milles on sätestatud, et kaubanduskomitees vastu võetud otsused on lepinguosalistele siduvad ja lepinguosalised võtavad nende rakendamiseks kõik vajalikud meetmed.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Nõukogul palutakse Euroopa Liidu nimel võtta seisukoht Euroopa Liidu, Colombia ja Peruu kaubanduskomitees kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punkti 2 muutmist käsitleva sellise otsuse eelnõu suhtes, milles täpsustatakse Colombia keskvalitsusest madalama tasandi valitsusasutused, kelle hanked kuuluvad kaubanduslepingu VI jaotise kohaldamisalasse. Euroopa Liidu nimel muudatusettepaneku kohta vastu võetav seisukoht peab olema kooskõlas kaubanduskomitee otsuse eelnõuga, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Kõnealuse muudatusega lisatakse punkti 2 märkus Colombia riigihangete kohaldamisala kohta ja täpsustatakse, et mõiste „hankija“ hõlmab kõiki keskvalitsusest madalama tasandi hankijaid, kes ei ole tegevad tööstuses ega kaubanduses.

               Sellise muudatuse põhjus on see, et EL ja Colombia mõistavad erinevalt Colombia riigihangete kohaldamisala keskvalitsusest madalama tasandi valitsusasutuste osas, mistõttu Colombia ei luba ELi äriühingutel osaleda majanduslikult tähtsate keskvalitsusest madalama tasandi valitsusasutuste hangetes. Sellise muudatusega täpsustataks keskvalitsusest madalama tasandi hankeüksuste hõlmamine ja kaasataks sellised üksused nagu Instituto de Desarrollo Urbano (kes tegeleb Bogota taristu arendamisega).

               Kaubanduslepingu artikliga 191 („Kohaldamisala muutmine ja korrigeerimine“) on ette nähtud võimalus muuta VI jaotise kohaldamisala ning kaubanduskomiteel on õigus kokku leppida mis tahes muudatusettepanekutes, mida lepinguosalised teevad kaubanduslepingu asjakohase lisa, st XII lisa („Riigihanked“) muutmiseks vastavalt artikli 191 lõikele 4.

               Võttes arvesse asjaolu, et otsus mõjutab üksnes Euroopa Liitu ja Colombiat, võivad otsuse kaubanduskomitees vastu võtta Euroopa Liit ja Colombia, kuna see on seotud üksnes nendevaheliste kahepoolsete suhetega kaubanduslepingu artikli 14 lõike 3 kohaselt.

               Ettepanek tehakse Euroopa Liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kaubanduskomitee on organ, mis on loodud lepinguga, täpsemalt ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahel sõlmitud kaubanduslepinguga.

               Otsus, mille peab kaubanduskomitee vastu võtma, kujutab endast siduvat õigusakti vastavalt kaubanduslepingu artikli 14 lõikele 2. Kavandatav akt ei täienda ega muuda kaubanduslepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige kavandatud akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kohaldamine käesoleval juhul

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud õigusakti peamine eesmärk ja sisu, mis seisneb kaubanduslepingu VI jaotises käsitletud riigihangete kohaldamisala laiendamises, kuulub ühise kaubanduspoliitika alla.

               Seega on kavandatud õigusakti materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207 ja eelkõige selle lõige 4.

               4.3.Kokkuvõte

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2017/0257 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega võetakse vastu kaubanduskomitees Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht seoses ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu XII lisa muudatusega, millega kehtestatakse Colombia hankijate loetelu kooskõlas VI jaotise („Riigihanked“) sätetega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelist kaubanduslepingut (edaspidi „kaubandusleping“) on alates 1. augustist 2013 ajutiselt kohaldatud Colombia suhtes
                  4
               .

               (2)Vastavalt kaubanduslepingu artikli 14 lõigetele 1 ja 3 võtab kaubanduskomitee konsensuse alusel vastu otsuseid, mis hõlmavad ainult ELi lepinguosalist ja asjaomast kaubanduslepingule alla kirjutanud Andide riiki (st Colombiat), tingimusel et sellised otsused ei mõjuta teise kaubanduslepingule alla kirjutanud Andide riigi õigusi ega kohustusi.

               (3)Kaubanduskomitee võtab oma neljandal koosolekul 24. novembril 2017 vastu otsuse nõustuda XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punkti 2 muutmisega. Muudatusega täpsustatakse Colombia keskvalitsusest madalama tasandi hankijate kaasamine. Muudatusega lisatakse punkti 2 selline märkus Colombia riigihangete kohta, millega täpsustatakse, et mõiste „hankija“ hõlmab kõiki keskvalitsusest madalama tasandi hankijaid, kes ei ole tegevad tööstuses ega kaubanduses. EL ja Colombia on mõlemad seisukohal, et selline muudatus ei nõuaks kompenseerivaid kohandusi.

               (4)On asjakohane kehtestada liidu nimel kaubanduskomitees võetav seisukoht, sest otsus on liidu jaoks siduv.

               (5)Kuna kaubanduskomitee otsusega muudetakse kaubanduslepingu XII lisa, on asjakohane avaldada otsus pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               (6)Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõikele 1 esindab kaubanduskomitees liitu komisjon,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel 24. novembril 2017 kaubanduskomitee neljandal koosolekul võetav seisukoht põhineb käesolevale otsusele lisatud kaubanduskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Kaubanduskomitee otsus avaldatakse pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 354, 21.12.2012, lk 3.

                     (2)
                  ELT L 56, 28.2.2013, lk 1.

                     (3)
                  ELT L 356, 24.12.2016, lk 3.

                     (4)
                  Nõukogu 31. mai 2012. aasta otsus ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 354, 21.12.2012, lk 3).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.10.2017
            COM(2017) 584 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            millega võetakse vastu kaubanduskomitees Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht seoses ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu XII lisa muudatusega, millega kehtestatakse Colombia hankijate loetelu kooskõlas VI jaotise („Riigihanked“) sätetega

               LISA

               ELi-COLOMBIA-PERUU KAUBANDUSKOMITEE OTSUS nr […]/2017,

               [kuupäev] 2017,

               millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahel sõlmitud kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liidet

               KAUBANDUSKOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu („liit“) ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahel sõlmitud kaubanduslepingut („kaubandusleping“), eriti selle artiklit 191,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Kaubanduslepingu artiklis 191 on sätestatud kord, mille kohaselt lepinguosaline võib muuta või korrigeerida VI jaotises käsitletud riigihangete kohaldamisala.

               (2)Kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punktis 2 on sätestatud Colombia keskvalitsusest madalama tasandi valitsusasutused, kelle hanked on hõlmatud kaubanduslepingu VI jaotisega.

               (3)Pärast teabevahetust liidu ja Colombia vahelise kaubanduslepingu rakendamise küsimuses teatas Colombia liidule, et tal on kavas lisada punkti 2 märkus, millega täpsustatakse, et mõiste „hankija“ hõlmab kõiki keskvalitsusest madalama tasandi hankijaid, kes ei ole tegevad tööstuses ega kaubanduses. Liit ja Colombia on mõlemad seisukohal, et selline muudatus tuleks teha ning et see ei nõua kompenseerivaid kohandusi.

               (4)Selleks et lisada selline märkus, tuleb kaubanduslepingu XII lisa 1. liite A osa punkti 2 muuta. Lisa muutmise otsuse saab vastu võtta kaubanduskomitee, mis on asutatud Euroopa Liidu ja Colombia (edaspidi „asjaomane Andide riik“) vahelise kaubanduslepingu artikli 14 lõike 3 kohaselt, kuna see otsus on seotud eranditult nendevaheliste kahepoolsete suhetega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Kaubanduslepingu XII lisa („Riigihanked“) 1. liite A osa punkt 2 asendatakse järgmise tekstiga:

               „Käesoleva punkti märkused:

               1.Käesoleva punkti kohaldamisel hõlmab mõiste „hankija“ kõiki keskvalitsusest madalama tasandi hankijaid, kes ei ole tegevad tööstuses ega kaubanduses.

               2.Kaubanduslepingu VI jaotis ei hõlma järgmist:

               a)põllumajanduse toetusprogrammide ja toitlusabiga seotud toidu, põllumajandusliku tooraine/sisendite ja elusloomade hanked ning

               b)CPC versiooni 1.0 2. jakku liigitatud kaupade (toiduained, joogid ja tubakas, tekstiilitooted, rõivad ja nahatooted) hanked sotsiaalabiprogrammide jaoks.“

               Artikkel 2

               Artiklis 1 sätestatud muudatusega ei kaasne kompenseerivaid kohandusi, kuna kohaldamisala sellega ei vähene.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               [koht], [...] 2017

               Kaubanduskomitee nimel