				|

		52015PC0154

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega rakendatakse kaitseklausel ja dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanism, mis võimaldavad ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelises assotsieerimislepingus sätestatud tariifsete soodustuste ajutist peatamist /* COM/2015/0154 final - 2015/0079 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Käesolev ettepanek käsitleb ELi ja Moldova
assotsieerimislepingus ette nähtud kaitseklausli ja dumpinguvastastest
meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanismi inkorporeerimist Euroopa Liidu
õigusesse.
Üldine taust
Moldovaga sõlmitud assotsieerimisleping
sisaldab sarnaselt enamikuga meie kaubanduslepingutest kahepoolset
kaitseklauslit. See vahend võimaldab eeliseid ajutiselt peatada juhul, kui
nende kohaldamine põhjustaks impordi ootamatut ja märkimisväärset kasvu, mis
kahjustaks importiva riigi kodumaist tööstusharu (s.t on võimalik kas peatada
tollimaksude edasine liberaliseerimine või taaskehtestada enamsoodustusrežiimi
tollimaksumäär). Peale selle sisaldab see kaubandusleping nn dumpinguvastastest
meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanismi, mis võimaldab taaskehtestada
enamsoodustusrežiimi tollimaksumäära, kui teatavate põllumajandustoodete import
Moldovast ületab teatava künnise ilma nõuetekohase põhjenduseta nende täpse
päritolu kohta.
Selleks et luua ELi õiguskorras vajalik
vahend, mis võimaldaks kohaldada seda kahepoolset kaitseklauslit ja
dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanismi, on vaja
Euroopa Parlamendi ja nõukogu rakendusmäärust.
Lisatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
ettepanek põhineb suuresti sarnasel rakendusmäärusel, mida kolm institutsiooni
on arutanud ja milles omavahel kokku leppinud kõigi kehtivate hiljutiste
vabakaubanduslepingute jaoks: Korea (määrus avaldati 2011), Kesk-Ameerika (määrus
avaldati 2013) ning Colombia ja Peruu (määrus avaldati 2013).
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Käesolev rakendusmääruse ettepanek tuleneb
otseselt Moldova Vabariigiga sõlmitud lepingu tekstist. Seetõttu ei ole vaja korraldada
huvitatud isikutega eraldi konsulteerimist ega mõju hindamist.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Lisatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
ettepanek on õigusakt ELi ja Moldova Vabariigi vahel juba sõlmitud kaubanduslepingu
kaitseklausli ja dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vältimise
mehhanismi rakendamiseks.
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207
lõige 2.
2015/0079 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega rakendatakse kaitseklausel ja
dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanism, mis
võimaldavad ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning
nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelises
assotsieerimislepingus sätestatud tariifsete soodustuste ajutist peatamist
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[1]
ning arvestades järgmist:
(1)       15. juunil 2009 volitas
nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi Moldova Vabariigiga uue lepingu
sõlmimiseks Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahel.
(2)       Need läbirääkimised viidi
lõpule ning ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning
nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelisele
assotsieerimislepingule[2]
(edaspidi „leping”) kirjutati alla 24. juunil 2014 ja seda on ajutiselt
kohaldatud alates 1. septembrist 2014.
(3)       On vaja kehtestada
menetlused, mis tagavad Moldova Vabariigiga kokku lepitud kaitseklausli tõhusa
kohaldamise.
(4)       Leping sisaldab ka
dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanismi teatavate
toodete tariifsete soodustuste ajutiseks peatamiseks. Samuti on vaja sätestada
menetlused selle mehhanismi kohaldamiseks.
(5)       Kaitsemeetmete võtmist võib
kaaluda üksnes juhul, kui kõnealust toodet imporditakse liitu niivõrd palju
suurenenud koguses (absoluutarvudes või võrrelduna liidu toodanguga) ja
sellistel tingimustel, et see tekitab või ähvardab tekitada tõsist kahju liidu
samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootjatele, nagu on sätestatud
lepingu artikli 165 lõikes 1.
(6)       Tuleks määratleda teatavad
lepingu artiklis 169 nimetatud mõisted, nagu „tõsine kahju”, „tõsise kahju oht”
ja „üleminekuperiood”.
(7)       Lepingu järelmeetmete võtmine
ja läbivaatamine ning kontrollimine ja vajaduse korral kaitsemeetmete võtmine
peaks toimuma võimalikult läbipaistvalt.
(8)       Komisjon peaks saama
liikmesriikidelt teavet, sealhulgas tõendeid impordis valitsevate kõikide
suundumuste kohta, mille tõttu võib olla vaja võtta kaitsemeetmeid.
(9)       Usaldusväärne statistika
kõikide Moldova Vabariigist liitu imporditavate toodete kohta on seetõttu
äärmiselt oluline, et kindlaks teha, kas kaitsemeetmete kohaldamise tingimused
on täidetud.
(10)     Kui menetluse algatamiseks on
piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid, peaks komisjon avaldama Euroopa
Liidu Teatajas sellekohase teate.
(11)     Kehtestada tuleks
üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad uurimise algatamist, huvitatud isikute
juurdepääsu kogutud teabele ja sellega tutvumist, huvitatud isikute
ärakuulamist ja nende võimalust esitada oma seisukohti.
(12)     Uurimise algatamisest peaks
komisjon Moldova Vabariigile kirjalikult teatama ning Moldova Vabariigiga
konsulteerima, nagu on sätestatud lepingu artikli 166 lõikes 1.
(13)     On vaja kehtestada uurimise
algatamise ja kaitsemeetmete asjakohasust käsitleva otsuse langetamise kohta
ajalised piirangud, et niisugused otsused tehtaks kiiresti ja et asjaomaste
ettevõtjate õiguskindlus suureneks.
(14)     Iga kaitsemeetme kohaldamisele
peaks eelnema uurimine, kuid komisjonil tuleks lubada lepingu artiklis 167
osutatud kriitilistel asjaoludel kehtestada ajutisi kaitsemeetmeid.
(15)     Kaitsemeetmeid tuleks
kohaldada ainult sellises ulatuses ja selliseks ajavahemikuks, mida on vaja, et
hoida ära tõsist kahju ja hõlbustada kohanemist. Tuleks määrata kaitsemeetmete
maksimaalne kestus ja kehtestada nende pikendamist ja läbivaatamist
reguleerivad erisätted.
(16)     Tuleks luua võimalus peatada
soodustollimaks maksimaalselt kuueks kuuks, kui teatavate põllumajandustoodete
ja töödeldud põllumajandustoodete import ületab assotsieerimislepingu XV-C
lisas kindlaks määratud iga-aastase koguse.
(17)     Läbipaistvuse huvides peaks
komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal lepingu
rakendamist ning kaitsemeetmete ja dumpinguvastastest meetmetest
kõrvalehoidmise vältimise mehhanismi kohaldamist käsitleva aruande.
(18)     Selleks, et tagada ühetaolised
tingimused ajutiste ja lõplike kaitsemeetmete võtmiseks, eelneva järelevalve
meetmete kehtestamiseks ning ilma lepingus sätestatud meetmeid võtmata uurimise
lõpetamiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks
teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL)
nr 182/2011[3].

(19)     Järelevalve- ja ajutiste
kaitsemeetmete vastuvõtmiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust, arvestades nende
meetmete toimet ja nende järgnevuse loogikat seoses lõplike kaitsemeetmete
vastuvõtmisega. Rakendusaktide vastuvõtmisel tuleks kasutada nõuandemenetlust,
kuna neid akte on vaja kiiresti kohaldada pärast asjaomase künnise ületamist
ning nende kohaldamisaeg on väga piiratud.
(20)     Lõplike kaitsemeetmete võtmise
ja nende läbivaatamise suhtes tuleks kohaldada kontrollimenetlust.
(21)     Komisjon peaks vastu võtma
viivitamata kohaldatavad rakendusaktid nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, kui
viivitamine ajutiste kaitsemeetmete rakendamisega tekitaks kahju, mida oleks
raske heastada, või selleks, et vältida impordi suurenemise negatiivset mõju
liidu turule. Selliste viivitamata kohaldatavate rakendusaktide kohaldamiseks
tuleks kasutada nõuandemenetlust,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK –
KAITSEKLAUSLID
Artikkel 1
Reguleerimisese ja -ala
1.           Käesoleva määrusega
kehtestatakse sätted, millega rakendatakse kaitseklausel ja dumpinguvastastest
meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanism, mis võimaldavad ühelt poolt
Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja
teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelises assotsieerimislepingus sätestatud
tariifsete soodustuste ajutist peatamist.
2.           Käesolevat määrust
kohaldatakse Moldova Vabariigist pärit toodete suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(a)
„toode” – kaup, mis on pärit liidust või Moldova
Vabariigist. Uurimisalune toode võib hõlmata ühte või mitut tariifirida või
selle allsegmenti, olenevalt konkreetsest turuolukorrast, või liidu mis tahes
tootmisharus üldiselt kohaldatavat tootesegmenti;
(b)
„huvitatud isik” – isik, keda mõjutab asjaomase
toote import;
(c)
„liidu tootmisharu” – liidu tootjad, kes tegutsevad
liidu territooriumil ja valmistavad samasuguseid või otseselt konkureerivaid
tooteid, või liidu tootjad, kelle samasuguse või otseselt konkureeriva toote
toodang kokku moodustab olulise osa nende toodete kogutoodangust liidus; kui
samasugune või otseselt konkureeriv toode on ainult üks mitmest liidu tootjate
tootest, määratletakse liidu tootmisharu konkreetsete tootmistoimingute põhjal,
mida kasutatakse samasuguse või otseselt konkureeriva toote tootmiseks;
(d)
„tõsine kahju” – liidu tootmisharu seisundi
märkimisväärne halvenemine;
(e)
„tõsise kahju oht” – olukord, kus liidu tootmisharu
seisundile on ilmselt tekkimas tõsine kahju;
(f)
„üleminekuperiood” – lepingu jõustumise hetkel
algav kümne aasta pikkune periood.
Artikkel 3
Põhimõtted
1.           Käesoleva määruse alusel võib
kehtestada kaitsemeetme, kui Moldova Vabariigist pärit toodet imporditakse
liitu selle toote suhtes kehtinud tollimaksude vähendamise või kaotamise
tulemusena niivõrd palju suurenenud koguses (absoluutarvudes või võrrelduna
liidu toodanguga) ja sellistel tingimustel, et see tekitab või ähvardab tekitada
tõsist kahju liidu tootmisharule.
2.           Kaitsemeetme võib võtta
järgmises vormis:
(a)
asjaomasele tootele Moldova Vabariigiga sõlmitud
lepingu tollitariifide kaotamise ajakavas ette nähtud tollimaksumäära edasise
vähendamise peatamine;
(b)
asjaomase toote tollimaksumäära suurendamine
tasemeni, mis ei ületa väiksemat järgmistest:
–
meetme võtmise ajal asjaomase toote suhtes
kohaldatav enamsoodustusrežiimi tollimaksumäär või
–
lepingu XV lisa tabelites artikli 147 kohaselt
märgitud tollimaksu baasmäär.
Artikkel 4
Menetluse algatamine
1.           Menetlus algatatakse
liikmesriigi taotlusel, liidu tootmisharu esindava juriidilise isiku taotlusel
või sellise ühingu taotlusel, mis ei ole juriidiline isik, või komisjoni omal
algatusel, kui komisjonile on selge, et selle algatamiseks on piisavalt
esmapilgul usutavaid tõendeid, mis on kindlaks määratud käesoleva määruse
artikli 5 lõikes 5 osutatud tegurite põhjal.
2.           Taotlus sisaldab üldjuhul
järgmist teavet: asjaomase toote impordi kasvu määr ja maht absoluut- ja
suhtarvudes, suurenenud impordi poolt hõivatud siseturu osa, muutused liidu
tootmisharu müügi, toodangu, tootlikkuse, tootmisvõimsuse kasutamise, kasumi ja
kahjumi ning tööhõive tasemes.
3.           Menetluse võib algatada ka
juhul, kui impordi hüppeline kasv on koondunud ühte või mitmesse liikmesriiki,
eeldusel et menetluse algatamiseks on piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid,
mis on kindlaks määratud käesoleva määruse artikli 5 lõikes 5 osutatud tegurite
põhjal.
4.           Liikmesriik teatab
komisjonile, kui näib, et Moldova Vabariigist pärit toodete impordi suundumused
nõuavad kaitsemeetmete võtmist. See teave hõlmab lõigetes 1 ja 2 nimetatud
tõendeid.
5.           Komisjon teavitab
liikmesriike, kui ta on saanud taotluse menetluse algatamiseks või kui ta
leiab, et käesoleva artikli lõike 1 alusel menetluse algatamine omal algatusel
on asjakohane.
6.           Kui selgub, et menetluse
algatamiseks on piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid, algatab komisjon
menetluse ja avaldab Euroopa Liidu Teatajas sellekohase teate. Menetlus
algatatakse ühe kuu jooksul pärast seda, kui komisjon on saanud lõike 1 alusel
esitatud taotluse.
7.           Lõikes 6 osutatud teates:
(a)
sisaldub saadud teabe kokkuvõte ja selles nõutakse
asjaga seonduva teabe edastamist komisjonile;
(b)
nimetatakse ajavahemik, mille jooksul huvitatud
isikud võivad oma seisukohad kirjalikult teatavaks teha ja teabe komisjonile
esitada, et neid seisukohti ja seda teavet menetluse käigus arvesse võetaks;
(c)
märgitakse ajavahemik, mille jooksul huvitatud
isikud võivad taotleda komisjonilt suulist ärakuulamist vastavalt artikli 5
lõikele 9.
Artikkel 5
Uurimine
1.           Pärast menetluse algatamist
alustab komisjon uurimist. Käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud ajavahemik
algab päevast, mil otsus uurimise algatamise kohta avaldatakse Euroopa Liidu
Teatajas.
2.           Komisjon võib paluda
liikmesriikidel teavet esitada ja liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et seda
palvet täita. Kui kõnealune teave pakub üldist huvi ega ole konfidentsiaalne
käesoleva määruse artikli 11 tähenduses, lisatakse see käesoleva artikli
lõikega 8 ette nähtud mittekonfidentsiaalsete dokumentide hulka.
3.           Kui võimalik, viiakse
uurimine lõpule kuue kuu jooksul alates selle algatamisest. Seda tähtaega võib
pikendada kolme kuu võrra erandlikel asjaoludel, nagu ebatavaliselt suur arv
huvitatud isikuid või keerukad turuolukorrad. Komisjon teavitab kõiki huvitatud
isikuid sellisest pikendamisest ning selgitab pikendamise põhjusi.
4.           Komisjon hangib kogu teabe,
mida ta peab vajalikuks, et teha otsus käesoleva määruse artikli 3 lõikes 1
sätestatud tingimuste kohta, ja püüab seda teavet kontrollida, kui see on
asjakohane.
5.           Komisjon hindab kõiki
asjakohaseid objektiivseid ja mõõdetavaid tegureid, mis on liidu tootmisharu
seisukohast olulised, eelkõige asjaomase toote impordi kasvu määra ja mahtu
absoluut- ja suhtarvudes, suurenenud impordi poolt hõivatud siseturu osa ning
muutusi müügi, toodangu, tootlikkuse, tootmisvõimsuse kasutamise, kasumi ja
kahjumi ning tööhõive tasemes. See loetelu ei ole lõplik ja komisjon võib
tõsise kahju olemasolu või tõsise kahju ohu kindlakstegemisel võtta arvesse ka
muid asjaomaseid tegureid, nagu varud, hinnad, kasutatud kapitali tasuvus ja
rahavood, ning muid tegureid, mis tekitavad või võivad olla tekitanud tõsist
kahju või ähvardavad tekitada tõsist kahju liidu tootmisharule.
6.           Vastavalt käesoleva määruse
artikli 4 lõike 7 punktile b võivad teabe esitanud huvitatud isikud ja Moldova
Vabariigi esindajad kirjaliku taotluse alusel tutvuda kogu teabega, mis on
seoses uurimisega komisjoni käsutusse antud (välja arvatud liidu või liikmesriikide
ametiasutuste koostatud asutusesisesed dokumendid), juhul kui see teave on
nende huvide kaitsmiseks oluline ega ole konfidentsiaalne käesoleva määruse
artikli 11 tähenduses ning kui komisjon seda uurimisel kasutab. Huvitatud
isikud võivad edastada komisjonile oma seisukohad kättesaadavaks tehtud teabe
kohta. Kui need seisukohad on tõendatud piisavate esmapilgul usutavate
tõenditega, võtab komisjon need kaalumisele.
7.           Komisjon tagab, et kõik
uurimiseks vajalikud andmed ja kogu statistika on representatiivne,
kättesaadav, mõistetav, läbipaistev ja kontrollitav.
8.           Komisjon tagab niipea, kui on
olemas tehnilised võimalused, salasõnaga kaitstud elektroonilise juurdepääsu
enda hallatavale mittekonfidentsiaalsele materjalile („veebiplatvorm”), mille
kaudu edastatakse kogu asjakohane teave, mis ei ole konfidentsiaalne käesoleva
määruse artikli 11 tähenduses. Huvitatud isikutele ning liikmesriikidele ja
Euroopa Parlamendile antakse juurdepääs asjaomasele platvormile.
9.           Komisjon kuulab huvitatud
isikud ära eelkõige juhul, kui nad on Euroopa Liidu Teatajas avaldatud
teates ette nähtud aja jooksul ärakuulamist kirjalikult taotlenud ja tõendanud,
et uurimise tulemused tõenäoliselt mõjutavad neid ja et neil on suuliste
selgituste andmiseks erilised põhjused. Komisjon kuulab huvitatud isikud
täiendavalt ära, kui selleks on erilised põhjused.
10.         Kui teavet ei esitata
komisjoni kehtestatud tähtaja jooksul või kui uurimist oluliselt takistatakse,
võib komisjon järeldused teha kättesaadavate faktide põhjal. Kui komisjon
leiab, et mõni huvitatud isik või kolmas isik on talle esitanud väära või
eksitava teabe, jätab ta selle teabe arvesse võtmata ja võib kasutada
kättesaadavaid fakte.
11.         Komisjon teatab Moldova
Vabariigile kirjalikult uurimise algatamisest.
Artikkel 6
Eelneva järelevalve meetmed
1.           Komisjon võib võtta Moldova
Vabariigist pärit impordi suhtes eelneva järelevalve meetmeid, kui toote
impordi suundumus on selline, et see võib viia üheni käesoleva määruse
artiklites 3 ja 4 nimetatud olukordadest. Kõnealused rakendusaktid võetakse
vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 14 lõikes 3 osutatud
nõuandemenetlusega.
2.           Eelneva järelevalve meetmed
on tähtajalised. Kui ei ole sätestatud teisiti, kaotavad need kehtivuse nende
kehtestamise esimesele kuuekuulisele ajavahemikule järgneva kuuekuuse
ajavahemiku järel.
Artikkel 7
Ajutiste kaitsemeetmete kehtestamine
1.           Komisjon võtab ajutised
kaitsemeetmed vastu kriitilises olukorras, kus viivitamine tekitaks kahju, mida
oleks raske heastada, tingimusel et enne on artikli 5 lõikes 5 osutatud
tegurite põhjal kindlaks tehtud, et on olemas piisavad esmapilgul usutavad
tõendid, et lepingu artikli 147 kohaselt XV lisas sisalduvate tabelite järgse
tollitariifide vähendamise või kaotamise tõttu on Moldova Vabariigist pärit toote
import suurenenud ning et see import tekitab või ähvardab tekitada liidu
tootmisharule tõsist kahju. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
käesoleva määruse artikli 14 lõikes 3 osutatud nõuandemenetlusega.
2.           Nõuetekohaselt põhjendatud
eriti kiireloomulistel juhtudel, sealhulgas käesoleva artikli lõikes 3 osutatud
juhul, võtab komisjon ajutised meetmed vastu viivitamata. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 14 lõikes 5
osutatud menetlusega.
3.           Kui liikmesriik taotleb
komisjoni viivitamatut sekkumist ja kui on täidetud lõike 1 tingimused, teeb
komisjon otsuse viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.
4.           Ajutisi kaitsemeetmeid ei
kohaldata kauem kui 200 kalendripäeva.
5.           Kui ajutised kaitsemeetmed
tunnistatakse kehtetuks, sest uurimise käigus selgub, et käesoleva lepingu
artikli 3 lõikes 1 sätestatud tingimused on täitmata, makstakse kõik nende
ajutiste kaitsemeetmete kohaselt sissenõutud tollimaksud automaatselt tagasi.
6.           Ajutisi kaitsemeetmeid kohaldatakse
kõikide toodete suhtes, mis on vabasse ringlusse lastud pärast nende meetmete
jõustumise kuupäeva. Need meetmed ei takista siiski lubamast vabasse ringlusse
niisuguseid tooteid, mis on juba teel liitu, kui nende toodete sihtkohta ei saa
muuta.
Artikkel 8
Uurimise ja menetluse lõpetamine ilma
meetmeid võtmata
1.           Kui lõpptulemusena
väljaselgitatud faktide põhjal tehakse kindlaks, et käesoleva määruse artikli 3
lõikes 1 sätestatud tingimused ei ole täidetud, võtab komisjon vastu ja avaldab
Euroopa Liidu Teatajas otsuse uurimise ja menetluse lõpetamise kohta.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva määruse artikli 14
lõikes 4 osutatud kontrollimenetlusega.
2.           Kaitstes nõuetekohaselt
konfidentsiaalset teavet käesoleva määruse artikli 11 tähenduses, avalikustab
komisjon aruande, milles ta esitab oma uurimise tulemused ja põhjendatud
järeldused, milleni ta on jõudnud kõigi asjaomaste faktiliste ja õigusalaste
küsimuste suhtes.
Artikkel 9
Lõplike kaitsemeetmete kehtestamine
1.           Kui lõpptulemusena
väljaselgitatud faktide põhjal tehakse kindlaks, et käesoleva määruse artikli 3
lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, võib komisjon võtta lõplikud
kaitsemeetmed. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas käesoleva
määruse artikli 14 lõikes 4 osutatud kontrollimenetlusega.
2.           Kaitstes nõuetekohaselt
konfidentsiaalset teavet käesoleva määruse artikli 11 tähenduses, avalikustab
komisjon aruande, mis sisaldab kokkuvõtet otsustamisega seotud olulistest
faktidest ja kaalutlustest.
Artikkel 10
Kaitsemeetmete kestus ja läbivaatamine
1.           Kaitsemeede kehtib ainult
niikaua, kui vaja, et tõsist kahju liidu tootmisharule ära hoida või heastada
ja kohanemisele kaasa aidata. Nimetatud tähtaeg ei tohi ületada kahte aastat,
välja arvatud juhul, kui seda käesoleva artikli lõike 3 kohaselt pikendatakse.
2.           Kaitsemeede jääb kuni lõike 3
alusel korraldatud läbivaatamise tulemuse selgumiseni kehtima.
3.           Kaitsemeetme algset
kehtivusaega võib pikendada kuni kahe aasta võrra, kui kaitsemeede on jätkuvalt
vajalik, et ära hoida või heastada tõsist kahju liidu tootmisharule, ning on
tõendeid, et liidu tootmisharu kohaneb.
4.           Käesoleva artikli lõike 3
kohasele pikendamisele peab eelnema uurimine, mida taotleb liikmesriik, liidu
tootmisharu esindav juriidiline isik või selline ühing, mis ei ole juriidiline
isik, või komisjon omal algatusel, kui käesoleva määruse artikli 5 lõikes 5
osutatud tegurite põhjal on piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid, et
käesoleva artikli lõikes 3 sätestatud tingimused on täidetud.
5.           Uurimise algatamise teade
avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas käesoleva määruse artikli 4 lõigete 6
ja 7 kohaselt. Uurimine korraldatakse ja käesoleva artikli lõike 3 kohane
pikendamist käsitlev otsus tehakse kooskõlas käesoleva määruse artiklitega 5, 8
ja 9.
6.           Kaitsemeetme kohaldamise aeg
kokku, sealhulgas ajutiste meetmete kohaldamise aeg, esialgne kohaldamisaeg ja
selle pikendamine, ei kesta üle nelja aasta.
7.           Kaitsemeetmeid ei rakendata
pärast üleminekuaja lõppu, välja arvatud juhul, kui Moldova Vabariik sellega
nõustub.
Artikkel 11
Konfidentsiaalsus
1.           Käesoleva määruse alusel
saadud teavet kasutatakse ainult selleks, milleks seda nõuti.
2.           Käesoleva määruse alusel
saadud teavet, mis on oma loomult konfidentsiaalne või mis on esitatud konfidentsiaalsena,
ei avalikustata ilma selle teabe andja sõnaselge nõusolekuta.
3.           Igas taotluses käsitleda
teavet konfidentsiaalsena märgitakse põhjus, miks teave on konfidentsiaalne.
Kui teabe andja taotleb, et teavet ei avalikustata ega avaldata täielikult või
kokkuvõtlikus vormis, ning kui see taotlus ei ole põhjendatud, võib kõnealuse
teabe jätta arvesse võtmata.
4.           Teavet peetakse igal juhul
konfidentsiaalseks, kui on tõenäoline, et selle avaldamisel on teabe andjale
või sellise teabe allikale märkimisväärselt ebasoodne mõju.
5.           Käesoleva artikli lõigete 1–4
kohaldamine ei piira liidu asutusi osutamast üldisele teabele ja eelkõige
käesoleva määruse alusel tehtud otsuste põhjustele. Need asutused peavad siiski
arvesse võtma asjaomaste füüsiliste ja juriidiliste isikute õigustatud huve, et
nende ärisaladusi ei avaldataks.
Artikkel 12
Aruanne
1.           Komisjon esitab Euroopa
Parlamendile ja nõukogule igal aastal aruande lepingu V jaotise ja käesoleva
määruse kohaldamise, rakendamise ja kohustuste täitmise kohta.
2.           Aruanne sisaldab teavet
ajutiste ja lõplike meetmete, eelneva järelevalve meetmete ning piirkondlike
järelevalve- ja kaitsemeetmete kohaldamise kohta ning uurimise ja menetluse
lõpetamise kohta ilma meetmeid võtmata.
3.           Aruandes esitatakse ka kokkuvõtlik
statistika ja ülevaade kaubanduse arengu kohta Moldova Vabariigiga.
4.           Euroopa Parlament võib ühe
kuu jooksul alates komisjoni aruande esitamisest kutsuda komisjoni oma
vastutava parlamendikomisjoni erakorralisele koosolekule tutvustama ja
selgitama määruse rakendamisega seotud küsimusi.
5.           Komisjon avalikustab aruande
hiljemalt kolm kuud pärast selle esitamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
II PEATÜKK –
DUMPINGUVASTASTEST MEETMETEST KÕRVALEHOIDMISE VÄLTIMISE MEHHANISM TEATAVATE
PÕLLUMAJANDUSTOODETE JA TÖÖDELDUD PÕLLUMAJANDUSTOODETE PUHUL
Artikkel 13
1.           Lepingu XV-C lisas loetletud
toodete suhtes, mille puhul kehtib lepingu artiklis 148 sätestatud
dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vältimise mehhanism,
kehtestatakse keskmine aastane impordimaht. Nõuetekohaselt põhjendatud eriti
kiireloomulistel juhtudel, kui ühe või mitme tooteliigi impordimaht mingil
aastal saavutab lepingu XV-C lisas osutatud koguse, kusjuures aasta alguseks
loetakse 1. jaanuari, võtab komisjon, saamata Moldova Vabariigilt kindlat
põhjendust, vastu viivitamata kohaldatava rakendusakti vastavalt käesoleva
määruse artikli 14 lõikes 5 osutatud menetlusele. Komisjon võib asjaomaste
toodete suhtes kehtestatud soodustollimaksu ajutiselt peatada või otsustada, et
selline peatamine ei ole asjakohane.
2.           Soodustollimaksu ajutist
peatamist võib kohaldada kuni kuueks kuuks alates soodustollimaksu peatamise
otsuse avaldamiskuupäevast. Enne selle kuuekuulise ajavahemiku möödumist ja
nõuetekohaselt põhjendatud eriti kiireloomulistel juhtudel seoses
soodustollimaksude peatamisega, võib komisjon võtta vastu viivitamata
kohaldatava rakendusakti vastavalt käesoleva määruse artikli 14 lõikes 5
osutatud menetlusele, et soodustollimaksu ajutine peatamine lõpetada, juhul kui
ta on veendunud, et asjaomase tooteliigi impordimaht ületas lepingu XV-C lisas
osutatud mahtu seetõttu, et Moldova Vabariigis muutus asjaomase tooteliigi
tootmis- ja ekspordimaht.
3.           Käesolevas peatükis
sätestatud mehhanismi kohaldamine ei piira I peatükis sätestatud meetmete
kohaldamist. Nende kahe peatüki sätetel põhinevaid meetmeid ei kohaldata aga
sama(de)le too(de)tele samaaegselt.
 III PEATÜKK – KOMITEEMENETLUS
Artikkel 14
1.           Komisjoni abistab komitee,
mis on asutatud nõukogu määruse (EÜ) nr 260/2009[4]
artikli 4 lõike 1 alusel (edaspidi „komitee”) Komitee on komitee määruse (EL)
nr 182/2011 tähenduses.
2.           Artikli 13 kohaldamisel aitab
komisjoni põllumajandusturgude ühise korralduse komitee, mis on asutatud
määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 229 lõike 1 alusel, ning seoses töödeldud
põllumajandustoodetega abistab komisjoni I lisas loetlemata töödeldud põllumajandustoodetega
kauplemise horisontaalküsimusi käsitlev korralduskomitee, mis on asutatud
määruse (EL) nr 510/2014 artikli 44 lõike 1 alusel[5]. Need on komiteed
määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
3.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
4.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
5.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes
nimetatud määruse artikliga 4.
6.           Kui määruse (EL)
nr 182/2011 artikli 3 lõike 5 kohaselt kasutatakse kirjalikku menetlust
meetmete vastuvõtmiseks käesoleva artikli lõike 3 alusel, siis lõpetatakse
nimetatud menetlus ilma tulemust saavutamata, kui eesistuja määratud tähtaja
jooksul eesistuja nii otsustab või määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5
lõike 1 kohaselt määratud komiteeliikmete enamus seda taotleb.
IV PEATÜKK –
LÕPPSÄTTED
Artikkel 15
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse Moldova Vabariigist pärit
impordile alates lepingu jõustumiskuupäevast.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav
kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja

[1]
[2]               Nõukogu otsus 2014/492/EL, 16. juuni 2014, ühelt poolt
Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja
teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelisele assotsieerimislepingule Euroopa
Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 260,
30.8.2014, lk 1).
[3]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011,
16. veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis
käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse
komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT
L
55, 28.2.2011, lk 13.
[4]               Nõukogu määrus (EÜ) nr 260/2009,
26. veebruar 2009, impordi ühiste eeskirjade kohta (ELT L 84,
31.3.2009, lk 1).
[5]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr 510/2014, 16. aprill 2014 , millega nähakse ette põllumajandustoodete
töötlemisel saadud teatavate toodetega kauplemise kord ning tunnistatakse
kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 1216/2009 ja (EÜ) nr 614/2009 (ELT
L 150, 20.5.2014, lk 1).


title: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega tunnistatakse kehtetuks teatavad nõukogu vananenud õigusaktid

text:
|

52010PC0765

		ETBrüssel 21.12.2010KOM(2010) 765 lõplik2010/0369 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega tunnistatakse kehtetuks teatavad nõukogu vananenud õigusaktidSELETUSKIRIMitme viimase kümnendi jooksul vastuvõetud õigusaktide mõju on ammendunud, kuid need on jäänud jõusse. Aktid on vananenud oma ajutise iseloomu tõttu või nende sisu on üle võetud hilisemate aktidega. Mitmed uute liikmesriikide ühinemisega seotud meetmed on pärast nende riikide ühinemist vananenud. Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon leppisid paremat õigusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes kokku, et ühenduse õigust tuleb ajakohastada ja õigusaktide arvu vähendada, tunnistades kehtetuks õigusaktid, mida enam ei kohaldata [1]. Aktid, mis ei ole enam asjakohased, tuleks ühenduse õigustikust välja jätta, et parandada liidu õiguse läbipaistvust ning kindlust.Komisjon on võtnud mitmeid meetmeid, et vananenud õigusakte õigustikust eemaldada ning tunnistanud osa õigusaktidest tavapärase menetlusega kehtetuks ja kuulutanud osa asjaomastest komisjoni õigusaktidest vananenuks. Komisjon tegi ka kindlaks mitmed ühise põllumajanduspoliitikaga seotud nõukogu õigusaktid, mis põhinevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 207 (endine artikkel 133) ja millel ei ole enam praktilist mõju, aga mis on ametlikult ikka veel jõus. Nõukogu poolt vastu võetud õigusaktide vananenuks tunnistamine ei ole komisjoni pädevuses. Õiguskindluse huvides soovitab komisjon, et nõukogu ja parlament tunnistaksid kehtetuks käesolevas ettepanekus loetletud õigusaktid.2010/0369 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega tunnistatakse kehtetuks teatavad nõukogu vananenud õigusaktidEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut [2],olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust [3],toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt [4]ning arvestades järgmist:(1) Liidu õiguse läbipaistvuse parandamine on oluline osa parema õigusloome strateegiast, mida liidu institutsioonid rakendavad. Sellega seoses on asjakohane jätta kehtivate õigusaktide hulgast välja need õigusaktid, millel ei ole enam tegelikku mõju.(2) Järgmised ühise kaubanduspoliitikaga seotud õigusaktid, mis ametlikult siiski veel kehtivad, on vananenud:– Nõukogu 16. mai 1988. aasta määrus (EMÜ) nr 1471/88, mis käsitleb teatavateks kasutusviisideks mõeldud maguskartuli ja maniokitärklise impordi suhtes kohaldatavat korda ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, [5] on kaotanud oma mõju, kuna selle sisu on üle võetud hilisemate aktidega.– Nõukogu 25. veebruari 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 478/92, millega avatakse Fääri saartelt pärit ja sealt toodava CN-koodi 2309 10 11 alla kuuluva jaemüügiks pakendatud koera- ja kassitoidu ning CN-koodi ex 2309 90 41 alla kuuluva jaemüügiks pakendatud kalasööda iga-aastane ühenduse tariifikvoot, [6] oli ette nähtud tariifikvootide avamiseks 1992. aastal ja on seega kaotanud oma mõju.– Nõukogu 26. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 3125/92 Bosnia-Hertsegoviinast, Horvaatiast, Sloveeniast, Montenegrost, Serbiast ja endisest Jugoslaavia Makedoonia Vabariigist pärit lamba- ja kitselihatoodete ühendusse importimise korra kohta [7] käsitles ajutist olukorda ja on seega kaotanud oma mõju.– Nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 2184/96 (Egiptusest pärineva ja sealt toodava riisi sisseveo kohta ühendusse) [8] eesmärk oli vähendada rahvusvahelisest lepingust lähtuvat tollimaksu; hiljem asendati kõnealune leping Egiptusega sõlmitud uue lepinguga ning kõnealune määrus on seega kaotanud oma mõju.– Nõukogu 12. detsembri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 2398/96, millega avatakse Euroopa Ühenduse ja Iisraeli Riigi vahelise assotsiatsioonilepingu ja vahelepinguga ettenähtud Iisraelist pärineva kalkuniliha tariifikvoot, [9] on kaotanud oma mõju, kuna see põhines assotsieerimislepingul, mis allkirjastati 1995. aastal ja mis asendati assotsieerimislepinguga, mis jõustus 1. jaanuaril 2010 ja millega nähakse ette uued tariifikvoodid.– Nõukogu 29. juuli 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1722/1999 Alžeeriast, Marokost ja Egiptusest pärit kliide, peprede ja teatavate teraviljade tuulamise, jahvatamise või muu töötlemise tulemusel tekkinud töötlemisjääkide ja Marokost pärit kõva nisu importimise kohta [10] on kaotanud oma mõju, kuna see oli ette nähtud ajutise vahendina enne Alžeeria, Maroko ja Egiptuse assotsieerimislepingute jõustumist, mis on vahepeal toimunud.– Nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 2798/1999, milles sätestatakse Tuneesiast pärit oliiviõli impordi üldeeskirjad ajavahemikuks 1. jaanuarist 31. detsembrini 2000 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 906/98, [11] kehtestati meede, mida kohaldati ainult 2000. aastal, määrus on seega kaotanud oma mõju.– Nõukogu 24. jaanuari 2000. aasta määrus (EÜ) nr 215/2000, millega uuendatakse aastaks 2000 meetmeid, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 1416/95, millega kehtestatakse teatavatele töödeldud põllumajandussaadustele aastaks 1995 teatavad soodustused ühenduse tariifikvootide kujul, [12] hõlmas üksnes 2000. aastat ja on seega kaotanud oma mõju.– Nõukogu 26. aprilli 2004. aasta otsus 2004/910/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse ning Barbadose, Belize'i, Côte d'Ivoire'i Vabariigi, Fidži, Guyana Vabariigi, Jamaica, Keenia Vabariigi, Kongo Vabariigi, Malawi Vabariigi, Madagaskari Vabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Christopher ja Nevise, Sambia Vabariigi, Suriname Vabariigi, Svaasimaa Kuningriigi, Zimbabwe Vabariigi, Tansaania Ühendvabariigi, Trinidadi ja Tobago Vabariigi, Uganda Vabariigi ja India vahel 2003/2004 ja 2004/2005 tarneperioodiks toorroosuhkrule tagatud hindu käsitlevate lepingute sõlmimist kirjavahetuse teel, [13] oli ajutise iseloomuga ning on seega kaotanud oma mõju.– Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1923/2004, millega kehtestatakse Šveitsi Konföderatsiooni jaoks teatavatele töödeldud põllumajandussaadustele teatavad soodustused ühenduse tariifikvootide kujul, [14] kehtestati meede, mida kohaldati 1. maist 31. detsembrini 2004, mistõttu määrus on kaotanud oma mõju.– Nõukogu 16. aprilli 2007. aasta otsus 2007/317/EÜ, millega määratakse kindlaks Euroopa Ühenduse nimel võetav seisukoht rahvusvahelises teraviljanõukogus 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooni pikendamise kohta, [15] on kaotanud oma mõju, kuna selle sisu on üle võetud hilisema aktiga.(3) Teatavaid riike käsitlevad õigusaktid on vananenud nende riikide Euroopa Liiduga ühinemise järel:– Nõukogu 24. septembri 1998. aasta otsus 98/658/EÜ ühelt poolt Euroopa Ühenduse, Euroopa Söe- ja Teraseühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Sloveenia Vabariigi vahelise kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitleva vahelepingu ja ühelt poolt Euroopa ühenduste ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Sloveenia Vabariigi vahel sõlmitud Euroopa lepingu lisaprotokolli sõlmimise kohta [16]– Nõukogu 6. veebruari 2003. aasta määrus (EÜ) nr 278/2003, millega võetakse vastu ühepoolsed üleminekumeetmed seoses teatavate Poolast pärit töödeldud põllumajandussaaduste impordiga [17]– Nõukogu 2. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 999/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Ungarist pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Ungarisse eksportimise suhtes [18]– Nõukogu 2. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1039/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Eestist pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Eestisse eksportimise suhtes [19]– Nõukogu 18. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1086/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Sloveeniast pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Sloveeniasse eksportimise suhtes [20]– Nõukogu 18. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1087/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Lätist pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Lätisse eksportimise suhtes [21]– Nõukogu 18. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1088/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Leedust pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Leedusse eksportimise suhtes [22]– Nõukogu 18. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1089/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Slovaki Vabariigist pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Slovaki Vabariiki eksportimise suhtes [23]– Nõukogu 18. juuni 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1090/2003, millega võetakse vastu autonoomsed üleminekumeetmed teatavate Tšehhi Vabariigist pärit töödeldud põllumajandussaaduste importimise ning teatavate põllumajandussaaduste Tšehhi Vabariiki eksportimise suhtes [24](4) Õiguskindluse ja selguse huvides tuleks kõnealused vananenud õigusaktid kehtetuks tunnistada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrused (EMÜ) nr 1471/88, (EMÜ) nr 478/92, (EMÜ) nr 3125/92, (EÜ) nr 2184/96, (EÜ) nr 2398/96, (EÜ) nr 1722/1999, (EÜ) nr 2798/1999, (EÜ) nr 215/2000, (EÜ) nr 278/2003, (EÜ) nr 999/2003, (EÜ) nr 1039/2003, (EÜ) nr 1086/2003, (EÜ) nr 1087/2003, (EÜ) nr 1088/2003, (EÜ) nr 1089/2003, (EÜ) nr 1090/2003, (EÜ) nr 1923/2004 ja otsused 98/658/EÜ, 2004/910/EÜ, 2007/317/EÜ tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.…[koht], … [kuupäev]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[1] ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT C […], […], lk […].[5] EÜT L 134, 31.5.1988, lk 1.[6] EÜT L 55, 29.2.1992, lk 2.[7] EÜT L 313, 30.10.1992, lk 3.[8] EÜT L 292, 15.11.1996, lk 1.[9] EÜT L 327, 18.12.1996, lk 7.[10] EÜT L 203, 3.8.1999, lk 16.[11] EÜT L 340, 31.12.1999, lk 1.[12] EÜT L 24, 29.1.2000, lk 9.[13] ELT L 391, 31.12.2004, lk 1.[14] ELT L 331, 5.11.2004, lk 9.[15] ELT L 119, 9.5.2007, lk 30.[16] EÜT L 314, 24.11.1998, lk 6.[17] ELT L 42, 15.2.2003, lk 1.[18] ELT L 146, 13.6.2003, lk 10.[19] ELT L 151, 19.6.2003, lk 1.[20] ELT L 163, 1.7.2003, lk 1.[21] ELT L 163, 1.7.2003, lk 19.[22] ELT L 163, 1.7.2003, lk 38.[23] ELT L 163, 1.7.2003, lk 56.[24] ELT L 163, 1.7.2003, lk 73.--------------------------------------------------


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0074

Ettepanek Nõukogu määrus millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 41/2007 seoses Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni soovitatud hariliku tuuni varude taastamise kavaga  /* KOM/2007/0074 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 27.2.2007KOM(2007) 74 lõplikEttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 41/2007 seoses Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni soovitatud hariliku tuuni varude taastamise kavaga(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on rakendada ühenduse tasandil Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) vastuvõetud hariliku tuuni varude taastamise kava 2007. aastaks, kuni võetakse vastu nõukogu määrus hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastaste meetmete rakendamise kohta. |120 | Üldine taust Euroopa Ühendus kuulub piirkondlikesse kalandusorganisatsioonidesse, mis on kehtestanud regionaalse koostöö raamistiku teatavate siirdekalavarude kaitsmiseks ja majandamiseks. Piirkondlikud kalandusorganisatsioonid võtavad vastu soovitusi, mis käsitlevad näiteks lubatud kogupüüki ja kvoote, tehnilisi meetmeid kalade alammõõdu kehtestamiseks, kalapüügi keelualasid ja -aegu, püügikoormuse piiranguid ning kontrollimeetmeid. Need soovitused muutuvad kohustuslikuks neile lepinguosalistele, kes ei ole oma vastuseisu avaldanud. Kuna ühendus on piirkondlike kalandusorganisatsioonide lepinguosaline, siis on ühendusel kohustus kohaldada neid vastuvõetud soovitusi, mille suhtes ta ei ole vastuseisu avaldanud. Ühendus on Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni liige alates 1997. aasta novembrist. Seetõttu tuleb ICCATi vastuvõetud soovitused üle võtta ühenduse õigusesse, et tagada kõnealuse organisatsiooni jurisdiktsiooni alla kuuluvate ressursside säästev majandamine. ICCAT võttis oma 2006. aasta koosolekul vastu Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude 15aastase taastamiskava. Et varusid taastada, on ICCATi taastamiskavas sätestatud lubatud kogupüügi vähendamine kuni 2010. aastani, püügipiirangud teatavatel aladel ja aegadel, uue alammõõdu, harrastus- ja sportlikku kalapüüki käsitlevad meetmed ning kontrollimeetmed ja ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendamine, et tagada taastamiskava tõhusus. Lisaks teeb ICCAT oma 29.–31. jaanuarini 2007 Tokyos toimuval kohtumisel otsuse jaotuskava kohta, et jagada lubatud kogupüük lepinguosaliste vahel. Nõukogu peab ICCATi poolt Euroopa Ühendusele antava kvoodi alusel läbi vaatama kalandusnõukogu poolt 2006. aasta detsembris kehtestatud ajutise kvoodi ja sellega seotud tingimused ning tegema otsuse 2007. aasta püügipiirangute, liikmesriikide vahel kalapüügivõimaluste jaotamise ning nendega seotud tingimuste kohta. Kuna ühenduse laevad hakkavad harilikku tuuni püüdma veebruaris ja kuna ICCATis selle püügi majandamiseks ja kontrolliks kokkulepitud meetmed käsitlevad kogu kalastushooaega, tuleb hariliku tuuni varude taastamiskavaga kooskõla tagamiseks kohaldada neid meetmeid alates 2007. aasta veebruarist, mitte alates 13. juunist 2007, mil need ICCATi eeskirjade kohaselt jõustuvad, välja arvatud alammõõtu käsitlevad sätted, mis jõustuvad 13. juunil 2007. Seega on neid meetmeid 2007. aastal vaja rakendada kuni hariliku tuuni varude taastamiseks võetavate mitmeaastaste meetmete rakendamist käsitleva ja artiklil 37 põhineva nõukogu määruse vastuvõtmiseni, muutes nõukogu määrust, millega määratakse 2007. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes. |130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Mõned ICCATi vastuvõetud tehnilised meetmed hariliku tuuni varude kaitseks on nüüd ühenduse õigusesse üle võetud nõukogu 14. mai 2001. aasta määrusega (EÜ) 973/2001, milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks (EÜT L 137, 19.5.2001), mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 831/2004 (ELT L 127, 29.4.2004) ning ajutiselt määrusega (EÜ) nr 41/2007, millega määratakse 2007. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes. Tehnilised meetmed hõlmavad hariliku tuuni alammõõtu ning keelualasid ja -aegu, mida muudeti ICCATi 2006. aasta koosolekul ning seetõttu tuleb kehtivat õigusakti ajakohastada. |140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek toetab tuunivarude säästvat kasutamist kooskõlas ühtse kalanduspoliitika eesmärkidega ning aitab kaasa säästvale arengule. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Et valmistada ette ühenduse seisukoht ICCATi iga-aastastel koosolekutel toimuvateks läbirääkimisteks, on komisjon pidanud nõu liikmesriikide, kõnealuse majandusharu osaliste ning valitsusväliste organisatsioonidega. |212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Peamiste asjaomaste sektorite esindajad on kiitnud heaks ühenduse seisukoha Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava vastuvõtmise suhtes. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |221 | Asjaomased teadus/ekspertiisivaldkonnad ICCATi teaduskomitee |222 | Kasutatud metoodika Teaduskomitee hindab varusid ning annab tuunivarude jätkusuutliku kasutamise eesmärgil soovitusi majandamise ja säilitamise kohta, eelkõige tehniliste meetmete vastuvõtmise teel. |223 | Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti ICCATi teaduskomitee |2244 | Kokkuvõte saadud ja kasutatud nõuannetest Tuvastati tõsiste ja pöördumatute tagajärgedega ohtude olemasolu. |225 | Selliste ohtude olemasolu on üksmeelselt mööndud. ICCATi teaduskomitee märkis oma 2006. aasta hinnangus varude kohta, et hariliku tuuni kudekarja biomass väheneb jätkuvalt, samal ajal kui kalastussuremus suureneb kiiresti, eriti suurte kalade puhul. Teaduskomitee osutas nende varude võimalikule hävimisele lähitulevikus juhul, kui ei rakendata sobivaid majandamismeetmeid. ICCATi teaduskomitee soovitas võtta vastu meetmed, et tagada hariliku tuuni varude jätkusuutlik kasutamine eelkõige kalade alammõõdu ning kalapüügi keelualade ja -aegade kehtestamise teel. |226 | Eksperdiarvamuse avalikustamiseks kasutatud vahendid Teaduskomitee arvamused on avaldatud ICCATi veebilehel. |230 | Mõju hindamine Hariliku tuuni varude taastamiskava eesmärk on tagada hariliku tuuni varude jätkusuutlik kasutamine ning eelkõige vähendada nii noor- kui ka täiskasvanud kalade püüki keeluaegade ja suurema alammõõdu kehtestamise teel. Ühenduse tasandil rakendatavat varude taastamiskava kohaldatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel kalastavate ühenduse kalurite suhtes. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |305 | Kavandatud meetme kokkuvõte Kõnealuste meetmete ülevõtmine ühenduse õigusesse, mille on vastu võtnud tuunivarusid majandav ICCAT, millega Euroopa Ühendus on liitunud. |310 | Õiguslik alus Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) artikkel 20. |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte |331 | Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud soovitused on ühenduse ja liikmesriikide suhtes vahetult täitmisele pööratavad, kuid selguse ja läbipaistvuse huvides võetakse need siiski üle nõukogu määrusega, et liikmesriikidel ja kaluritel oleks neid lihtsam kohaldada. |332 | Finantstagajärjed puuduvad. |Õigusakti valik |341 | Kavandatud õigusakt(id): määrus. |342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastu võetud soovitused võetakse ühenduse õigusesse üle nõukogu määrusega. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |570 | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Käesoleva ettepaneku eesmärk on võtta üle ICCATi vastuvõetud hariliku tuuni varude taastamise kava, mis käsitleb muu hulgas lubatud kogupüüki ja kvoote, tehnilisi meetmeid hariliku tuuni alammõõdu kehtestamiseks, kalapüügi keelualasid ja -aegu ning kontrollimeetmeid. |E-5213 |1.  EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 41/2007 seoses Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni soovitatud hariliku tuuni varude taastamise kavagaEUROOPA LIIDU NÕUKOGUvõttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut;võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta,[1] eriti selle artiklit 20,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:1) Määrusega (EÜ) nr 41/2007 on määratud 2007. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes.[2]2) Ühendus on olnud alates 14. novembrist 1997 rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (edaspidi „ICCATi konventsioon”)[3] osaline.3) Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT) võttis oma 2006. aasta novembri koosolekul vastu soovituse 2006[05] Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastase kava kehtestamise kohta.4) Määrusega (EÜ) nr 41/2007 määrati ajutiselt kindlaks hariliku tuuni püügi võimalused ja tingimused, kuni kokkuleppe sõlmimiseni kõnealuste varude lõpliku jagamise kohta ICCATi konventsiooni raames.5) Et varusid taastada on ICCATi taastamiskavas sätestatud lubatud kogupüügi järkjärguline vähendamine aastatel 2007–2010, püügipiirangud teatavatel aladel ja aegadel, hariliku tuuni uue alammõõdu, harrastus- ja sportlikku kalapüüki käsitlevad meetmed ning kontrollimeetmed ning ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava rakendamine, et tagada taastamiskava tõhusus. Et aidata kaasa hariliku tuuni kaitsele, tuleb kõnealuseid meetmeid rakendada alates 2007. aastast kuni ajani, mil võetakse vastu nõukogu määrus hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastaste meetmete rakendamise kohta.6) Kuna ühenduse laevad hakkavad püüdma harilikku tuuni 2007. aasta veebruaris, tuleb ICCATis kõnealuse püügi majandamiseks ja kontrolliks kokkulepitud meetmeid kohaldada alates 2007. aasta veebruarist, mitte alates ICCATi soovituses 2006[05] nimetatud jõustumisajast 13. juunil 2007, et tagada kooskõla hariliku tuuni varude taastamiskavaga.7) Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 41/2007 vastavalt muuta.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 41/2007 muudetakse järgmiselt.1. Lisatakse järgmine peatükk:„Xa peatükkAtlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava1. jagu MajandamismeetmedArtikkel 80a ReguleerimisalaKäesolevas peatükis sätestatakse Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) soovitatud hariliku tuuni ( thunnus thynnus ) varude taastamise mitmeaastase kava kohaldamise üldeeskirjad, mida kohaldatakse ühenduses. Seda kohaldatakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni suhtes.Kõnealuse taastamiskava eesmärk on saavutada suurema kui 50% tõenäosusega maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastav biomass.Artikkel 80b Mõisted Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) konventsiooniosalised – rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni osalised ning koostööd tegevad kolmandad riigid, kalastus- ja muud organisatsioonid.b) kalalaev – mis tahes laev, mida kasutatakse või mida kavatsetakse kasutada tuunivarude ärieesmärgil kasutamiseks, sealhulgas kalatöötlemislaevad ja ümberlaadimislaevad;c) ühised püügioperatsioonid – mis tahes kahte või enamat ICCATi konventsiooni osalise või liikmesriigi lipu all sõitvat laeva hõlmavad toimingud, mille käigus ühe laeva püügivahenditest võetud saak laaditakse ümber teisele laevale;d) üleviimistoimingud – hariliku tuuni üleviiminei) kalalaevalt hariliku tuuni nuumamisega tegelevasse kasvandusse, sh transpordi vältel surnud või pääsenud kalade puhul,ii) hariliku tuuni kasvandusest või tuunimõrrast kalatöötlemislaevale, transpordilaevale või maale.e) tuunimõrd – põhja kinnitatud püügivahend, millel on tavaliselt võrksein, mis juhib kalad püünisesse.f) sumpadesse paigutamine – see tähendab, et harilikku tuuni ei laadita pardale, ning see hõlmab nii nuumamist kui ka kasvatamist,g) nuumamine – hariliku tuuni lühiajaline (2–6 kuud) sumpadesse paigutamine, et suurendada eelkõige kala rasvasisaldust,h) kasvatamine – hariliku tuuni paigutamine sumpadesse kauemaks kui aastaks, et suurendada üldbiomassi,i) ümberlaadimine – kogu või osa kalalaeval oleva kala laadimine sadamas teisele kalalaevale,j) kalatöötlemislaev – laev, mille pardal läbivad kalatooted enne pakendamist ühe või mitu järgmistest toimingutest: fileerimine või viilutamine, külmutamine ja/või töötlemine,k) sportlik kalapüük – kalastamine mittekaubanduslikul eesmärgil, milles osalejad kuuluvad vastavasse riiklikku spordiorganisatsiooni või omavad riiklikku spordilitsentsi.l) harrastuskalapüük – kalastamine mittekaubanduslikul eesmärgil, milles osalejad ei kuulu riiklikku spordiorganisatsiooni ega oma riiklikku spordilitsentsi.m) II ülesanne – Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni (ICCAT) „Atlandi ookeani tuuni ja selle lähiliikide statistika ja proovivõtmise käsiraamatus” ( Field manual for statistics and sampling Atlantic tunas and tuna-like fish, 3. trükk, ICCAT, 1990) määratletud II ülesanne.Artikkel 80c1. Iga liikmesriik võib jaotada oma hariliku tuuni püügikvoodi oma kalalaevadele ja mõrdadele, millel on lubatud aktiivselt püüda hariliku tuuni.2. Liikmesriigi ja konventsiooniosalise kodanike vaheline eraviisiline kauplemise kord kõnealuse liikmesriigi lipu all sõitva kalalaeva kasutamiseks kalastamiseks ICCATi konventsiooni osalise tuunipüügikvoodi raames tuleb kehtestada ainult asjaomase liikmesriigi loal, kes peab teavitama sellest komisjoni.Artikkel 80d Ühised püügioperatsioonid1. Liikmesriigi lipu all sõitvate laevade koostööd hõlmav tuunipüük on lubatud ainult asjaomase liikmesriigi nõusolekul.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et saada ühistes püügioperatsioonides osalevalt kalalaevalt üksikasjalikku teavet püügi kestuse ja seotud ettevõtjate kohta.3. Iga liikmesriik edastab lõikes 2 osutatud teabe ICCATi sekretariaadile ja komisjonile.2. jagu Tehnilised meetmedArtikkel 80e Kalapüügi keeluaegErandina määruse (EÜ) nr 973/2001 artiklist 5:a) on hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel pelaagilise õngepüügiga tegeleva, suure üle 24meetrise kalalaevaga keelatud 1. juunist 31. detsembrini 2007, v.a. alal, mille koordinaadid on lääne pool 10° W ja põhja pool 42° N.b) on hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel seinnoodaga keelatud 1. juulist 31. detsembrini 2007.c) on hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel söödalaevaga keelatud 15. novembrist 2007 kuni 15. maini 2008.d) on hariliku tuuni püük Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel pelaagilise püügi traaleriga keelatud 15. novembrist 2007 kuni 15. maini 2008.Artikkel 80f Lennukite kasutamineErandina määruse (EÜ) nr 973/2001 artiklist 5 võtavad liikmesriigid vajalikke meetmeid, et keelata lennukite ja helikopterite kasutamine hariliku tuuni otsimiseks konventsioonialal.Artikkel 80g Alammõõt1. Erandina määruse (EÜ) nr 973/2001 IV lisast on Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni uus alammõõt alates 13. juunist 2007. aastast 30 kg.2. Erandina lõikest 1 ja ilma et see piiraks artikli 80i kohaldamist, kohaldatakse alates 13. juunist 2007 hariliku tuuni 8 kg alammõõtu järgmiste harilike tuunide suhtes:a) Atlandi ookeani idaosast söödalaevade, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleritega püütud harilik tuun.b) Aadria merest kasvatamise eesmärgil püütud harilik tuun.3. XVIa lisa I osas sätestatakse täiendavad eritingimused Atlandi ookeani idaosast söödalaevade, veoõngede ja pelaagilise püügi traaleritega püütud hariliku tuuni suhtes.Artikkel 80h Hariliku tuuni valikuuringu programm1. Erandina määruse (EÜ) nr 973/2001 artiklist 5a kehtestab iga liikmesriik valikuuringuprogrammi püütud hariliku tuuni koguse hindamiseks suuruse kaupa.2. Sumpadest võetakse suuruseproovideks 100 isendit 100 tonni eluskala kohta või 10% sumbas olevate kalade kogusest. Suuruseproov võetakse pikkuse või kaalu järgi kalakasvanduses saagikogumise ajal ning surnud kaladest nende transportimise ajal vastavalt ICCATi poolt II ülesande raames vastuvõetud aruandemetoodikale.3. Kauem kui aasta kasvatatud kalade puhul kehtestatakse lisaproovide võtmise metoodika.4. Proovid võetakse saagikogumise ajal juhumeetodil kõigist sumpadest. 2007. aastal võetud proovide andmed tuleb edastada ICCATile 31. maiks 2008.Artikkel 80i Kaaspüük1. Harilikku tuuni aktiivselt püüdvatel või mittepüüdvatel laevadel lubatakse püüda alla 30 kg ja mitte vähem kui 10 kg kaaluvat harilikku tuuni maksimaalselt 8% ulatuses.2. Lõikes 1 nimetatud protsenti arvutatakse kas kõnealuste laevade kogu kaaspüügi alusel püütud kalade arvust hariliku tuuni lossitud kogusaagi kohta või sellega samaväärse massiprotsendi alusel.3. Kaaspüük tuleb lipuliikmesriigi kvoodist maha arvata. Surnud kalade vette tagasi laskmine on keelatud ja need tuleb lipuliikmesriigi kvoodist maha arvata.4. Hariliku tuuni kaaspüügi lossimiste suhtes kohaldatakse artiklit 80n ja artikli 80p lõiget 3.Artikkel 80j Harrastuskalapüük1. Harrastuskalapüügi ajal on keelatud püüda, hoida pardal, ümber laadida või lossida rohkem kui ühte tuuni ühe merereisi kohta.2. Harrastuskalapüügi käigus püütud hariliku tuuni turuleviimine on keelatud, v.a heategevuslikul eesmärgil.3. Iga liikmesriik registreerib harrastuskalapüügi andmeid ja edastab need ICCATi alalisele uuringute ja statistikakomiteele.4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada harrastuskalapüügi käigus elusana püütud hariliku tuuni, eriti noorkalade, merre tagasilaskmine.Artikkel 80k Sportlik kalapüük1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed sportliku kalapüügi reguleerimiseks, eelkõige kalapüügilubade kaudu.2. Sportliku kalapüügi käigus püütud hariliku tuuni turuleviimine on keelatud, v.a heategevuslikul eesmärgil.3. Iga liikmesriik registreerib sportliku kalastamise püügiandmeid ja edastab need ICCATi alalisele uuringute ja statistikakomiteele.4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada sportliku kalapüügi käigus elusana püütud hariliku tuuni, eriti noorkalade, merre tagasilaskmine.3. jaguKontrollimeetmedArtikkel 80l Hariliku tuuni püügi luba omavate laevade register1. Iga liikmesriik saadab komisjonile 1. aprilliks 2007 elektroonilisel teel kõigi oma lipu all sõitvate kalalaevade nimekirja, kes võivad eripüügiloa alusel püüda Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel aktiivselt harilikku tuuni.2. Komisjon saadab kõnealuse nimekirja ICCATi täitevsekretariaadile, et kanda need laevad ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registrisse.3. ICCATi registrisse kandmata ühenduse kalalaevad ei tohi Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüda, pardale jätta, ümber laadida, transportida, üle viia ega lossida.4. Määruse (EÜ) nr 1936/2001 artikli 8a lõikeid 2, 4, 6, 7 ja 8 kohaldatakse mutatis mutandis.Artikkel 80m Hariliku tuuni püügi luba omavate tuunimõrdade register1. Iga liikmesriik saadab komisjonile 1. aprilliks 2007 elektroonilisel teel oma nimekirja tuunimõrdadest, millega võidakse eripüügiloa alusel püüda Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni. Nimekiri peab sisaldama mõrdade nimesid ja registrinumbreid.2. Komisjon saadab kõnealuse nimekirja enne 15. aprilli 2007 ICCATi täitevsekretariaadile, et kanda need tuunimõrrad ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate tuunimõrdade registrisse.3. ICCATi registrisse kandmata ühenduse tuunimõrdadega ei tohi Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüda ega nendega püütud tuune pardale jätta, ümber laadida ega lossida.4. Määruse (EÜ) nr 1936/2001 artikli 8a lõikeid 2, 4, 6, 7 ja 8 kohaldatakse mutatis mutandis.Artikkel 80n Kindlaksmääratud sadamad1. Atlandi ookeani idaosast ja Vahemerest püütud hariliku tuuni mis tahes koguste maha või ümber laadimine artiklis 80l osutatud laevadelt on keelatud mujal kui konventsiooniosaliste poolt kindlaksmääratud sadamates.2. Liikmesriigid määravad lossimiseks kasutatava koha või rannikulähedase koha (määratud sadamad), kus tohib harilikku tuuni lossida või ümber laadida.3. Liikmesriigid esitavad määratud sadamate nimekirja komisjonile hiljemalt 1. aprillil 2007. Komisjon saadab selle nimekirja enne 15. aprilli 2007 ICCATi täitevsekretariaadile. Kõigist nimekirja muudatustest tuleb komisjonile ICCATi täitevsekretariaadile edastamiseks teatada vähemalt 15 päeva enne muudatuse jõustumist.Artikkel 80o Ümberlaadimine1. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 11 on hariliku tuuni ümberlaadimine Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud v.a suuri tuune õngega püüdvate laevade puhul, kes tegutsevad vastavalt muudetud ICCATi soovitusele 2005[06], millega kehtestatakse suuri tuune õngega püüdvate laevade ümberlaadimise kava .2. Enne mis tahes sadamasse sisenemist esitab vastuvõtva laeva (püügilaev või töötlemislaev) kapten või tema esindaja selle liikmesriigi pädevale ametiasutusele, mille sadamat ta kasutada soovib, või selle liikmesriigi pädevale ametiasutusele, kus asjaomane kalakasvandus asub, vähemalt 48 tundi enne eeldatavat saabumisaega järgmise teabe:a) eeldatav saabumisaeg,b) pardale jäetud hariliku tuuni hinnanguline kogus,c) teave geograafilise piirkonna kohta, kus saak püüti;d) püügilaeva nimi ja number ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registris,e) vastuvõtva laeva nimi ja number ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registris,f) ümberlaaditava hariliku tuuni kogus,3. Kalapüügilaevad ei tohi midagi ümber laadida ilma lipuriigi eelneva loata.4. Püügilaeva kapten esitab ümberlaadimise ajal oma lipuriigile järgmise teabe:a) ümberlaaditava hariliku tuuni kogused,b) ümberlaadimise kuupäev ja sadam,c) vastuvõtva laeva nimi, registrinumber ja number ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registris,d) piirkond, kus tuun püüti.5. Ümberlaadimissadama liikmesriigi pädev asutus või asjaomase kalakasvanduse pädevad asutused inspekteerivad vastuvõtvat laeva kohe pärast sadamasse saabumist ning kontrollivad ümberlaaditud kaupa ja vastavaid dokumente.6. Ümberlaadimissadama liikmesriigi pädev asutus või asjaomase kalakasvanduse pädevad asutused saadavad 48 tunni jooksul pärast ümberlaadimist teate ümberlaadimise kohta püügilaeva lipuriigi pädevale asutusele.7. Artiklis 80l osutatud ühenduse laevade kaptenid täidavad ICCATi ümberlaadimisdeklaratsiooni ja edastavad selle oma lipuliikmesriigi pädevatele asutustele. Deklaratsioon esitatakse hiljemalt 15 päeva pärast sadamas toimunud ümberlaadimist vastavalt XVIa lisa III osas kehtestatud vormile.Artikkel 80p Dokumenteerimisnõuded1. Lisaks määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklite 6 ja 8 nõuete täitmisele peavad artiklis 80l osutatud ühenduse laevade kaptenid sisestama püügipäevikusse XVIa lisa II osas loetletud teabe.2. Artiklis 80l osutatud ja ühistes püügioperatsioonides osalevate ühenduse laevade kaptenid märgivad püügipäevikusse järgmise teabe:a) kui saak võetakse pardale või paigutatakse sumpadesse:- kuupäev ja kellaaeg,- asukoht (pikkus- ja laiuskraad),- pardale võetud või sumpadesse paigutatud saagi kogus,- kalapüügilaeva, kelle püügivahenditega saak püüti, nimi ja rahvusvaheline raadiokutsung,b) kui saaki ei võeta pardale või on enne üleviimist või sumpadesse paigutamist võrgus:- kuupäev ja kellaaeg,- asukoht (pikkus- ja laiuskraad),- märkus, et saaki ei ole pardale võetud ega sumpadesse paigutatud,- kalapüügilaeva, kelle püügivahenditega saak püüti, nimi ja rahvusvaheline raadiokutsung.3. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 7 esitab käesoleva määruse artiklis 80l osutatud laeva kapten või tema esindaja selle liikmesriigi pädevale asutusele, kelle sadamat või lossimisrajatist ta soovib kasutada, vähemalt neli tundi enne eeldatavat sadamasse saabumise aega järgmise teabe:a) eeldatav saabumisaeg,b) pardale jäetud hariliku tuuni hinnanguline kogus,c) teave piirkonna kohta, kus saak püüti;4. Liikmesriigi asjaomane asutus saadab 48 tunni jooksul pärast lossimist teate lossimise kohta laeva lipuriigi pädevale asutusele.Artikkel 80q Kontroll sadamas või kasvanduses1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et kõiki Atlandi ookeani idaosast ja Vahemerest püütud hariliku tuuni lossimiseks ja/või ümberlaadimiseks kindlaksmääratud sadamasse sisenevaid ICCATi hariliku tuuni püügi luba omavate laevade registrisse kantud laevu kontrollitakse sadamas.2. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed sumpadesse paigutamiste kontrollimiseks oma jurisdiktsiooni alla kuuluvates kalakasvandustes.3. Kui kasvandus asub väljaspool liikmesriikide jurisdiktsiooni jäävates vetes, kohaldatakse kasvanduse eest vastutavate füüsiliste või juriidiliste isikute asukohaliikmesriikide suhtes lõiget 2 mutatis mutandis .Artikkel 80r Püügiaruanded1. Artiklis 80l osutatud ühenduse laevade kaptenid saadavad oma lipuliikmesriikidele hariliku tuuni koguseid käsitlevad püügiaruanded, sh aruanne nullpüügi kohta.2. Esimest korda saadetakse aruanne hiljemalt kümne päeva jooksul pärast Atlandi ookeani idaossa või Vahemerre saabumist või püügireisi algust. Ühiste püügioperatsioonide puhul peab kapten märkima, millise laeva või laevade puhul tuleb saagid lipuriigi kvoodist maha arvestada.3. Alates 1. juunist 2007 saadavad kalalaevade kaptenid hariliku tuuni püügikoguste aruandeid, sh nullpüügiaruandeid iga viie päeva kohta.4. Iga liikmesriik edastab püügiaruanded elektroonilisel teel või muul viisil ICCATi sekretariaati.5. Liikmesriigid teatavad enne iga kuu viieteistkümnendat kuupäeva komisjonile elektroonilisel kujul Atlandi ookeani idaosast ja Vahemerest püütud hariliku tuuni kogused, mis on tema lipu all sõitvate laevade poolt lossitud, ümberlaaditud või sumpadesse paigutatud eelmise kuu jooksul.Artikkel 80s Ristkontroll1. Liikmesriigid kontrollivad, sh laevaseiresüsteemi abil, püügipäevikute täitmist ning püügipäevikutes, üleviimise või ümberlaadimise dokumentides ja püügidokumentides registreeritud asjakohast teavet.2. Liikmesriigid võrdlevad kõigi lossimiste, ümberlaadimiste või sumpadesse paigutamiste puhul halduslikku ristkontrolli käigus laevade püügipäevikutes või ümberlaadimisdeklaratsioonides ning lossimisdeklaratsioonides või sumpadesse paigutamise deklaratsioonides liikide kaupa esitatud koguseid ja mis tahes muudes asjakohastes dokumentides, näiteks arvetes ja/või müügiteatistes esitatud koguseid.Artikkel 80t Sumpadesse paigutamine1. Liikmesriik, kelle jurisdiktsioonis hariliku tuuni kasvandus asub, esitab liikmesriigile või konventsiooniosalisele, kelle lipu all sõitvad laevad tuuni püüdsid ning ICCATi sekretariaadile ühe nädala jooksul pärast sumpadesse paigutamist vaatleja valideeritud aruande sumpadesse paigutamise kohta. See aruanne peab sisaldama määruse (EÜ) nr 1936/2001 artiklis 4b osutatud puuripanemise deklaratsioonis sisalduvat teavet.2. Kui nuumamisega tegelev ettevõte asub väljaspool liikmesriigi jurisdiktsiooni olevates vetes, kohaldatakse ettevõtte eest vastutavate füüsiliste või juriidiliste isikute või asukohaliikmesriikide suhtes lõiget 1 mutatis mutandis .3. Enne mis tahes üleviimist teatab kasvanduse liikmesriigi pädev asutus püügilaeva lipuriigile oma lipu all sõitvate kalalaevade püütud koguste sumpadesse paigutamisest. Püügilaeva lipuliikmesriik taotleb kasvanduse liikmesriigi pädevalt asutuselt saagi konfiskeerimist ja kala merre tagasilaskmist juhul, kui ta leiab pärast kõnealuse teabega tutvumist, et:a) kalalaeval, kes teatas kalapüügist, ei olnud sumpadesse paigutatud hariliku tuuni jaoks piisavalt kvooti,b) kalakogusest ei ole nõuetekohaselt teavitatud ega arvesse võetud mis tahes kohaldatava kvoodi arvutamisel,c) kalalaeval, kes teatas kalapüügist, ei ole luba püüda harilikku tuuni.4. Ühenduse kalalaeva kapten peab hiljemalt 15 päeva pärast üleviimist vedurpuksiiridele või sumpadesse paigutamist täitma ja saatma lipuliikmesriigile ICCATi üleviimisdeklaratsiooni vastavalt XVIa lisa III osas kehtestatud vormile. Üleviimisdeklaratsioon peab üleviidava kalaga sumpadesse transportimise ajal kaasas olema.Artikkel 80u Mõrrapüük1. Pärast iga tuunimõrraga püüki tuleb saak üles märkida ja edastada püügiaruanne pädevale asutusele elektroonilisel teel või muul viisil 48 tunni jooksul pärast igat püüki.2. Iga liikmesriik edastab saadud püügiaruande ICCATi sekretariaadile elektroonilisel teel.Artikkel 80v Vaatlusprogramm1. Iga liikmesriik tagab vaatleja olemasolu talle kuuluvatel üle 15meetri pikkustel kalalaevadel vähemalt:a) 20% aktiivsetest seineritest. Ühiste püügioperatsioonide puhul peab vaatleja püüdmise ajal kohal viibima,b) 20% aktiivsetest pelaagilise püügi traaleritest,c) 20% aktiivsetest õngepüügilaevadest,d) 20% aktiivsetest söödalaevadest,e) 100% tuunimõrdadest saagi kogumise ajal.Vaatleja ülesandeks on eelkõige:a) kontrollida laeva vastavust käesolevale peatükile,b) dokumenteerida kalastustegevus ja koostada selle kohta aruanne,c) vaadelda ja hinnata saaki ning kontrollida püügipäevikusse tehtud kandeid,d) teha kindlaks ja märkida üles laevad, mis võivad tegeleda kalapüügiga, mis on vastuolus ICCATi kaitsemeetmetega.Lisaks teeb vaatleja teadustööd, kogudes näiteks Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni nõudmisel ja vastavalt oma alalise uuringute ja statistikakomitee juhistele II ülesande andmeid.2. Iga liikmesriik, kelle jurisdiktsioonis hariliku tuuni kasvandus asub, tagab vaatleja kohaloleku hariliku tuuni sumpadesse paigutamise ja sumpadest saagi kogumise ajal.Vaatleja ülesandeks on eelkõige:a) jälgida kasvanduses toimuvat ja teostada järelevalvet määruse (EÜ) nr 1936/2001 artiklite 4a, 4b ja 4c nõuetele vastavuse üle,b) valideerida artiklis 80t nimetatud sumpadesse paigutamise aruandeid,c) teha teadustööd, näiteks võtta Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse Komisjoni nõutavaid proove vastavalt kõnealuse komisjoni alalise uuringute ja statistikakomitee juhistele.Artikkel 80w Jõustamine1. Liikmesriik rakendab laeva suhtes jõustamismeetmeid juhul, kui vastavalt riigi õigusele on kindlaks tehtud, et tema lipu all sõitev laev ei täida artiklite 80e, 80g, 80n, 80o ja 80p sätteid. Meetmed võivad olenevalt rikkumise tõsidusest ja vastavalt riigi õigusaktide asjakohastele sätetele olla järgmised:a) rahatrahvid,b) ebaseaduslike püügivahendite ja saagi arestimine,c) laeva sekvestrimine,d) püügiloa peatamine või tühistamine,e) vajaduse korral püügikvoodi vähendamine või tühistamine.2. Iga liikmesriik, kelle jurisdiktsioonis hariliku tuuni kasvandus asub, rakendab kasvanduse suhtes jõustamismeetmeid juhul, kui vastavalt selle riigi õigusele on kindlaks tehtud, et kasvandus ei täida käesoleva määruse artikli 80t ja artikli 80v lõike 2 ning määruse (EÜ) nr 1936/2001 artiklite 4a, 4b ja 4c sätteid. Kõnealused meetmed võivad olenevalt rikkumise tõsidusest ja vastavalt riigi õigusaktide asjakohastele sätetele olla järgmised:a) rahatrahvid,b) nuumamisega tegeleva ettevõtte tegevusloa peatamine või tühistamine,c) sumpadesse paigutamise või hariliku tuuni koguste turustamise keeld.Artikkel 80x Turumeetmed1. Atlandi ookeani idaosa ja Vahemere hariliku tuuni sisekaubandus, lossimine, import, eksport, kasvatamiseks sumpadesse paigutamine, reeksport ja ümberlaadimine, millega ei ole kaasas käesolevas peatükis nõutud täpset, täielikku ja valideeritud dokumentatsiooni, on keelatud.2. Hariliku tuuni sisekaubandus, import, lossimine, kasvatamiseks sumpadesse paigutamine, töötlemine, eksport, reeksport ja ümberlaadimine on keelatud nende kalalaevade puhul, kelle lipuriigil ei ole Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres elutseva hariliku tuuni püügiks ICCATi majandamis- ja kaitsemeetmete tingimuste alusel välja antud kvooti, püügilimiiti või püügikoormuse piiranguid või kelle lipuriigi püügivõimalused on ammendatud.3. ICCATi hariliku tuuni kasvatamist käsitlevale soovitusele 2006[7] mittevastavate kasvanduste hariliku tuuni sisekaubandus, import, lossimine, töötlemine ja eksport on keelatud.Artikkel 80y ÜmberarvestusteguridTöödeldud hariliku tuuni ekvivalentse kogumassi arvutamiseks kohaldatakse ICCATi alalise uuringute ja statistikakomitee poolt vastu võetud ümberarvestustegureid.Artikkel 80z ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava1. Ühenduses kohaldatakse ICCATi neljandal korralisel koosolekul (1975. a novembris, Madridis) vastuvõetud ICCATi rahvusvahelise ühisinspekteerimise kava. Kava tekst on esitatud XVIa lisa IV osas.2. Liikmesriigid, kelle kalalaevadel on lubatud püüda harilikku tuuni Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel, peavad määrama inspektorid, kes teostavad kontrolle merel.3. Komisjon võib määrata kava elluviimiseks ühenduse inspektoreid.4. Ühenduse järelevalve- ja kontrollitegevust koordineerib komisjon. Sel eesmärgil võib ta koostada asjaomaste liikmesriikide nõusolekul ühisinspekteerimise programme, mis võimaldavad ühendusel täita ICCATi kavast tulenevaid kohustusi. Liikmesriigid, kelle laevad tegelevad reguleeritud kalavarude püügiga, võtavad vastu vajalikud meetmed, et hõlbustada nende programmide rakendamist eelkõige vajaliku inim- ja materiaalse ressursi ning nende kasutamise aegade ja piirkondade osas.5. Liikmesriigid teatavad 1. aprilliks 2007 komisjonile inspektorite ja inspekteerimislaevade nimed, keda nad kavatsevad määrata järgmisel aastal kava ellu viima. Selle teabe alusel koostab komisjon koostöös liikmesriikidega esialgse kava ühenduse osalemise kohta kava elluviimises 2007. aastal ning saadab selle ICCATi sekretariaadile ja liikmesriikidele.  2) I D lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse I lisale.3) Käesoleva määruse II lisa tekst lisatakse XVIa lisana.Artikkel 2 JõustumineKäesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja  I LISAMääruse (EÜ) nr 41/2007 I D lisas asendatakse Atlandi ookeanis 45° läänepikkusest ida poole jääva ja Vahemere püügipiirkonna harilikku tuuni käsitlev kanne järgmisega:Liik: | Harilik tuun Thunnus thynnus | Piirkond: | Atlandi ookean, ida pool 45° läänepikkust, ja Vahemeri BFT/AE045W |Küpros | 154,68 |Kreeka | 287,23 |Hispaania | 5568,21 |Prantsusmaa | 5493,65 |Itaalia | 4336,31 |Malta | 355,59 |Portugal | 523,88 |Kõik liikmesriigid | 60 | (1) |EÜ | 16 779,55 |Lubatud kogupüük | 29 500 |1) V.a Küpros, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Malta ja Portugal ning ainult kaaspüügina. |II LISALisatakse XVIa lisa:XVIa LISA ICCATi hariliku tuuni varude taastamiskavaI osaAtlandi ookeani idaosas söödalaevaga, veoõnge ja pelaagilise püügi traaleriga kalastamise suhtes kohaldatavad eritingimused1. Iga liikmesriik piirab oma hariliku tuuni püügi luba omavate söödalaevade või veoõngedega laevade maksimumarvu 2006. aastal hariliku tuuni sihtpüügiga tegelenud laevade arvuga.2. Iga liikmesriik piirab oma hariliku tuuni kaaspüügi luba omavate pelaagilise püügi traalerite arvu.3. Liikmesriigid esitavad 1. aprilliks 2007 ICCATi sekretariaadile punktide 1 ja 2 kohaselt määratud kalalaevade arvu.4. a) Iga liikmesriik tagab, et punktides 1 ja 2 osutatud laevad, kellel on eripüügiluba, kantakse nimekirja, mis sisaldab iga laeva nime ja komisjoni 30. detsembri 2003 määruse (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta)[4] I lisas määratletud ühenduse laevastikuregistri numbrit. Liikmesriigid annavad eripüügiloa ainult juhul, kui laev on kantud ICCATi hariliku tuuni püügi loaga laevade registrisse.b) Iga liikmesriik saadab komisjonile alapunktis a osutatud nimekirja ja kõik selle muudatused elektroonilise kujul.c) Punkti 4 alapunktis a osutatud nimekirja muudatused edastatakse komisjonile vähemalt viis päeva enne seda, kui uus, nimekirja lisatud laev saabub Atlandi ookeani idaossa või Vahemerele. Komisjon edastab muudatused kohe ICCATi sekretariaadile.5. Iga liikmesriik jaotab kuni 10% oma hariliku tuuni püügikvoodist tema püügiloaga laevade vahel, kusjuures alla 17meetrise üldpikkusega söödalaevad võivad püüda maksimaalselt 200 tonni vähemalt 6,4 kg kaaluvat harilikku tuuni.6. Iga liikmesriik võib jaotada kuni 2% oma hariliku tuuni püügikvoodist rannalähedaseks värske kala püügiks.7.a) Käesoleva lisa punktides 1 ja 2 osutatud laevadelt ei tohi lossida ega ümber laadida Atlandi ookeani idaosast või Vahemerest püütud hariliku tuuni mis tahes kogust mujal kui lepinguosaliste määratud sadamates.b). Liikmesriigid määravad lossimiseks kasutatava koha või rannikulähedase koha (määratud sadamad), kus on lubatud harilikku tuuni lossida või ümber laadida.c). Liikmesriigid esitavad määratud sadamate nimekirja komisjonile hiljemalt 1. aprillil 2007. Komisjon saadab selle enne 15. aprilli 2007 ICCATi täitevsekretariaadile. Kõigist hilisematest nimekirja muudatustest tuleb komisjonile ICCATi täitevsekretariaadile edastamiseks teatada vähemalt 15 päeva enne muudatuse jõustumist.8. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 7 esitab punktis 1 või 2 nimetatud laeva kapten või tema esindaja selle liikmesriigi pädevale asutusele, mille sadamat või lossimisrajatist ta soovib kasutada, vähemalt neli tundi enne eeldatavat sadamasse saabumise aega järgmise teabe:a) eeldatav saabumisaeg,b) pardale jäetud hariliku tuuni hinnanguline kogus,c) teave piirkonna kohta, kus saak püüti.9. Iga liikmesriik rakendab püügiaruandluse süsteemi, mis tagab tõhusa järelevalve iga laeva kvoodi kasutamise üle.10. Harilikku tuuni tohib turustusviisist olenemata lõpptarbijale jaemüügiks pakkuda ainult siis, kui asjaomases märgistuses või etiketil esitatakse:a) liik ja kasutatud püügivahendid,b) püügipiirkond ja -kuupäev.11. Alates 1. juulist 2007 rakendavad liikmesriigid, kelle söödalaevadel on lubatud Atlandi ookeani idaosas harilikku tuuni püüda, järgmisi sabasildiga seotud nõudeid:a) igale harilikule tuunile tuleb kohe pärast mahalaadimist kinnitada sabasilt;b) igal sabasildil peab olema kordumatu identifitseerimisnumber ja see peab olema kantud harilikku tuuni käsitlevatesse statistilistesse dokumentidesse ja olema märgitud mis tahes tuuni sisaldavale pakendile.II osa Püügipäevikule esitatavad nõuded:Püügipäevikule esitatavad miinimumnõuded1. Püügipäeviku lehed peavad olema nummerdatud.2. Püügipäevikut tuleb täita iga päev (keskööl) ja enne sadamasse saabumist.3. Püügipäevikut tuleb täita merel tehtavate kontrollide korral.4. Üks püügipäeviku lehe eksemplar peab jääma püügipäevikusse.5. Püügipäevik peab sisaldama andmeid ühe käitamisaasta kohta.Püügipäevikusse kantav minimaalne standardteave:1. Kapteni nimi ja aadress2. Sadamad koos väljumis- ja saabumiskuupäevadega3. Laeva nimi, registrinumber, ICCATi number ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) number (võimaluse korral). Ühiste püügioperatsioonide korral kõigi osalevate laevade nimed, registrinumbrid, ICCATi numbrid, IMO numbrid (võimaluse korral).4. Püügivahendid:a) laevatüübi FAO koodb) mõõtmed (pikkus, võrgusilma suurus, õngekonksude arv, ...)5. Merel tehtavad toimingud (vähemalt) ühe lausega püügipäeva kohta, sh järgmine teave:a) tegevus (kalapüük, aurutamine)b) asukoht: täpne asukoht (kraadides ja minutites) päevade kaupa, mis märgitakse iga püügi kohta või keskpäeval, kui selle päeva jooksul kalu ei püütud.c) teave saagi kohta:6. Liigi määratlus:a) FAO koodi järgib) kogumass kilogrammides päeva kohta7. Kapteni allkiri8. Vaatleja allkiri (võimaluse korral)9. Kaalumisviis: hinnang, kaalumine pardal.10. Püügipäevikusse kantakse kala ekvivalentne eluskaal ja märgitakse hindamisel kasutatavad ümberarvestustegurid.Miinimumteave lossimise, ümberlaadimise ja üleviimise puhul:1. Lossimis-, ümberlaadimis- või üleviimissadamad koos kuupäevadega2. Tooteda) tutvustusb) kalade või kastide arv ja kogus kilogrammides3. Kapteni või laeva agendi allkiriIII osa ICCATi ÜLEVIIMIS- VÕI ÜMBERLAADIMISDEKLARATSIOONDokument nr ICCATi ÜLEVIIMIS- VÕI ÜMBERLAADIMISDEKLARATSIOONVedurpuksiir või transpordilaev Laeva nimi ja raadiokutsung: Lipp: Lipuriigi loa number: Riiklik registrinumber: ICCATi registrinumber: IMO number: | Kalalaev Laeva nimi ja raadiokutsung: Lipp: Lipuriigi loa number: Riiklik registrinumber: ICCATi registrinumber: Pardatähis: Püügipäeviku lehekülje number: |Päev Kuu Tund Aasta|2_|0_|__|__| Kalalaeva kapteni nimi: vedurpuksiiri või transpordilaeva kapteni nimi: ÜMBERLAADIMISKOHTVäljumine |__|__| |__|__| |__|__| (kust) |__________|Saabumine |__|__| |__|__| |__|__| (kuhu) |__________| Allkiri: Allkiri:Üleviimine/Ümberlaadimine |__|__| |__|__| |__|__| |__________|Ümberlaadimise puhul märkige kaal kilogrammides või kasutatav mõõtmisühik (nt kast, korv) ning selle ühiku lossimiskaal kilogrammides: |___| kilogrammi.Eluskalade ümberlaadimisel märkige ühikute arv ja eluskaalSa-dam|MeriLaius-kraadPikkus-kraad |Liik |Ühikute arv |TüüpElus-kala |TüüpTerve kala |TüüpRoogi-tud kala |TüüpPeata kala |TüüpFileeri-tud kala |TüüpToode|Edasised üleviimised / ümberlaadimisedKuupäev:Koht/Asukoht koordinaatide süsteemis:Loa number:Transportiva laeva kapteni allkiri:Vastuvõtva laeva nimi:Lipp:ICCATi registrinumber:IMO number:Kapteni allkiri:Kuupäev:Koht/Asukoht koordinaatide süsteemis:Loa number:Transportiva laeva kapteni allkiri:Vastuvõtva laeva nimi:Lipp:ICCATi registrinumber:IMO number:Kapteni allkiri:| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |ICCATi vaatleja allkiri (võimaluse korral):Kohustused üleviimise või ümberlaadimise korral:1. Vastuvõtvale laevale (puksiir-, töötlemis- või transpordilaevale) tuleb esitada üleviimis- või ümberlaadimisdeklaratsiooni originaal.2. Üleviimis- või ümberlaadimisdeklaratsiooni koopiat peab hoidma vastav püügilaev.3. Edasisi üleviimisi või ümberlaadimisi tehakse laeval tegutseda lubava asjaomase lepinguosalise loal.4. Vastuvõttev laev, kelle valduses kala on, peab üleviimis- või ümberlaadimisdeklaratsiooni originaali alles hoidma kasvanduseni või lossimiskohani.5. Üleviimine või ümberlaadimine tuleb kanda iga asjaomase laeva püügipäevikusse.IV OSA ICCATi RAHVUSVAHELISE ÜHISINSPEKTEERIMISE KAVAKomisjon leppis oma neljandal korralisel koosolekul (Madrid, november 1975) kokku, et:vastavalt konventsiooni artikli IX lõikele 3 soovitab komisjon konventsiooni ja sellest tulenevate meetmete kohaldamise tagamiseks järgmise rahvusvahelise kontrolli korra kehtestamist väljaspool riikide jurisdiktsiooni jäävate vete üle.1. Kontrolli teostavad konventsiooniosaliste riikide valitsuste kalanduskontrollitalituste inspektorid. Selleks tuleb komisjonile teatada valitsuste määratud inspektorite nimed.2. Laevadel, mille pardal on inspektorid, tuleb heisata komisjoni heakskiidetud erilipp või -vimpel näitamaks, et inspektor teostab rahvusvahelist kontrolli. Selliselt kasutatavate laevade, mis võivad olla spetsiaalsed inspekteerimislaevad või kalalaevad, nimed teatatakse komisjonile esimesel võimalusel.3. Iga inspektor kannab kaasas lipuriigi ametiasutuste poolt komisjoni heakskiidetud vormis väljaantud isikut tõendavat dokumenti, mis antakse talle ametisse määramisel ja kus on kirjas, et tal on volitused tegutseda komisjoni heakskiidetud korras.4. Vastavalt punktis 9 kokkulepitud korrale peab riikide jurisdiktsioonist väljapoole jäävates konventsiooni alla kuuluvates vetes parasjagu tuuni või selle lähiliikide püüdmiseks kasutatav laev peatuma, kui ta on saanud inspektorit transportivalt laevalt vastava signaali, mis on edastatud rahvusvahelises signalisatsioonikoodis, välja arvatud kalastamise ajal, sel juhul peab ta peatuma kohe pärast kalastamise lõpetamist. Laeva kapten[5] peab inspektori, kellel võib kaasas olla tunnistaja, pardale lubama. Kapten peab inspektoril võimaldama kontrollida kalasaaki, püügivahendeid ja kõiki asjakohaseid dokumente nii, nagu inspektor peab asjaomase laeva lipuriigiga seotud kehtivate komisjoni soovituste järgimise kontrollimiseks vajalikuks ning inspektor võib küsida mis tahes selgitusi, mida ta peab vajalikuks.5. Laeva pardale minnes esitab inspektor punktis 3 kirjeldatud dokumendi. Inspekteerimisi tuleb teha nii, et kontrollimine tekitaks kalalaevale võimalikult vähe tüli ja et oleks välditud kala kvaliteedi halvenemine. Inspektor peab oma vaatlustes piirduma faktide kindlakstegemisega seoses asjaomase laeva lipuriigiga seotud kehtivate komisjoni soovituste järgimisega. Kontrolli käigus võib inspektor küsida kaptenilt mis tahes abi. Ta koostab oma kontrolli kohta komisjoni heakskiidetud vormis inspekteerimisakti. Inspektor allkirjastab akti laeva kapteni juuresolekul, kes võib aktile lisada või on lisanud mis tahes tähelepanekuid, mida ta peab vajalikuks ning kes peab neile tähelepanekutele alla kirjutama. Akti koopiad antakse laeva kaptenile ja inspektori päritoluriigile, kes edastab need laeva lipuriigi asjaomastele asutustele ja komisjonile. Komisjoni soovituste rikkumise avastamisel peaks inspektor võimaluse korral teavitama ka lipuriigi pädevaid asutusi, ning teatama sellest komisjonile ning teadaolevalt läheduses viibivatele lipuriigi inspekteerimislaevadele.6. Inspektori takistamist või tema juhiste täitmatajätmist käsitleb laeva lipuriik nii, nagu oleks takistatud lipuriigi inspektorit või jäetud täitmata viimase juhised.7. Inspektorid täidavad oma kohustusi vastavalt kavas sätestatud eeskirjadele, aga jäävad oma riikide asutuste kontrolli alla ja vastutavad nende ees.8. Konventsiooniosaliste valitsused võtavad arvesse ja rakendavad meetmeid välisriigi inspektorite aktide põhjal vastavalt käesolevale kavale ja kooskõlas oma riigi õigusaktidega samal alusel kui oma inspektorite aktide puhul. Käesoleva lõike sätted ei pane konventsiooniosalise valitsusele kohustust anda välisriigi inspektori aktile tõendina kõrgemat väärtust kui sellel oleks inspektori päritoluriigis. Konventsiooniosaliste valitsused teevad koostööd, et hõlbustada kohtu- või muid menetlusi inspektori poolt käesoleva kava kohaselt esitatud akti alusel.9. i) Konventsiooniosaliste valitsused teatavad iga aasta 1. märtsiks komisjonile käesolevas kavas osalemise esialgsed plaanid järgmiseks aastaks ning komisjon võib anda konventsiooniosaliste valitsustele soovitusi riikide tegevuse koordineerimiseks selles valdkonnas, sh inspektorite arvu ja neid transportivate laevade arvu osas.ii) Konventsiooniosaliste valitsused kohaldavad käesolevas ettepanekus kehtestatud korda ja osalemise plaane, kui nad ei ole teisiti kokku leppinud; ja niisugusest kokkuleppest tuleb teatada komisjonile.Kava rakendamine mis tahes kahe konventsiooniosalise valitsuse poolt peatatakse siiski kuni kokkuleppe sõlmimiseni, kui üks pooltest on sellest komisjonile teatanud.10. i) Püügivahendeid kontrollitakse vastavalt alapiirkonnas kehtivatele õigusnormidele, kus kontrolli teostatakse. Inspektor märgib akti rikkumise laadi.ii) Inspektoril on õigus kontrollida kõiki kasutuses olevaid või tekil olevaid kasutusvalmis püügivahendeid.11. Inspektor kinnitab komisjoni heakskiidetud identifitseerimismärgi igale püügivahendile, mis näib olevat vastuolus kontrollitava laeva lipuriigiga seotud kehtivate komisjoni soovitustega, ning märgib selle fakti oma akti.12. Inspektor võib pildistada püügivahendeid nii, et oleks näha need osad, mis tema arvates on vastuolus kehtiva määrusega, ning pildistatud esemed tuleb aktis loetleda ja fotode koopiad tuleb lisada lipuriigile saadetavale aruandele.13. Inspektoril on komisjoni kehtestatud tingimustel õigus uurida kalasaaki, et teha kindlaks, kas järgitakse komisjoni soovitusi. Ta edastab oma tähelepanekud kontrollitava laeva lipuriigi asutustele niipea kui võimalik. (Kahe aasta aruanne 1974–1975, II osa).MärkusedLepiti kokku, et rahvusvahelise inspekteerimiskava jõustumiskuupäev lükatakse edasi kuni komisjon otsustab teisiti.ICCATi vimpel:[pic][1] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59[2] ELT L 15, 20.1.2007, lk 1[3] EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33[4] ELT L 5, 9.1.2004, lk 25.[5] Kapten on isik, kes juhib laeva.