title: Ettepanek Nõukogu otsuse millega muudetakse määrust (EÜ) 998/2003, et võtta arvesse Malta ühinemist

text:
Avis juridique important

|

52004PC0441

Ettepanek nõukogu otsuse millega muudetakse määrust (EÜ) 998/2003, et võtta arvesse Malta ühinemist  /* KOM/2004/0441 lõplik */

Ettepanek NÕUKOGU OTSUSE millega muudetakse määrust (EÜ) 998/2003, et võtta arvesse Malta ühinemist(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITeatavad Euroopa Liidu poolt vastu võetud õigusaktid tuleb kohandada ühinemisest tulenevalt ning vajalikud kohandused ei olnud ette nähtud ühinemisaktis.Üks selline õigusakt on määrus (EÜ) nr. 998/2003, millega kehtestatakse koerte, kasside ja valgetuhkrute mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad veterinaarnõuded.Malta saar on tänaseni säilitanud vastavate liikide impordi suhtes kuuekuulise karantiinisüsteemi, kuid Euroopa Ühendusega liitunud uue liikmesriigina peab Malta loobuma sellest reziimist, et üle võtta ja rakendada alates 3. juulist 2004 määrust (EÜ) nr. 998/2003.Malta säilitas liitumisläbirääkimistel õiguse, mille kohaselt tuleks Maltat kui marutaudivabaduselt Rootsi, Iirimaa ja Ühendkuningriigiga sarnases tervishoiuolukorras olevat saart käsitleda nende kolme liikmesriigiga samas kategoorias vastavalt nõukogus kõigi liikmesriikidega peetud läbirääkimistel saavutatud seisukohale.Määrus (EÜ) nr. 998/2003 jaotab liikmesriigid kahte kategooriasse vastavalt nende marutaudikontrolli ajaloole, mille kohaselt Rootsile, Iirimaale ja Ühendkuningriigile lubati viieaastast üleminekuperioodi nende riikide territooriumile veetavate koerte, kasside ja valgetuhkrute kontrollimise osas.Seega tuleks Malta lisada olemasolevasse kolmest liikmesriigist - Rootsist, Iirimaast ja Ühendkuningriigist koosnevasse nimekirja, millele on nimetatud määruse alusel antud üleminekuperiood. Selle perioodi jooksul kohaldatakse Maltasse koerte, kasside ja valgetuhkrute mittekaubandusliku liikumise suhtes samu meetmeid, mida kohaldatakse nende kolme liikmesriigi suhtes.Vastavalt sellele tuleks muuta määrust (EÜ) nr. 998/2003.Ettepanek NÕUKOGU OTSUSE millega muudetakse määrust (EÜ) 998/2003, et võtta arvesse Malta ühinemist (EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Tsehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemisakti [1], eelkõige selle artiklit 57[1]  OJ L 236, 23.9.2003, lk. 33.ning arvestades järgmist:(1) Teatavate Euroopa Liidu poolt vastu võetud aktide osas, mis jäid jõusse pärast 1. maid 2004 ja mida tuleks kohandada ühinemisest tulenevalt, ei ole ühinemisaktis, eelkõige selle II lisas nähtud ette vajalikke kohandusi.(2) Määrus (EÜ) nr. 998/2003 [2] kehtestab koerte, kasside ja valgetuhkrute mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavad veterinaarnõuded ning on üks sellistest õigusaktidest, mis tuleb kohandada.[2]  OJ L 146, 13.6.2003, lk. 1. Määrus, mida on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr. 592/2004 (OJ L 94, 31.3.2004, lk. 7).(3) Malta on tänaseni säilitanud vastavate liikide impordi suhtes kuuekuulise karantiinisüsteemi, kuid loobub sellest reziimist, et üle võtta ja rakendada alates 3. juulist 2004 määrust (EÜ) nr. 998/2003.(4) Liitumisläbirääkimiste käigus nõustuti, et Maltat kui marutaudivabaduselt Rootsi, Iirimaa ja Ühendkuningriigiga sarnases tervishoiuolukorras olevat saart tuleks käsitleda nende kolme liikmesriigiga samas kategoorias.(5) Määrus (EÜ) nr. 998/2003 jaotab liikmesriigid kahte kategooriasse vastavalt nende marutaudikontrolli ajaloole ning annab Rootsile, Iirimaale ja Ühendkuningriigile viieaastase üleminekuperioodi nende riikide territooriumile veetavate koerte, kasside ja valgetuhkrute kontrollimise osas.(6) Seega tuleks Malta lisada nende liikmesriikide nimekirja, millele on nimetatud määruse alusel antud üleminekuperiood.(7) Vastavalt sellele tuleks muuta määrust (EÜ) nr. 998/2003.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr. 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/65/EMÜ, muudetakse järgmiselt:1. Määruse (EÜ) nr. 998/2003 artikli 6.1 esimeses lauses lisatakse sõna 'Malta' sõna 'Iirimaa' järele.2. Artikli 6.1 kolmandas lõikes asendatakse sõnad 'nende kolme liikmesriigi' sõnadega 'nende nelja liikmesriigi'.3. II lisa A osas lisatakse riikide ja territooriumide nimekirja sõna 'Malta,' sõna 'Iirimaa' järele.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0004

Ettepanek: Nõukogu otsus millega lubatakse Küprose Vabariigil kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 11  /* KOM/2005/0004 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 10.1.2006KOM(2005) 714 lõplik2006/0002 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega kehtestatakse Põhjamere lesta- ja merikeelevaru püügi majandamiskava(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidEttepaneku eesmärk on korraldada lesta- ja merikeelevaru püüki nii, et nende varu taastuks Põhjameres bioloogiliselt ohutu tasemeni ja et edaspidi oleks nende püük säästev.-  Üldine taustPõhjamere lõunaosas on lesta ja merikeelt koos püütud piimtraalidega mitu aastakümmet. Alates 1950. aastate keskpaigast on lesta kalastussuremus suurenenud üle kahe korra, lisaks on vähenenud lestavaru ning lossitud lesta kogus on pärast lühiajalist suurenemist 1980. aastate keskel lähenenud 1960. aastate tasemele. Merikeelepüük muutus samal ajal sarnaselt.-  Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormidLesta ja merikeele püügivõimalused Põhjameres sätestatakse igal aastal määrustes (lubatud kogupüük ja püügikoormuse piirangud). Kõige värskem on nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 27/2005, millega määratakse 2005. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes. Kalapüügi suhtes kohaldatakse nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrust (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu ning komisjoni 19. oktoobri 2001. aasta määrust (EÜ) nr 2056/2001, millega kehtestatakse Põhjamere ja Šotimaast läänes asuvate vete tursavarude taastamise täiendavad tehnilised meetmed. Siiski ei ole olemas määruseid selles piirkonnas lesta ja merikeele pikaajalise majandamise kohta.Lubatud kogupüügi ja kalastussuremuse määramise osas on käesolev ettepanek üldjoontes sarnane komisjoni ettepanekuga Biskaia lahe ja La Manche’i lääneosa merikeelevaru kohta (KOM(2003) 819) ning ülesehituselt sarnaneb see nõukogu määrusele (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidegaKäesolev ettepanek on koostatud kooskõlas ühise kalanduspoliitika, bioloogilise mitmekesisuse tegevuskava ning 2002. aastal ülemaailmse säästva arengu tippkohtumisel kokkulepitud rakendamiskava eesmärkidega.2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE-  Konsulteerimine huvitatud isikutegaKonsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustusPõhjamere piirkondlik nõuandekomitee asutati põhilise foorumina, kellega komisjon peab nõu kalandussektoriga seotud küsimustes. Sinna kuuluvad kalandussektori äriettevõtete, merekeskkonna-alaste küsimustega tegelevate valitsusväliste organisatsioonide ning kalatöötlemissektori esindajad.Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmineSidusrühmade panus ja komisjoni reageering on kirjeldatud eelmises jaos.-  Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamineAsjaomased teadus- ja ekspertiisivaldkonnadLiikmesriikide kalandusalaste teaduslaborite teadlased.Kasutatud metoodikaRiikide ekspertide komiteed, kes tegutsevad konsensuse alusel, toetudes riikide kalandusandmetele.Peamised organisatsioonid ja eksperdid, kellega konsulteeritiRahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee.Saadud ja kasutatud nõuannete kokkuvõteNimetatud on tõsiseid pöördumatute tagajärgedega riske. Selliste riskide olemasolu suhtes puudub üksmeel.Ühendus taotleb igal aastal Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogult (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteelt (STECF) teadusuuringutel põhinevaid nõuandeid oluliste kalavarude seisundi kohta.Kõnealuste komiteede andmetel püütakse lesta ja merikeelt peamiselt koos teiste liikidega, lestavaru ohustab paljunemisvõime vähenemine ja ebasäästlik püük ning võrrelduna lestavaru võimaliku suurima saagiga on see ülepüütud. Väga suur hulk püütud lestast lastakse vette tagasi. 2003. aastal teatasid komiteed, et vajalik on lesta taastamiskava. 2004. aastal soovitasid komiteed 2006. aastaks suurendada kalavaru 230 000 tonnini (24% suurune kasv). Sama soovitati 2005. aastal.Komiteede andmetel on praegu merikeel Põhjameres täielikult paljunemisvõimeline, kuid jätkuvalt ohustab merikeelt ebasäästlik püük. Võrreldes merikeelevaru pikaajalise suurima võimaliku saagiga on merikeel ülepüütud. Veel soovitas ICES püüki vähendada 36%, et 2007. aastal jääks merikeelevaru ohututesse bioloogilistesse piiridesse. Praeguse kalastussuremuse korral langeb Põhjameres merikeelevaru 2007. aastaks allapoole ohutut bioloogilist piiri.ICESi pikaajalist kalavarude majandamist käsitleva nõuande kohaselt vähendatakse kalastussuremuse madalate sihtväärtustega (oluliselt madalamad kui praegune tase) ohtu paljunemisele ning samas saavutatakse pikas perspektiivis suur saak. Need kaks eesmärki ei ole põhimõtteliselt vastuolus. Madal kalastussuremus aitab kaasa suure saagi saamisele ning samas vähendab ohtu paljunemisele, mis on veel alla 5–10%, mida kalavarude majandajad peaksid vastuvõetavaks. Asjakohaseks peetakse kalastussuremuse sihtväärtusi vahemikus 0,3–0,4. Majandamismeetodiga, mille puhul kasutatakse kindlaksmääratud lubatud kogupüüki, kaasneksid tegelikult siiski väiksem püük ja suuremad ohud.Ekspertarvamuse avalikustamiseks kasutatud vahendidEkspertarvamus avaldatakse Internetis ja Europa-serveris.-  Mõju hindaminePõhjamerest püütakse aastas umbes 18 000 tonni merikeelt ja 72 000 tonni lesta esmamüügiväärtusega umbes 300 miljonit eurot, millest 140 miljonit moodustab lesta müük. Püügilaevastik koosneb umbes 114 Belgia ja 390 Hollandi kalalaevast, 11 Taani piimtraalerist ning 290 Saksamaa ja 110 Ühendkuningriigi kalalaevast. Lestapüük moodustab olulise osa 375 alla 24-meetrise kogupikkusega Taani traaleri ja 95 seineri püügist. Taani lipu all sõitvate seinerite püügist moodustab üle poole lestapüük. Kui lähtuda laeva keskmisest meeskonna suurusest, mis on viis kalurit laeva kohta, sõltub 4500 töökohta otseselt merikeele- ja lestaliste varudest ning veel 2400 kalurit saavad osa oma sissetulekust lestast. Nendele lisanduvad maismaal tootmis-, käitlemis-, turustamis- ja toitlustusvaldkonnaga seotud töökohad, mis sõltuvad merikeele- ja lestatarnetest, kuid mille arvu ei ole praegu võimalik määrata.Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee koostatud majandushinnangu kohaselt tegutses Taani lestapüügiga tegelev kalalaevastik hiljuti 5–23% kahjumiga. Belgia piimtraalerid tegutsesid kahjumiga 2002. ja 2003. aastal. Hollandi suured (üle 24 m pikkused) piimtraalerid teenisid kahjumit 2002. ja 2003. aastal. Väiksemate piimtraalerite kasumimarginaal oli aastatel 2001–2004 ainult 2,9–3,3%.Jätkuv samal tasemel püük kujutab endast siiski märkimisväärset ohtu lestavaru säilimisele ning seega ka umbes poolele selle püügiväärtusele. Lesta osakaalu vähenemine lossitud kala hulgas mõjutaks seega oluliselt kogu sektori elujõulisust. Mõned valdkonnad, seda eelkõige Taanis, sõltuvad rohkem lestast kui merikeelest. Praegusel tasemel merikeelepüügi jätkamine põhjustab samuti tarbetuid kulusid, kuna sama suurt saaki võib saada ka väiksema püügikoormuse korral. Püügiintensiivsuse vähendamise korral oleks kalapüügist saadav majanduslik kasu suurem ning seepärast oleks kalastussuremuse vähendamine kasulik nii majanduslikult kui ka liigi kaitse seisukohast. Kuna nii lesta- kui ka merikeelepüük on kahjumlik või on kasumimarginaal väga väike, on kasumlikkuse taastamise meetmed hädavajalikud, rääkimata nende tähtsusest liigi säilitamisele.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetme kokkuvõteEttepanek Põhjamere lesta- ja merikeelevaru säästvat kasutamist tagava majandamiskava kohta.-  Õiguslik alusKäesoleva ettepaneku õiguslik alus on määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikkel 6, millega nähakse ette majandamiskava kehtestamine, mis hõlmab mitme varu koospüüki, et varude majandamine jääks ohututesse bioloogilistesse piiridesse. Ühise kalanduspoliitika laiemad eesmärgid on määratletud kõnealuse määruse artiklis 2 ning need hõlmavad vee-elusressursside kasutamise tagamist säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes.-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.Kavandatav meede on võimalikult lihtne, et seda tõhusalt rakendada ning tagada kooskõla määrusega (EÜ) nr 2371/2002.Käesolev ettepanek ei mõjuta otseselt ühenduse eelarvet, vaid sellega täiustatakse olemasolevate õigusaktide asjakohast kasutust, et saavutada vajalikud kaitse-eesmärgid.-  Õigusakti valikKavandatud õigusaktid: määrus.Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el.Määrus on õigusakt, mis on vastavuses määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 6 sätestatud majandamiskava nõuetega.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.5. TÄIENDAV TEAVE-  Läbivaatamis-/ muutmis-/ ajapiiranguklauselEttepanek sisaldab läbivaatamisklauslit.2006/0002 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega kehtestatakse Põhjamere lesta- ja merikeelevaru püügi majandamiskavaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],ning arvestades järgmist:1.  Hiljutistes Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) teadusuuringutel põhinevates nõuannetes on märgitud, et lesta kalastussuremus Põhjameres on ületanud taseme, mille ICES on kindlaks määranud vastavalt kalamajanduse ettevaatusprintsiibile, ning et kalavaru ohustab ebasäästlik püük.2.  Mitmeaastaseid majandamisstrateegiaid uuriva ekspertide komitee nõuande kohaselt võib lestasaak olla suurim, kui kalastussuremus on 0,2[3].3.  Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[4] artikliga 6 nähakse ette kehtestada majandamiskava, mis hõlmab mitme varu koospüüki.4.  Põhjameres püütakse suur osa lesta koos merikeelega. Lesta ja merikeele majandamisega ei saa tegeleda eraldi.5.  On vaja võtta meetmeid, et kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 6 kehtestada Põhjamere lesta- ja merikeelevaru mitmeaastane majandamiskava.6.  Majandamiskava eesmärk on tagada Põhjameres lesta ja merikeele kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes.7.  Määrusega (EÜ) nr 2371/2002 nähakse muu hulgas ette, et ühenduse ühise kalanduspoliitika eesmärgi saavutamiseks kohaldab ühendus kalavaru kaitseks ja säilitamiseks kavandatud meetmete võtmisel ettevaatusprintsiipi, et sätestada kalavarude säästev kasutamine ning võimalikult vähendada kalanduse mõju mere ökosüsteemidele. Ühenduse eesmärk on ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi järkjärguline rakendamine kalamajanduses, tõhusalt toetab kalapüüki majanduslikult elujõulises ja konkurentsivõimelises kalandussektoris. Käesoleva määruse eesmärgiks on pakkuda rahuldavat elatustaset nendele, kes sõltuvad lesta- ja merikeelepüügist Põhjameres, ning võttes arvesse tarbijate huve.8.  Kalastussuremuse kontrolli on võimalik saavutada, kui töötatakse välja asjakohane meetod asjaomaste kalavarude lubatud kogupüügi (TAC) kehtestamiseks ning merepäevade piiranguid sisaldav süsteem, mille puhul kõnealuste kalavarude püügi koormus piirdub tasemega, millel lubatud kogupüüki ja kalastussuremust tõenäoliselt ei ületata.9.  Lisaks nõukogu 12. oktoobri 1993 määrusega (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem[5] ja komisjoni 22. septembri 1983. aasta määrus (EMÜ) nr 2807/83, milles sätestatakse liikmesriikide kalasaaki käsitleva teabe registreerimise üksikasjalikud eeskirjad[6] kehtestatud kontrollmeetmetele või erandina nendest meetmetest on vaja kontrollimeetmeid, et tagada vastavus käesolevas määruses kehtestatud meetmetega.10.  Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee nõuannete kohaselt peaks Põhjamere lestavaru ennetuslik biomass olema 230 000 tonni, suurima võimaliku lestasaagi saamiseks peab olema pikaajaline kalastussuremus 0,3 ning merikeelevaru ennetuslik biomass 35 000 tonni,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I PEATÜKK Eesmärk ja reguleerimisalaArtikkel 1 Reguleerimisala1. Käesoleva määrusega kehtestatakse majandamiskava Põhjamere lesta- ja merikeelevaru püügi kohta („majandamiskava”).2. Käesolevas määruses tähendab mõiste Põhjameri merepiirkonda, mille Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu on sätestanud alapiirkonnana IV.Artikkel 2 Majandamiskava eesmärk1. Majandamiskavaga tagatakse Põhjamere lesta- ja merikeelevaru säästev kasutamine.2. Lõikes 1 sätestatud eesmärk saavutatakse juhul, kui lesta kalastussuremus Põhjameres on vähemalt 0,3.3. Lõikes 1 sätestatud eesmärk saavutatakse juhul, kui merikeele kalastussuremus Põhjameres on vähemalt 0,2.II PEATÜKKLubatud kogupüükArtikkel 3 Lubatud kogupüügi (TAC) määramine1. Igal aastal otsustab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel järgmiseks aastaks Põhjamere lesta- ja merikeelevaru lubatud kogupüügi.2. Lesta lubatud kogupüük määratakse vastavalt artiklile 4.3. Merikeele lubatud kogupüük määratakse vastavalt artiklile 5.Artikkel 4 Lubatud kogupüügi määramise menetlus1. Nõukogu määrab lesta lubatud kogupüügi taseme, mis vastavalt kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee teadusuuringutel põhinevale hinnangule on suurem järgmistest näitajatest:a) lubatud kogupüük, mille kohaldamise tulemusena väheneb kalastussuremus kohaldamise aastal 10% võrreldes eelmise aasta hinnangulise kalastussuremusega;b) lubatud kogupüük, mille kohaldamise tulemusena on 2–4 aastaste kalade kalastussuremus kohaldamise aastal 0,3.2. Kui lõike 1 kohaldamise tulemusena ületab lubatud kogupüük eelmise aasta lubatud kogupüüki üle 15%, määrab nõukogu lubatud kogupüügi, mis on 15% suurem kõnealuse aasta lubatud kogupüügist.3. Kui lõike 1 kohaldamise tulemusena on lubatud kogupüük eelmise aasta lubatud kogupüügist üle 15% väiksem, määrab nõukogu lubatud kogupüügi, mis on 15% väiksem kõnealuse aasta lubatud kogupüügist.Artikkel 5 Merikeele lubatud kogupüügi määramise menetlus1. Nõukogu määrab merikeele lubatud kogupüügi taseme, mis vastavalt kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee teadusuuringutel põhinevale hinnangule on suurem järgmistest näitajatest:a) lubatud kogupüük, mille kohaldamise tulemusena muutub merikeele kalastussuremus samamoodi nagu lesta kalastussuremus artikli 4 lõike 1 kohaldamisel,b) lubatud kogupüük, mille kohaldamise tulemusena on kalastussuremus kohaldamise aastal 0,2.c) lubatud kogupüük, mille kohaldamise tulemusena väheneb kalastussuremus kohaldamise aastal 10% võrreldes eelmise aasta hinnangulise kalastussuremusega.2. Kui lõike 1 kohaldamise tulemusena ületab lubatud kogupüük eelmise aasta lubatud kogupüüki üle 15%, määrab nõukogu lubatud kogupüügi, mis on 15% suurem kõnealuse aasta lubatud kogupüügist.3. Kui lõike 1 kohaldamise tulemusena on lubatud kogupüük eelmise aasta lubatud kogupüügist üle 15% väiksem, määrab nõukogu lubatud kogupüügi, mis on 15% väiksem kõnealuse aasta lubatud kogupüügist.III PEATÜKKPüügikoormuse piiramineArtikkel 6 Püügikoormuse piiramine1. Käesoleva määruse II peatükis osutatud lubatud kogupüüke täiendatakse püügikoormuse piiramise süsteemiga, mis põhineb geograafilistel aladel, püügivahendite rühmadel ja selliste püügivõimaluste kasutamisega seotud tingimustel, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 27/2005[7] IVa lisas.2. Igal aastal otsustab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel ning lõikes 1 osutatud püügikoormuse piiramise süsteemi abil maksimaalse merepäevade arvu ühenduse kalalaevade suhtes, mis kasutavad piimtraale, mille võrgusilma suurus on vähemalt 80 mm.3. Käesoleva artikli lõikes 2 osutatud maksimaalset merepäevade arvu kohandatakse igal aastal samal määral nagu igal aastal kohandatakse kalastussuremust vastavalt artikli 5 lõikele 1.4. Nõukogu otsustab kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel väiksema lubatud merepäevade arvu kui on sätestatud lõikes 3, kui see on vajalik muude vee-elusressursside kui lesta ja merikeele taastumiseks või majandamiseks.IV PEATÜKKSeire, inspekteerimine ja järelevalveArtikkel 7 Püügikoormuse teatedMääruse (EMÜ) nr 2847/93, artikleid 19b kuni 19e ja artiklit 19j kohaldatakse käesoleva määruse artikli 6 kohaldamisalasse kuuluvate ühenduse kalalaevade suhtes.Artikkel 8 Lubatud hälve1. Erandina komisjoni määruse (EMÜ) nr 2807/83 artikli 5 lõikest 2 võib Põhjamerel viibinud ühenduse kalalaeva pardal olevate kalakoguste (eluskaal kilogrammides) lubatud hälve olla 8% püügipäevikusse kantud näitajast. Kui ühenduse õigusaktides ei ole sätestatud ümberarvestuskoefitsienti, kohaldatakse laeva lipuliikmesriigi vastuvõetud ümberarvestuskoefitsienti.2. Lõiget 1 ei kohaldata vee-elusorganismide liikide suhtes, mida hoitakse pardal alla 50 kg.Artikkel 9 Lossitud koguste kaalumineLiikmesriigi pädevad asutused tagavad kõikide Põhjamerel viibinud ühenduse kalalaevade lossimisel, et:a) kaalutakse kõik lesta- ja merikeelekogused, mida on lossivate ühenduse kalalaevade pardal üle 500 kg lesta ja üle 300 kg merikeele puhul;b) lest ja merikeel kaalutakse kontrollijate juuresolekul enne lossimissadamast edasi transportimist ja enne esmamüüki;c) kasutatakse kaalusid, mille liikmesriigi pädevad asutused on tunnistatud täpseks lubatud hälbe ulatuses.Artikkel 10 Eelnev teatamine1. Ühenduse sellise kalalaeva kapten, mis on viibinud Põhjamerel üle 500 kg (eluskaal) lestalasti või üle 300 kg merikeelelastiga teavitab liikmesriigi pädevaid asutusi vähemalt neli tundi enne iga selle liikmesriigi sadamasse või lossimiskohta sisenemist järgmisest:a) sadama või lossimispaiga nimi;b) eeldatav sadamasse või lossimispaika saabumise aeg;c) iga sellise liigi kogused eluskaalu kilogrammides, mida on pardal üle 50 kg.2. Lõikes 1 sätestatust võib samuti teatada ühenduse kalalaeva kapteni esindaja.3. Ühenduse sellise kalalaeva kapten, mis on Põhjamerel viibinud ja mis soovib ümber laadida pardal hoitavat lesta- või merikeelekogust või lossida seda kolmanda riigi sadamas või lossimiskohas, edastab lipuliikmesriigi pädevatele asutustele lõikes 1 sätestatud andmed vähemalt 24 tundi enne ümberlaadimist või kolmandas riigis toimuvat lossimist.Artikkel 11 Lesta ja merikeele eraldi hoidmine1. Kui Põhjamerel viibinud laeva pardal on hoidlasse paigutatud suuremad lesta- või merikeelekogused kui 50 kg, on keelatud selle kalalaeva pardal hoida üheski konteineris lesta või merikeelt ja mis tahes muud liiki mereorganisme segamini.2. Lesta- või merikeelekonteinerid paigutatakse muudest konteineritest eraldi.3. Ühenduse sellise kalalaeva kaptenid, mis on viibinud Põhjamerel, osutavad liikmesriikide inspektoritele püügipäevikusse kantud koguste ning pardal hoitava lesta- ja merikeelesaagi ristkontrollimiseks vajalikku abi.Artikkel 12 Lesta ja merikeele transportimineErandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 13 tuleb mujale kui lossimis- või importimiskohta transporditavatele lestast ja merikeelest koosnevatele üle 100 kg segakogustele lisada koopia ühest kõnealuse määruse artikli 8 lõikes 1 sätestatud deklaratsioonist, mis käsitleb transporditavaid lesta- ja merikeelekoguseid. Määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 13 lõike 4 punktis b sätestatud erandit ei kohaldata.Artikkel 13 Seire eriprogrammidErandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 34c lõikest 1 võivad Põhjamere lesta- ja merikeele kalavarude seire eriprogrammid kesta kauem kui kaks aastat alates nende jõustumiskuupäevast.V peatükkJärelvalveArtikkel 14 Majandamismeetmete hindamine1. Komisjon hindab käesoleva määruse kohaldamise teisel aastal ning igal järgmisel aastal kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee nõuannete alusel majandamismeetmete mõju Põhjamere lesta- ja merikeele kalavarudele ning nende varude püügile.2. Komisjon küsib kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteelt käesoleva määruse kohaldamise kolmandal aastal ning igal järgmisel kolmandal aastal teadusuuringutel põhinevat nõu selle kohta, mil määral on saavutatud majandamiskava eesmärgid. Komisjon teeb vajaduse korral ettepaneku asjakohaste meetmete kohta ning nõukogu otsustab kvalifitseeritud häälteenamusega alternatiivmeetmete üle, et saavutada artiklis 2 sätestatud eesmärk.Artikkel 15 EriasjaoludKui kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee arvamuse kohaselt peaks kas lesta, merikeele või mõlema kudeva kalavaru suurus kannatama väheneva paljunemisvõime tõttu, otsustab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku alusel lesta lubatud kogupüügi, mis on väiksem artiklis 4 sätestatust, merikeele lubatud kogupüügi, mis on väiksem artiklis 5 sätestatust ning artiklis 6 sätestatust väiksema merepäevade arvu.VI peatükkLõppsättedArtikkel 16 JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT C […], […], lk […].[2] ELT C […], […], lk […].[3] SEK(2004) 1209, 1.10.2004.[4] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.[5] EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 768/2005 (ELT L 128, 21.5.2005, lk 1).[6] EÜT L 276, 10.10.1983, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1804/2005 (ELT L 290, 4.11.2005, lk 10).[7] ELT L 12, 14.1.2005, lk 1.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus, millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0004(02)

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 8.1.2009KOM(2009) 4 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile vastastikust abiningEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile vastastikust abiningEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiSELETUSKIRI1. SISSEJUHATUSLäti majanduse areng on viimastel aastatel olnud tasakaalustamata, kuna majanduse kiiret kasvu on soodustanud lõdvad laenutingimused ja liiga ekspansiivne eelarvepoliitika, hoolimata sellest, et komisjon ja nõukogu on andnud vastupidist nõu eelkõige Läti varasemaid lähenemisprogramme käsitlevates arvamustes. Olukorda on oluliselt raskendanud ülemaailmne finantsturgude kriis ja üldine karmim suhtumine kiirelt areneva majandusega riikidesse, mis raskendab juurdepääsu laenudele ja muudab need kallimaks. Alates oktoobrist muutus olukord Läti kapitali- ja rahaturul pingeliseks, mis kajastas kasvavat muret asjaomase riigi majanduse ja rahanduse jätkusuutlikkuse pärast. Muretseti eelkõige selle pärast, kui elujõulised on pangandussektor ja Läti suurim kodumaisele kapitalile kuuluv pank (Parex), mis sõltus suurel määral välisrahastamisest ning läks lõpuks riigi omandisse ja kontrolli alla. Kokkuvõttes võib öelda, et Lätit on tabanud pangandussektori ja välisrahastamise ootamatu ja raske kriis.Seepärast otsisid Läti ametiasutused rahalist toetust ELilt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt. Komisjon teatas 22. novembril koos eesistujariigiga, et EL on koos Rahvusvahelise Valuutafondiga valmis pakkuma kooskõlastatud rahastamispaketti, et toetada Läti maksebilansi jätkusuutlikkust. Samas rõhutati, et rahastamispaketti pakutakse üksnes siis, kui Läti ametiasutused kohustuvad rakendama ranget ja usaldusväärset majanduse kohandamise programmi. Pärast nõupidamist komisjoni ja Rahvusvahelise Valuutafondiga kiitis Läti parlament 12. detsembril heaks ametiasutuste ettepaneku majanduse stabiliseerimise ja majanduskasvu elavdamise programmi kohta (edaspidi „programm”). Programmi peamised eesmärgid on säilitada finantssüsteemi usaldusväärsus kõnealuses liikmesriigis ja rahvusvahelisel tasandil, pidurdada otseselt ja kaudselt hinnakonkurentsi ja inflatsiooni suundumuse halvenemist ja parandada vastavaid näitajaid avaliku sektori palgakulude kärpimise abil, mis on palju rangema eelarvepoliitika põhielement, ning tugevdada majanduse kasvupotentsiaali rea struktuurireformide abil.2. HILJUTISED MAKROMAJANDUSLIKUD ARENGUSUUNADPärast pidevalt suurt peamiselt sisenõudlusel põhinevat majanduskasvu alates 1990. aastate lõpust olid 2005.–2007. aastal Läti SKP reaalkasvu näitajad kahekohalised. Majanduskasvu toetas peamiselt laenumahu suur kasv, mis soodustas eratarbimist ja investeerimist kinnisvarasse, kuid see peatus 2007. aasta lõpus, sest ülehinnatud kinnisvarahindu ei olnud enam võimalik säilitada. Nendel aastatel toimus majanduses struktuurne üleminek kaubeldavate kaupade sektorilt siseturukaupade sektorile, mis nõrgestas maksebilansi jätkusuutlikkust ja tekitas tugevat ülekuumenemise survet.SKP kasv aeglustus järsult 2008. aasta kolmes esimeses kvartalis ning prognoositakse selle suundumuse jätkumist, kusjuures selle põhjuseks on peamiselt eratarbimise ja erasektori investeeringute vähenemine. Eratarbimist on mõjutanud kõrge inflatsioonitase, kinnisvarahindade langus, laenuteeninduskulude suurenemine, vähenenud laenuvõimalused ning halvenevad ootused töö ja sissetuleku suhtes. Püsiinvesteeringud ehitussektorisse vähenevad koos kinnisvarasse ja seadmetesse investeerimise buumi lõpuga, arvestades nii kodu- kui ka välismaise nõudluse kesist väljavaadet. Ettevõtlussektoris valitseb tööjõukulu suurenemisest tingitud tugev hinnasurve ning rahastamine on jätkuvalt piiratud. ELi rahastatavad projektid ja avaliku sektori projektid üldiselt leevendavad teataval määral muude investeeringute järsku vähenemist. Samas prognoositakse, et SKP väheneb üsna pika ajavahemiku jooksul seoses väga väikese sisenõudlusega, mida puhasekspordi suurenemine ei aita piisavalt tasakaalustada.Pinged tööturul on alles hiljuti hakanud vähenema, kuid tööturu olukorda hakkab sisenõudluse vähenemine mõjutama olulisel määral. Töötuse määr on juba suurenenud 6,3 %-lt teises kvartalis 7,2 %-le 2008. aasta kolmandas kvartalis ning nominaalpalga senine väga kiire kasv on aeglustumas. Eeldatavasti on Läti tööturg üsna paindlik, mis peaks piirama toodangu- ja tööjõukulu, mis on seotud palkade ja tootlikkuse vastavusse viimisega.THHI inflatsioon tõusis 2008. aasta mais 17,7 %ni ja langes seejärel novembris 11,8 %ni. Baasinflatsioon[1] (11,0 % novembris) ja teenuste hinna inflatsioon aeglustuvad järk-järgult, kuna nõudluse surve väheneb. Väljavaated inflatsiooni märkimisväärseks aeglustumiseks on head, arvestades väljavaadet, et sisenõudlus on tunduvalt väiksem ja avaliku sektori palgad on madalamad (vt punkt 6), mis võimaldab erasektoris palgatõusu piirata, ning toorainehinnad maailmaturul langevad.Maksebilansi tasakaalustamatus on olnud suur koos väliskohustuste mittejätkusuutliku suundumusega, kuid 2008. aastal vähenes välislaenamine seoses vahendite väiksema sisenõudlusega märkimisväärselt. Maksebilanssi ja välisinvesteeringute positsiooni käsitletakse allpool punktis 5.3. RIIGI RAHANDUSRiigi rahandusel on Lätis kanda suur vastutus, kuna praktiliselt fikseeritud vahetuskursimehhanismi[2] tõttu on monetaarpoliitika võimalused piiratud. Samas oli Läti eelarvepoliitika protsükliline 2005.–2007. aasta suure sisenõudluse ajal, hoolimata eelarvetulemuste paranemisest ja Läti varasemaid lähenemisprogramme käsitlevates nõukogu arvamustes korduvalt andnud nõuannetest. Ootamatut tulu kasutati tavaliselt aasta jooksul koostatud lisaeelarvete raames ja halbadeks aegadeks ei loodud reserve. Avaliku sektori palgatõus soodustas erasektori palgatõusu, kusjuures võrreldav palgatase oli avalikus sektoris kõrgem. Lätis töötab avalikus sektoris üle 30 % tööga hõivatutest ja kuna teenindussektori osakaal on suur (ligikaudu 75 % kogulisandväärtusest), mõjutab avaliku sektori palgakujundus erasektori palku oluliselt.2008. aasta kümnel esimesel kuul vähenes käibemaksutulu (3 % vähem võrreldes eelmise aasta sama perioodiga) oluliselt, mida tingis eratarbimise järsk vähenemine. Peamistest maksukategooriatest saadava tulu näitajad olid alguses üsna head tänu kõrgele inflatsioonile, kuid selline soodne mõju hakkab vähenema. Läti rahandusministeeriumi hinnangul on 2008. aasta konsolideeritud riigieelarve (mis sisaldab keskvalitsuse ja sotsiaalkindlustusfondi eelarvet) puudujääk ligikaudu 2½–2¾ %[3] SKPst. Arvestades võimalust, et praeguses olukorras võib omavalitsuste eelarve olla väikse puudujäägiga (hoolimata piirmääradest, mis peaksid tagama, et alasektori eelarve on tasakaalus või ülejäägiga), tundub valitsemissektori eelarve puudujääk olevat ligikaudu 3 % SKPst.Parlamendis 14. novembril vastu võetud 2009. aasta eelarve kohaselt on keskvalitsuse konsolideeritud eelarve puudujääk 1½ % SKPst, kuid see põhineb ebatõenäolisel eeldusel, et SKP väheneb üksnes 1 %. Sellega oli ette nähtud otseste maksude oluline vähendamine ja kulutuste suurendamine. Juba siis oli selge, et toodang väheneb tunduvalt rohkem ja et tasakaalustusmeetmete puudumisel on oht, et puudujääk muutub väga suureks. Ametiasutused prognoosisid, et koos omavalitsuste eelarve väga väikese puudujäägiga on valitsemissektori eelarve puudujääk 1,8 % SKPst, kusjuures esmane puudujääk on 1,1 % SKPst. Arvestades 2008. aasta viimaste kuude maksulaekumise andmeid ja halvenevaid majanduslikke väljavaateid aastaks 2009, on valitsemissektori eelarveseisundi väljavaated tunduvalt halvemad kui komisjoni talituste sügisprognoosi kohane hinnanguline puudujääk 5,6 % SKPst. Seevastu valitsemissektori võla suhe (9,5 %) oli 2007. aasta lõpus üks madalamaid ELis.4. FINANTSTURUDLäti finantssüsteemis domineerib peaaegu eranditult pangandussektor, mis on kümnel viimasel aastal väga kiiresti arenenud. Võib selgelt eristada kahte segmenti. Ühe segmendi moodustavad peamiselt otse emaettevõtete laenudega rahastatavad välisomanduses olevad pangad, mille turuosa on ligikaudu 70 %. Teise segmendi moodustavad kodumaised pangad, mida rahastatakse peamiselt välismaiste sündikaatlaenude ja mitteresidentide hoiuste abil. Mitteresidentide hoiused mängivad eriti olulist osa, need moodustasid 2008. aasta novembri alguses 43,5 % kõikidest muudest kui raha- ja finantsasutuste hoiustest. Seega sõltub Läti finantssüsteem peamiselt välisrahastamisest, mis hõlmab nii emaettevõtteid, mitteresidentide hoiuseid kui ka välismaiseid sündikaatlaene. Sellest tulenevate väga suurte ja kasvavate väliskohustuste vastaskirjeks on residentidele antavad laenud, mis on peamiselt välisvääringus (ligikaudu 90 % kõikidest laenudest). Kodumaiste laenude osa kasvas 10 %-lt SKPst 1997. aastal 90 %-le 2007. aastal. Seega tundub, et Läti pangandussüsteemi kaks peamist ohtu on likviidsus- ja krediidirisk.Likviidsusrisk on juba avaldunud pideva likviidsussurvena alates 2008. aasta oktoobrist. Prognoositavate tagasimakse raskuste tõttu on kaks välismaist sündikaati selgelt märku andnud, et nad võivad taotleda Parex pangale antud 0,8 miljardi euro suuruse laenu, mille tähtaeg on 2009. aasta veebruar ja juuni, ennetähtaegset tagasimaksmist. Sellele järgnes kõnealuse panga osaline riigistamine 2008. aasta 10. novembril. Samas ei olnud riigi antud laenugarantii piisav ning seetõttu riigistati Parex pank täielikult detsembri alguses ja hoiuste väljavõtmisele seati piirangud (50 000 eurot kuus eraisikute puhul). Nendest meetmetest hoolimata on Parex pangas ja sarnase ärimudeliga kodumaistes pankades hoitavad mitteresidentide hoiused väga oluliselt vähenenud, kusjuures üksnes väike osa sellistest hoiustest on suunatud ümber muudesse Läti pankadesse. Süsteemse likviidsussurve tõttu teatas Läti Pank 13. novembril, et vähendab nõutava reservi suhet 7 %-lt 5 %-le lühiajaliste kohustuste puhul ja 5 %-lt 3 %-le üle kaheaastase tähtajaga kohustuste puhul, mis aitas suurendada likviidsust (kõnealused otsused jõustusid kahes 1-protsendipunktilises etapis vastavalt 24. novembril ja 24. detsembril). Samas on reservid jätkuvalt vähenenud ning Läti Panga rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon halvenes 0,9 miljardi euro võrra alates 2008. aasta oktoobri algusest kuni aasata lõpuni. Residentide ja mitteresidentide hoiused välisomanduses olevates pankades suurenesid sama perioodi jooksul ning oluline on, et emaettevõtete likviidsustoetus tundub olevat kindel.Krediidirisk ei ole veel olulisel määral avaldunud, kuid prognoositakse sellise riski suurenemist lähikuudel. Kuigi tähtaja ületanud laenude arv on juba suurenenud, moodustavad halvad laenud praegu alla 1 % kõikidest laenudest, mis on seotud ka problemaatiliste laenude käimasoleva ümberstruktureerimisega. Samas kindlasti suureneb prognoositava pika majandusseisaku negatiivne mõju residentide sissetulekutele ja seega väheneb nende võime laene tagasi maksta. Maksevõime suhtarvud vähenevad ja võivad jõuda minimaalse sätestatud piirini ning sel juhul oleks vaja kapitalisüste.Pangandussektori praegune ja tulevane seisund sõltub nii objektiivsetest teguritest kui ka usaldusväärsuse ja usaldusega seotud ootustest. Praeguses olukorras on peamine tagada usaldusväärsus, et stabiliseerida hoiuste baasi ja vähendada likviidsussurvet. Arvestades riigi rahanduse piiratud võimalusi, on finantssektori usaldusväärsuse taastamine riigi sekkumise abil veenev üksnes siis, kui sellega kaasneb märkimisväärne rahvusvaheline rahaline toetus.5. MAKSEBILANSS JA VAJADUS VÄLISRAHASTAMISE JÄRELELäti majandusbuumi iseloomustas kuni 2007. aastani maksebilansi suur tasakaalustamatus ja välisvõla mittejätkusuutlik suundumus. Koguvälisvõlg ületas 135 % SKPst 2007. aasta lõpus (netovälisvõlg moodustas 52 % SKPst). Rahvusvaheline investeerimispositsioon halvenes 2007. aasta lõpus: netokohustused suurenesid 79 %ni SKPst ning hinnanguliselt suurenesid 2008. aasta teises kvartalis netokohustused 82 %ni SKPst.Aastal 2008 vähenes vahendite sisenõudlus ja välislaenamine on märkimisväärselt vähenenud. Läti Panga esialgsete hinnangute kohaselt vähenes jooksevkonto puudujääk ligikaudu 12½ %ni SKPst 2008. aasta kolmandas kvartalis (võrreldes rekordilise üle 27 %ga SKPst 2006. aasta neljandas kvartalis). Prognoositakse, et 2009. aastal on kaubavahetuse defitsiit ligikaudu 10 % SKPst (nagu 2008. aasta viimastel kuudel), kuid arvestades positiivset teenuste bilanssi ja paranevat tulukontot, on jooksevkonto defitsiit väiksem. Selleks et SKP kasvaks väheneva sisenõudluse asemel tänu ekspordi suurenemisele, on vaja viia palgad paremini vastavusse tootlikkusega ja soodustada struktuurireforme, mis tugevdavad majanduse pakkumise poolt.Kuigi jooksevkonto puudujäägi viimaste aastate mittejätkusuutliku taseme korrigeerimine on oluline tasakaalustatud maksebilansi taastamiseks, ei ole see iseenesest piisav jätkusuutliku maksebilansi saavutamiseks, arvestades riigi suurt võlakoormat, millest enamuse moodustavad lühiajalised võlad. Prognoositakse, et välisrahastamine on mõnda aega surve all, kuna väheneb välislaenude kättesaadavus, mitteresidentide ja ka residentide hoiused võivad väheneda ning siseinvesteeringute väljavaated halvenevad. Välisvaluutareservide (mis vähenesid ligikaudu 25 % alates 2008. aasta oktoobri algusest kuni detsembrini alguseni) täiendav vähenemine seaks ohtu Läti lati seotud vahetuskursi. Arvestades seda, oleks vaja rahalist välisabi, mida toetaks range poliitiline programm, et vähendada likviidsuspiiranguid lühikeses perspektiivis ja toetada samal ajal maksbilansi nõuetekohast kohandamist keskpikas perioodis.Eespool toodut arvestades on komisjon arvamusel, et Läti maksebilanss on tõsises ohus. Seega soovitab komisjon nõukogul vastu võtta vastastikuse abi andmise otsus.6. LÄTI MAJANDUSE STABILISEERIMISE JA MAJANDUSKASVU ELAVDAMISE PROGRAMM: MAKROMAJANDUSLIKUD JA FINANTSSÜSTEEMIGA SEOTUD MEETMEDKäimasolevad nõupidamised Läti ametiasutuste ja rahvusvahelise finantsabi kooskõlastatud paketi võimalike toetajate vahel kulmineerusid sellega, et ametiasutused võtsid vastu ambitsioonika poliitilise programmi (nagu juba eespool märgiti; programm esitati parlamendile ja see kiideti heaks 12. detsembril). Programm tugineb lati praegusele seotud vahetuskursile, mis jääb peamiseks poliitiliseks elemendiks. Programmi eesmärk on muuta finantssektor vähem haavatavaks, parandada eelarvetasakaalu ja tõhustada konkurentsivõimet, säilitades samal ajal kitsas vahemikus fikseeritud vahetuskurss. Programm hõlmab eelarve kohest ja jätkusuutlikku tugevdamist, terviklikku strateegiat pangaga seotud probleemide lahendamiseks, reguleerivate asutuste kriisiohjamise suutlikkuse suurendamist, terviklikke struktuurireforme ja muid olulisi meetmeid. See põhineb makromajanduslikul stsenaariumil, mille kohaselt SKP väheneb 2009. aastal 5 % ja 2010. aastal veel 3 % ning 2011. aastal suureneb 2 %. Eelarvestrateegias on eesmärgiks seatud, et valitsemissektori eelarve puudujääk ei ole suurem kui 3 % SKPst aastal 2011, mis tähendab, et kõnealusel aastal üritatakse täita Maastrichti eelarvetasakaalu kriteerium.ELi, Rahvusvahelise Valuutafondi ja muude asjaosalistega peetud finantsabi läbirääkimistel rõhutati suurt eelarvepuudujääki tulevikus ja kõnealuste läbirääkimiste tulemusel kiitis valitsus heaks 2009. aasta paranduseelarve projekti; parlament võttis selle vastu 12. detsembril kooskõlas majanduse stabiliseerimise hädaabiprogrammiga. Paranduseelarve põhineb läbivaadatud prognoosil, mille kohaselt SKP väheneb 2009. aastal 5 %, selles võetakse arvesse majanduse väljavaadete hiljutist halvenemist ning seatakse eesmärgiks valitsemissektori eelarve puudujääk alla 5 % SKPst,[4] mis osutab üksnes väikesele struktuurikohandusele võrreldes 2008. aasta hinnanguliste eelarvetulemustega (kuid palju suuremale struktuurikohandusele kui novembris vastu võetud eelarvega on ette nähtud). Lisaks võetakse 2009. aasta märtsi lõpus vastu 2009. aasta lisaeelarve terviklik seadus, mis on kooskõlas detsembris vastuvõetud eelarveprojektiga.Kulutuste poole pealt keskendutakse eelarve tugevdamisel avaliku sektori palkade suurele kärpimisele (keskmine hüvitis väheneb 15 % võrreldes 14. novembri 2008. aasta algse eelarvega, kuid see tasakaalustab üksnes osaliselt viimaste aastate suurt reaalkasvu) ja töötajate arvu täiendavale vähendamisele; lisaks on ette nähtud töötajatega mitteseotud jooksvate kulude suur kärpimine. Muud olulised kavandatud meetmed hõlmavad toetuste (v.a sotsiaaltoetuste), kaupade ja teenustega seotud kulutuste vähendamist ning omavalitsuste kulutuste piiramist. Seoses sellega säilitatakse ELi projektide riikliku kaasrahastamise kavandatud tase ning aidatakse majandusel keskenduda kaubeldavate kaupade sektorile. Tulu poole pealt on ette nähtud käibemaksu standardmäära suurendamine 3 protsendipunkti võrra 21 %ni, tunduvalt kitsama maksubaasi (peamiselt ravimite) suhtes kohaldatava vähendatud käibemaksumäära suurendamine 5 %-lt 10 %-le ja kütuseaktsiisi suurendamine (millega täidetakse ELi õigustikus sätestatu), mida osaliselt tasakaalustatakse üksikisiku tulumaksumäära vähendamisega 2 protsendipunkti võrra.Aastaks 2010 on ette nähtud eelarve täiendav tugevdamine ning keskpika perioodi eelarveraamistik põhineb eesmärgil, et 2011. aastal on valitsemissektori eelarve puudujääk kuni 3 % SKPst, mis on kooskõlas Maastrichti lähenemiskriteeriumiga. Eelarvet tugevdatakse veelgi kõnealusel aastal nii, et 2010. aastal kehtestatakse täiendavad eelarvepiirangud, viiakse sisse kapitali tulumaks (10 %) ning suurendatakse erandite kaotamise abil kinnisvara- ja omandimaksu, et laiendada maksubaasi. Lisaks võetakse meetmeid, et tugevdada uue eelarveraamistiku kehtestamise ja eelarvereformi hõlmava õigusakti vastuvõtmise abil eelarvemenetluse struktuuri ja rakendamist.Peale eespool kirjeldatud eelarvepaketi, mis on rahalise välisabi saamise eeltingimus, otsitakse Parex pangaga seotud probleemidele lahendust, mille kohaselt olemasolevatel aktsionäridel ei oleks panga kapitalis enam osalust. Pärast esimest auditit kontrollib valitsus juba rohkem kui 85 % panga omakapitalist. Juhtkond on asendatud. Uus juhtkond koostab kava pangaga seotud probleemide lahendamiseks kooskõlas põhimõttega, et riigi kantavat kahjumit minimeeritakse. Lähiajal soovitakse välispartneritelt saada selget kinnitust selle kohta, et Parex panga sündikaatrahastamist jätkatakse.Muude meetmete eesmärk on laiemalt tagada pangandussektori stabiilsus keskpikas kuni pikas perioodis. Esimese sammuna üritavad ametiasutused taastada usalduse pangandussüsteemi vastu. Pangandussüsteemis viiakse läbi sihtuuringud, et tagada kõikide pankade maksevõimelisus ja piisav kapitaliseeritus. Elujõulised pangad, kellel on vaja kapitali suurendada, peavad püüdma end ümberstruktureerida erasektori vahendite abil, kaasates välisinvestoreid, ühinedes või saades emapankadelt kapitalitoetust.Peaaegu kogu praegune välisvõlg hõlmab erasektorit. Selleks et viia võlamäär kooskõlla jätkusuutliku majanduskasvuga tulevikus, on lisaks usaldusnormatiivide, järelevalve ja rahapoliitikaga seotud meetmetele kava oluliseks elemendiks võla ümberstruktureerimine. Praeguste võlgade tagasimakse tähtpäeva ja vääringu ümberstruktureerimisega seotud õiguslikku alust tugevdatakse. Samuti seatakse prioriteediks maksejõuetuse menetluse hõlbustamine ja saneerimiskavade kiire rakendamine.Samuti sisaldab majanduspoliitiline programm Lissaboni strateegia raames toetatavaid selliseid struktuurireformi meetmeid nagu aktiivne tööturupoliitika ja elukestev õpe, erasektori suurem osalemine teadus- ja arendustegevuses ning innovatsioonis, eksporti edendavad meetmed ning ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.7. ELI TOETUS MAKSEBILANSI TOETAMISEKS RAHVUSVAHELSTE JÕPINGUTUSTE RAAMESLäti maksebilansi rasket olukorda silmas pidades ja tingimusel, et Läti ametiasutused võtavad kohustuse rakendada laiaulatuslikku majanduse kohandamise kava, soovitab komisjon pärast 12. jaanuari 2009. aasta nõupidamisi majandus- ja rahanduskomiteega nõukogul anda asutamislepingu artikliga 119 ettenähtud vastastikust abi.Peale selle soovitab komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, et pärast seda, kui nõukogu on komisjoni soovitusel vastu võtnud eespool nimetatud otsuse vastastikuse abi andmise kohta Lätile, võtaks nõukogu vastu ka otsuse keskmise tähtajaga kuni 3,1 miljardi euro suuruse rahalise abi andmise kohta Lätile ELi liikmesriikide toetamise süsteemi alusel (mis on ette nähtud nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsusega (EÜ) nr 332/2002) eesmärgiga aidata Lätil parandada oma maksebilansi jätkusuutlikkust.Keskpika tähtajaga rahaline abi antaks ajal, mil Läti finantssüsteemi ohustab usalduse kaotus kodus ja välismaal ning mil eelarveseisund halveneb ja lähitulevikus on oodata märkimisväärset rahastamissurvet. Üldiselt on abi eesmärk hõlbustada vajalikku välis- ja sisemajanduslikku kohandamist. Kuni 2011. aasta esimese kvartalini vajatakse rahalisi vahendeid kokku hinnanguliselt 7,5 miljardit eurot. See summa hõlmab maksebilansi (jooksev- ja kapitalikonto) prognoositavat puudujääki, hoiuste väljavõtmist, saabuvate laenutähtaegade mittetäielikku pikendamist, maksebilansi vigu ja väljajätmisi ning rahvusvahelise reservi kogumist usaldusnormatiividele vastava tasemeni.Toetust antakse koos Rahvusvaheline Valuutafondi ja muude mitme- ja kahepoolsete toetuste raames. See makstakse välja kuue osamaksena ning väljamaksmine sõltub majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest. Kavandatav otsus aeguks kolm aastat pärast jõustumist. Asjaolu et ELi laenu välja maksmine sõltub majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest, sätestatakse Läti ametiasutustega sõlmitavas vastastikuse mõistmise memorandumis; selle tingimuse peamised elemendid on järgmised.Eelarve laiaulatuslik tugevdamine kuni aastani 2011. Võrreldes 14. novembri 2008. aasta algse eelarvega on 2009. aastaks kavandatud eelarve märkimisväärne tugevdamine: eesmärgiks on seatud, et eelarvepuudujääk ei ületaks 5 % SKPst, ning aastaks 2010 on ette nähtud eelarvet veelgi tugevdada. Eelarvet toetavad meetmed hõlmavad: eelkõige i) keskpika perioodi selge eelarveprogrammi vastuvõtmist, et vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki alla asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKTst aastaks 2011; ii) keskpika perioodi eelarve piirmäärade raames avaliku sektori keskmise nominaalhüvitise vähendamist ligikaudu 15 % aastal 2009; see peaks hõlmama ka omavalitsusi, valitsusasutusi ja riigi omandis olevaid ettevõtteid; iii) boonuste ja sarnaste maksete kaotamist; iv) avaliku sektori ja omavalitsuste töötajate arvu vähendamist vähemalt 5 %; v) toetuste (v.a sotsiaaltoetuste), kaupade ja teenustega seotud kulutuste olulist vähendamist; vi) ELi rahastatavate projektide rakendamist varem kavandatud tasemel.Majanduspoliitiliste tingimuste täitmisega seotud meetmed, et laiemalt tagada pangandussektori stabiilsus keskpikas kuni pikas perioodis. Esimese sammuna üritavad ametiasutused taastada usalduse pangandussüsteemi vastu. Pangandussüsteemis viiakse läbi sihtuuringud, et tagada kõikide pankade maksevõimelisus ja piisav kapitaliseeritus. Elujõulised pangad, kellel on vaja kapitali suurendada, peavad püüdma end ümberstruktureerida erasektori vahendite abil, kaasates välisinvestoreid, ühinedes või saades emapankadelt kapitalitoetust. Selle protsessi oluline etapp oli kolme suure välismaise emapanga grupi 18. detsembri 2008. aasta eraldi teadaanne selle kohta, et nad jäävad Lätisse ja toetavad oma sealset tegevust.Laenude ümberstruktureerimine erasektoris, et vähendada suurest laenukoormusest tingitud haavatavust (peaaegu kogu välisvõlg hõlmab erasektorit), ning lisaks võetakse usaldusnormatiivide, järelevalve ja rahapoliitikaga seotud meetmeid. Praeguste võlgade tagasimakse tähtpäeva ja vääringu ümberstruktureerimisega seotud õiguslikku alust tuleks tugevdada. Samuti tuleb prioriteediks seada maksejõuetuse menetluse hõlbustamine ja saneerimiskavade kiire rakendamine. See hõlmab maksejõuetust käsitlevate õigusaktide muutmist, et lihtsustada tehinguid elujõuliste ettevõtete ja nende laenuusaldajate vahel ning parandada eraisiku pankroti raamistikku.Struktuurimeetmed tulupoliitika, eelarvedistsipliini ja -menetluse ning eelarve haldamise valdkonnas. Eelarvet ja finantsjuhtimist käsitlevat õigusakti muudetakse, et tugevdada finantsvastutuse, läbipaistvuse ja vastutusega seotud sätteid ning jõustatakse keskpika perioodi eelarveraamistikku. Asutatakse erikomitee, kes jälgib palgatõusu piiramist ja teeb soovitusi, et tagada palkade selline arengusuund, mis aitab konkurentsivõimet taastada.Lissaboni strateegia raames toetatavad sellised struktuurireformi meetmed nagu aktiivne tööturupoliitika ja elukestev õpe, erasektori suurem osalemine teadus- ja arendustegevuses ning innovatsioonis, eksporti edendavad meetmed ning ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.Vajaliku paindlikkuse tagamiseks praeguses turuolukorras tehakse ettepanek võimaldada laenu rahastava laenuoperatsiooni puhul kasutada intressimäära vahetustehinguid. Selleks et kaitsta ELi eelarvet, peab potentsiaalse vahetustehingu osapoolte krediidikvaliteet olema väga kõrge.Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile vastastikust abiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 119,võttes arvesse soovitust, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:(1) Väga suure välisrahastamise vajaduse kontekstis muutus olukord Läti kapitali- ja finantsturgudel hiljuti pingeliseks, mis kajastab turuhoiakute üldist halvenemist ja tekitab muret Läti majanduse olukorra pärast, arvestades riigi suurt maksebilansi puudujääki ja väga suurt välisvõlga, riigi rahanduse nõrgenemist ning suurt kulu- ja hinnainflatsiooni. Läti pangandussektoril on suured probleemid likviidsuse ja usaldusega. Välisvaluutareservid on vähenenud, kuna keskpank sekkus, et säilitada vääringu seotud vahetuskurss.(2) Nõukogu vaatab korrapäraselt läbi Lätis rakendatava majanduspoliitika eelkõige Läti lähenemisprogrammi ja riikliku reformikava ning ka lähenemisaruannete raames.(3) Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Lätis vaja välisrahastamist kokku 7,5 miljardi euro ulatuses.(4) Läti ametiasutused on taotlenud märkimisväärset rahalist abi ELilt ja muudelt rahvusvahelistelt finantsasutustelt ning riikidelt, et toetada maksebilansi jätkusuutlikkust.(5) Läti maksebilanssi ähvardab tõsine oht, mis õigustab ühenduse kiireloomulise vastastikuse abi andmist koos Rahvusvahelise Valuutafondi ja muude toetajatega.(6) Rahalise abi paketti pakutakse üksnes siis, kui Läti ametiasutused kohustuvad rakendama ambitsioonikat programmi, mis hõlmab nii eelarvet, finantssüsteemi kui ka struktuurireforme, et hõlbustada vajalikku välis- ja sisemajanduslikku kohandamist, stabiliseerida majandust ning taastada majanduspoliitika usaldusväärsus. Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt ja hoolikalt, et abiga seotud majanduspoliitilisi tingimusi täidetakse täies ulatuses,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Ainus artikkelÜhendus annab Lätile vastastikust abi.Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 332/2002,[5] millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem, eriti selle artikli 3 lõiget 2,võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu […] otsusega on otsustatud anda Lätile vastastikust abi.(2) Väga suure välisrahastamise vajaduse kontekstis muutus olukord Läti kapitali- ja finantsturgudel hiljuti pingeliseks, mis kajastab turuhoiakute üldist halvenemist ja tekitab muret Läti majanduse olukorra pärast, arvestades riigi suurt maksebilansi puudujääki, riigi rahanduse nõrgenemist ning suurt kulu- ja hinnainflatsiooni. Läti pangandussektoril on suured probleemid likviidsuse ja usaldusega. Välisvaluutareservid on vähenenud, kuna keskpank sekkus, et säilitada vääringu seotud vahetuskurss.(3) Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Lätis vaja välisrahastamist kokku 7,5 miljardi euro ulatuses.(4) On asjakohane anda Lätile ühenduse abi kuni 3,1 miljardit eurot kooskõlas määrusega (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. Ühenduse abi tuleks anda koos Rahvusvahelise Valuutafondi 1,5 miljardi SDR (l200 % Läti kvoodist, ligikaudu 1,7 miljardit eurot) suuruse valmisolekulaenuga, mis kiideti heaks 23. detsembril 2008. Põhjamaad (Rootsi, Taani, Soome ja Norra) eraldavad kokku 1,8 miljardit eurot, Maailmapank eraldab 0,4 miljardit eurot, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Tšehhi Vabariik, Poola ja Eesti eraldavad kokku 0,5 miljardit eurot, mis tähendab, et kuni 2011. aasta esimese kvartalini on kogutoetus 7,5 miljardit eurot.(5) Ühenduse abi andmist peab korraldama komisjon. Läti ametiasutustega pärast majandus- ja rahanduskomiteega peetud läbirääkimisi kokkulepitud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused tuleks sätestada vastastikuse mõistmise memorandumis. Need tingimused peaksid muu hulgas hõlmama meetmeid kohese likviidsussurve vähendamiseks, et taastada pangandussektori tugevdamise abil stabiilsus pikas perspektiivis, eelarvepuudujäägi vähendamist ning konkurentsivõimet parandavate siseriiklike meetmete võtmist. Meetmed peaksid hõlmama eelarve kohest ja jätkusuutlikku tugevdamist, terviklikku strateegiat pangaga seotud probleemide lahendamiseks, reguleerivate asutuste kriisiohjamise suutlikkuse suurendamist, terviklikke struktuurireforme ja muid olulisi meetmeid. Üksikasjalikud finantstingimused peaks komisjon sätestama laenulepingus.(6) Abi andmisel tuleks seada eesmärgiks kohese likviidsussurve vähendamine tingimusel, et taastatakse stabiilsus pikas perspektiivis, mis hõlmab pangandussektori tugevdamist, eelarvepuudujäägi vähendamist ja konkurentsivõimet parandavate siseriiklike meetmete võtmist, säilitades samal ajal kitsas vahemikus fikseeritud vahetuskurss selle praeguse keskkursiga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 11. Ühendus annab Lätile keskmise tähtajaga laenu kuni 3,1 miljardit eurot maksimaalse keskmise tagasimaksetähtajaga 5 aastat.2. Ühenduse finantsabi antakse kolme aasta jooksul alates esimesest päevast pärast käesoleva otsuse jõustumist.Artikkel 21. Komisjon korraldab abi andmist viisil, mis on kooskõlas Läti kohustustega ja nõukogu soovitustega. Kõnealused tingimused sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis. Üksikasjalikud finantstingimused sätestab komisjon laenulepingus.2. Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud. Komisjon teavitab majandus- ja rahanduskomiteed laenude võimalikust refinantseerimisest või finantstingimuste ümberkorraldamisest.3. Läti peab olema valmis vastu võtma ja rakendama eelarvet tugevdavaid täiendavaid meetmeid, et stabiliseerida majandust, kui sellised meetmed on abiprogrammi ajal vajalikud. Läti ametiasutused peavad enne selliste täiendavate meetmete võtmist komisjoniga nõu.Artikkel 31. Komisjon teeb ühenduse finantsabi Lätile kättesaadavaks kuni kuue osamaksena, mille suurus sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis.2. Esimese osamakse tegemise tingimuseks on laenulepingu ja vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumine.3. Lubatud on intressimäära vahetustehingute kaalutletud sõlmimine kõrgeima krediidikvaliteedi astmega osapooltega, kui see on vajalik laenu rahastamiseks.4. Komisjon teeb otsuse edasiste osamaksete tegemise kohta pärast majandus- ja rahanduskomitee arvamuse saamist.5. Edasiste osamaksete tegemise tingimuseks on see, et Läti valitsus rakendab lähenemisprogrammiga hõlmatud uut majanduspoliitilist programmi (majanduse stabiliseerimise ja majanduskasvu elavdamise programm) rahuldavalt, eriti vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud majanduspoliitilisi tingimusi. Need tingimused hõlmavad muu hulgas järgmist.1.  Keskpika perioodi selge eelarveprogrammi vastuvõtmine, et vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki kuni asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuseni 3 % SKTst aastaks 2011.2.  2009. aasta eelarve täitmine, nagu seda on muudetud 12. detsembril 2008. aastal vastu võetud lisaeelarvega (mida muudetakse üksikasjalikult 2009. aasta esimeses kvartalis), millega on eesmärgiks seatud, et valitsemissektori eelarve puudujääk ei ületa 5 % SKPst.3.  Avaliku sektori keskmise nominaalhüvitise vähendamine 2009. aastal vähemalt 15 % võrra võrreldes 14. novembri 2008. aasta algse eelarvega ja täiendav vähendamine 2 % võrra 2010.–2011. aastal.4.  Avaliku sektori ja omavalitsuste töötajate vähendamine vähemalt 5 % võrra aastal 2009.5.  Eelarveraamistiku kehtestamise ja eelarvereformi hõlmava õigusakti vastuvõtmise abil eelarvemenetluse struktuuri ja rakendamise parandamine.6.  Selge ja läbipaistva palgasüsteemi kehtestamine otseselt avalikus halduses töötavate isikute jaoks ning avaliku halduse asutuste jaoks ühtse inimressursside planeerimise ja juhtimise süsteemi loomine.7.  Mehhanismid, mis tagaksid pangandussektori laialdase stabiilsuse keskpikas kuni pikas perspektiivis, sh järelevalvet, usaldusnormatiive ja rahanduspoliitikat hõlmavad meetmed. Need peaks aitama saavutada laenukasvu jätkusuutliku taseme ja vähendama ebakindla välisrahastamise suurt osakaalu. Pangandussüsteemis viiakse läbi sihtuuringud, et tagada kõikide pankade maksevõimelisus ja piisav kapitaliseeritus.8.  Asjakohased meetmed erasektori võlgade ümberstruktureerimiseks. Praeguste võlgade tagasimakse tähtpäeva ja vääringu ümberstruktureerimisega seotud õiguslikku alust tugevdatakse. Samuti tuleks prioriteediks seada maksejõuetuse menetluse hõlbustamine ja saneerimiskavade kiire rakendamine.9.  Tagatakse, et Parex panga allesjäänud vähemusaktsionärid ei saaks kasu pangaga seotud probleemide lahendamisest ning võetakse meetmed finantsstabiilsuse suurendamiseks, mis tähendab Parex panga täielikku riigistamist.10.  Lissaboni strateegia raames toetatavad ja Läti riiklikus reformikavas sätestatud struktuurireformi meetmed, nagu aktiivne tööturupoliitika ja elukestev õpe, erasektori suurem osalemine teadus- ja arendustegevuses ning innovatsioonis, eksporti edendavad meetmed ning ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.11.  ELi rahastatavate projektide rakendamine kavandatud tasemel, et suurendada kaubeldavate kaupade sektori osakaalu majanduskasvus.12.  Meetmed eesmärgiga parandada nende ettevõtete ja ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele, kelle taotlus struktuurifondidest abi saamiseks on heaks kiidetud või kes kavatsevad struktuurifondidest abi taotleda.Käesolev otsus on adresseeritud Läti Vabariigile. See avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja  SELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA(vrd sise-eeskirjade artikkel 16)POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA RAHANDUSVALDKONDTEGEVUSVALDKOND: FINANTSTEHINGUD JA FINANTSINSTRUMENDIDMEETME NIMETUS: ELi KESKMISE TÄHTAJAGA FINANTSABI LÄTILE1. ETTEPANEKU NIMETUS: ASJAOMANE ELARVERUBRIIK JA JAOTIS01 04 01 01 Euroopa Ühenduse tagatis maksebilansi toetuseks võetud ühenduse laenudele2. ÕIGUSLIK ALUS:Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määruse nr 332/2002 artikkel 119.3. EELARVEAASTA ÜLDANDMED (EURODES)Sellesse punkti kirjendatakse Euroopa Liidu poolt antud tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intresside ja muude kulude) tagasimaksmist juhul, kui võlgnik (Läti) jätab täitmata oma lepingulised kohustused.Eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet („p.m.”) rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist ei kasutata.3a – Jooksev aastaEi kohaldataKULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta |Ümberpaigutatud assigneeringud |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3b – ÜlekandmineEi kohaldataKULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD |Ülekandmine |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3c – Järgnev eelarveaastaEi kohaldataKULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta | p.m. |Ümberpaigutatud assigneeringud |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa | p.m. |4. MEETME KIRJELDUSKavandatav keskmise tähtajaga finantsabi Lätile hõlmab 3,1 miljardi euro suurust ühenduse laenu (rahastatakse rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt kaasatud ühenduse laenudest). Abi antakse rahvusvahelise rahastamispaketi raames, mis hõlmab eelkõige IMFi laenu suurusega 1,5 miljardit SDRi (ligikaudu 1,7 miljardit eurot), mida toetab valmisolekulaenu leping. Põhjamaad eraldavad 1,8 miljardit eurot, Eesti, Tšehhi Vabariik, Poola ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank eraldavad kokku 0,5 miljardit eurot.Abi kajastab soovi aidata Lätit, kelle kapitali- ja finantsturud on surve all, kuna turuhoiakud kiirelt areneva majandusega riikide suhtes on üldiselt halvenenud. Lätile antava ühenduse keskmise tähtajaga finantsabi eesmärk on kohese likviidsussurve vähendamine, et taastada stabiilsus pikas perspektiivis, mis hõlmab pangandussektori tugevdamist, eelarvepuudujäägi vähendamist ja konkurentsivõimet parandavate siseriiklike meetmete võtmist, säilitades samal ajal kitsas vahemikus fikseeritud vahetuskurss. Seeläbi toetatav majanduspoliitiline programm hõlmab eelarve kohest ja jätkusuutlikku tugevdamist, terviklikku strateegiat pangaga seotud probleemide lahendamiseks, reguleerivate asutuste kriisiohjamise suutlikkuse suurendamist, terviklikke struktuurireforme ja muid olulisi meetmeid.Komisjoni poolt koostöös majandus- ja rahanduskomiteega hallatav abi võimaldab tagada, et EL on aktiivselt kaasatud Läti majanduspoliitika kujundamisesse ning et kõnealune poliitika on kooskõlas Läti kohustustega ELi kontekstis ja nõukogu soovitustega, eelkõige seoses riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi rakendamisega.Lätile laenu andmise eesmärgil kapitaliturgudelt või finantsasutustelt võetud ühenduse laenud on kaetud ühenduse tagatisega. Laen võetakse kapitaliturgudelt või finantsinstitutsioonidelt. Lätile antavate laenude põhisumma on 3,1 miljardit eurot.Euroopa Liidu poolt antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Läti ei suuda täita oma lepingulisi kohustusi.Oma kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sellisel juhul kohaldatakse nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2000/597/EÜ, Euratom; EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1) artiklit 12.5. KASUTATAV ARVUTUSMEETODEi kohaldata.6. MAKSEGRAAFIK (EURODES)Ei kohaldata.Rubriik | Assigneeringud | Maksed |aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | Järgmised eelarve-aastad |aasta n |aasta n+1 |aasta n |aasta n+1 |Kokku |[1] Määratletud üldindeksina, v.a energia ja töötlemata toit.[2] Lätis on pikk traditsioon siduda omavääringu vahetuskurss: 1994. aastal seoti latt Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikuga SDR ja alates 2005. aastast on latt seotud euroga. 2005. aasta mais ühines Läti vahetuskursimehhanismiga ERM II ja kehtestas ühepoolselt kursi kõikumise vahemikus +/-1 % keskpariteedi ümber.[3] Arvandmed on saadud siseriiklikku metoodika alusel ja ei hõlma kohalikke omavalitsusi.[4] Abiprogrammis on võetud arvesse, et 2009. aastal on Lätis ülemäärane eelarvepuudujääk.[5] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,17.10.2016
            COM(2016) 678 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            ettenägemata kulude varu kasutusele võtmise kohta 2017. aastal

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruses (EL, Euratom) 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020
                  1
                (edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus“), lubatakse ettenägematule olukorrale reageerimiseks viimase võimalusena kasutada ettenägemata kulude varu mahus kuni 0,03 % EL 28 kogurahvatulust. Mitmeaastast finantsraamistikku käsitleva määruse artiklil 6 põhinevas komisjoni teatises „Finantsraamistiku tehniline kohandamine 2017. aastaks“
                  2
                on 2017. aastaks ettenägemata kulude varu absoluutsummaks kehtestatud 4 496,8 miljonit eurot.

               Kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikliga 13 ja olles uurinud kõiki täiendavate ja ettenägemata kulukohustuste vajaduste rahastamise võimalusi, teeb komisjon ettepaneku võtta kasutusele 2017. aasta ettenägemata kulude varu summas 2 150,6 miljonit eurot, et täiendada Euroopa Liidu 2017. aasta üldeelarve rubriikides 3 Julgeolek ja kodakondsus ja 4 Globaalne Euroopa esitatud kuludega seotud kulukohustuste assigneeringuid summaga, mis lisandub vastavalt 2 578 miljoni euro ja 9 432 miljoni euro suurusele kulukohustuste ülemmäärale jooksevhindades.

               Komisjon on kooskõlas Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  3
                punktiga 14 analüüsinud võimalusi paigutada olemasoleva eelarve sees ümber märkimisväärseid summasid. Komisjon teeb kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 13 lõikega 3 ettepaneku kompenseerida rubriigi 3 ja 4 kulude ülemmäärade suurendamist järgmiselt:

               2017: 850 miljonit eurot rubriigi 2 Jätkusuutlik majanduskasv: loodusvarad mittesihtotstarbelisest varust ja 514,4 miljonit eurot rubriigi 5 Haldus mittesihtotstarbelisest varust.

               2018: 570 miljonit eurot rubriigi 5 Haldus mittesihtotstarbelisest varust.

               2019: 216,2 miljonit eurot rubriigi 5 Haldus mittesihtotstarbelisest varust.

               See ettepanek hõlmab 1 164,4 miljonit eurot, mille kohta komisjon juba tegi rubriigi 3 ettenägemata kulude varu kasutuselevõtmise ettepaneku, mis oli lisatud 2017. aasta esialgsele eelarveprojektile
                  4
                ning mis tunnistatakse käesoleva ettepanekuga kehtetuks ja asendatakse sellega.

               Käesolevale ettepanekule eelnes komisjoni ettepanek võtta samuti rubriigis 3 täies ulatuses kasutusele paindlikkusinstrumendi 2017. aasta vahendid
                  5
                (530 miljonit eurot).

               2.KASUTUSELEVÕTMISE PÕHJENDUS

               2.1.SISSEJUHATUS

               2.1.1
                     Rubriik 3. Julgeolek ja kodakondsus

               Rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi sisemõõdet rahastatakse rubriigist 3 Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning spetsialiseeritud asutuste, nagu Frontexi, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, eu-Lisa ja Europoli kaudu. Nõukogu asutas 2016. aastal uue rahastamisvahendi, mille kaudu pakutakse erakorralist liidusisest toetust. 2017. aastal jätkatakse rahastamisvahendist erakorralise toetuse andmist humanitaareesmärkidel, et reageerida pagulaste ja rändajate sissevoolule liitu.

               Rubriigi 3 kulude ülemmäär 2017. aastal on 2 578 miljonit eurot jooksevhindades. Rubriigi 3 2016. aastaks heaks kiidetud kulukohustuste assigneeringud moodustavad 4 052 miljonit eurot, mis nõudis paindlikkusinstrumendi täies mahus (1 506 miljonit eurot) kasutuselevõtmist lisaks rubriigi 3 ülemmäärale vastavalt mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 11 lõikele 2.

               Komisjon teeb ettepaneku võtta 2017. aastal kasutusele paindlikkusinstrument kogu selle ülemmäära (530 miljonit eurot) piires, et suurendada kulutusi üle rubriigi 3 ülemmäära.

               Siiski on eelarvelised vajadused rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi mõjuga toimetulekuks 2017. aastal vähemalt sama suured kui 2016. aastal. Poliitilise vastusena tegi komisjon ettepaneku võtta seoses julgeoleku, välispiiride haldamise, Euroopa ühise varjupaigasüsteemi reformi, integratsiooni ja tagasisaatmisega hulk struktuurilisi meetmeid.

               Rände, pagulaste ja julgeolekuga seotud kulud rubriigis 3 moodustavad rohkem kui 70 % kogukuludest ülemmäära piires. Komisjon vaatas hoolikalt läbi kõik ümberpaigutamise võimalused ja teeb ettepaneku vähendada (võrreldes finantsplaneeringuga) assigneeringuid toidule ja söödale ning kodanikukaitse mehhanismile. Sellegipoolest on manööverdamisruum piiratud programmide väiksuse ja uute nõuete tõttu, nagu toidu- ja söödamäärusega 2017. aastaks ette nähtud uued taimetervise hädaabimeetmed. Sel põhjusel on võimalik katta vaid väike osa rände ja pagulastega seotud täiendavatest vajadustest assigneeringute ümberpaigutamisega rubriigi 3 sees.

               Selle tagajärjel on ainus võimalik väljapääs eelarveliste vajaduste rahuldamiseks kasutada ettenägemata kulude varu. Muude rubriikide varud võimaldavad selle kasutuselevõtu 2017. aastal täielikult kompenseerida.

               Vastavad maksete assigneeringud mahuvad 2017. aastal maksete ülemmäärade piiresse, seega ei ole vajadust võtta ettenägemata kulude varu kasutusele maksete osas.

               2.1.2
                     Rubriik 4. Globaalne Euroopa

               7. juunil 2016 esitles komisjon teatist Euroopa rände tegevuskava alusel uue ELi ja kolmandate riikide partnerlusraamistiku loomise kohta
                  6
               , mis rajaneb Valletta tegevuskaval,
                  7
                ning kõrgetasemeliste rändealaste dialoogide tulemusi ja kokkuleppeid
                  8
                mitmete prioriteetsete partneritega, mis nõuavad täiendavat rahastust. Nende kokkulepete, mis arvestavad iga abisaajariigi olukorda, lühiajaline eesmärk on pakkuda pagulastele ja rännet taotlevatele isikutele paremaid väljavaateid, et nad saaksid jääda kodu lähedusse ja väldiksid ohtlikke rännakuid. Võttes arvesse märkimisväärset arvu rändajaid, kes on kaotanud elu üritades jõuda Põhja-Aafrikast Euroopa rannikule, on see eriti kiireloomuline probleem.

               Selle eesmärgi saavutamiseks arvestades vajadust võtta meetmed kiiresti, eriti prioriteetsete partnerite puhul, teeb komisjon ettepaneku täiendada arengukoostöö rahastamisvahendi ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kulukohustuste assigneeringuid 750 miljoni euro ulatuses. Täpsemalt on eesmärgiks toetada selliseid Vahemere piirkonna riike nagu Liibanon, Jordaania, Tuneesia ja Liibüa Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kaudu, kuid tegeleda ka rände algpõhjustega, abistades Sahara-taguse Aafrika ja Aasia riike arengukoostöö rahastamisvahendi kaudu.

               Komisjon käivitas rände algpõhjustega tegelemiseks Euroopa Säästva Arengu Fondi (EFSD), mis põhineb EFSD tagatise ja EFSD tagatisfondi loomisel. Komisjon teeb ettepaneku eraldada EFSD tagatisfondile 2017.–2020. aastaks 750 miljonit eurot, millest 400 miljonit eurot nelja aasta jooksul Euroopa Arengufondist, 100 miljonit eurot Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendist aastatel 2017–2020 (sellest 25 miljonit eurot 2017. aastal) ning 250 miljonit eurot kulukohustuste (ja maksete) assigneeringuid 2017. aastal.

               Kolme topeltpädevusega ELi eriesindaja kulude ümberpaigutamisega 13,8 miljoni euro ulatuses rubriigist 4 Euroopa välisteenistuse eelarvesse (rubriik 5) luuakse rubriigi 4 kulude ülemmäära piiresse jääv asjakohane varu. Sellist varu saab kasutada esmajoones selleks, et katta osa 1 miljardi euro suurustest täiendavatest ja ettenägemata vajadustest kõnealuses rubriigis, nagu kirjeldatakse 2017. aasta eelarve kirjalikus muutmisettepanekus nr 1,
                  9
                enne kui väljamaksmata summa (986,2 miljonit eurot) katteks tuleb võtta kasutusele ettenägemata kulude varu. Komisjon teeb ettepaneku kompenseerida osa (200 miljonit eurot) sellest väljamaksmata summast rubriigi 2 Jätkusuutlik majanduskasv: loodusvarad varust 2017. aastal, mis jätab varu jäägiks 439,3 miljonit eurot; ülejäänud osa (786,2 miljonit eurot) tuleb kompenseerida rubriigi 5 Haldus varust 2018. (570 miljonit eurot) ja 2019. aastal (216,2 miljonit eurot). Nii säilitatakse kompenseerimisega võimalikult suur manööverdamisruum tulevaste ettenägemata sündmuste jaoks.

               2.2.ETTENÄGEMATA KULUDE VARU KUI VIIMANE VÕIMALUS

               Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 13 lõikes 1 on ettenägemata kulude varu määratletud kui viimane võimalus ettenägematule olukorrale reageerimiseks. Olles läbi vaadanud kõik rubriigisisesed ümberpaigutamisvõimalused, teeb komisjon 2017. aasta eelarveprojektis ettepaneku kasutada täielikult ära mittesihtotstarbeline varu rubriigi 3 ja 4 kulukohustuste ülemmäärade piires.

               Võttes arvesse paindlikkusinstrumendi täielikku kasutuselevõttu 2017. aasta eelarveprojektis (530 miljonit eurot), on ettenägemata kulude varu kasutamine 2017. aastal 2 150,6 miljoni euro ulatuses ainus olemasolev vahend, millega katta puudujääk rubriigi 3 ja 4 2017. aasta kulude ülemmäära ja 2017. aastaks prognoositavate täiendavate ettenägemata vajaduste vahel.

               2.3.ETTENÄGEMATU OLUKORRA EELARVEMÕJU 2017. AASTAL

               Ehkki rände-, pagulas- ja julgeolekukriis algas 2015. aastal, muutuvad selle mõju ja tagajärjed endiselt päevast päeva. Kolmandate riikide poliitilised otsused pagulaste lubamise kohta nende territooriumile ning nende piiride avamise ja sulgemise kohta muudavad väga raskeks ette näha pikaajalisi muutusi kõnealuses valdkonnas. Kriisi muutuv iseloom ja ennustamatus õigustab ettenägemata kulude varu kasutamist viimase võimaliku vahendina, et leevendada rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi ettenägematuid tagajärgi rubriigi 3 ja 4 kuluvajadustele.

               3.ETTENÄGEMATA KULUDE VARU KOMPENSEERIMINE MITMEAASTASE FINANTSRAAMISTIKU ÜLEMMÄÄRADE KAUDU

               Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 13 lõikes 3 on sätestatud, et ettenägemata kulude varu kasutuselevõtmisega kättesaadavaks tehtud summad tuleb täielikult kompenseerida jooksva eelarveaasta või tulevaste eelarveaastate finantsraamistiku varudega.

               Sama määruse artikli 13 lõike 4 kohaselt ei võeta selliselt kompenseeritud summasid finantsraamistikus enam kasutusele, et ei ületataks finantsraamistikus jooksvaks eelarveaastaks või tulevasteks eelarveaastateks ette nähtud kulukohustuste ja maksete assigneeringute ülemmäärasid. Sellest tulenevalt tuleb ettenägemata kulude varu kasutuselevõtmisel 2017. aastal rubriigis 3 ja 4 ning selle kompenseerimisel jälgida aastate 2017–2020 kulukohustuste ülemmäära.

               Komisjon teeb ettepaneku kompenseerida rubriigi 3 ja 4 kulude ülemmäärade täiendamine aastatel 2017–2019 neljas osas:

               2017:

               850 miljonit eurot rubriigi 2 kulude ülemmäära mittesihtotstarbelisest varust ja

               514,4 miljonit eurot rubriigi 5 kulude ülemmäära mittesihtotstarbelisest varust.

               2018: 570 miljonit eurot rubriigi 5 kulude ülemmäära mittesihtotstarbelisest varust.

               2019: 216,2 miljonit eurot rubriigi 5 kulude ülemmäära mittesihtotstarbelisest varust.

               Pärast tasaarveldamist jääb 2017. aastal rubriigi 2 kulude ülemmäärani veel 439,3 miljoni euro suurune varu, samal ajal, kui rubriigi 5 kulude ülemmäärani varu ei jää. 2018. ja 2019. aastal jääb kavandatud tasaarveldamise järel soovituslikku finantsplaneeringu prognooside kohaselt rubriigi 5 varuks vähemalt 100 miljonit eurot.

               Üldine kulukohustuste ülemmäär ja mitmeaastane finantsraamistik tervikuna jäävad muutumatuks.

               4.TÄIENDAVAD TEGURID

               Euroopa Parlamendile ja nõukogule tuletatakse meelde, et kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 13 lõike 1 viimase lausega tuleb käesolev otsus avaldada Euroopa Liidu Teatajas mitte hiljem kui Euroopa Liidu 2017. aasta eelarve,

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               ettenägemata kulude varu kasutusele võtmise kohta 2017. aastal

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  10
                eriti selle punkti 14 teist lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1) Nõukogu määruse nr 1311/2013
                  11
                artikliga 13 on kehtestatud ettenägemata kulude varu suuruseks kuni 0,03 % liidu kogurahvatulust.

               (2) Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artiklile 6 on komisjon arvutanud ettenägemata kulude varu absoluutsumma aastaks 2017
                  12
               .

               (3) Olles vaadanud läbi kõik muud rahastamisvõimalused, et reageerida ettenägemata asjaoludele rubriigi 3 Julgeolek ja kodakondsus ja 4 Globaalne Euroopa mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud 2017. aasta kulude ülemmäära piires, ning teinud ettepaneku võtta rubriigis 3 kasutusele paindlikkusinstrument kogu 2017. aastaks ette nähtud summas 530 000 000 eurot, on rände-, pagulas- ja julgeolekukriisist tulenevate vajaduste rahuldamiseks vaja kasutusele võtta ettenägemata kulude varu, suurendades rubriigi 3 ja 4 kulukohustuste assigneeringuid Euroopa Liidu 2017. aasta üldeelarves üle nimetatud rubriikide ülemmäära.

               (4) Arvestades, et praegune olukord on väga eriline, on määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artikli 13 lõikes 1 osutatud viimase võimaluse tingimus täidetud.

               (5) Selleks et minimeerida ettenägemata kulude varu kasutuselevõtuaega, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 2017. eelarveaasta algusest,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu 2017. aasta üldeelarve jaoks võetakse kasutusele ettenägemata kulude varu, et teha lisaks mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 3 Julgeolek ja kodakondsus kulukohustuste ülemmäärale kättesaadavaks 1 164 380 960 euro ulatuses kulukohustuste assigneeringuid ning rubriigi 4 Globaalne Euroopa kulukohustuste ülemmäärale kättesaadavaks 986 230 000 euro ulatuses kulukohustuste assigneeringuid.

               Artikkel 2

               2017. aastal ettenägemata kulude varu kaudu kasutusele võetavad 2 150 610 960 euro ulatuses kulukohustuste assigneeringuid kompenseeritakse 2017.–2019. aastal järgmiste rubriikide varust:

               (a)2017:

               i) rubriik 2 Jätkusuutlik majanduskasv: loodusvarad: 850 000 000 eurot;
                  ii) rubriik 5 Haldus: 514 380 960 eurot;

               (b)2018: rubriik 5 Haldus: 570 000 000 eurot;

               (c)2019: rubriik 5 Haldus: 216 230 000 eurot.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2017.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (2)
                  COM(2016) 311, 30.6.2016.

                     (3)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (4)
                  COM(2016) 314, 30.6.2016.

                     (5)
                  COM(2016) 313, 30.6.2016.

                     (6)
                  COM(2016) 385, 7.6.2016.

                     (7)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/international-summit/2015/11/11-12

                     (8)

                        Riikide konkreetset olukorda arvestavad rahastamispaketid uue partnerlusraamistiku rakendamiseks. Lühiajaline eesmärk on päästa pagulasi, veendes neid jääma kodu lähedusse ja vältima ohtlikke rännakuid.

                     (9)
                  COM(2016) 679 final, 17.10.2016.

                     (10)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (11)
                  Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (12)
                  Komisjoni 30. juuni 2016. aasta teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Finantsraamistiku tehniline kohandamine 2017. aastaks vastavalt kogurahvatulu muutustele” (COM(2016) 311, 30.6.2016).