                             EUROOPA
                             KOMISJON
                                                      Brüssel, 3.6.2015
                                                      COM(2015) 248 final
                                                      2015/0124 (NLE)
                                           Ettepanek:
                                     NÕUKOGU OTSUS,
   millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
     Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes vastu võetav seisukoht seoses
   ettepanekutega teha ÜRO eeskirjades nr 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59, 80, 83, 95, 100,
      101, 107, 109, 117, 134 ja 135 muudatusi ning seoses L-kategooria elektrisõidukite
       ohutust käsitleva uue ÜRO eeskirja ja sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud
                              resolutsiooni (R.E.3) muudatustega
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                          SELETUSKIRI
   1.        ETTEPANEKU TAUST
   ÜRO Euroopa Majanduskomisjon (UNECE) töötab rahvusvahelisel tasandil välja ühtlustatud
   nõuded, mille eesmärk on kõrvaldada tehnilised tõkked mootorsõidukite kaubanduselt
   1958. aasta muudetud kokkuleppe osaliste vahel ning tagada, et neil sõidukitel oleks kõrge
   ohutuse- ja keskkonnakaitse tase.
   Kooskõlas nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsusega 97/836/EÜ ühines liit ÜRO Euroopa
   Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE”) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile
   ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete
   tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust
   tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe”), ning kooskõlas nõukogu 31. jaanuari
   2000. aasta otsusega 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele
   ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist
   käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe”), ühines liit paralleelse
   kokkuleppega.
   UNECE sõidukite eeskirjade ühtlustamise ülemaailmse foorumi WP29 istungeid peetakse
   kolm korda aastas: iga kalendriaasta märtsis, juunis ja novembris. Igal istungil võetakse
   tehnika arengu võimaldamiseks vastu uusi ÜRO eeskirju või olemasolevate ÜRO eeskirjade
   või ÜRO üldiste tehniliste normide muudatusi. Enne iga WP29 istungit võtab kõnealused
   muudatused vastu üks kuuest WP29 raames tegutsevast töörühmast.
   Seejärel toimub WP29 istungil muudatuste, täienduste ja paranduste vastuvõtmise lõplik
   hääletamine, juhul kui kvoorum on koos ja kui saavutatakse kokkuleppeosaliste
   kvalifitseeritud häälteenamus. EL on WP29 raames kahe kokkuleppe (1958. ja 1998. aasta
   kokkuleppe) osaline. Iga kord valmistatakse ette nõukogu otsus (nn megaotsus), mis sisaldab
   eeskirjade, muudatuste, täienduste ja paranduste nimekirja ja millega volitatakse komisjoni
   hääletama igal WP29 istungil liidu nimel.
   Käesolevas nõukogu otsuses määratakse kindlaks liidu seisukoht 23.–26. juunil 2015
   toimuval WP29 istungil hääletamiseks esitatud eeskirjade, muudatuste, täienduste ja
   paranduste kohta.
   2.        HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJUHINNANGU
             TULEMUSED
   Mootorsõidukite tehnilise komiteega on konsulteeritud ja liikmesriikide ekspertide märkused
   on arvesse võetud.
   3.        ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
            Kavandatud meetmete kokkuvõte
   Ettepanekus määratakse kindlaks liidu seisukoht ÜRO eeskirjade nr 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51,
   54, 59, 80, 83, 95, 100, 101, 107, 109, 117, 134 ja 135 muudatuste, L-kategooria
ET                                              2                                                ET
 ---pagebreak---    elektrisõidukite ohutust käsitleva uue ÜRO eeskirja ja sõidukite ehitust käsitleva
   konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) muudatuste hääletamisel.
            Õiguslik alus
   Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114
   koostoimes artikli 218 lõikega 9.
            Subsidiaarsuse põhimõte
   Selliste rahvusvaheliste õigusaktide nagu ÜRO eeskirjade ettepanekute, ÜRO eeskirjade ja
   üldiste tehniliste normide eelnõude muudatusettepanekute poolt hääletamine ja nende
   ülevõtmine liidu mootorsõidukite tüübikinnitussüsteemi on liidu ainupädevuses. See hoiab ära
   siseturu killustumise ning lisaks tagab võrdväärsed tervishoiu- ja ohutusnormid kogu liidus.
   Samuti kaasneb sellega mastaabisääst: tooteid saab valmistada kogu liidu ja isegi
   rahvusvahelise turu jaoks, ilma et neid oleks vaja kohandada igalt liikmesriigilt eraldi
   tüübikinnituse taotlemiseks.
   Seepärast on käesolev ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
            Proportsionaalsuse põhimõte
   Otsus on vastavalt nõukogu otsuse 97/836/EÜ artikli 5 lõikele 1 proportsionaalne vahend, et
   määrata kindlaks Ü RO Euroopa Majanduskomisjonis esitatav ühtne ELi seisukoht seoses
   hääletamisega WP29 istungi päevakorras olevate töödokumentide üle. Käesolev ettepanek on
   seega kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe järgmiste eesmärkide
   saavutamiseks vajalikust kaugemale: tagada nii siseturu nõuetekohane toimimine kui ka
   avaliku ohutuse ja kaitse kõrge tase.
            Õigusakti valik
   Nõukogu otsuse kasutamine on nõutud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9,
   et kehtestada rahvusvahelise lepinguga sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad.
ET                                                3                                             ET
 ---pagebreak---                                                                 2015/0124 (NLE)
                                                     Ettepanek:
                                              NÕUKOGU OTSUS,
      millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
        Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes vastu võetav seisukoht seoses
      ettepanekutega teha ÜRO eeskirjades nr 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59, 80, 83, 95, 100,
     101, 107, 109, 117, 134 ja 135 muudatusi ning seoses L-kategooria elektrisõidukite ohutust
       käsitleva uue ÜRO eeskirja ja sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni
                                              (R.E.3) muudatustega
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218
   lõikega 9,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Kooskõlas nõukogu otsusega 97/836/EÜ1 ühines liit Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
           Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE”) kokkuleppega, milles käsitletakse
           ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja
           osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste
           vastastikust tunnustamist (edaspidi „1958. aasta muudetud kokkulepe”).
   (2)     Nõukogu otsusega 2000/125/EÜ2 ühines liit kokkuleppega, mis käsitleb ratassõidukile
           ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste
           tehniliste normide kehtestamist („paralleelne kokkulepe”).
   (3)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/46/EÜ3 asendati liikmesriikide
           tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning kehtestati ühtlustatud
           raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele,
           süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti ÜRO
           eeskirjad ELi tüübikinnituse süsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu
   1
           Nõukogu otsus 97/836/EÜ, 27. november 1997, Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa
           Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või
           sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel
           väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe”) (EÜT L 346,
           17.12.1997, lk 78).
   2
           Nõukogu otsus 2000/125/EÜ, 31. jaanuar 2000, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele
           ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva
           kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe”) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).
   3
           Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2007/46/EÜ, 5. september 2007, millega kehtestatakse raamistik
           mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi
           seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).
ET                                                       4                                                       ET
 ---pagebreak---            õigusaktidele. Alates asjaomase direktiivi vastuvõtmisest on üha sagedamini hakatud ELi
           tüübikinnituse raames kaasama liidu õigusaktidesse ÜRO eeskirju.
   (4)     Arvestades kogemusi ja tehnika arengut on vaja kohandada nõudeid teatavate elementide
           või tunnusjoonte osas, mida on käsitletud ÜRO eeskirjades nr 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51,
           54, 59, 80, 83, 95, 100, 101, 107, 109, 117, 134 ja 135 ning sõidukite ehitust käsitlevas
           konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3).
   (5)     Tüübikinnitusega mootorsõidukite asjakohaste ohutussätete ühtlustamiseks tuleks vastu
           võtta L-kategooria elektrisõidukite ohutust käsitlev uus ÜRO eeskiri. Tehnika arengu
           arvessevõtmiseks tuleb vastu võtta ka sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud
           resolutsiooni (R.E.3) muudatused.
   (6)     Seetõttu on vaja määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel 1958. aasta
           muudetud kokkuleppe halduskomitees ja paralleelse kokkuleppe täitevkomitees
           nimetatud ÜRO dokumentide vastuvõtmise küsimuses,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                               Artikkel 1
   Liidu nimel 1958. aasta muudetud kokkuleppe halduskomitees ja paralleelse kokkuleppe
   täitevkomitees 23.–26. juunil 2015 vastu võetav seisukoht on hääletada käesoleva otsuse lisas
   loetletud ÜRO dokumentide poolt.
                                               Artikkel 2
   Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
   Brüssel,
                                                Nõukogu nimel
                                                Donald Tusk
                                                eesistuja
ET                                                 5                                                ET
 ---documentbreak---                              EUROOPA
                             KOMISJON
                                                     Brüssel, 3.6.2015
                                                     COM(2015) 248 final
                                                     ANNEX 1
                                             LISA
                                         dokumendile:
                                ettepanek nõukogu otsuse kohta,
   millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
     Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes vastu võetav seisukoht seoses
   ettepanekutega teha ÜRO eeskirjades nr 14, 17, 28, 29, 41, 49, 51, 54, 59, 80, 83, 95, 100,
      101, 107, 109, 117, 134 ja 135 muudatusi ning seoses L-kategooria elektrisõidukite
       ohutust käsitleva uue ÜRO eeskirja ja sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud
                              resolutsiooni (R.E.3) muudatustega
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                         LISA
   Eeskirja nr 14 (turvavööde kinnituspunktid) 07-seeria muudatuste 6. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/46
   ettepanek
   Eeskirja nr 17 (istmete tugevus) 08-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek  ECE/TRANS/WP.29/2015/47
   Eeskirja nr 28 (helisignaalseadmed) algse muudatuste seeria 4. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/60
   ettepanek
   Eeskirja nr 29 (kommertsveokite kabiinid) 03-seeria muudatuste 3. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/48
   ettepanek
   Eeskirja nr 41 (mootorrataste müratase) 04-seeria muudatuste 3. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/61
   ettepanek
   Eeskirja nr 49 (diiselmootorite ja (maagaasil või veeldatud naftagaasil
   töötavate) ottomootorite heitkogused) 06-seeria muudatuste 3. täienduse       ECE/TRANS/WP.29/2015/55
   ettepanek
   Eeskirja nr 51 (M- ja N-kategooria sõidukite müra) 03-seeria muudatuste
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/62
   ettepanekud
   Eeskirja nr 54 (kommertsveokite ja nende haagiste rehvid) 20. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/66
   ettepanek
   Eeskirja nr 59 (varusummutisüsteemid) 02-seeria muudatuste 1. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/63
   ettepanek
   Eeskirja nr 80 (istmete ja nende kinnituspunktide tugevus (bussid)) 03-seeria
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/49
   muudatuste 1. täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 83 (M1- ja N1-kategooria sõidukite heide) 06-seeria muudatuste 5.
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/56
   täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 83 (M1- ja N1-kategooria sõidukite heide) 07-seeria muudatuste 1.
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/57
   täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 95 (külgkokkupõrge) 03-seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek   ECE/TRANS/WP.29/2015/50
   Eeskirja nr 100 (akutoitega elektrisõiduki ohutus) 01-seeria muudatuste 4.
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/51
   täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 100 (akutoitega elektrisõiduki ohutus) 02-seeria muudatuste 2.
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/52
   täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 101 (CO2-heitkogused/kütusekulu) 01-seeria muudatuste 5.
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/58
   täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 107 (M2 ja M3 sõidukid) 06-seeria muudatuste 2. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2014/77
   ettepanek
   Eeskirja nr 109 (kommertsveokitele ja nende haagistele mõeldud
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/67
   protekteeritud õhkrehvid) algversiooni 7. täienduse ettepanek
   Eeskirja nr 117 (rehvide veeremismüra, veeretakistusjõud ja märghaardumine)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/65
   02-seeria muudatuste 8. täienduse ettepanek
   Eeskirja nr [134] (vesinikkütusega ja kütuseelemendiga sõidukid) 1. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/53
   ettepanek
   Eeskirja nr [135] (postiga külgkokkupõrge) 1. täienduse ettepanek             ECE/TRANS/WP.29/2015/54
   Eeskirja nr [135] (postiga külgkokkupõrge) 01-seeria muudatuste 1. täienduse
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/71
   ettepanek
   L-kategooria elektrisõidukite ohutust käsitleva eeskirja kavand               ECE/TRANS/WP.29/2015/69
   Sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3)
                                                                                ECE/TRANS/WP.29/2015/35
   muudatusettepanek
ET                                                         2                                             ET


				|

		52013PC0222

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Euroopa Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel sõlmitud lepinguga asutatud ühiskomitees võetav seisukoht seoses teatavate ühenduse õigusaktide kohaldamisega Monaco Vürstiriigi territooriumil /* COM/2013/0222 final - 2013/0116 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Euroopa Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel
4. detsembril 2003 sõlmitud teatavate ühenduse õigusaktide kohaldamist Monaco
Vürstiriigi territooriumil käsitlev leping[1] hõlbustab lepinguosaliste majandustegevust ning inimtervishoius
ja veterinaarias kasutatavate ravimite, kosmeetikatoodete ning
meditsiiniseadmete kaubavahetust.
Lepingu artikli 1 lõikes 1 sätestatakse, et
lepinguga asutatud ühiskomitee muudab selle lisa, et tagada lepingu
reguleerimisalasse kuuluvate Euroopa Liidu õigusaktide kohaldamine Monaco
territooriumil.
Lepingu lisa ei ole pärast selle jõustumist
2004. aastal ajakohastatud. Edaspidi on Euroopa Liit vastu võtnud mitmeid
õigusakte, mis kuuluvad lepingu reguleerimisalasse, ja mõned lepingu lisas
toodud õigusaktid on kehtetuks tunnistatud.
Seega on käesoleva ettepaneku eesmärgiks
kõnealust lisa ajakohastada, et lisada sinna uusi õigusakte ja kõrvaldada
kehtetuks tunnistatud õigusaktid. Selleks et määrata kindlaks ühiskomitees
liidu nimel võetav seisukoht, on vaja nõukogu otsust.
2.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Käesolev nõukogu otsuse ettepanek käsitleb
lepinguga asutatud ühiskomitees liidu nimel võetavat seisukohta, mis peaks
põhinema lisas esitatud ühiskomitee otsuse eelnõul.
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207
koostoimes selle artikli 218 lõikega 9.
Õigusakti valik
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218
lõikes 9 nähakse ette, et nõukogu otsusega kehtestatakse lepingus sätestatud
organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu
võtta õigusliku toimega akte.
Proportsionaalsus
Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse
põhimõttega, sest selle mõju on rangelt piiratud sellega, mis on vajalik
lepingu lisa ajakohastamiseks, et võtta arvesse ELi õigusaktide olukorda
lepingu reguleerimisalasse kuuluvates valdkondades.
2013/0116 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu
nimel Euroopa Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel sõlmitud lepinguga asutatud
ühiskomitees võetav seisukoht seoses teatavate ühenduse õigusaktide
kohaldamisega Monaco Vürstiriigi territooriumil
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218
lõikega 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ühenduse ja Monaco
Vürstiriigi vahel 4. detsembril 2003 sõlmitud teatavate ühenduse õigusaktide
kohaldamist Monaco Vürstiriigi territooriumil käsitlev leping[2] jõustus 1. mail 2004.
(2)       Lepingu artikli 1 lõikes 1
sätestatakse, et lepinguga asutatud ühiskomitee muudab selle lisa, et tagada
lepingu reguleerimisalasse kuuluvate Euroopa Liidu õigusaktide kohaldamine
Monaco territooriumil.
(3)       Lepingu jõustumisest alates
on Euroopa Liit vastu võtnud mitmeid õigusakte, mis kuuluvad lepingu
reguleerimisalasse, ja mõned lepingu lisas nimetatud õigusaktid on kehtetuks
tunnistatud. Seega on vajalik kõnealust lisa ajakohastada, et lisada sinna uusi
õigusakte ja kõrvaldada kehtetuks tunnistatud õigusaktid.
(4)       Nõukogu 17. novembri 2003.
aasta otsusega 2003/885/EÜ teatavate ühenduse õigusaktide kohaldamist Monaco
Vürstiriigi territooriumil käsitleva lepingu sõlmimise kohta, täpsemalt selle
artikli 3 lõikega 1 sätestatakse, et Euroopa Liitu esindab ühiskomitees
komisjon.
(5)       Nõukogu 17. novembri 2003
otsusega 2003/885/EÜ, täpsemalt selle artikli 3 lõikega 2 sätestatakse, et
Euroopa Liidu seisukoha ühiskomitees määrab nõukogu komisjoni ettepanekul;
nõukogu hääletab sama korra kohaselt nagu asjaomase liidu õigusakti
vastuvõtmise puhul,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab
ühiskomitees, mis loodi Euroopa Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel 4.
detsembril 2003 sõlmitud teatavate ühenduse õigusaktide kohaldamist Monaco Vürstiriigi
territooriumil käsitleva lepinguga, põhineb käesolevale otsusele lisatud
ühiskomitee otsuse eelnõul.
Liidu esindajad ühiskomitees võivad otsustada
teha nimetatud otsuse eelnõus väiksemaid muudatusi ilma nõukogu täiendava
otsuseta.
Artikkel 2
Ühiskomitee otsus avaldatakse Euroopa Liidu
Teatajas.
Artikkel 3
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise
päeval.
Käesolev otsus
on adresseeritud komisjonile kooskõlas aluslepingutega.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja

Eelnõu:
ELi-MONACO
ÜHISKOMITEE OTSUS … ,
[kuupäev],
millega
muudetakse lepingu lisa
ÜHISKOMITEE,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse ja Monaco
Vürstiriigi vahel 4. detsembril 2003 sõlmitud teatavate ühenduse õigusaktide
kohaldamist Monaco Vürstiriigi territooriumil käsitlevat lepingut,[3] eriti selle artikli 1 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel 4.
detsembril 2003 sõlmitud teatavate ühenduse õigusaktide kohaldamist Monaco
Vürstiriigi territooriumil käsitlev leping[4]
jõustus 1. mail 2004.
(2)
Lepingu artikli 1 lõikes 1 sätestatakse, et
lepinguga asutatud ühiskomitee muudab selle lisa, et tagada lepingu
reguleerimisalasse kuuluvate Euroopa Liidu õigusaktide kohaldamine Monaco
territooriumil.
(3)
Lepingu jõustumisest alates on Euroopa Liit vastu
võtnud mitmeid õigusakte, mis kuuluvad lepingu reguleerimisalasse, ja mõned
lepingu lisas nimetatud õigusaktid on kehtetuks tunnistatud. Seega on
ühiskomitee otsus vajalik kõnealuse lisa ajakohastamiseks, et lisada sellesse
uusi õigusakte ja kõrvaldada kehtetuks tunnistatud õigusaktid.
(4)
Tuletatakse meelde, et õigusaktid, mis Euroopa
Komisjon on lepingu lisas loetletud õigusaktide kohaldamiseks vastu võtnud, on
Monaco territooriumil kohaldatavad, ilma et selleks oleks vaja ühiskomitee
otsust, nagu on sätestatud lepingu artikli 1 lõikes 2,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel
4. detsembril 2003 sõlmitud teatavate ühenduse õigusaktide kohaldamist Monaco
Vürstiriigi territooriumil käsitleva lepingu lisa asendatakse käesoleva otsuse
lisaga.

Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise
päeval.
Kuupäev:
                                                                        Ühiskomitee
nimel
                                                                        eesistuja

Euroopa
Ühenduse ja Monaco Vürstiriigi vahel 4. detsembril 2003 sõlmitud teatavate
ühenduse õigusaktide kohaldamist Monaco Vürstiriigi territooriumil käsitleva
lepinguga asutatud komitee otsuse nr …
LISA
I. RAVIMID
VIIDATUD ÕIGUSAKTID
1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/83/EÜ,
6. november 2001, inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse
eeskirjade kohta,
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2012/26/EL, 25. oktoober 2012, seoses ravimiohutuse järelevalvega (ELT L 299,
27.10.2012, lk 1–4),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2011/62/EL, 8. juuni 2011, millega muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ
(inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta)
seoses vajadusega vältida võltsitud ravimite sattumist seaduslikku
tarneahelasse (ELT L 174, 1.7.2011, lk 74–87),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2010/84/EL, 15. detsember 2010, millega muudetakse ravimiohutuse järelevalve
osas direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate
ühenduse eeskirjade kohta (ELT L 348, 31.12.2010, lk 74–99),
–
muudetud komisjoni direktiiviga 2009/120/EÜ, 14.
september 2009, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi
2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse
eeskirjade kohta) seoses uudsete ravimitega (ELT L 242, 15.9.2009, lk 3–12),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2009/53/EÜ, 18. juuni 2009, millega muudetakse direktiivi 2001/82/EÜ ja
direktiivi 2001/83/EÜ seoses ravimite müügilubade tingimuste muutmisega (ELT L
168, 30.6.2009, lk 33–34),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2008/29/EÜ, 11. märts 2008, millega muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ
inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta
seoses komisjoni rakendusvolitustega (ELT L 81, 20.3.2008, lk 51–52),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ)
nr 1394/2007, 13. november 2007, uudsete ravimite ning direktiivi 2001/83/EÜ ja
määruse (EÜ) nr 726/2004 muutmise kohta (ELT L 324, 10.12.2007, lk 121–137),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1901/2006, 12. detsember 2006, pediaatrias kasutatavate ravimite ning
määruse (EMÜ) nr 1768/92, direktiivi 2001/20/EÜ, direktiivi 2001/83/EÜ ja
määruse (EÜ) nr 726/2004 muutmise kohta (ELT L 378, 27.12.2006, lk 1–19),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2004/27/EÜ, 31. märts 2004, millega muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ ühenduse
eeskirjade kohta seoses inimtervishoius kasutatavate ravimitega (ELT L 136,
30.4.2004, lk 34–57),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2004/24/EÜ, 31. märts 2004, millega muudetakse traditsioonilisi taimseid
ravimeid käsitlevat direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavate ravimite
ühenduse eeskirja kohta (ELT L 136, 30.4.2004, lk 85–90),
–
muudetud komisjoni direktiiviga 2003/63/EÜ, 25.
juuni 2003, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi
2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse
eeskirjade kohta (ELT L 159, 27.6.2003, lk 46–94),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2002/98/EÜ, 27. jaanuar 2003, millega kehtestatakse inimvere ja
verekomponentide kogumise, uurimise, töötlemise, säilitamise ja jaotamise
kvaliteedi- ja ohutusnõuded ning muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ (ELT L 33,
8.2.2003, lk 30–40).
2.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ)
nr 726/2004, 31. märts 2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim-
ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega
asutatakse Euroopa ravimiamet,
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EL) nr 1027/2012, 25. oktoober 2012, seoses ravimiohutuse järelevalvega (ELT L
316, 14.11.2012, lk 38–40),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EL) nr 1235/2010, 15. detsember 2010, millega muudetakse
inimtervishoius kasutatavate ravimite ohutuse järelevalve osas määrust (EÜ)
nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite
lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet,
ning määrust (EÜ) nr 1394/2007 uudsete ravimite kohta (ELT L 348,
31.12.2010, lk 1–16),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ)
nr 470/2009, 6. mai 2009, milles sätestatakse ühenduse menetlused
farmakoloogiliste toimeainete jääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes
toiduainetes ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr
2377/90 ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ ja
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 726/2004 (ELT L 152, 16.6.2009,
lk 11–22),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 219/2009, 11. märts 2009, millega kohandatakse teatavaid asutamislepingu
artiklis 251 sätestatud menetluse kohaseid õigusakte otsusega 1999/468/EÜ
kontrolliga regulatiivmenetluse osas – Kontrolliga regulatiivmenetlusega
kohandamine – 2. osa (ELT L 87, 31.3.2009, lk 109–154, eelkõige lk 116–118,
lisa 2.9, mille puhul kohandatakse määrust (EÜ) nr 726/2004),
–      muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1394/2007, 13.
november 2007, uudsete ravimite ning direktiivi 2001/83/EÜ ja määruse (EÜ) nr
726/2004 muutmise kohta (ELT L 324, 10.12.2007, lk 121–137),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1901/2006, 12. detsember 2006, pediaatrias kasutatavate ravimite ning
määruse (EMÜ) nr 1768/92, direktiivi 2001/20/EÜ, direktiivi 2001/83/EÜ ja
määruse (EÜ) nr 726/2004 muutmise kohta (ELT L 378, 27.12.2006, lk 1–19).
3.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/82/EÜ,
6. november 2001, veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta,
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 596/2009, 18. juuni 2009, millega kohandatakse teatavaid asutamislepingu
artiklis 251 sätestatud menetluse kohaseid õigusakte nõukogu otsusega
1999/468/EÜ kontrolliga regulatiivmenetluse osas – Kohandamine kontrolliga
regulatiivmenetlusega – neljas osa (ELT L 188, 18.7.2009, lk 14–92),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2009/53/EÜ, 18. juuni 2009, millega muudetakse direktiivi 2001/82/EÜ ja
direktiivi 2001/83/EÜ seoses ravimite müügilubade tingimuste muutmisega (ELT L
168, 30.6.2009, lk 33–34),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 470/2009, 6. mai 2009, milles sätestatakse ühenduse menetlused
farmakoloogiliste toimeainete jääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes
toiduainetes ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr
2377/90 ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ ja
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 726/2004 (ELT L 152, 16.6.2009,
lk 11–22),
–
muudetud komisjoni direktiiviga 2009/9/EÜ,
10. veebruar 2009, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiivi 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta
(ELT L 44, 14.2.2009, lk 10–61),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2004/28/EÜ, 31. märts 2004, millega muudetakse direktiivi 2001/82/EÜ
veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (ELT L 136, 30.4.2004,
lk 58–84).
4.
Nõukogu määrus (EÜ) nr 297/95,
10. veebruar 1995, Euroopa Ravimihindamisametile makstavate lõivude kohta,
–
muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2743/98, 14.
detsember 1998,
–
muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 494/2003, 18.
märts 2003,
–
muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1905/2005, 14.
november 2005,
–
muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 312/2008, 3.
aprill 2008,
–
muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 249/2009, 23.
märts 2009,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 261/2010, 25.
märts 2010,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 301/2011, 28.
märts 2011,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 273/2012,
27. märts 2012.
5.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
470/2009, 6. mai 2009, milles sätestatakse ühenduse menetlused
farmakoloogiliste toimeainete jääkide piirnormide kehtestamiseks loomsetes
toiduainetes ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr
2377/90 ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/82/EÜ ja
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 726/2004 (ELT L 152, 16.6.2009,
lk 11–22).
6.
Komisjoni määrus (EÜ) nr 668/2009, 24. juuli 2009,
millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1394/2007
mikroettevõtete, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arendatud uudsete
ravimite kvaliteedi- ja mittekliiniliste andmete hindamise ja sertifitseerimise
osas (ELT L 194, 25.7.2009, lk 7–10).
7.
Komisjoni määrus (EL) nr 37/2010, 22. detsember
2009, mis käsitleb farmakoloogilisi toimeaineid ja nende liigitust loomsetes
toiduainetes sisalduvate jääkide piirnormide järgi,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 758/2010, 24.
august 2010,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 759/2010, 24.
august 2010,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 761/2010, 25.
august 2010,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 890/2010, 8.
oktoober 2010,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 914/2010, 12.
oktoober 2010,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 362/2011, 13.
aprill 2011,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 363/2011, 13.
aprill 2011,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
84/2012, 1. veebruar 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
85/2012, 1. veebruar 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
86/2012, 1. veebruar 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
107/2012, 8. veebruar 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
122/2012, 13. veebruar 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
123/2012, 13. veebruar 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
201/2012, 8. märts 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
202/2012, 8. märts 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
221/2012, 14. märts 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
222/2012, 14. märts 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 436/2012,
23. mai 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
466/2012, 1. juuni 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
1161/2012, 7. detsember 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
1186/2012, 11. detsember 2012,
–
muudetud komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr
1191/2012, 12. detsember 2012.
8.
Komisjoni määrus (EL) nr 488/2012,
8. juuni 2012, millega muudetakse komisjoni määrust (EÜ) nr 658/2007,
mis käsitleb rahatrahve teatavate kohustuste rikkumise eest seoses Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 alusel antud müügilubadega
(ELT L 150, 9.6.2012, lk 68–70).
9.
Komisjoni määrus (EÜ) nr 1234/2008, 24. november
2008, mis käsitleb inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavate ravimite
müügilubade tingimuste muudatuste läbivaatamist,
–
muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 712/2012,
3. august 2012, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2008, mis
käsitleb inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavate ravimite müügilubade
tingimuste muudatuste läbivaatamist (ELT L 209, 4.8.2012, lk 4–14).
10.
Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 198/2013,
7. märts 2013, täiendava järelevalve alla kuuluvate inimtervishoius
kasutatavate meditsiinitoodete tuvastamiseks valitava sümboli kohta (ELT L 65,
8.3.2013, lk 17–18).
11.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/63/EL,
22. september 2010, teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitse
kohta (ELT L 276, 20.10.2010, lk 33–79).
12.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
469/2009, 6. mai 2009, ravimite täiendava kaitse tunnistuse kohta
(kodifitseeritud versioon) (ELT L 152, 16.6.2009, lk 1–10).
13.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/35/EÜ,
23. aprill 2009, ravimites lubatud värvainete kohta (ELT L 109, 30.4.2009, lk
10–13).
14.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
1394/2007, 13. november 2007, uudsete ravimite ning direktiivi 2001/83/EÜ ja
määruse (EÜ) nr 726/2004 muutmise kohta (ELT L 324, 10.12.2007, lk 121–137),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EL) nr 1235/2010, 15. detsember 2010.
15.
Komisjoni määrus (EÜ) nr 658/2007, 14. juuni
2007, mis käsitleb rahatrahve teatavate kohustuste rikkumise eest seoses
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 alusel antud
müügilubadega (ELT L 155, 15.6.2007, lk 10–19).
16.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
1901/2006, 12. detsember 2006, pediaatrias kasutatavate ravimite ning määruse
(EMÜ) nr 1768/92, direktiivi 2001/20/EÜ, direktiivi 2001/83/EÜ ja määruse (EÜ)
nr 726/2004 muutmise kohta (ELT L 378, 27.12.2006, lk 1–19),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 469/2009, 6. mai 2009,
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1902/2006, 20. detsember 2006.
17.
Komisjoni määrus (EÜ) nr 507/2006, 29. märts 2006,
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 reguleerimisalasse
kuuluvate inimtervishoius kasutatavate ravimite tingimustega müügiloa kohta
(ELT L 92, 30.3.2006, lk 6–9).
18.
Komisjoni määrus (EÜ) nr 2049/2005, 15.
detsember 2005, millega sätestatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määrusele (EÜ) nr 726/2004 mikro-, väikeste ja keskmise suurusega
ettevõtjate poolt Euroopa Ravimiametile lõivu maksmise ja Euroopa Ravimiametilt
haldusabi saamise eeskirjad (ELT L 329, 16.12.2005, lk 4–7).
19.
Komisjoni direktiiv 2005/28/EÜ, 8. aprill 2005,
millega kehtestatakse inimtervishoius kasutatavate uuritavate ravimite hea
kliinilise tava põhimõtted ja suunised ning nõuded nimetatud ravimite tootmis-
ja impordilubadele (ELT L 91, 9.4.2005, lk 13–19).
20.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/10/EÜ,
11. veebruar 2004, mis käsitleb keemiliste ainetega katsete tegemisel heade
laboritavade põhimõtete rakendamist ja nende rakendamise tõendamist puudutavate
õigusnormide ühtlustamist (ELT L 50, 20.2.2004, lk 44–59),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 219/2009, 11. märts 2009.
21.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiiv 2004/9/EÜ, 11. veebruar 2004, heade laboritavade
inspekteerimise ja kontrollimise kohta (ELT L 50, 20.2.2004, lk 28–43),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 219/2009, 11. märts 2009.
22.
Komisjoni direktiiv 2003/94/EÜ, 8. oktoober 2003,
millega kehtestatakse inimestele mõeldud ravimite ning inimestele mõeldud
uuritavate ravimite hea tootmistava põhimõtted ja suunised (ELT L 262,
14.10.2003, lk 22–26).
23.
Nõukogu määrus (EÜ) nr 953/2003,
26. mai 2003, teatavate võtmetähtsusega ravimite Euroopa Liidu turule
kaubandusliku levitamise vältimise kohta (ELT L 135, 3.6.2003, lk 5–11),
–
muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1876/2004, 28.
oktoober 2004,
–
muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1662/2005, 11.
oktoober 2005.
24.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
141/2000, 16. detsember 1999, harva kasutatavate ravimite kohta (EÜT L 18,
22.1.2000),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus
ega(EÜ) nr 596/2009, 18. juuni 2009.
25.
Komisjoni direktiiv 91/412/EMÜ, 23. juuli 1991,
millega kehtestatakse veterinaarravimite hea tootmistava põhimõtted ja suunised
(EÜT L 228, 17.8.1991, lk 70–73).
26.
Nõukogu direktiiv 89/105/EMÜ, 21. detsember 1988,
mis käsitleb inimtervishoius kasutatavate ravimite hinnakujundust reguleerivate
meetmete läbipaistvust ja nende hõlmamist siseriiklike
tervisekindlustussüsteemidega (EÜT L 40, 11.2.1989, lk 8–11).
II. KOSMEETIKATOOTED
VIIDATUD ÕIGUSAKTID
27.
Nõukogu direktiiv 76/768/EMÜ, 27. juuli 1976,
liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise
kohta (EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169), muudetud järgmiste aktidega:
–
nõukogu direktiiv 79/661/EMÜ,
24. juuli 1979 (EÜT L 192, 31.7.1979, lk 35),
–
komisjoni direktiiv 82/147/EMÜ, 11. veebruar 1982
(EÜT L 63, 6.3.1982, lk 26),
–
nõukogu direktiiv 82/368/EMÜ, 17. mai 1982 (EÜT L
167, 15.6.1982, lk 1),
–
komisjoni direktiiv 83/191/EMÜ,
30. märts 1983, (EÜT L 109, 26.4.1983, lk 25),
–
komisjoni direktiiv 83/341/EMÜ, 29. juuni 1983 (EÜT
L 188, 13.7.1983, lk 15),
–
komisjoni direktiiv 83/496/EMÜ, 22. september 1983
(EÜT L 275, 8.10.1983, lk 20),
–
nõukogu direktiiv 83/574/EMÜ, 26. oktoober 1983
(EÜT L 332, 28.11.1983, lk 38),
–
komisjoni direktiiv 84/415/EMÜ, 18. juuli 1984 (EÜT
L 228, 25.8.1984, lk 31),
–
komisjoni direktiiv 85/391/EMÜ,
16. juuli 1985, (EÜT L 224, 22.8.1985, lk 40),
–
komisjoni direktiiv 86/179/EMÜ, 28. veebruar 1986
(EÜT L 138, 24.5.1986, lk 40),
–
komisjoni direktiiv 86/199/EMÜ, 26. märts 1986 (EÜT
L 149, 3.6.1986, lk 38),
–
komisjoni direktiiv 87/137/EMÜ, 2. veebruar 1987
(EÜT L 56, 26.2.1987, lk 20),
–
komisjoni direktiiv 88/233/EMÜ,
2. märts 1988, (EÜT L 105, 26.4.1988, lk 11),
–
nõukogu direktiiv 88/667/EMÜ,
21. detsember 1988 (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 46),
–
komisjoni direktiiv 89/174/EMÜ, 21. veebruar 1989
(EÜT L 64, 8.3.1989, lk 10),
–
nõukogu direktiiv 89/679/EMÜ,
21. detsember 1989 (EÜT L 398, 30.12.1989, lk 25),
–
komisjoni direktiiv 90/121/EMÜ, 20. veebruar 1990
(EÜT L 71, 17.3.1990, lk 40),
–
komisjoni direktiiv 91/184/EMÜ, 12. märts 1991 (EÜT
L 91, 12.4.1991, lk 59),
–
komisjoni direktiiv 92/8/EMÜ, 18. veebruar 1992
(EÜT L 70, 17.3.1992, lk 23),
–
komisjoni direktiiv 92/86/EMÜ, 21. oktoober 1992
(EÜT L 325, 11.11.1992, lk 18),
–
nõukogu direktiiv 93/35/EMÜ, 14. juuni 1993 (EÜT L
151, 23.6.1993, lk 32),
–
komisjoni direktiiv 93/47/EMÜ, 22. juuni 1993 (EÜT L 203,
13.8.1993, lk 24),
–
komisjoni direktiiv 94/32/EÜ, 29. juuni 1994 (EÜT L
181, 15.7.1994, lk 31),
–
komisjoni direktiiv 95/34/EÜ, 10. juuli 1995 (EÜT L
167, 18.7.1995, lk 19),
–
komisjoni direktiiv 96/41/EÜ, 25. juuni 1996 (EÜT L
198, 8.8.1996, lk 36),
–
komisjoni direktiiv 97/1/EÜ, 10. jaanuar 1997 (EÜT
L 16, 18.1.1997, lk 85),
–
komisjoni direktiiv 97/18/EÜ, 17. aprill 1997 (EÜT
L 114, 1.5.1997, lk 43),
–
komisjoni direktiiv 97/45/EÜ, 14. juuli 1997 (EÜT L
196, 24.7.1997, lk 77),
–
komisjoni direktiiv 98/16/EÜ, 5. märts 1998 (EÜT L
77, 14.3.1998, lk 44),
–
komisjoni direktiiv 98/62/EÜ, 3. september 1998
(EÜT L 253, 15.9.1998, lk 20),
–
komisjoni direktiiv 2000/6/EÜ, 29. veebruar 2000
(EÜT L 56, 1.3.2000, lk 42),
–
komisjoni direktiiv 2000/11/EÜ, 10. märts 2000 (EÜT
L 65, 14.3.2000, lk 22),
–
komisjoni direktiiv 2000/41/EÜ, 19. juuni 2000 (EÜT
L 145, 20.6.2000, lk 25),
–
komisjoni direktiiv 2002/34/EÜ, 15. aprill 2002
(EÜT L 102, 18.4.2002, lk 19),
–
komisjoni direktiiv 2003/1/EÜ, 6. jaanuar 2003 (ELT
L 5, 10.1.2003, lk 14),
–
komisjoni direktiiv 2003/16/EÜ, 19. veebruar 2003
(ELT L 46, 20.2.2003, lk 24),
–
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/15/EÜ,
27. veebruar 2003 (ELT L 66, 11.3.2003, lk 26),
–
komisjoni direktiiv 2003/80/EÜ, 5. september 2003
(ELT L 224, 6.9.2003, lk 27),
–
komisjoni direktiiv 2003/83/EÜ, 24. september 2003
(ELT L 238, 25.9.2003, lk 23),
–
komisjoni direktiiv 2004/87/EÜ, 7. september 2004
(EÜT L 287, 8.9.2004, lk 4),
–
komisjoni direktiiv 2004/88/EÜ, 7. september 2004
(ELT L 287, 8.9.2004, lk 5),
–
komisjoni direktiiv 2004/94/EÜ, 15. september 2004
(ELT L 294, 17.9.2004, lk 28),
–
komisjoni direktiiv 2004/93/EÜ, 21. september 2004
(ELT L 300, 25.9.2004, lk 13),
–
komisjoni direktiiv 2005/9/EÜ, 28. jaanuar 2005
(ELT L 27, 29.1.2005, lk 46),
–
komisjoni direktiiv 2005/42/EÜ, 20. juuni 2005 (ELT
L 158, 21.6.2005, lk 17),
–
komisjoni direktiiv 2005/52/EÜ, 9. september 2005
(ELT L 234, 10.9.2005, lk 9),
–
komisjoni direktiiv 2005/80/EÜ, 21. november 2005
(ELT L 303, 22.11.2005, lk 32),
–
komisjoni direktiiv 2006/65/EÜ, 19. juuli 2006 (ELT
L 198, 20.7.2006, lk 11),
–
komisjoni direktiiv 2006/78/EÜ, 29. september 2006
(ELT L 271, 30.9.2006, lk 56),
–
komisjoni direktiiv 2007/1/EÜ, 29. jaanuar 2007
(ELT L 25, 1.2.2007, lk 9),
–
komisjoni direktiiv 2007/17/EÜ, 22. märts 2007 (ELT
L 82, 23.3.2007, lk 27),
–
komisjoni direktiiv 2007/22/EÜ, 17. aprill 2007
(ELT L 101, 18.4.2007, lk 11),
–
komisjoni direktiiv 2007/53/EÜ, 29. august 2007
(ELT L 226, 30.8.2007, lk 19),
–
komisjoni direktiiv 2007/54/EÜ, 29. august 2007
(ELT L 226, 30.8.2007, lk 21),
–
komisjoni direktiiv 2007/67/EÜ, 22. november 2007
(ELT L 305, 23.11.2007, lk 22),
–
komisjoni direktiiv 2008/14/EÜ, 15. veebruar 2008
(ELT L 42, 16.2.2008, lk 43),
–
komisjoni direktiiv 2008/42/EÜ, 3. aprill 2008 (ELT
L 93, 4.4.2008, lk 13),
–
komisjoni direktiiv 2008/88/EÜ, 23. september 2008
(ELT L 256, 24.9.2008, lk 12),
–
komisjoni direktiiv 2008/123/EÜ, 18. detsember 2008
(ELT L 340, 19.12.2008, lk 71),
–
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv
2008/112/EÜ, 16. detsember 2008 (ELT L 345, 23.12.2008, lk 68),
–
komisjoni direktiiv 2009/6/EÜ, 4. veebruar 2009
(ELT L 36, 5.2.2009, lk 15),
–
komisjoni direktiiv 2009/36/EÜ, 16. aprill 2009
(ELT L 98, 17.4.2009, lk 31),
–
komisjoni direktiiv 2009/129/EÜ, 9. oktoober 2009
(ELT L 267, 10.10.2009, lk 18),
–
komisjoni direktiiv 2009/130/EÜ, 12. oktoober 2009
(ELT L 268, 13.10.2009, lk 5),
–
komisjoni direktiiv 2009/134/EÜ, 28. oktoober 2009
(ELT L 282, 29.10.2009, lk 15),
–
komisjoni direktiiv 2009/159/EÜ, 16. detsember 2009
(ELT L 336, 18.12.2009, lk 29),
–
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
1223/2009, 30. november 2009 (ELT L 342, 22.12.2009, lk 59),
–
komisjoni direktiiv 2009/164/EÜ, 22. detsember 2009
(ELT L 344, 23.12.2009, lk 41),
–
komisjoni direktiiv 2010/3/EÜ, 1. veebruar 2010
(ELT L 29, 2.2.2010, lk 5),
–
komisjoni direktiiv 2010/4/EÜ, 8. veebruar 2010
(ELT L 36, 9.2.2010, lk 21),
–
komisjoni direktiiv 2011/59/EÜ, 13. mai 2011 (ELT L
125, 14.5.2011, lk 17),
–
nõukogu direktiiv 2011/84/EMÜ, 20. september 2011
(ELT L 283, 29.10.2011, lk 36),
–
komisjoni rakendusdirektiiv 2012/21/EL,
2. august 2012 (ELT L 208, 3.8.2012, lk 8).
Direktiiv 76/768/EMÜ tunnistatakse
kehtetuks alates 11. juulist 2013 ja asendatakse järgmiste aktidega:
28.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
1223/2009, 30. november 2009, kosmeetikatoodete kohta (ELT L 342, 22.12.2009,
lk 59).
29.
Esimene komisjoni direktiiv 80/1335/EMÜ, 22.
detsember 1980, kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke
analüüsimeetodeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta
(EÜT L 383, 31.12.1980, lk 27), muudetud järgmise aktiga:
–
komisjoni direktiiv 87/143/EMÜ, 10. veebruar 1987
(EÜT L 57, 27.2.1987, lk 56).
30.
Teine komisjoni direktiiv 82/434/EMÜ, 14. mai 1982,
kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke analüüsimeetodeid käsitlevate
liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 185, 30.6.1982, lk 1),
muudetud järgmise aktiga:
–
komisjoni direktiiv 90/207/EMÜ, 4. aprill 1990 (EÜT
L 108, 28.4.1990, lk 92).
31.
Kolmas komisjoni direktiiv 83/514/EMÜ, 27.
september 1983, kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke analüüsimeetodeid
käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 291,
24.10.1983, lk 9).
32.
Neljas komisjoni direktiiv 85/490/EMÜ, 11. oktoober
1985, kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke analüüsimeetodeid
käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 295,
7.11.1985, lk 30).
33.
Viies komisjoni direktiiv 93/73/EMÜ, 9. september
1993, kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalike analüüsimeetodite kohta
(EÜT L 231, 14.9.1993, lk 34).
34.
Komisjoni direktiiv 95/17/EÜ, 19. juuni 1995,
millega nähakse ette nõukogu direktiivi 76/768/EMÜ üksikasjalikud
rakenduseeskirjad seoses ühe või mitme koostisaine kandmata jätmisega
kosmeetikatoodete märgistamisel kasutatavasse loetelusse (EÜT L 140, 23.6.1995,
lk 26),
–
muudetud komisjoni direktiiviga 2006/81/EÜ, 23.
oktoober 2006 (ELT L 362, 20.12.2006, lk 92),
–
muudetud aktiga Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi,
Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta
Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi
ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta
(ELT L 236, 23.9.2003, lk 33).
35.
Kõnealune direktiiv tunnistatakse kehtetuks alates
11. juulist 2013.
36.
Kuues komisjoni direktiiv 95/32/EÜ, 7. juuli 1995,
mis käsitleb kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke analüüsimeetodeid
(EÜT L 178, 28.7.1995, lk 20).
37.
Seitsmes komisjoni direktiiv 96/45/EÜ, 2. juuli
1996, mis käsitleb kosmeetikatoodete koostise kontrolliks vajalikke
analüüsimeetodeid (EÜT L 213, 22.8.1996, lk 8).
38.
Komisjoni otsus 96/335/EÜ, 8. mai 1996, millega
kehtestatakse kosmeetikavahendite koostisainete nimekiri ja ühine nomenklatuur
(EÜT L 132, 1.6.1996, lk 1),
–
muudetud komisjoni otsusega 2006/257/EÜ (ELT L 97,
5.4.2006, lk 1).
III. MEDITSIINISEADMED
VIIDATUD ÕIGUSAKTID
1.
Nõukogu direktiiv 90/385/EMÜ, 20. juuni 1990,
aktiivseid siirdatavaid meditsiiniseadmeid käsitlevate liikmesriikide
õigusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 189, 20.7.1990, lk 17),
–
muudetud nõukogu direktiiviga 93/42/EMÜ, 14. juuni
1993 (EÜT L 169, 12.7.1993, lk 1),
–
muudetud nõukogu direktiiviga 93/68/EMÜ,
22. juuli 1993 (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2007/47/EÜ, 5. september 2007 (ELT L 247, 21.9.2007, lk. 21).
2.
Nõukogu direktiiv 93/42/EMÜ, 14. juuni 1993,
meditsiiniseadmete kohta (EÜT L 169, 12.7.1993, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
98/79/EÜ, 27. oktoober 1998, meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite
kohta (EÜT L 331, 7.12.1998, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2000/70/EÜ, 16. november 2000, millega muudetakse nõukogu direktiivi
93/42/EMÜ inimverest või inimese vereplasmast saadud püsiaineid sisaldavate
meditsiiniseadmete suhtes (EÜT L 313, 13.12.2000, lk 22),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2001/104/EÜ, 7. detsember 2001, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ
meditsiiniseadmete kohta (EÜT L 6, 10.1.2002, lk 50),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2007/47/EÜ, 5. september 2007 (ELT L 247, 21.9.2007, lk 21).
3.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/79/EÜ,
27. oktoober 1998, meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite kohta (EÜT L
331, 7.12.1998, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1882/2003, 29. september 2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1),
–
muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EÜ) nr 596/2009, 18. juuni 2009 (ELT L 188, 18.07.2009, lk 14),
–
muudetud komisjoni direktiiviga 2011/100/EL, 20.
detsember 2011 (ELT L 341, 22.12.2011, lk 50).
4.
Komisjoni otsus 2002/364/EÜ, 7. mai 2002,
meditsiiniliste in vitro diagnostikavahendite ühise tehnilise kirjelduse kohta
(EÜT L 131, 16.5.2002, lk 17),
–
muudetud komisjoni otsusega 2009/108/EÜ, 3.
veebruar 2009 (ELT L 39, 10.2.2009, lk 34),
–
muudetud komisjoni otsusega 2009/886/EÜ, 27.
november 2009 (ELT L 318, 4.12.2009, lk 25),
–
muudetud komisjoni otsusega 2011/869/EL,
20. detsember 2011 (ELT L 341, 22.12.2011, lk 63).
5.
Komisjoni direktiiv 2003/12/EÜ,
3. veebruar 2003, rinnaimplantaatide ümberliigitamise kohta
meditsiiniseadmeid käsitleva direktiivi 93/42/EMÜ raames (ELT L 28,
4.2.2003, lk 43).
6.
Komisjoni direktiiv 2003/32/EÜ, 23. aprill 2003,
millega kirjeldatakse üksikasjalikult nõukogu direktiivis 93/42/EMÜ ettenähtud
nõudeid loomseid kudesid kasutades valmistatud meditsiiniseadmetele (ELT L 105,
26.4.2003, lk 18).
7.
Komisjoni direktiiv 2005/50/EÜ, 11. august 2005,
puusa-, põlve- ja õlaliigese proteeside ümberliigitamise kohta meditsiiniseadmeid
käsitleva nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ raames (ELT L 210, 12.8.2005, lk 41).
8.
Komisjoni otsus 2010/227/EL, 19. aprill 2010,
Euroopa meditsiiniseadmete andmepanga (Eudamed) kohta (ELT L 102, 23.4.2010, lk
45).
9.
Komisjoni määrus (EL) nr 207/2012,
9. märts 2012, meditsiiniseadmete elektrooniliste kasutusjuhendite kohta
(ELT L 72, 10.3.2012, lk 28).
10.
Komisjoni määrus (EL) nr 722/2012,
8. august 2012, nõukogu direktiivides 90/385/EMÜ ja 93/42/EMÜ ettenähtud
nõuetele esitatavate erinõuete kohta seoses aktiivsete siirdatavate
meditsiiniseadmete ja loomseid kudesid kasutades valmistatud
meditsiiniseadmetega (ELT L 212, 9.8.2012, lk 3).
[1]               ELT L 332, 19.12.2003, lk 42−43.
[2]               ELT L 332, 19.12.2003, lk 42−43.
[3]               ELT L 332, 19.12.2003, lk 42−43.
[4]               ELT L 332, 19.12.2003, lk 42−43.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.4.2016
            COM(2016) 210 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmise kohta (Kreeka taotlus – EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa)

               SELETUSKIRI

               ETTEPANEKU TAUST

               1.Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist (edaspidi „EGF”) rahalise toetuse saamise suhtes kohaldatavad eeskirjad on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruses (EL) nr 1309/2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006
                  1
                (edaspidi „EGFi määrus”).

               2.26. novembril 2015 esitasid Kreeka ametiasutused taotluse EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa, et saada EGFist rahalist toetust seoses Kreeka ettevõtja Supermarket Larissa ABEE poolt läbi viidud koondamistega
                  2
               .

               3.Pärast taotluse hindamist otsustas komisjon kooskõlas EGFi määruse kõikide kohaldatavate sätetega, et EGFist rahalise toetuse andmise tingimused on täidetud.

               TAOTLUSE KOKKUVÕTE

                        EGFi taotlus

                        EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa

                        Liikmesriik

                        Kreeka

                        Asjaomased piirkonnad (NUTS
                           3
                         2. tasand)

                        Kesk-Makedoonia
                           (Κεντρική Μακεδονία) (EL12)
                           Tessaalia
                           (Θεσσαλία) (EL14)

                        Taotluse esitamise kuupäev

                        26. november 2015

                        Taotluse kättesaamise kinnitamise kuupäev

                        1. detsember 2015

                        Lisateabe nõudmise kuupäev

                        10. detsember 2015

                        Lisateabe esitamise tähtaeg

                        21. jaanuar 2016

                        Hindamise lõpuleviimise tähtaeg

                        14. aprill 2016

                        Sekkumiskriteerium

                        EGFi määruse artikli 4 lõike 1 punkt a

                        Põhiettevõtja

                        Supermarket Larissa ABEE

                        Asjaomaste ettevõtjate arv

                        1

                        Majandussektor

                        (NACE Rev 2 osa)
                           4

                        Osa 47 (jaekaubandus, v.a mootorsõidukid ja mootorrattad)

                        Tütarettevõtjate, tarnijate ja tootmisahela järgmise etapi tootjate arv

                        0

                        Vaatlusperiood (neli kuud)

                        3. mai 2015 – 3. september 2015

                        Koondamiste arv vaatlusperioodil (a)

                        557

                        Koondamiste arv enne või pärast vaatlusperioodi (b)

                        0

                        Koondamisi kokku (a + b):

                        557

                        Rahastamise nõuetele vastavate toetusesaajate koguarv

                        557

                        Sihtrühma kuuluvate toetusesaajate koguarv

                        557

                        Sihtrühma kuuluvate mittetöötavate ja mitteõppivate noorte arv

                        543

                        Individuaalsete teenuste eelarve (eurodes)

                        10 530 000

                        EGFi rakendamise eelarve
                           5
                         (eurodes)

                        250 000

                        Kogueelarve (eurodes)

                        10 780 000

                        EGFi toetus eurodes (60 %)

                        6 468 000

               TAOTLUSE HINDAMINE

               Menetlus

               4.Kreeka ametiasutused esitasid taotluse EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa 26. novembril 2015, s.t 12 nädala jooksul alates EGFi määruse artiklis 4 sätestatud sekkumiskriteeriumide täitmise kuupäevast. Komisjon kinnitas 1. detsembril 2015, et ta on taotluse kätte saanud, ja palus 10. detsembril 2015 (st kahe nädala jooksul taotluse esitamise kuupäevast), et Kreeka ametiasutused esitaksid lisateabe. Lisateave esitati kuue nädala jooksul alates teabenõude esitamise kuupäevast. Täieliku taotluse saamisest alates arvestatav 12 nädala pikkune tähtaeg, mille jooksul komisjon peaks viima lõpule hindamise taotluse vastavuse kohta rahalise toetuse andmise tingimustele, lõpeb 14. aprillil 2016.

               Taotluse rahastamiskõlblikkus

               Asjaomased ettevõtjad ja toetusesaajad

               5.Taotlus on esitatud seetõttu, et ettevõtja Supermarket Larissa ABEE koondas 557 töötajat
                  6
               . Põhiettevõtja tegutseb NACE Revision 2 osa 47 „Jaekaubandus, v.a mootorsõidukid ja mootorrattad” alla kuuluvas majandussektoris. Ettevõtja Supermarket Larissa poolt läbi viidud koondamised leidsid aset NUTS 2. tasandi piirkondades Kesk-Makedoonias (Κεντρική Μακεδονία) (EL12) ja Tessaalias (Θεσσαλία) (EL14).

               Sekkumiskriteeriumid

               6.Kreeka ametiasutused esitasid taotluse EGFi määruse artikli 4 lõike 1 punkti a kohaste sekkumiskriteeriumide alusel, milles on seatud tingimuseks, et vaatlusperioodiks oleva nelja kuu jooksul on liikmesriigi ettevõtja koondanud vähemalt 500 töötajat, kaasa arvatud töötajad, kelle on koondanud nimetatud ettevõtja tarnijad või tootmisahela järgmise etapi tootjad, ja/või füüsilisest isikust ettevõtjad, kes on oma tegevuse lõpetanud.

               7.Neljakuuline vaatlusperiood kestis 3. maist 2015 kuni 3. septembrini 2015. Vaatlusperioodil koondas ettevõtja Supermarket Larissa ABEE 557 töötajat.

               Koondamiste ja tegevuse lõpetamise juhtude arvutamine

               8.Kõik vaatlusperioodil aset leidnud koondamised on arvestatud alates töölepingu tegeliku lõpetamise või selle kehtivuse lõppemise kuupäevast.

               Rahastamise nõuetele vastavad toetusesaajad

               9.Rahastamise nõuetele vastavaid toetusesaajaid on kokku 557.

               Koondamiste seos määruses (EÜ) nr 546/2009 käsitletud üleilmse finants- ja majanduskriisiga

               10.Tõendamaks määruse (EÜ) nr 546/2009 kohaselt seost koondamiste ning ülemaailmse finants- ja majanduskriisi vahel, selgitavad Kreeka ametiasutused, et riigi majandus oli kuus aastat järjest (2008–2013) sügavas languses. Kreeka statistikaameti ELSTAT andmetel on Kreeka SKP alates 2008. aastast vähenenud 25,7 protsendipunkti, avaliku sektori tarbimine 21 protsendipunkti ja erasektori tarbimine 32,3 protsendipunkti, töötuse määr on aga suurenenud ligikaudu 19 protsendipunkti.

               11.SKP vähenemine on suurendanud ka Kreeka ja ELi vahelist lõhet SKPs elaniku kohta ning nullinud Kreekas aastatel 1995–2007 majandusliku lähenemise suunas saavutatu.

               12.Lisaks on Kreeka valitsus võtnud välisvõla tagasimaksmiseks alates 2008. aastast ebapopulaarseid meetmeid, nagu maksumäära suurendamine, avaliku sektori kulude ühtlustamine ja riigiametnike palkade vähendamine. Kreeka majanduse konkurentsivõime suurendamise püüdluses on vähenenud ka erasektori palgad.

               13.Alates 2008. aastast on tuhanded ettevõtted lõpetanud tegevuse ja koondanud oma töötajad, samuti on tegevuse lõpetanud tuhanded füüsilisest isikust ettevõtjad ja selle tagajärjel, nagu juba öeldud, on töötus järsult kasvanud.

               14.Vähenenud sissetulekute vahetu tagajärjena on kahanenud tarbimine. 2009. aastal kahanes leibkondade tarbimine Kreekas samasuguse negatiivse suundumuse alusel kui muudes EL 27 riikides. 2010., 2011. ja 2013. aastal EL 27 riikides leibkondade tarbimine elavnes. Kreekas on leibkondade tarbimine alates finants- ja majanduskriisi algusest vähenenud ning vastavad näitajad on aastatel 2008–2013 aasta-aastalt halvenenud.

               Leibkondade tarbimine
                  (muutus protsentides võrreldes eelneva aastaga)

                        2008

                        2009

                        2010

                        2011

                        2012

                        2013

                        EL 27

                        0,9

                        –0,6

                        1,0

                        0,2

                        –0,5

                        0,1

                        Kreeka

                        2,9

                        –0,3

                        –6,8

                        –7,2

                        –8,9

                        –5,6

                        Allikas: Eurostat
                           7

               15.INE-GSEE hiljutise, 2014. aasta juulis avaldatud uuringu
                  8
                kohaselt väitsid neljast töötajast kolm, et nende sissetulekute tase on 2014. aastal tehtud palgakärbete tagajärjel eelnevate aastatega võrreldes vähenenud. Lisaks uskus 38 % vastanutest, et järgmises kvartalis kärbitakse nende palka veelgi, ning oli kulusid vastavalt vähendanud.

               16.Aastatel 2009–2015 on tarbijausalduse indeks (positiivsete ja negatiivsete vastuste kaalutud osakaal) olnud negatiivne. Kõnealune indeks vähenes oluliselt esimesel kolmel aastal (–46 (2009), –63 (2010), –74 (2011)) ning jõudis 2012. aastal halvima tulemuseni (–75). Pärast seda hakkas tarbijate usaldus taas kasvama ja indeks on nüüdseks peaaegu saavutanud oma 2009. aasta väärtuse: (aastatel 2014–2015 oli tarbijausalduse indeks –49).

               17.Leibkondade sissetulekuid ja elutingimusi käsitleva ELSTATi aruande kohaselt elas 2012. aastal 23 % kreeklastest allpool vaesuspiiri
                  9
               .

               18.Tänaseks on jaemüügisektorilt EGFile laekunud veel viis taotlust,
                  10
                kõigi nende esitamise põhjusena toodi välja üleilmne finants- ja majanduskriis.

               Koondamisi ja tegevuse lõpetamist põhjustanud sündmused

               19.Kreeka ametiasutused väitsid, et koondamisi põhjustanud sündmuseks on ettevõtja pankrot ja tegevuse lõpetamine. Ettevõtja pankroti põhjustasid peamiselt kaks asjaolu: 1) leibkondade kasutada olevate sissetulekute vähenemine maksukoormuse suurenemise, palkade vähenemise (nii era- kui ka avaliku sektori töötajatel) ja kasvava töötuse tõttu, mille tagajärg oli ostujõu järsk langus; 2) ettevõtetele ja üksikisikutele antavate laenude järsk vähenemine Kreeka pankade sularahapuuduse tagajärjel. Kreeka keskpanga andmetel on leibkondadele ja ettevõtjatele (v.a finantsettevõtjatele) antavate laenude aastane kasvumäär alates 2010. aastast olnud Kreeka pankade rahapuuduse tõttu negatiivne.

               20.1986. aastal moodustas rühm väikeseid toidupoode Larissa maakonnas kooperatiivi (Supermarket Larissa). Kooperatiiv kasvas kiiresti ja avas uusi poode, võttes kooperatiivi kaasosanikuks järjest uusi poeomanikust töötajaid. Lõpuks kuulus kooperatiivi 42 poodi ja 600 töötajat, kellest osa olid töövõtjad ja osa poeomanikust töötajad. Kooperatiivi eduka arengu katkestas majandus- ja finantskriis.

               21.Kuna Kreeka majandus on alates majandus- ja finantskriisi puhkemisest olnud languses ning seetõttu on vähenenud Kreeka leibkondade ostujõud, on oluliselt kahanenud ka nõudlus kõigi toodete, isegi põhitoiduainete järele. Pärast viis järjestikust aastat kestnud langust olid 2015. aastal toidu, jookide ja tubakatoodete jaemüügi mahud enam kui 30 % väiksemad kui kriisi algusaastal 2008.

               Toidu, jookide ja tubakatoodete jaemüügi mahud Kreekas
                  (aastane muutus protsentides)

                        2009

                        2010

                        2011

                        2012

                        2013

                        2014–2015
                           11

                        Toit, jook, tubakas
                           12

                        –6,1

                        –5,5

                        –6,0

                        –9,0

                        –9,1

                        0,4

                        Allikas: ELSTAT

               22.Ettevõtja Supermarket Larissa müüginäitajad järgisid sama langustrendi nagu Kreeka majandus ja 2013. aastal oli müük 24 % väiksem kui 2009. aastal.

               Supermarket Larissa ABEE
                  (müüginäitajad – miljonites eurodes)

                        2009

                        2010

                        2011

                        2012

                        2013

                        67,6

                        66,9

                        64,5

                        58,6

                        51,6

               23.Turu olukorraga kohanemiseks kohaldas ettevõtja kokkuhoiumeetmeid, nt kärpis palku (–30 %), uuendas rendilepinguid, lükkas edasi arvete maksmistähtaegu, pakkus odavamaid tooteid, vähendas tegevuskulusid (nt poodide valgustusaega lühendati) jne. Siiski ei suutnud ettevõtja kahjumist väljuda ja nii tuligi 2014. aasta teises kvartalis hakata poode üksteise järel sulgema. Ettevõtja tegevus lõpetati lõplikult aasta hiljem (2015. aasta teises kvartalis), kui kohus rahuldas ettevõtja Supermarket Larissa tarnija esitatud pankrotitaotluse, siis toimusid ka asjaomased koondamised.

               Koondamiste eeldatav mõju kohalikule, piirkondlikule või riigi majandusele ja tööhõivele

               24.Kreeka ametiasutused väidavad, et ettevõtja Supermarket Larissa poolt läbiviidud koondamised süvendavad veelgi töötust, mis majandus- ja finantskriisi tagajärjel juba suurenes ning näib olevat iseäranis terav probleem. ELi liikmesriikide hulgas on töötuse määr kõige kõrgem just Kreekas ning maailmas on see näitaja viiendal kohal
                  13
               .

               Töötuse määr

                     Allikas: Eurostat
                  14
                ja ELSTAT

               25.Ettevõtja Supermarket Larissa võlad kolmandatele isikutele on hinnanguliselt umbes 33,5 miljonit eurot. See mõjutab arvatavasti veel teisigi supermarketite tarnijaid, põhjustades pankrotilaine ja täiendavaid koondamisi.

               26.Enamik koondamisi (97,5 %) on koondunud Tessaalia maakonda, NUTS 3. tasandi piirkonda Larissa (EL142). Tessaalia tööhõive olukord, mis tundus olevat veidi parem kui riigi keskmine (51,8 % vs 50,8 % 2012. aastal ja 49,6 % vs 48,8 % 2013. aastal), oli 2014. aastal taas pisut halvem (49 % vs 49,4 %)
                  15
               . Peale selle on piirkonnas tööotsijate suure arvuga võrreldes vähe tööpakkumisi. Seetõttu on rohkem kui 73,5 % töötutest Tessaalias olnud tööta kauem kui 12 kuud
                  16
               .

               Sihtrühma kuuluvad toetusesaajad ning kavandatavad meetmed

               Sihtrühma kuuluvad toetusesaajad

               27.Eeldatavalt osalevad kõik koondatud töötajad kõnealuste meetmetega pakutavas tegevuses. Kõnealused töötajad jagunevad soo, kodakondsuse ja vanuse alusel järgmiselt.

                        Kategooria

                        Sihtrühma kuuluvate
                           toetusesaajate arv

                        Sugu:

                        Mehed:

                        194

                        (34,8 %)

                        Naised:

                        363

                        (65,2 %)

                        Kodakondsus:

                        ELi kodanikud:

                        556

                        (99,8 %)

                        ELi mittekuuluvate riikide kodanikud

                        1

                        (0,2 %)

                        Vanuserühm:

                        15–24aastased:

                        0

                        (0,0 %)

                        25–29aastased:

                        50

                        (9,0 %)

                        30–54aastased:

                        479

                        (86,0 %)

                        55–64aastased:

                        28

                        (5,0 %)

                        üle 64aastased:

                        0

                        (0,0 %)

               28.Kreeka ametiasutused osutavad EGFist kaasrahastatud individuaalseid teenuseid ka kuni 543 mittetöötavale ja mitteõppivale noorele, kes on taotluse esitamise kuupäeval alla 30-aastased, arvestades, et kõik punktis 5 osutatud koondamised toimuvad NUTS 2. tasandi piirkondades Tessaalias (EL14) ja Kesk-Makedoonias (EL12), mis on noorte tööhõive algatuse kohaselt rahastamiskõlblikud.

               29.Hinnangute kohaselt osaleb meetmetes seega eeldatavasti kokku 1 100 sihtrühma kuuluvat toetusesaajat, sh mittetöötavad ja mitteõppivad noored.

               Kavandatud meetmete rahastamiskõlblikkus

               30.Koondatud töötajatele ning mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele pakutavad individuaalsed teenused hõlmavad järgmisi tegevusi.

               –Kutsenõustamine: see kõikidele osalejatele pakutav kaasmeede hõlmab järgmisi etappe.

               1. Mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele suunatud teabe pakkumine. Erinevalt sihtrühma kuuluvatest töötajatest, kes on juba kindlaks määratud (Supermarket Larissa endised töötajad), tuleb sihtrühma kuuluvate mittetöötavate ja mitteõppivate noorte sihtrühm alles kindlaks määrata. Lisaks sihtrühma kuuluvate mittetöötavate ja mitteõppivate noorte valiku muudele kriteeriumidele kasutavad Kreeka ametiasutused Kreeka noortegarantii rakenduskavasse lisatud kooskõlastatud kriteeriume (st tõrjutuse ohus noored, leibkonna sissetulek, haridustase, töötuse kestus jne) ning võtavad arvesse ka osalemissoove. Sel eesmärgil kavatsevad nad alustada spetsiaalselt mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele suunatud teavituskampaaniaid.

               2. Vastuvõtmine ja registreerimine. Esimene kõikidele osalejatele (töötajatele ning mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele) pakutav meede hõlmab teavet, mida pakutakse kättesaadavate teenuste ja koolitusprogrammide kohta ning oskuste ja koolitusega seotud nõuete kohta.

               3. Personaalne tööalane dokument. Selle meetme eesmärk on aidata töötajatel ning mittetöötavatel ja mitteõppivatel noortel ära tunda oma tugevaid ja nõrku külgi, saada ülevaade oma huvidega seonduvatest võimalustest ning koostada realistlik karjäärikava. Töötaja isikuomaduste hindamise põhjal koostatakse igaühele isiklikku projekti ja tegevuskava sisaldav personaalne tööalane dokument.

               4. Tööotsingute toetamine ja karjäärinõustamine. See hõlmab järgmist: 1) koolitus horisontaalsetes küsimustes, nagu sotsiaalsete oskuste arendamine, uute olukordadega kohanemine, otsuste tegemine; 2) tööotsingute toetamine, sh vabu töökohti käsitlev teave, kohalike ja piirkondlike tööhõivevõimaluste aktiivne uurimine, tööotsimise meetodid, elulookirjelduse ja kaaskirja koostamise ning tööintervjuuks valmistumise koolitus; 3) karjäärinõustamine: nõustajad pakuvad koondatud töötajatele ning mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele kutsenõustamist ja suunavad neid konkreetsete tööpakkumiste juurde.

               5. Nõustamine töökoha leidmiseni. Nõustajad on töötajatele ning mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele toeks ka koolitustel osalemise ajal ja tööturule tagasipöördumise individuaalsete kavade elluviimisel. Kõnealuse kutsenõustamise meetme raames pakutakse ettevõtte asutamisest huvitatud osalejatele üldist tuge ja ettevõtlusnõustamist.

               6. Hilisem jälgimine. Selle abil tagatakse osalejate jälgimine kuue kuu jooksul pärast meetmete rakendamise lõpetamist. See tegevus toimub liikmesriigi kulul.

               –Koolitus, ümberõpe ja kutseõpe. Meetmega pakutakse töötajatele ning mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele kutsenõustamisel kindlaks määratud vajadustele vastavaid kutseõppekursusi sellistes valdkondades ja sektorites, mis pakuvad häid arenguväljavaateid ja vastavad tööturu kindlakstehtud vajadustele. Koolituskursusi võib täiendada ka praktikaga.

               –Ettevõtluse alustamise toetus. Oma ettevõtte asutavad töötajad või mittetöötavad ja mitteõppivad noored saavad asutamiskulude katmiseks kuni 15 000 eurot toetust. Kreekas on ettevõtlusega alustajate üks suurimaid probleeme juurdepääs rahastamisele. Rahapuuduse tõttu lükkavad pangad enamiku laenutaotlustest tagasi. Meetme eesmärk on soodustada rahalise toetuse abil ettevõtlust. Toetust makstakse mitme osamaksena teatavate vahe-eesmärkide saavutamise järgselt (nt äriplaani koostamine, ettevõtte registreerimine jne). Olukorras, kus kooperatiivi liikmed ehk poeomanikust töötajad moodustavad toetusesaajate hulgast märkimisväärse osa, peavad Kreeka ametiasutused väga tõenäoliseks, et nii mõnigi uus ettevõte luuakse sotsiaalse kooperatiivina ja on seega toetuskõlblik ka sotsiaalmajandust ja sotsiaalset ettevõtlust käsitleva Kreeka õiguse
                  17
                alusel.

               –Osalemis- ja koolitustoetus. Kutsenõustamise meetmes osalemisega kaasnevate kulude katmiseks makstakse toetusesaajatele 50 eurot osaluspäeva kohta. Koolitusel osalemise toetus on 6 eurot tunnis.

               –Liikuvustoetus. Töötajad või mittetöötavad ja mitteõppivad noored, kes võtavad vastu elukohavahetust nõudva töökoha, saavad vajalike kulutuste eest tasumiseks ühekordse toetusena 2 000 eurot.

               31.Kirjeldatud kavandatud meetmed on aktiivsed tööturumeetmed, mis on EGFi määruse artikli 7 kohaselt rahastamiskõlblikud. Need meetmed ei asenda passiivseid sotsiaalse kaitse meetmeid.

               32.Kreeka ametiasutused on esitanud nõutud teabe meetmete kohta, mida asjaomased ettevõtjad peavad võtma riigisiseste õigusaktide või kollektiivlepingute kohaselt. Nad on kinnitanud, et rahaline toetus EGFist ei asenda ühtegi niisugust meedet.

               Hinnanguline eelarve

               33.Hinnanguline kogukulu on 10 780 000 eurot, mis sisaldab individuaalsete teenuste kogumaksumust 10 530 000 euro suuruses summas ning ettevalmistuse, halduse, teavitamise ja reklaami ning kontrolli ja aruandlusega seotud meetmete kulusid summas 250 000 eurot.

               34.EGFist taotletud rahalise toetuse kogusumma on 6 468 000 eurot (60 % kogukuludest).

                        Meetmed

                        Osalejate hinnanguline arv

                        Hinnanguline kulu osaleja kohta
                        (eurodes)

                        Hinnanguline kogukulu

                        (eurodes)

                        Individuaalsed teenused (EGFi määruse artikli 7 lõike 1 punktide a ja c kohased meetmed)

                        Kutsenõustamine

                        1 100

                        1 250

                        1 375 000

                        Koolitus, ümberõpe ja kutseõpe

                        1 100

                        2 690

                        2 960 000

                        Ettevõtluse alustamise toetus

                        200

                        15 000

                        3 000 000

                        Kokku (a):

                        Protsent individuaalsete teenuste paketist:

                        –

                        7 335 000

                        (69,66 %)

                        Toetused ja stiimulid (EGFi määruse artikli 7 lõike 1 punkti b kohased meetmed)

                        Osalemistoetus:

                        1 100

                        1 250

                        1 375 000

                        Koolitustoetus

                        900

                        1 800

                        1 620 000

                        Liikuvustoetus ja transpordikulude hüvitamine

                        100

                        2 000

                        200 000

                        Vahesumma (b):

                        Protsent individuaalsete teenuste paketist:

                        –

                        3 195 000

                        (30,34 %)

                        EGFi määruse artikli 7 lõike 4 kohased meetmed:

                        1. Ettevalmistav tegevus

                        –

                        40 000

                        2. Haldamine

                        –

                        110 000

                        3. Teavitamine ja reklaam

                        –

                        50 000

                        4. Kontroll ja aruandlus

                        –

                        50 000

                        Kokku (c):

                        Protsent kogukulust

                        250 000

                        (2,32 %)

                        Kogumaksumus (a + b + c):

                        –

                        10 780 000

                        EGFi toetus (60 % kogumaksumusest)

                        –

                        6 468 000

               35.Tabelis esitatud meetmetega (EGFi määruse artikli 7 lõike 1 punkti b kohased meetmed) seotud kulud ei ületa 35 % kooskõlastatud individuaalse teenustepaketi kogukuludest. Kreeka ametiasutused on kinnitanud, et nende meetmete puhul nõutakse sihtrühma kuuluvate toetusesaajate aktiivset osalemist tööotsingul või koolitusmeetmetes.

               36.Kreeka ametiasutused on kinnitanud, et füüsilisest isikust ettevõtjate ja selliste isikute puhul, kes on alustanud tegevust ettevõtjana või kes on ettevõtte üle võtnud, ei ületa investeeringuteks ettenähtud summad 15 000 eurot ühe toetusesaaja kohta.

               Kulude rahastamiskõlblikkuse periood

               37.Kreeka ametiasutused hakkasid sihtrühma kuuluvatele töötajatele ning mittetöötavatele ja mitteõppivatele noortele individuaalseid teenuseid osutama 26. veebruaril 2016. Koondatud töötajate toetamiseks võetud meetmete kulude katteks võib seega anda EGFist rahalist toetust alates 26. veebruarist 2016 kuni 26. veebruarini 2018 ning mittetöötavate ja mitteõppivate noortega seotud meetmete kulude katteks võib anda EGFist toetust alates 26. veebruarist 2016 kuni 31. detsembrini 2017.

               38.Kreeka ametiasutused hakkasid EGFi rakendamisega seotud halduskulusid kandma 26. veebruaril 2016. Ettevalmistuse, halduse, teavitamise ja reklaami ning kontrolli ja aruandlusega seotud kulud on seetõttu EGFi toetuse saamiseks kõlblikud alates 26. veebruarist 2016 kuni 26. augustini 2018.

               Meetmete täiendavus liikmesriikide või liidu vahenditest rahastatavate meetmetega

               39.Riiklikud eel- või kaasrahastamise vahendid saadakse Kreeka avalike investeeringute programmist.

               40.Kreeka ametiasutused on kinnitanud, et EGFist rahalist toetust saavad eespool kirjeldatud meetmed ei saa toetust liidu teistest rahastamisvahenditest.

               Sihtrühma kuuluvate toetusesaajate või nende esindajate või sotsiaalpartnerite ning kohalike ja piirkondlike asutustega konsulteerimise kord

               41.Kreeka ametiasutused on märkinud, et kooskõlastatud individuaalse teenustepaketi koostamisel on konsulteeritud sihtrühma kuuluvate toetusesaajate, Kreeka Töötajate Keskliidu tööhõiveasutuse (GSEE) ja tööhõiveameti (OAED)
                  18
                esindajatega. Esimene kohtumine toimus 2015. aasta märtsis, et kontrollida, kas Supermarket Larissa endiste töötajate toetamine on rahastamiskõlblik. Pärast töö-, sotsiaalkindlustuse ja sotsiaalse solidaarsuse ministeeriumi ning töötajate esindajate vahel toimunud mitut kohtumist lepiti 2015. aasta juulis kokku esitatud taotluse ja kooskõlastatud meetmepaketi sisus.

               Haldus- ja kontrollisüsteemid

               42.Taotlus sisaldab haldus- ja kontrollisüsteemi kirjeldust, milles on täpsustatud asjaomaste asutuste vastutusalad. Kreeka on komisjonile teatanud, et rahalist toetust haldavad ja kontrollivad samad asutused, mis haldavad ja kontrollivad Kreekas ka Euroopa Sotsiaalfondist rahastatavaid meetmeid. Euroopa Sotsiaalfondi meetmete rakendamise amet (EYE-EKT) on korraldusasutus, rahandusministeeriumi eelarvepoliitika peasekretariaadi finantskontrolli komitee on auditeerimisasutus ning majandus-, taristu-, meretranspordi- ja turismiministeeriumi poolt kaasrahastatud programmide sertifitseerimise ja kontrollimise eriteenistus on sertifitseerimisasutus.

               Asjaomase liikmesriigi kohustused

               43.Kreeka on esitanud kõik vajalikud tagatised seoses järgmisega:

               –kavandatud meetmetele juurdepääsu võimaldamisel ja nende rakendamisel järgitakse võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtteid;

               –liikmesriigi ja ELi õigusaktides sätestatud nõuded kollektiivse koondamise kohta on täidetud;

               –kavandatud meetmed ei saa toetust liidu muudest fondidest ega rahastamisvahenditest ning välistatud on topeltrahastamine;

               –kavandatud meetmed täiendavad struktuurifondidest rahastatavaid meetmeid;

               –EGFi rahaline toetus vastab liidu riigiabi menetlus- ja materiaalõiguse normidele.

               MÕJU EELARVELE

               Eelarvet käsitlev ettepanek

               44.Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
                  19
                artiklis 12 on sätestatud, et EGFi toetused ei tohi ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 150 miljonit eurot (2011. aasta hindades).

               45.Olles hinnanud taotlust EGFi määruse artikli 13 lõikes 1 sätestatud tingimuste kohaselt ning arvestades sihtrühma kuuluvate toetusesaajate arvu, kavandatavaid meetmeid ja hinnangulisi kulusid, teeb komisjon ettepaneku, et taotluse alusel rahalise toetuse andmiseks võetaks kasutusele EGFi vahendeid 6 468 000 euro suuruses summas, mis moodustab 60 % kavandatud meetmete kogukuludest.

               46.EGFi vahendite kasutuselevõtmise ettepaneku kohta teevad otsuse Euroopa Parlament ja nõukogu ühiselt, nagu on sätestatud 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  20
                punktis 13.

               Seotud õigusaktid

               47.EGFi kasutuselevõtmise otsuse ettepaneku tegemisega samal ajal esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku 6 468 000 euro ümberpaigutamiseks asjakohasele eelarvereale.

               48.Koos EGFi vahendite kasutuselevõtmise otsust käsitleva ettepanekuga võtab komisjon rakendusaktina vastu rahalise toetuse andmise otsuse, mis jõustub päeval, mil Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad vastu kavandatud otsuse EGFi vahendite kasutuselevõtmise kohta.

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmise kohta
                  (Kreeka taotlus – EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1309/2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006,
                  21
                eriti selle artikli 15 lõiget 4,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  22
                eriti selle punkti 13,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (EGF) eesmärk on toetada maailmakaubanduses globaliseerumise tagajärjel toimunud oluliste struktuurimuutuste, üleilmse finants- ja majanduskriisi jätkumise või uue üleilmse finants- ja majanduskriisi tagajärjel koondatud töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid, kes on oma tegevuse lõpetanud, ning aidata neil tööturule tagasi pöörduda.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  23
                artikli 12 kohaselt ei tohi EGFist antav toetus ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 150 miljonit eurot (2011. aasta hindades).

               (3)26. novembril 2015 esitasid Kreeka ametiasutused taotluse EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa, et saada EGFist rahalist toetust seoses Kreeka ettevõtja Supermarket Larissa ABEE poolt läbi viidud koondamistega. Taotluse kohta esitati lisateavet vastavalt määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 8 lõikele 3. Taotlus vastab EGFi rahalise toetuse kindlaksmääramise nõuetele, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1309/2013 artiklis 13.

               (4)Kooskõlas määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 6 lõikega 2 on Kreeka teinud otsuse osutada EGFist kaasrahastatud individuaalseid teenuseid ka 543 mittetöötavale ja mitteõppivale noorele.

               (5)Seega tuleks võtta kasutusele EGFi vahendid, et anda Kreeka taotluse alusel rahalist toetust summas 6 468 000 eurot.

               (6)Selleks et EGFi vahendeid saaks võimalikult kiiresti kasutusele võtta, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu 2016. majandusaasta üldeelarvest võetakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi raames kulukohustuste ja maksete assigneeringutena kasutusele 6 468 000 eurot.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval. Seda kohaldatakse alates [the date of its adoption]*.

                  24Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 855.

                     (2)
                  EGFi määruse artikli 3 tähenduses.

                     (3)
                  Komisjoni 8. novembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1046/2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS), seoses uueks piirkondlikuks jaotuseks vajalike aegridade edastamisega (ELT L 310, 9.11.2012, lk 34).

                     (4)
                  ELT L 393, 30.12.2006, lk 1.

                     (5)
                  Kooskõlas määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 7 lõikega 4.

                     (6)
                  422 töötajat ja 135 poeomanikust töötajat.

                     (7)
                  Kood: nama_fcs_k

                     (8)
                  http://www.inegsee.gr/wp-content/uploads/2014/07/Symperasmata.pdf

                     (9)
                  Kreekas on vaesuspiir 5 708 eurot aastas inimese kohta (üksikisikute puhul) ja 11 986 eurot kahest täiskasvanust ja kahest kuni 14-aastasest lapsest koosneva leibkonna puhul.

                     (10)
                  EGF/2010/010 CZ Unilever, KOM(2011) 61.
                     EGF/2010/016 ES Aragón retail, KOM(2010) 615.
                     EGF/2011/004 GR ALDI Hellas, KOM(2011) 580.
                     EGF/2014/009 GR Sprider Stores, COM(2014) 620.
                     EGF/2014/013 GR Odyssefs Fokas, COM(2014) 702.

                     (11)
                  Hõlmab perioodi jaanuarist 2014 kuni novembrini 2015.

                     (12)
                  Suured toidukaupade ketid ning väikesed toidu, joogi ja tubakakauplused.

                     (13)
                  Allikas: ILO.

                     http://www.ilo.org/global/research/global-reports/global-employment-trends/2014/WCMS_233936/lang--en/index.htm

                     (14)
                  Eurostati kood tsdec450.

                     (15)
                  Allikas: Eurostat [koodid (lfst_r_lfe2emprt) ja (lfsi_emp_a)]

                     (16)
                  Allikas: Eurostati kood [lfst_r_lfu2ltu]

                     (17)
                  Seadus 4019/2011.

                     (18)
                  OAED on peamine Kreeka valitsuse tööhõivepoliitikat rakendav organ. Ta on avalik-õiguslik juriidiline isik ning peab otse töö- ja sotsiaalministeeriumile aru andma.

                     (19)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (20)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (21)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 855.

                     (22)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (23)
                  Nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (24)
                   Date to be inserted by the Parliament before the publication in OJ.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.9.2015
            COM(2015) 486 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta koheste eelarvemeetmete jaoks Euroopa rände tegevuskava raames

               SELETUSKIRI

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
                  1
                kohaselt võib kasutada paindlikkusinstrumenti, et rahastada selgelt määratletud kulusid, mida ei saa rahastada mitmeaastase finantsraamistiku ühe või mitme rubriigi ülemmäärade piires.

               Vastavalt nõukogu määruse nr 1311/2013 artiklile 11 ja 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  2
                punktile 12 teeb komisjon pärast seda, kui ta on uurinud kõiki võimalusi jaotada assigneeringud ümber ja kasutanud ära kogu mittesihtotstarbelise varu rubriigi „Julgeolek ja kodakondsus” (rubriik 3) all, ettepaneku võtta kasutusele paindlikkusinstrument. Paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise tulemusena ületatakse 66,1 miljoni euro võrra mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 3 ülemmäära ning selle eesmärk on toetada rahaliselt pagulaskriisi haldamise meetmeid.

               Paindlikkusinstrumendi kavandatavaks kasutuselevõtmiseks vajalikud maksete assigneeringud moodustavad 2016. aastal 52,9 miljoni ja 2017. aastal 13,2 miljonit eurot.

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta koheste eelarvemeetmete jaoks Euroopa rände tegevuskava raames

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  3
                eriti selle punkti 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
                  4
                artikliga 11 on kehtestatud paindlikkusinstrumendi ülemmääraks 471 miljonit eurot aastas (2011. aasta hindades).

               (2)Olles uurinud kõiki võimalusi jaotada assigneeringud ümber rubriigi „Julgeolek ja kodakondsus” (rubriik 3) kulude ülemmäära raames, teeb komisjon ettepaneku võtta paindlikkusinstrumendi kaudu kasutusele 66,1 miljonit eurot, et rahastada meetmeid rände valdkonnas.

               (3)Paindlikkusinstrumendi kavandatavaks kasutuselevõtmiseks vajalikud maksete assigneeringud moodustavad 2016. aastal 52,9 miljoni ja 2017. aastal 13,2 miljonit eurot,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu 2015. aasta üldeelarves kasutatakse paindlikkusinstrumenti kulukohustuste assigneeringute suurendamiseks 66,1 miljoni euro ulatuses üle rubriigi „Julgeolek ja kodakondsus” (rubriik 3) kulude ülemmäära.

               Seda summat kasutatakse pagulaskriisi haldamise meetmete rahastamiseks.

               Paindlikkusinstrumendi kavandatavaks kasutuselevõtmiseks vajalikud maksete assigneeringud moodustavad 2016. aastal 52,9 miljoni ja 2017. aastal 13,2 miljonit eurot.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  ELT L 884, 20.12.2013, lk 884.

                     (2)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (3)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.