				|

		52013PC0212

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel merekeskkonna kaitse komitee 65. istungjärgul vastu võetav seisukoht rahvusvahelise naftareostuse vältimise tunnistuse lisavormide A ja B muudatuste ja seisukorra hindamise kava muudatuste kohta ning meresõiduohutuse komitee 92. istungjärgul vastu võetav seisukoht meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise koodeksi muudatuste, rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (SOLAS) III peatüki muudatuste ning 1994. ja 2000. aasta rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite muudatuste kohta, mis käsitlevad suletud ruumidesse sisenemist ja päästeõppusi /* COM/2013/0212 final - 2013/0112 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Käesolevas komisjoni ettepanekus käsitletakse
Euroopa Liidu seisukoha esitamist Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) eri
organites seoses järgmisega:
·
rahvusvahelise naftareostuse vältimise tunnistuse
lisavormide A ja B muudatuste vastuvõtmine;
·
seisukorra hindamise kava (resolutsioon
MEPC.94(46)) muudatuste vastuvõtmine (mis tuleneb puistlastilaevade ja
naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi
rahvusvahelise koodeksi 2011 vastuvõtmisest);
·
meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise
koodeksi muudatuste vastuvõtmine;
·
rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest
merel (SOLAS) III peatüki ning 1994. ja 2000. aasta rahvusvaheliste kiirlaevade
ohutuse koodeksite muudatuste vastuvõtmine;
·
nimetatud muudatuste vastuvõtmine kooskõlas
kõnealuste konventsioonide vastavate sätetega.
1.1.        Rahvusvahelise naftareostuse
vältimise tunnistuse lisavormid A ja B
Kõnealuseid rahvusvahelise naftareostuse vältimise
tunnistuse lisavorme tuleb hoida laeva pardal. Vorm B väljastatakse
naftatankeritele ja vorm A teistele laevadele. Muudatus hõlmab mõlemas
dokumendis põletamisvõimsuse registreerimise teabenõude väljajätmist, mis varem
kanti mõlemasse vormi ühikuga liitrit tunnis (l/h). Hilisemas dokumendis, resolutsioonis
MEPC.187(59) (2. lisas), esitati teistsugune mõõtmismeetod (võimsus kW või
kcal/h). Mõlema mõõtmisviisi kasutamine leiti olevat registreerimise ja
kontrollide seisukohast segadust tekitav, pealegi oli neist esimest raske
rakendada ning teisel ei olnud praktilist otstarvet. Seega jäetakse
põletamisvõimsuse registreerimise nõue mõlemast vormist välja.
Need muudatused on sätestatud dokumendi MEPC
64/23/Add.1 13. lisas. MEPC 64. istungjärgu raporti (MEPC 64/23) punktis 7.32
on märgitud, et need muudatused võetakse vastu MEPC 65. istungjärgu raames.
1.2.        Seisukorra hindamise kava
(resolutsioon MEPC.94(46)): puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste
käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi rahvusvahelise koodeksi 2011
vastuvõtmisest tulenevad muudatused
Seisukorra hindamise kavaga nähakse ette vanemate
laevade üksikasjalikuma kontrollimise raamistik. Puistlastilaevade ja
naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmis
ehk kontrollide tõhustatud programmis sätestatakse selle üksikasjalikuma
kontrolli tegemise viis. Kuna seisukorra hindamise kava kasutab kontrollide
tõhustatud programmi, siis viidatakse seisukorra hindamise kavas kontrollide
tõhustatud programmile kui vahendile. Kõnealuse muudatusega muudetakse
seisukorra hindamise kava, et viidata uusimale (2011. aasta) kontrollide
tõhustatud programmi koodeksile.
Need muudatused on sätestatud dokumendi MEPC
64/23/Add.1 16. lisas. MEPC 64. istungjärgu raporti (MEPC 64/23) punktis 11.13
on märgitud, et need muudatused võetakse vastu MEPC 65. istungjärgu raames.
1.3.        Meresõiduohutuse korraldamise
rahvusvaheline koodeks
Meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise
koodeksi eesmärk on tagada ohutus merel, vigastuste või surmade ennetamine,
keskkonna- ja eelkõige merekeskkonna kahju ning varalise kahju vältimine.
Vastuvõetavad muudatused on Euroopa Liidu poolt IMO-le sellel teemal esitatud
mitmest edukast esildisest ühe (käesoleval juhul STW 43/10[1]) tulemus. Muudatused mõjutavad
meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelist koodeksit ennast ja need esitasid
koodeksi tulemuslikkuse parandamiseks Euroopa Liidu 27 liikmesriiki ja Euroopa
Komisjon.
Koodeksi muudatused on järgmised:
A osa punkt 6 (ressursid ja töötajad): eraldi
selgituse lisamine (uus punkt 6.2.1), et ettevõte peaks tagama laeva
nõuetekohase mehitamise kindlaksmääratud menetluste abil, mis hõlmavad pardal
toimuvate toimingute ohutuse ja tõhususe säilitamise kõiki aspekte;
A osa punkt 12 (ettevõtte kontroll, ülevaatus ja
hindamine): eraldi selgituse lisamine (uus punkt 12.2) koodeksiga kehtestatud
ettevõtte omandi, kohustuste ja vastutusvaldkondade kohta eesmärgiga tagada, et
ettevõttele jääks teatavate meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise
koodeksi kohustuste delegeerimise korral üldine vastutus, kohustades ettevõtet
regulaarselt kontrollima, kas need üksused, kellele ettevõte meresõiduohutuse
korraldamise rahvusvahelise koodeksiga seotud kohustused delegeeris, tegutsevad
kooskõlas nimetatud koodeksiga;
joonealused märkused: viidete lisamine koodeksis sisalduvatele
asjakohastele suunistele.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
91/22/Add.2 22. lisas. MSC 91. istungjärgu raporti (MSC 91/22) punktis 11.9 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 92. istungjärgu raames.
1.4.        SOLASe konventsiooni III
peatüki ning 1994. ja 2000. aasta rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse
koodeksite ning 1978. aasta liuglaevade ohutuse koodeksi muudatused, mis
käsitlevad suletud ruumidesse sisenemist ja päästeõppusi
SOLASe konventsiooni III peatükis käsitletakse
päästevahendeid ja -korraldust. Asjaomased muudatused on seotud hädaolukordade
koolitust ja õppusi käsitleva reegliga 19 ning nende eesmärk on vähendada
suletud ruumidesse sisenemisega seotud surmajuhtumite arvu, nõudes
meeskonnaliikmetelt, kelle vastutusvaldkonda kuulub suletud ruumidesse
sisenemine ja päästmine, suletud ruumidesse sisenemise ja päästmise õppustel
osalemist vähemalt korra iga kahe kuu tagant. Samalaadsed muudatused lisatakse
1994. ja 2000. aasta rahvusvahelistesse kiirlaevade ohutuse koodeksitesse ning
samuti liuglaevade ohutuse koodeksisse.
1994. ja 2000. aasta rahvusvahelisi kiirlaevade
ohutuse koodekseid käsitlevad muudatused on esitatud vastavalt MSC 91/22/Add.2
30. ja 31. lisas. MSC 91. istungjärgu raporti (MSC 91/22) punktis 13.7 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 92. istungjärgu raames.
Liuglaevade ohutuse koodeksi muudatused on
sätestatud IMO sekretariaadi 22. veebruari 2013. aasta esildises MSC 92/3/1,
mis käsitleb 1979., 1989. ja 2009. aasta ujuvate merepuurplatvormide ehitamise
ja varustuse koodeksite ning liuglaevade ohutuse koodeksi vajalikke muudatusi.
Selle esildise 4. lisa sisaldab MSC 92. istungjärgu resolutsiooni projekti,
millega on kavas muuta liuglaevade ohutuse koodeksit. MSC 91. istungjärgu
raporti (MSC 91/22) punktis 13.9 on märgitud, et see muudatus võetakse vastu
MSC 92. istungjärgu raames. Resolutsiooni A.373(X) alusel võib meresõiduohutuse
komitee vajaduse korral liuglaevade ohutuse koodeksit muuta. See muudatus
tehakse muudes seonduvates koodeksites tehtavate samalaadsete muudatuste tõttu.

1.5.        Muudatuste vastuvõtmine
1.5.1.     Rahvusvahelise naftareostuse
vältimise tunnistuse lisavormide A ja B ning seisukorra hindamise kava
muudatuste vastuvõtmine
Kõnealused muudatused kiideti heaks 1.–5. oktoobril
2012 toimunud merekeskkonna kaitse komitee 64. istungjärgul ja need esitatakse
vastuvõtmiseks kõnealuse komitee 65. istungjärgul 13.–17. mail 2013.
1.5.2.     Meresõiduohutuse korraldamise
rahvusvahelise koodeksi, SOLASe konventsiooni III peatüki, 1994. ja 2000. aasta
rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite ning liuglaevade ohutuse
koodeksi muudatuste vastuvõtmine
SOLASe konventsiooni III peatüki ning 1994. ja
2000. aasta rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite muudatused kiideti
heaks 26.–30. novembril 2012 toimunud meresõiduohutuse komitee
91. istungjärgul ja need esitatakse vastuvõtmiseks kõnealuse komitee 92.
istungjärgul 12.–20. juunil 2013.
Sellest tulenevad liuglaevade ohutuse koodeksisse
tehtavad muudatused märgiti ära 26.–30. novembril 2012 toimunud
meresõiduohutuse komitee 91. istungjärgul ja IMO sekretariaat on need lisanud
esildise MSC 92/3/1 4. lisas sätestatud meresõiduohutuse komitee resolutsiooni
projekti, mis on kavas esitada vastuvõtmiseks kõnealuse komitee 92.
istungjärgul 12.–20. juunil 2013.
Vastuvõtmine ja jõustumine
Kui pädev IMO komitee on muudatused vajadusest
lähtuvalt kinnitanud ja vastu võtnud, siis esitatakse need vastavatele
lepinguosalistele, et nad saaksid kinnitada oma nõusolekut kõnealustest
muudatustest tulenevate kohustustega.
1.6.        Asjakohased ELi õigusaktid
1.6.1.     Rahvusvahelise naftareostuse
vältimise tunnistuse lisavormid A ja B
Direktiiv 2009/16/EÜ,[2] mis käsitleb sadamariigi
kontrolli, aitab oluliselt vähendada standarditele mittevastavate laevade
tegevust Euroopa Liidu liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes, a)
tagades kooskõla rahvusvaheliste ja seonduvate Euroopa Liidu meresõiduohutust,
meresõidu turvalisust, merekeskkonna kaitset ning elu- ja töötingimusi pardal
käsitlevate õigusaktidega; b) kehtestades ühised kriteeriumid
sadamariigipoolsele laevade kontrollimisele; c) rakendades ELis ja sadamariigi
kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi piirkonnas
tehtavatel kontrollidel põhinevat sadamariigi kontrollisüsteemi.
Kõnealuste vormide muudatused mõjutavad
kontrollinõudeid või üksikasjalikumaid kontrolle, nagu on sätestatud direktiivi
2009/16/EÜ artikli 13 lõikes 1 ning eelkõige selle punktis a, mille kohaselt:
„1. Iga esmase kontrolli puhul tagab pädev
asutus, et inspektor vähemalt:
a) kontrollib IV lisas loetletud tunnistusi ja
dokumente, mis peavad vastavalt ohutust ja julgeolekut käsitlevatele ühenduse
meresõidu õigusaktidele ja konventsioonidele pardal olema;”.
Need tunnistused on loetletud direktiivi IV lisa
punktis 7.
Muudatused põhjustavad erinevuse kõnealustes
vormides sätestatud nendes nõuetes, mida sadamariigi kontrolli teostavad
ametnikud peavad direktiivi 2009/16/EÜ artikli 13 lõike 1 alusel kontrollima.
Samuti tuleb muuta laevade kontrollimise menetlusi, millele on viidatud
kõnealuse direktiivi VI lisas järgmiselt: „Pariisi memorandumi 1. lisa,
„Sadamariigi kontrolli kord””.
1.6.2.     Seisukorra hindamise kava
(resolutsioon MEPC.94(46)): puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste
käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi rahvusvahelise koodeksi 2011
vastuvõtmisest tulenevad muudatused
Määrusega (EL) nr 530/2012[3] (topeltpõhja ja -parraste või
samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu
kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul) soovitakse kehtestada
kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu kava laevade põhjustatud merereostuse
vältimise 1973. aasta rahvusvahelises konventsioonis ja sellega seotud 1978.
aasta protokollis (MARPOL 73/78) kehtestatud topeltpõhja ja -parraste või
samaväärsete konstruktsiooninõuete rakendamiseks (nagu on sätestatud kõnealuse
määruse artiklis 3) ühekordse põhja ja parrastega natatankerite puhul ning
keelata raske nafta transport Euroopa Liidu liikmesriikide sadamatesse või
sadamatest ühekordse põhja ja parrastega naftatankerites.
Kõnealuse määrusega muudetakse IMO seisukorra
hindamise kava rakendamine kohustuslikuks üle 15 aasta vanustele ühekordse
põhja ja parrastega naftatankeritele. Artiklis 5 nõutakse, et kõnealused
tankerid oleksid kooskõlas seisukorra hindamise kavaga, mida kirjeldatakse
seejärel artiklis 6 kui 27. aprilli 2001. aasta resolutsiooniga MEPC 94(46),
viimati muudetud 11. oktoobri 2002. aasta resolutsiooniga MEPC 99(48) ja 4.
detsembri 2003. aasta resolutsiooniga MEPC 112(50), kehtestatud seisukorra
hindamise kava. Kuigi kõnealusele tulevasele muudatusele ei ole seega määruse
artiklis 6 esitatud seisukorra hindamise kava määratluses viidatud, on sellel
õiguslik mõju ja määrust tuleb rahvusvahelise tasandi uute suundumuste arvesse
võtmiseks ajakohastada.
1.6.3.     Meresõiduohutuse korraldamise
rahvusvaheline koodeks
Määrusega (EÜ) 336/2006,[4] mis käsitleb meresõiduohutuse
korraldamise rahvusvahelise koodeksi rakendamist ühenduse piires ja millega
tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 3051/95, soovitakse edendada
laevade meresõiduohutuse korraldust ja ohutut käitamist ning samuti vältida
laevade põhjustatud reostust. Selleks tagatakse määrusega, et neid laevu
käitavad ettevõtted järgivad meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise
koodeksi nõudeid seeläbi, et
a) ettevõtjad loovad meresõiduohutuse korralduse
süsteemi nii laevadel kui ka maal, võtavad selle kasutusele ja hoiavad seda
asjakohaselt töös ning
b) lipu- ja sadamariikide administratsioonid
kontrollivad seda.
Määrus (EÜ) 336/2006[5] oli meresõiduohutuse
korraldamise rahvusvahelist koodeksit muutva esildise alus ja seega mõjutavad
need muudatused kõnealust määrust.
Meresõiduohutuse korraldamise rahvusvaheline
koodeks on sätestatud kõnealuse määruse I lisas ning artikli 2 lõikes 1
viidatakse sellele kui „ajakohastatud versioonile”. Artiklis 5 nõutakse, et
artikli 3 lõike 1 alusel määruse reguleerimisalasse kuuluvad laevad peavad
vastama meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise koodeksi A osa nõuetele.
Seega on MSC 92. istungjärgu raames vastu võetavatel muudatustel määrusele
otsene õiguslik mõju.
1.6.4.     SOLASe konventsiooni III
peatüki, 1994. ja 2000. aasta rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite
ning liuglaevade ohutuse koodeksi muudatused, mis käsitlevad suletud ruumidesse
sisenemist ja päästeõppusi
Direktiiviga 2009/45/EÜ[6] reisilaevade ohutuseeskirjade
ja -nõuete kohta, mida on muudetud direktiiviga 2010/65/EL, soovitakse
kehtestada uutel ja olemasolevatel reisilaevadel ning kiirreisilaevadel ühetaoline
inimelu ja vara ohutuse tase, kui mõlemat liiki laevu kasutatakse kohalikuks
rannasõiduks, ning sätestada läbirääkimiste kord rahvusvahelisel tasandil,
pidades silmas rahvusvahelisi merereise tegevate reisilaevade eeskirjade
ühtlustamist.
Direktiivi artikli 6 lõikega 4 kohaldatakse 1994.
ja 2000. aasta rahvusvahelisi kiirlaevade ohutuse koodekseid kohalikku
rannasõitu tegevate kiirreisilaevade suhtes. Nende vanemate laevade puhul,
mille suhtes rahvusvahelisi kiirlaevade ohutuse koodekseid ei kohaldata,
kohaldatakse direktiivi alusel varasemat liuglaevade ohutuse koodeksit (artikli
6 lõike 4 punkti a alapunkt iii).
Seega on nii mõlema rahvusvahelise kiirlaevade
ohutuse koodeksi 18. peatüki (operatiivnõuded) uutel muudatustel kui ka
liuglaevade ohutuse koodeksi 17. peatüki (operatiivnõuded) samaväärsetel
muudatustel ELi õigusele otsene õiguslik mõju.
1.7.        ELi pädevus
Eespool nimetatud asjaomaseid ELi õigusakte
arvesse võttes on komisjoni hinnangul muudatuste tegemine
(1)
rahvusvahelise naftareostuse vältimise tunnistuse
lisavormidesse A ja B;
(2)
seisukorra hindamise kavasse (resolutsioon
MEPC.94(46)): puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate
kontrollide tõhustatud programmi rahvusvahelise koodeksi 2011 vastuvõtmisest
tulenevad muudatused;
(3)
meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelisse
koodeksisse ning
(4)
SOLASe konventsiooni III peatükki, 1994. ja 2000.
aasta rahvusvahelistesse kiirlaevade ohutuse koodeksitesse ning liuglaevade
ohutuse koodeksisse (suletud ruumidesse sisenemist ja päästeõppusi käsitlevate
muudatuste tegemine)
ELi ainupädevuses, mille Euroopa Liit on saanud
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt, kui vastava
rahvusvahelise dokumendi vastuvõtmine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta
nende reguleerimisala. Sel juhul:
(1)
on rahvusvahelise naftareostuse vältimise
tunnistuse lisavormide A ja B muutmisel otsene mõju direktiivile 2009/16/EÜ,
kuna see põhjustab erinevuse kõnealuste vormide nendes nõuetes, mida
sadamariigi kontrolli teostavad ametnikud peavad kõnealuse direktiivi artikli
13 lõike 1 alusel kontrollima;
(2)
ennetatakse seisukorra hindamise kava (resolutsioon
MEPC.94(46)) muudatusega mis tahes tulevast seisukorra hindamise kava sellist
muudatust, mis on kohaldatav määruse (EL) 530/2012 artiklite 5 ja 6 alusel, ning
määratakse see kindlaks, et võtta arvesse kontrollide tõhustatud programmi
menetlustes toimunud hiljutisi suundumusi;
(3)
mõjutavad meresõiduohutuse korraldamise
rahvusvahelise koodeksi muudatused otseselt kõnealuse koodeksi vormi, mida
rakendatakse määruse (EÜ) 336/2006 alusel, ning
(4)
SOLASe konventsiooni III peatüki, 1994. ja 2000.
aasta rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite ning liuglaevade ohutuse
koodeksi muudatustel on otsene mõju direktiivile 2009/45/EÜ.
Euroopa Liidu liikmesriikidel ei ole kooskõlas
mitmete konsolideeritud kohtulahenditega õigust võtta kohustusi, mis võivad
Euroopa Liidu aluslepingutes sätestatud eesmärkide saavutamiseks kehtestatud
ELi eeskirju mõjutada, isegi kui liit ei ole IMO liige, v.a juhul, kui
liikmesriikidel on selleks õigus komisjoni ettepanekul tehtud nõukogu otsuse
alusel. Loa nõue laieneb seega mis tahes niisugustele kohustustele, olenemata
kõnealuse rahvusvahelise dokumendi teemast.
1.8.        Kokkuvõte
Komisjon teeb seega ettepaneku võtta vastu nõukogu
otsus vastavalt merekeskkonna kaitse komitee 65. istungjärgul ja
meresõiduohutuse komitee 92. istungjärgul Euroopa Liidu nimel eespool punktis
1.7 nimetatud küsimustes võetava seisukoha kohta.
2013/0112 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu
nimel merekeskkonna kaitse komitee 65. istungjärgul vastu võetav seisukoht
rahvusvahelise naftareostuse vältimise tunnistuse lisavormide A ja B muudatuste
ja seisukorra hindamise kava muudatuste kohta ning meresõiduohutuse komitee 92.
istungjärgul vastu võetav seisukoht meresõiduohutuse korraldamise
rahvusvahelise koodeksi muudatuste, rahvusvahelise konventsiooni inimelude
ohutusest merel (SOLAS) III peatüki muudatuste ning 1994. ja 2000. aasta
rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite muudatuste kohta, mis käsitlevad
suletud ruumidesse sisenemist ja päästeõppusi
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni tehtud ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Meretranspordi valdkonnas
võetud Euroopa Liidu meetme eesmärk peaks olema meresõiduohutuse parandamine.
(2)       Eeldatakse, et IMO
merekeskkonna kaitse komitee võtab oma 13.–17. maini 2013 toimuval 65.
istungjärgul vastu rahvusvahelise naftareostuse vältimise tunnistuse
lisavormide A ja B ning seisukorra hindamise kava (resolutsioon MEPC.94(46))
muudatused (mis tulenevad puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste
käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi rahvusvahelise koodeksi 2011
vastuvõtmisest), mis kinnitati IMO merekeskkonna kaitse komitee 64.
istungjärgul (MEPC 64, oktoober 2012).
(3)       Eeldatakse, et IMO
meresõiduohutuse komitee võtab oma 2013. aasta juunis toimuval 92. istungjärgul
vastu meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise koodeksi muudatused, SOLASe
konventsiooni III peatüki muudatused ning 1994. ja 2000. aasta rahvusvaheliste
kiirlaevade ohutuse koodeksite ja liuglaevade ohutuse koodeksi muudatused, mis
kinnitati IMO meresõiduohutuse komitee 91. istungjärgul.
(4)       Kui eespool nimetatud
konventsioonide muudatused on vastu võetud, esitab IMO peasekretariaat need
vastavatele lepinguosalistele, et nad saaksid väljendada oma nõusolekut
kõnealustest muudatustest tulenevate kohustustega.
(5)       Rahvusvahelise naftareostuse
vältimise tunnistuse lisavormide A ja B muudatustega jäetakse välja
põletamisvõimsust käsitlev teabenõue; rahvusvahelise naftareostuse vältimise
tunnistus on hõlmatud direktiivi 2009/16/EÜ[7]
(mis käsitleb sadamariigi kontrolli) IV lisa punktiga 7 kui vorm, mida Euroopa
Liidu liikmesriigi sadamariigi kontrolli teostav ametnik peab kõnealuse
direktiivi artikli 13 lõike 1 nõuete kohaselt kontrollima.
(6)       Ühekordse põhja ja parrastega
naftatankereid käsitlevate seisukorra hindamise kava muudatustega muudetakse
seisukorra hindamise kava, et viidata uusimale (2011. aasta)
puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide
tõhustatud programmile ehk kontrollide tõhustatud programmile. Seisukorra
hindamise kava kohaldamine on sätestatud määruse (EL) nr 530/2012[8] (topeltpõhja ja -parraste või
samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu
kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul) artiklites 5 ja 6.
(7)       Meresõiduohutuse korraldamise
rahvusvahelise koodeksi muudatustega sätestatakse koodeksis konkreetsed
täpsustused, mis on seotud nõuetekohase mehitamisega ja rahvusvahelise
meresõiduohutuse korraldamisega seotud delegeeritud ülesannete eest
vastutamisega, ning lisatakse asjakohased joonealused märkused.
Meresõiduohutuse korraldamise rahvusvaheline koodeks on sätestatud määruse (EÜ)
nr 336/2006[9]
(mis käsitleb meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise koodeksi rakendamist
ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 3051/95) I lisas ning
artikli 2 lõikes 1 viidatakse sellele kui „ajakohastatud versioonile”. Artiklis
5 nõutakse, et kõnealuse määrusega reguleeritud laevad vastaksid
meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise koodeksi A osa nõuetele. Seega on
MSC 92. istungjärgu raames vastu võetavatel muudatustel määrusele otsene
õiguslik mõju.
(8)       SOLASe konventsiooni III
peatüki ning täpsemalt 1994. ja 2000. aasta rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse
koodeksite ja liuglaevade ohutuse koodeksi muudatustega lisatakse SOLASe reeglisse
19, rahvusvaheliste kiirlaevade ohutuse koodeksite 18. peatükki ning
liuglaevade ohutuse koodeksi 17. peatükki kohustus nende meeskonnaliikmete
päästekoolituse kohta, kelle vastutusvaldkonda kuulub suletud ruumides
töötamine. Direktiiviga 2009/45/EÜ[10]
reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta, mida on muudetud direktiiviga
2010/65/EL, kohaldatakse konkreetselt 1994. ja 2000. aasta rahvusvahelisi
kiirlaevade ohutuse koodekseid kohalikku rannasõitu tegevate kiirreisilaevade
suhtes. Vanemate laevade puhul, mille suhtes rahvusvahelisi kiirlaevade ohutuse
koodekseid ei kohaldata, kohaldatakse direktiiviga varasemat liuglaevade
ohutuse koodeksit.
(9)       MEPC 65. istungjärgu ja MSC
92. istungjärgu raames vastu võetavaid eespool nimetatud muudatusi võib pidada
positiivseteks suundumusteks ja seega tuleb neile tagada liidu tugi.
(10)     Euroopa Liit ei ole IMO liige
ega eespool nimetatud konventsioonide lepinguosaline. Seega on vajalik, et
nõukogu volitaks liikmesriike kõnealustes IMO komiteedes Euroopa Liidu
seisukohta väljendama ja esitama oma nõusolekut kõnealustest muudatustest
tulenevate kohustustega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1) Euroopa Liidu seisukoht IMO merekeskkonna
kaitse komitee 65. istungjärgul on nõustuda rahvusvahelise naftareostuse
vältimise tunnistuse vormide A ja B muudatustega ning seisukorra hindamise kava
(MEPC resolutsioon 94(46)) muudatustega, mille kõnealune komitee on oma 64.
istungjärgul heaks kiitnud, nagu on sätestatud IMO dokumendi MEPC 64/23/Add.1
13. ja 16. lisas.
2) Euroopa Liidu seisukoht IMO
meresõiduohutuse komitee 92. istungjärgul on nõustuda meresõiduohutuse
korraldamise rahvusvahelise koodeksi ja sellega seotud suuniste muudatustega
ning uue koolitusnõude kehtestamisega suletud ruumides päästetööde tegemise
kohta 1974. aasta SOLASe konventsiooni III peatükis, 1994. ja 2000. aasta
rahvusvahelistes kiirlaevade ohutuse koodeksites ning liuglaevade ohutuse
koodeksis, mille kõnealune komitee on oma 91. istungjärgul heaks kiitnud, nagu
on sätestatud IMO dokumendi MSC 91/22/Add.2 22., 30. ja 31. lisas ning
vastavalt IMO dokumendi MSC 92/3/1 4. lisas.
3) Käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2
sätestatud liidu seisukohta väljendavad IMO liikmeks olevad liikmesriigid,
tegutsedes ühiselt Euroopa Liidu huvides.
4) Ilma kõnealust seisukohta muutmata võidakse
kokku leppida kõnealuse seisukoha formaalsetes ja ebaolulistes muudatustes.
Artikkel 2
Liikmesriike volitatakse käesolevaga andma oma
nõusolek võtta liidu huvides kohustus täita käesolevat otsust ja muudatusi,
millele on viidatud artikli 1 lõigetes 1 ja 2.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               STW 43/10. Meresõiduohutuse korraldamise rahvusvahelise
koodeksi rakendamise tulemuslikkuse parandamine.
[2]               ELT L 131, 28.5.2009, lk 5.
[3]               ELT L 172, 30.6.2012, lk 3.
[4]               ELT L 64, 4.3.2006, lk 1.
[5]               ELT L 64, 4.3.2006, lk 1.
[6]               ELT L 163, 25.6.2009, lk 1.
[7]               ELT L 131, 28.5.2009, lk 5.
[8]               ELT L 172, 30.6.2012, lk 3.
[9]               ELT L 64, 4.3.2006, lk 1.
[10]             ELT L 163, 25.6.2009, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.2.2016
            COM(2016) 78 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            milles käsitletakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmist (EGF/2016/000 TA 2016 – Tehniline abi komisjoni algatusel)

               SELETUSKIRI

               Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (edaspidi „EGF”) rahaliste toetuste suhtes kohaldatavad eeskirjad on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruses (EL) nr 1309/2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006
                  1
                (EGFi määrus).

               TAOTLUSE KOKKUVÕTE JA ANALÜÜS

                  Põhiandmed:

                  EGFi viitenumber
                        EGF/2016/000

                  Euroopa Komisjon
                        Tehniline abi

                  Halduskulud: eelarve (eurodes)
                        380 000

                  % halduskuludest (piirmäär: 0,5 %)
                        0,23 %

               EGFi määruse artikli 11 lõike 1 kohaselt võib komisjoni algatusel kasutada igal aastal tehnilise abi rahastamiseks maksimaalselt 0,5 % EGFi iga-aastasest maksimumsummast.

               Rahastatav tehniline abi ja eeldatavate kulude jaotus

               1.Vahendeid kasutatakse EGFi määruse artikli 11 lõigetes 1 ja 4 ning artikli 12 lõigetes 2, 3 ja 4 nimetatud kulude katmiseks järgmiselt.

               2.Järelevalve ja andmete kogumine. Komisjon kogub andmeid saadud, makstud ja lõpetatud taotluste ning kavandatavate ja rakendatud meetmete kohta. Need andmed tehakse kättesaadavaks veebisaidil ja koostatakse 2017. aastal esitatava kaheaastast ajavahemikku hõlmava aruande jaoks sobivas vormis. Eelnevate aastate tööl põhineva tegevuse maksumus on 20 000 eurot.

               3.Teave. Vastavalt EGFi määruse artikli 12 lõikele 2 on komisjon loonud oma kodulehe alajaotisse „Tööhõive, sotsiaalküsimused ja sotsiaalne kaasatus” fondi jaoks eraldi veebisaidi,
                  2
                mille haldamise eest ta vastutab, mida regulaarselt ajakohastatakse ja laiendatakse ning mille kogu uus teave tõlgitakse kõigisse ELi ametlikesse keeltesse. Suurendatakse üldist teadlikkust seoses fondiga ja soodustatakse fondi nähtavust. Fondi käsitletakse mitmesugustes komisjoni väljaannetes ja audiovisuaaltegevuses, nagu on sätestatud EGFi määruse artikli 11 lõikes 4. Kõigi nende meetmete maksumus 2016. aastal on hinnangute kohaselt 20 000 eurot.

               4.Teadmistebaasi / rakendusliidese loomine. Komisjon jätkab standardmenetluste väljatöötamist EGFi taotluste esitamiseks ja haldamiseks, kasutades selleks SFC2014-süsteemi,
                  3
                millesse loodavad rakendused ka integreeritakse. Seega lihtsustatakse EGFile taotluste esitamise protsessi ja kiirendatakse nende töötlemist ning ka aruandeid on süsteemist konkreetse vajaduse järgi lihtsam kätte saada. Selle aasta prioriteet on valmistada ette ja viimistleda iga EGFi juhtumi rakendamist käsitleva lõpparuande moodul, eesmärgiga leevendada liikmesriikide halduskoormust ja lõimida praeguse määruse kohased EGFi juhtumid algusest lõpuni SFC-süsteemi. Nende meetmete maksumus on hinnangute kohaselt 100 000 eurot, mis on fondi panus SFC-süsteemi arendamisse ja pidevasse hooldusse. Eelduste kohaselt säilitatakse kõnealust toetuste taset veel ühe aasta vältel, nii et kõik EGFi moodulid oleks võimalik SFC-süsteemi kanda, ning seejärel kulud vähenevad, kuna tähelepanu koondub hooldusele.

               5.Tehniline ja haldusabi. Fondi kontaktisikute eksperdirühm, kuhu kuulub üks liige igast liikmesriigist, peab kaks koosolekut (2016. aasta lõpus / 2017. aasta esimeses pooles), mille eeldatav maksumus kokku on 70 000 eurot.

               6.Lisaks korraldab komisjon liikmesriikide vahel kontaktide loomise edendamiseks kaks seminari, milles osalevad EGFi rakendusasutused ja sotsiaalpartnerid. Niivõrd kui see on võimalik, korraldatakse need umbes samadel kuupäevadel kui eksperdirühma koosolekud ja keskendutakse küsimustele, mis tekivad EGFi määruse praktilisel rakendamisel nn rohujuure tasandil. Need seminarid lähevad hinnanguliselt maksma 120 000 eurot.

               7.Hindamine. Vahehindamise riigihange viidi lõpule 2015. aastal eesmärgiga lõpetada hindamine 30. juuniks 2017, nagu on nõutud EGFi määruse artikli 20 lõike 1 punktis a. 2016. aastal on kavandatud 50 000 eurot selleks, et lõpetada aruanne ning tõlkida ja avaldada see õigeaegselt selle esitamiseks 2017. aasta keskpaiku. Hindamiskulusid 2017. aastal ei kavandata.

                        Tegevus

                        Hinnanguline arv

                        Tegevuse hinnanguline kulu
                           (eurodes)

                        Kogukulud
                           (eurodes)

                        Järelevalve ja andmete kogumine

                        Varieeruv

                        Varieeruv

                        20 000

                        Teavitamine

                        Varieeruv

                        Varieeruv

                        20 000

                        Teadmistebaasi / rakendusliidese loomine SFC-süsteemis

                        Varieeruv

                        Varieeruv

                        100 000

                        Tehniline ja haldusabi: EGFi kontaktisikute eksperdirühma koosolekud

                        2

                        35 000

                        70 000

                        Tehniline ja haldusabi: kontaktide loomise seminarid seoses fondi vahendite kasutamisega

                        2

                        60 000

                        120 000

                        Hindamine

                        Varieeruv

                        50 000

                        50 000

                        Eeldatavad kulud kokku

                        380 000

               Rahastamine

               8.Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020) artiklis 12 on sätestatud, et EGFi iga-aastane maksimumeelarve 2016. aastal on 150 miljonit eurot (2011. aasta hindades)
                  4
               .

               9.EGFi määruse artikli 11 lõike 1 kohaselt võib komisjoni algatusel kasutada tehnilise abi rahastamiseks maksimaalselt 0,5 % (st 828 060 eurot 2016. aastal) kättesaadavatest fondi vahenditest. Praegu on võimalik kasutada kogu 2016. aastaks ette nähtud summat, sest tehnilise abi osutamiseks ei ole veel ühtegi summat eraldatud. Kavandatav summa moodustab 0,23 % EGFi 2016. aastaks ettenähtud iga-aastasest maksimumeelarvest.

               10.EGFi vahendite kasutuselevõtmise ettepaneku kohta teevad otsuse Euroopa Parlament ja nõukogu ühiselt, nagu on sätestatud 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  5
                punktis 13.

               Seotud õigusaktid

               11.EGFi kasutuselevõtmise otsuse ettepaneku tegemisega samal ajal esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku 380 000 euro ümberpaigutamiseks asjakohasele eelarvereale.

               Maksete assigneeringute allikas

               12.Fondi eelarverealt eraldatavaid summasid kasutatakse tehnilise abi jaoks vajatava 380 000 euro suuruse summa katmiseks.

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               milles käsitletakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtmist (EGF/2016/000 TA 2016 – Tehniline abi komisjoni algatusel)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1309/2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006,
                  6
                eriti selle artikli 11 lõiget 2,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  7
                eriti selle punkti 13,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (edaspidi „fond”) loodi selleks, et toetada koondatud töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid, kelle tegevus on lõppenud maailma kaubanduses globaliseerumise tagajärjel toimunud oluliste struktuurimuutuste tõttu, määruses (EÜ) nr 546/2009
                  8
                käsitletud ülemaailmse finants- ja majanduskriisi jätkumise või uue ülemaailmse finants- ja majanduskriisi tagajärjel, ning aidata neil tööturule naasta.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artikli 12 kohaselt ei tohi EGFist antav toetus ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 150 miljonit eurot (2011. aasta hindades).

               (3)Määruse (EL) nr 1309/2013 kohaselt võib komisjoni algatusel kasutada tehnilise abi rahastamiseks kõige rohkem kuni 0,5 % fondi iga-aastasest maksimumsummast.

               (4)Seega tuleks komisjoni algatusel antava tehnilise abi (summas 380 000 eurot) rahastamiseks võtta kasutusele fondi vahendid,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu 2016. aasta üldeelarvest võetakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi raames kasutusele 380 000 eurot kulukohustuste ja maksete assigneeringutena.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 855.

                     (2)
                  http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=326&langId=et

                     (3)
                  https://ec.europa.eu/sfc/en/2014/about-sfc2014

                     (4)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (5)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 855.

                     (7)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (8)
                  ELT L 167, 29.6.2009, lk 26.


|

52011PC0532

Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse Ühendkuningriigil kohaldada vähendatud maksumäära Sise- ja Välis-Hebriididel, Põhjasaartel, Clyde’i lahe saartel ja Scilly saartel tarbitavate mootorikütuste suhtes kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19  /* KOM/2011/0532 lõplik - 2011/0232 (NLE) */

	SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTEnergiatoodete ja elektrienergia maksustamine on Euroopa Liidus reguleeritud nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ[1] (edaspidi „energia maksustamise direktiiv” või „direktiiv”).Direktiivi artikli 19 lõikes 1 on sätestatud, et lisaks eelkõige artiklite 5, 15 ja 17 sätetele võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või vähendada maksustamistaset teatavatel poliitilistel kaalutlustel.Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil (edaspidi „Ühendkuningriik”) kehtestada mootorikütuste (nimelt bensiin ja diislikütus) vähendatud aktsiisimäär Sise- ja Välis-Hebriididel, Põhjasaartel, Clyde’i lahe saartel (kõik asuvad Šotimaa rannikul) ja Scilly saartel (asuvad Inglismaa edelarannikul). Ühendkuningriigi esitatud teabe põhjal on kütuse hind nendes piirkondades, mis saaksid meetmest kasu, keskmiselt 0,10 Inglise naela (umbes 0,11 eurot) liitri kohta kõrgem kui riigi teistes osades. Kõrgem hind neis piirkondades tuleneb suurematest transpordi- ja turustamiskuludest ning väikesest rahvaarvust. Meetme eesmärk on leevendada teataval määral mootorikütuste kõrgeid hindu konkreetsetes piirkondades.Taotlus ja selle üldine taustDirektiivi artikli 19 lõikega 1 on ette nähtud, et nõukogu võib komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või vähendada maksustamistaset teatavatel poliitilistel kaalutlustel.Direktiivi artiklist 19 lähtuvalt teavitasid Ühendkuningriigi ametiasutused 23. märtsi 2011. aasta kirjaga komisjoni sellest, et nad kavatsevad kohaldada vähendatud määra. Kütuseaktsiisi vähendatud määr oleks 0,05 Inglise naela (umbes 0,06 eurot) liitri kohta madalam Ühendkuningriigis kehtivast standardmäärast (0,59 Inglise naela või umbes 0,68 eurot). See tähendaks, et vähendatud määr jääks ikkagi kõrgemale praegusest ELi alammäärast, mis on pliivaba bensiini puhul 359 eurot 1 000 liitri kohta ja gaasiõli puhul 330 eurot 1000 liitri kohta.Ühendkuningriik on taotlenud luba kohaldada vähendatud määra kuue aasta jooksul, mis on direktiivi artikli 19 lõikes 2 märgitud maksimaalne ajavahemik.Ühendkuningriigi ametiasutuste sõnul on kütuse hind Šoti saartel umbes 0,10 Inglise naela (umbes 0,11 eurot) liitri kohta kõrgem ülejäänud Ühendkuningriigi keskmisest. Scilly saartel on see veelgi kõrgem, olles umbes 0,25 Inglise naela (umbes 0,28 eurot) liitri kohta üle Ühendkuningriigi keskmise. Hinna 0,05 Inglise naela (umbes 0,06 euro) suurune vähendamine liitri kohta ei kataks küll kogu hinnaerinevust, kuid kompenseeriks tarbijatele mõningal määral kõrgemat hinda, mida nad peavad maksma.Kõrge hind tuleneb neis piirkondades kütuse müügiga kaasnevatest lisakuludest. Ühendkuningriigi ametiasutused toovad välja kaks peamist põhjust, miks need kulud on suuremad:1.  Suuremad transpordi- ja turustamiskulud kütuse tarnimisel saartele, mis tulenevad täiendavatest kuludest seoses mere- või maanteetranspordiga (pikemad vahemaad ja suurem ajakulu), praamikuludest, terminali käitamiskuludest ja tarnete juurdehindlusest, mis on seotud väikeste kütusemahtude tarnimisega. Erinevalt saartest jäävad Inglismaa ja Walesi maismaapiirkonnad 100 miili (umbes 160 km) kaugusele vähemalt ühest rafineerimistehasest ning neid on võimalik teenindada otse paakautode abil. Šoti saartele transportimise puhul on kulud hinnanguliselt vähemalt 0,03 Inglise naela liitri kohta suuremad võrreldes transportimisega Šotimaa maismaaosasse.2.  Teenindatava elanikkonna väike arv (100 saarel kokku 82 000 vähemalt 16aastast inimest) ning müügikoha kohta müüdava kütuse väike maht tähendavad, et püsikulud tuleb jaotada väikese müügimahu peale. Konkreetsemalt on neis piirkondades kokku 65 tanklat. Personali, rendi, tariifide, kütte, valgustuse, vee, hoolduse ja remondiga seotud püsikulud peavad kajastuma kütuseliitri lõplikus tanklahinnas. Shetlandi saartel, Orkney saartel ja Hebriididel jääb ühe müügikoha keskmine kütuse müügimaht 0,25 ja 0,6 miljoni liitri vahele aastas, kusjuures ülejäänud Šotimaal on see näitaja 3,8 miljonit liitrit aastas. Tankla käitamisega seotud kulude katmiseks peaks 0,25–0,6 miljoni liitri müümisel olema marginaal liitri kohta 0,07–0,15 Inglise naela, kusjuures 3,8 miljoni liitri müümisel peaks see olema 0,033 Inglise naela liitri kohta.Suurenenud ühikukulust põhjustatud kõrgematest hindadest tulenev halvem olukord on Ühendkuningriigi ametiasutuste sõnul probleem kohaliku elanikkonna jaoks, sest paljud elanikud peavad lähima linnakeskuseni jõudmiseks läbima märkimisväärseid vahemaid, sest nad sõltuvad sageli eratranspordist, ning sellepärast, et meetmest kasu saavates piirkondades on sissetulek suhteliselt väike.Meetme toimimineÜhendkuningriigis lisatakse aktsiisimaks mootorikütustele siis, kui kütus lahkub rafineerimistehasest, kui kütus imporditakse või kui kütus lahkub aktsiisilaost. Sel hetkel oleks keeruline määrata kindlaks abikõlblikele piirkondadele ette nähtud kütuse hulka.Seetõttu toimub aktsiisi vähendamine müügipunktis abikõlblikel saartel ning sel viisil välditakse mis tahes riski, mis tuleneb vähendatud maksumääraga kütuse kõvalejuhtimisest. Saartel tegutsevad kütuse jaemüüjad registreeritaks maksu- ja tolliametis kui heakskiidetud jaemüüjad ning nad peaksid vähendama kütuseliitri hinda summa võrra, mille võrra vähendati aktsiisi. Neil omakorda oleks õigus korrapäraselt nõuda maksu- ja tolliametilt aktsiisitagastust müüdud kütuseliitrite alusel.KohaldamisalaMeetme territoriaalsesse kohaldamisalasse kuuluvad kõik Sise- ja Välis-Hebriidid, Põhjasaared, Clyde’i lahe saared (kõik asuvad Šotimaa rannikul) ja Scilly saared (asuvad Inglismaa edelarannikul). Meede on suunatud eraisikutele, kuid madalamat maksumäära kohaldatakse kõikide ostude, sealhulgas kaubanduslikul otstarbel tehtud ostude suhtes. Ühendkuningriigi ametiasutuste esitatud teabe kohaselt oli saartel registreeritud sõidukitest 2009. aastal 85 % eraomandis ja 15 % ettevõtjate omandis.Ühendkuningriigi ametiasutuste argumendid seoses kõnealuse meetme mõjuga siseturuleÜhendkuningriigi ametiasutused ei arva, et meede mõjutaks siseturu nõuetekohast toimimist. Saarte suurimad organisatsioonid on avaliku sektori asutused, näiteks kohalikud ametiasutused ja tervishoiuteenuste pakkujad. Saartel on erinevate valdkondade ettevõtjaid, kuid nende käive on tavaliselt väiksem Ühendkuningriigi keskmisest. Ühendkuningriigi ametiasutuste sõnul on asjaomastes piirkondades paiknevate ettevõtjate keskmine käive umbes 1,4 miljonit Inglise naela, kusjuures Ühendkuningriigi keskmine on umbes 5,7 miljonit Inglise naela.Ühendkuningriik rõhutab, et aktsiisi vähendamine ei kata kogu hinnaerinevust saarte ja Ühendkuningriigi maismaaosa vahel, mistõttu ei oleks inimeste jaoks majanduslikult kasulik reisida maismaalt saartele, et saada kasu erikorrast.Peale selle pakuvad Ühendkuningriigi sõnul meetmest kasu saavad ettevõtted vaid väikest konkurentsi turul, kus nad tegutsevad.Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidNõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik.Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohase meetme hindamineTeatavad poliitilised kaalutlusedDirektiivi artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus on sätestatud järgmine:„Lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.”Ühendkuningriigi kavandatud meede hõlmab riigi territooriumi teatavatel osadel, nimelt kõikidel Sise- ja Välis-Hebriididel, Põhjasaartel, Clyde’i lahe saartel (kõik asuvad Šotimaa rannikul) ja Scilly saartel (asuvad Inglismaa edelarannikul) tarnitud mootorikütuse aktsiisi vähendamist. Eesmärk on lähendada nende piirkondade tanklahinnad Ühendkuningriigi keskmistele tanklahindadele. Neis piirkondades tuleneb kõrgem ühikukulu ja seega ka kõrgem tanklahind suurematest transpordi- ja turustamiskuludest ning väiksemast mastaabisäästust.Kokkuvõttes võib öelda, et soov kohaldada asjaomastes piirkondades mootorikütuste suhtes vähendatud aktsiisimäära nende piirkondade geograafiliste eritingimuste tõttu põhineb teatavatel poliitilistel kaalutlustel.Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaMeetme eesmärk on osaliselt tasakaalustada kütuse kõrgemaid ühikukulusid ja seeläbi ka tanklahindu asjaomastel saartel, tehes seda otsese maksuvähenduse kaudu müügipunktis.Meetme puhul piirdutakse vaid eesmärgi saavutamiseks vajalikuga. Eelkõige puudutab maksuvähendus saartel müüdavat (suhteliselt väikest hulka) kütust.Peale selle vähendatakse aktsiisi summas, mis ei kata kõiki neis piirkondades kütuse müümisega seotud lisakulusid ning samuti ei kata maksuvähendus kogu erinevust saartel ja maismaal kohaldatavate kütusehindade vahel.Seoses sellega märgib komisjon, et aktsiisi vähendatakse 0,05 Inglise naela võrra tooteliitri kohta. Ühendkuningriigi ametiasutuste esitatud teabe kohaselt oleks hõlmatud territooriumide puhul täiendavad transpordikulud ikkagi 0,03 Inglise naela liitri kohta suuremad Ühendkuningriigi keskmisest ning tanklate käitamisega seotud kulud on hinnanguliselt suuremad, mille tõttu on juurdehindlus umbes 0,07–0,15 Inglise naela liitri kohta, kusjuures Ühendkuningriigi keskmine on 0,033 Inglise naela liitri kohta.Selle tulemusel säilitatakse energiakasutuse tõhusust soodustav maksustiimul, mis on vähemalt samaväärne maismaal kehtiva stiimuliga.Peale selle, vaatamata maksuvähendusele jääb asjaomastes geograafilistes piirkondades tarbitava kütuse puhul maksukoorem siiski kõrgemaks võrreldes direktiivis 2003/96/EÜ sätestatud madalaima maksustamistasemega.Seega võib järeldada, et meede on kooskõlas liidu tervise-, keskkonna-, energia- ja transpordipoliitikaga.Kirjeldatud asjaolude põhjal tundub meede olevat vastuvõetav ka siseturu nõuetekohase toimimise ja ausa konkurentsi tagamise vajaduse vaatenurgast. Eelkõige, kuna meetmega hõlmatud piirkond koosneb saartest ja aktsiisimäära vähendatakse mõõdukalt, ei eeldata, et see toob kaasa muutuse kütusetarbimises, meelitades ligi tarbijaid väljastpoolt neid piirkondi.Meetme kohaldamisaeg ja energia maksustamist käsitleva ELi raamistiku väljatöötamineKomisjon soovitab määrata kohaldamisajaks direktiivis 2003/96/EÜ lubatud maksimaalse tähtaja, st kuus aastat. See ajavahemik tundub asjakohane, et anda Ühendkuningriigi ametiasutustele võimalus koguda teavet meetme tulemuste hindamiseks ning pakkuda meetmest kasu saavatele ettevõtjatele ja tarbijatele piisaval määral kindlust.Kuid selleks, et mitte kahjustada kehtiva õigusraamistiku tulevast üldist arengut, on asjakohane sätestada, et kui nõukogu peaks aluslepingu artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning praegu antav luba ei oleks sellega kooskõlas, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama neid muudetud eeskirju.Konkreetsemalt viidatakse komisjoni 13. aprillil 2011 esitatud ettepanekule (KOM(2011) 169). Selle ettepaneku kohaselt hakkaksid energia maksustamise sätted koosnema kahest elemendist. See süsteem erineks direktiivis 2003/96/EÜ sätestatud praegu kehtivast süsteemist, millele praegu antav luba tugineb.Kui nõukogu peaks sellise uue süsteemi vastu võtma ning kui komisjon peaks leidma, et käesoleva otsusega ette nähtud luba on ikka veel õigustatud, vaatab komisjon kindlasti ja õigeaegselt läbi kõik Ühendkuningriigi esitatud samalaadse loa taotlused, mida on kohandatud sellest uuest süsteemist lähtuvalt, nii et oleks tagatud käesoleva ettepaneku artikli 2 lõikega 1 ette nähtud järjepidevus.Riigiabi eeskirjadPärast Ühendkuningriigi ametiasutuste kavandatud maksuvähendust oleksid asjaomastes piirkondades bensiini ja diislikütuse maksumäärad endiselt kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 7 ette nähtud madalaima maksustamistasemega. Seetõttu kuulub meede nn üldise grupierandi määruse (määrus (EÜ) nr 800/2008)[2] reguleerimisalasse ning on sellest tulenevalt vabastatud etteteatamiskohustusest.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSEDKonsulteerimine huvitatud isikutegaKäesolev ettepanek põhineb Ühendkuningriigi esitatud taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust liikmesriiki.Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.Mõju hindamineKäesolevas ettepanekus käsitletakse ühe liikmesriigi taotlusel talle antud luba.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGEttepaneku eesmärk on lubada Ühendkuningriigil rakendada erandit nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ üldsätetest ja kohaldada kindlaksmääratud piirides erinevaid maksumäärasid gaasiõli ja pliivaba bensiini suhtes.Õiguslik alusNõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.Subsidiaarsuse põhimõteEuroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 113 hõlmatud kaudse maksustamise valdkond ei ole ELi toimimise lepingu artikli 3 kohaselt iseenesest ühenduse ainupädevuses.Samas on liikmesriikide kattuv pädevus selles valdkonnas ühenduse kehtiva õigusega rangelt reguleeritud ja piiratud. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohaselt võib üksnes nõukogu lubada liikmesriigil kehtestada selle sätte kohaseid täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi. Liikmesriigid ei saa nõukogu asemel seda otsust vastu võtta.Ettepanek on seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Maksuvähendus ei ületa kõnealuse eesmärgi saavutamiseks vajaminevat.Vahendi valikKavandatav vahend: nõukogu otsus.Direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19 on ette nähtud üksnes kõnealust liiki õigusakt.4. MÕJU EELARVELEMeetmega ei kaasne ühendusele rahalist ega halduskoormust. Ettepanek ei mõjuta seega ühenduse eelarvet.2011/0232 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Ühendkuningriigil kohaldada vähendatud maksumäära Sise- ja Välis-Hebriididel, Põhjasaartel, Clyde’i lahe saartel ja Scilly saartel tarbitavate mootorikütuste suhtes kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[3] eriti selle artikli 19 lõiget 1,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:3.  Ühendkuningriik küsis 23. märtsi 2011. aasta kirjaga luba kohaldada gaasiõli ja pliivaba bensiini suhtes vähendatud aktsiisimäära vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 Sise- ja Välis-Hebriididel, Põhjasaartel, Clyde’i lahe saartel (kõik asuvad Šotimaa rannikul) ja Scilly saartel (asuvad Inglismaa edelarannikul).4.  Neis piirkondades on gaasiõli ja pliivaba bensiini hinnad kõrgemad ülejäänud Ühendkuningriigi territooriumil kehtivatest keskmistest hindadest ning seetõttu on kohalikud kütusetarbijad kehvemas olukorras. Hinnaerinevus tuleneb tooteühikuga seoses tehtavatest täiendavatest ühikukuludest, mis tulenevad saarte geograafilisest paiknemisest, nende väikesest rahvaarvust ja suhteliselt väikeste kütusemahtude tarnimisest.5.  Maksuvähendus ei ole suurem, kui on vajalik nende täiendavate ühikukulude hüvitamiseks, mida peavad kandma asjaomastes geograafilistes piirkondades paiknevad tarbijad.6.  Vähendatud maksumäärad jäävad kõrgemateks direktiivi 2003/96/EÜ artiklis 7 sätestatud alammääradest.7.  Pidades silmas asjaolu, et meedet kohaldatakse saarepiirkondade suhtes ning et maksumäära vähendatakse mõõdukalt, ei põhjusta meede mingeid liikumisi, mis oleksid konkreetselt seotud kütuse tarnimisega.8.  Sellest tulenevalt on meede vastuvõetav siseturu nõuetekohase toimimise ja ausa konkurentsi tagamise vajaduse seisukohast ning on kooskõlas Euroopa Liidu tervise-, keskkonna-, energia- ja transpordipoliitikaga.9.  Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikest 2 tuleneb, et kõik selle artikli alusel antavad load peavad olema ajaliselt rangelt piiritletud. Selleks et pakkuda asjaomastele ettevõtjatele ja tarbijatele piisaval määral kindlust, antakse luba kuueks aastaks. Kuid selleks, et mitte kahjustada kehtiva õigusraamistiku tulevast üldist arengut, on asjakohane sätestada, et kui nõukogu peaks aluslepingu artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning praegu antav luba ei oleks sellega kooskõlas, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama neid muudetud süsteemi käsitlevaid eeskirju,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 11. Käesolevaga lubatakse Ühendkuningriigil kohaldada vähendatud maksumäära pliivaba bensiini ja gaasiõli suhtes kõikidel Sise- ja Välis-Hebriididel, Põhjasaartel, Clyde’i lahe saartel ja Scilly saartel.Riikliku standardmaksumäära vähendamine vastavalt pliivaba bensiini või gaasiõli puhul ei ole suurem kui neis geograafilistes piirkondades jaemüügiga kaasnevad lisakulud võrreldes Ühendkuningriigis jaemüügiga kaasnevate keskmiste kuludega ning see vähendamine ei ole suurem kui 50 Inglise naela 1 000 tooteliitri kohta.2. Vähendatud määr peab vastama direktiiviga 2003/96/EÜ ette nähtud nõuetele ning eelkõige selle artiklis 7 sätestatud alammääradele.Artikkel 2Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. novembrist 2011 ning see kaotab kehtivuse 31. oktoobril 2017.Kui nõukogu peaks aluslepingu artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning praegu antav luba ei oleks sellega kooskõlas, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama neid muudetud süsteemi käsitlevaid eeskirju.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.[2] Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), ELT L 214, 9.8.2008.[3] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.


				|

		52013PC0839

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes teatavate kaudsete maksude vähendatud määra ning muudetakse otsust 2007/659/EÜ /* COM/2013/0839 final - 2013/0413 (CNS) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
EÜ asutamislepingu artikli 299
lõike 2 (nüüd ELi toimimise lepingu artikkel 349) põhjal vastu võetud
nõukogu 9. oktoobri 2007. aasta otsusega 2007/659/EÜ, mida on
muudetud nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsusega 896/2011/EL,
lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud ja
Mandri-Prantsusmaal müüdava traditsioonilise rummi suhtes vähendatud
aktsiisimäära, mis võib olla väiksem direktiiviga 92/84/EMÜ kehtestatud
aktsiisi alammäärast, kuid peab moodustama vähemalt 50 % harilikust riiklikust
alkoholiaktsiisist. Absoluutse alkoholi aastakvoot, mille suhtes kohaldatakse
vähendatud aktsiisi, on 120 000 hl. Selle erandi kohaldamine lõppes
31. detsembril 2013.
Käesoleva meetme eesmärk on hüvitada Prantsusmaa
ülemeredepartemangude tootjatele nende ebasoodsam konkurentsiolukord, mis on
tingitud nende piirkondade kaugusest, saarelisest asendist, väikesest
pindalast, keerulisest reljeefist ja kliimast ning asjaolust, et nende majandus
sõltub väikesest arvust toodetest (eelkõige suhkruroo, suhkru ja rummi
väärtusahelast) – s.o teguritest, mille püsiv laad ja koosmõju takistavad
oluliselt nende piirkondade arengut.
12. märtsil 2013 palusid Prantsusmaa
ametiasutused komisjoni esitada ettepanek võtta vastu nõukogu otsus, millega
pikendataks nõukogu otsuse 2007/659/EÜ kohaldamise aega samadel tingimustel
veel seitsmeks aastaks ehk 31. detsembrini 2020. Seda taotlust täiendati
ja muudeti 3. juulil ja 2. augustil 2013. Eelkõige palusid
Prantsusmaa ametiasutused komisjoni laiendada nõukogu otsuse reguleerimisala,
et kohaldada otsust ka alkohoolsetelt jookidelt kogutava maksu „cotisation sur les boissons alcooliques” (tuntud ka
nime all „vignette sécurité sociale” (VSS)) suhtes, mis läheb riiklikusse tervisekindlustusfondi, et tasakaalustada selle
tootega liialdamisel tekkivaid terviseriske, ning muuta tagasiulatuvalt, st
alates 1. jaanuarist 2012, nõukogu otsust 2007/695/EÜ, et hõlmata sellega
VSS, nii et nõukogu otsuses 2007/659/EÜ loetletud neljas Prantsusmaa
äärepoolseimas piirkonnas toodetud traditsioonilise rummi suhtes saaks
kohaldada vähendatud määra.
2.           PRANTSUSMAA JA EUROOPA
RUMMITURU JA ERANDI KIRJELDUS
Euroopa rummituru suurus on aja jooksul kõikunud:
selle üldine kasv oli 1980ndate lõpus umbes 250 000 absoluutse alkoholi
hektoliitrilt 300 000 absoluutse alkoholi hektoliitrile ja nüüdseks on see
suurenenud 800 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini (tabel 1).
Kui Euroopa rummituru suurus 1980ndate lõpust
kuni tänaseni on peaaegu kolmekordistunud, siis Euroopa turul müüdud,
Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummikogused on 1990ndate algusest
kuni tänaseni vaid kahekordistunud ning suurenesid 1980ndate lõpust kuni tänaseni
vaid 50 %. Selle tulemusel vähenes Prantsusmaa ülemeredepartemangudest
pärit rummi osakaal kogu Euroopa turul 1980ndate lõpu umbes 50 %-lt praegusele
ligikaudu 25 %-le, kuhu see on ilmselt püsima jäänud.
Aastatevahelised kõikumised kogu Euroopa turul
on olnud näiteks ajavahemikel 2002/2004 ja 2007/2010 pluss/miinus
150 000 hl absoluutset alkoholi või 20 % aasta jooksul turul
müüdud kogusest. Need kõikumised kajastusid nii kolmandatest riikidest kui ka
Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummi müügimahtudes. 2011. aastal
olid importrummi peamised päritoluriigid Kuuba, Venezuela, Brasiilia, Ameerika
Ühendriigid ja Mehhiko. Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud rummi
eksporditi peamiselt Mandri-Prantsusmaale (71 %) ja teistesse ELi
riikidesse (27 %), eeskätt Hispaaniasse ja Saksamaale.
Tabel 1
Suundumused
Euroopa rummiturul
(absoluutse
alkoholi hektoliitrites)
 Aasta || Kokku || Kolmandatest riikidest pärit rumm || Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rumm || Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummi osakaal (%)
 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 %
 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %
 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %
 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %
 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %
 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %
 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %
 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %
 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %
 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %
 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %
 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %
 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %
 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %
 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %
 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %
 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %
 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %
 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %
 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %
 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %
 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %
 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %
 2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 %
 2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 %
 2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 %
 2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 %
Allikas: Eurostat
Kui võrrelda Euroopa turul toimunud arengut
viimasel kümnendil, st 2000. aastast kuni 2010.–2012. aastani
Mandri-Prantsusmaa turul toimunuga, on näha, et teatavad mustrid on omased
mõlemale turule, ent Mandri-Prantsusmaa turul avalduvad need dünaamilisemalt
(tabel 2).
·
Kui kogu Euroopa rummituru aastane kasv ulatus
keskmiselt kahe või kolme protsendini, siis Mandri-Prantsusmaa turul oli kasv sellest
peaaegu kaks korda suurem.
·
Kui kolmandatest riikidest imporditud rummikogused
suurenesid aastatel 2000–2010 kogu Euroopa turul umbes 50 000 absoluutse
alkoholi hektoliitri võrra, siis Prantsusmaa turul, mis moodustab kogu Euroopa
turust veerandi, oli kasv ligikaudu 20 000 hektoliitrit absoluutset
alkoholi.
Tabel 2
Suundumused Mandri-Prantsusmaa
rummiturul
(absoluutse alkoholi hektoliitrites)
   || Lubatud tarbimisse vähendatud aktsiisimääraga || Kvoodiväliselt || Kolmandatest riikidest || Kokku
 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300
 2001 || 86 200 || 26 500 ||   ||
 2002 || 86 900 || 37 000 ||   ||
 2003 || 86 400 || 26 200 ||   ||
 2004 || 87 900 || 30 800 ||   ||
 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000
 2006 || 90 000 || 33 500 ||   ||
 2007 || 96 100 || 33 500 ||   ||
 2008 || 99 500 || 33 000 ||   ||
 2009 || 102 400 || 32 400 ||   ||
 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300
 2011 || 108 900 || 28 500 ||   ||
 2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170
Allikas: Prantsusmaa ametiasutuste arvutused
Prantsusmaa ametiasutuste andmeil suurenes
väljastpoolt ELi pärit rummi turuosa Mandri-Prantsusmaa turul 2000. aasta
vähem kui 1 %-lt 4,2 %-le 2005. aastaks, 12 %-le 2010. aastaks
ja 13,7 %-le 2012. aastaks. Sama ajavahemiku jooksul kahanes kõnealuse
impordi turuosa kogu Euroopa turul 77 %-lt 75 %-le.
Peamine põhjus, miks traditsioonilisel rummil
on Prantsusmaa turul tugev positsioon, on see, et omades õigust vähendada
aktsiisi nii, et see moodustab harilikust määrast vähemalt 50 %, kohaldab
Prantsusmaa traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisi. Pealegi on riik
kohaldanud sellist vähendamist alates 2012. aastast ka VSSi suhtes, et
hüvitada VSSi arvutamise meetodis toimunud muudatused (VSSi arvutamine
hektoliitri põhjal asendus VSSi arvutamisega absoluutse alkoholi hektoliitri
põhjal), mis andis kolmandatest riikidest pärit rummile traditsioonilise kange
rummi ees eelise. Kui mõlemad maksud kokku liita, kohaldab Prantsusmaa nüüd
traditsioonilise rummi suhtes maksu 1 264,20 eurot absoluutse
alkoholi hektoliitri kohta ja kolmandatest riikidest pärit rummi suhtes maksu 2 193,00
eurot absoluutse alkoholi hektoliitri kohta (tabel 3).
Tabel 3
Traditsioonilise
rummi ja konkureeriva rummi aktsiis ja VSS
absoluutse alkoholi hektoliitri kohta
 Aasta || Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rumm || Mujalt pärit rumm || Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummile võimaldatav eelis
 Aktsiis || VSS[1] || Kokku || Aktsiis || VSS[2] || Kokku || eurodes absoluutse alkoholi hektoliitri kohta || hariliku määra vähendus
 2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 %
 2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 %
 2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 %
 2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 %
 2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 %
 2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 %
Allikas: Prantsusmaa ametiasutuste arvutused
See poliitika on aidanud hoida
traditsioonilise rummi turuosa Mandri-Prantsusmaa turul 87 % juures, mis
on märksa suurem selle rummi turuosast ülejäänud ELi turul, kus see piirdub
vaid pisut enamaga kui 10 %. Teiselt poolt on see aga saavutatud
Prantsusmaa maksuasutuste saamata jäänud tulu hinnaga. Võib öelda, et saamata
jäänud tulu on tõepoolest suurenenud umbes 70 miljonilt eurolt 2007. aastal
enam kui 120 miljonile eurole 2012. aastal, kui võtta arvesse nii
vähendatud aktsiise ja VSSe kui ka saamata jäänud käibemaksutulu[4] (tabel 4).
Tabel 4
Traditsioonilise
rummi aktsiisi ja VSSi vähendamise tagajärjel saamata jäänud tulu
   || Kvoodi raames Prantsusmaal müüdud Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummi kogus[5] (absoluutse alkoholi hektoliitrites) || Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummi ja muu alkoholi aktsiisi erinevus[6] (eurodes absoluutse alkoholi hektoliitri kohta) || Prantsusmaa ülemeredepartemangudest pärit rummi maksumäärade vähendamise tagajärjel saamata jäänud aktsiisi- ja VSSi tulu (miljonites eurodes) ||   Saamata jäänud käibemaksutulu (19,6 % aktsiisist ja VSSist) (miljonites eurodes)
 2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6
 2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0
 2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5
 2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6
 2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0
 2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0
Allikas: Prantsusmaa ametiasutuste arvutused
3.           KULUHALVEMUS JA ERANDI
PROPORTSIONAALSUS
Prantsusmaa ülemeredepartemangude
traditsioonilise rummi tootjatele ette nähtud kompensatsioonimeetmete
proportsionaalsuse puhul tuleb arvesse võtta kolme tegurit:
·
erinevus toomiskuludes (ja veokuludes),
·
erinevus turustuskuludes, mille põhjuseks on
suuremate pudelite ja suurema alkoholisisaldusega rummi suhtes kohaldatav
kõrgem aktsiis ja VSS,
·
traditsioonilise rummi turuosa areng nii
Prantsusmaa kui ka kogu Euroopa turul.
Viimati nimetatud kontekstis on eespool
esitatud näitajad juba osutanud sellele, et traditsioonilise rummi turuosa
Mandri-Prantsusmaal (kus seda subsideeritakse) tundub jätkuvalt vähenevat,
samal ajal kui ülejäänud Euroopa turul (kus seda ei subsideerita) tundub see
olevat stabiliseerunud.
3.1       Tootmiskulude erinevus
Parim lähtepunkt, kust alustada selle
hindamist, kui suur on äärepoolseimate piirkondade eripärade ja kitsenduste
kahjulik mõju rummitootjatele rahalises mõttes, on erinevus tootmiskuludes, kui
võrrelda rummiga, mida toodetakse maailma muudes piirkondades, võttes ka
arvesse Mandri-Euroopasse või -Prantsusmaale laevatamise kulusid.
Hoolimata kõikidest püüdlustest ajakohastada
Prantsusmaa äärepoolseimates departemangudes suhkruroo, suhkru ja rummi
väärtusahelat, on turustamiskõlbliku rummi tootmine Prantsusmaa esitatud teabe
kohaselt seal ligikaudu kolm korda kallim, kui maailma muudes piirkondades. Kui
Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud rummi saab importida kuludega (k.a
veo- ja kindlustuskulud), mis on umbes 300 eurot absoluutse alkoholi
hektoliitri kohta, siis maailma muudes piirkondades toodetud rummi saab
importida hinnaga umbes 100 eurot absoluutse alkoholi liitri kohta
(tabel 5).
Tabel 5
Traditsioonilise rummi ja
kolmandatest riikidest pärit rummi kuluerinevused
(pärast maksude
mahaarvamist) hariliku maksumäära korral
(absoluutse alkoholi liitri ja pudeli kohta)
   || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Ülemeredepartemangudest pärit rumm || Kolmandatest riikidest pärit rumm ||
   || 70cl 40° || 70cl 42° || 70 cl 50° || 1 liiter 40° || 1 liiter 50° || 1 liiter 55° || 1 liiter 59° || 70 cl 37,5° ||
 Kulud vaadirummi puhul absoluutse alkoholi liitri kohta (sh kindlustus- ja veokulud) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 ||
 A. Rummi kulud || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 ||
 B. Lossimiskulud || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 ||
 C. Tollimaksud || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 ||
 D. Villimiskulud || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 ||
 E. Lossimisjärgsed tööjõukulud || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 ||
 F. Maismaatransport || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 ||
 Punktid A–F kokku || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 ||
 G. Aktsiis || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 ||
 H. Sotsiaalkindlustus-maksed (cotisation sur les boissons alcooliques) || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 ||
 Käibemaks || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 ||
 Müügihind (koos kõikide maksudega) enne turustus- ja müügimarginaali || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 ||
 Müüdud pudelite arv tuhandetes (Nielseni 2011. aasta andmebaas) || 9029,9 || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 ||
3.2       Turustuskulude erinevus
Nende kulude erinevust võimendab asjaolu, et
Prantsusmaal müüdav traditsiooniline rumm on tavaliselt suurema
alkoholisisaldusega (37,5° asemel 40°, 42°, 50°, 55° ja 59°) ja suuremates
pudelites (0,7-liitriste pudelite asemel liitristes pudelites). Suurem
alkoholisisaldus toob omakorda kaasa suuremad aktsiisid, suurema VSSi (alates
2012. aastast) ja lisaks igalt müüdud rummiliitrilt suurema käibemaksu. Selle
tulemusel võib kuluhalvemus (hõlmab makse) jääda 0,7-liitriste pudelite puhul,
kus rummi maksimaalne alkoholisisaldus on 50°, vahemikku 0,95–3,07 eurot
ja võib ulatuda 10,47 euroni liitriste pudelite puhul, kus rummi
maksimaalne alkoholisisaldus on 59° (tabel 5).
Seega ei tulene traditsioonilise rummi
turustamise kuluhalvemus mitte üksnes suurematest tootmis- ja
transpordikuludest, vaid ka suurematest turustuskuludest, mis on seotud
Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud rummi nn traditsioonilise laadiga
ja mis väljenduvad traditsioonilise rummi turustamise eripärast (suurem alkoholisisaldus
ja suuremad pudelid) tulenevates kõrgemates riiklikes maksudes.
On tõsi, et vaid kolmandik traditsioonilisest
rummist turustatakse pudelites, mis sarnanevad mõnevõrra konkureerivate toodete
pudelitele, st 0,7-liitristes pudelites, kus rummi alkoholisisaldus on 40°
(mitte 37,5°). Kui kasutada neid pudeleid võrdlusalusena, et arvutada välja
kuluerinevus (pärast maksude mahaarvamist) võrreldes teiste tarnetega, oleks
kulude vahe umbes 340 eurot absoluutse alkoholi hektoliitri kohta ehk see moodustaks
umbes 20 % 2012. aastal kohaldatud harilikust aktsiisimäärast. Võttes
arvesse eespool esitatud argumente proportsionaalsuse kohta, võib selle
kuluhalvemuse (pärast maksude mahaarvamist) hüvitamist pidada ikkagi proportsionaalseks.
Peale selle – ehkki aktsiisi ja VSSi
vähendamise (tabel 6) tulemusel müüakse traditsioonilist rummi märksa
madalamate hindadega kui võrreldavat rummi, mida imporditakse kolmandatest
riikidest, ei hoidnud see siiski ära seda, et osa selle rummi
Mandri-Prantsusmaa turuosast läks viimasel kümnendil üle konkurentidele. See
viitab sellele, et traditsiooniline rumm tundub kuuluvat turusegmenti, kus
(suhteline) hinnatõus põhjustab turuosa vähenemise, samal ajal kui täiendav
(suhteline) hinnalangus ei too kaasa turuosa suurenemist.
Tabel 6
Rummi jaemüügihinnad Prantsusmaal
2008–2012, eurodes pudeli kohta
                                                2008    2009    2010    2011    2012
Kolmandatest riikidest pärit rumm
Havana club (70 cl, 37,5°)      13,57   14,11   14,42   14,65   15,90
Bacardi (70 cl 37,5°)               13,44   13,89   14,25   14,21   14,92
Traditsiooniline rumm
Saint James (70 cl, 40°)                                   11,14   11,17   11,32
Négrita (100 cl, 40°)               10,49   10,66   10,54   10,47   10,66
Charrette (100 cl, 49°)                        13,89   14,54   14,39   14,48   15,02
Dillon (100 cl, 55°)                 14,82   15,65   16,37   16,41   17,00
Allikas: IRI
turu-uuringud
Lisaks tundub, et traditsioonilist rummi
müüakse hulgi- ja jaemüügi väärtusahelas ulatuslikult väiksemate turustus- ja
müügimarginaalidega. Kui võrrelda traditsioonilise rummi jaemüügihinda ühelt
poolt konkureerivate rummimarkide jaemüügihinnaga (tabel 6) ja teiselt
poolt kuludega (enne maksude mahaarvamist ning turustus- ja müügimarginaale;
tabel 5) ning kohaldada seejärel kuni 50 %-list aktsiisi ja VSSi
vähendust, ületavad kolmandatest riikidest pärit rummi turustus- ja müügimarginaalid
selgesti 80 %, samal ajal kui liitristes pudelites turustatava suure
alkoholisisaldusega traditsioonilise rummi samad marginaalid on vaid üle
60 %.
3.3       Erandi tegemise otsuse
proportsionaalsus
Vastavalt ELi toimimise lepingu
artiklile 110 ei kehtesta ükski liikmesriik teiste liikmesriikide
toodetele mingeid otseseid ega kaudseid riigimakse, mis on suuremad
samasugustele kodumaistele toodetele kehtestatud otsestest või kaudsetest
maksudest. Liiatigi ei kehtesta ükski liikmesriik teiste liikmesriikide
toodetele selliseid riigimakse, mis võimaldaksid teiste toodete kaudset
kaitset.
ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel
võib nõukogu siiski lubada liikmesriikidel, kellel on olemas äärepoolseimad
piirkonnad ja departemangud, teha ELi toimimise lepingu artikli 110
sätetest erand, et võtta arvesse kõnealuste piirkondade struktuurilist,
ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda, mida võimendavad muud nende arengut
oluliselt takistavad tegurid. Selline erand ei tohi õõnestada liidu õiguskorra,
sealhulgas siseturu ja ühise poliitika, näiteks ELi toimimise lepingu
artiklile 113 tugineva maksupoliitika terviklikkust ja sidusust. Seega
peavad sellised erandid olema proportsionaalsed – nendega ei tohi minna
kaugemale, kui on vajalik selleks, et käsitleda kahjustavaid raamtingimusi, mis
takistavad kõnealuste piirkondade majandusarengut, ja nendega ei tohi moonutada
liigselt konkurentsi ühtsel turul. Seepärast tuleb iga ELi toimimise lepingu
artiklist 110 tehtava erandi puhul piirduda  üksnes selle kuluhalvemuse
täieliku või osalise hüvitamisega, mis kõnealuste piirkondade tootjaid pidurdab.
Teisalt ei ole teistes liikmesriikides ühtki
rummitootjat ning konkurents teiste kangete alkohoolsete jookidega, nagu viski
ja konjak, on võrdlemisi piiratud. Selleks et veenda tarbijaid tulema nendelt
konkureerivatelt toodetelt üle traditsioonilise rummi tarbimisele, on vaja
võrdlemisi märkimisväärset hinnaerinevust traditsioonilise rummi kasuks.
Prantsusmaa väidab, et peaks olema lubatud
hüvitada kogu kuluhalvemus, mis on tingitud nii suurematest tootmis- ja
veokuludest kui ka suurematest aktsiisidest ja VSSist pudeli kohta, olenemata
pudeli suurusest, st suuremates pudelites müüdava ja suurema
alkoholisisaldusega traditsioonilise rummi puhul tuleks aktsiise vähendada
vastavalt rohkem. Prantsusmaa ametiasutused põhjendavad seda väidet sellega, et
Prantsusmaa traditsioonilise rummi tarbijad ei ole valmis maksma suuremat hinda
rummi eest, mida suuremate pudelite ja suurema alkoholisisalduse tõttu
maksustatakse suurema aktsiisi, VSSi ja käibemaksuga.. Eespool esitatud analüüs
tundub seda kinnitavat.
Seepärast on Prantsusmaa taotlenud luba
(kuivõrd nõukogu on andud riigile selleks õiguse kuni 2013. aasta lõpuni)
vähendada aktsiisi kuni 50 %ni harilikust riiklikust määrast. Praegu kohaldab
Prantsusmaa vähendatud määra, mis moodustab umbes 55 % Prantsusmaal
turustatava muu kange alkoholi suhtes kohaldatavast harilikust määrast.
Peale selle on Prantsusmaa võtnud alates
1. jaanuarist 2012 VSSi arvutamisel aluseks 160 eurot hektoliitri
kohta endise 533 eurot absoluutse alkoholi hektoliitri kohta asemel. See
VSS lisandub riiklikule aktsiisile. Nagu on otsustanud Euroopa Liidu Kohus, ei
ole see VSS aktsiis. Üldjuhul kohaldatakse maksimaalset VSSi, mis moodustab
aktsiisist 40 %. Praegu on VSSi harilik määr umbes 32 % harilikust aktsiisimäärast.
Alates 2012. aastast on traditsioonilise
rummi maksusoodustus (aktsiisi ja VSSi puhul) moodustanud kokku umbes 42 %
hariliku aktsiisimäära ja hariliku VSSi määra summast.
Kui nõukogu otsusega 2007/659/EÜ, mida on
muudetud nõukogu otsusega 896/2011/EL, on traditsioonilise rummi puhul kuni
120 000 absoluutse alkoholi hektoliitri suhtes lubatud kohaldada vähendatud
aktsiisimäära, mis moodustab vähemalt 50 % harilikust määrast, siis traditsioonilise
rummi VSSi vähendamist ei ole selles nõukogu otsuses käsitletud.
Kuna ei ole mingit põhjust kohelda aktsiise
teistmoodi kui teisi alkohoolsetelt jookidelt tasutavaid makse, eriti VSSi, võib
seni, kuni kumuleeruv diskrimineerimine traditsioonilise rummi kasuks püsib proportsionaalne,
olla nende kahe meetme liitmine üheks meetmeks õigustatud.
Nõukogu oleks tegelikult võinud anda
Prantsusmaale loa kohaldada vähendatud VSSi samade põhimõtete alusel, mille
põhjal ta oli andnud loa kohaldada vähendatud aktsiisimäära, kui Prantsusmaa
oleks teatanud, et seda meedet VSSi suhtes alates 2012. aasta jaanuarist
kohaldati. Seega tehakse ettepanek, et nõukogu lubaks vähendada
traditsioonilise rummi kuni 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitri puhul
VSSi tagasiulatuvalt nii, et see moodustab vähemalt 50 % harilikust VSSi
määrast.
3.4       Järeldus
Tehakse ettepanek lubada Prantsusmaal
kohaldada ajavahemikus 2014–2020 vähendatud aktsiisimäära ja VSSi, mis
moodustab vähemalt 50 % vastavatest harilikest määradest, ent aktsiisi ja
VSSi kumuleeruv vähendamine ei tohiks olla suurem kui 50 % direktiivi
92/84/EMÜ artikli 3 kohaldamisel alkoholile kehtestatud aktsiisi
täismäärast.
Samuti tehakse ettepanek, et Prantsusmaa peaks
koostama hiljemalt 31. juuliks 2017 Euroopa Komisjonile adresseeritud vahearuande,
mis võimaldab hinnata, kas maksuerandi tegemist õigustanud põhjused püsivad
endiselt ning kas Prantsusmaa tehtud maksusoodustus on proportsionaalne ja
piisav, et toetada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja
Réunionis konkurentsivõimelist suhkruroo, suhkru ja rummi väärtusahelat. Selles
aruandes tuleks esitada ka teavet turustuskulude kohta. Juhul kui esitatud
teabe põhjal selgub, et maksuerand ei ole enam osaliselt või tervikuna
õigustatud või et see on konkurentsivõimega seotud põhjustel ja ka selle
rahvusvahelist mõõdet silmas pidades vähem sobilik kui alternatiivsed meetmed,
võib rakendada erandi kohaldamisest järkjärgulise loobumise protsessi kuni
perioodi lõpuni.
4.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 Kavandatud meetmete kokkuvõte Kavandatava otsusega lubatakse Prantsusmaal kohaldada alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitri suuruse kvoodi ulatuses aktsiisi ja maksu „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) vähendatud määra. Vähendatud määrade (mis on nimetatud artiklis 1) summa võib jääda allapoole direktiivis 92/84/EMÜ sätestatud alkoholiaktsiisi alammäära, ent iga üksik vähendatud määr ei tohi olla enam kui 50 % väiksem vastavast harilikust riiklikust alkoholi suhtes kohaldatavast määrast. Mis puutub 2012. ja 2013. aastasse, siis muudetakse ettepanekuga nõukogu otsust 2007/659/EÜ, mida on muudetud nõukogu otsusega 896/2011/EL, et hõlmata tagasiulatuvalt, st alates 1. jaanuarist 2012, otsuse reguleerimisalasse ka VSS, nii et Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes võiks kohaldada väiksemat VSSi määra. Sel perioodil võib VSSi vähendatud määr samuti jääda allapoole direktiivis 92/84/EMÜ sätestatud alkoholiaktsiisi alammäära, ent ei tohi olla enam kui 50 % väiksem VSSi harilikust määrast. Prantsusmaa ametiasutused peavad saatma hiljemalt 31. juuliks 2017 komisjonile vahearuande, et hinnata, kas maksuerandi tegemist õigustanud põhjused püsivad endiselt ning kas Prantsusmaa tehtud maksusoodustus on proportsionaalne ja piisav, et tasakaalustada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis suhkruroo, suhkru ja rummi väärtusahela ebasoodne struktuuriline ühiskondlik ja majanduslik olukord, mida võimendab nende piirkondade kaugus, saareline asend, väike pindala, keeruline reljeef ja kliima ning asjaolu, et majandus sõltub väikesest arvust toodetest – s.o tegurid, mille püsiv laad ja koosmõju takistavad oluliselt nende piirkondade arengut. See vahearuanne sisaldab ka ajakohastatud teavet kaasnevate turustuskulude kohta ja kõikide meetmete kohta, mis on võetud kulude vastavusse viimiseks konkureeriva rummi kuludega. ||
 || Õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 349.
 || Subsidiaarsuse põhimõte Üksnes nõukogul on volitus võtta ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu erimeetmeid (kaasa arvatud ühine poliitika) äärepoolseimate piirkondade suhtes, et tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade majanduslikku ja sotsiaalset olukorda, teha kohandusi aluslepingute kohaldamises nende piirkondade suhtes. Sama peab paika ELi toimimise lepingu artiklist 110 erandite tegemise lubamisel. Seepärast on nõukogu otsuse ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
 || Proportsionaalsuse põhimõte
 || Ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik, et hüvitada kahjulikud sotsiaalsed ja majanduslikud tingimused, mis kajastuvad traditsioonilise rummi tootmisega ja Mandri-Prantsusmaal turustamisega seotud suuremates tootmis- ja turustuskuludes. Seepärast ei takista kavandatava spetsiaalse maksusüsteemi olemasolu konkureerival rummil jätkata Prantsusmaal oma turuosa suurendamist. ||
 || Õigusakti valik
 || Kavandatud õigusakt: nõukogu otsus.
 || Muud õigusaktid ei oleks olnud asjakohased järgmistel põhjustel. ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel tehtavad erandid tehakse nõukogu otsusega. Peale selle pakutakse ettepanekus välja muuta õigusakti, mis on ka ise samal õiguslikul alusel (ELi lepingu artikli 299 lõige 2) vastu võetud nõukogu otsus.
5.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.
2013/0413 (CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada
Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud
traditsioonilise rummi suhtes teatavate kaudsete maksude vähendatud määra ning
muudetakse otsust 2007/659/EÜ
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 349,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[7],
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu otsusega 2007/659/EÜ[8] on Prantsusmaal lubatud
kohaldada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis
toodetud ning Mandri-Prantsusmaal müüdava traditsioonilise rummi suhtes
vähendatud aktsiisimäära, mis võib olla väiksem direktiiviga 92/84/EMÜ[9] kehtestatud aktsiisi
alammäärast, kuid peab moodustama vähemalt 50 % harilikust riiklikust
alkoholiaktsiisist. Alates 1. jaanuarist 2011 on absoluutse alkoholi
aastakvoot, mille suhtes kohaldatakse vähendatud aktsiisi,
120 000 hl. Selle erandi kohaldamine lõpeb 31. detsembril 2013.
(2)       12. mail 2013 palusid
Prantsusmaa ametiasutused komisjoni esitada ettepanek võtta vastu nõukogu
otsus, millega pikendataks nõukogu otsuses 2007/659/EÜ sätestatud erandi
kohaldamise aega samadel tingimustel veel seitsmeks aastaks ehk
31. detsembrini 2020. Selle taotluse täiendamiseks esitati lisateavet ja
seda taotlust muudeti 3. juulil ja 2. augustil 2013 seoses Prantsusmaa
eri maksudega, mida see otsus hõlmaks.
(3)       Prantsusmaa ametiasutused
teavitasid komisjoni ka sellest, et alates 1. jaanuarist 2012 oli muudetud
riigi õigusakte, mis käsitlevad Prantsusmaal müüdavatelt alkohoolsetelt
jookidelt lisaks riiklikule aktsiisile tasutavat maksu „cotisation
sur les boissons alcooliques” (tuntud ka nime all „vignette
sécurité sociale” (VSS)), mis läheb
riiklikusse tervisekindlustusfondi, et tasakaalustada selle tootega liialdamisel
tekkivaid terviseriske. Eelkõige asendati maksubaas 160 eurot hektoliitri
kohta maksubaasiga 533 eurot absoluutse alkoholi hektoliitri kohta ja
kehtestati VSSi suurusele piir, mis oli seotud kohaldatava aktsiisiga.
(4)       Koos taotlusega pikendada
otsuses 2007/659/EÜ kehtestatud erandi kohaldamise aega kuni
31. detsembrini 2020 palusid Prantsusmaa ametiasutused komisjoni lisada
VSS nende maksude loetellu, mida võib otsuses 2007/659/EÜ nimetatud Prantsusmaa
neljas äärepoolseimas piirkonnas toodetud traditsioonilise rummi suhtes kohaldada
madalama määraga alates 1. jaanuarist 2012.
(5)       Seepärast on asjakohasem
võtta vastu uus otsus, milles käsitletakse erandit, mis hõlmab mõlemat maksu – direktiivis
92/84/EMÜ sätestatud aktsiisi ja VSSi –, selle asemel, et pikendada otsuses
2007/659/EÜ sätestatud erandi kohaldamise aega.
(6)       Kohaliku turu väiksust
arvesse võttes saavad ülemeredepartemangude piiritusetehased arendada oma
tegevust üksnes siis, kui neil on piisav juurdepääs Mandri-Prantsusmaa turule,
mis on nende rummi peamine müügikoht (71 % rummist). Traditsioonilise
rummi konkureerimisraskused liidu turul on tingitud kahest näitajast: kõrgemad
tootmiskulud ja kõrgemad maksud pudeli kohta, kuivõrd turustatav
traditsiooniline rumm on tavaliselt suurema alkoholisisaldusega ja suuremates
pudelites.
(7)       Suhkruroo, suhkru ja rummi
väärtusahela tootmiskulud on ülemeredepartemangudes suuremad kui maailma muudes
piirkondades. Eelkõige on suuremad palgakulud, sest Guadeloupe’il, Prantsuse
Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis kohaldatakse Prantsusmaa
sotsiaalõigusnorme. Nendes äärepoolseimates piirkondades kohaldatakse ka liidu
keskkonna- ja ohutusstandardeid, mis toovad kaasa olulised investeeringud ja
kulud, mis ei ole seotud otseselt tootlikkusega, isegi kui osa nendest
investeeringutest kaetakse liidu struktuurifondidest. Peale selle on nende
äärepoolseimate piirkondade piiritusetehased väiksemad kui rahvusvaheliste
kontsernide tehased. See toob kaasa suuremad tootmiskulud toodanguühingu kohta.
Kõik need täiendavad otsesed tootmiskulud, mis hõlmavad veo- ja
kindlustuskulusid, moodustavad Prantsusmaa ametiasutuste andmeil umbes
12 % kange alkoholi suhtes 2012. aastal tavaliselt kohaldatavast
Prantsusmaa aktsiisist.
(8)       Mandri-Prantsusmaal
turustatav rumm on tavaliselt suuremates pudelites (60 % rummist müüakse
liitristes pudelites) ja suurema alkoholisisaldusega (40–59°) kui konkureeriv
rumm, mida turustatakse tavaliselt 0,7-liitristes pudelites alkoholisisaldusega
37,5°. Suurem alkoholisisaldus toob omakorda kaasa suuremad aktsiisid, suurema
VSSi ja lisaks igalt müüdud rummiliitrilt suurema käibemaksu. Kumuleeruvad
lisakulud, st suuremad tootmiskulud, suuremad veokulud ja suuremad maksud
(aktsiis ja käibemaks), moodustavad 40–50 % kange alkoholi suhtes
2012. aastal tavaliselt kohaldatavast Prantsusmaa aktsiisist. Peale selle
oleks VSSi arvutamisel aluseks võetud summa 160 eurot hektoliitri kohta asendamine
alates 1. jaanuarist 2012 summaga 533 eurot absoluutse alkoholi
hektoliitri kohta avaldanud täiendavat kahjulikku mõju traditsioonilise rummi
hinnale, sest see rumm on suurema alkoholisisaldusega, mis vastab umbes
10 %-le harilikust aktsiisimäärast. Selleks et seda täiendavat kahjulikku
mõju hüvitada, kehtestati VSSi määra vähendamine, mis soodustab Prantsusmaa
neljast äärepoolseimast piirkonnast pärit traditsioonilise rummi tootmist.
(9)       Lubatav maksusoodustus, mis
hõlmab nii ühtlustatud aktsiise kui ka VSSi, peab olema proportsionaalne, et
mitte kahjustada liidu õiguskorra terviklikkust ja sidusust ning et kaitsta
moonutamata konkurentsi siseturul ja riigiabipoliitikat.
(10)     Seepärast tuleks arvesse võtta
ka lisakulusid, mis tulenevad kümne aasta pikkusest tavast turustada
traditsioonilist rummi suurema alkoholisisaldusega, mis toob kaasa suuremad
maksud.
(11)     2012. aastal kohaldas
Prantsusmaa traditsioonilise rummi suhtes aktsiisi 903 eurot absoluutse
alkoholi hektoliitri kohta, mis moodustab 54,4 % harilikust määrast. Prantsusmaa
kohaldas ka VSSi suurusega 361,20 eurot absoluutse alkoholi hektoliitri
kohta, mis moodustab 67,8 % VSSi harilikust määrast. Mõlemad vähendused
kokku vastavad maksusoodustusele suurusega 928,80 eurot absoluutse
alkoholi hektoliitri kohta, mis moodustab 42,8 % harilike maksumäärade (aktsiisi
ja VSSi) koondsummast.
(12)     Otsusega 2007/659/EÜ on Prantsusmaal
lubatud vähendada traditsioonilise rummi suhtes kohaldatavat riikliku aktsiisi
nii, et see moodustab vähemalt 50 % harilikust riiklikust
alkoholiaktsiisist. Selles otsuses ei ole käsitletud traditsioonilise rummi
suhtes kohaldatavat VSSi vähendatud määra, mis võeti seoses VSSi süsteemi
reformi tõttu kõnealuse rummi puhul tekkiva lisakoormusega kasutusele
kompensatsioonimeetmena alles alates 1. jaanuarist 2012.
(13)     Seda olukorda on vaja
tasakaalustada, kohaldades ka VSSi suhtes samu põhimõtteid, mida oli kohaldatud
ühtlustatud aktsiisidega seotud erandi tegemisel aluslepingu
artiklist 110. Samal ajal tuleks seada alates 2014. aasta jaanuarist
tehtavale maksusoodustusele ülempiir, väljendatuna maksimumprotsendina
absoluutse alkoholi hektoliitri kohta kehtestatud kange alkoholi ühtlustatud
aktsiisi ja VSSi harilikest määradest.
(14)     Uus erand tuleks teha
seitsmeks aastaks, alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini
2020.
(15)     Prantsusmaa peaks esitama
vahearuande, mis võimaldab komisjonil hinnata, kas erandi tegemist õigustanud põhjused
püsivad endiselt, kas Prantsusmaa tehtud maksusoodustus on endiselt
proportsionaalne ning kas oleks võimalik kavandada maksuerandi süsteemile
alternatiivseid meetmeid, mis oleksid konkurentsivõimelise suhkruroo, suhkru ja
rummi väärtusahela toetamiseks samuti piisavad, võttes arvesse nende
rahvusvahelist mõõdet.
(16)     Otsuses 2007/659/EÜ ei olnud
võimalik arvesse võtta uusi asjaolusid, mis ilmnesid pärast VSSi süsteemi
reformi. Seepärast tuleb kõnealust otsust muuta, nii et otsuses sätestatud
erand hõlmaks alates 1. jaanuarist 2012 ka VSSi vähendatud määra.
(17)     Käesolev otsus ei piira
aluslepingu artiklite 107 ja 108 võimalikku kohaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Erandina aluslepingu artiklist 110 lubatakse
Prantsusmaal pikendada oma mandriosas Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas,
Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes direktiivi
92/84/EMÜ artiklis 3 alkoholile ettenähtud aktsiisi täismäärast väiksema
aktsiisimäära ja riigi õigusaktide kohaselt kohaldatava maksu „cotisation sur
les boissons alcooliques” (VSS) täismäärast väiksema VSSi määra kohaldamise aega.
Artikkel 2
Artiklis 1 sätestatud erand piirdub
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 110/2008[10] II lisa
punkti 1 alapunktis f määratletud rummiga, mis on toodetud
Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis tootmispaigas
kogutud suhkruroost ning milles lenduvate ainete, välja arvatud etüül- ja
metüülalkoholi sisaldus ühe hektoliitri absoluutse alkoholi kohta on vähemalt
225 grammi ja mille alkoholisisaldus on vähemalt 40 mahuprotsenti.
Artikkel 3
1. Absoluutse alkoholi aastakvoot, mille
suhtes kohaldatakse artiklis 2 osutatud toodete suhtes kohaldatavat
artiklis 1 osutatud vähendatud aktsiisi- ja VSSi määrasid, on
120 000 hl.
2. Käesoleva otsuse artiklis 1 osutatud
vähendatud aktsiisimäär ja VSSi määr võib kumbki olla väiksem direktiiviga
92/84/EMÜ kehtestatud alkoholiaktsiisi alammäärast, kuid peab moodustama
vähemalt 50 % direktiivi 92/84/EMÜ artikli 3 kohaselt alkoholile
kehtestatud täismäärast või VSSi täismäärast.
3. Käesoleva artikli lõike 2 alusel
lubatud kumuleeruv maksusoodustus ei tohi moodustada enam kui 50 %
direktiivi 92/84/EMÜ artikli 3 kohaselt alkoholile kehtestatud
täismäärast.
Artikkel 4
Prantsusmaa esitab komisjonile hiljemalt
31. juuliks 2017 aruande, mis võimaldab komisjonil hinnata, kas erandi
tegemist õigustanud põhjused püsivad endiselt ning kas Prantsusmaa tehtud
maksusoodustus on endiselt ja eeldatavasti ka edaspidi proportsionaalne ja
piisav, et toetada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja
Réunionis konkurentsivõimelist suhkruroo, suhkru ja rummi väärtusahelat.
Artikkel 5
Otsust 2007/659/EÜ muudetakse järgmiselt.
(1)
Artikkel 1 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 1
Erandina aluslepingu artiklist 110
lubatakse Prantsusmaal pikendada oma mandriosas Guadeloupe’il, Prantsuse
Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes
direktiivi 92/84/EMÜ artiklis 3 alkoholile ette nähtud aktsiisi
täismäärast väiksema aktsiisimäära ja riigi õigusaktide kohaselt kohaldatava
maksu „cotisation sur les boissons alcooliques” (VSS) täismäärast väiksema VSSi
määra kohaldamise aega.”
(2)
Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
1. Absoluutse alkoholi aastakvoot, mille
suhtes kohaldatakse artiklis 2 osutatud toodete suhtes kehtivat
artiklis 1 osutatud vähendatud aktsiisi- ja VSSi määra, on 120 000 hl.
2. Käesoleva otsuse artiklis 1 osutatud
vähendatud aktsiisimäär ja VSSi määr võib kumbki olla väiksem direktiiviga
92/84/EMÜ kehtestatud alkoholiaktsiisi alammäärast, kuid peab moodustama
vähemalt 50 % direktiivi 92/84/EMÜ artikli 3 kohaselt alkoholile
kehtestatud täismäärast või VSSi täismäärast.”
Artikkel 6
Käesolevat otsust kohaldatakse alates
1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
Artiklit 5 kohaldatakse siiski alates
1. jaanuarist 2012 kuni 31. detsembrini 2013.
Artikkel 7
Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]                      Enne 2009. aastat oli vignette’i (ehk
sotsiaalkindlustusmakse) määr 130 eurot hektoliitri kohta, mis on
40-mahuprotsendise alkoholisisaldusega toote puhul samaväärne 325 euroga absoluutse
alkoholi hektoliitri kohta. 2011. aastal tõusis see 160 eurole
hektoliitri kohta (400 eurot absoluutse alkoholi hektoliitri kohta) ning
alates 2012. aastast a) hakati seda kohaldama absoluutse alkoholi
hektoliitri kohta ja b) kohaldamise korral Prantsusmaa ülemeredepartemangudest
pärit rummi suhtes ei saa see olla suurem kui 40 % rummi aktsiisimäärast.
[2]                      Vt joonealune märkus 1.
[3]                      Maksumäärad muutusid 2012. aastal kahel korral. Kuni teise, maikuus toimunud muutumiseni oli Prantsusmaa
ülemeredepartemangudest pärit rummile võimaldatud eelis 972,02 eurot
absoluutse alkoholi hektoliitri kohta.
[4]               Selles hinnangus võidakse olla mindud siiski pisut
liiale, kuivõrd selles jäetakse tähelepanuta nii see, et hulgi- jaemüüjad ei
pruugi edastada tarbijateni kogu aktsiiside ja VSSi vähendamist, kui ka
võimalik nõudluse kahanemine, kui vähendatud määrade asemel kohaldatakse
tavapärast aktsiisimäära ja VSSi, või see, et traditsioonilise rummi ja sellele
konkurentsi pakkuva rummi üks ühele asendamine toob kaasa väiksema maksutulu,
kuna konkureeriva rummi alkoholisisaldus on väiksem.
[5]                      Allikas: KOM(2011) 577 (lõplik),
22. september 2011. 2011.–2013. aasta hinnangud on pärit samast allikast ning on
esitatud ka otsuse 896/2011 põhjendustes.
[6]                      Erinevus alkoholi tavapärase aktsiisi ja Prantsusmaa
ülemeredepartemangudest pärit rummi vähendatud määra, sh
sotsiaalkindlustusmakse (vignette’i) vahel.
[7]               ELT C XXX, XXX, lk XXX.
[8]               Nõukogu otsus 2007/659/EÜ, 9. oktoober 2007,
millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud
traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära ja tunnistatakse
kehtetuks otsus 2002/166/EÜ (ELT L 270, 13.10.2007, lk 12).
[9]               Nõukogu direktiiv 92/84/EMÜ, 19. oktoober 1992,
alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta
(EÜT L 316, 31.10.1992, lk 29).
[10]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ)
nr 110/2008, 15. jaanuar 2008, piiritusjookide määratlemise,
kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta
ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 1576/89
(ELT L 39, 13.2.2008, lk 16).