Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0772

Ettepanek: Nõukogu otsus millega lubatakse Portugalil kohaldada Madeira autonoomses piirkonnas seal toodetud õlle suhtes vähendatud aktsiisimäära  /* KOM/2007/0772 lõplik - CNS 2007/0273 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 6.12.2007KOM(2007) 772 lõplik2007/0273 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Portugalil kohaldada Madeira autonoomses piirkonnas seal toodetud õlle suhtes vähendatud aktsiisimäära(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1) ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidPortugal taotleb oma 30. mai 2007. aasta kirjas, milles ta viitab EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikele 2, luba teha erand asutamislepingu artiklist 90, et kohaldada Madeiral toodetud õlle suhtes nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/84/EMÜ (alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta)[1] kohaselt kinnitatud riiklikust määrast madalamat aktsiisimäära juhul, kui õlletehase aastatoodang ei ületa 300 000 hektoliitrit. Taotluse kohaselt peaks alandatud määr laienema üksnes sellele osale 200 000 hektoliitrit ületavast toodangust, mida tarbitakse kohapeal.Portugal selgitas, et vähendatud tollimaksumäära jätkuvat kohaldamist selliste Madeira õlletehaste toodetud õlle suhtes, kelle aastatoodang ei ületa 300 000 hektoliitrit, peetakse kohaliku õlletööstuse ellujäämise seisukohast vältimatult vajalikuks. Tuleb märkida, et nõukogu direktiivi 92/83/EMÜ artiklis 4 on juba sätted, mis võimaldavad liikmesriikidel määrata väikestes iseseisvates, aastas vähem kui 200 000 hektoliitrit õlut tootvates õlletehastes toodetud õllele vähendatud aktsiisimäära kohaldamise, mis ei tohi olla ühtsest riiklikust määrast üle 50 % väiksem. Praegu kohaldatakse Madeiral asuvate õlletehaste toodangu suhtes asjaomaste siseriiklike sätetega kehtestatud määrast täpselt 50 % väiksemat määra. Kahest Madeira õlletehasest ühe aastatoodang läheneb peamiselt suurenenud turistide arvu tõttu juba 200 000 hektoliitrile, mistõttu lõpetatakse kehtivate sätete alusel vähendatud aktsiisimäära kohaldamine tema toodete suhtes.Peamised probleemid, millega kõnealused õlletehased silmitsi seisavad, tulenevad nende kaugusest, Madeira killustatud maastikust ja kohalike turgude väiksusest. Neid probleeme võimendab tugev konkurents teistest liikmesriikidest pärit õlletootjatega, mis on tingitud õlletehaste kaugusest tulenevatest lisakuludest, nimelt suure arvu ladude pidamisest, toor- ja teiseste materjalide veost ning pakendamisest Portugali mandriosas. Seega, isegi kui kõnealuseid õlletehaseid ei käsitata enam osutatud artikli 4 kohaselt väikestena pärast seda, kui nende aastatoodang ületab 200 000 hektoliitrit, on nad sellest hoolimata väikesed, võrreldes nendega konkureerivate suurte riigisiseste ja rahvusvaheliste õlletehastega.Näiteks Madeira õlle jaemüügihind (128 eurot hektoliitri eest) on hoolimata konkurentsisurvest hetkel ligi 7,5 % võrra kõrgem kui Portugali mandriosas pruulitud ja Madeira turul müüdava õlle jaemüügihind (119 eurot hektoliitri eest). Seetõttu, kui kõnealuste õlletehaste suhtes ei kohaldata enam vähendatud aktsiisimäära, suureneb jaemüügihindade vahe vähemalt 15 %ni (hind oleks siis 137 eurot hektoliitri eest).Seetõttu on kõnealuste õlletehaste edasise ellujäämise tagamiseks oluline lubada kohaldada nende suhtes vähendatud aktsiisimäära ka siis, kui asjaomase õlletehase aastatoodang ületab 200 000 hektoliitrit, kuid jääb alla 300 000 hektoliitri. Et mitte kahjustada ühtset turgu, kohaldatakse 200 000 hektoliitrit ületava aastatoodangu puhul õigust vähendatud maksumäärale ainult Madeiral tarbitava õlle suhtes.Vähendatud maksumäär oleks ühtsest riiklikust määrast 50 % väiksem. Vähendatud maksumäära ei tohi kohaldada Portugali mandriosas ja teistes liikmesriikides asuvate üle 200 000 hektoliitrise aastatoodanguga õlletehaste pruulitud ja Madeirale imporditud õlle suhtes. Portugali taotlus põhineb EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikel 2.Võttes arvesse õiguskindluse tähtsust, kohalikel ettevõtjate vajadust arendada oma äritegevust ja vajadust määrata kindlaks maksuerandi kehtivusaeg, teeb komisjon ettepaneku kehtestada käesolev otsus kuueks aastaks tingimusel, et Portugal esitab komisjonile vahearuande, mis võimaldaks komisjonil hinnata vähendatud maksumäära kohaldamist õigustanud põhjuste püsimist.-  Üldine taustAlkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksu käsitlev ühenduse raamistik on sätestatud kahes direktiivis. Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivis 92/83/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta on sätestatud aktsiisimaksuga maksustatavate toodete ühised määratlused, täpsustatud maksumäära arvutamise viis ning kriteeriumid, mille alusel teatavate toodete suhtes võib kohaldada erandeid või vähendatud aktsiisimaksu määrasid. Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivis 92/84/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta on sätestatud maksu alammäär iga tooteliigi jaoks.Vähendatud aktsiisimäära kohaldamist võimaldavad eelkõige nõukogu direktiivi 92/83/EMÜ artikli 4 sätted, kusjuures määr ei tohi väikestes iseseisvates õlletehastes (milleks peetakse õlletehaseid, kelle aastatoodang ei ületa 200 000 hektoliitrit) toodetud õllele kohaldamisel olla ühtsest riiklikust määrast üle 50 % väiksem. Madeiral asuvate õlletehaste toodangu suhtes kohaldatakse juba praegu asjaomaste siseriiklike sätetega kehtestatud määrast täpselt 50 % väiksemat määra. Kahest Madeira õlletehasest ühe aastatoodang läheneb peamiselt suurenenud turistide arvu tõttu juba 200 000 hektoliitrini, mistõttu lõpetatakse kehtivate sätete alusel vähendatud aktsiisimäära kohaldamine tema toodete suhtes.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidKooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikega 2 kohaldatakse kõnealuse lepingu sätteid Prantsusmaa ülemeredepartemangude, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte (äärepoolseimate piirkondade) suhtes. Võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade struktuurilist sotsiaalset ja majanduslikku olukorda, mida halvendavad nende kaugus, saareline asukoht, väike pindala, keeruline reljeef ja rasked ilmastikuolud, majanduslik sõltuvus väikesest arvust toodetest, s.o tegureid, mille püsivus ja kombinatsioon kahjustavad nende piirkondade arengut, võtab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist vastu konkreetsed meetmed, mille eesmärk on määrata eelkõige kindlaks asutamislepingu sätete kohaldamise tingimused kõnealuste piirkondade puhul, kaasa arvatud ühine poliitika.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEÜ asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 ette nähtud konkreetsetes meetmetes tuleb võtta arvesse äärepoolseimate piirkondade eripärasid ja piiranguid, kahjustamata ühenduse õiguskorra terviklikkust ja ühtsust, sealhulgas siseturgu ja ühist poliitikat. Kõnealust nõuet võeti arvesse Portugali ametiasutuste esitatud taotluse eriti hoolikal läbivaatamisel. Selleks et vältida ühtse turu kahjustamist, kohaldatakse 200 000 hektoliitrit ületava toodangu puhul õigust vähendatud maksumäärale ainult Madeiral toodetud ja tarbitava õlle suhtes.2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE-  Konsulteerimine huvitatud isikutegaPortugali ametiasutuste taotlus esitati asjaomaste ettevõtjate taotluste põhjal.-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.-  Mõju hindamineEttepaneku majanduslik ja sotsiaalne mõju puudutab ainult Madeirat ja ühte kahest seal tegutsevast õlletehasest ning seetõttu võib seda pidada minimaalseks.Madeira õlle jaemüügihind (128 eurot hektoliitri eest) on hoolimata konkurentsisurvest praegu ligi 7,5 % kõrgem kui Portugali mandriosas pruulitud ja Madeira turul müüdava õlle jaemüügihind (119 eurot hektoliitri eest). Kui kõnealuste õlletehaste suhtes ei kohaldata enam vähendatud aktsiisimäära, suureneb jaemüügihindade vahe vähemalt 15 %ni (hind oleks siis 137 eurot hektoliitri eest).Selleks et tagada nende õlletehaste edasine ellujäämine, on seetõttu oluline lubada kohaldada nende toodangu suhtes vähendatud aktsiisimäära ka siis, kui asjaomase õlletehase aastatoodang ületab 200 000 hektoliitrit, kuid jääb alla 300 000 hektoliitri. Et mitte kahjustada ühtset turgu, kohaldatakse 200 000 hektoliitrit ületava toodangu puhul õigust vähendatud maksumäärale ainult Madeiral toodetud ja tarbitava õlle suhtes.Vähendatud maksumäär oleks ühtsest riiklikust määrast 50 % väiksem. Vähendatud maksumäära ei saaks kohaldada Portugali mandriosas ja teistes liikmesriikides asuvate üle 200 000 hektoliitrise aastatoodanguga õlletehaste pruulitud ja Madeirale imporditud õlle suhtes.3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetme kokkuvõteEttepaneku eesmärk on lubada Portugalil kohaldada Madeira autonoomse piirkonna iseseisvates, alla 300 000 hektoliitrise aastatoodanguga õlletehastes toodetud õlle suhtes kuni 31. detsembrini 2013 vähendatud aktsiisimäära, mis võib olla miinimummäärast väiksem, kuid ei tohi olla Portugali ühtsest riiklikust aktsiisimäärast üle 50 % väiksem; 200 000 hektoliitrit ületava toodangu suhtes kohaldatakse vähendatud maksumäära üksnes siis, kui neid tooteid tarbitakse kohapeal.-  Õiguslik alusAsutamislepingu artikli 299 lõige 2.-  Subsidiaarsuse põhimõteAsutamislepingu eeskirjadest erandi tegemine selle artikli 299 lõike 2 kohaselt kuulub ühenduse ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik Madeira autonoomse piirkonna õlletootjate suurte kulude korvamiseks.-  Õigusakti valikAsutamislepingu artikli 299 lõikes 2 nähakse ette, et konkreetsed äärepoolseimatele piirkondadele suunatud meetmed võetakse vastu nõukogu otsusega.4) MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.5) TÄIENDAV TEAVE-  Kehtiva õigusakti kehtetuks tunnistamineEi kohaldata.-  VastavustabelEi kohaldata.2007/0273 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Portugalil kohaldada Madeira autonoomses piirkonnas seal toodetud õlle suhtes vähendatud aktsiisimääraEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 299 lõike 2 teist lõiku,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:(1) Portugal taotleb 30. mai 2007. aasta kirjas, milles ta viitab asutamislepingu artikli 299 lõikele 2, luba teha erand asutamislepingu artiklist 90, et kohaldada Madeiral toodetud õlle suhtes nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/84/EMÜ (alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta)[4] kohaselt kinnitatud riiklikust määrast madalamat aktsiisimäära juhul, kui õlletehase aastatoodang ei ületa 300 000 hektoliitrit. Vähendatud maksumäära tuleks 200 000 hektoliitrit ületava toodangu puhul kohaldada üksnes selle osa suhtes, mida tarbitakse kohapeal.(2) Oma taotluse õigustamiseks selgitas Portugal, et nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/83/EMÜ (alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta)[5] artiklis 4 ette nähtud võimalused ei ole piisavad, et korvata Madeira õlletehaste ebasoodsat olukorda, mis tuleneb nende kaugusest, Madeira killustatud maastikust ja kohalike turgude väiksusest. Kõnealuse sätte kohaselt võib nende õlletehaste toodangu suhtes, kelle aastatoodang ei ületa 200 000 hektoliitrit, kohaldada vähendatud aktsiisimäära tingimusel, et kõnealune määr ei ole ühtsest riiklikust määrast üle 50 % väiksem. Portugal on seda sätet kasutanud, kohaldades 50 % võrra vähendatud aktsiisimäära nende õlletehaste toodete suhtes, kelle aastatoodang ei ületa 200 000 hektoliitrit. Kui aga Madeiral asuvate õlletehaste toodang ületaks kõnealuse künnise, ei tähenda see siiski seda, et nende turupositsioon on piisavalt tugev, et konkureerida Portugali mandriosas (või Mandri-Euroopas) toodetava õllega. Nende turuosa kohalikul turul kahaneks jätkuvalt tugeva konkurentsi tõttu, mida neile pakuksid välismaised õlled ja mis tuleneb õlletehaste kaugusest tingitud lisakuludest, nimelt suure arvu ladude pidamisest, toor- ja teiseste materjalide veost ning pakendamisest Portugali mandriosas. Seega, isegi kui kõnealuseid õlletehaseid ei käsitata enam kõnealuse artikli 4 kohaselt väikestena pärast seda, kui nende aastatoodang ületab 200 000 hektoliitrit, on nad sellest hoolimata nendega konkureerivate suurte riigisiseste ja rahvusvaheliste õlletehastega võrreldes väikesed. Seetõttu on kohaliku õlletööstuse edasise ellujäämise seisukohast oluline, et õlletehas saaks kasu vähendatud aktsiisimäärast ka siis, kui tema aastatoodang ületab 200 000 hektoliitrit, kuid jääb siiski alla 300 000 hektoliitri.(3) Seetõttu taotleb Portugal, et vähendatud maksumäära, mille suuruseks määrataks 50 % ühtsest riiklikust määrast, kohaldataks nende Madeiral asuvate iseseisvate õlletehaste toodetud õlle suhtes, kelle aastatoodang ei ületa 300 000 hektoliitrit. Kui aastatoodang ületab 200 000 hektoliitrit, siis kohaldatakse vähendatud maksumäära ainult kõnealust näitajat ületava toodangu selle osa suhtes, mida tarbitakse Madeiral.(4) Olukorra põhjalik uurimine näitab, et õlletööstuse säilitamiseks Madeiral kui äärepoolseimas piirkonnas tuleb Portugali taotlus rahuldada. On selge, et kõnealuse juhtumi puhul ja asjaomastes tingimustes võrdsustab vähendatud maksumäära kohaldamise pikendamine Madeira õlletööstuse ning Portugali mandriosast ja teistest liikmesriikidest pärit konkurentide olukorda. Saadud maksusoodustustega korvatakse vaid õlletootjate lisakulud, mida nad peavad kandma õlletööstuse kauguse tõttu.(5) Ühtse turu kahjustamise vältimiseks kohaldatakse 200 000 hektoliitrit ületava toodangu puhul õigust vähendatud maksumäärale üksnes Madeiral toodetava ja tarbitava õlle suhtes.(6) Kuigi taotletav erand asutamislepingu artiklist 90 on vajalik, et tagada seda, et Madeira kui äärepoolseima piirkonna areng oleks väljaspool ohtu, tuleb kindlaks määrata ka maksuerandi kehtivusaeg. Teisest küljest on siiski oluline tagada, et kohalikel ettevõtjatel oleks nende majandustegevuse arendamiseks vajalik kindlustunne. Seetõttu on asjakohane kehtestada maksuerand kuueks aastaks.(7) Lisaks sellele tuleks nõuda vahearuande koostamist, et komisjon saaks hinnata kõnealuse erandi tegemise lubamist õigustanud olukorra püsimist.(8) Käesolevas otsuses sätestatud meetmed ei tohi piirata asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina asutamislepingu artiklist 90 lubatakse Portugalil kohaldada Madeira autonoomse piirkonna iseseisvates õlletehastes toodetud õlle suhtes nõukogu direktiivi 92/84/EMÜ kohaselt kinnitatud riiklikust määrast madalamat aktsiisimäära juhul, kui õlletehaste aastatoodang ei ületa 300 000 hektoliitrit. Alandatud määra võib 200 000 hektoliitrit ületava aastatoodangu puhul kohaldada üksnes selle osa suhtes, mida tarbitakse Madeiral.Termin „iseseisev õlletehas” tähendab õlletehast, mis on teistest õlletehastest õiguslikult ja majanduslikult sõltumatu, kasutab teistest õlletehastest füüsiliselt eraldiasetsevaid ruume ega tegutse litsentsi alusel. Kui kaks või enam õlletehast teevad koostööd ja nende aastatoodang kokku ei ületa 300 000 hektoliitrit, võib neid õlletehaseid käsitada ühe iseseisva õlletehasena.Vähendatud aktsiisimäär võib olla väiksem kui miinimummäär, kuid ei tohi olla Portugali ühtsest riiklikust aktsiisimäärast üle 50 % väiksem.Artikkel 2Portugal saadab komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2010 olukorda käsitleva aruande, mis võimaldaks komisjonil hinnata artiklis 1 sätestatud erandi tegemise lubamist õigustanud põhjuste püsimist.Artikkel 3Käesolevat otsust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2013.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Portugali Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 29.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C , , lk .[4] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 29.[5] EÜT L 316, 31.10.1992, lk 21. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.


|

52011PC0620

/* KOM/2011/0620 lõplik - 2011/0264 (NLE) */  Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1829/2003 viia turule geneetiliselt muundatud puuvilla 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5) sisaldavaid, sellest koosnevaid või sellest toodetud tooteid

	SELETUSKIRILisatud nõukogu otsuse ettepanek käsitleb geneetiliselt muundatud puuvilla 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5) sisaldavat, sellest koosnevat või sellest toodetud toitu ja sööta, mille turuleviimise kohta esitas äriühing Dow AgroSciences Europe taotluse Madalmaade pädevale asutusele 22. juunil 2005. aastal kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta.Lisatud ettepanekus käsitletakse ka puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavate või sellest koosnevate muude toodete kui toidu ja sööda turuleviimist muu puuvillaga samal otstarbel, välja arvatud selle viljelemise otstarbel.Euroopa Toiduohutusamet esitas 15. juunil 2010 kooskõlas määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitega 6 ja 18 heakskiitva arvamuse. Arvamuses on selgitatud, et puuvill 281-24-236x3006-210-23 on inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale sama ohutu kui geneetiliselt muundamata puuvill. Seega on arvamuses tehtud järeldus, et on vähetõenäoline, et taotluses kirjeldatud puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavad, sellest koosnevad või sellest toodetud tooted mõjuksid kavandatud kasutusviiside puhul inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult.Seda arvesse võttes esitati 9. veebruaril 2011 toiduahela ja loomatervishoiu alalisele komiteele hääletamiseks komisjoni otsuse eelnõu, millega lubatakse viia liidu turule geneetiliselt muundatud puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavaid, sellest koosnevaid või sellest toodetud tooteid. Komitee ei esitanud arvamust: 14 liikmesriiki (192 häält) hääletasid eelnõu poolt, 10 liikmesriiki (87 häält) selle vastu ja 3 liikmesriiki (66 häält) hoidusid hääletamisest.Seega peab komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 35 lõikele 2 ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ (muudetud nõukogu otsusega 2006/512/EÜ) artikliga 5 esitama nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ja teavitama parlamenti ning nõukogu peab kolme kuu jooksul tegema kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse.2011/0264 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1829/2003 viia turule geneetiliselt muundatud puuvilla 281-24-236x3006-210-23 (DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5) sisaldavaid, sellest koosnevaid või sellest toodetud tooteid(Ainult ingliskeelne tekst on autentne)(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta,[1] eriti selle artikli 7 lõiget 3 ja artikli 19 lõiget 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:1.  Äriühing Dow AgroSciences Europe esitas 22. juunil 2005 Madalmaade pädevale asutusele määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 5 ja 17 kohase taotluse puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toidu, toidu koostisosade ja sööda turuleviimiseks (edaspidi „taotlus”).2.  Taotlus hõlmab ka puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavate või sellest koosnevate muude toodete kui toidu ja sööda turuleviimist muu puuvillaga samal otstarbel, välja arvatud selle viljelemise otstarbel. Seega hõlmab taotlus vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 5 lõikele 5 ja artikli 17 lõikele 5 ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta)[2] III ja IV lisas nõutud andmeid ja teavet ning direktiivi 2001/18/EÜ II lisas sätestatud põhimõtete kohaselt tehtud riskihindamist käsitlevat teavet ja järeldusi. Taotlus sisaldab ka direktiivi 2001/18/EÜ VII lisa kohast keskkonnamõjude seirekava.3.  Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) esitas 15. juunil 2010 kooskõlas määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitega 6 ja 18 heakskiitva arvamuse. Arvamuses on selgitatud, et puuvill 281-24-236x3006-210-23 on inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale sama ohutu kui geneetiliselt muundamata puuvill. Seega on arvamuses tehtud järeldus, et on vähetõenäoline, et taotluses kirjeldatud puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavad, sellest koosnevad või sellest toodetud tooted mõjuksid kavandatud kasutusviiside puhul inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult[3].4.  Toiduohutusamet võttis oma arvamuse esitamisel arvesse kõiki liikmesriikide küsimusi ja kaalutlusi, mis olid tõstatatud riiklike pädevate asutustega konsulteerimise käigus, nagu on ette nähtud kõnealuse määruse artikli 6 lõikega 4 ja artikli 18 lõikega 4.5.  Toiduohutusamet on oma arvamuses jõudnud järeldusele, et taotleja esitatud keskkonnaseirekava, mis koosneb üldisest järelevalvekavast, on kooskõlas toodete kavandatud kasutusviisiga. Toiduohutusamet soovitas seoses puuvillaseemnete füüsikaliste omaduste ja transpordiviisidega siiski, et üldise järelevalve all kehtestataks erimeetmed metsiku puuvilla esinemise aktiivseks seireks piirkondades, kus seemned tõenäoliselt levivad ja taimed kasvavad.6.  Et kirjeldada järelevalvenõudeid üksikasjalikumalt ja võtta arvesse toiduohutusameti soovitust, muudeti taotleja esitatud seirekava. Lisati erimeetmed, et piirata seemnete kadu ja levikut ning vältida puuvilla juhuslike levialade teket.7.  Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleks anda luba kõnealuste toodete turuleviimiseks.8.  Igale geneetiliselt muundatud organismile (GMO) tuleks määrata kordumatu tunnus vastavalt komisjoni 14. jaanuari 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 65/2004, millega luuakse süsteem geneetiliselt muundatud organismide kordumatute tunnuste väljatöötamiseks ja määramiseks[4].9.  Toiduohutusameti väljastatud arvamuse kohaselt ei ole puuvilla 281-24-236x3006-210-23 sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toidu, toidu koostisosade ega sööda puhul vaja määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 sätestatud märgistusnõuetele lisaks märgistuse erinõudeid. Et tagada toodete kasutamine käesoleva otsuse kohaselt välja antava loa piires, peab loataotluses käsitletavat GMOd sisaldava või sellest koosneva sööda ja GMOd sisaldavate või sellest koosnevate muude toodete kui toidu ja sööda märgistusel olema selgelt märgitud, et kõnealuseid tooteid ei tohi kasutada viljelemiseks.10.  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1830/2003 (milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist, geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust ning millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ)[5] artikli 4 lõikes 6 on sätestatud GMOsid sisaldavate või nendest koosnevate toodete märgistamise nõuded. Kõnealuse määruse artikli 4 lõigetes 1–5 on sätestatud jälgitavusnõuded GMOsid sisaldavate või nendest koosnevate toodete puhul ning artiklis 5 on sätestatud jälgitavusnõuded GMOdest toodetud toidu ja sööda puhul.11.  Loa omanik esitab komisjonile aastaaruanded keskkonnamõjude seirekavas sätestatud meetmete rakendamise ja tulemuste kohta. Tulemused esitatakse vastavalt komisjoni 13. oktoobri 2009. aasta otsusele 2009/770/EÜ, millega kehtestatakse standardne aruandevorm toodetena või toodete koostises turule viidavate geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise seiretulemuste esitamiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ[6]. Toiduohutusameti arvamuse kohaselt ei ole vaja rakendada määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 6 lõike 5 punktis e ja artikli 18 lõike 5 punktis e nimetatud turuleviimise, kasutamise ja käitlemise eritingimusi ega kitsendusi, sealhulgas turustamisjärgset järelevalvet toidu ja sööda kasutamise üle, ega eritingimusi konkreetsete ökosüsteemide/keskkonna ja/või geograafiliste piirkondade kaitsmiseks.12.  Kogu asjakohane teave toodete lubade kohta tuleb kanda ühenduse geneetiliselt muundatud toidu ja sööda registrisse, nagu on sätestatud määruses (EÜ) nr 1829/2003.13.  Käesolevast otsusest tuleb bioloogilise ohutuse teabevõrgustiku kaudu teatada bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioloogilise ohutuse protokolli osalistele kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1946/2003 (geneetiliselt muundatud organismide piiriülese liikumise kohta)[7] artikli 9 lõikega 1 ja artikli 15 lõike 2 punktiga c.14.  Taotlejaga on käesolevas otsuses sätestatud meetmete asjus nõu peetud.15.  Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei ole oma eesistuja kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul arvamust avaldanud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1 Geneetiliselt muundatud organism ja kordumatu tunnusGeneetiliselt muundatud puuvillale ( Gossypium hirsutum ) 281-24-236x3006-210-23, mida on kirjeldatud käesoleva otsuse lisa punktis b, määratakse kooskõlas määrusega (EÜ) nr 65/2004 kordumatu tunnus DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5.Artikkel 2Loa andmineVastavalt käesolevas otsuses kirjeldatud tingimustele on määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 4 lõike 2 ja artikli 16 lõike 2 tähenduses lubatud järgmised tooted:a) puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisaldav, sellest koosnev või sellest toodetud toit ja toidu koostisosad;b) puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisaldav, sellest koosnev või sellest toodetud sööt;c) muud tooted kui toit ja sööt, mis sisaldavad puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 või koosnevad sellest ja mida kasutatakse nagu muud puuvilla, kuid ei viljeleta.Artikkel 3 Märgistamine1. Määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 ning määruse (EÜ) nr 1830/2003 artikli 4 lõikes 6 sätestatud märgistusnõuete kohaldamisel tuleb organismi nimetuseks märkida „puuvill”.2. Artikli 2 punktides b ja c nimetatud puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistusel ja nende toodete saatedokumentides peab olema märge „ei ole ette nähtud viljelemiseks”.Artikkel 4 Keskkonnamõjude seire1. Loa omanik tagab käesoleva otsuse lisa punktis h sätestatud keskkonnamõjude seirekava koostamise ja rakendamise.2. Loa omanik esitab komisjonile aastaaruanded vastavalt komisjoni otsusele 2009/770/EÜ seirekavas sätestatud meetmete rakendamise ja tulemuste kohta.Artikkel 5Ühenduse registerKäesoleva otsuse lisas esitatud teave kantakse määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklis 28 sätestatud geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registrisse.Artikkel 6Loa omanikLoa omanik on äriühing Dow AgroSciences Europe (Ühendkuningriik), kes esindab äriühingut Mycogen Seeds (USA).Artikkel 7KehtivusKäesolevat otsust kohaldatakse kümne aasta jooksul alates selle teatavaks tegemise kuupäevast.Artikkel 8AdressaatKäesolev otsus on adresseeritud äriühingule Dow AgroSciences Europe, European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon, OX14 4RN, Ühendkuningriik.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAa) Taotleja ja loa omanikNimi: Dow AgroSciences EuropeAadress: European Development Centre, 3 Milton Park, Abingdon, Oxon OX14 4RN, Ühendkuningriikb) Toodete nimetus ja kirjeldus:(1) puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisaldav, sellest koosnev või sellest toodetud toit ja toidu koostisosad;(2) puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisaldav, sellest koosnev või sellest toodetud sööt;(3) muud tooted kui toit ja sööt, mis sisaldavad puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 või koosnevad sellest ja mida kasutatakse nagu muud puuvilla, kuid ei viljeleta.Taotluses kirjeldatud geneetiliselt muundatud puuvillas DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 tekivad valgud Cry1Ac ja Cry1F, mis kaitsevad seda teatavate liblikaliste taimekahjurite eest, ning valk PAT, mida kasutatakse geneetilise markerina ning mis annab vastupidavuse umbrohutõrjeaine glufosinaatammooniumi suhtes.c) Märgistamine:(1) Määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 ning määruse (EÜ) nr 1830/2003 artikli 4 lõikes 6 sätestatud märgistuse erinõuete kohaldamisel tuleb organismi nimetuseks märkida „puuvill”.(2) Artikli 2 punktides b ja c nimetatud puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistusel ja nende toodete saatedokumentides peab olema märge „ei ole ette nähtud viljelemiseks”.d) Avastamismeetod:-  Puuvilla DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5 sisalduse määramine polümeraasi ahelreaktsioonil põhineval muundorganismispetsiifilisel meetodil, kordistatud toote mõõtmisega igas tsüklis;-  seemnete puhul valideerinud määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel asutatud ühenduse referentlabor; avaldatud veebilehel http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm;-  Etalonaine: ERM®-BF422, mis on kättesaadav Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) Etalonainete ja Mõõtmiste Instituudi (IRMM) veebilehelt https://irmm.jrc.ec.europa.eu/rmcatalogue.e) Kordumatu tunnus:DAS-24236-5xDAS-21Ø23-5f) Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioloogilise ohutuse protokolli II lisa alusel nõutav teave:Bioohutuse teabevõrgustik, kande identifikaator: vt [ täidetakse pärast teatavakstegemist ].g) Toodete turuleviimise, kasutamise või käitlemise tingimused või piirangud:Ei ole nõutud.h) SeirekavaDirektiivi 2001/18/EÜ VII lisa kohane keskkonnamõjude seirekava[Link: kava on avaldatud Internetis]i) Turustamisjärgse järelevalve nõuded toidu kasutamisel inimtoidunaEi ole nõutud.Märkus: aja jooksul võib tekkida vajadus muuta linke asjaomastele dokumentidele. Kõnealused muudatused tehakse üldsusele teatavaks geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registri ajakohastamisel. [1] ELT L 268, 18.10.2003, lk. 1.[2] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2010-00863[4] ELT L 10, 16.1.2004, lk 5.[5] ELT L 268, 18.10.2003, lk 24.[6] ELT L 275, 21.10.2009, lk 9.[7] ELT L 287, 5.11.2003, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0239

Ettepanek: Nõukogu otsus, milles käsitletakse ühenduse seisukohta TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsioon, 1975) muutmise ettepaneku kohta  /* KOM/2009/0239 lõplik - ACC 2009/0069 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 26.5.2009KOM(2009) 239 lõplik2009/0069 (ACC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse ühenduse seisukohta TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsioon, 1975) muutmise ettepaneku kohtaSELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST1.1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgidTIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsioon (TIR-konventsioon) sõlmiti 14. novembril 1975. aastal ja kiideti Euroopa Majandusühenduse nimel heaks nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2112/78. Konventsioon jõustus ühenduses 20. juunil 1983.Kavandatava otsuse eesmärk on ühenduse nimel vastu võtta viimased TIR-konventsiooni muudatused, mis on kokku lepitud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni veondusalaste tolliküsimuste töörühmas.1.2. Üldine taustTIR-konventsiooniga, mida haldab Genfis asuv Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjon (UNECE), on kehtestatud tollitransiidiprotseduur maanteesõidukitega teostatava rahvusvahelise kaubaveo suhtes. Konventsiooniga võimaldatakse tolliasutuste minimaalse sekkumisega vedada üle piiri kaupu, mille suhtes kohaldatakse tollide ja maksude peatamist. TIR-süsteem soodustab rahvusvahelise kaubanduse arengut, vähendades tavapäraseid takistusi rahvusvahelisel kaubaveol. Vähendades viivitusi transiitvedudel, võimaldab TIR-süsteem märkimisväärselt kokku hoida veokulusid. Süsteemi suurim eelis on see, et TIR-konventsiooniga võimaldatakse nõutavale tagatisele rahvusvahelise garantiiketi kaudu suhteliselt lihtne juurdepääs.ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni veondusalaste tolliküsimuste töörühm leppis kokku, et TIR-konventsiooni tuleb sisse viia mõned muudatused. Kavandatud muudatused käsitlevad peamiselt rahalise vastutuse ja tollivõla tasumisega seotud artikleid. Asjaomaste artiklite ümberkorraldamine ja selgitamine lihtsustab menetluse mõistmist ja kohaldamist. Muud kavandatud muudatused käsitlevad rahvusvahelise organisatsiooni määratluse lisamist konventsiooni tekstile ja määravad selgelt kindlaks kõnealustele organisatsioonidele rahvusvahelise garantiiketi organiseerimise volituste andmise menetluse.1.3. Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidTIR-konventsiooni artiklid 1, 6, 8, 10 ja 11.1.4. Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaKavandatav otsus on kooskõlas ühise kaubandus- ja transpordipoliitikaga. Maanteetransporti lihtsustav TIR-süsteem lubab vedada kaupu tolliasutuste minimaalse sekkumisega üle 66 konventsiooniosalise riigi piiri ning võimaldab rahvusvahelise garantiiketi kaudu suhteliselt lihtsalt juurdepääsu nõutavatele tagatistele. TIR-konventsiooni abil saavutatud lihtsustamine on kooskõlas uuendatud Lissaboni strateegiaga.2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE2.1. Konsulteerimine huvitatud isikutegaKonsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustusKonsultatsioone ettepaneku kohta peeti Rahvusvahelise Maanteevedude Liiduga (IRU). Konsultatsioonid toimusid tolliseadustiku komitee kohtumistel ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni veondusalaste tolliküsimuste töörühma istungitel.Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtminePooldav arvamus.2.2. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.2.3. Mõju hindamineKavandatud muudatustega ei muudeta TIR-konventsioonis sisalduvate tollivõla tasumist määratlevate artiklite sisu, vaid korraldatakse need ümber, lihtsustades kõnealuse menetluse mõistmist ja kohaldamist. Lisaks sellele tuleks seoses rahvusvaheliste organisatsioonide osalemisega TIR-süsteemis selgelt sõnastada kõnealuste organisatsioonide määratlus TIR-konventsioonis ja selgitada kõnealustele organisatsioonidele volituste andmise menetluse kohaldamist.Kõnealuste muudatuste lisamine TIR-konventsioonile võimaldab selgelt kirjeldada tollivõla tasumise menetlemiseks vajalike sammude nõuetekohast järjekorda ja tagab kõigi TIR-süsteemi partnerite kohustuste täpse selgitamise. Võimalikud probleemid seoses TIR-konventsiooni artiklite 8 ja 11 kohaldamisega kõrvaldatakse.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG3.1. Kavandatud meetmete kokkuvõteKavandatava otsusega võetakse ühenduse nimel vastu TIR-konventsiooni muudatused.3.2. Õiguslik alusEuroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 133 ja artikli 300 lõike 2 teine lõik.3.3. Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas. Ettepanekuga muudetakse rahvusvahelist kokkulepet, mistõttu see vastab subsidiaarsuse põhimõttele.ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni veondusalaste tolliküsimuste töörühm on kavandatud muudatused eelnevalt vastu võtnud.3.4. Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. Ettepanekuga muudetakse rahvusvahelist kokkulepet, mistõttu see vastab proportsionaalsuse põhimõttele.3.4. Vahendi valikKavandatav vahend: otsus.Rahvusvahelised kokkulepped ja nende kokkulepete muudatused kehtestatakse ühenduse õiguskorras otsusega.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.2009/0069 (ACC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse ühenduse seisukohta TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsioon, 1975) muutmise ettepaneku kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133 koostoimes artikli 300 lõike 2 teise lõiguga,ning arvestades järgmist:1.  14. novembril 1975. aastal sõlmitud tollikonventsioon TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta (TIR-konventsioon) kiideti ühenduse nimel heaks 25. juuli 1978. aasta nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2112/78[1] ja see jõustus ühenduses 20. juunil 1983[2].2.  ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni veondusalaste tolliküsimuste töörühm otsustas, et TIR-konventsiooni tuleb sisse viia mõned muudatused. Need muudatused käsitlevad peamiselt rahalise vastutuse ja tollivõla tasumisega seotud artikleid. Asjaomaste artiklite ümberkorraldamine ja selgitamine lihtsustab menetluse mõistmist ja kohaldamist. Muud kavandatud muudatused käsitlevad rahvusvahelise organisatsiooni määratluse lisamist konventsiooni tekstile ja määravad selgelt kindlaks kõnealustele organisatsioonidele rahvusvahelise garantiiketi organiseerimise volituste andmise menetluse.3.  Artiklite kavandatud ümberkorraldamine ja kõigi tollivõla tasumise menetlusega seotud sammude arusaadav selgitamine lihtsustab menetluse mõistmist ja kohaldamist. Kõigi TIR-süsteemi partnerite kohustuste täpsem selgitamine muudab TIR-süsteemi läbipaistvaks.4.  Kõik liikmesriigid olid muudatusettepanekuga nõus. Veondusalaste tolliküsimuste töörühma koostatud eelnõud on juba arutatud tolliseadustiku komitees, kus see esialgselt heaks kiideti.5.  TIR-konventsiooni halduskomitee järgmine istung toimub 2009. aasta septembris ning eeldatakse, et kõik konventsiooniosalised on valmis TIR-konventsiooni kavandatud muudatused ametlikult vastu võtma.6.  Seepärast tuleks võtta ühenduse seisukoht kavandatud muudatuste kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Ühenduse seisukoht halduskomitees tugineb käesoleva otsuse lisas esitatud muudatuste eelnõule.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistujaLISA1. Muuta artikli 1 punkti q järgmiselt:asendada sõna „loa” sõnaga „volitused”.2. Muuta artikli 1 punkti q järgmiselt:asendada sõna „käendajana” sõnaga „garandina”.3. Lisada artiklile 1 järgmine uus punkt r:„r) rahvusvaheline organisatsioon – organisatsioon, kellele TIR-halduskomitee on andnud volitused võtta endale vastutus rahvusvahelise garantiisüsteemi tõhusa organiseerimise ja toimimise eest.”4. Muuta artikli 6 lõiget 2. bis järgmiselt:„2. bis. TIR-halduskomitee annab rahvusvahelisele organisatsioonile volitused võtta endale vastutus rahvusvahelise garantiisüsteemi tõhusa organiseerimise ja toimimise eest. Volitused antakse nii kauaks, kui organisatsioon vastab 9. lisa III osas sätestatud tingimustele ja nõuetele. Kui kõnealuseid tingimusi ja nõudeid enam ei täideta, võib halduskomitee volitused tagasi võtta.”5. Muuta artikli 8 lõiget 1 järgmiselt:„1. Garantiiühing kohustub tasuma impordi- või eksporditollimaksude ja impordi- või ekspordimaksude garanteeritud maksimumsumma võimaliku viivisega, mis tuleb maksta selle konventsiooniosalise tollialaste õigusaktide alusel, kus seoses TIR-veoga avastati eeskirjade eiramine, mis põhjustas nõude esitamise garantiiühingu suhtes. Ühing vastutab solidaarselt nende isikutega, kes peavad eespool nimetatud summad tasuma.”6. Kustutada artikli 8 lõige 7.7. Muuta artikli 10 lõiget 2 järgmiselt:asendada sõna „riigi” sõnaga „konventsiooniosalise”.8. Muuta artikli 11 lõiget 1 järgmiselt:„1. Kui TIR-veoetappi ei ole lõpetatud, peavad pädevad asutused:a) teavitama lõpetamisest keeldumisest TIR-märkmiku omanikku TIR-märkmikus näidatud aadressil;b) teavitama garantiiühingut lõpetamisest keeldumisest.Pädevad asutused peavad garantiiühingut lõpetamisest keeldumisest teavitama hiljemalt ühe aasta jooksul pärast kuupäeva, mil kõnealused asutused TIR-märkmiku aktsepteerisid, või hiljemalt kahe aasta jooksul, kui TIR-veoetapi lõppemise kinnitus saadi ebaseaduslikult või pettusega.9. Lisada artiklile 11 järgmine uus lõige 2:„2. Kui artikli 8 lõigetes 1 ja 2 nimetatud summad tuleb tasuda, nõuavad pädevad asutused niivõrd, kui see on võimalik, tasumist selleks kohustatud isikult või isikutelt enne nõude esitamist garantiiühingule.”10. Nummerdada artikli 11 lõige 2 ümber lõikeks 3.11. Muuta artikli 11 lõiget 3 järgmiselt:„3. Artikli 8 lõigetes 1 ja 2 nimetatud summade tasumise nõue esitatakse garantiiühingule kõige varem kolme kuu möödudes pärast kuupäeva, mil ühingule on teatatud, et TIR-veoetapp ei ole lõpetatud või et kõnealune TIR-veoetapi lõppemise kinnitus on saadud ebaseaduslikult või pettusega; selle nõude võib esitada hiljemalt kaks aastat pärast eespool nimetatud kuupäeva. Juhtumite korral, mille suhtes eespool nimetatud kaheaastase tähtaja jooksul on algatatud haldus- või kohtumenetlus seoses kõnealuse artikli lõikes 2 osutatud isiku või isikute maksekohustusega, tuleb nõue esitada siiski ühe aasta jooksul alates pädevate asutuste otsuse või kohtuotsuse jõustumise päevast.”12. Nummerdada artikli 11 lõige 3 ümber lõikeks 4.13. Muuta artikli 11 lõiget 4 järgmiselt:„4. Garantiiühing peab nõutud summad tasuma kolme kuu jooksul sissenõude esitamise kuupäevast.”14. Lisada artiklile 11 järgmine uus lõige 5:„5. Tasutud summad tagastatakse garantiiühingule, kui kahe aasta jooksul pärast sissenõude esitamist tõendatakse pädevatele asutustele, et kõnealuse veoga seoses ei ole eeskirju eiratud. Kaheaastast ajapiirangut võib siseriiklike õigusaktidega pikendada.”15. Muuta lisa 6 selgitavat märkust 0.8.3 järgmiselt:asendada sõna „toll” sõnaga „konventsiooniosalised”.16. Muuta lisa 6 selgitavat märkust 0.8.5 järgmiselt:asendada sõnad „esineb kahtlus TIR-märkmikus loetlemata kaupade garantii suhtes” sõnadega „garantiiühingule esitatakse maksetaotlus seoses TIR-märkmikus loetlemata kaupadega”.17. Kustutada lisa 6 selgitav märkus 0.8.7.18. Nummerdada lisa 6 selgitav märkus 0.10 ümber selgitavaks märkuseks 0.10-1.19. Lisada lisale 6 järgmine uus selgitav märkus 0.10-2:„0.10-2 Väljend „või TIR-veoetapp ei ole lõpetatud” hõlmab juhtumeid, mil TIR-veoetapi lõppemise kinnitus on võltsitud.”20. Muuta lisa 6 selgitavat märkust 0.11-1 järgmiselt:„0.11-1 Teatamise viis määratakse kindlaks siseriiklike õigusaktidega.”21. Lisada lisale 6 järgmine uus selgitav märkus 0.11-2:„0.11-2 Pädeva asutuse võetavad meetmed makse sissenõudmiseks vastutava(te)lt isiku(te)lt peavad hõlmama vähemalt maksenõude saatmist TIR-märkmiku valdajale TIR-märkmikus näidatud aadressil või, kui viimane ei ole vastutav isik, siis siseriiklike õigusaktide kohaselt asutatud vastutava(te)le isiku(te)le. Maksenõude võib TIR-märkmiku valdajale edastada samaaegselt kõnealuse artikli lõike 1 punktis a viidatud teavitamisega.”22. Nummerdada lisa 6 selgitav märkus 0.11-2 ümber selgitavaks märkuseks 0.11-3-1.23. Muuta lisa 6 selgitavat märkust 0.11-3-1 järgmiselt:asendada sõna „toll” sõnadega „pädev asutus”.24. Lisada lisale 6 järgmine uus selgitav märkus 0.11-3-2:„0.11-3-2 Pädevad asutused võivad teavitada garantiiühingut haldus- või kohtumenetluse algatamisest seoses maksukohustusega. Pädevad asutused peavad igal juhul teavitama garantiiühingut niisugustest menetlustest, mis võivad lõppeda pärast kaheaastast ajapiirangut, enne kõnealuse ajapiirangu lõppemist.”25. Nummerdada lisa 6 selgitav märkus 0.11-3 ümber selgitavaks märkuseks 0.11-4.26. Muuta lisa 6 selgitavat märkust 0.11-4 järgmiselt:asendada sõnad „artiklis 11” sõnadega „kõnealuses artiklis”.27. Lisada lisa 6 selgitava märkuse 0.11-4 lõigu lõppu järgmine lause:„Ajapiirangut kohaldatakse ka juhul, kui garantiiühing alustab pärast nõude kättesaamist artikli 6 lõikes 2 osutatud rahvusvahelise organisatsiooniga konsultatsioone seoses oma seisukohaga nõude suhtes.”28. Nummerdada lisa 6 selgitav märkus 0.28 ümber selgitavaks märkuseks 0.28-1.29. Lisada lisale 6 järgmine uus selgitav märkus 0.28-2:„0.28-2 Käesoleva artikliga nähakse ette, et pärast TIR-veoetapi lõpetamist suunatakse kaup mõnele teisele tolliprotseduurile või allutatakse tollikontrolli mõnele teisele süsteemile. See hõlmab kaupade vabasse ringlusse lubamist (kas täielikult või teatavatel tingimustel), kauba edasitoimetamist üle piiri kolmandasse riiki (eksport) või vabatsooni või kauba ajutist ladustamist tolli heakskiidetud kohas seni, kuni see kaup on mõneks teiseks tolliprotseduuriks vormistatava deklaratsiooni ootel.”[1] EÜT L 252, 14.9.1978.[2] EÜT L 31, 2.2.1983, lk 13.


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0522

Ettepanek: Nõukogu otsus, millega lubatakse Rootsi Kuningriigil ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 167  /* KOM/2009/0522 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 13.10.2009KOM(2009) 522 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Rootsi Kuningriigil ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 167SELETUSKIRI1. Ettepaneku taustVastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv”) artiklile 395 võib nõukogu anda komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada käibemaksu kogumist või hoida ära teatavat laadi maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.Nõukogu 30. jaanuari 2007. aasta otsusega 2007/133/EÜ (ELT L 57, 24.2.2007, lk 12) võimaldati Rootsi kuningriigil (edaspidi „Rootsi”) ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil (edaspidi „Ühendkuningriik”) teha käibemaksudirektiivi artikli 167 suhtes erand, mis kehtib kuni 31. detsembrini 2009. aastal.Erandiga lubatakse neil võimaldada käibemaksukohustuslastel arvata käibemaks maha alles siis, kui see on kaupade tarnijale või teenuse osutajale makstud, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa vastavalt Rootsis 3 000 000 krooni ja Ühendkuningriigis 1 350 000 naelsterlingit ja tal on tänu sellele õigus kasutada vabatahtlikku maksustamiskava (nn kassapõhine raamatupidamisarvestus), mille kohaselt nõutakse talt müügitehingute eest käibemaks sisse vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 66 punktile b siis, kui tasu on kätte saadud.Komisjoni peasekretärile 3. märtsi 2009. aastal saadetud tähtkirjaga taotles Rootsi luba kõnealust erandit pikendada. Tähtkirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 15. jaanuaril 2009, taotles Ühendkuningriik luba kõnealust erandit pikendada, kuid suurendades asjaomase vabatahtliku kava puhul aastakäibe piirmäära 1 500 000 naelsterlingini. Ühendkuningriik märkis, et naelsterlingi praegust kurssi arvestades võimaldaks piirmäära suurendamine hoida selle ligikaudu samas suurusjärgus mikroettevõtja käibe ülempiiriga, milleks on 2 000 000 eurot, mis võimaldaks kohaldada vabatahtlikku kava veel 6800 ettevõtja suhtes.Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt edastas komisjon 9. juuli 2009. aasta kirjadega Rootsi ja Ühendkuningriigi taotluse teistele liikmesriikidele ning teavitas 13. juulil 2009. aastal Rootsit ja Ühendkuningriiki, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.Nn kassapõhine arveldus kujutab endast lihtsustatud maksustamise korda, mida saab kasutada väikeste ettevõtjate puhul, kellel ei ole õigust käibemaksuvabastusele. See võimaldab kohaldada käibemaksukohustuslaste suhtes lihtsustatud nõudeid, mille kohaselt arvatakse tasutud käibemaks maha ja tasutakse omapoolne käibemaks riigikassasse vastavalt kulude kandmise ja müügitehingute tegemise kuupäeval. Tegemist on niisiis lihtsustatud korraga, mida saavad kasutada eeskätt need ettevõtjad, kel on raskusi määrata tavapärasel viisil kindlaks sisendite ostu ja väljundite müügi maksustamise tähtaeg või kes ei kasuta tekkepõhist raamatupidamisarvestust. Ettevõtjatel, kelle kuludest moodustavad suurema osa kulud, mida käibemaksuga ei maksustata, nagu näiteks töötasud, või kes võimaldavad oma klientidele pikki maksetähtaegu, kuid ei saa ise tarnijatele makstes sama pikki tähtaegu kasutada, võimaldab lihtsustatud kord parandada lisaks rahavoogude juhtimist.On asjakohane meenutada, et komisjoni poolt 28. jaanuaril 2009. aastal esitatud direktiivi ettepanekus, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ arvete esitamist käsitlevate eeskirjade osas (KOM(2009) 21 (lõplik)), olid sätted, millega võimaldatakse kõigil liikmesriikidel lükata käibemaksukohustuslase käibemaksu mahaarvamise õigus edasi seni, kuni see on kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutud, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa teatud ülempiiri, milleks liikmesriigid võivad kehtestada kuni 2 000 000 eurot (mis kattub komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ kohase (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36) mikroettevõtjate käibe ülempiiriga), ja tal on tänu sellele õigus kasutada nn vabatahtlikku maksustamiskava, mille kohaselt ei nõuta müügitehingute suhtes kohaldatavat käibemaksu sisse enne, kui ta on ise tasu kätte saanud.Võttes arvesse käibemaksudirektiivi artiklit 395 ning Rootsi ja Ühendkuningriigi esitatud argumente, on komisjon seisukohal, et taotletud erand vastab kõnealuses artiklis sätestatud tingimustele, sest see on kooskõlas kassapõhisel raamatupidamisarvestusel põhineva vabatahtliku maksustamiskavaga, ning et see aitab mikroettevõtjate puhul käibemaksu maksmist lihtsustada. Pidades silmas ka eespool esitatud taustteavet, ei ole komisjonil kõnealuse taotluse suhtes vastuväiteid ja seega on komisjon seisukohal, et nõukogule tuleb esitada vastav ettepanek. Lisaks on kavakohane aastakäibe ülempiir käibemaksudirektiivi artiklites 399 ja 400 sätestatud ümberarvestamiseeskirjade kohaldamise tõttu mõlemal juhul komisjoni ettepanekust madalam.Siiski leiab komisjon, et kõnealuse erandi kohaldamisperioodi tuleks piirata, et oleks võimalik asjaomaste liikmesriikide esitatava asjakohase teabe põhjal korrapäraselt hinnata, kas kõnealuse erandi kohaldamist õigustavad asjaolud endiselt kehtivad. Lisaks on komisjon seisukohal, et kõnealuse erandi kohaldamine tuleb igal juhul lõpetada, kui jõustuvad komisjoni poolt kõnealuse maksustamiskava suhtes esitatavad ühtlustatud eeskirjad.2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamineOtsuse ettepanek võimaldab jätkata kassapõhisel raamatupidamisarvestusel põhineva vabatahtliku maksustamiskava rakendamist, lihtsustades selle abil käibemaksueeskirju mikroettevõtjate jaoks ja võimaldades neil paremini rahavooge juhtida. Kaval on seega viimaste jaoks positiivne mõju. Ettepaneku koostamisel puudus vajadus kasutada välisekspertide abi, konsulteerida huvitatud isikutega või hinnata kõnealuse otsuse mõju. Igal juhul ei ole käesoleva otsuse mõju suur, kuna selle kohaldamisala ja -periood on piiratud.3. Ettepaneku õiguslik külgOtsuse ettepaneku eesmärk on võimaldada Rootsil ja Ühendkuningriigil jätkata erandi rakendamist käibemaksudirektiivi artikli 167 suhtes ning lubada käibemaksukohustuslasel arvata käibemaks maha alles siis, kui see on makstud kaupade tarnijale või teenuse osutajale, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa Rootsis 3 000 000 krooni ja Ühendkuningriigis 1 500 000 naelsterlingit ja tal on seetõttu õigus kasutada vabatahtlikku maksustamiskava (nn kassapõhine raamatupidamisarvestus), mille kohaselt nõutakse talt müügitehingu eest käibemaks sisse vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 66 punktile b siis, kui tasu on kätte saadud.Kõnealuse otsuse õiguslikuks aluseks on käibemaksudirektiivi artikli 395 sätted, mis võeti vastu Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 93 kohaselt. Vastavalt kõnealustele sätetele peab liikmesriik, kes soovib võtta erimeetmeid, millega tehakse erandid kõnealusest direktiivist, saama nõukogult otsuse vormis loa. Kuna tegemist on rakendusmeetmega, mis käsitleb käibemaksudega seotud õigusaktide ühtlustamist, on ettepanek subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas.Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ja ei lähe seega kaugmale sellest, mida on vaja lihtsustamise eesmärgi saavutamiseks, kuna see hõlmab vaid piiratud hulka käibemaksukohustuslasi, kes pealegi saavad kõnealust korda kohaldada vabal valikul. Seega tehakse käibemaksudirektiivi põhimõtetest erand piiratud ja asjakohasel määral.4. Mõju eelarveleEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.5. LisateaveEttepanekuga nähakse ette, et otsuse kohaldamisperiood lõppeb automaatselt kuupäeval, mil jõustuvad asjaomast erandit reguleerivad ühtlustatud eeskirjad, mida kohaldatakse kõigis liikmesriikides.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Rootsi Kuningriigil ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 167EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 93,võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[1] eriti selle artikli 395 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2],ning arvestades järgmist:(1) Rootsi Kuningriigil (edaspidi „Rootsi”) ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigil (edaspidi „Ühendkuningriik”) lubati nõukogu otsusega 2007/133/EÜ[3] erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 167 lükata edasi käibemaksukohustuslaste sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus seni, kuni sisendkäibemaks on tasutud kauba tarnijale või teenuse osutajale, tingimusel et asjaomased käibemaksukohustuslased kasutavad kava, mille kohaselt tasuvad nad tarnitavatelt kaupadelt ja osutatavatel teenustelt kooskõlas nimetatud direktiivi artikli 66 punktiga b väljundkäibemaksu klientidelt makse kättesaamisel. Asjaomase maksustamiskava rakendamiseks ei tohi käibemaksukohustuslase aastakäive ületada Rootsi puhul 3 000 000 krooni ja Ühendkuningriigi puhul 1 350 000 naelsterlingit.(2) Rootsi ja Ühendkuningriik on taotlenud vastavalt 3. märtsil 2009. aastal ja 15. jaanuaril 2009. aastal komisjoni peasekretariaadile saadetud tähtkirjaga luba kõnesolevat erandit pikendada. Ühendkuningriik on taotlenud ühtlasi kava rakendavate käibemaksukohustuslaste käibe ülempiiri tõstmist 1 500 000 naelsterlingini.(3) Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt edastas komisjon 9. juuli 2009. aasta kirjadega Rootsi ja Ühendkuningriigi taotlused teistele liikmesriikidele ning teavitas 13. juulil 2009. aastal Rootsit ja Ühendkuningriiki, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.(4) Kassapõhisel raamatupidamisarvestusel põhinev maksustamiskava kujutab endast lihtsustatud maksustamise korda, mida saab kasutada väikeste ettevõtjate puhul, kellel ei ole õigust käibemaksuvabastusele. See võimaldab kohaldada käibemaksukohustuslaste suhtes lihtsustatud nõudeid, mille kohaselt arvatakse tasutud käibemaks maha ja tasutakse omapoolne käibemaks riigikassasse vastavalt kulude kandmise ja müügitehingute tegemise kuupäeval. Nimetatud kava kujutab käibemaksukohustuslaste suhtes lihtsustusmeedet, mis lisaks võimaldab rahavooge paremini juhtida.(5) Komisjoni esitas 28. jaanuaril 2009. aastal direktiivi ettepaneku (KOM(2009) 21 (lõplik)), millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ arvete esitamist käsitlevate eeskirjade osas, millega võimaldati ühtlasi kõigil liikmesriikidel lükata edasi käibemaksukohustuslase käibemaksu mahaarvamise õigust seni, kuni see on kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutud, kui käibemaksukohustuslase aastakäive ei ületa teatud ülempiiri, milleks liikmesriigid võivad kehtestada kuni 2 000 000 eurot, ja tal on seetõttu õigus kasutada vabatahtlikku maksustamiskava, mille kohaselt ei nõuta müügitehingutelt käibemaksu sisse enne, kui ta on ise tasu kätte saanud.(6) Taotletav erand ei mõjutada Rootsi ega Ühendkuningriigi lõpptarbimiselt saadavat käibemaksutulu ega mõjuta mingil viisil Euroopa Ühenduse omavahendeid, mis on käibemaksuga seotud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 167 lubatakse Rootsil ja Ühendkuningriigil võimaldada käibemaksukohustuslastel arvata käibemaks maha alles siis, kui see on tasutud kaupade tarnijale või teenuste osutajale.Asjaomased käibemaksukohustuslased peavad kasutama kava, mille kohaselt tasuvad nad enda tarnitud kaupade ja osutatud teenuste eest käibemaksu siis, kui nad ise on nende eest tasu kätte saanud. Asjaomase maksustamiskava rakendamiseks ei tohi käibemaksukohustuslase aastakäive ületada Rootsi puhul 3 000 000 krooni ja Ühendkuningriigi puhul 1 500 000 naelsterlingitArtikkel 2Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2010 kuni selle ajani, kui jõustub direktiiv, millega lubatakse liikmesriikidel võimaldada käibemaksukohustuslastel, kelle aastakäive ei ületa teatavat ülempiiri ja kes seetõttu võivad kasutada vabatahtlikku maksustamiskava, mille kohaselt ei nõuta väljundkäibemaksu sisse enne, kui nad on ise tasu kätte saanud, arvata käibemaks maha alles siis, kui see kaupade tarnijale või teenuse osutajale tasutakse. Ühelgi juhul ei kohaldata käesolevat otsust kauem kui 31. detsembrini 2012.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.[2] ELT C […] , […], lk […].[3] ELT L 57, 24.2.2007, lk 12.


|

52010PC0118

Ettepanek NÕUKOGU OTSUS metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodavate puittoodetega kauplemist (FLEGT) käsitleva vabatahtliku partnerluslepingu sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja Kongo Vabariigi vahel

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 30.3.2010KOM(2010)118 lõplik2010/0062 (NLE)EttepanekNÕUKOGU OTSUSmetsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodavate puittoodetega kauplemist (FLEGT) käsitleva vabatahtliku partnerluslepingu sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja Kongo Vabariigi vahelSELETUSKIRIMetsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust ( Forest Law Enforcement, Governance and Trade – FLEGT)[1] käsitlevas tegevuskavas, mille nõukogu kiitis heaks 2003. aastal,[2] soovitatakse mitmeid meetmeid, millega nähakse ette puitu tootvate riikide toetamine, mitmepoolne koostöö, et takistada ebaseadusliku puiduga kauplemist, erasektori algatuste toetamine ja meetmed, millega vältida investeerimist tegevusse, mis soodustab ebaseaduslikku metsaraiet. Tegevuskava nurgakivi on FLEGT-partnerluslepingute sõlmimine Euroopa Liidu ja puitu tootvate riikide vahel, et püüda peatada ebaseaduslikku metsaraiet. 2005. aastal võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 2173/2005,[3] millega kehtestatakse litsentsimissüsteem ja Euroopa Liitu imporditava puidu seaduslikkuse kontrollimise kord.2005. aasta detsembris volitas nõukogu komisjoni pidama puitu tootvate riikidega läbirääkimisi partnerluslepingute üle, et rakendada metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust (FLEGT) käsitlevat ELi tegevuskava ning eelkõige soodustada kontrollitud seadusliku puidu importi Euroopa Liitu sellistest partnerriikidest[4]. Leping Kongoga on pärast Ghanaga sõlmitud lepingut teine selline partnerlusleping, mille üle tootjariik ja Euroopa Liit läbirääkimisi peavad.Komisjon alustas läbirääkimisi Kongoga 2008. aasta juunis. Läbirääkimised kestsid 10 kuud ning toimus neli läbirääkimisvooru ja neliteist tehnilise töörühma videokonverentsi vormis kohtumist. Läbirääkimiste käigus on komisjoni aidanud mitu liikmesriiki. Komisjon on kogu aeg nõukogu läbirääkimiste käiguga kursis hoidnud, esitades korrapäraselt aruandeid metsanduse töörühmale ning ELi delegatsiooni juhtidele ja esindajatele Kongos. Pärast iga läbirääkimisvooru korraldasid pooled avalikke koosolekuid, et hoida sidusrühmi kursis läbirääkimiste edusammudega. Lisaks on Kongo rakendanud osalusel rajanevat lähenemisviisi, kaasates lepingu väljatöötamisse kodanikuühiskonna ja erasektori.Lepingus käsitletakse kõiki nõukogu läbirääkimisjuhiste osi. Eelkõige kehtestatakse lepinguga FLEGT-litsentsimissüsteemi raamistik, institutsioonid ja süsteemid. Selles kavandatakse tarneahela kontrollid, õigusnõuete täitmise raamistik ja süsteemi sõltumatu kontrollimise nõuded. Kõnealused punktid on esitatud lepingu lisades ning neis kirjeldatakse üksikasjalikult struktuure, millele tugineb seaduslikkuse tagamine FLEGT-litsentsi väljastamise kaudu. Kongo määras sidusrühmadega peetud ulatuslike nõupidamiste käigus kindlaks õigusaktid, mida kohaldatakse. Need sisaldavad raieõiguste andmist ja ettevõtete registreerimist käsitlevaid õigusnorme, metsahaldus-, keskkonna- ja tööõigusakte, fiskaalnõudeid, sotsiaalseid kohustusi, nagu kohalike kogukondade, põlisrahvaste ja kodanikuühiskonna osalemine, ning muid puidu transporti ja turustamist käsitlevas õiguses sätestatud kohustusi ja eksportkaubanduse nõudeid.Lepingu kohaldamisala on laiem kui FLEGTi käsitleva määruse (EÜ) nr 2173/2005 II lisas nimetatud piiratud arv tooteid ja see hõlmab kõiki eksporditud puittooteid. Sellega võtab Kongo kohustuse luua süsteem, mis annab Euroopa Liidule kindluse, et kõik Kongost pärit metsasaadused on seaduslikult toodetud, ja peaks seeläbi positiivselt kaasa aitama Kongo majanduse säästvale kasvule.Lepinguga nähakse ette impordikontroll Euroopa Liidu piiridel vastavalt FLEGTi käsitlevas määruses (EÜ) nr 2173/2005 ja selle rakendusmääruses (EÜ) nr 1024/2008 sätestatule. Lepingus on esitatud Kongo FLEGT-litsentsi kirjeldus, mis vastab nimetatud rakendusmääruses ettenähtud vormile.Lepinguga luuakse FLEGTi käsitlevaks dialoogiks ja koostööks Euroopa Liiduga lepingu rakendamise ühiskomitee. Samuti kehtestatakse sidusrühmade osalemise, sotsiaalse kaitse, läbipaistvuse, rakendamise mõju jälgimise ja aruannete koostamise põhimõtted.Lepingus sätestatakse lepingu jõustumise ja litsentsimissüsteemi rakendamise ajakava ja kord. Kuna Kongo uuendab ja kujundab ümber oma õiguslikku raamistikku ja teabehaldussüsteemi, kehtestab ulatuslikumad tarneahela kontrollid ning õigusnõuete täitmise sõltumatu kontrollimise, on vaja kaks kuni kolm aastat, et töötada välja uued süsteemid ja neid katsetada ning suurendada valitsuse, kodanikuühiskonna ja erasektori suutlikkust kavandatud ülesannete täitmisel. FLEGT-litsentsimissüsteem peaks hakkama täielikult toimima 2011. aasta keskel. Litsentsimissüsteemi hinnatakse lepingus kindlaksmääratud kriteeriumide alusel, enne kui EL hakkab FLEGT-litsentse aktsepteerima.2010/0062 (NLE)EttepanekNÕUKOGU OTSUSmetsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodavate puittoodetega kauplemist (FLEGT) käsitleva vabatahtliku partnerluslepingu sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja Kongo Vabariigi vahelEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 3 esimest lõiku ja lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[5]ning arvestades järgmist:(1) 2003. aasta mais avaldas Euroopa Komisjon metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust (FLEGT) käsitleva ELi tegevuskava,[6] milles nõuti meetmete rakendamist ebaseadusliku metsaraie vastu puitu tootvate riikidega vabatahtlike partnerluslepingute väljatöötamise kaudu. Nõukogu võttis järeldused tegevuskava kohta vastu 2003. aasta oktoobris[7] ja parlament võttis resolutsiooni vastu 2005. aasta juulis[8].(2) Vastavalt nõukogu [kuupäev] otsusele 2010/XXX[9] allkirjastas komisjon Euroopa Liidu ja Kongo Vabariigi vahelise metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodavate puittoodetega kauplemist (FLEGT) käsitleva vabatahtliku partnerluslepingu [kuupäev], tingimusel et leping hiljem sõlmitakse.(3) Leping tuleks sõlmida,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Käesoleva otsusega kiidetakse heaks Euroopa Liidu ja Kongo Vabariigi vaheline leping, mis käsitleb metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja Euroopa Liitu toodavate puittoodetega kauplemist (FLEGT).Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isik, kes on volitatud Euroopa Liidu nimel esitama lepingu artiklis 28 ettenähtud teatise, et väljendada liidu nõusolekut olla lepinguga seotud.Artikkel 3Vastavalt lepingu artiklile 19 moodustatavas lepingu rakendamise ühiskomitees esindavad Euroopa Liitu komisjoni esindajad.Liikmesriigid võivad osaleda lepingu rakendamise ühiskomitee koosolekutel Euroopa Liidu delegatsiooni liikmetena.Artikkel 4Lepingu lisade muutmiseks lepingu artikli 26 alusel volitatakse komisjoni vastavalt määruse (EÜ) nr 2173/2005 artikli 11 lõikes 3 sätestatud menetlusele kiitma Euroopa Liidu nimel sellised muudatused heaks.Artikkel 5Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Lepingu jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] KOM(2003) 251.[2] ELT C 268, 7.11.2003.[3] ELT L 347, 30.12.2005.[4] Nõukogu piiratud kasutusega dokument nr 15102/05.[5] ELT C […], […], lk […].[6] KOM(2003) 251.[7] ELT C 268, 7.11.2003.[8] ELT C 157E, 6.7.2006, lk 482.[9] ELT L […], […], […]


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0555

Ettepanek Nõukogu otsus millega lubatakse Ühendkuningriigil võtta erimeede, millega tehakse erand direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 21 lõike 1 punktist a  /* KOM/2006/0555 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 28.9.2006KOM(2006) 555 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Ühendkuningriigil võtta erimeede, millega tehakse erand direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 21 lõike 1 punktist a(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Vastavalt nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt anda liikmesriigile loa võtta erimeetmed kõnealusest direktiivist erandite tegemiseks eesmärgiga lihtsustada maksustamismenetlust või ära hoida teatavat liiki maksustamise vältimist. 10. veebruaril 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Ühendkuningriik luba võtta meede, millega tehakse erand direktiivi 77/388/EMÜ artikli 21 lõike 1 punktist a. Komisjon teavitas 18. juulil 2006. aastal direktiivi 77/388/EMÜ artikli 27 lõike 2 kohaselt teisi liikmesriike Ühendkuningriigi taotlusest. 19. juuli 2006. aasta kirjas teatas komisjon Ühendkuningriigile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave. |Üldine taust Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 21 lõike 1 punktis a, nagu see on sõnastatud kõnealuse direktiivi artikli 28 punktis g, sätestatakse üldreeglina, et siseriikliku süsteemi alusel käibemaksu tasumise eest vastutab kaupu tarniv maksukohustuslane. Ühendkuningriik soovib kohaldada tagasipööratud maksustamise korda, mille puhul kaupade tarnimisel vastutab käibemaksu riigikassasse tasumise eest maksukohustuslane, kellele tarnitakse alljärgnevaid kaupu: mobiiltelefonid arvutikiibid/mikroprotsessorid/keskprotsessorid elektroonilised andmekandjad arvutitele, kõigile mobiiltelefonidele või kindlaksmääratud elektroonilistele seadmetele elektroonilised seadmed, mida kasutatakse elektrooniliste andmete säilitamiseks, töötlemiseks või salvestamiseks, nagu: pihudigitaalkaamerad ja -helivideokaamerad, pihudigitaalhelimängijad, nagu MP3-mängijad, pihudigitaalvideomängijad ja kantavad DVD-mängijad, e-posti, telefoni, tekstisõnumit, veebibrauserit ja muud traadita andmesidepöördust võimaldavad traadita seadmed, pihuarvutid, pihu- või kantavad asukoha määramise seadmed satelliitnavigatsioonisüsteemi jaoks ekraaniga mängukonsoolid ja televiisoriga või arvutiga ühendatavad mängukonsoolid. Kõnealuse meetme tagajärjel ei sisaldaks kliendi poolt toote eest tarnijale makstud hind käibemaksule vastavat summat. Selle asemel kajastaks klient kõnealust käibemaksu oma käibemaksudeklaratsioonis. Tavaeeskirjade kohaselt arvab ta samas deklaratsioonis kõnealuse käibemaksu ka maha. Seega ei maksta kõnealuste maksukohustuslaste vahelise tarne pealt makse ja jaemüüja kui tarneahela viimane lüli peab tasuma riigikassasse kogu käibemaksusumma. Sel viisil soovib Ühendkuningriik kõrvale kalduda ühest käibemaksu aluspõhimõttest: osamaksu süsteemist, kus tarneahela iga maksukohustuslane maksab osa tarnele kohaldatavast lõplikust käibemaksust. Pettuse probleem Ühendkuningriigis Eespool nimetatud toodete tarned on andnud alust massiliseks maksudest kõrvalehoidumiseks Ühendkuningriigis. Kõige levinum viis maksudest kõrvalehoidumiseks on olukord, kus käibemaksukohustuslasest tarnija esitab teisele tarnijale arve ja seejärel ise kaob, jättes maksu tasumata. Sedasi tehes esitab ta sellest olenemata oma kliendile kehtiva käibemaksuga arve, mis lubab kliendil hiljem saada tagasi sisendkäibemaksu. Selle tagajärjel ei saa riigikassa tarnelt käibemaksu, kuid peab ahela järgmisele ettevõtjale tagastama sisendkäibemaksu, nagu see oleks juba riigikassasse makstud. Sellest on kujunenud vaheltvõtvate ettevõtjatega seotud pettus (MTIC) – väga keerulise ülesehitusega ja hästiorganiseeritud rünnak käibemaksusüsteemi vastu, mis on tihti seotud organiseeritud kuritegevusega. Sellega kasutatakse ära üleminekulises käibemaksukorras ettenähtud võimalust, kus tarned ühe liikmesriigi tarnijalt teises liikmesriigis asuvale kliendile on lähteliikmesriigis käibemaksuvabad. Selle asemel arvestab klient käibemaksu sihtliikmesriigis (eespool kirjeldatud pettuse tagasipööratud variant, mida rakendatakse ainult ühe tarne puhul). Kui klient kaob, jättes käibemaksu arvestamata hinnalist kaupa sisaldava tarne pealt, nagu on käesolevas taotluses nimetatud kaubad, võib saamata jäänud tulu olla oluline. Kõnealuste pettuste korraldajad organiseerivad tihti tarnete seeriaid, kus samad tooted võivad ringelda mitmeid kordi liikmesriikide vahel (nn karusellpettus). Sel viisil võib riigikassale kaotsi minev summa olla mitmeid kordi suurem ühele kaubatarnele kohaldatavast maksusummast. Hinnanguliselt on Ühendkuningriik kaotanud alates 2001. aastast selliste pettuste tõttu 6750 kuni 11 000 miljonit Inglise naela. Viimastel aastatel on Ühendkuningriigis täheldatud, et vastuseks erinevatele sekkumistele on pettused muutunud keerulisemaks ja mitmekülgsemaks. Viimaste avaldatud hinnangute kohaselt on vaheltvõtvate ettevõtjatega seotud pettuste maht 1120 kuni 1900 miljonit Inglise naela. Hilisemad tegevusnäitajad Ühendkuningriigis osutavad, et hoolimata suurematest jõupingutustest ja ühenduse õigusaktide piires liikmesriikidele kättesaadavate meetmete kasutamisest kõnealust liiki pettusega võitlemisel kasvab pettuste maht jätkuvalt. Kõnealuse kuritegeliku tegevuse vastu võitlemiseks soovib Ühendkuningriik kohaldada tagasipööratud maksustamise korda. Kõrvaldades võimalused kasusaamiseks, likvideeriks kõnealune menetlus Ühendkuningriigi arvates eespool kirjeldatud pettuse. Kui käibemaksu ei arvestata, ei ole potentsiaalsel „vaheltvõtval“ ettevõtjal võimalust jätta riigikassale kliendilt saadud summalt käibemaks tasumata. Meede piirduks kaupadega, mis on enamiku vaheltvõtvate ettevõtjatega seotud pettuste objektiks ja sellega välditaks edasist olulist tulude kaotsiminekut. Piirdudes väikese kaubagrupiga, ei rakendataks kõnealust meedet üldkehtiva tagasipööratud maksustamise mehhanismina praegu ega tulevikus. Seega ei tooks antud meede kaasa põhjalikke muutusi kehtivas käibemaksu osamaksetele tuginevas käibemaksusüsteemis. Selleks et tagada teabe kättesaadavus rahandusametitele, mis võimaldaks kõnealustel ametitel hinnata meetme toimimise efektiivsust, kehtestab Ühendkuningriik kontrolli- ja aruandluskohustuse. Kõnealused kohustused võivad olla sarnased praeguste ühendusesisestele kaubatarnetele kohaldatavate aruandlusnõuetega. Lihtsustamise eesmärgil soovib Ühendkuningriik määrata alampiiriks 1000 Inglise naela (ligikaudu 1480 eurot), millest väiksematele tarnetele tagasipööratud maksustamise korda ei rakendataks. See leevendaks jaemüüjate ja väikeste äriklientide võimalikke raskusi. Samas peaks alampiir olema piisavalt madal, et ära hoida müügi jaotamist väikesteks osadeks tagasipööratud maksustamise vältimise eesmärgil. Komisjoni arvamus nõuete kohta Saades taotluse vastavalt artiklile 27, kontrollib komisjon, kas kõnealuse taotluse täitmiseks vajalikud põhitingimused on täidetud, st kas kavandatud konkreetne meede lihtsustab menetlust maksukohustuslaste või maksuameti jaoks või kas ettepanekuga saab ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist. Kuna erandid võivad kahjustada üldise käibemaksusüsteemi toimimist, suhtub komisjoni sellesse ettevaatusega. Sellega seoses tegi komisjon 2005. aastal direktiivi 77/388/EMÜ muutmise eesmärgil ettepaneku[1] teatavateks meetmeteks, et lihtsustada käibemaksustamise menetlust ning aidata ära hoida maksudest kõrvalehoidumist ja maksustamise vältimist, ning millega tunnistatakse kehtetuks teatavad selliseid erandeid lubavad otsused, mis võimaldaks kõikidel liikmesriikidel kohaldada kasulikuks ja tõhusaks osutunud erandeid. Komisjon ei soovi tavaliselt teha ettepanekut tagasipööratud maksu kohaldamise taotluse vastuvõtmiseks, kuna asjaomane meede kõrvaldab käibemaksusüsteemi keskse tunnuse – osamaksu. Vastab tõele, et kuuenda käibemaksudirektiivi artikliga 26b ettenähtud kulla eriskeemi võib kirjeldada kui kehtestatud tagasipööratud maksu. Kõnealuste sätete kohaldamine on siiski hoolikalt suunatud ning piiratud reguleerimisala ja -määraga. Järeldus Kasutades artiklit 27, üritab Ühendkuningriik põhjalikult muuta käibemaksusüsteemi üldise tagasipööratud maksustamise korra kehtestamise kaudu, isegi kui kõnealune kord on piiratud teatava kaubagrupiga. See tähendaks, et asjaomase sektori maksukohustuslased peaksid tähelepanelikult järgima kolme erinevat maksustamiskorda: klassikaline käibemaksusüsteem tagasipööratud maksustamisesüsteem ettevõtetevaheliste (B2B) kaupade tarnimise jaoks, kui teatavad kriteeriumid on täidetud ühendusesisene süsteem. See oleks lisakoorem ettevõtjate praegusele raamatupidamisele. Sarnaselt kehtestataks õigusaktide täitmisest tulenev lisakoorem (klientide staatuse kontrollimine ja tehingute aruandlus) kõikidele ettevõtetele, kaasa arvatud ausad kauplejad, kes tegutsevad asjaomases valdkonnas. Lisaks sellele pakuks tagasipööratud maksustamise rakendamine uusi pettuse võimalusi, eriti lõpptarbimistasandil, ning seepärast peaksid seda toetama asjakohased kontrollimeetmed, millega tagatakse lõpptarbija maksustamine tingimustes, kus puudub korralikult toimiv osamaksusüsteem. Tunnistades kõnealuseid puudusi, usub komisjon sellest olenemata, et kõnealused nõuded täidavad artiklis 27 nõutud tingimusi. Meetmega tõenäoliselt kõrvaldatakse praegu esinevad vaheltvõtvate ettevõtjatega seotud pettused ja seega on see suunatud konkreetsele pettuse liigile. Samas tekib küsimus, mil määral vastab meetme proportsionaalsus pettuse ulatuse ja ausa majandustegevuse suhtele asjaomases sektoris. Kuigi meetme reguleerimisala on suhteliselt lai, kattes suure osa elektroonika sektorist, jääb, vastavalt Ühendkuningriigilt saadud teabele, kõnealuse meetmega seonduvate asjaomaste maksumaksjate arv ja kõnealuste maksumaksjate majandustegevuse olulisus piiratuks (ligikaudu 22 500 maksukohustuslast 1 900 000 käibemaksukohustuslasest ettevõttest). Pidades silmas, et kaalul on suuremahulised käibemaksulaekumised, ja asjaolu, et seadusliku kaubanduse koormat oluliselt ei suurendata, kuulub kõnealune lai reguleerimisala siiski artikli 27 reguleerimisalasse. Samas tuleb tunnistada, et ka teistes liikmesriikides toimivad sarnased pettuseskeemid (hõlmavad samu kategooriaid või muid kaubagruppe), mistõttu kõnealused liikmesriigid võivad taotleda kuuenda direktiivi artiklist 21 sarnaseid erandeid. See võib eri liikmesriikide maksumaksjatele tuua kaasa mitmeid eri kohustusi ja olla seega vastuolus hästi toimiva siseturu taotlusega. Selleks et oleks võimalik hinnata kõnealuse erandi tõhusust (nii MTIC pettuste kui ka käibemaksu tasumata jätmisega lõpptarbimise vältimise puhul) ja selle mõju siseturu toimimisele, peab erandit taotlev ettepanek määratlema ka tagasipööratud maksustamise korra rakendamise põhielemendid ja määrama kõnealuse erandi kehtivusaja. Ettepanekuga antakse luba tagasipööratud maksustamiseks kuni 31. detsembrini 2009. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek on kooskõlas üldise eesmärgiga aidata liikmesriikidel võidelda maksupettuste vastu. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Ei ole oluline. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Otsuse ettepaneku eesmärk on võidelda käibemaksust kõrvalehoidumisega ja sellel on tõenäoliselt soodne mõju käibemaksu laekumisele. Kuna kehtestatav kord erineb tavalistele kaubatarnetele kohaldatud korrast, on meetmel sellest olenemata ebasoodne mõju majandustegevusele. See muudab raamatupidamisarvestuse keerulisemaks ka ettevõtetes, mis ei tegele üksnes kõnealuse erandiga kehtestatud kaupadega. Samuti kehtestatakse kavandatud kontrollimehhanismidega asjaomastes majandussektorites lisakohustused. Seepärast ei vasta kõnealune erand artiklis 27 sätestatud lihtsustatud korrale, vaid ainult meetmetele, millega hoitakse ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist. Kuna Ühendkuningriigi kavandatud meede ei pruugi tagada kõnealuste pettuste kõrvaldamist, teeb komisjon ettepaneku rakendada erandit lühiajaliselt. Kuna meetme mõju on igal juhul piiratud selle reguleerimisalaga, hindab kõnealuse meetme tõhusust Ühendkuningriik ja edastab tulemused komisjonile. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Ühendkuningriigil lubatakse võtta erimeede, millega kehtestatakse tagasipööratud maksustamise kord mobiiltelefonide, arvutikiipide/mikroprotsessorite ning elektrooniliste andmete säilitamiseks, töötlemiseks või salvestamiseks kasutatavate elektrooniliste andmekandjate ja elektrooniliste pihuseadmete omamaiste tarnete puhul, ning millega tehakse erand nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 21 lõike 1 punktist a. |Õiguslik alus Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuues direktiiv 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Käesolev otsus käsitleb liikmesriigile tema enda taotlusel antud luba ja sellega ei määrata mingeid kohustusi. |Arvestades erandi selgesti määratletud reguleerimisala ja asjaomaste kahjude osakaalu ja suurust, on erimeede taotletava eesmärgiga vastavuses. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusaktid: muu. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 27 kohaselt on erandite tegemine ühistest käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt antud nõukogu loa alusel. Nõukogu otsus on ainus sobiv õigusakt, sest selle saab adresseerida üksikule liikmesriigile. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta negatiivselt ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Läbivaatamis-/muutmis-/ajapiiranguklausel |Ettepanek sisaldab ajalist piirangut. |. |1.  EttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Ühendkuningriigil võtta erimeede, millega tehakse erand direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 21 lõike 1 punktist aEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas)[2] ja eriti selle artikli 27 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[3]ning arvestades järgmist:(1) 10. veebruaril 2006. aastal komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas palus Ühendkuningriik luba kehtestada käibemaksu tasuma kohustatud maksukohustuslase kohta erimeede, millega tehakse erand direktiivi 77/388/EMÜ artikli 21 lõike 1 punktist a.(2) Komisjon teavitas 18. juuli 2006. aasta kirjas direktiivi 77/388/EMÜ artikli 27 lõike 2 kohaselt teisi liikmesriike Ühendkuningriigi taotlusest. 19. juuli 2006. aasta kirjas teatas komisjon Ühendkuningriigile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.(3) Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 21 lõike1 punkti a kohaselt, nagu see on sõnastatud kõnealuse direktiivi artikli 28 punktis g, on käibemaksu tasumise eest vastutavaks kaupu tarniv maksukohustuslane. Ühendkuningriigi taotletud erandi eesmärgiks on muuta vastutavaks maksukohustuslane, kellele kaupu tarnitakse, kuid tehes seda ainult teatavatel tingimustel ja eranditult mobiiltelefonide, arvutikiipide/mikroprotsessorite ning elektrooniliste andmete säilitamiseks, töötlemiseks või salvestamiseks kasutatavate elektrooniliste andmekandjate ja elektrooniliste pihuseadmete puhul.(4) Oluline osa kauplejatest kõnealuses sektoris hoiab maksudest kõrvale, jättes pärast toote müümist käibemaksu riigikassale maksmata. Nende klientidele jääb siiski maksu mahaarvamiseks kehtiv arve. Kõige raskemas pettuse vormis tarnitakse samu kaupu „karuselli“ kava põhjal mitmeid kordi ilma maksuasutustele käibemaksu tasumata. Määrates kõnealustel juhtudel käibemaksu eest vastutavaks kauba saaja, kõrvaldab erand võimaluse maksudest seda liiki kõrvalehoidumiseks. Samas see ei mõjuta tasumisele kuuluva käibemaksu summat.(5) Selleks et tagada erandi tõhus toimimine ja vältida maksudest kõrvalehoidumise nihkumist muude toodete või jaemüügi valdkonda, peaks Ühendkuningriik kehtestama asjakohase kontrolli- ja aruandluskohustuse. Komisjoni tuleks teavitada vastu võetud erimeetmetest ning erandi toimimise järelevalvest ja üldisest hindamisest.(6) Meede on proportsionaalne seatud eesmärkidega, kuna seda ei kavandata kohaldada üldiselt, vaid ainult konkreetsete kõrge riskiga sektorite puhul, mis hõlmavad teatavaid täpselt määratletud tooteid, mille puhul maksudest kõrvalehoidumise osakaalu ja suuruse tõttu on jäänud saamata olulist maksutulu. Kuna kõnealune sektor on väikene, ei saa erandit pidada samaväärseks üldmeetmega.(7) Kuna ei ole võimalik kindlaks teha meetme eesmärkide täidetavust ega hinnata etteulatuvalt kõnealuse meetme mõju Ühendkuningriigi ja teiste liikmesriikide käibemaksusüsteemile, peaks luba kehtima ainult lühikeseks perioodiks; lisaks tuleb põhjalikult hinnata meetme ja selle rakendamise mõju siseturu toimimisele.(8) Erand ei mõju ebasoodsalt käibemaksust tulenevatele ühenduse omavahenditele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 21 lõike 1 punktist a, nagu see on sõnastatud artiklis 28g, antakse Ühendkuningriigile luba määrata käibemaksu tasumise eest vastutavaks maksukohustuslane, kellele tarnitakse järgmisi kaupu:1) mobiiltelefonid – valmistatud või kohaldatud töötamiseks litsentseeritud võrkudes ja töötavad kindlaksmääratud sagedustel…sõltumata sellest, kas neil on või puudub mõni muu kasutusala;2) integraallülituse seadmed, nagu mikroprotsessorid ja keskprotsessorid enne lõpptarbijale suunatud tootega liitmist;3) elektroonilised andmekandjad ja PC-kaardid, nagu mälupulgad, laserkettad & SD-kaardid, mida kasutatakse arvutitega või punktis 1 ja 4 märgitud mis tahes seadmega;4) elektroonilised seadmed, mida kasutatakse elektrooniliste andmete säilitamiseks, töötlemiseks või salvestamiseks, nagu:a) pihuseadmed, mida kasutatakse heli ja/või pildi salvestamiseks või mahamängimiseks;b) pihudigitaalhelimängijad, nagu MP3-mängijad;c) pihudigitaalvideomängijad ja kantavad DVD-mängijad;d) traadita seadmed, mis võimaldavad e-posti, telefoni, tekstisõnumit, veebibrauserit ja muud traadita andmesidepöördust, ning pihuarvutid;e) pihu- või kantavad asukoha määramise seadmed satelliitnavigatsioonisüsteemi jaoks;f) ekraaniga mängukonsoolid ja televiisoriga või arvutiga ühendatavad mängukonsoolid.Erandit kohaldatakse kaubatarnete suhtes, mille maksustatav väärtus on võrdne või suurem kui 1000 Inglise naela.Artikkel 2Artiklis 1 sätestatud erandiga kehtestab Ühendkuningriik maksukohustuslaste suhtes, kes tarnivad kaupu, millele rakendatakse käesoleva otsusega kehtestatud tagasipööratud maksustamise korda, asjakohase ning tõhusa kontrolli- ja aruandluskohustuse.Artikkel 3Ühendkuningriik teavitab komisjoni, milliste artiklis 1 ja 2 osutatud kaupade suhtes ta meetmeid võttis, ja esitab 31. detsembriks 2008 komisjonile asjaomaste meetmete toimimise üldise hindamise aruande, pöörates erilist tähelepanu kõnealuse meetme tõhususe hindamisele ja mis tahes tõenditele, mis viitavad maksudest kõrvalehoidumise nihkumisele muude toodete või jaemüügi valdkonda.Artikkel 4Käesolev otsus kehtib 31. detsembrini 2009.Artikkel 5Käesolev otsus on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[…] [1] KOM(2005) 89, 16.3.2005; vastu võetud direktiiviga 2006/69/EÜ, (ELT L 221, 12.8.2006, lk 9).[2] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/69/EÜ (ELT L 221, 12.8.2006, lk 9.)[3] ELT C […], […], lk […].