               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            2019/0219(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) alusel loodud teenuste ja investeeringute komitees seoses vahendamise eeskirjade vastuvõtmisega, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) alusel loodud teenuste ja investeeringute komitees liidu nimel võetav seisukoht seoses sellise otsuse kavandatava vastuvõtmisega, mis käsitleb vahendamise eeskirju, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vaheline laiaulatuslik majandus- ja kaubandusleping (CETA)

               Ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) (edaspidi „leping“) eesmärk on liberaliseerida ja lihtsustada kaubandust ja investeeringuid ning edendada tihedamaid majandussuhteid Euroopa Liidu ja Kanada (edaspidi „lepinguosalised“) vahel. Lepingule kirjutati alla 30. oktoobril 2016 ning seda on ajutiselt kohaldatud alates 21. septembrist 2017.

               2.2.Teenuste ja investeeringute komitee

               Teenuste ja investeeringute komitee, mis käsitleb muu hulgas piiriüleseid investeeringuid puudutavaid küsimusi, on moodustatud lepingu artikli 26.2 lõike 1 punkti b alusel. Lepingu artikli 8.44 lõike 1 kohaselt annab teenuste ja investeeringute komitee lepinguosalistele võimaluse konsultatsioonideks lepingu kaheksanda peatükiga („Investeeringud“) seotud küsimustes, sealhulgas seoses raskustega, mis võivad tekkida lepingu kaheksanda peatüki („Investeeringud“) rakendamisel, ning lepingu kaheksanda peatüki („Investeeringud“) võimalike parandustega, arvestades eelkõige kogemusi ja suundumusi teistes rahvusvahelistes foorumites ning võttes aluseks lepinguosaliste muud lepingud.

               Lepingu artikli 26.2 lõike 4 kohaselt tuleb teenuste ja investeeringute komitee kokku kord aastas, kui lepingus ei ole sätestatud teisiti või kui kaaseesistujad ei otsusta teisiti. Lepinguosalise või CETA ühiskomitee taotluse korral võib pidada lisakoosolekuid. Teenuste ja investeeringute komitee kaaseesistujad on lepinguosaliste esindajad. Komitee kehtestab oma koosolekute ajakava ja päevakorra vastastikusel nõusolekul. Ta võib kehtestada oma töökorra ja seda vajaduse korral muuta. Ta võib esitada CETA ühiskomiteele vastuvõtmiseks otsuse eelnõusid või võtta vastu otsuseid, kui lepingus on nii ette nähtud.

               CETA ühiskomitee ja erikomiteede, sealhulgas teenuste ja investeeringute komitee töökorra
                  1
                10. reegli punkti 2 kohaselt võib teenuste ja investeeringute komitee koosolekutevahelisel ajal teha lepinguosaliste kokkuleppel otsuseid või anda soovitusi kirjaliku menetluse teel. Selleks saadavad kaaseesistujad ettepaneku teksti kirja teel teenuste ja investeeringute komitee liikmetele vastavalt 7. reeglile, määrates kindlaks tähtaja, mille jooksul komitee liikmed teatavad kõikidest probleemidest või muudatustest, mida nad soovivad teha. Kui see tähtaeg on möödunud, teatatakse vastuvõetud ettepanekutest vastavalt 7. reeglile ja kantakse need järgmise koosoleku protokolli.

               2.3.Teenuste ja investeeringute komitee kavandatav õigusakt

               Teenuste ja investeeringute komitee kavatseb võtta vastu otsuse, mis käsitleb vahendamise eeskirju, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled (edaspidi „kavandatav õigusakt“).

               Kavandatava õigusakti eesmärk on rakendada lepingut, kehtestades vahendusmehhanismi, et aidata leida investeeringuvaidlustes põhjaliku ja kiire menetluse teel ning vahendaja abiga mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus.

               Kavandatav õigusakt muutub lepinguosalistele siduvaks.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Nagu on sätestatud lepingut käsitleva tõlgendava ühisdokumendi punkti 6 alapunktis f, on Euroopa Liit ja selle liikmesriigid ning Kanada leppinud kokku alustada viivitamata edasist tööd lepingu investeerimisalaste vaidluste lahendamist käsitlevate sätete (nn investeerimiskohtu süsteem) rakendamisega
                  2
               .

               Lepingu artikli 8.44 lõike 3 punktis c on sätestatud, et „[t]eenuste ja investeeringute komitee võib lepinguosaliste nõusolekul ja pärast oma vastavate sisenõuete ja -menetluste täitmist [...] võtta vastu vahendamise eeskirju, mida saavad kasutada vaidluses osalevad pooled, nagu on osutatud artiklis 8.20“.

               Kavandatava õigusaktiga rakendatakse lepingu artikli 8.44 lõike 3 punkti c ning sellega lisatakse üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad järgmist: vahendusmenetluse algatamine (artikkel 3); vahendaja määramine (artikkel 4); vahendusmenetlus (artikkel 5); mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduse rakendamine (artikkel 6); seos vaidluste lahendamisega (artikkel 7); vahendusmenetluse tähtajad (artikkel 8) ja kulud (artikkel 9). Kavandatav õigusakt jõustub lepingu jõustumise kuupäeval (artikkel 10).

               Käesolev ettepanek on kooskõlas CETA investeerimiskohtu süsteemi rakendamisega seotud muude algatustega. Alates 2018. aasta juunist on komisjon teinud koostööd liikmesriikidega nõukogu kaubanduspoliitika komitees, mis käsitleb teenuseid ja investeeringuid, ning Kanadaga nelja otsuse eelnõu osas, mis käsitlevad:

               –eeskirju, millega määratakse kindlaks apellatsioonikohtu tegevusega seotud halduslikud ja korralduslikud üksikasjad vastavalt lepingu artikli 8.28 lõikele 7;

               –kohtu ja apellatsioonikohtu liikmete ning vahendajate tegevusjuhendit vastavalt lepingu artikli 8.44 lõikele 2;

               –vahendamise eeskirju, mida saavad kasutada vaidluses osalevad pooled, vastavalt lepingu artikli 8.44 lõike 3 punktile c; ning

               –tõlgenduste vastuvõtmise korda reguleerivaid eeskirju vastavalt lepingu artikli 8.31 lõikele 3 ja artikli 8.44 lõike 3 punktile a.

               Jätkub edasine töö investeerimiskohtu süsteemi rakendamise teistes valdkondades. Nagu on sätestatud lepingut käsitleva tõlgendava ühisdokumendi punkti 6 alapunktis f, siis „[ü]hiselt on seatud eesmärgiks viia see töö lõpule enne CETA jõustumist“.

               Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel teenuste ja investeeringute komitees kavandatava õigusakti kohta, et tagada lepingu tõhus rakendamine.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab õigusakte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Teenuste ja investeeringute komitee on ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) (edaspidi „leping“) alusel loodud organ.

               Õigusakt, mille teenuste ja investeeringute komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel lepinguosalistele siduv kooskõlas lepingu artikli 26.2 lõikega 4.

               Kavandatav õigusakt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seetõttu on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Kokkuvõte

               Kavandatava otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Autentsed keeled ja kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna teenuste ja investeeringute komitee õigusaktiga rakendatakse lepingut investorite ja riikide vaheliste investeeringuvaidluste lahendamise suhtes, on asjakohane võtta see vastu lepingu kõigis autentsetes keeltes
                  4
                ja avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0219 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) alusel loodud teenuste ja investeeringute komitees seoses vahendamise eeskirjade vastuvõtmisega, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 3 ning artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsusega (EL) 2017/37
                  5
                nähakse ette ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) (edaspidi „leping“) Euroopa Liidu nimel allkirjastamine. Leping allkirjastati 30. oktoobril 2016.

               (2)Nõukogu otsusega (EL) 2017/38
                  6
                nähakse ette lepingu osade ajutine kohaldamine, sealhulgas teenuste ja investeeringute komitee moodustamine. Lepingut on ajutiselt kohaldatud alates 21. septembrist 2017.

               (3)Lepingu artikli 26.2 lõike 4 kohaselt võib teenuste ja investeeringute komitee teha otsuseid, kui see on lepinguga ette nähtud.

               (4)Lepingu artikli 8.44 lõike 3 punkti c kohaselt peab teenuste ja investeeringute komitee vastu võtma otsuse vahendamise eeskirjade kohta, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled.

               (5)Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel teenuste ja investeeringute komitees lisatud teenuste ja investeeringute komitee otsuse eelnõu põhjal seoses vahendamise eeskirjadega, et tagada lepingu tõhus rakendamine,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel teenuste ja investeeringute komitees seoses selliste vahendamise eeskirjade vastuvõtmisega, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled, põhineb käesolevale nõukogu otsusele lisatud teenuste ja investeeringute komitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               1.Teenuste ja investeeringute komitee otsus võetakse vastu kõigis lepingu autentsetes keeltes.

               2.Teenuste ja investeeringute komitee vastu võetud otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        CETA ühiskomitee 26. septembri 2018. aasta otsus nr 001/2018, millega võetakse vastu ühiskomitee ja erikomiteede töökord (ELT L 190, 27.7.2018, lk 13), kättesaadav kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil
                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2019/february/tradoc_157677.pdf
                  .

                     (2)

                        Tõlgendav ühisdokument Kanada ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) kohta (ELT L 11, 14.1.2017, lk 3).

                     (3)

                        Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 7. oktoober 2014, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        Kooskõlas lepingu artikliga 30.11 („Autentsed tekstid“) on leping koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik versioonid on võrdselt autentsed.

                     (5)

                        Nõukogu 28. oktoobri 2016. aasta otsus (EL) 2017/37 ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) Euroopa Liidu nimel allkirjastamise kohta (ELT L 11, 14.1.2017, lk 1).

                     (6)

                        Nõukogu 28. oktoobri 2016. aasta otsus (EL) 2017/38 ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) ajutise kohaldamise kohta (ELT L 11, 14.1.2017, lk 1080).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.10.2019
            COM(2019) 460 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (CETA) alusel loodud teenuste ja investeeringute komitees seoses vahendamise eeskirjade vastuvõtmisega, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled

               LIIDE

               EELNÕU

               TEENUSTE JA INVESTEERINGUTE KOMITEE OTSUS nr […/2019],

               [kuupäev],

               millega võetakse vastu vahendamise eeskirjad, mida kasutavad investeeringuvaidlustes osalevad pooled

               CETA TEENUSTE JA INVESTEERINGUTE KOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Kanada ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise laiaulatusliku majandus- ja kaubanduslepingu (edaspidi „leping“) artikli 26.2 lõike 1 punkti b,

               arvestades, et lepingu artikli 8.44 lõike 3 punktis c on sätestatud, et CETA teenuste ja investeeringute komitee võib võtta vastu vahendamise eeskirjad, mida kasutavad vaidluses osalevad pooled, nagu on osutatud lepingu artiklis 8.20 („Lepitus“),

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Mõisted

               Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               (a)lepingu esimese peatüki („Üldmõisted ja algsätted“) artiklis 1.1 („Üldkohaldatavad mõisted“) sätestatud mõisted;

               (b)lepingu kaheksanda peatüki („Investeeringud“) artiklis 8.1 („Mõisted“) sätestatud mõisted;

               (c)„kokkulepe kasutada lepitust“ – kokkulepe, mis on sõlmitud vastavalt käesoleva otsuse artikli 3 lõikele 4; ning

               (d)„vahendaja“ – isik, kes viib läbi lepitust lepingu artikli 8.20 („Lepitus“) alusel.

               Artikkel 2

               Eesmärk ja kohaldamisala

               Vahendusmehhanismi eesmärk on aidata leida põhjaliku ja kiire menetluse teel ning vahendaja abiga mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus.

               Artikkel 3

               Menetluse algatamine

               1.Vaidluses osalev pool võib igal ajal nõuda vahendusmenetluse algatamist. Selleks tuleb teisele vaidluses osalevale poolele esitada kirjalik taotlus.

               2.Kui taotlus on seotud lepingu väidetava rikkumisega Euroopa Liidu ametiasutuste või Euroopa Liidu liikmesriikide ametiasutuste poolt ja lepingu artikli 8.21 („Kostja määramine vaidluste korral Euroopa Liidu või selle liikmesriikidega“) kohaselt ei ole kostjat kindlaks määratud, adresseeritakse see Euroopa Liidule. Kui taotlus võetakse vastu, näidatakse vastuses, kas vahendusmenetluses käsitletavas vaidluses osalevaks pooleks on Euroopa Liit või asjaomane liikmesriik
                  1
               .

               3.Sellise taotluse adressaadiks olev vaidluses osalev pool võtab taotluse heasoovlikule kaalumisele ning kiidab selle kirjalikult heaks või lükkab selle tagasi kümne päeva jooksul alates kättesaamisest.

               4.Kui vaidluses osalevad pooled nõustuvad vahendusmenetlusega, kirjutavad nad alla vahendusmenetluse kasutamise kirjalikule kokkuleppele, milles sätestatakse vaidluses osalevate poolte vahel kokku lepitud eeskirjad, mis sisaldavad käesolevas otsuses sätestatud eeskirju. Vahendusmenetluse kasutamise kokkulepe võib sisaldada lisakokkulepet mitte alustada või jätkata muid vaidluste lahendamise menetlusi, mis on seotud vahendusmenetlusega hõlmatud probleemide või vaidlustega:

               (a)sel ajal, kui vahendusmenetlus on pooleli; või

               (b)kui vaidluses osalevad pooled on jõudnud mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduseni.

               Lõike 4 punkti b kohane lisakokkulepe kaotab kehtivuse, kui vaidluses osalev pool või mõlemad vaidluses osalevad pooled esitavad kirjaliku teate, mis saadetakse kirja teel vahendajale ja teisele vaidluses osalevale poolele ning milles teatatakse vahendusmenetluse lõpetamisest.

               Artikkel 4

               Vahendaja määramine

               1.Kui mõlemad vaidluses osalevad pooled nõustuvad vahendusmenetlusega, määratakse vahendaja lepingu artikli 8.20 lõikes 3 sätestatud menetluse kohaselt. Vaidluses osalevad pooled püüavad leppida kokku vahendaja osas 15 päeva jooksul alates taotlusele vastuse saamisest. See kokkulepe võib hõlmata vahendaja määramist lepingu artikli 8.27 lõike 2 alusel moodustatud kohtu liikmete või lepingu artikli 8.28 lõike 3 alusel moodustatud apellatsioonikohtu liikmete hulgast.

               2.Vaidluses osalevad pooled võivad kirjaliku nõusoleku alusel leppida kokku vahendaja asendamises. Kui vahendaja astub tagasi, on töövõimetu või ei saa muul viisil oma ülesandeid täita, määratakse uus vahendaja vastavalt lepingu artikli 8.20 lõikele 3 ja kooskõlas lõikega 1.

               3.Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, ei tohi vahendaja olla kummagi lepinguosalise kodanik.

               4.Vahendaja abistab kooskõlas CETA teenuste ja investeeringute komitee otsusega, mis käsitleb kohtu ja apellatsioonikohtu liikmete ning vahendajate tegevusjuhendit, vaidluses osalevaid pooli mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduse leidmisel.

               Artikkel 5

               Vahendusmenetluse eeskirjad

               1.Kümne päeva jooksul pärast vahendaja määramist esitab vahendusmenetluse algatanud vaidluses osalev pool vahendajale ja teisele vaidluses osalevale poolele kirjalikult probleemi üksikasjaliku kirjelduse. Teine vaidluses osalev pool võib esitada probleemi kirjelduse kohta oma märkused kirjalikult 20 päeva jooksul pärast kirjelduse kättesaamise kuupäeva. Kumbki vaidluses osalev pool võib oma kirjeldusse või märkustesse lisada mis tahes teavet, mida ta peab vajalikuks.

               2.Vahendaja võib valida asjaomase probleemi suhtes selguse saamiseks sobivaima viisi. Eelkõige võib vahendaja korraldada kohtumisi vaidluses osalevate poolte vahel, pidada nende pooltega nõu ühiselt või eraldi, kasutada ekspertide või sidusrühmade abi või nõu ja pakkuda vaidluses osalevatele pooltele igasugust täiendavat tuge, mida nad soovivad. Enne asjaomaste ekspertide ja sidusrühmade abi või nõu kasutamist peab vahendaja nõu vaidluses osalevate pooltega.

               3.Vahendaja võib anda nõu või pakkuda vaidluses osalevatele pooltele kaalumiseks välja lahenduse, mille nad võivad heaks kiita või tagasi lükata, samuti võivad nad kokku leppida teistsuguses lahenduses. Vahendaja ei tee aga otsust vaidlusaluse meetme kooskõla kohta lepinguga.

               4.Menetlus viiakse läbi vaidluses osalevaks pooleks oleva lepinguosalise territooriumil või vastastikusel kokkuleppel mis tahes muus asukohas või muul viisil.

               5.Vaidluses osalevad pooled püüavad jõuda mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduseni 60 päeva jooksul alates vahendaja nimetamisest. Kuni lõplikule kokkuleppele jõudmiseni võivad vaidluses osalevad pooled kaaluda võimalikke ajutisi lahendusi.

               6.Vaidluses osalevate poolte taotlusel esitab vahendaja vaidluses osalevatele pooltele kirjalikult faktiaruande projekti, milles esitatakse lühikokkuvõte 1) asjaomasest menetluses käsitletavast meetmest; 2) järgitud menetlustest; ja 3) menetluse lõpptulemusel saavutatud võimalikust mõlemat lepinguosalist rahuldavast lahendusest, sealhulgas võimalikest ajutistest lahendustest. Vahendaja annab vaidluses osalevatele pooltele aruande projekti kohta märkuste esitamiseks 15 päeva. Pärast vaidluses osalevate poolte poolt nimetatud aja jooksul esitatud märkuste kaalumist esitab vahendaja vaidluses osalevatele pooltele 15 päeva jooksul kirjaliku lõpliku faktiaruande. Faktiaruandes ei tõlgendata lepingut.

               7.Lepingu artikli 8.30 lõike 5 kohaselt lõpetatakse vahendusmenetlus vaidluses osaleva poole või mõlema vaidluses osaleva poole kirjaliku teate alusel, mis saadetakse kirja teel vahendajale ja teisele vaidluses osalevale poolele, teate esitamise kuupäeval.

               Artikkel 6

               Mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduse rakendamine

               1.Kui vaidluses osalevad pooled on mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduse vastu võtnud, võtab iga vaidluses osalev pool vajalikke meetmeid, et rakendada mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus kokkulepitud aja jooksul.

               2.Rakendav vaidluses osalev pool teatab teisele vaidluses osalevale poolele kirjalikult igast meetmest, mis võetakse mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduse rakendamiseks.

               Artikkel 7

               Seos vaidluste lahendamisega

               1.Kõnealune vahendusmehhanismi raames kohaldatav menetlus ei ole mõeldud lepingu või muu kokkuleppe kohase vaidluste lahendamise menetluse aluseks. Vaidluses osalev pool ei tohi sellistes vaidluste lahendamise menetlustes võtta aluseks ega kasutada tõenditena järgmist, samuti ei võta vahekohus arvesse järgmist:

               (a)teise vaidluses osaleva poole poolt vahendusmenetluse käigus esitatud seisukohad, tunnistused või arvamused;

               (b)asjaolu, et teine vaidluses osalev pool on väljendanud valmisolekut nõustuda vahendusmenetluses käsitletud meetme suhtes leitud lahendusega,

               (c)vahendaja nõuanded, ettepanekud või seisukohad; või

               (d)vahendaja esitatud faktiaruande eelnõu või lõpliku faktiaruande sisu.

               2.Lähtudes käesoleva otsuse artikli 3 lõikest 4, ei piira vahendusmehhanism lepinguosaliste ja vaidluses osalevate poolte õigusi ega kohustusi, mis on esitatud 29. peatüki („Vaidluste lahendamine“) F jaos („Investori ja riigi vaheliste investeeringuvaidluste lahendamine“).

               3.Vaidluses osalevate poolte kokkulepe kasutada vahendusmenetlust ja kõik mõlemat lepinguosalist rahuldavad lahendused tehakse üldsusele kättesaadavaks. Üldsusele kättesaadavaks tehtud versioonid ei tohi sisaldada teavet, mille vaidluses osalev pool on tunnistanud konfidentsiaalseks. Kui vaidluses osalevad pooled ei lepi kokku teisiti, on kõik muud vahendusmenetluse etapid, sealhulgas kõik nõuanded või väljapakutud lahendused, konfidentsiaalsed. Sellest hoolimata võib vaidluses osalev pool avalikustada vahendamise toimumise fakti.

               Artikkel 8

               Tähtajad

               Kõiki käesolevas otsuses osutatud tähtaegu võib muuta vaidluses osalevate poolte kokkuleppel.

               Artikkel 9

               Kulud

               1.Kumbki vaidluses osalev pool kannab oma vahendusmenetluses osalemise kulud ise.

               2.Korralduslike küsimustega seotud kulud, sealhulgas vahendaja tasud ja kulud, kannavad vaidluses osalevad pooled võrdselt. Vahendaja tasu vastab lepingu artikli 8.27 lõike 14 alusel moodustatud kohtu liikmetele ette nähtud tasule.

               Artikkel 10

               Jõustumine

               Käesolev otsus avaldatakse ja jõustub lepingu kaheksanda peatüki („Investeeringud“) F jao („Investori ja riigi vaheliste investeeringuvaidluste lahendamine“) jõustumise kuupäeval diplomaatiliste kanalite kaudu lepinguosaliste kirjalike teatiste vahetamisel, mis tõendavad, et nad on täitnud vajalikud sisenõuded ja -menetlused.

               [koht], [kuupäev]

                     (1)

                        Suurema õiguskindluse huvides tuleb märkida, et kui taotlus on seotud Euroopa Liidu poolse kohtlemisega, on vahendusmenetluses käsitletavas vaidluses osalevaks pooleks Euroopa Liit ning vahendusmenetlusse kaasatakse täielikult kõik asjaomased liikmesriigid. Kui taotlus on seotud üksnes liidu ühe liikmesriigi poolt osaks saanud kohtlemisega, on vahendusmenetluses käsitletavas vaidluses osalevaks pooleks asjaomane liikmesriik, v.a juhul, kui asjaomane liikmesriik esitab taotluse, et vahendusmenetluses käsitletavas vaidluses osalevaks pooleks oleks Euroopa Liit.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Nõukogu ettepanek:
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabatahtliku partnerluslepingu (milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust) artikli 18 kohaselt asutatud ühiskomitees seoses selle kodukorra vastuvõtmisega

               LISA

               ÜHISKOMITEE KODUKORD,

               mis on vastu võetud vastavalt metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse vabatahtlikule partnerluslepingule Vietnami Sotsialistliku Vabariigi ja Euroopa Liidu vahel (edaspidi „leping“)

               Artikkel 1

               Koosseis ja eesistuja

               1. Lepingu rakendamise ühiskomitee (edaspidi „ühiskomitee“) moodustatakse vastavalt lepingu artiklile 18.

               2. Ühiskomiteed juhatavad ühiselt Euroopa Liidu delegatsiooni juht Vietnami Sotsialistlikus Vabariigis Euroopa Liidu nimel ning põllumajanduse ja maaelu arengu ministeeriumi aseminister Vietnami Sotsialistliku Vabariigi nimel (edaspidi „lepinguosalised“).

               Artikkel 2

               Esindatus

               Kumbki lepinguosaline teatab oma delegatsiooni kavandatava koosseisu enne kõiki ühiskomitee koosolekuid.

               Artikkel 3

               Vaatlejad ja eksperdid

               Ühiskomitee esimehed võivad kokkuleppel lepinguosalistega kutsuda koosolekutele eksperte ja vaatlejaid, et anda teavet konkreetsete küsimuste ning lepingu rakendamise kohta.

               Artikkel 4

               Töörühmad ja allorganid

               Ühiskomitees osalejad võivad vastastikusel kokkuleppel luua töörühmi või muid allorganeid, sealhulgas järgmisi üksusi:

               i) ekspertide ühiskoosolekud, et toetada ühiskomitee tööd tehnilisel tasandil ja vajaduse korral uurida tehnilisi küsimusi;

               ii) kõik muud organid, mida ühiskomitee võib pidada asjakohaseks.

               Artikkel 5

               Sekretariaat

               Üks Euroopa Liidu ametnik ametlikust delegatsioonist Vietnami Sotsialistlikus Vabariigis ning üks ametnik Vietnami Sotsialistliku Vabariigi põllumajanduse ja maaelu arengu ministeeriumi metsamajandusametist tegutsevad ühiselt ühiskomitee sekretariaadina, et tagada haldustoetus ühiskomiteele ja organitele, mille ühiskomitee otsustab luua.

               Artikkel 6

               Kirjavahetus

               1. Lepingu rakendamist käsitleva ametliku teabevahetuse eest vastutavad lepinguosaliste esindajatena Euroopa Liidu delegatsiooni juht Vietnami Sotsialistlikus Vabariigis ning Vietnami Sotsialistliku Vabariigi põllumajanduse ja maaelu arengu ministeeriumi aseminister, nagu on sätestatud lepingu artiklis 20.

               2. Kõik ühiskomiteele adresseeritud kirjad saadetakse ühiskomitee sekretariaati.

               3. Sekretariaat tagab, et ühiskomiteele adresseeritud kirjavahetus edastatakse komitee kahele esimehele ja vajaduse korral saadetakse edasi kõikidele teistele ühiskomitee liikmetele, nagu käesoleva kodukorra artiklis 9 osutatud dokumendid.

               4. Ühiskomitee esimeeste kirjad edastab sekretariaat adressaatidele ja vajaduse korral saadetakse edasi kõikidele teistele ühiskomitee liikmetele, nagu käesoleva kodukorra artiklis 9 osutatud dokumendid.

               Artikkel 7

               Koosolekud

               1. Ühiskomitee tuleb esimesel kahel aastal kokku vähemalt kaks korda aastas ja seejärel vähemalt kord aastas, kusjuures kohtumise kuupäeva ja päevakorra lepivad lepinguosalised eelnevalt kokku.

               2. Kumbki lepinguosaline võib taotleda lisakoosolekute korraldamist, kui asjaolud seda nõuavad ja lepinguosalised selles kokku lepivad. Selliseid lisakoosolekuid võib pidada asjaomaste isikute kohtumise vormis või videokonverentsina, kui lepinguosalised nii vastastikku kokku lepivad.

               3. Ühiskomitee koosolekud kutsub kokku ühiskomitee sekretariaat.

               Artikkel 8

               Koosolekute päevakord

               1. Ühiskomitee sekretariaat koostab lepinguosaliste ettepanekute põhjal iga koosoleku esialgse päevakorra. See edastatakse hiljemalt viieteist (15) tööpäeva enne koosoleku algust ühiskomitee esimeestele ja liikmetele.

               2. Sekretariaat peab saama päevakorra täiendused või muudatused hiljemalt kümme (10) tööpäeva enne koosoleku algust, kuigi need punktid lisatakse esialgsesse päevakorda üksnes juhul, kui sekretariaat on asjakohased tõendavad dokumendid saanud hiljemalt kümme (10) tööpäeva enne koosoleku toimumist.

               3. Ühiskomitee võtab päevakorra vastu iga koosoleku alguses. Lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel võib päevakorda lisada punkte, mida esialgne päevakord ei sisalda.

               4. Lepinguosaliste kokkuleppel võib sekretariaat lühendada lõikes 1 nimetatud tähtaega, et võtta arvesse konkreetse juhtumi asjaolusid.

               Artikkel 9

               Dokumendid

               Kumbki lepinguosaline saadab kõik asjakohased dokumendid sekretariaadile vähemalt kümme (10) tööpäeva enne järgmist ühiskomitee koosolekut. Kui dokumendid ei pruugi mõjutada ühiskomitee arutelusid, võib need saata igal ajal enne järgmist ühiskomitee koosolekut.

               Artikkel 10

               Otsused ja soovitused

               1. Vastavalt lepinguga antud õigusele võtab ühiskomitee otsused ja soovitused vastu vastastikusel kokkuleppel.

               2. Koosolekutevahelisel ajal võib ühiskomitee lepinguosaliste nõusolekul otsuseid ja soovitusi vastu võtta kirjaliku menetluse teel. Kirjalik menetlus koosneb kirjavahetusest lepinguosaliste vahel. Kaasesimeestel on õigus selliseid teateid vahetada ja vajaduse korral kinnitada kokkulepe otsuse kohta.

               3. Ühiskomitee otsuste ja soovituste pealkiri on vastavalt „otsus“ või „soovitus“, millele järgneb seerianumber, vastuvõtmiskuupäev ja teema kirjeldus. Iga otsusega nähakse ette selle jõustumise kuupäev.

               4. Ühiskomitees vastu võetud otsused ja soovitused kinnitab Euroopa Liidu esindaja Vietnami Sotsialistlikus Vabariigis ning Vietnami Sotsialistliku Vabariigi nimel sealse põllumajanduse ja maaelu arengu ministeeriumi esindaja.

               5. Otsused ja soovitused edastatakse kõigile lepingu artiklis 20 osutatud kaasesimeestele.

               Artikkel 11

               Koosoleku protokoll

               1. Mõlemad lepinguosalised koostavad ühiselt ühiskomitee iga koosoleku kohta koosoleku protokolli. Koosoleku protokoll allkirjastatakse ja avalikustatakse.

               2. Koosoleku protokoll sisaldab kõiki seisukohavõtte ja otsuseid, mille lisamist kumbki lepinguosaline on nõudnud.

               3. Koosoleku protokoll koostatakse inglise ja vietnami keeles.

               Artikkel 12

               Välislähetused

               Kui üks lepinguosaline soovib läbi viia lepinguga seotud ühislähetust, lepivad lepinguosalised vastastikku kokku lähetuse volitused ja ajakava.

               Artikkel 13

               Keeled

               1. Ühiskomitee töökeeled on inglise ja vietnami keel.

               2. Ühiskomitee lähtub oma aruteludes ning otsuste ja soovituste vastuvõtmisel inglise ja vietnami keeles koostatud dokumentidest ja ettepanekutest.

               Artikkel 14

               Kulud

               Lepinguosalised kannavad ise kõik ühiskomitee koosolekutel osalemisega seotud kulud, sealhulgas personali-, reisi-, elamis-, posti- ja sidekulud.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.10.2019
            COM(2019) 556 final
            2019/0244(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabatahtliku partnerluslepingu (milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust) artikli 18 kohaselt asutatud ühiskomitees seoses selle kodukorra vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabatahtliku partnerluslepingu (milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust) artikli 18 alusel lepingu rakendamiseks loodud ühiskomitees (edaspidi „ühiskomitee“) seoses ühiskomitee kodukorra kavandatud vastuvõtmisega

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vaheline vabatahtlik partnerlusleping, milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust

               Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahel metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse kohta sõlmitud vabatahtliku partnerluslepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on tagada, et lepinguga hõlmatud kogu puit ja kõik puittooted, mida Euroopa Liit impordib Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist, on seaduslikult toodetud. Selleks kehtestatakse Vietnami puidu seaduslikkuse tagamise süsteem (VPSTS) ja rakendatakse seda, et kontrollida, et puit ja puittooted on toodetud seaduslikult, ning tagada, et liitu eksporditakse ainult selliseid kontrollitud saadetisi. Leping jõustus 1. juunil 2019.

               2.2.Lepingu rakendamise ühiskomitee

               Lepingu artikliga 18 ette nähtud ja lepingu IX lisas üksikasjalikumalt kirjeldatud lepingu rakendamise ühiskomitee ülesanne on lihtsustada lepingu haldamist, järelevalvet ja läbivaatamist. Samuti lihtsustab ühiskomitee dialoogi ja teabevahetust lepinguosaliste vahel. Ühiskomitee teeb otsuseid konsensuse alusel. Ühiskomiteed juhivad ühiselt põllumajanduse ja maaelu arengu eest vastutav aseminister ning Euroopa Liidu poolt Vietnami Sotsialistliku Vabariigi juurde määratud delegatsiooni juht.

               2.3.Ühiskomitee kavandatav akt

               Ühiskomitee võtab 11.–15. novembrini 2019 kestval nädalal peetaval esimesel koosolekul vastu oma kodukorra (edaspidi „kavandatav akt“).

               Kavandatava akti eesmärk on reguleerida lepinguosaliste koostööd ühiskomitees. Selles kirjeldatakse ühiskomitee koosseisu, võimalust luua allorganeid, sekretariaati ja koosolekute korraldamise viisi. Kavandatud aktiga nähakse ette, et vastavalt lepinguga antud õigusele võtab ühiskomitee otsuseid ja soovitusi vastu konsensuse alusel kirjaliku menetlusega, mis seisneb teadete vahetamises.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kavandatava aktiga määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel lepingu artikli 18 kohaselt loodud ühiskomitees seoses selle kodukorra vastuvõtmisega.

               Lepinguosalised leppisid kokku kodukorra kavandis. Kui liidu otsustamismenetlustest ei tulene teisiti, tuleks kodukord vastu võtta ühiskomitee esimesel koosolekul, mis on kavandatud novembriks 2019.

               Ühiskomitee kodukord, mis on lisatud otsusele, on väga sarnane teiste vabatahtlike partnerluslepingute raames loodud ühiskomiteede kodukorraga.

               Käesoleva dokumendi vastuvõtmine on hädavajalik lepingu sätete ellurakendamiseks. Täpsemalt võimaldab see ühiskomiteel rakendada lepingu artiklit 9 (püsivad lahkarvamused ja raskused, mis ilmnevad ELi metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse litsentsimise süsteemi (edaspidi „FLEGT-litsentsimissüsteem“) käsitlevatel konsultatsioonidel), artiklit 10 (sõltumatu hindaja kaebused ühiskomiteele), artiklit 12 (FLEGT-litsentsimissüsteemi sõltumatust hindamisest teatamine, selle kasutuselevõtt ja kõnealuse süsteemi täielikult toimima hakkamise kuupäeva soovitamine) ja artiklit 18 (ühiskomitee loomine ja toimimine) ning lepingu IX lisa (ühiskomitee ülesanded).

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 9 kohaselt võetakse vastu otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Ühiskomitee on lepinguga, täpsemalt Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabatahtliku partnerluslepinguga, milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust, loodud organ.

               Õigusakt, mille ühiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt, sest sellega reguleeritakse lepinguosaliste koostööd lepingu rakendamisel, sealhulgas lepingu lisade muudatuste võimalikku vastuvõtmist.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti põhieesmärk ja -sisu on üldiselt seotud lepingu alusel loodud rahvusvaheliste organite toimimisega. Sellest tulenevalt tuleb otsuse valdkonna kindlaksmääramisel lähtuda lepingust kui tervikust (kohtuasi C-244/17: komisjon vs. nõukogu (Kasahstan), ECLI:EU:C:2018:662). Lepingu eesmärk on luua õigusraamistik, millega tagada, et lepinguga hõlmatud kogu puit ja kõik puittooted, mida Euroopa Liit impordib Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist, on seaduslikult toodetud. Lepinguga reguleeritav põhivaldkond on ühine kaubanduspoliitika.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2019/0244 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabatahtliku partnerluslepingu (milles käsitletakse metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust) artikli 18 kohaselt asutatud ühiskomitees seoses selle kodukorra vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 3 ja artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit sõlmis Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise metsaõigusnormide täitmise järelevalvet, metsahaldust ja puidukaubandust käsitleva vabatahtliku partnerluslepingu (edaspidi „leping“) nõukogu 15. aprilli 2019. aasta otsusega 2019/854
                  2
                ja see jõustus 1. juunil 2019.

               (2)Vastavalt lepingu artikli 18 lõikele 3 võtab lepingu rakendamise ühiskomitee (edaspidi „ühiskomitee“) vastu oma kodukorra.

               (3)Ühiskomitee võtab oma kodukorra vastu 13. novembril 2019 peetaval koosolekul.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel ühiskomitees võetav seisukoht, kuna kodukord on liidu jaoks siduv.

               (5)Ühiskomitee peaks oma esimesel koosolekul vastu võtma käesolevale otsusele lisatud kodukorra, et tagada sujuv ja läbipaistev koostöö Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahel alates lepingu rakendamise algusest ning seejärel ELi metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse litsentsimise süsteemi rakendamisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Ühiskomitee esimesel koosolekul liidu nimel võetav seisukoht põhineb ühiskomitee kodukorra kavandil, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               2.Käesolevale otsusele lisatud kodukorra kavandisse tehtavates väiksemates muudatustes võivad liidu esindajad kokku leppida ilma nõukogu täiendava otsuseta, võttes arvesse lepinguosaliste eesseisva kohtumise tulemusi ja konsulteerides liikmesriikidega koordineerimiskoosolekute käigus kohapeal.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.11.2019
            COM(2019) 575 final
            2019/0248(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis IMO assamblee 31. istungjärgul seoses resolutsiooni A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites), resolutsiooni A.1119(30) (sadamariigi kontrolli 2017. aasta kord) ja resolutsiooni A.1120(30) (ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised) muudatuste vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni assamblee 31. istungjärgul, mis toimub 25. novembrist kuni 4. detsembrini 2019 Londonis, võetav seisukoht seoses järgmiste dokumentide kavandatud vastuvõtmisega:

               ·helkurmaterjalide päästevahenditel kasutamise ja neile paigaldamise muudatused;

               ·sadamariigi kontrolli kord 2019; ning

               ·ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevate ülevaatuse suuniste muutmine.

               1.Ettepaneku taust

               1.1.Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsioon

               Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsiooniga (edaspidi „konventsioon“) luuakse IMO, mille eesmärk on tagada foorum valitsustevaheliseks koostööks valitsuste regulatiivse tegevuse ja tavade valdkonnas kõikides rahvusvahelist merekaubandust mõjutavates tehnilistes küsimustes, toetada rangeimate võimalike nõuete üldist vastuvõtmist meresõiduohutuse, navigeerimise tõhususe ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja kontrolli küsimustes, et edendada võrdseid võimalusi, ning käsitleda seonduvaid haldus- ja õigusküsimusi.

               Konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               Kõik liikmesriigid on konventsiooni osalised.

               1.2.Rahvusvaheline Mereorganisatsioon

               Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) on ÜRO spetsialiseeritud asutus, mis vastutab meresõidu ohutuse ja turvalisuse ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise eest. IMO on rahvusvahelise meresõidu ohutuse, turvalisuse ja keskkonnatoime valdkonnas norme kehtestav ülemaailmne asutus. Selle põhiülesanne on luua laevanduse jaoks õiglane ja tulemuslik reguleeriv raamistik, mis võetakse ühiselt vastu ning mida rakendatakse ühiselt.

               Kõik liikmesriigid on IMO liikmed. Euroopa Komisjonil on alates 1974. aastast olnud Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) vaatleja staatus, mis põhineb Valitsustevahelise Nõuandva Merendusorganisatsiooni (IMCO)
                  1
                ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vahelisel koostöökokkuleppel vastastikust huvi pakkuvates küsimustes.

               Organisatsiooni liikmeks võivad saada kõik riigid. Assamblee koosneb kõigist liikmetest. Assamblee korralised istungjärgud toimuvad kord kahe aasta jooksul.   Assamblee on IMO juhtorgan. Assamblee määrab kindlaks tööprogrammi ja hääletab eelarve üle, millesse panustavad kõik liikmed. Lisaks võib assamblee soovitada liikmetel vastu võtta eeskirju ja suuniseid meresõiduohutuse, laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja kontrolli kohta ning muudes küsimustes, mis käsitlevad laevanduse mõju merekeskkonnale, mis on organisatsiooni vastutusalasse antud rahvusvaheliste õigusaktidega või nende raames, või selliste eeskirjade ja suuniste muudatusi, mis on organisatsioonile edastatud. Selliste liikmete enamus, kes ei ole assotsieerunud liikmed, moodustab assamblee koosolekute kvoorumi.

               1.3.IMO assamblee kavandatud aktid

               IMO assamblee kavatseb 25. novembril – 4. detsembril 2019 toimuval 31. istungjärgul (A 31) võtta vastu järgmised dokumendid:

               helkurmaterjalide päästevahenditel kasutamise ja neile paigaldamise muudatused;

               sadamariigi kontrolli kord 2019; ning

               ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevate ülevaatuse suuniste muutmine.

               Kavandatud aktide eesmärk on vastavalt:

               1.ajakohastada materjalide ilmastikukindluse katsemeetodeid, jättes välja vananenud ja harva kasutatava süsinikelektrood-seadme;

               2.ajakohastada kehtivat 2017. aasta sadamariigi kontrolli korda, lisades viite meetmetele, mille IMO organid on vahepeal vastu võtnud (IMO assamblee 30. ja 31. istungjärk, merekeskkonna kaitse komitee 72., 73., ja 74. istungjärk, meresõiduohutuse komitee 99., 100., ja 101. istungjärk), ning muuta liiteid 8 ja 11 ning lisada uus 18. liide;  ning

               3.ajakohastada ülevaatuse suuniseid, et võtta arvesse siduvate õigusaktide hiljutisi muudatusi, eelkõige ballastvee käitlemise konventsiooni, kuid samuti teatavaid SOLASi ja MARPOLi konventsiooni elemente, nagu eriruumid reisilaevadel ja kütusetarbimise nõuetele vastavuse deklaratsioonid.

               2.Liidu nimel võetav seisukoht

               2.1.Resolutsiooni A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites) muudatused.

               Meresõiduohutuse komitee 101. istungjärgul (MSC 101) tuletati meelde, et oma eelmisel istungjärgul, kus käsitleti ELi liikmesriikide ja komisjoni esitatud dokumenti MSC 100/19/4, milles tehti ettepanek muuta resolutsiooni A.658(16) helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites, nõustus komitee jätma punktis 4.10 välja sõna „süsinikelektrood“ ning palus IMO sekretariaadil koostada asjakohane assamblee resolutsiooni projekt heakskiitmiseks MSC 101. istungjärgul, et esitada need vastuvõtmiseks assamblee 31. istungjärgul (MSC 100/20, punktid 19.14 ja 19.15). Väljendati seisukohta, et mõiste väljajätmine võib muuta sätte liiga ebamääraseks.

               Komitee, olles täheldanud võimalust, et asjakohaseid ettepanekuid, milles käsitletakse eespool nimetatud probleeme, võib esitada assamblee 31. istungjärgule, kiitis heaks assamblee resolutsiooni ettepaneku helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites (resolutsioon A.658(16)).

               Resolutsiooni A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites) muudatused on esitatud IMO dokumendi MSC 101/24 27. lisas. MSC 101 aruande (MSC 101/24) punktis 14.41 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta IMO assamblee 31. istungjärgul.

               2.2.Sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra muudatused (resolutsioon A.1119 (30))

               Sadamariigi kontrolli käsitlev IMO 2017. aasta kord (resolutsioon A1119 (30)) sisaldab suuniseid konkreetsete teemade kohta, mis on esitatud põhidokumendi liidetena. IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärgul (III 5) lepiti kokku sadamariigi kontrolli korra läbivaatamises, eelkõige seoses laevade kinnipidamist käsitlevate suuniste 2. liitega (vt IMO dokument III 5/15, punkt 5.34), ning teemat pidi edasi arendatama istungjärkudevahelisel ajal, et esitada sadamariigi kontrolli 2019. aasta korra kavand koos resolutsiooni projektiga allkomitee 6. istungjärgule enne seda, kui neid assamblee 31. istungjärgul vastuvõtmise eesmärgil arutatakse juhul kui komiteed on need heaks kiitnud.

               Meresõiduohutuse komitee 101. istungjärgul (MSC 101) võttis komitee teadmiseks, et IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärk oli sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra 8. liite (suunised sadamariigi kontrolliametnikele ISM-koodeksi kohta) ja 11. liite (suunised sadamariigi kontrolliametnikele, mis käsitlevad meremeeste diplomeerimist, mehitatust ja puhketunde) (resolutsioon A.2017(30)) esitanud inimteguri, koolituse ja vahiteenistuse allkomiteele (HTW 6), et viimane need tehniliselt läbi vaataks ja annaks nõu IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule. MSC 101. istungjärgul lepiti kokku, et HTW 6 läbivaatamise tulemused esitatakse IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule arutamiseks, kui valmistatakse ette assamblee resolutsiooni eelnõu, mis käsitleb sadamariigi kontrolli korda 2019. Komitee andis seejärel IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule loa edastada oma töö tulemused assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks (vt IMO dokumendi MSC 101/24, punkt 10.15.3).

               IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärk vaatas eespool nimetatud 7. ja 11. liite muudatused läbi ja viimistles neid ning lisas merekeskkonna kaitse komitee 74. istungjärgu taotlusel uue 18. liite „resolutsioon MEPC.321 (74) 2019. aasta suuniste kohta, mis käsitlevad sadamariigi kontrolli MARPOLi konventsiooni VI lisa 3. peatüki alusel“, mis on seotud 2020. aasta väävlisisalduse piirmääraga ja laeva pardal jõu- või käitursüsteemi sisepõlemismootorite jaoks mõeldud ning nõuetele mittevastava kütteõli vedamise keeluga alates 1. märtsist 2020. Allkomitee ajakohastas 19. liidet, mis käsitleb sadamariigi kontrolli jaoks oluliste õigusaktide loetelu, et võtta arvesse pärast sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra vastuvõtmist toimunud arenguid.

               IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärk kiitis heaks sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra muudatused ja andis loa dokumendi edastamiseks assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks. Sadamariigi kontrolli käsitleva resolutsiooni A.1119(30) läbivaatamine on esitatud IMO dokumendi III 6/15 XX lisas. IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgu aruande (III 6/15) punktis XX on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta IMO assamblee 31. istungjärgul.

               2.3.Ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevate ülevaatuse suuniste muutmine (resolutsioon A.1120(30)).

               IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärgul tuletati meelde, et eelmisel istungil moodustati ülevaatuse suuniste läbivaatamise ja IMO õigusaktide rakendamise koodeksi kohaste kohustuste mittetäieliku loetelu käsitlev sidepidamisrühm, et jätkata ülevaatuse suuniste ajakohastamist nii, et need sisaldaksid nõudeid, mis tulenevad muudatuste tegemisest asjaomastes IMO õigusaktides, mis jõustuvad enne 31. detsembrit 2019 (kaasa arvatud), eesmärgiga esitada muudetud ülevaatuse suuniste projekt assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks. Need muudatused hõlmavad SOLASe konventsiooni puhul eriruume reisilaevadel ja MARPOLi konventsiooni puhul kütusetarbimise nõuetele vastavuse deklaratsioone seoses kasvuhoonegaaside andmete kogumisega. Järgmisel meresõiduohutuse komitee 101. istungjärgul (MSC 101), olles võtnud teadmiseks IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärgu tulemused ja teinud otsuse mõne lahendamata küsimuse osas, andis komitee seejärel loa IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule esitada oma töö tulemus otse assamblee 31. istungjärgule (A31), et assamblee saaks selle vastu võtta (vt IMO dokumendi MSC 101/24 punkt 10.15.1).

               IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärk kaalus ülevaatuse suuniseid ja andis loa nende edastamiseks assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks. Resolutsiooni A.1120(30) (ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised) muudatused on esitatud IMO dokumendi III 6/15 XX lisas. IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgu aruande (III 6/15) punktis XX on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta IMO assamblee 31. istungjärgul.

               2.4.Asjakohased ELi õigusaktid ja ELi pädevus

               2.4.1.Muudatused, mis käsitlevad helkurmaterjali kasutamist ja paigaldamist päästevahendites

               Päästevahendites kasutatav helkurmaterjal on laevavarustus, mis kuulub Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiivi 2014/90/EL (milles käsitletakse laevavarustust ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 96/98/EÜ)
                  2
                kohaldamisalasse. Komisjoni 15. mai 2018. aasta rakendusmääruses (EL) 2018/773, milles esitatakse laevavarustuse projekteerimis-, ehitus- ja toimivusnõuded ning katsestandardid ja tunnistatakse kehtetuks rakendusmäärus (EL) 2017/306,
                  3
                käsitletakse helkurmaterjali. Eelkõige viidatakse kõnealuses rakendusmääruses IMO resolutsioonile A.658(16) „Helkurmaterjalide kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites“. Kõik IMO resolutsiooni ja sellele järgnevate dokumentide muudatused mõjutavad seega otseselt määruse nõudeid.

               2.4.2.Sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra muudatused (resolutsioon A.1119(30))

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli,
                  4
                puudutab laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta liidu sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes. Sadamariigi kontrolli direktiivi eesmärk on vähendada nõuetele mittevastavate laevade arvu liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes. Sertifikaate ja dokumente, sealhulgas raamatupidamisdokumente, kontrollivad sadamariigi kontrolli ametnikud. Tuleb märkida, et sadamariigi kontrolli direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid kohaldama Pariisi memorandumi suuniseid ning seal ei viidata IMO suunistele, mis on inspireeritud Pariisi memorandumi suunistest, kuid mitte tingimata samad. Seega on selles valdkonnas ELil pädevus, kuid IMO sadamariigi kontrolli suuniste õiguslik mõju ELi õigusaktidele on parimal juhul kaudne.

               2.4.3.Ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevate ülevaatuse suuniste muutmine (resolutsioon A.1120(30))

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 391/2009 laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ühiste eeskirjade ja standardite kohta
                  5
                on kehtestatud meetmed, mida laevade kontrolli, ülevaatust ja sertifitseerimist teostavad organisatsioonid peavad järgima, et täita meresõiduohutust ja merereostuse vältimist käsitlevaid rahvusvahelisi konventsioone, edendades samas teenuste osutamise vabadust. Kõnealuse määruse lisa punkti B alapunkti 7 alapunktis k on sätestatud:

               „Tunnustatud organisatsioon peab tagama

               selliste sertifitseerimise ühtlustatud süsteemiga nõutud kohustuslike ülevaatuste ja kontrollimiste tegemise, milleks tunnustatud organisatsioon on volitatud, kooskõlas ülevaatuse ja sertifitseerimise ühtlustatud süsteemiga seotud ülevaatusjuhiseid käsitleva IMO resolutsiooni A.948(23) lisa ja liitega.“

               Kõik IMO resolutsiooni ja sellele järgnevate dokumentide muudatused mõjutavad seega vahetult määruse (EÜ) nr 391/2009 nõudeid.

               2.4.4.ELi pädevus

               Resolutsiooni A.658(16) muudatused, mis käsitlevad helkurmaterjali kasutamist ja paigaldamist päästevahendites, mõjutavad ELi õigust, sest kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiivi 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta (uuesti sõnastatud)
                  6
               .

               Sadamariigi kontrolli direktiivi 2009/16/EÜ kohaldamine põhineb sadamariigi kontrolli menetlustel ja vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi suunistel, mis on sätestatud vastavalt 1. ja VI lisas. IMO sadamariigi kontrolli kord ja selle muudatused võivad mõjutada Pariisi memorandumi suuniste arengut ja seega mõjutada otseselt direktiivi 2009/16/EÜ kohaldamist.

               Ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised on määrusest (EÜ) nr 391/2009 tulenev nõue. Kõik ülevaatuse suuniste muudatused mõjutavad ELi õigust määruse (EÜ) nr 391/2009 kohaldamise kaudu.

               3.Õiguslik alus

               3.1.Menetlusõiguslik alus

               3.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  7
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  8
               .

               3.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               IMO assamblee on organ, mis on loodud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsiooniga.

               Aktid, mis IMO assambleel palutakse vastu võtta, on õigusliku toimega aktid. Kavandatavad aktid võivad otsustavalt mõjutada järgmiste ELi õigusaktide sisu.

               1.Direktiiv 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta. Kõnealuse direktiivi artikli 6 lõike 2 punkti a alapunktis i on sätestatud, et uued A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama 1974. aasta SOLASi konventsiooni (muudetud kujul) nõuetele.

               2.Direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli. Artiklis 15 on nõutud, et liikmesriigid tagaksid, et nende inspektorid järgivad VI lisas nimetatud menetlusi ja suuniseid. Need suunised on sätestatud Pariisi memorandumis. IMO sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra muudatused võivad mõjutada Pariisi memorandumi suuniste arengut ja seega ka käesoleva direktiivi kohaldamist. Tuleb märkida, et IMO dokumentide rakendamise allkomitee arutas muudatusi päevakorra punktis „Meetmed sadamariigi kontrolli tegevuste ja protseduuride ühtlustamiseks kogu maailmas“.

               3.Määrus (EÜ) nr 391/2009 laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ühiste eeskirjade ja standardite kohta. Ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised on kõnealusest määrusest tulenev nõue. I lisa kriteeriumi B7 punktis k on sätestatud:

               „7. Tunnustatud organisatsioon peab tagama

               k) selliste sertifitseerimise ühtlustatud süsteemiga nõutud kohustuslike ülevaatuste ja kontrollimiste tegemise, milleks tunnustatud organisatsioon on volitatud, kooskõlas ülevaatuse ja sertifitseerimise ühtlustatud süsteemiga seotud ülevaatusjuhiseid käsitleva IMO resolutsiooni A.948(23) lisa ja liitega.“

               Seetõttu mõjutaks ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevate ülevaatuse suuniste muutmine ELi õigust määruse (EÜ) nr 391/2009 kohaldamise kaudu.

               Kavandatavate aktidega ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               3.2.Materiaalõiguslik alus

               3.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               3.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud meretranspordiga. Ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2.

               3.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0248 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis IMO assamblee 31. istungjärgul seoses resolutsiooni A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites), resolutsiooni A.1119(30) (sadamariigi kontrolli 2017. aasta kord) ja resolutsiooni A.1120(30) (ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised) muudatuste vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Rahvusvaheline Mereorganisatsiooni (edaspidi „IMO“) konventsioon (edaspidi „konventsioon“) jõustus 17. märtsil 1958.

               (2)Konventsiooni artikli 15 alapunkti j kohaselt võib assamblee soovitada liikmetel vastu võtta eeskirju ja suuniseid meresõiduohutuse, laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja kontrolli kohta ning muudes küsimustes, mis käsitlevad laevanduse mõju merekeskkonnale, mis on organisatsiooni vastutusalasse antud rahvusvaheliste õigusaktidega või nende raames, või selliste eeskirjade ja suuniste muudatusi, mis on organisatsioonile edastatud.

               (3)IMO assamblee kavatseb oma 31. istungjärgul, mis toimub ajavahemikul 25. november – 5. detsember 2019, võtta vastu resolutsiooni A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites), resolutsiooni A.1119(30) (sadamariigi kontrolli 2017. aasta kord) ja resolutsiooni A.1120(30) (ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised) muudatused.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel IMOs võetav seisukoht, kuna vastuvõetud muudatused resolutsioonis A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites), resolutsioonis A.1119(30) (sadamariigi kontrolli 2017. aasta kord) ja resolutsioonis A.1120(30) (ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised) võivad mõjutada otsustavalt liidu õiguse sisu, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta,
                  9
                Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli,
                  10
                ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 391/2009 laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ühiste eeskirjade ja standardite kohta
                  11
               .

               (5)Meresõiduohutuse komitee 101. istungjärgul (MSC 101), mis toimus 5.–14. juunil 2019 Londonis, tuletati meelde, et oma eelmisel istungjärgul, kus käsitleti ELi liikmesriikide ja komisjoni esitatud dokumenti MSC 100/19/4, milles tehti ettepanek muuta resolutsiooni A.658(16) helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites, nõustus komitee jätma punktis 4.10 välja sõnad „süsinikelektrood“ ning palus IMO sekretariaadil koostada asjakohane assamblee resolutsiooni projekt heakskiitmiseks MSC 101. istungjärgul, et esitada need vastuvõtmiseks assamblee 31. istungjärgule (MSC 100/20, punktid 19.14 ja 19.15). Seejärel kiitis komitee heaks assamblee resolutsiooni ettepaneku helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites (resolutsioon A.658(16)).

               (6)IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärgul, mis toimus 24.–28. septembril 2018 Londonis, lepiti kokku sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra teatavate punktide läbivaatamises, eelkõige seoses laevade kinnipidamist käsitlevate suuniste 2. liitega, ning teemat pidi edasi arendatama istungjärkudevahelisel ajal, et esitada sadamariigi kontrolli 2019. aasta korra kavand koos resolutsiooni projektiga arutamiseks allkomitee 6. istungjärgule, mis toimus 1.–5. juulini 2019 Londonis, enne seda, kui assamblee 31. istungjärk neid vastuvõtmise eesmärgil arutab, juhul kui komiteed on need heaks kiitnud.

               (7)MSC 101 andis seejärel IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule loa edastada oma töö tulemused otse assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks. IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärk vaatas muudatused läbi ja viimistles neid ning merekeskkonna kaitse komitee 74. istungjärgu taotlusel, mis toimus 13.–17. mail Londonis, lisas uue 18. liite „resolutsioon MEPC.321(74) 2019. aasta suuniste kohta, mis käsitlevad sadamariigi kontrolli MARPOLi konventsiooni VI lisa 3. peatüki alusel“. IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärk kiitis heaks sadamariigi kontrolli 2017. aasta korra muudatused ja andis loa nende edastamiseks assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks.

               (8)IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärgul tuletati meelde, et eelmisel istungil moodustati ülevaatuse suuniste läbivaatamise ja IMO õigusaktide rakendamise koodeksi kohaste kohustuste mittetäieliku loetelu käsitlev sidepidamisrühm, et jätkata ülevaatuse suuniste ajakohastamist nii, et need sisaldaksid nõudeid, mis tulenevad muudatuste tegemisest asjaomastes IMO õigusaktides, mis jõustuvad enne 31. detsembrit 2019 (kaasa arvatud), eesmärgiga esitada muudetud ülevaatuse suuniste projekt assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks. Meresõiduohutuse komitee 101. istungjärgul, olles võtnud teadmiseks IMO dokumentide rakendamise allkomitee 5. istungjärgu tulemused ja teinud otsuse mõne lahendamata küsimuse osas, andis komitee seejärel loa IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule esitada oma töö tulemus otse assamblee 31. istungjärgule, et assamblee saaks selle vastu võtta. IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärk kaalus ülevaatuse suuniseid ja andis loa nende edastamiseks assamblee 31. istungjärgule vastuvõtmiseks.

               (9)Liidu seisukoha esitavad ühiselt liidu huvides ELi liikmesriigid, kes on IMO liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               IMO assamblee 31. istungjärgul liidu nimel võetav seisukoht on nõustuda järgmiste muudatuste vastuvõtmisega:

               (a)resolutsioon A.658(16) (helkurmaterjali kasutamise ja paigaldamise kohta päästevahendites), nagu on esitatud dokumendi MSC 101/24 27. lisas;

               (b)resolutsioon A.1119(30) (sadamariigi kontrolli 2017. aasta kord), nagu on sätestatud dokumendi III 6/15 XX lisas; ning

               (c)resolutsioon A.1120(30) (ühtlustatud ülevaatuste ja tunnistuste andmise süsteemil põhinevad ülevaatuse suunised), nagu on sätestatud dokumendi III 6/15 XX lisas.

               Artikkel 2

               1.Artiklis 1 nimetatud seisukoha esitavad ühiselt liidu huvides ELi liikmesriigid, kes on IMO liikmed.

               2.Artiklis 1 osutatud seisukohtade ebaoluliste osade muutmises võidakse kokku leppida ilma täiendava nõukogu otsuseta.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        1982. aastal sai organisatsiooni uueks nimeks Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO).

                     (2)

                        ELT L 257, 28 8.2014, lk 146.

                     (3)

                        ELT L 133, 30.8.2018, lk 1.

                     (4)

                        ELT L 131, 28.5.2009, lk 57.

                     (5)

                        ELT L 131, 28.5.2009, lk 11.

                     (6)

                        ELT L 163, 25.6.2009, lk 1.

                     (7)

                        Kohtuotsus Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (8)

                        Kohtuotsus Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU: C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (9)

                        ELT L 163, 25.6.2009, lk 1.

                     (10)

                        ELT L 131, 28.5.2009, lk 57.

                     (11)

                        ELT L 131, 28.5.2009, lk 11.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.11.2019
            COM(2019) 584 final
            2019/0257(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            protokollile, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut (millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel allakirjutamise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Vastavalt ühinemisakti artikli 6 lõikele 2 on Horvaatia kohustunud ühinema ELi ja selle liikmesriikide poolt kolmandate riikidega sõlmitud või alla kirjutatud lepingutega. Nende lepingute hulka kuulub Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vaheline lennutranspordileping (edaspidi „ELi-USA lennutranspordileping“).

                  Lisaks nähakse kõnealuse sättega ette, et Horvaatia ühinemine nimetatud lepingutega lepitakse kokku liikmesriikide nimel ühehäälselt tegutseva nõukogu ja asjaomaste kolmandate riikide vaheliste lepingute protokollide sõlmimise teel. Lisaks peab komisjon liikmesriikide nimel läbirääkimisi kõnealuste protokollide üle.

                  Nii on komisjon pidanud läbirääkimisi protokolli üle, millega muudetakse ELi-USA lennutranspordilepingut, et ette näha Horvaatia ühinemine kõnealuse lepinguga.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on paluda nõukogul vastu võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikel 5 ja ühinemisakti artikli 6 lõikel 2 põhinev otsus, millega antakse luba protokollile ELi ja selle liikmesriikide nimel alla kirjutada ning seda nende poolt ajutiselt kohaldada vastavalt protokolli artiklile 4, eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

               •Üldine taust

               Ühinemisakti artikli 6 lõikest 2 tulenevat Horvaatia kohustust kohaldatakse ka Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ja Norra vahelise lennutranspordilepingu suhtes, millega laiendatakse ELi-USA lennutranspordilepingu kohaldamisala viimati nimetatud riikidele, ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ning Norra vahelise kõrvallepingu suhtes, millega reguleeritakse nende lepinguosaliste vahelist suhet eespool nimetatud lepingu raames.

               Nii on komisjon pidanud läbirääkimisi protokollide üle, millega muudetakse ka neid lepinguid, et ette näha Horvaatia ühinemine nende lepingutega. Samaaegselt käesoleva ettepanekuga esitatakse ettepanekud nõukogu otsuste kohta, milles käsitletakse neile protokollidele alla kirjutamist ja nende ajutist kohaldamist ning sõlmimist, samuti ettepanek nõukogu otsuse kohta, milles käsitletakse ELi-USA lennutranspordilepingu muutmise protokolli sõlmimist.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               ELi-USA lennutranspordileping oli esimene liidu ühe peamise lennunduspartneriga sõlmitud terviklik lennutranspordileping. Lepingu puhul on tegemist maailma kõige olulisema lennutranspordilepinguga, millega tagatakse aastas rohkem kui 80 miljonit istekohta ja mis on liidu lennundusalase välispoliitika põhialus. Protokoll võimaldab Horvaatial kasu saada ELi-USA lennutranspordilepingust.

               •Kooskõla ettepaneku valdkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Protokoll võimaldab Horvaatial täita ühinemisakti artikli 6 lõikest 2 tulenevat kohustust ühineda ELi-USA lennutranspordilepinguga.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5 ja ühinemisakti artikli 6 lõike 2 teine lõik.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                Protokolliga võimaldatakse Horvaatial kasu saada ELi-USA lennutranspordilepingust, millega luuakse võrdsed ja ühtsed tingimused turulepääsuks ning mis on regulatiivse koostöö ja lähenemise uue korra aluseks valdkondades, mis on olulised lennuteenuste ohutuks, turvaliseks ja tõhusaks osutamiseks. Kõnealust korda on võimalik kehtestada üksnes liidu tasandil.

               •Proportsionaalsus

                  Protokollis piirdutakse kõnealuse küsimuse käsitlemisega, milleks on Horvaatia ühinemine ELi-USA lennutranspordilepinguga ega käsitleta muid küsimusi.

               •Vahendi valik

                  Rahvusvaheline leping.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

                  Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Kavandatud lepingu kokkuvõte

                  Protokoll koosneb põhiosast, millega nähakse ette Horvaatia ühinemine ELi-USA lennutranspordilepinguga ja kõnealuse lepingu vastavad muudatused, ning ühisdeklaratsioonist täiendavate keeleversioonide autentsuse kohta.

               2019/0257 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               protokollile, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut (millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel allakirjutamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti, eriti selle artikli 6 lõike 2 teist lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon on vastavalt nõukogu 14. septembri 2012. aasta otsusele 13351/12, millega antakse talle luba alustada läbirääkimisi, pidanud läbirääkimisi protokolli üle, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (edaspidi „protokoll“).

               (2)Läbirääkimised lõppesid edukalt protokolli parafeerimisega 8. märtsil 2019.

               (3)Protokolli artikli 4 kohaselt peaksid EL ja selle liikmesriigid protokollile alla kirjutama ja seda ajutiselt kohaldama, eeldusel et protokoll sõlmitakse hilisemal kuupäeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga antakse ELi ja selle liikmesriikide nimel luba alla kirjutada protokollile, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (edaspidi „protokoll“), eeldusel et protokoll sõlmitakse.

               Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud protokollile liidu ja selle liikmesriikide nimel alla kirjutama.

               Artikkel 3

               Protokolli artikli 4 kohaselt kohaldavad liit ja selle liikmesriigid protokolli selle jõustumiseni ajutiselt.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.11.2019
            COM(2019) 584 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus
            protokollile, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut (millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel allakirjutamise kohta

               1. lisa

               PROTOKOLL,

               millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               AMEERIKA ÜHENDRIIGID (edaspidi „USA“), ühelt poolt

               ning

               AUSTRIA VABARIIK,

               BELGIA KUNINGRIIK,

               BULGAARIA VABARIIK,

               HORVAATIA VABARIIK,

               KÜPROSE VABARIIK,

               TŠEHHI VABARIIK,

               TAANI KUNINGRIIK,

               EESTI VABARIIK,

               SOOME VABARIIK,

               PRANTSUSE VABARIIK,

               SAKSAMAA LIITVABARIIK,

               KREEKA VABARIIK,

               UNGARI,

               IIRIMAA,

               ITAALIA VABARIIK,

               LÄTI VABARIIK,

               LEEDU VABARIIK,

               LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK,

               MALTA,

               MADALMAADE KUNINGRIIK,

               POOLA VABARIIK,

               PORTUGALI VABARIIK,

               RUMEENIA,

               SLOVAKI VABARIIK,

               SLOVEENIA VABARIIK,

               HISPAANIA KUNINGRIIK,

               ROOTSI KUNINGRIIK,

               SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK,

               kes on Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu osalisriigid ning Euroopa Liidu liikmesriigid (edaspidi „liikmesriigid“),

               ning EUROOPA LIIT teiselt poolt,

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga 1. juulil 2013,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Horvaatia Vabariigi kui Euroopa Liidu liikmesriigi suhtes kohaldatakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 (edaspidi „lennutranspordileping“) ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010 (edaspidi „2010. aasta protokoll“).

               Artikkel 2

               1. 2010. aasta protokolliga muudetud lennutranspordilepingu 1. lisa 1. osale pärast Bulgaaria Vabariigi käsitlevat punkti c lisatakse järgmine säte:

               „ca) Horvaatia Vabariik: Ameerika Ühendriikide valitsuse ja Horvaatia Vabariigi valitsuse vaheline lennutranspordileping, alla kirjutatud 3. veebruaril 2011 Washingtonis.“

               2. 2010. aasta protokolliga muudetud lennutranspordilepingu 1. lisa 3. osa jäetakse tervikuna välja ja asendatakse järgmisega:

               „Olenemata käesoleva lepingu artiklist 3 ei ole USA lennuettevõtjatel õigust teostada kaubaveolende, mis ei ole osa USAd teenindavatest lendudest, punktidesse või punktidest liikmesriikides, välja arvatud punktidesse ja punktidest Horvaatia Vabariigis, Tšehhi Vabariigis, Prantsuse Vabariigis, Saksamaa Liitvabariigis, Luksemburgi Suurhertsogiriigis, Maltal, Poola Vabariigis, Portugali Vabariigis ja Slovaki Vabariigis.“

               Artikkel 3

               Käesolev protokoll jõustub (olenevalt sellest, milline kuupäev on hilisem):

               1. 2010. aasta protokolli jõustumise kuupäeval või

               2. üks kuu pärast seda, kui lepinguosalised on vahetanud viimase diplomaatilise noodi, millega kinnitatakse, et kõik käesoleva protokolli jõustamiseks vajalikud menetlused on lõpule viidud.

               Artikkel 4

               Lepinguosalised lepivad kokku, et kohaldatava siseriikliku õigusega lubatud ulatuses kohaldatakse käesolevat protokolli ajutiselt alates sellele alla kirjutamise kuupäevast kuni selle jõustumiseni.

               Koostatud …………(koht)………….(kuupäev) kahes eksemplaris 2019.

               Ameerika Ühendriikide nimel:

               Austria Vabariigi nimel,

               Belgia Kuningriigi nimel,

               Bulgaaria Vabariigi nimel,

               Horvaatia Vabariigi nimel,

               Küprose Vabariigi nimel,

               Tšehhi Vabariigi nimel,

               Taani Kuningriigi nimel,

               Eesti Vabariigi nimel,

               Soome Vabariigi nimel,

               Prantsuse Vabariigi nimel,

               Saksamaa Liitvabariigi nimel,

               Kreeka Vabariigi nimel,

               Ungari nimel,

               Iirimaa nimel,

               Itaalia Vabariigi nimel,

               Läti Vabariigi nimel,

               Leedu Vabariigi nimel,

               Luksemburgi Suurhertsogiriigi nimel,

               Malta nimel,

               Madalmaade Kuningriigi nimel,

               Poola Vabariigi nimel,

               Portugali Vabariigi nimel,

               Rumeenia nimel,

               Slovaki Vabariigi nimel,

               Sloveenia Vabariigi nimel,

               Hispaania Kuningriigi nimel,

               Rootsi Kuningriigi nimel,

               Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi nimel ning

               Euroopa Liidu nimel

               2. lisa

               Ühisdeklaratsioon

               Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide esindajad kinnitasid, et ______ 2019 alla kirjutatud protokolli (millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga) (edaspidi „protokoll“) teksti teiste keeleversioonide autentsus kinnitatakse kas kirjavahetuse teel enne protokollile alla kirjutamist või ühiskomitee otsusega pärast protokollile alla kirjutamist.

               Esindajad kinnitasid ka seda, et mõiste „muud keeled“ ühisdeklaratsioonides, mis moodustavad osa Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelisest lennutranspordilepingust, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokollist, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, hõlmab Euroopa Liiduga ühinevate liikmesriikide keeli.

               Käesolev ühisdeklaratsioon on protokolli lahutamatu osa.

               Ameerika Ühendriikide nimel:

                     Euroopa Liidu

               ja selle liikmesriikide nimel: