               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.8.2016
            COM(2016) 541 final
            2016/0258(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alase Euroopa kokkuleppe (AETR) eksperdirühmas Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta
            (EMPs kohaldatav tekst)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               ELi ja AETRi eeskirjade areng

               Rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alasele Euroopa kokkuleppele (AETR) kirjutasid alla 51 Euroopa ja Aasia naaberriiki, et vähendada kaupade ja reisijate rahvusvahelise autoveoga seotud takistusi selliste eeskirjade ühtlustamise teel, mis käsitlevad sõidu- ja puhkeaega, sealhulgas sõidumeeriku tehnilist kirjeldust.

               See mitmepoolne kokkulepe on välja töötatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) egiidi all. Selle eeskujul võeti Euroopa Liidus vastu sarnased eeskirjad, nimelt määrus (EÜ) nr 561/2006,
                  1
                mis käsitleb sõiduaegu ja puhkeperioode, ning määrus (EMÜ) nr 3821/85
                  2
                autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta.

               2006. aastal võeti ELis sõidu- ja puhkeaegade jälgimiseks kohustusliku seadmena kasutusele digitaalne sõidumeerik, millega asendati alates 1985. aastast kasutusel olnud analoogsõidumeerik. AETR-i osalised leppisid seejärel kokku, et võtavad sama digitaalse sõidumeeriku kasutusele oma rahvusvahelistel autovedudel kasutatavates sõidukites alates 2011. aastast. Nad leppisid kokku, et lisavad sel puhul AETR-ile uue artikli 22a, milles on sätestatud, et sõidumeeriku spetsifikatsioone, mille üle EL küll otsustab määruse (EMÜ) nr 3821/85 IB lisa muutmisel ühepoolselt ilma ELi-väliste kokkuleppeosalistega konsulteerimata, laiendatakse automaatselt kõigile AETR-i osalistele.

               ELi-väliste AETR-i osaliste kaebused

               2009. aastal võttis komisjon vastu määruse (EL) nr 1266/2009,
                  3
                milles muu hulgas käsitleti minutipõhist ümardamist
                  4
                (alates 1. oktoobrist 2011) ja millega võeti kasutusele teine liikumissensor (alates 1. oktoobrist 2012). Kõik sõidumeerikud, mis paigaldati või paigaldatakse sõidukitele pärast kõnealuseid kuupäevi, pidid või peavad vastama uutele tehnilistele nõuetele. Artikli 22a alusel peavad ELi-välised AETR-i osalised automaatselt täitma kõnealuseid uusi kohustusi.

               Sellise ELi-sisese arengu tõttu muutusid teatavad ELi-välised AETR-i osalised järjest rahulolematumaks artikli 22a kohase automaatse kohandumise mehhanismiga, mis nende arvates ei olnud tasakaalustatud ja piisav, et tagada digitaalse sõidumeeriku ühetaoline rakendamine. 2011. aastal palusid nad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni pädeval organil – maanteetranspordi töörühmal (SC.1) – see probleem ametlikult lahendada. Vastuseks sellele palvele otsustas SC.1 septembris 2011 luua AETR-i eksperdirühma, et käsitleda AETR-iga seotud praegust olukorda ja teha ettepanek kokkuleppe muutmiseks.

               2016. aasta veebruaris toimunud eksperdirühma koosolekul viitasid ELi-välised AETR-i osalised ja AETR-i sekretariaat õiguslikele takistustele seoses komisjoni poolt 2016. aasta märtsis vastu võetud (alates 2019. aasta märtsist registreeritavatesse veokitesse paigaldatava) nn aruka sõidumeeriku tehnilise kirjelduse kohaldamisega AETR-i piirkonnas. 27. juunil Genfis toimunud AETR-i eksperdirühma 12. kohtumisel esitas Venemaa ametliku ettepaneku muuta AETR-i piirkonnas kehtivat sõidumeeriku tehnilise kirjelduse kohaldamise korda.  Kõnealuse ettepaneku kohaselt korraldataks digitaalse sõidumeeriku tehnilise kirjelduse edasiste muudatuste puhul AETR-i maanteetranspordi töörühmas esmalt hääletus ja seejärel esitataks muudatus teise etapina heakskiitmiseks kokkuleppeosalistele, kes saaksid meetme eelnõu suhtes vastuseisu väljendada kuue kuu jooksul.

               Vajadus võtta ELis AETR-i kohta vastu ühine seisukoht

               Nõukogu võttis juba 2013. aastal vastu otsuse AETR-i eksperdirühmas kaitstava liidu seisukoha kohta
                  5
               .  Seisukoht hõlmas eelkõige eespool nimetatud küsimust, mis käsitleb digitaalse sõidumeeriku tehnilise kirjelduse kohaldamist AETR-i osaliste poolt ning kokkuleppe muutmist, et võimaldada ELil ühineda AETR-iga. Võttes arvesse eksperdirühma hiljutisi arutelusid ning asjaolu, et Venemaa esitas ametliku ettepaneku AETR-i muutmiseks, on vaja, et nõukogu määraks kindlaks ELi uue seisukoha, pidades silmas eksperdirühma ja maanteetranspordi töörühma järgmist kohtumist, mis toimub 24. ja 25. oktoobril 2016.

               2.AETR-I KAVANDATAVAD MUUDATUSED

               a. Kokkuleppe artikli 22a kehtetuks tunnistamine ja artikli 22 kohase menetluse kohaldamine

               AETR-i osaliste suhtes sõidumeeriku spetsifikatsioonide automaatset kohaldamist käsitlev säte tuleks kehtetuks tunnistada ning kõnealuste spetsifikatsioonide edasiste muudatuste suhtes tuleks kohaldada artiklis 22 sätestatud menetlust. Kehtivat menetlust tuleks siiski veidi muuta, et vältida olukorda, kus sõidumeerikute spetsifikatsioonide muudatuste kohaldamist saab takistada vaid üks kolmandik kokkuleppeosalistest.

               b. Kokkuleppe artikli 14 muutmine, et võimaldada ELil AETR-iga ühineda

               AETR-i vastuvõetud eeskirjad on kohaldatavad ELi õiguskorra raames.  ELi ühinemine AETR-iga on vajalik, et tagada ELi õigusaktide ja AETR-i ühtlustatud areng.

               See muudatus eeldab AETR-i artikli 14 muutmist, et võimaldada piirkondliku integratsiooni organisatsioonide osalemist. Tegelik ühinemine toimuks teises etapis ja selleks peab nõukogu võtma komisjoni ettepanekul vastu otsuse.

               c. Kokkuleppe artikli 10 muutmine, nii et selles viidataks ELi uuele määrusele, mille alusel võeti vastu aruka sõidumeeriku tehniline kirjeldus, ning kokkuleppele uue tehnilist kirjeldust käsitleva tehnilise lisa lisamine

               AETR-i artikli 10 muutmisega viidete lisamiseks määrusele (EL) nr 165/2014 ja määruse (EL) 2016/799 IC lisale, milles on sätestatud uue aruka sõidumeeriku tehniline kirjeldus, tagatakse, et ELi õigusaktidega digitaalsete sõidumeerikutega seoses kehtestatud uusimat tehnoloogilist arengut käsitlevad sätted võtavad üle ka AETR-i osalised. Artikli 10 muutmine peaks toimuma koos AETR-ile uue aruka sõidumeeriku tehnilist kirjeldust käsitleva liite lisamisega.

               3.Uus artikkel 10a – juhikaartide riiklike registrite ühendamine

               Juhikaarte käsitleva teabe vahetamise võimaldamiseks töötas komisjon välja ja võttis edukalt kasutusele IT-rakenduse TACHOnet, mille abil saab omavahel ühendada juhikaartide riiklikke registreid, et kontrollida kogu Euroopa ulatuses selliste kaartide kordumatust pettuste ärahoidmise eesmärgil. TACHOneti õiguslik alus on määrus (EL) nr 165/2014. Eksperdirühm andis 28. veebruaril 2014 juba nõusoleku artikli 10a lisamiseks, millega kohustatakse kokkuleppeosalisi vahetama elektrooniliselt juhikaarte käsitlevat teavet, nagu see toimub praegu ELis. Siiski ei ole artikkel 10a veel kokkuleppesse inkorporeeritud, sest ükski kokkuleppeosaline ei võtnud ülesandeks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretäri teavitamist asjaomasest muudatusest. Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö kohustusele tuleks kokkuleppe muutmisest teatada AETR-i artikli 21 lõikes 1 kirjeldatud menetluse kohaselt.

               4.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega õigusakte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaldamisel tuleb järgida sellekohast menetlust, kui on täidetud seal nimetatud tingimused. Need tingimused on järgmised: a) asjaomane valdkond kuulub liidu pädevusse, b) liidu seisukoht esitatakse rahvusvahelises lepingus sätestatud organis, kui see organ peab vastu võtma c) õigusliku toimega õigusakte. Kohtupraktikast selgub, et ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaldamine ei eelda, et liit peab olema asjaomase organi liige.

               Praegu on kõik ELi liikmesriigid AETR-i osalised. Määruse (EÜ) nr 561/2006 kohaselt tuleks AETR-i jätkuvalt kohaldada selliste sõidukite abil toimuva kaupade ja reisijate autoveo suhtes, mis on registreeritud liikmesriigis või AETR-i osalisriigis, kogu teekonna vältel, kui see on teekond liidu ja kolmanda riigi vahel, välja arvatud Šveits ja Euroopa Majanduspiirkonna lepinguosalised, või kui teekond läbib sellist kolmandat riiki.

                  Nõukogu otsuse ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 91 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2016/0258 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alase Euroopa kokkuleppe (AETR) eksperdirühmas Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 91 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Oma 31. märtsi 1971. aasta AETR-i käsitlevas otsuses 22/70 tõdes Euroopa Kohus, et autoveol töötava sõiduki meeskonna töö on liidu välisesse ainupädevusse kuuluv valdkond. Seda pädevust on seejärel rakendatud mitme õigusakti kaudu, mille on vastu võtnud liidu seadusandja, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EÜ) nr 561/2006
                  6
                ja (EL) nr 165/2014
                  7
                kaudu, milles käsitletakse autovedudel kasutatavaid sõidumeerikuid. Kuna AETR-i reguleerimisese jääb määruse 561/2006 kohaldamisalasse, on läbirääkimiste pidamise ja lepingu sõlmimise õigus liidul.

               (2)ÜRO Euroopa Majanduskomisjon on AETR-i raames loonud eksperdirühma. See rühm on volitatud töötama välja ja esitama ettepanekuid AETR-i, sealhulgas selle artikli 22a muutmise kohta.

               (3) AETR-i eksperdirühma järgmine kohtumine toimub 24. oktoobril 2016 ja maanteetranspordi töörühma kohtumine toimub 25. oktoobril 2016. Nende kohtumiste raames kavatsevad eksperdirühm ja töörühm uurida kokkuleppeosaliste ettepanekuid, mis võivad eksperdirühma heakskiidu korral viia AETR-i muutmiseni pärast AETR-i läbivaatamismenetluse algatamist ja lõpuleviimist. Sellel on õiguslik toime, nagu on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9.

               (4)Kui eksperdirühm on ettepanekud heaks kiitnud, on järgmises etapis ELi liikmesriigid AETR-i osalistena kohustatud tegema koostööd, et käivitada AETR-i läbivaatamise mehhanism vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) 2829/77
                  8
                ja kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõike 3 kohase lojaalse koostöö kohustuse põhimõttega, mille suhtes kohaldatakse vajaduse korral nõukogu otsust vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 218 lõikele 6. AETR-i kavandatud muudatused jõustuvad alles siis, kui AETR-i läbivaatamine on lõpule viidud.

               (5)Autoveo puhul kasutatavate salvestusseadmete (sõidumeerikud) üleeuroopaliseks ühtlustamiseks on vaja kehtestada ühtne otsustamisprotsess. Selle raames tuleks arvesse võtta liidu ning AETR-i osaliste hulka kuuluvate kolmandate riikide huve.

               (6)AETR-i artiklis 22a on sätestatud, et AETR-i osalised võtavad digitaalseid sõidumeerikuid käsitlevad nõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 muudatused automaatselt üle ilma ametliku konsulteerimise või hääletuseta. Asjaolu, et AETR-i osalised ei saa osaleda digitaalse sõidumeeriku tehnilise kirjelduse väljatöötamise ja vastuvõtmise protsessis, on olnud teatavate kokkuleppeosaliste jaoks oluline rahulolematuse allikas; komisjoni teatises „Digitaalne sõidumeerik: edaspidised tegevussuunad“
                  9
                tõdetakse, et kõnealune mehhanism seab ohtu digitaalse sõidumeeriku õige ja ühtlustatud kasutuselevõtu ELi-väliste kokkuleppeosaliste poolt. Seepärast on liidu huvides muuta digitaalsete sõidumeerikutega seotud otsustusprotsessi ja teha eksperdirühma kaudu ettepanek artikli 22a väljajätmiseks ning artikli 22 lõigetes 1–3 sätestatud menetluse kohaldamiseks digitaalse sõidumeeriku tehnilise kirjelduse muutmise puhul.

               (7)Arvestades, et digitaalse sõidumeeriku tehnilise kirjelduse muutmine ei tohiks mõjutada AETR-i põhimõtteid ja toimimist, sest tehnilist kirjeldust peaks olema vaja korrapäraselt ajakohastada üksnes tehnoloogilise arengu arvessevõtmiseks, tuleks suurendada sellistele muudatustele vastuseisust teatamiseks vajalikku kokkuleppeosaliste osakaalu ühelt kolmandikult vähemalt pooleni kõigist osalistest.

               (8)Liidu AETR-iga ühinemise kasuks räägib mitu asjaolu. Esiteks on liidul ainupädevus autoveol töötava sõiduki meeskonna töö valdkonnas, nagu kinnitas Euroopa Kohus kohtuasja 22/70 kohta tehtud otsuses. Teiseks tagaks liidu ühinemine kokkuleppega liidu huvide tulemusliku esindamise AETR-i raames. Lisaks on liidu saamine kokkuleppeosaliseks liikmesriikide asemel põhjendatud AETR-i ja kavandatud otsustusprotsessi eripäraga.

               (9)AETR-i artikli 14 kohaselt ei saa kokkuleppega ühineda muud organid kui ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni liikmeks olevad riigid ja riigid, kellel on ÜRO Euroopa Majanduskomisjonis nõuandev pädevus. Seepärast tuleks liidu AETR-iga ühinemise võimaldamiseks teha ettepanek artikli 14 muutmiseks, et selle artikliga oleks ette nähtud piirkondliku integratsiooni organisatsioonide ühinemine AETR-iga.

               (10)AETR-i artiklis 10 on sätestatud, et nõukogu määrusele (EMÜ) nr 3821/85 vastava sõidumeeriku konstruktsioon, paigaldamine, kasutamine ja katsetamine loetakse vastavaks AETR-i nõuetele. See põhimõte kehtib iga sõidumeeriku tehnilise kirjelduse muudatuse puhul, olenemata sellest, kas see võetakse vastu määruse (EMÜ) nr 3821/85 või muu õigusakti alusel. Seega kohaldatakse kõnealust põhimõtet määruse (EL) nr 165/2014 suhtes, millega tunnistati kehtetuks ja asendati nõukogu määrus (EMÜ) nr 3821/85, ning komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 2016/799 suhtes, millega sätestatakse uue aruka sõidumeeriku tehniline kirjeldus
                  10
               . Seepärast tuleks muuta AETR-i artiklit 10, et lisada viited määrusele (EL) nr 165/2014 ja komisjoni rakendusmäärusele (EL) 2016/799, mida kohaldatakse alates 15. juunist 2019 nõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 asemel. Peale selle tuleks AETR-ile lisada uus lisa, mis sisaldab komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 2016/799 sätteid ja muid hiljem tehnoloogilise arenguga kohandamise tulemusena kehtestatavaid sätteid.

               (11)Digitaalsete sõidumeerikute tüübikinnitustunnistust, mis on lisatud AETR-ile, tuleks muuta nii, et seda saaks kasutada ka arukate sõidumeerikute ja nende osade kinnitamiseks.

               (12)Eespool öeldut silmas pidades on vaja vastu võtta käesolev otsus, milles määratakse kindlaks liidu seisukoht, mis võetakse rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna Euroopa kokkuleppe (AETR) eksperdirühmas ja maanteetranspordi töörühmas,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1)ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alase Euroopa kokkuleppe (AETR) eksperdirühmas ja maanteetranspordi töörühmas võetav liidu seisukoht on kooskõlas käesoleva otsuse lisadega ning seda väljendavad AETR-is osalevad liikmesriigid, kes tegutsevad ühiselt liidu huvides.

               2)Liikmesriigid teatavad kavandatavatest muudatustest eksperdirühmale.

               3)Käesoleva seisukoha vormilistes ja väikestes muudatustes võidakse kokku leppida ilma kõnealust seisukohta muutmata.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85, ELT L 102, 11.4.2006, lk 1.

                     (2)
                  Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrus (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta, EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8.

                     (3)
                  Komisjoni 16. detsembri 2009. aasta määrus (EL) nr 1266/2009, millega kohandatakse kümnendat korda tehnika arenguga nõukogu määrust (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta, ELT L 339, 22.12.2009, lk 3.

                     (4)
                  Juhtimisaja minutipõhine ümardamine sagedaste ja lühikeste peatuste puhul.

                     (5)
                  Nõukogu 15. veebruari 2013. aasta otsus 5826/13.

                     (6)
                  ELT L 102, 11.4.2006, lk 1.

                     (7)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. veebruari 2014. aasta määrus (EL) nr 165/2014, autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist (ELT L 60, 28.2.2014, lk 1).

                     (8)
                  Nõukogu 12. detsembri 1977. aasta määrus (EMÜ) 2829/77, millega jõustatakse rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna Euroopa kokkulepe (AETR), ELT L 334, 24.12.1977, lk 11.

                     (9)
                  KOM(2011) 454 (lõplik).

                     (10)
                  ELT L 139, 12.5.2016, lk 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.8.2016
            COM(2016) 541 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde: Nõukogu otsus ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alase Euroopa kokkuleppe (AETR) eksperdirühmas Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta

               I LISA

               Artikli 22 muutmine ja artikli 22a väljajätmine

               1)
                     Artiklit 22 muudetakse järgmiselt:

               a)
                     artikli 22 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmistega:

               „1.
                     Käesoleva kokkuleppe lisa 1., 1B, 1C ja 2. liidet võidakse muuta käesolevas artiklis sätestatud korra kohaselt.

               2.
                     AETR-i osalise palvel arutatakse käesoleva kokkuleppe lisa 1., 1B, 1C ja 2. liite kavandatavaid muudatusi Euroopa Majanduskomisjoni autovedude peatöörühmas.“

               b)
                     lõige 4 asendatakse järgmisega:

                  „4.
                     Muudatus on vastu võetud, kui kuue kuu jooksul alates teatamise päevast teatavad mitte rohkem kui poolte AETR-i osaliste pädevad institutsioonid peasekretärile oma vastuväitest muudatuse kohta.“

               c)
                     lisatakse uus lõige 6:

               „6.
                     Kui käesoleva kokkuleppe 1B või 1C liite muutmise ettepanekuga kaasneb vajadus muuta käesoleva kokkuleppe muid sätteid, ei saa 1B või 1C liite muudatused jõustuda enne kuupäeva, mil jõustuvad kõnealuste muude sätete muudatused kooskõlas artikliga 21. Sellisel juhul esitatakse 1B või 1C liite muudatused koos kokkuleppe muid sätteid puudutavate muudatustega ning nende jõustumiskuupäev tuleneb artiklis 21 kirjeldatud menetluse kohaldamisest.“

               2)
                     Artikkel 22a jäetakse välja.

               II LISA

               Artikli 14 muutmine

               Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:

               a)
                     lõike 1 järele lisatakse lõige 1a:

               „1a.
                     Käesolev kokkulepe on avatud allakirjutamiseks ka piirkondliku integratsiooni organisatsioonidele. Käesolevas kokkuleppes tähendab „piirkondliku integratsiooni organisatsioon“ asjaomase piirkonna suveräänsetest riikidest koosnevaid organisatsioone, kellel on pädevus käesoleva kokkuleppega hõlmatud teatavates küsimustes ja kellel on nõuetekohane volitus käesolev kokkulepe allkirjastada, ratifitseerida, see heaks kiita või sellega ühineda.

               Piirkondliku integratsiooni organisatsioonist AETR-i osalise esindaja hääletab organisatsiooni kuuluvate liikmesriikide eest, ilma et nende kohalolu hääletamisel oleks vajalik. “

               b)
                     lõige 5 asendatakse järgmisega:

               „5.
                     Iga riigi või piirkondliku integratsiooni organisatsiooni suhtes, kes on käesoleva kokkuleppe ratifitseerinud või sellega ühinenud pärast käesoleva artikli lõikes 4 nimetatud kaheksanda ratifitseerimis- või ühinemisdokumendi hoiuleandmist, jõustub käesolev kokkulepe saja kaheksakümnendal päeval pärast selle riigi või piirkondliku integratsiooni organisatsiooni ratifitseerimis- või ühinemisdokumendi hoiuleandmist.“

               III LISA

               Artikli 10 muutmine

               Artikli 10 lõige 3 asendatakse järgmisega:

               „3.
                     Sõidukite puhul, mis on esmakordselt registreeritud enne 14. juunit 2019, käsitatakse käesoleva kokkuleppe nõuetele vastavana sõidumeerikut, mille konstruktsioon, paigaldamine, kasutamine ja katsetamine vastab nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse (EMÜ) nr 3821/85 ja käesoleva kokkuleppe 1B liite sätetele.

               Sõidukite puhul, mis registreeritakse esmakordselt alates 15. juunist 2019, käsitatakse käesoleva kokkuleppe nõuetele vastavana sõidumeerikut, mille konstruktsioon, paigaldamine, kasutamine ja katsetamine vastab 4. veebruari 2014. aasta määruse (EL) nr 165/2014 ja käesoleva kokkuleppe 1C liite sätetele.“

               IV LISA

               1C liide

               Komisjoni rakendusmääruse (EL) 2016/799 IC lisa lisatakse AETR-i lisale 1C liitena.

               V LISA

               1B/1C liite nõuetele vastavate toodete tüübikinnitustunnistus

               2. liite III peatükk „III. 1B liite nõuetele vastavate toodete tüübikinnitustunnistus“ asendatakse järgmisega:

               „III. 1B/1C liite nõuetele vastavate toodete tüübikinnitustunnistus (1)

               Tüübikinnituse andnud lepinguosaline annab taotlejale välja järgmise näidise kohaselt koostatud tüübikinnitustunnistuse. Teiste AETR-i osaliste teavitamiseks tüübikinnituse andmisest või tühistamisest kasutab osaline selle tunnistuse koopiat.

               1B/1C liite nõuetele vastavate toodete tüübikinnitustunnistus (1)

               Pädeva asutuse nimetus

               Teade puudutab (2):

               tüübikinnituse andmist

               tüübikinnituse tühistamist

               sõidumeeriku mudeli puhul

               sõidumeeriku osa puhul (3)

               juhikaardi puhul

               töökojakaardi puhul

               ettevõttekaardi puhul

               kontrollija kaardi puhul

               Tüübikinnituse nr

               (1)Tootemark või kaubamärk

               (2)Mudeli nimetus

               (3)Tootja nimi

               (4)Tootja aadress

               (5)Esitatud tüübikinnituse saamiseks………………………………………

               (6)Katselabor või -laborid

               (7)Katseprotokolli kuupäev ja number………………………………………..

               (8)Tüübikinnituse andmise kuupäev

               (9)Tüübikinnituse tühistamise kuupäev

               (10)Sõidumeeriku osa(de) mudel(id), millega

                   osa kavatsetakse kasutada…………………………………….

               (11)Väljaandmiskoht
                     .

               (12)Kuupäev…………………………………………………………….

               (13)Lisatud kirjeldavad dokumendid……………………………….

               (14)Märkused (sh plommimise kohta, kui see on vajalik)…………

                  ………………………………………………………………………..

                  ………………………………………………………………………..

                     ………………………..

                     (Allkiri)

               (1) Täpsustada, kas tegemist on 1B ja 1C liitega.

               (2) Teha märk asjakohastesse kastidesse.

               (3) Täpsustada osa, mida teates käsitletakse.“


				|

		52012PC0044

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu esitatud taotluse kohta muuta ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) III liidet /* COM/2012/044 final - 2012/0020 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Harilik
heeringahai (Lamna nasus) levib kogu Atlandi ookeani põhjaosas ning laia
ribana ümber kogu lõunapoolkera. Lamna nasus on aktiivne, soojavereline
ja pikaealine liik ning kasvab suhteliselt aeglaselt, saavutab suguküpsuse
hilja ja tal on vähe järglasi. See liik kuulub ÜRO Toidu- ja
Põllumajandusorganisatsiooni klassifikatsioonis enim ohustatud veeliikide kõige
madalamasse viljakuskategooriasse. Atlandi kalavarusid käsitlevate hinnangute
kohaselt on selle liigi varud nii varem kui ka viimasel ajal oluliselt
vähenenud. Nende varude kasutamine on muudes lõunapoolkera ookeanides suures
osas majandamata ega ole tõenäoliselt jätkusuutlik. Eelkõige ohustab seda liiki
ülepüük ning oluliselt ka kalapüügi intensiivsus, kuna liigi viljakus on väike.
Viimastel kümnenditel on kõnealune liik Põhja-Atlandis, eriti Atlandi ookeani
kirdeosas märkimisväärselt vähenenud, mistõttu EL keelas selle püügi.
Püügikeeldu kohaldatakse ELi kalalaevadele ning samuti välisriikide lipu all
sõitvatele laevadele, kes tegutsevad ELi vetes. Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni
(NEAFC) otsusega on hariliku heeringahai püük keelatud ka Atlandi ookeani
kirdeosas. Püüki jätkatakse Atlandi ookeani loodeosas ning lõunapoolkeral.
Lisaks NEAFCi võetud meetmetele on piirkondlikud kalandusorganisatsioonid
võtnud vastu vaid üksikud hariliku heeringahai majandamist ja kaitsmist
käsitlevad meetmed, või ei ole neid üldse vastu võtnud, ning muudes
levikualasse jäävates riikides kehtivate õigusaktide kohta on teavet vähe. Samuti
arvatakse, et suur osa hariliku heeringahai püügist jääb teatamata.
Seda silmas
pidades tegi EL 2007. ja 2010. aastal ettepaneku lisada harilik heeringahai
ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise
konventsiooni (CITES) II liitesse. Enamik CITESi osalisi kiitsid ettepanekud
heaks, kuid nende vastuvõtmiseks vajalikku 2/3 toetust ei saavutatud. EL tegi
2009. ja 2010. aastal ka Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis
(ICCAT) ettepaneku selle kalaliigi püük keelata, kuid see lükati tagasi.
Selle kohta,
millises ulatuse hariliku heeringahaiga rahvusvaheliselt kaubeldakse ja milline
on selle mõju liigi seisundile, on vähe andmeid. Praegu puuduvad hariliku
heeringahai isendite kohta täpsed rahvusvaheliselt kinnitatud andmed, mis
võimaldaksid määrata kõnealust liiki puudutava rahvusvahelise kaubanduse mahtu.
Siiski on selgeid märke, et hariliku heeringahai osade või neist saaduga
kaubeldakse rahvusvaheliselt ning et näiteks selle kala liha ja uimede jaoks on
olemas oluline rahvusvaheline turg. Arvatakse, et EL on üks peamisi turge
hariliku heeringahai isenditega kauplemiseks ning seepärast vastutab ta selle
eest, et selline kauplemine oleks jätkusuutlik.
Selleks et hinnata rahvusvahelise kaubanduse
mõju liigi kaitsmisele on vaja andmeid harilikku heeringahaid puudutava
rahvusvahelise kaubanduse kohta. Rahvusvahelist kauplemist käsitlevate andmete
kogumine nõuab rahvusvahelist koostööd. Parim viis sellise koostöö tagamiseks
on see, et ELi liikmesriigid kannavad kõnealuse liigi CITESi III liitesse. See
on täielikult kooskõlas ka 2009. aastal komisjonis vastuvõetud Euroopa Ühenduse
tegevuskavaga haide kohta.
Vastavalt konventsiooni artiklile XVI võib iga
osaline esitada sekretariaadile ükskõik millal loetelu liikidest, keda soovitakse
kanda III liitesse. III liite muudatused jõustuvad automaatselt 90 päeva pärast
seda, kui sekretariaat on taotluse osalistele edastanud.
Liigi kandmine III liitesse tähendaks seda, et
hariliku heeringahai eksportimisel EList peab olema kaasas ekspordiluba, mis
kinnitab püügi seaduslikkust. Muud liiki kauplemisel (eksport ELi, kauplemine
ELi mittekuuluvate konventsiooniosaliste vahel) nõutaks eksportiva riigi poolt
välja antud päritolutõendit.
Kui liik kantaks
III liitesse, saaksid kõik CITESi osalised (vähemalt) andmed kaubeldavate
isendite päritolu ja koguse kohta; see parandaks baasteadmisi hariliku
heeringahai kaitset mõjutavatest teguritest ning aitaks välja töötada
võimalikke kauplemist käsitlevaid meetmeid ja/või kaitsemeetmeid, mida riigid
või rahvusvahelised organisatsioonid võib-olla soovivad tulevikus võtta.
III liitesse
kandmine tagaks selle, et CITESi osalised pööravad erilist tähelepanu
tingimustele, mille kohaselt harilikku heeringahaid püütakse ja sellega
kaubeldakse; samuti võib see soodustada kaitsemeetmete vastuvõtmist kalavaru
säästvaks kasutamiseks seal, kus neid veel ei ole.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Ettepanekut kanda harilik heeringahai CITESi
III liitesse on ELi liikmesriikidega mitu korda arutatud ELi looduslike
loomaliikidega kauplemise komitee kohtumistel 11. juunil 2010, 15. septembril
2010, 6. detsembril 2010, 22. märtsil 2011 ja 26. juulil 2011. Komitee avaldas
laialdast toetust hariliku heeringahai kandmisele CITESi III liitesse.
Ka CITESi osalisi teavitati 27. mail 2011
saadetud kirjaga ELi võimalikust kavatsusest kanda harilik heeringahai CITESi
III liitesse. Kui Jaapan ja Hiina välja jätta (kes on vastu sellele, et
mereliike käsitletakse CITESi raames), olid Euroopa Komisjonile saadetud
tähelepanekud üsna toetavad (eelkõige USAt, Uus-Meremaa, Türgi, Horvaatia ja
Montenegro esitatud märkused; samal ajal märkis Austraalia, et III liitesse
kandmine võib seada ohtu selle, et tulevikus kiidetakse heaks ettepanek kõnealuse
liigi CITESi II liitesse kandmise kohta).
Kõnealusesse liitesse kandmise
sotsiaal-majanduslikud ja halduskulud oleksid väikesed: harilikku heeringahaid
eksportivad ELi liikmesriigid peaksid välja andma ekspordiloa, mis kinnitab
püügi seaduslikkust. Arvestades seda, et hariliku heeringahai püük on ELi vete
valdavas osas keelatud, on asjaomane maht tõenäoliselt väike. Muud hariliku
heeringahaiga kauplevad riigid peaksid andma välja päritolutõendi.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
CITESi konventsiooni rakendatakse ELis nõukogu
9. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 338/97looduslike
looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel[1]. Hariliku heeringahai kandmine
CITESi III liitesse tähendaks kõnealuse liigi lisamist nõukogu määruse (EÜ) nr
338/97 C lisasse, mida hakataks kohaldama niipea, kui kalaliigi kandmine
konventsiooni III liitesse jõustub. Kuna see mõjutab ELis nii keskkonna- kui ka
kaubanduspoliitikat, peaks nõukogu otsuse sisuline õiguslik alus olema Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 ja artikkel 207. Menetlusõiguslik
alus peaks olema artikli 218 lõige 9, kuna kõnealune otsus käsitleb ELi
seisukoha kehtestamist seoses muudatustega CITESi konventsiooni lisas, millel
on õigusjõud.
2012/0020 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
Euroopa Liidu esitatud taotluse kohta muuta
ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise
konventsiooni (CITES) III liidet
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 ja artiklit 207 koostoimes artikli
218 lõikega 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega
rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) rakendatakse Euroopa Liidus
(edaspidi „EL”) nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 338/97[2].
(2)
Liiki Lamna nasus ohustab eriti kalapüügi
intensiivsus, kuna selle liigi viljakus on väike. Viimastel kümnenditel on liik
Põhja-Atlandis, eriti Atlandi ookeani kirdeosas märkimisväärselt vähenenud,
mistõttu liit keelas selle püügi. Püügikeeldu kohaldatakse liidu kalalaevadele
ning samuti välisriikide lipu all sõitvatele laevadele, kes tegutsevad liidu
vetes. Selle kalavaru kasutamine on muudes lõunapoolkera ookeanides suures osas
majandamata ega ole tõenäoliselt jätkusuutlik.
(3)
Liidu arvates võib liik sattuda kogu maailmas
väljasuremisohtu, kui selle kasutamise vältimiseks määral, mis ületab kalavaru
taastumise, ei hakata rahvusvahelist kaubandust rangelt reguleerima, ning
seetõttu tegi liit konventsiooniosaliste 14. (2007) ja 15. (2010) kohtumisel
ettepaneku kanda nimetatud liik CITESi II liitesse. Ettepanekud ei saavutanud
2/3 osaliste toetust, mis on CITESi kohaselt nende vastuvõtmiseks vajalik. Kuna
liigi taastumisest ei ole märke ning rahvusvaheline kord kõnealuse liigi
majandamise ja kaitse tagamiseks kogu levikualas puudub, peab EL võtma liigi
kaitsmiseks täiendavaid meetmeid.
(4)
Arvatakse, et rahvusvaheline kaubandus on üks
oluline põhjus, mis on viinud hariliku heeringahai ülepüügini. Praegu puuduvad
hariliku heeringahai isenditega kauplemise kohta täpsed rahvusvaheliselt
kinnitatud andmed ning selleks, et hinnata rahvusvahelise kaubanduse mõju liigi
kaitsmisele, on selliseid andmeid vaja. Selleks et soodustada rahvusvahelist
koostööd liigi Lamna nasus isenditega kauplemise kontrollimiseks ning
kõnealust liiki paremini kaitsta, peaksid kõik liikmesriigid kandma kõnealuse
liigi CITESi III liitesse.
(5)
Vastavalt CITESi konventsiooni XVI artiklile
jõustuvad III liite muudatused automaatselt 90 päeva pärast seda, kui
sekretariaat on taotluse osalistele edastanud. See konventsiooni liidete
muudatus mõjutab liidu asjaomaseid õigusakte, kuna hariliku heeringahai
eksportimisel EList peaks olema kaasas ekspordiluba, mis kinnitab püügi
seaduslikkust. Muud liiki kauplemisel (eksport ELi, kauplemine liitu
mittekuuluvate konventsiooniosaliste vahel) nõutaks eksportivalt riigilt
päritolutõendi väljaandmist.
(6)
Kuna CITESi nn Gaborone muudatus ei ole jõustunud,
ei ole liit veel konventsiooniosaline.
(7)
Sellisel juhul peaksid liidu otsust kanda liik Lamna
nasus CITESi III liitesse väljendama liikmesriigid, kes tegutsevad ühiselt
liidu huvides viisil, mis on kooskõlas ühtsuse nõudega liidu esindamisel
rahvusvahelisel tasandil.
(8)
Seepärast peaks ühise taotluse liigi Lamna nasus
kandmiseks CITESi III liitesse CITESi sekretariaadile esitama Euroopa Liidu
eesistujariik, kes tegutseb liikmesriikide esindajana,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Liikmesriigid, kes tegutsevad Euroopa Liidu
huvides, esitavad ühiselt CITESi sekretariaadile taotluse kanda liik Lamna nasus CITESi III
liitesse. Ühise taotluse saadab CITESi sekretariaadile Euroopa Liidu
nõukogu eesistujariik, nagu on osutatud käesoleva otsuse lisas.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
[Euroopa Liidu nõukogu eesistujariigilt] ELi liikmesriikide nimel
CITESi sekretariaadile esitatud taotlus liigi Lamna
nasus kandmiseks CITESi III liitesse
Vastavalt
konventsiooni artikli XVI lõikele 1 ning pärast konsulteerimist muude huvitatud
CITESi osalistega, esitab [Euroopa Liidu nõukogu eesistujariik] taotluse liigi Lamna nasus kandmiseks
konventsiooni III liitesse.
Seega palutakse sekretariaadil kanda 27 ELi
liikmesriigi (Belgia, Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Taani, Saksamaa, Eesti,
Iirimaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Küpros, Läti, Leedu,
Luksemburg, Ungari, Malta, Madalmaad, Austria, Poola, Portugal, Rumeenia,
Sloveenia, Slovakkia, Soome, Rootsi, Ühendkuningriik) eest CITESi III liitesse
allpool loetletud liigid.
FAUNA
     Chondrichthyes
(alamklass: Elasmobranchii)
     Lamniformes
     Lamnidae
     Lamna nasus (Bonnaterre, 1788)
Joonis
1. Harilik heeringahai (Lamna nasus)
(Allikas:
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni liikide identifitseerimisleht)
I lisas on
ülevaade meetmetest, mida Euroopa Liit on võtnud resolutsioonis Conf. 9.25
(Rev. CoP15) esitatud soovituste rakendamiseks.
Austusega
1. lisa
Euroopa Liidu poolt resolutsioonis Conf. 9.25 (Rev.
CoP15) esitatud soovituste rakendamiseks võetud meetmed
–
ELi sisesed määrused, mida kohaldatakse hariliku
heeringahai majandamisele, kaitsmisele ja sellega kauplemisele
ELi-sisesed määrused, millega hariliku heeringahai kaitsmiseks
välditakse või piiratakse kõnealuse liigi kasutamist ning kontrollitakse
sellega kauplemist, on järgmised:
·
nõukogu 18. jaanuari 2011. aasta määrusega (EL)
nr 57/2011 keelatakse hariliku heeringahai püük[3]. Püügikeeldu kohaldatakse ELi
kalalaevadele ning samuti välisriikide lipu all sõitvatele laevadele, kes
tegutsevad ELi vetes;
·
nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruses (EÜ)
nr 1224/2009 on sätestatud kontrolli-, jõustamis- ja
karistusmeetmed ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumise korral[4]. Seda kohaldatakse nii hariliku
heeringahai kui ka kõigi muude ELi ühise kalanduspoliitikaga reguleeritavate
liikide suhtes;
·
nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruses (EÜ)
nr 1005/2008[5]
on sätestatud eeskirjad, mida kohaldatakse
kalandustoodete importimisel ELi.
Lisaks otsustas Kirde-Atlandi Kalanduskomisjon (NEAFC) 2010. aasta
novembri aastakoosolekul keelata oma reguleeritavas piirkonnas 2011. aastal
hariliku heeringahai otsepüük täies mahus.
Euroopa Liidu määrused on vahetult
kohaldatavad kõigis Euroopa Liidu liikmesriikides.
[1]               EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1.
[2]               EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1.
[3]               Määrusega
tutvumiseks vt järgmist linki: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:024:0001:0125:EN:PDF
, harilikku heeringahaid käsitletakse artikli 5 lõikes 1koostoimes IA lisaga,
lk 29, ning artikli 8 lõike 1 punktis e.
[4]               Määrusega
tutvumiseks vt järgmist linki: http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:343:0001:0050:EN:PDF
[5]               Määrusega
tutvumiseks vt järgmist linki: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:286:0001:0032:EN:PDF


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,17.3.2017
            COM(2017) 132 final
            2017/0058(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni osaliste kaheksandal konverentsil võetav seisukoht seoses konventsiooni A ja C lisa muutmise ettepanekutega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon
                     1
                   võeti vastu 2001. aasta mais Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Keskkonnaprogrammi (UNEP) raames. Euroopa Liit ja selle liikmesriigid
                     2
                   on konventsiooni osalised
                     3
                   ning konventsiooni sätted on liidu õigusaktides rakendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 850/2004 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta ning millega muudetakse direktiivi 79/117/EMÜ
                     4
                   (püsivate orgaaniliste saasteainete määrus).

                  Stockholmi konventsiooni üldeesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda püsivate orgaaniliste saasteainete eest. Eraldi on viidatud 1992. aasta Rio keskkonna- ja arengudeklaratsiooni 15. põhimõttes sätestatud ettevaatusprintsiibile. Kõnealust printsiipi rakendatakse konventsiooni artikliga 8, milles on sätestatud eeskirjad täiendavate kemikaalide lisamiseks konventsiooni lisadesse.

                  2017. aasta aprillis ja mais toimuval konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil tuleks teha kolm otsust, et lisada dekabromodifenüüleetri kaubanduslik segu ja lühikese ahelaga klooritud parafiinid (SCCPd) A lisasse (kasutuselt kõrvaldamine) ja heksaklorobutadieen C lisasse (tahtmatu tootmine). Heksaklorobutadieen on juba kantud A lisasse ning püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee (edaspidi „komitee“) soovituse põhjal tuleks kaaluda selle kandmist ka C lisasse, kuna vahel esineb tahtmatut aine keskkonda laskmist.

                  Kolme kõnealuse aine tootmine, turule laskmine, kasutamine ja tahtmatu keskkonda laskmine on liidus juba lõpetatud või neid on märkimisväärselt vähendatud, kuid ei saa välistada, et muudes riikides neid aineid endiselt toodetakse, kasutatakse või neist tekib olulisel määral tahtmatut heidet. Kuna nimetatud kemikaalid võivad keskkonnas kaugele levida, ei ole riiklikul ega Euroopa Liidu tasandil võetud meetmed keskkonna ja inimeste tervise kaitse kõrge taseme tagamiseks piisavad ning seetõttu on vaja võtta ulatuslikumad rahvusvahelised meetmed.

               Püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee soovitused

               Dekabromodifenüüleetri kaubanduslik segu

               Oma 11. koosolekul võttis komitee vastu riskijuhtimise hinnangu dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu kohta. Riskijuhtimise hinnangu tulemusena tehti muu hulgas järgmised järeldused.

               –Dekabromodifenüüleetri kaubanduslik segu on eesmärgipäraselt toodetud kemikaal, mis koosneb täielikult broomitud dekabromodifenüüleetri analoogist ehk BDE-209st (≥90-97 %) ning väikeses koguses nona- ja okta-bromodifenüüleetrist. Dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu võimalikku mõju tervisele ja keskkonnale on uuritud üle kümne aasta. Mõnes riigis ja piirkonnas ning samuti mõnes ettevõttes on selle aine suhtes kohaldatud piiranguid ja võetud vabatahtlikke riskijuhtimismeetmeid. Mõnes maailma riigis aga dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu tootmine endiselt jätkub.

               –Dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu heidet keskkonda esineb aine olelusringi igas etapis, kuid eeldatavasti on see suurim kasutusea ajal ja jäätmeetapis. Seireandmed näitavad, et dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu kogus on üldiselt suurem reostusallika läheduses ja elektroonikaromude käitlemise ja ringlussevõtu käitiseid ümbritseval alal. Elektri- ja elektroonikaseadmete keskmine kasutusiga on umbes kümme aastat, seega jätkub kasutuses olevate toodete kaudu dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu keskkonda sattumine veel aastaid. Kõige tõhusam meede dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu ja selle peamise koostisosa BDE-209 keskkonda sattumise piiramiseks oleks kanda BDE-209 (dekabromodifenüüleetri kaubanduslik segu) ilma spetsiifiliste eranditeta konventsiooni A lisasse.

               Oma 12. koosolekul otsustas komitee kooskõlas konventsiooni artikli 8 lõikega 9 soovitada konventsiooniosaliste konverentsile kaaluda dekabromodifenüüleetri kaubanduslikus segus kasutatava dekabromodifenüüleetri (BDE-209; deka-BDE) kandmist konventsiooni A lisasse koos spetsiifiliste eranditega teatavate edaspidi määratletavate oluliste varuosade puhul, mida kasutatakse auto- ja lennundustööstuses.

               Autotööstuse puhul soovitas komitee piirata dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu tootmist ja kasutamist teatavate varuosadega, mida kasutatakse vanasõidukites. Vanasõidukid määratletakse kui sõidukid, mille masstootmine on lõpetatud,  ja nende varuosad kuuluvad ühte või mitmesse järgmistest kategooriatest:

               a) jõuülekanne ja nn mootorikaanealused seadised nagu aku massijuhe, aku ühendusjuhe, sõiduki kliimaseadme voolikud, jõuülekanded, väljalaskekollektori puksid, mootorikaanealune isolatsioon, juhtmestik ja juhtmekomplektid (mootorijuhtmestik jne), kiirusandurid, voolikud, ventilaatorimoodulid ja detonatsiooniandurid;

               b) kütusesüsteemi seadised nagu kütusevoolikud, -paagid ja sõidukikere alused kütusepaagid;

               c) pürotehnilised seadmed ning seadised, mida mõjutavad turvapadja süütekaablid, istmekatted / -kangad (üksnes kui need on olulised turvapadja jaoks) ja turvapadjad (esi- ja külgturvapadjad).

               Lennundustööstuses toetatakse laialdaselt uutes õhusõidukites dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu kasutamise järk-järgulist lõpetamist 2018. aastaks, kuigi Euroopa ja Põhja-Ameerika lennundus- ja kaitsetööstus esitasid vastuolulist teavet seoses dekabromodifenüüleetri kasutamise järkjärgulise lõpetamise ajakavaga olemasolevate õhusõidukitüüpide ja nende varuosade puhul. Mõningase teabe kohaselt oleks dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu kasutamine võimalik 2018. aastaks järk-järgult lõpetada, samas on esitatud ka erandi taotlus, et jätkata dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu kasutamist kõigis olemasolevate õhusõidukitüüpide varuosades kuni kõnealuste õhusõidukite kasutusea lõpuni. Komitee jõudis järeldusele, et olemasolevate õhusõidukitüüpide puhul kasutatavate ja ainet dekabromodifenüüleetri kaubanduslikku segu sisaldavate varuosade kohta esitatud teave ei võimalda komiteel olulisi varuosi täpsemalt kindlaks määrata.

               Lühikese ahelaga klooritud parafiinid (SCCPd)

               Oma 12. koosolekul võttis komitee vastu riskijuhtimise hinnangu lühikese ahelaga klooritud parafiinide (SCCPd) kohta. Riskijuhtimise hinnangu tulemusena tehti muu hulgas järgmised järeldused.

               –SCCPd võivad keskkonda sattuda igas olelusringi etapis: tootmisel, ladustamisel, transportimisel, kasutamisel ning SCCPde ja neid sisaldavate toodete hävitamisel. Kuigi andmed on piiratud, võib öelda, et peamised SCCPde keskkonda sattumise allikad on tõenäoliselt SCCPsid sisaldavate toodete (nt PVC-plastid) valmistamine ja tootmine ning kasutamine metallitöötlusvedelikes.

               –Eeldatakse, et SCCPde kandmine konventsiooni A või B lisasse nende ainete kõrvaldamiseks või tootmise ja kasutamise piiramiseks on kasulik inimeste tervisele, keskkonnale, põllumajandusele ja elustikule. SCCPde kõrvaldamise või piiramise kasulikkust peetakse märkimisväärseks, võttes arvesse kulusid, mis on seotud olulise kahjuliku tervise- ja keskkonnamõjuga, mida SCCPde tootmise ja kasutamise jätkamine tõenäoliselt põhjustab.

               Oma 12. koosolekul otsustas komitee kooskõlas konventsiooni artikli 8 lõikega 9 soovitada konventsiooniosaliste konverentsile kaaluda SCCPde kandmist koos spetsiifiliste eranditega või ilma nendeta konventsiooni A lisasse ning lisada kontrollimeetmed SCCPde sisalduse piiramiseks muudes klooritud parafiini segudes. Komitee oli seisukohal, et EL on võtnud meetmeid SCCPde sisalduse piiramiseks muudes klooritud parafiini segudes, mis tõendab, et tahtmatu tootmise piiramine on tehniliselt teostatav. ELis lubatakse kasutada üksnes aineid või preparaate, milles SCCPde kontsentratsioon on alla 1 massiprotsendi, või tooteid, milles SCCPde kontsentratsioon on alla 0,15 massiprotsendi. Konkreetseid piirnorme komitee oma 12. koosolekul vastu võetud otsuses siiski kindlaks ei määranud.

               Heksaklorobutadieen (HCBD)

               Komitee võttis oma 9. koosolekul vastu heksaklorobutadieeni käsitleva riskijuhtimise hinnangu. Riskijuhtimise hinnangu tulemusena tehti muu hulgas järgmised järeldused.

               –Heksaklorobutadieeni tekib tööstuslike tootmisprotsesside (eelkõige muude klorosüsivesinike ja magneesiumi tootmise) soovimatu kõrvalsaadusena. Tootmisel tekkiva heite minimeerimise meetmed on teada ja kasutusele võetud riikides, mis on Stockholmi konventsiooni osalised.

               –Heksaklorobutadieeni vabastatakse tahtmatult nii põlemise kui ka muude termiliste protsesside ja tööstusprotsesside käigus. Meetmed püsivate orgaaniliste saasteainete tahtmatu keskkonda laskmise vähendamiseks aitavad vähendada ka heksaklorobutadieeni keskkonda sattumist. Heksaklorobutadieeni seirega võivad kaasneda lisakulud.

               Puudub ülevaade endistes jäätmehoidlates tekkivast heksaklorobutadieeni heitkogusest. On olemas kontrollimeetmed, mis võimaldavad kõnealuse koguse miinimumini viia. Komitee otsustas oma 9. koosolekul 2013. aasta oktoobris, et soovitab kanda heksaklorobutadieeni konventsiooni A ja C lisasse ilma eranditeta.

               Vastavalt konventsiooni artikli 8 lõikele 9 esitas komitee kõnealused soovitused konventsiooniosaliste konverentsile seitsmendal istungil arutamiseks 2015. aasta mais toimunud koosolekul. Konventsiooniosaliste konverentsi seitsmendal istungil otsustati kanda heksaklorobutadieen konventsiooni A lisasse ja paluti koguda täiendavat teavet heksaklorobutadieeni keskkonda tahtmatu sattumise allikate kohta, et otsuse tegemine konventsiooniosaliste kaheksandal konverentsil kõnealuse aine võimaliku lisamise kohta C lisasse oleks paremini põhjendatud. Komiteel paluti seda teavet hinnata ning ta jõudis oma 12. koosolekul järeldusele, et kuigi heksaklorobutadieeni tahtmatu tootmine ja keskkonda sattumine on viimastel kümnenditel vähenenud, on olemasolevad ja järelejäänud allikad siiski selle tahtmatu tootmise ja keskkonda sattumise suhtes olulised. Parima võimaliku tehnika ja parimate keskkonnatavade kasutamisel on tugev soodne mõju heitkoguste edasisele piiramisele ja vähendamisele. Heksaklorobutadieeni keskkonda sattumise vähendamise meetmete rakendamise, täitmise tagamise ja järelevalve kulusid peetakse väikesteks, kuna muude tahtmatult keskkonda sattuvate püsivate orgaaniliste saasteainete suhtes juba kohaldatakse kontrollimeetmeid.

               Konventsiooniosaliste konverentsi muud võimalikud meetmed

               Perfluorooktaansulfoonhape (PFOS)

               Perfluorooktaansulfoonhape (PFOS), selle soolad ja perfluorooktaansulfonüülfluoriid (PFOS-F) on kantud konventsiooni B lisasse koos lubatud kasutusaladega, mille puhul on tootmine ja kasutamine endiselt lubatud. Komitee kinnitas oma 12. koosolekul perfluorooktaansulfoonhapet ja sellega sarnaseid kemikaale käsitlevad konsolideeritud juhendi. Kõnealune juhend sisaldab soovitusi, milles käsitletakse alternatiivide kasutamist konventsiooni kohaselt lubatud perfluorooktaansulfoonhappe kasutusaladel.

               Juhendis on jõutud järeldusele, et peaaegu kõigi praeguste kasutusalade puhul on perfluorooktaansulfoonhappe asendamiseks olemas fluoritud ja fluorimata alternatiivid. Kuigi alternatiivid võivad olla esialgu veidi kallimad ja vähem tõhusad, võivad nad olla vähem ohtlikud, kuid seda tuleb asjakohaselt hinnata. Kuna hindamine on üsna keerukas, arvas komitee, et võib olla on vaja sagedamini kasutada konventsiooni artikli 9 lõike 1 punkti b, mille kohaselt peab iga osaline hõlbustama teabevahetust või vahetama püsivate orgaaniliste saasteainete alternatiivide suhtes olulist teavet, sealhulgas nendega kaasnevate riskide ning majanduslike ja sotsiaalkuludega seotud teavet.

               Alternatiivide hindamisel tuleks arvesse võtta seda, et lisasse kantud perfluorooktaansulfoonhappe ühenditega sarnase struktuuriga kemikaalid võivad põhjustada sarnaseid probleeme. Komitee rõhutas, et alternatiivide toksikoloogilisi ja keskkonnaalaseid omadusi on vaja põhjalikumalt uurida ning teha saadav teave üldsusele kättesaadavaks ja tagada selle usaldusväärsus. Tihedam rahvusvaheline koostöö ja erasektori suurem läbipaistvus aitaks säästa ressursse ja kiirendada protsessi.

               Komitee tegi järelduse, et alternatiivid on olemas perfluorooktaansulfoonhappe kasutamiseks järgmistel kasutusaladel: fotograafias, kasutamine tulekustutusvahtudes, teatavates meditsiiniseadmetes (näiteks etüleentetrafluoroetüleeni kopolümeerkatted (ETFE) ja röntgenkontrastse ETFE tootmine, in vitro diagnostika meditsiiniseadmetes ning laengsidestusseadise värvifiltrid) ning metallpindamine (kõvametallpindamine) üksnes suletud süsteemides.

               Järgmiste perfluorooktaansulfoonhappe lubatud kasutusalade puhul ei jõudnud komitee järeldusele, kas alternatiivide kasutamine on tehniliselt teostatav, kuna nende kohta puudus üksikasjalik kemikaaliteave: lennunduse hüdraulikavedelikud, pooljuhtide valguskindlad ja peegeldusvastased kattekihid, pooljuhtide ja keraamiliste filtrite söövitusained.

               Perfluorooktaansulfoonhappe kasutamise suhtes putukasöödas aedniksipelgate Atta spp. ja Acromyrmex spp. tõrjeks, jõudis komitee järeldusele, et mõne riigi puhul näib alternatiivide kasutamine võimalik, kuid mitte veel kõikjal.

               Otsusega SC-7/5 paluti konventsiooni sekretariaadil koostada konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil käsitlemiseks dokument, milles esitatakse konventsiooniosaliste konverentsi võimalikud meetmed juhul, kui konverents peaks jõudma järeldusele, et perfluorooktaansulfoonhape, selle soolad ja perfluorooktaansulfonüülfluoriid ei ole teatavatel B lisasse kantud lubatud kasutusaladel enam vajalikud.

               •Kooskõla liidu poliitikasuundadega

               Dekabromodifenüüleeter ja liidu õigus

               Direktiiviga 2011/65/EL (ROHS direktiiv) piiratakse dekabromodifenüüleetri kasutamist elektri- ja elektroonikaseadmetes
                  5
               . Dekabromodifenüüleetri kui aine või kui muude ainete, segude või toodete koostisosana valmistamine, turule laskmine või kasutamine on piiratud vastavalt komisjoni määrusele (EL) 2017/227,
                  6
                millega lisatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (REACH) XVII lisasse uus kanne nr 67. Vastavalt kandele nr 67 võib dekabromodifenüüleetrit valmistada, turule lasta või kasutada üksnes õhusõidukite
                  7
                tootmiseks enne 2. märtsi 2027, varuosade tootmiseks õhusõidukitele, mis on toodetud enne kõnealust kuupäeva, ning mootorsõidukitele, põllu- ja metsamajanduses kasutatavad sõidukitele,
                  8
                mis on toodetud enne 2. märtsi 2019. Lisaks kohaldatakse erandit ka elektri- ja elektroonikaseadmetele, mis kuuluvad direktiivi 2011/65/EL kohaldamisalasse ning toodetele, mis on turule lastud enne 2. märtsi 2019. Piirang avaldati Euroopa Liidu Teatajas 10. veebruaril 2017
                  9
               .

               Dekabromodifenüüleetri kandmiseks konventsiooni A lisasse komitee soovitatud kohaldamisala ulatuses oleks vaja muuta püsivate orgaaniliste saasteainete määruse A lisa ning see mõjutaks liidu õigust, kuna teatavad REACH-määruse kohased erandid tuleks välja jätta. Kuigi kõigil tööstusharu sektoritel oli võimalus osaleda konventsioonikohases läbivaatamisprotsessis, ei saa eeldada, et põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ja masinate tootjate poolsete märkuste puudumine tähendab, et hiljuti REACH-määruse kohaselt kõnealustele sektoritele tehtud erandeid ei oleks enam vaja. Seepärast kavatseb komisjon konsulteerida enne konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandat istungit REACH-määruse kohases protsessis osalevate asjakohaste sidusrühmadega, et võimaldada neil esitada täiendavaid selgitusi. Kui REACH-määruse kohaste erandite vajalikkust on võimalik tõendada, peaks liit esitama konventsiooniosaliste konverentsile kaheksandal istungil käsitlemiseks taotluse selliste erandite kehtestamiseks.

               SCCPd ja liidu õigus

               Lühikese ahelaga klooritud parafiinid (SCCPd) on kantud piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni püsivate orgaaniliste saasteainete protokolli ning seega peavad konventsiooniosalised lõpetama nende tootmise ja kasutamise. Vastavalt komisjoni määrusele (EL) nr 2015/2030,
                  10
                millega muudetakse määrust (EÜ) nr 850/2004, on SCCPde tootmine, turule laskmine ja kasutamine liidus keelatud.

               Erandina on endiselt lubatud toota, turule lasta ja kasutada aineid või preparaate, milles SCCPde kontsentratsioon on alla 1 massiprotsendi, või tooteid, milles SCCPde kontsentratsioon on alla 0,15 massiprotsendi. Lisaks on lubatud kasutamine järgmistes toodetes: a) SCCPsid sisaldavad kaevandustööstuse konveierilindid ja tammide tihendusmaterjalid, mis olid juba kasutuses 4. detsembril 2015 või enne seda kuupäeva; ning b) SCCPsid sisaldavad tooted, mida ei ole punktis a nimetatud ja mis olid juba kasutuses 10. juulil 2012 või enne seda kuupäeva.

               Komitee soovitatud kohaldamisala puhul ei ole SCCPde kandmiseks A lisasse eeldatavasti vaja liidu õigust muuta, kuna SCCPde tootmine, turule laskmine ja kasutamine on juba keelatud ning SCCPde sisalduse piirnormid tootmisprotsessis tekkivates muudes klooritud parafiini segudes on juba kehtestatud.

               Heksaklorobutadieen ja liidu õigus

               Heksaklorobutadieen on veepoliitika raamdirektiivis (direktiiv 2000/60/EÜ)
                  11
                määratletud prioriteetse ohtliku ainena. Lisaks on heksaklorobutadieen kantud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni püsivate orgaaniliste saasteainete protokolli ning seega peavad konventsiooniosalised lõpetama selle tootmise ja kasutamise. Liidu õiguses rakendatakse keeld komisjoni määrusega (EL) nr 519/2012
                  12
               . Siiski tuleb endiselt tegeleda jäätmetest ja saastunud maast tulenevate probleemidega ning kaaluda meetmeid aine uuesti kasutuselevõtmise ärahoidmiseks.

               Kuigi heksaklorobutadieeni tootmine on liidus keelatud, võib seda tahtmatult toota mõne tööstustegevuse käigus. Tööstusheidete direktiivi (2010/75/EL)
                  13
                piirnormide järgimisel tuleb sellise tegevuse puhul rakendada parimat võimalikku tehnikat, et vältida ja vähendada heidet ning selle mõju keskkonnale tervikuna.  Tööstuskäitise käitamiseks on vaja saada luba liikmesriigi pädevalt asutuselt. Kõnealune luba peab sisaldama direktiivi 2010/75/EL II lisas loetletud saasteainete heite piirnorme ja muude selliste saasteainete piirnorme, mida asjaomane käitis paiskab keskkonda tõenäoliselt olulistes kogustes, võttes arvesse nende omadusi ja  potentsiaali saastust ühest keskkonnaelemendist teise üle kanda.

               Komitee soovitatud kohaldamisala puhul ei ole heksaklorobutadieeni kandmiseks C lisasse eeldatavasti ei ole vaja liidu õigust muuta, kuna heksaklorobutadieeni tahtmatu keskkonda sattumise vältimist ja vähendamist juba reguleeritakse direktiiviga 2010/75/EL.

               Perfluorooktaansulfoonhape ja liidu õigus

               Perfluorooktaansulfoonhappe tootmine, turule laskmine ja kasutamine on keelatud vastavalt määrusele (EÜ) nr 850/2004, kuid konventsiooni B lisas esitatud lubatud kasutusaladel on tehtud teatavad erandid, mis on konventsiooni kohaselt registreeritud. Sõltuvalt sellest, millisele tulemusele konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil pärast muu hulgas liidus lubatud kasutusalade vajalikkuse läbivaatamist jõuab, tuleb võib olla läbi vaadata liidu õigus ning jätta välja need erandid, mida ei saa enam kasutada, kuna konventsiooniosalistel, sealhulgas liidul ei ole neid enam vaja.

               Komisjon on vastavalt konventsioonile analüüsinud koostöös liikmesriikidega viimastel aastatel pidevalt erandite jätkuvat vajalikkust liidus, et teha kindlaks need erandid, mida ei ole enam vaja. Kõige viimases, veel avaldamata uuringus jõuti järeldusele, et kolme lubatud kasutusala on liidus veel vajalikud, kuna tööstus ei ole veel lõpetanud kasutamist järgmistel juhtudel: pooljuhtide valguskindlad ja peegeldusvastased kattekihid, ühendpooljuhtide ja keraamiliste filtrite söövitusained, metallpindamine (kõvametallpindamine) üksnes suletud süsteemides. Kõnealuste kasutusalade puhul peaksid erandid olema edaspidi jätkuvalt olemas.

               Praegu ELis konventsiooni alusel registreeritud perfluorooktaansulfoonhappe kasutamist fotograafias ning lennunduse hüdraulikavedelikes ei ole enam vaja lubada, kuna tööstuses kasutatakse alternatiive.

               ELis konventsiooni alusel registreeritud perfluorooktaansulfoonhappe kasutamine putukasöödas aedniksipelgate Atta spp. ja Acromyrmex spp.  tõrjeks, fotograafias, tulekustutusvahtudes, teatavates meditsiiniseadmetes (näiteks etüleentetrafluoroetüleeni kopolümeerkattes (ETFE) ja röntgenkontrastse ETFE tootmine, in vitro diagnostika meditsiiniseadmed ning laengsidestusseadise värvifiltrid) tuleks välja jätta, kuna on olemas töökindlad alternatiivid.

               Uute püsivate orgaaniliste saasteainete lisamise ja konventsiooni lisade muutmise kord

               Konventsiooni artikli 8 kohaselt võivad konventsiooniosalised esitada sekretariaadile ettepaneku kemikaali kandmiseks A, B ja/või C lisasse. Püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee vaatab ettepaneku läbi.

               Kui läbivaatamisel selgub, et kemikaalil on selle kauglevi tõttu keskkonnas inimeste tervisele ja/või keskkonnale tõenäoliselt oluline kahjulik mõju, millest tulenevalt on õigustatud ülemaailmsed meetmed, jätkatakse ettepaneku menetlemist ning koostatakse riskijuhtimise hinnang, mis sisaldab võimalike kontrollimeetmete ja alternatiivide kättesaadavuse analüüsi. Selle põhjal esitab komitee soovituse, kas konventsiooniosaliste konverents peaks kaaluma kemikaali kandmist A, B ja/või C lisasse. Lõpliku otsuse teeb konventsiooniosaliste konverents.

               Liidu jaoks jõustuvad A, B ja/või C lisa muudatused ühe aasta möödumisel hoiulevõtja teate edastamisest lisa muudatuste vastuvõtmise kohta konventsiooniosaliste konverentsi poolt.

               Komitee soovitused ja liidu õigus

               Kui konventsiooniosaliste konverents 2017. aasta aprillis ja mais komitee soovitust järgib, toob see kaasa dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu ja SCCPde tootmise, turule laskmise, impordi ja ekspordi ning kasutamise rahvusvahelise keelustamise, v.a dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu tootmine ja kasutamine mootorsõidukite ja võimalik, et ka õhusõidukite varuosade jaoks. Kuna konventsiooniosalised võivad konventsiooniosaliste konverentsi istungitel esitada taotlusi muude spetsiifiliste erandite tegemiseks, võidakse konverentsil paluda kaaluda vajadust selliste erandite järele.

               Komitee soovitatud kohaldamisala puhul tuleb dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu kandmiseks konventsiooni A lisasse muuta püsivate orgaaniliste saasteainete määruse I lisa ning see võib mõjutada liidu kehtivat õigust.

               Komitee soovitatud kohaldamisala puhul ei ole SCCPde kandmiseks konventsiooni A lisasse ja heksaklorobutadieeni kandmiseks C lisasse olemasolevaid kandeid püsivate orgaaniliste saasteainete määruse lisades eeldatavasti vaja muuta, kuid kõnealused kemikaalid tuleb üle kanda nimetatud määruse asjakohasesse lisasse.

               Vastavalt määruse artikli 14 lõikele 1 saab uute ainete konventsiooni lisamise korral muuta määruse lisasid vastavalt otsuse 1999/468/EÜ
                  14
                artiklis 5a kehtestatud tavapärastele komiteemenetlustele, võttes arvesse määruse (EL) nr 182/2011
                  15
                artikleid 10 ja 11.

               Euroopa Liidu seisukoht

               Eespool nimetatut silmas pidades peaks Euroopa Liit toetama Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsi kaheksandal istungil järgmist:

               dekabromodifenüüleetri lisamine A lisasse koos spetsiifiliste eranditega auto- ja lennundustööstuses kasutatavate varuosade puhul ning spetsiifilised erandid õhusõidukite ning põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite varuosade ning teatavate liidu õigusaktidega kooskõlaliste masinate varuosade puhul. Vastavalt komitee soovitustele, võib toetada kõnealuse aine lisasse kandmist ilma spetsiifiliste eranditeta õhusõidukite ning põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ja teatavate masinate varuosade puhul, kui asjaomased REACH-määruse kohases protsessis osalevad sidusrühmad ei suuda enne konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandat istungit tõendada, et kõnealused erandid on endiselt vajalikud;

               SCCPde lisamine A lisasse koos kasutustingimuste ja eranditega, mis on kooskõlas liidu õigusaktidega;

               heksaklorobutadieeni lisamine C lisasse, mida konventsiooniosaliste konverentsi seitsmendal istungil juba toetati, kooskõlas liidu õigusaktidega.

               Lisaks peaks liit toetama perfluorooktaansulfoonhappe ja selle derivaatide selliste lubatud kasutusalade välja jätmist, mida konventsiooniosalised enam ei vaja, v.a kasutamine pooljuhtide valguskindlates ja peegeldusvastastes kattekihtides, ühendpooljuhtide ja keraamiliste filtrite söövitusainena, metallpindamisel (kõvametallpindamine) üksnes suletud süsteemides.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               Nõukogu kavandatava otsuse menetluslik õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9, mis on asjakohane alus õigusaktile, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu seisukoht rahvusvahelise lepingu alusel loodud organis (nagu Stockholmi konventsiooni osaliste konverents), kui kõnealusel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega õigusakt.

               Materiaalõiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1, võttes arvesse, et Stockholmi konventsiooni alusel kokku lepitud meetmetega soovitakse eelkõige saavutada keskkonnaalast eesmärki (st püsivate orgaaniliste saasteainete kõrvaldamine).

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Kuna SCCPd on juba kantud püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva määruse (EÜ) nr 850/2004 loetellu, siis ei peeta täiendavaid konsultatsioone liidus vajalikuks. Kuna heksaklorobutadieen on juba kantud Stockholmi konventsiooni A lisasse ja püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva määruse (EÜ) nr 850/2004 loetellu, siis ei peeta täiendavaid konsultatsioone liidus vajalikuks.

               Kuna dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu turule laskmine ja kasutamine on liidus vastavalt määruse (EÜ) nr 1907/2006 (REACH) XVII lisa kandele 67 piiratud ning esineb lahknevusi komitee soovitustega, peetakse vajalikuks lisakonsultatsioonide korraldamist, et saada teavet, mille põhjal selgitada välja, kas REACH-määruse alusel hiljuti tehtud erandid õhusõidukite ning põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ning teatavate masinate varuosade suhtes on veel vajalikud või mitte.

               Komisjon on koostöös liikmesriikidega ja konsulteerides sidusrühmadega viimastel aastatel pidevalt analüüsinud perfluorooktaansulfoonhappe kasutamise vajadust liidus lubatud kasutusaladel, muu hulgas sellekohaste uuringute abil ning sidusrühmade osalusel toimunud kohtumistel pädevate asutustega. Liikmesriigid ja sidusrühmad olid analüüsi ja selle järelduste osas üksmeelel, mida kajastab ka liidu seisukoht konventsiooniosaliste konverentsi eelmistel istungitel.

               Kõikide kõnealuste ainete kohta on komitee hindamismenetluse käigus pidanud kogu maailma sidusrühmadega avatud konsultatsioone ning samuti on sidusrühmadel võimaldatud osaleda komitee aruteludel.

               •Mõju hindamine

                  Enne kemikaali puudutava soovituse esitamist kooskõlas Stockholmi konventsiooni artikli 8 lõikega 9 koostab komitee iga kemikaali kohta riskiprofiili ja riskijuhtimise hinnangu.

                  Püsivad orgaanilised saasteained on ohtlikud inimeste tervisele ja keskkonnale ning võivad levida kaugele, mistõttu on nende keskkonda sattumise vähendamiseks või kõrvaldamiseks vaja võtta ülemaailmseid meetmeid. Pidades silmas seda eesmärki ning Stockholmi konventsiooni artikli 8 lõike 7 punkti a, koostab komitee riskihinnangu võimalike meetmete kohta selliste kemikaalide piiramiseks, mille konventsiooni lisamist kaalutakse, käsitledes kõiki kõnealuse kemikaaliga seotud aspekte, sealhulgas juhtimist ja kõrvaldamist. Riskihinnangu koostamisel palutakse nii konventsiooniosalistel kui ka vaatlejatel esitada komiteele asjakohast teavet võimalike kõnealuse kemikaali kasutamist piiravate meetmete sotsiaal-majanduslike aspektide kohta.

                  Vastavalt Stockholmi konventsiooni F lisale peaks esitatav teave asjakohaselt kajastama konventsiooniosaliste erinevaid võimalusi ja tingimusi ning selles tuleks tähelepanu pöörata järgmisele soovituslikule nimekirjale:

                  a) võimalike kontrollimeetmete toimivus ja tõhusus riski vähendamise saavutamiseks;

                  b) alternatiivid (tooted ja protsessid);

                  c) võimalike kontrollimeetmete rakendamise positiivne ja/või negatiivne mõju ühiskonnale;

                  d) jäätmete ja nende kõrvaldamise tagajärjed (eelkõige pestitsiidide vanad varud ja saastunud alade puhastamine);

                  e) juurdepääs teabele ja üldsuse harimine;

                  f) kontrolli- ja seirevalmiduse olukord ning

                  g) kõik võetud riiklikud või piirkondlikud meetmed, sealhulgas teave alternatiivide kohta ja muu asjakohane riskijuhtimisega seotud teave.

                  Oma 12. koosolekul esitas komitee vastavalt riskiprofiilidele ja riskijuhtimise hinnangutele, mis on koostatud kolme kemikaali kohta, mille kandmist Stockholmi konventsiooni lisadesse hakatakse konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil kaaluma, eespool selgitatud meetmed, mida tuleks konventsiooni eesmärkide saavutamiseks võtta iga kemikaali suhtes, võttes samal ajal arvesse kõnealuste meetmete sotsiaal-majanduslikku mõju.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Konventsiooniosalisena peab liit maksma igal aastal osamaksu Stockholmi konventsiooni usaldusfondi. Kõnealune osamaks muutub sõltuvalt sellest, millised on konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil peetud ajavahemiku 2018–2019 eelarvet käsitlevate arutelude tulemused. Liidu osamaks 2016. aastal oli ligikaudu 113 000 eurot, mis kaeti olemasolevast rahastamispaketist.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Stockholmi konventsiooni kohaselt peab iga osaline koostama rakenduskava ja seda regulaarselt läbi vaatama, et võtta arvesse uusi lisadesse kantud kemikaale. Samuti on konventsioonis sätestatud seire, tõhususe hindamise ja aruandluse nõuded. Kõiki neid elemente on käsitletud konventsiooni rakendamise määruses (EÜ) nr 850/2004.

               2017/0058 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni osaliste kaheksandal konverentsil võetav seisukoht seoses konventsiooni A ja C lisa muutmise ettepanekutega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)14. oktoobril 2004 kiideti Euroopa Ühenduse nimel nõukogu otsusega 2006/507/EÜ
                  16
                heaks püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon (edaspidi „konventsioon“).

               (2)Euroopa Liit on rakendanud konventsioonist tulenevad kohustused Euroopa Liidu õiguses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 850/2004
                  17
               .

               (3)Liit peab väga tähtsaks vajadust täiendada järk-järgult konventsiooni A, B ja/või C lisa uute ainetega, mis vastavad püsivateks orgaanilisteks saasteaineteks klassifitseerimise kriteeriumidele, võttes arvesse ettevaatusprintsiipi, et täita konventsiooni eesmärki ja 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel valitsuste võetud kohustust minimeerida 2020. aastaks kemikaalide kahjulikud mõjud.

               (4)Vastavalt konventsiooni artiklile 22 võib konventsiooniosaliste konverents võtta vastu otsuseid, millega muudetakse konventsiooni A, B ja/või C lisa. Need otsused jõustuvad ühe aasta möödumisel hoiulevõtja teate edastamisest muudatuse vastuvõtmise kohta, välja arvatud nende konventsiooniosaliste (edaspidi „osalised“) puhul, kes on otsustanud muudatust mitte vastu võtta.

               (5)Pärast Norra 2013. aastal esitatud taotlust dekabromodifenüüleetri kaubandusliku segu lisamiseks on konventsiooni alusel loodud püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee lõpetanud kõnealuse aine hindamise. Komitee jõudis järeldusele, et dekabromodifenüüleeter vastab konventsiooni A lisasse kandmise kriteeriumidele. Konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil tehakse eeldatavasti otsus kõnealuse aine kandmise kohta konventsiooni A lisasse.

               (6)Dekabromodifenüüleetri kui aine või kui muude ainete, segude või toodete koostisosana valmistamine, turule laskmine või kasutamine segudes ja toodetes on piiratud vastavalt komisjoni määrusele (EL) 2017/227,
                  18
                millega lisatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (REACH)
                  19
                XVII lisasse kanne nr 67. Vastavalt kandele 67 on dekabromodifenüüleetri tootmine, turule laskmine või kasutamine lubatud piiratud aja jooksul üksnes uutes õhusõidukites ning õhusõidukite, mootorsõidukite, põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ning teatavate masinate varuosades.

               (7)Pärast liidult 2006. aastal lühikese ahelaga klooritud parafiine (SCCPd) käsitleva taotluse saamist jõudis komitee järeldusele, et SCCPd vastavad konventsiooni A lisasse kandmise kriteeriumidele. Konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil tehakse eeldatavasti otsus SCCPde kandmise kohta konventsiooni A lisasse.

               (8)SCCPde tootmine, turule laskmine ja kasutamine on juba kasutuses olevate toodete suhtes teatavate kehtivate eranditega liidus keelatud vastavalt määrusele (EÜ) nr 850/2004, mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 2015/2030
                  20
               . Kõnealuses määruses on sätestatud ka SCCPde sisalduse piirnormid tootmisprotsessis tekkivates muudes klooritud parafiini segudes. Kuna SCCPd levivad keskkonnas kaugele, oleks liidu elanike jaoks selle aine järkjärguline kasutuselt kõrvaldamine kogu maailmas kasulikum kui aine määruse (EÜ) nr 850/2004 kohane keelustamine liidus.

               (9)Pärast liidult 2011. aastal heksaklorobutadieeni käsitleva taotluse saamist jõudis komitee järeldusele, et kõnealune aine vastab konventsiooni A ja C lisasse kandmise kriteeriumidele. Konventsiooniosaliste konverents otsustas oma seitsmendal istungil kanda heksaklorobutadieeni A lisasse. Konventsiooniosaliste konverents võttis vastu otsuse SC-7/11, millega paluti komiteel heksaklorobutadieeni uue kättesaadava teabe põhjal täiendavalt hinnata seoses selle kandmisega C lisasse ja esitada konventsiooniosaliste konverentsile kaheksandal istungil käsitlemiseks soovitus kõnealuse aine kandmise kohta C lisasse.

               (10)Heksaklorobutadieeni tootmine, turule laskmine ja kasutamine on liidus keelatud vastavalt määrusele (EÜ) nr 850/2004, mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 519/2012,
                  21
                kuid seda võidakse mõne tööstustegevuse käigus tahtmatult toota. Selliseid tegevusi käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2010/75/EL,
                  22
                millega on ette nähtud teatavate heiteohjemeetmete rakendamine. Kuna heksaklorobutadieen levib keskkonnas kaugele, oleksid liidu elanike jaoks ülemaailmsed meetmed tahtmatu keskkonda sattumise vähendamiseks kasulikumad kui määruses (EÜ) nr 850/2004 sätestatud liidu meetmed.

               (11)Perfluorooktaansulfoonhape ja selle derivaadid on kantud konventsiooni B lisasse koos mitme lubatud kasutusalaga. Konventsiooniosaliste konverentsil palutakse hinnata, kas kõnealustel lubatud kasutusaladel on jätkuvalt vaja ainet kasutada. Määrusega (EÜ) nr 850/2004 on perfluorooktaansulfoonhappe tootmine, turule laskmine ja kasutamine keelatud, kuid teatavate liidus endiselt vajalike kasutusalade suhtes on tehtud erand. Sellest tulenevalt peaks liit toetama perfluorooktaansulfoonhappe ja selle derivaatide selliste lubatud kasutusalade välja jätmist, mida konventsiooniosalised enam ei vaja, v.a kasutamine pooljuhtide valguskindlates ja peegeldusvastastes kattekihtides, ühendpooljuhtide ja keraamiliste filtrite söövitusainena, metallpindamisel (kõvametallpindamine) üksnes suletud süsteemides.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1. Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni osaliste kaheksandal konverentsil on liidu seisukoht kooskõlas püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee soovitustega,
                  23
                et toetatakse:

               –kaubanduslikus dekabromodifenüüleetris (BDE-209) sisalduva dekabromodifenüüleetri kandmist konventsiooni A lisasse. Liit toetab kõnealuse aine lisasse kandmist koos spetsiifiliste eranditega seoses dekabromodifenüüleetri tootmise ja kasutamisega auto- ja lennundustööstuses kasutatavates varuosades, õhusõidukites ning põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ja teatavate masinate varuosades. Vastavalt komitee soovitustele, võib liit toetada kõnealuse aine lisasse kandmist ilma spetsiifilise erandita õhusõidukite ning põllu- ja metsamajanduses kasutatavate sõidukite ning teatavate masinate varuosade puhul, kui ükski osaline ega otseselt mõjutatud sidusrühmad ei suuda erandite vajalikkust põhjendada;

               –lühikese ahelaga klooritud parafiinide (SCCPd) kandmist konventsiooni A lisasse;

               –heksakolorobutadieeni kandmist konventsiooni C lisasse;

               –järgmiste lubatud kasutusalade väljajätmist kandest perfluorooktaansulfoonhappe ja selle derivaatide kohta konventsiooni B lisas: kasutamine fotograafias, lennunduse hüdraulikavedelikes, teatavates meditsiiniseadmetes (näiteks etüleentetrafluoroetüleeni kopolümeerkatted (ETFE) ja röntgenkontrastse ETFE tootmine, in vitro diagnostika meditsiiniseadmed ning laengsidestusseadise värvifiltrid), tulekustutusvahtudes, putukasöödas aedniksipelgate Atta spp. ja aedniksipelgate spp. tõrjeks.

               2. Käesoleva seisukoha väikestes muudatustes võivad liidu esindajad kokku leppida ilma nõukogu täiendava otsuseta, sõltuvalt Stockholmi konventsiooniosaliste konverentsi kaheksandal istungil toimuvatest aruteludest.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                     http://www.pops.int/documents/convtext/convtext_en.pdf

                  .

                     (2)
                  Üks ELi liikmesriik (Itaalia) ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud.

                     (3)
                  Nõukogu 14. oktoobri 2004. aasta otsus 2006/507/EÜ, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni sõlmimist Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 209, 31.7.2006, lk 1).

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 850/2004 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta ning millega muudetakse direktiivi 79/117/EMÜ (ELT L 158, 30.4.2004, lk 7).

                     (5)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiiv 2011/65/EL teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes (ELT L 174, 1.7.2011, lk 88).

                     (6)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

                     (7)
                  Mõiste „õhusõiduk“ on kande kohaldamiseks määratletud.

                     (8)
                  Mootorsõidukid, mis kuuluvad direktiivi 2007/46/EÜ kohaldamisalasse, põllu- ja metsamajanduses kasutatavad sõidukid, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 167/2013 kohaldamisalasse, või masinad, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/42/EÜ kohaldamisalasse.

                     (9)
                  Komisjoni 9. veebruari 2017. aasta määrus (EL) 2017/227, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH)) XVII lisa seoses bis(pentabromofenüül)eetriga (ELT L 35, 10.2.2017, lk 6).

                     (10)
                  Komisjoni 13. novembri 2015. aasta määrus (EL) nr 2015/2030, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 850/2004 (püsivate orgaaniliste saasteainete kohta) I lisa (ELT L 298, 14.11.2015, lk 1).

                     (11)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1).

                     (12)
                  Komisjoni 19. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 519/2012, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 850/2004 (püsivate orgaaniliste saasteainete kohta) I lisa (ELT L 159, 20.6.2012, lk 1).

                     (13)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiiv 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) (ELT L 334, 17.12.2010, lk 17).

                     (14)
                  Nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsus 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23).

                     (15)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

                     (16)
                  Nõukogu 14. oktoobri 2004. aasta otsus 2006/507/EÜ, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni sõlmimist Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 209, 31.7.2006, lk 1).

                     (17)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 850/2004 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta ning millega muudetakse direktiivi 79/117/EMÜ (ELT L 158, 30.4.2004, lk 7).

                     (18)
                  Komisjoni 9. veebruari 2017. aasta määrus (EL) 2017/227, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH)) XVII lisa seoses bis(pentabromofenüül)eetriga (ELT L 35, 10.2.2017, lk 6).

                     (19)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT L 396, 30.12.2006, lk 1).

                     (20)
                  Komisjoni 13. novembri 2015. aasta määrus (EL) nr 2015/2030, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 850/2004 (püsivate orgaaniliste saasteainete kohta) I lisa (ELT L 298, 14.11.2015, lk 1).

                     (21)
                  Komisjoni 19. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 519/2012, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 850/2004 (püsivate orgaaniliste saasteainete kohta) I lisa (ELT L 159, 20.6.2012, lk 1).

                     (22)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiiv 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) (ELT L 334, 17.12.2010, lk 17).

                     (23)
                  Otsused POPRC-12/3, POPRC-12/4 ja POPRC-12/5.