				|

		52013PC0430

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS riiklike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta /* COM/2013/0430 final - 2013/0202 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST

Käesolev õigusakti
ettepanek on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 149 kohaselt stimuleeriv
meede ja selle eesmärk on tugevdada koostööd liikmesriikide riiklike
tööturuasutuste vahel. Riiklikud tööturuasutused vastutavad aktiivsete
tööturumeetmete rakendamise ja tööturuteenuste osutamise eest avaliku huvi
eesmärgil. Riiklikud tööturuasutused kuuluvad asjakohaste ministeeriumide,
avalik-õiguslike isikute või (mittetulunduslike) ettevõtete koosseisu.
Teenused, mida riiklikud tööturuasutused töötajatele ja tööandjatele pakuvad,
on tööturuteave, abi tööotsimisel, nõustamine, kutsenõustamine, tööle suunamine
ning ametialase ja geograafilise liikuvuse toetamine. Tööturuasutused juhivad
sageli ka töötushüvitise ja muude sotsiaaltoetuste süsteeme. Tööturuasutuste
tõhus tegevus on eduka tööhõivepoliitika oluline tegur.
On jõutud ühisele arusaamisele, et ELi riikide
tööturuasutuste koostöö tugevdamine on äärmiselt oluline strateegias „Euroopa
2020”[1]
seatud tööhõivealaste eesmärkide saavutamiseks. Komisjon on korduvalt teinud
ettepanekuid ajakohastada tööturuasutuste teenuste osutamise viise, luua
partnerlussuhteid riiklike tööturuasutuste ja muude tööhõiveteenuste vahel,
muuta tööturuasutused „kohandumise juhtüksusteks”, mis võimaldavad uut moodi
kombineerida aktiivseid ja passiivseid tööturumeetmeid[2]. Nõukogu kutsus hiljuti üles
looma partnerlussuhteid avaliku ja erasektori tööturuasutuste, tööandjate,
sotsiaalpartnerite ja noorte esindajate vahel noortegarantii kavade teostamisel[3]. Riiklikud tööturuasutused on
tähelepanu all ka Euroopa suunistes liikmesriikide tööhõivepoliitika kohta
(tööhõivesuunised)[4].

Paljud liikmesriigid on eelarvekärbetest ja
riiklike tööturuasutuste kulutasuvuse suurendamise vajadusest tingituna võtnud
ette reforme, näiteks ühendades tööturuasutused töötushüvitiste andjatega,
kasutades erasektori teenuseosutajaid, suunates teenused piirkondlikule ja
omavalitsustasandile, edendades iseteenindus- ja IKT-põhist teenuseosutamist.
Tööturuasutuste kulud (töötushüvitist välja arvates) muutuvad pidevalt:
tööturuasutuste korraline uuring[5]
näitas, et ajavahemikus 2007–2010 kulutused suurenesid, kuid 2011. aastal
enamasti vähenesid. Viimaste eelarveprognooside kohaselt on kulutused 2013.
aastal suuremad kui eelmisel aastal.

Kuna
tööturuasutused erinevad liikmesriigiti nii ärimudelite, vahendite,
tööturutingimuste kui ka õigusliku keskkonna poolest, on nende tulemuslikkus
tööturuprogrammide elluviimisel samuti erinev. Liikmesriigid jäävad endiselt
vastutavaks oma tööturuasutuste töö korraldamise ja personaliga varustamise
eest, kuid käesoleva õigusakti ettepanekuga luuakse Euroopa võrgustik
riiklikele tööturuasutustele andmaks neile platvormi tulemuste võrdlemiseks
Euroopa tasandil, selgitamaks välja head tavad ning edendamaks vastastikust
õppimist, et suurendada nende võimekust ja tulemuslikkust. Kogemuste põhjal
võib väita, et liikmesriigid omal algatusel ei õpi üksteiselt ega võrdle
omavahel tulemusi piisavalt.

Tööturuasutuste
koostöö algus ELi tasandil ulatub aastasse 1997, kui komisjon pani kokku
tööturuasutuste mitteametliku nõuanderühma, et edendada koostööd, vahetust ja
vastastikust õppimist liikmesorganisatsioonide[6]
vahel ja ka selleks, et saada eksperttagasisidet tööhõivepoliitika alaste
algatuste kohta. Vaatamata aastate jooksul saavutatud tulemustele, jätab
praegune koostöömudel paljuski soovida.

Riiklike
tööturuasutuste osalemine koostöömeetmetes on endiselt vabatahtlik, mis
takistab varakult tuvastada tööturuasutuse puudulikku tegevust ja sellest
tulenevaid potentsiaalseid tööturu struktuuriprobleeme. Puudub
aruandlusmehhanism, mistõttu ei ole võimalik riiklikke ja ELi tasandi
poliitikakujundajaid korrapäraselt teavitada olemasolevatest tavadest tulemuste
võrdlemise ja vastastikuse õppimise alal.

Seni ei ole
tulemusi andnud ka püüded muuta tööturuasutused paremini võrreldavaks neid
ärimudelite alusel liigitades. Tulemuste võrdlemist ja vastastikust õppimist
seostatakse vähe ja mitte järjepidevalt ning tõendid, millel põhinevad
olemasoleva vastastikuse õppimise programmi meetmed, ei ole teaduslikult
põhjendatud. Vastastikuse õppe meetmetes osaleb vaid vähesel arvul
tööturuasutusi, mistõttu tulemused ei ole piisavalt ulatuslikult levinud.
Kui eesmärgiks on, et riiklikest
tööturuasutustest saavad õppivad organisatsioonid, kes panustavad
tööhõivekomitee tegevusse, peavad nad muutma oma ärimudelid, -strateegiad ja
-menetlused muutustega kiiresti kohanevateks. Hiljutises dokumendis riiklike
tööturuasutuste strateegia kohta aastani 2020[7]
määratles riiklike tööturuasutuste võrgustik viis muutusivajavat, strateegia
„Euroopa 2020” eesmärkide saavutamiseks olulist valdkonda: i) luua side
nõudluse poolega; ii) võtta juhiroll koostöö ja partnerlussuhete kaudu; iii)
arendada oskustele suunatud meetmeid; iv) võtta eesmärgiks
aktiveerimispoliitika tulemuste jätkusuutlikkus; v) edendada karjäärivõimalusi.
Käesoleva õigusakti ettepanekuga soovitakse
laiendada, tugevdada ja ühtlustada töösolevaid algatusi, et neist saaksid kasu
kõik riiklikud tööturuasutused. Ettepanek riiklike tööturuasutuste koostöö
tõhustamise kohta on ühise tegevuse kava, mille eesmärk on ajakohastada
tööturuasutused ja võimestada need ühtse tulemusliku töö kaudu leidma lahendusi
praegusele majanduse madalseisule.
Tugeval õiguslikul alusel põhinev riiklike tööturuasutuste
Euroopa võrgustik võimaldab rakendada suuremal arvul igakülgselt koordineeritud
meetmeid ja annab kogu tegevusele legitiimsuse. Ametlikult kinnitatud struktuur
annab võrgustikule suurema potentsiaali panustada innovatiivsetesse, tõenditel
põhinevatesse rakendusmeetmetesse kooskõlas strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkidega. Samuti aitab see ellu viia tööturuprojekte, mida rahastab Euroopa
Sotsiaalfond. Käesolev algatus saaks aidata saavutada suuremat kulutasuvust.
Käesoleva otsusega loodav riiklike
tööturuasutuste võrgustik rakendaks algatusi stimuleeriva meetmena, mis on
kavandatud liikmesriikide koostöö parandamiseks tööhõive valdkonnas. Need
täiendaksid riiklike tööturuasutuste koostöömeetmeid EURESe raames kooskõlas
ELi toimimislepingu artiklitega 45 ja 46.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Kooskõlas tõenditel põhineva
poliitikakujundamise suurema tähtsustamisega on käesoleva ettepaneku
koostamisel tuginetud mitmele hindamisele ja huvirühmadega peetud konsultatsioonidele.
Olulisemad olid järgmistel teemadel: riiklike
tööturuasutuste ärimudelid,[8]
tulemuste mõõtmissüsteemid ja tööalane geograafiline liikuvus,[9] riiklike tööturuasutuste roll
turvalise paindlikkuse tagamisel,[10]
nende roll tööjõu oskuste vajaduste prognoosimisel ja inimestele uueks
töökohaks vajalike oskuste andmisel[11].
Arvesse on võetud ka riiklike tööturuasutuste vastastikuse õppimise programmi[12] ja kriisile reageerimise
küsimustiku (2009–2013)[13]
tulemusi, samuti praeguse, komisjoni kaasrahastatava võrdlusuuringute projekti[14] tulemusi.
Riiklike tööturuasutuste võrdlusuuringute
algatuse tulevikku arutati mitu korda 2012. ja 2013. aastal praeguses
tööturuasutuste nõuanderühmas. Käesoleva ettepaneku põhielementide asjus
konsulteeriti nõuanderühmaga 2013. aasta märtsis ja mais. Paluti kommenteerida
ettepaneku võimalikke eesmärke, algatusi ja poliitikavalikuid.
Jaanuaris 2013 avaldas nõuanderühm
aruteludokumendi Euroopa riiklike tööturuasutuste vastastikuse võrdlemise
koondprogrammi kohta (Towards an integrated European Public Employment
Services bench-learning initiative). Seda dokumenti arutati tööhõive- ja
sotsiaalministrite mitteametlikul kohtumisel ja tööhõivekomitees. Tööhõive- ja
sotsiaalministrite mitteametlikul kohtumisel tõdeti, et tihedam ja konkreetsem
koostöö riiklike tööturuasutuste vahel aitaks kaasa heade tavade tõhusamale
vahetusele, ning paluti esitada üksikasjalik ettepanek vastastikuse võrdlemise
algatuse kohta[15].

Eespool nimetatud konsultatsioonide ja
uuringute põhjal on huvirühmad ühisel nõul, et on vaja tõhustada riiklike
tööturuasutuste koostööd. Kõik riiklikud tööturuasutused peaksid võrgustiku
töös aktiivselt osalema. Laialdast toetust leidis ka kava laiendada
võrdlusmehhanismi ulatust ning ettepanek siduda see paremini vastastikuse
õppimise meetmetega.
Riiklikud tööturuasutused on ka õigeaegselt ja
läbipaistval viisil olnud kaasatud käesoleva otsuse komisjoni tööprogrammis
2013–2014 teatavakstegemisele eelnenud perioodil, samuti siinkohal esitatud
teksti põhjalikus ettevalmistamises. Nende seisukohad on saadud nii kirjalikus
vormis kui ka avatud arutelude käigus ning neid on võetud arvesse otseselt
neile huvipakkuvates põhiaspektides, st võrgustiku algatused/meetmed, võrgustiku
juhtimisstruktuur, komisjoni roll, koostöö muude tööturuteenuste pakkujatega,
koostöö nõukoguga, eriti tööhõivekomiteega.
Kuna käesoleval õigusakti ettepanekul on
peamiselt kaudne mõju ning et põhilised tulemuste võrdlemist ja vastastikust
õppimist puudutavad tehnilised üksikasjad nähakse ette delegeeritud õigusaktiga,
ei peetud mõjuhindamise koostamist proportsionaalseks. Samuti ei eeldata mõju
eelarvele.

3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

ELi õigus võtta meetmeid tuleneb ELi toimimise
lepingu artiklist 149, kus on öeldud, et Euroopa Parlament ja nõukogu võivad „võtta
stimuleerivaid meetmeid, mis on kavandatud riikide koostöö soodustamiseks ning
nende tööhõivealase tegevuse toetamiseks algatuste abil, mille eesmärk on teabe
ja parimate tavade vahetuse arendamine, võrdleva analüüsi ja nõuannete
pakkumine, samuti uudse lähenemise soodustamine ja kogemustele hinnangu
andmine, eriti kasutades katseprojekte.”
Liidu meetmed on õigustatud ka seepärast, et
õigusakti ettepanek riiklike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta aitab
saavutada ELi lepingu eesmärke, eriti täieliku tööhõive eesmärki (ELi lepingu
artikkel 3).
Riiklike tööturuasutuste koostöö tõhustamise
ettepanek tervikuna on stimuleeriv meede artikli 149 tähenduses. Võttes arvesse
kavandatava stimuleeriva meetme laadi, on Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus
kõige asjakohasem õigusakti valik.
Tugevdatud koostöö, mis põhineb riiklike
tööturuasutuste stimuleerimisel, et nad tegutseksid üheskoos konkreetsete
algatuste raames, on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, sest eesmärk on
aidata liikmesriikidel ajakohastada riiklikke tööturuasutusi praeguse
majanduslanguse kontekstis ning saavutada strateegia „Euroopa 2020”
tööhõivealane eesmärk.
Üldiselt on riiklike tööturuasutuste töö
koordineerimine valdkond, kus liidu sekkumine annab lisaväärtust võrreldes
liikmesriikide eraldi võetud meetmetega. Riiklikel tööturuasutustel on kohustus
tegutseda riigi huve ja prioriteete järgides. Nad tavaliselt ei suhtle omavahel
ELi tasandil. Tulemuste võrdlemine ja vastastikune õppimine ELi tasandil annab
lisaväärtust sarnastele väiksema ulatusega meetmetele, mille alusel vaid
vähesed riiklikud tööturuasutused sooviksid korraldada koostööd ELi tasandil.
Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse
põhimõttega, sest kavandatud on riiklike tööturuasutuste tööd stimuleeriv
meede, mille kestus piirdub strateegia „Euroopa 2020” ajakavaga, nagu on ette
näinud nõukogu.

4.           MÕJU EELARVELE
Komisjoni mitmeaastase finantsraamistiku
ettepanek hõlmab ettepanekut 958,19 miljardi euro kohta Euroopa Liidu
sotsiaalsete muutuste ja innovatsiooni programmi tarvis aastateks 2014–2020.
Riiklike tööturuasutuste koostöö tõhustamist on ette nähtud rahastada Euroopa
Liidu sotsiaalsete muutuste ja innovatsiooni programmi/programmi PROGRESS
tööhõive valdkonna alt. Esialgu on ülalkirjeldatud stimuleeriva meetme tarvis
ette nähtud 4 miljonit eurot aastas. Ligikaudu 3 miljonit eurot on kavandatud
võrdlemise ja vastastikuse õppimise meetmete jaoks, on kavas avaldada mitu
pakkumiskutset. Kuni 1 miljon eurot läheb tõenäoliselt võrgustiku kohtumistele
ja riiklikke tööturuasutusi käsitlevatele teaduslikele uuringutele.
Õigusakti
ettepanek ei mõjuta eelarvet ega nõua täiendavaid inimressursse. Komisjoni
töötajad, kes tööhõive peadirektoraadis praegu riiklike tööturuasutuste
küsimustega tegelevad (täistööajale taandatud töötajate arvuga 2,5),
moodustavad võrgustiku sekretariaadi.

5.           DELEGEERITUD ÕIGUSAKTID

Õigusakti ettepanek sisaldab sätet komisjonile
volituste andmise kohta võtta vastu delegeeritud õigusakte. See puudutab
eelkõige sellise delegeeritud õigusakti vastuvõtmist, millega pannakse paika
tulemuste võrdlemise ja vastastikuse õppimisega seotud algatuste üldine
raamistik.

Seda liiki õigusakti valik on põhjendatud,
sest delegeeritud õigusaktiga täiendatakse alusakti mitteolulist laadi
üksikasjadega, milleks käesoleval juhul on tulemuste võrdlemise ja vastastikuse
õppimisega seotud algatuste üldine raamistik.

Üldine raamistik hõlmab võrdlussüsteemi
tehnilisi elemente, nagu metoodika, peamised kvantiteedi- ja
kvaliteedinäitajad, millega hinnata riiklike tööturuasutuste eri ärimudelite,
protsesside, tulemuslikkuse ja vahendite väljundeid, tulemusi, mõju ja kulu.
Selles kehtestatakse riiklikele tööturuasutustele nõuded andmete esitamiseks
igakuiselt ja/või iga-aastaselt, vastastikuse õppimise koondprogrammide elluviimise
meetodid, nagu töötoad, vastastikused eksperdihinnangud, tehniline abi ja
õppereisid, ning vastavates meetmetes osalemise tingimused.

Andmekogumine ja võrdlussüsteemi analüüs on
kavas korraldada välisteenusena. Sellesse kaasatakse ka riiklikud tööturuasutused,
et tagada nende vastutus võrdlussüsteemi toimimise eest.

Loodetakse, et
praegusi vabatahtlikke riiklike tööturuasutuste võrdlusprojekte saab suurel
määral kasutusele võtta, kui riiklikud tööturuasutused ise sellega nõustuvad.
On olemas aegread mitme näitaja kohta, kus on mõõdetud tööotsijate tööle
suundumist, näiteks pärast töötaolekut, mitte väga pikaajalist töötaolekut ja
ka pärast koolitusmeetmeid. Mitu näitajat mõõdavad juurdepääsu vabadele
töökohtadele ja sobivate kandidaatide leidmist, samuti tööotsijate ja
tööandjate rahulolu pakutavate teenustega.

Tuleb leida veel
näitajaid ja taustategureid, mis võimaldaksid hinnata, millises vastastikuses
sõltuvuses on ärimudelid ja protsessid konkreetse tulemuse saavutamiseks.

Üldise raamistikuga määratakse kindlaks
võrdlemise ja vastastikuse õppimise programmi enamik elemente. Tehnilised
üksikasjad, mis aja jooksul muutuda võivad, esitatakse riiklike tööturuasutuste
võrgustiku iga-aastases töökavas.
2013/0202 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
riiklike tööturuasutuste koostöö tõhustamise
kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 149,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
pärast õigusakti eelnõu esitamist riikide
parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust,[16]

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[17]
tegutsedes seadusandliku tavamenetluse
kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
17. juunil 2010 kinnitas Euroopa Ülemkogu[18] komisjoni ettepaneku tööhõive
ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”[19]
kohta. Ülemkogu pooldas asjakohaste ELi vahendite ja poliitikavaldkondade
täielikku kasutuselevõttu, et toetada ühiste eesmärkide saavutamist, ja tegi
liikmesriikidele ettepaneku tõhustada koordineeritud tegutsemist. Riiklikel
tööturuasutustel on keskne roll strateegias „Euroopa 2020” seatud eesmärgi –
75 %-line tööhõivemäär 20 kuni 64 aastaste naiste ja meeste hulgas aastaks
2020 – saavutamises.
(2)
ELi lepingu artiklis 45 on sätestatud töötajate
vaba liikumine liidus, artikliga 46 on ette nähtud meetmed selle vabaduse ellu
viimiseks, eelkõige riiklike tööturuasutuste tiheda koostöö tagamise teel.
Käesoleva otsusega loodav riiklike tööturuasutuste võrgustik hõlmab lisaks
geograafilise liikuvuse üldaspektidele arvukalt eri eesmärke ja algatusi, mis
stimuleerivate meetmete vormis aitavad parandada liikmeriikide koostööd
tööhõive valdkonnas. Seepärast on ELi lepingu artikkel 149 käesoleva otsuse
jaoks asjakohane õiguslik alus.
(3)
Nõukogu võttis 21. oktoobril 2010 kooskõlas Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 148 lõikega 4 vastu tööhõivepoliitika suunised.
Need koondsuunised aitavad liikmesriikidel koostada riiklikke reformikavasid ja
neid ellu viia. Tööhõivesuunised on aluseks
nõukogu poolt vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 148 lõikele 4 antavatele
riigipõhistele soovitustele. Viimastel
aastatel on suunistesse lisatud konkreetseid soovitusi riiklike tööturuasutuste
toimimise ja võimekuse kohta, samuti liikmesriikide tööturupoliitika tõhususe
kohta.
(4)
Nende soovituste koostamisele aitaksid kaasa
põhjalikum tõendusmaterjal ja tagasiside edukalt rakendatud meetmete kohta ning
liikmesriikide tööturuasutuste koostöö. Selleks peaks käesoleva otsusega loodav
riiklike tööturuasutuste võrgustik ellu viima konkreetseid algatusi, nagu
ühtsed tõenditel rajanevad võrdlussüsteemid, nendega seonduvad vastastikuse
õppimise meetmed, võrgustiku liikmete vastastikune abi ning strateegilised
meetmed riiklike tööturuasutuste ajakohastamiseks. Võrgustiku ja selle eri
liikmete käsutuses olevat spetsiifilist teavet tuleks tööhõive,
sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu ning
tööhõivekomitee taotluse korral kasutada tööhõivepoliitika arengut
iseloomustavate andmete esitamiseks.
(5)
Tööhõive- ja sotsiaalministrite mitteametlikul
kohtumisel tõdeti, et tihedam ja konkreetsem koostöö riiklike tööturuasutuste
vahel aitaks kaasa heade tavade tõhusamale vahetamisele, ning paluti esitada
üksikasjalik ettepanek vastastikuse võrdlemise algatuse kohta[20].
(6)
Käesoleva otsusega loodav riiklike tööturuasutuste
võrgustik peaks vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 150 tegema tihedat
koostööd tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste
nõukoguga ning panustama sellesse faktilise tõendusmaterjali ja
rakendusaruannete esitajana. Riiklike tööturuasutuste võrgustiku tööd vahendab
nõukogule tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste
nõukogu. Eriti vajalikud on riiklike tööturuasutuste võrgustikku koondunud
teave tööhõivepoliitika toimimise kohta ja tööturuasutuste võrdlev analüüs, mis
on sisendiks nii riikliku kui ka liidu tasandi poliitikakujundajatele
tööhõivepoliitika hindamisel ja kavandamisel.
(7)
Riiklike tööturuasutuste võrgustik peaks kaasa aitama
tööhõivepoliitika alaste algatuste elluviimisele, nt nõukogu soovitus
noortegarantii loomise kohta[21].
Võrgustik võiks samuti toetada algatusi, mis on mõeldud hõlbustama üleminekut
haridus- ja koolitusasutusest tööellu, sh oskuste ja kvalifikatsioonide
suuremat läbipaistvust tagades.
(8)
Riiklike tööturuasutuste võrgustik peaks tugevdama
koostööd oma liikmete vahel, arendama ühisalgatusi, mille eesmärk on teabe- ja
heade tavade vahetus kõigis tööturuasutuste tegevusvaldkondades, teostama
võrdlevat analüüsi ja nõustama, samuti edendama uudseid tööturuteenuste
osutamise viise. Sellise võrgustiku abil on võimalik teha kõiki riiklikke
tööturuasutusi kaasavat, tõenditel põhinevat ja tulemustele orienteeritud
võrdlusanalüüsi, tänu millele selgitatakse välja parimad tavad. Sellise
tulemusele toetudes peaksid võrgustiku liikmed olema võimelised oma
spetsiifilistes valdkondades välja töötama tööturuteenuste struktuuri ja
pakkumise korralduse. Võrgustiku algatused peaksid parandama tööturuasutuste
tulemuslikkust ja tõstma avaliku sektori kulutuste tasuvust.
(9)
Selleks et kehtestada tulemuste võrdlemise ja
vastastikuse õppimisega seotud algatuste üldine raamistik, tuleks komisjonile
kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 anda õigus võtta vastu
õigusakte, et kindlaks määrata võrdlussüsteemide ja vastastikuse õppimise
meetmete tehnilised elemendid. See hõlmaks järgmist: metoodika, peamised
kvantiteedi- ja kvaliteedinäitajad, millega hinnata riiklike tööturuasutuste
toimimist, vastastikuse õppimise koondprogrammide õppemeetodid ning algatustes
osalemise tingimused. On eriti oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö
käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide, eriti riiklike
tööturuasutuste ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja
õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(10)
Kuna riiklikud tööturuasutused on ärimudeli,
ülesannete ja teenusepakkumise korralduse poolest erinevad, määrab iga
liikmesriik oma tööturuasutuste juhtivtöötajate seast ise ühe esindaja riiklike
tööturuasutuste võrgustiku nõukogusse. Võimaluse korral peaks nõukogusse
määratud liige esindama seal ka teisi asjaomase liikmesriigi tööturuasutusi.
Määratud liikmetel peaksid olema volitused langetada otsuseid neid lähetanud
organisatsioonide nimel. Selleks et tagada kõigi riiklike tööturuasutuste
kaasamine, peaksid võrgustiku kõik ettevõtmised olema avatud osalemiseks
kõikidel tasanditel.
(11)
Riiklike tööturuasutuste võrgustik peaks õppima
praeguse mitteametliku, aastast 1997 komisjoni toetusel töötanud EL/EEA
tööturuasutuste nõuanderühma kogemustest ja astuma selle asemele. Käesoleva
otsuse koostamisel on selle rühma seisukohti arvesse võetud.
(12)
Peamised tegevusvaldkonnad, mis kõnealune
mitteametlik eksperdirühm oma dokumendis riiklike tööturuasutuste strateegia
kohta aastani 2020[22]
määratles, tuleks võtta rakendussuunistena riiklike tööturuasutuste
ajakohastamise ja tugevdamise kava aluseks.
(13)
Riiklike tööturuasutuste võrgustik peaks olema
kõigile liikmetele kasulik, võimaldades vastastikust abi ja tuge asutuste
struktuuri ja teenusepakkumise ajakohastamisel ning tõhustades koostööd, eriti
teadmistevahetust, õppekäike ja töötajate vahetust.
(14)
Riiklike tööturuasutuste võrgustikku ja selle
algatusi tuleks rahastada sotsiaalsete muutuste ja innovatsiooni programmi
PROGRESS/tööhõive valdkonna alt eelarvepädeva institutsiooni määratud
assigneeringute piires.
(15)
Selliste projektide jaoks, mis kavandatakse
võrgustiku või vastastikuse õppimise meetmete raames ja seejärel rakendatakse
eri riikide tööturuasutustes, on liikmesriikidel võimalik rahastamist saada
Euroopa Sotsiaalfondist, regionaalarengufondist ja algatuse „Horisont 2020”
eelarvest.
(16)
Komisjon võtab võrgustiku loomiseks vajalikud
haldusmeetmed,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Võrgustiku loomine
Kogu ELi hõlmav riiklike tööturuasutuste
võrgustik (edaspidi „võrgustik”) luuakse ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni
31. detsembrini 2020. Võrgustiku ülesanded on määratletud artiklis 3.
Võrgustikku
kuuluvad
(a)
liikmesriikide nimetatud riiklikud tööturuasutused
ja
(b)
Euroopa Komisjon.
Liikmesriigid, kus on autonoomsetes
piirkondades asuvaid tööturuasutusi, tagavad, et need on võrgustiku algatustes
asjakohaselt esindatud.
Artikkel 2
Eesmärgid
Käesoleva otsusega stimuleeriva meetmena
kavandatav võrgustik võimaldab:
(a)
rakendada aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegiat „Euroopa 2020” ja selle põhieesmärke, eriti
tööhõivega seonduvat;
(b)
tõhustada ELi tööturu toimimist;
(c)
paremini tööturge integreerida;
(d)
suurendada geograafilist ja tööalast liikuvust;
(e)
võidelda sotsiaalse tõrjutuse vastu ja tuua
tööturult tõrjutuid tagasi tööturule.
Artikkel 3
Võrgustiku algatused
1.           Võrgustiku ülesanded on
eelkõige järgmised:
(a)
kavandada ja rakendada kogu Euroopat hõlmavad,
riiklikele tööturuasutustele mõeldud tõendipõhised võrdlussüsteemid, kus
kasutatakse kvantiteedi- ja kvaliteedinäitajad, et hinnata riiklike
tööturuasutuste tulemuslikkust ja koguda tõendusmaterjali, mille alusel saab
luua vastastikuse õppimise asjakohase mudeli; aktiivselt osaleda kõnealuste
algatuste rakendamises, korraldades andme-, teadmiste ja tavade vahetust;
(b)
korraldada vastastikust abi partner- või
rühmameetmete ja koostöö vormis, samuti teabe, kogemuste ja töötajate
vahetusena; tagada toetus nõukogu poolt riiklike tööturuasutuste toimimise
kohta antud riigipõhiste soovituste rakendamisele;
(c)
võtta vastu riiklike tööturuasutuste ajakohastamise
ja tugevdamise põhimõte ning rakendada seda peamistes tegevusvaldkondades;
(d)
koostada aruandeid tööhõive valdkonnas nõukogu või
komisjoni nõudmise korral ja ka omal algatusel;
(e)
aidata kaasa tööhõivepoliitika alaste algatuste
rakendamisel;
(f)
võtta vastu ja viia ellu iga-aastane töökava,
milles täpsustatakse töömeetodid, tulemused ja muud võrdlussüsteemide
rakendamisega seotud üksikasjad.
2.           Võrgustik kehtestab seoses
artikli 3 lõike 1 punktides a ja b osutatud algatustega asjakohase
aruandluskorra. Selle korra kohaselt peavad võrgustiku liikmed igal aastal
võrgustikule aru andma.
Artikkel 4
Koostöö
Võrgustik teeb koostööd tööturu
sidusrühmadega, sh muude tööturuteenuste osutajatega, kaasates neid võrgustiku
meetmetesse ja kokkusaamistesse, samuti teabe- ja andmevahetusse.
Artikkel 5
Võrgustiku toimimine
1.           Võrgustiku tegevust juhib
nõukogu, kuhu iga liikmesriik nimetab oma tööturuasutuste juhtivtöötajate seast
ühe liikme ja ühe asendusliikme. Komisjon määrab nõukogusse ühe liikme ja ühe
asendusliikme. Vajaduse korral asendusliikmed asendavad liikmeid.
2.           Nõukogu liikmete hulgast
määratakse juhataja ja kaks asejuhatajat; võrgustikku esindab juhataja. Asejuhatajad asendavad juhatajat vajaduse korral.
3.           Nõukogu võtab ühehäälse
otsusega vastu oma töökorra, millega nähakse ette muu hulgas otsuste
langetamise kord nõukogus ning võrgustiku juhataja ja asejuhatajate ametisse
määramise kord ja ametisoleku kestus. Nõukogu võtab enamushäältega vastu
võrgustiku iga-aastase töökava, otsustab töörühmade loomise ja võrgustiku
kokkusaamiste töökeele üle; nõukogu kinnitab ka iga-aastase aruande, mis
seejärel avaldatakse.
4.           Nõukogu abistab sekretariaat,
mis asub komisjonis ja on komisjoni moodustatud. Sekretariaat valmistab
koostöös juhataja ja asejuhatajatega ette nõukogu koosolekud, iga-aastase
töökava ja aruande.
Artikkel 6
Kõnealuse stimuleeriva meetme rahastamine
Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud
üldised vahendid nähakse ette sotsiaalsete muutuste ja innovatsiooni
programmist, mille iga-aastasteks assigneeringuteks annab loa eelarvepädev
asutus finantsraamistiku piires.
Artikkel 7
Üldise raamistiku vastuvõtmine
Komisjonile antakse õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 8, et käsitleda tulemuste võrdlemise
ja vastastikuse õppimisega seotud algatuste üldist raamistikku, nagu
kirjeldatud artikli 3 lõikes 1, sealhulgas metoodikat, peamisi riiklike
tööturuasutuste tulemuslikkuse hindamiseks vajalikke kvantiteedi- ja
kvaliteedinäitajaid, vastastikuse õppimise koondprogrammide õppemeetodeid ning
algatustes osalemise tingimusi.

Artikkel 8
Delegeeritud volituste rakendamine
1.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.           Artiklis 7 osutatud volitused
antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates käesoleva otsuse jõustumise
kuupäevast.
3.           Euroopa Parlament või nõukogu
võib artiklis 7 osutatud delegeeritud volituse igal ajal tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta
juba kehtivate delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Delegeeritud õigusakt, mis on
vastu võetud kooskõlas artikliga 7, jõustub ainult juhul, kui ei Euroopa
Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast
kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile või nõukogule või kui
Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud ajavahemiku lõppemist
komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Euroopa
Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.
Artikkel 9
Läbivaatamine
Neli aastat pärast käesoleva otsuse jõustumist
esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele aruande selle kohaldamise kohta.
Aruandes tuleb eelkõige hinnata, kui suur on olnud võrgustiku panus artiklis 2
nimetatud eesmärkide saavutamisse ja kas võrgustik on oma ülesanded täitnud.

Artikkel 10
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               Komisjoni teatis „Euroopa 2020. aastal. Aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”,
KOM(2010) 2020 (lõplik).
[2]               Komisjoni teatis Uute oskuste ja töökohtade
tegevuskava.: Euroopa panus täieliku tööhõive saavutamisse (COM(2012) 173
final); komisjoni teatis „Töövõimalusterohke majanduse taastumine”
(COM(2012) 173 final)
[3]               Tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja
tarbijakaitseküsimuste nõukogu 28. veebruari 2013. aasta järeldused.
[4]               Nõukogu 21. oktoobri 2010. aasta otsus 2010/707/EL
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta.
[5]               Tööturuasutuste küsimustik
kriisile reageerimise kohta 2010–2013, Euroopa tööalase liikuvuse töörühm
[6]               Rühma kuuluvad ELi liikmesriikide, Norra, Islandi ja
Liechtensteini (EMA) riiklikud tööturuasutused.
[7]               Riiklike tööturuasutuste panus strateegiasse „Euroopa
2020”. 2012. aasta dokument: Riiklike tööturuasutuste 2020. aasta strateegia.
[8]               Riiklike tööturuasutuste ärimudelid, Euroopa tööalase
liikuvuse labor 2012.
[9]               Riiklike tööturuasutuste mõõtmissüsteemid ja
geograafiline tööalane liikuvus, Ecorys 2012.
[10]             The role of the Public Employment Services related to ‘Flexicurity’
in the European Labour Markets, Taani tehnoloogiainstituut, 2009
[11]             Anticipating skill needs of the labour force and equipping
people for new jobs - Which role for Public Employment Services in early
identification of skill needs and labour up-skilling? Taani
tehnoloogiainstituut, 2010
[12]             Riiklike tööturuasutustevaheline dialoog on Euroopa
Komisjoni vastastikust õppimist toetav programm riiklikele tööturuasutustele.
Lisateave kättesaadav:
http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=964&langId=en

[13]             Tööturuasutuste küsimustik kriisile reageerimise kohta
2010–2013, Euroopa tööalase liikuvuse labor.
[14]             Riiklike tööturuasutuste võrdlusuuringute projekt on
vabatahtlik, seda kaaasrahastab PROGRESS. Lisateave aadressil: http://www.pes-benchmarking.eu/english/about.asp?IdPageLv=1
[15]             Tööhõive- ja sotsiaalministrite mitteametlik kohtumine
Dublinis 7. ja 8. veebruaril 2013.
[16]             ELT C …, …, lk ….
[17]             ELT C …, …, lk ….
[18]             Dok EUCO 13/10, 17. juuni 2010
[19]             Komisjoni teatis „Euroopa 2020. aastal – Aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia.”, KOM(2010) 2020, 3 märts
2010.
[20]             Tööhõive- ja sotsiaalministrite mitteametlik kohtumine
Dublinis 7. ja 8. veebruaril 2013.
[21]             Nõukogu soovitus noortegarantii loomise kohta (7123/13).
[22]             Riiklike tööturuasutuste panus strateegiasse „Euroopa
2020”. 2012. aasta dokument: Riiklike tööturuasutuste 2020. aasta strateegia.