				|

		52012PC0035

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa sihtasutuse (FE) põhikirja kohta /* COM/2012/035 final - 2012/0022 (APP) */

			   	SELETUSKIRI

1.
ETTEPANEKU TAUST

1.1. Üldine taust
Sihtasutustel on Euroopa Liidus, eelkõige
kodanikuühiskonnas, tähtis osa. Arvukates eri valdkondades tegutsedes aitavad
nad saavutada selliseid liidu põhiväärtusi ja -eesmärke nagu inimõiguste
austamine, vähemuste kaitse, tööhõive ja sotsiaalareng, keskkonna kaitsmine ja
parandamine ning teaduse ja tehnika arengu toetamine. Seoses sellega annavad
nad suure panuse, et saavutada Euroopa 2020. aasta strateegias[1] seatud aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
edasipüüdlikud eesmärgid. Samuti toetavad ja hõlbustavad nad kodanike ning
kodanikuühiskonna aktiivsemat kaasamist Euroopa projekti.
Sellest hoolimata esineb neil ELis oma tegevuse käigus erinevaid takistusi.
2011. aasta
aprillis vastuvõetud ühtse turu akti käsitlevas teatises[2] juhiti tähelepanu vajadusele
peatada turu killustumine ning kõrvaldada teenuste liikumist, innovatsiooni ja
loovust pärssivad tõkked ja takistused, et edendada majanduskasvu ja tööhõivet
ning toetada konkurentsivõimet. Teatises rõhutati seda,
kui tähtis on suurendada kodanike usaldust ühtse turu vastu ja tagada, et
kodanikud saaksid kasutada kõiki selle eeliseid. Seoses sihtasutuste panusega
sotsiaalmajandusse ja üldist huvi pakkuvate innovaatiliste algatuste
rahastamisse kutsuti ühtse turu aktis üles võtma meetmeid, et kõrvaldada
sihtasutustel piiriüleselt tegutsedes esinevad takistused. Sama üleskutse
esitati 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanike õigusi
piiravate takistuste kõrvaldamine”,[3] milles
rõhutati avalikes huvides tegutsevate sihtasutuste Euroopa mõõtme edendamise
tähtsust, et toetada kodanike osalust ELi tasandil.
Komisjon rõhutas
oma 25. oktoobri 2011. aasta teatises „Sotsiaalettevõtluse algatus”[4] ka Euroopa õiguslike vormide
loomise tähtsust sotsiaalmajandussektori üksuste (nt sihtasutused, ühistud või
vastastikused ühingud) jaoks. Sotsiaalettevõtluse algatusega püütakse toetada
ettevõtete arengut, mille põhieesmärk on avaldada oma tegevuse kaudu
sotsiaalset mõju, ja algatuse raames võetavad meetmed on suunatud ning need
toovad kasu sellistele sotsiaalmajandussektori üksustele (sh sihtasutustele),
mis vastavad teatises nimetatud „sotsiaalettevõtte” üldistele kriteeriumidele.
Euroopa Parlament tegi komisjoni ühtse turu
akti käsitlevas resolutsioonis ettepaneku luua sihtasutuste (ning vastastikuste
ühingute ja liitude) jaoks asjakohane õigusraamistik; ta toetas oma 2011. aasta
märtsi kirjalikus deklaratsioonis 84/2010 selliste juriidiliste isikute jaoks
põhikirja kehtestamist ning soovitas oma varasemates, 2009. ja 2006. aasta
resolutsioonides[5]
tungivalt komisjonil teha jõupingutusi selle eesmärgi saavutamiseks. Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetas põhikirja kehtestamist 2010. aasta
omaalgatuslikus arvamuses,[6]
milles ta esitas oma nägemuse sellise põhikirja koostamise viisi kohta, ning
Regioonide Komitee toetas ühtse turu aktis esitatud komisjoni teadaannet
sihtasutuste algatuse tegemise kohta[7].
1.2. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Sihtasutused ei saa ELis vahendeid
piiriüleselt tõhusalt suunata. Kui sihtasutused otsustavad tegutseda
piiriüleselt, peavad nad kulutama osa kogutud vahendeist õigusabile ja
erinevates siseriiklikes õigusaktides sätestatud õigus- ning haldusnõuete
täitmiseks.
Käesoleva algatusega luuakse uus Euroopa
õiguslik vorm, mille eesmärk on hõlbustada sihtasutuste loomist ja tegutsemist
ühtsel turul. Sihtasutustel tekib seeläbi võimalus suunata eravahendeid ELis
piiriüleselt tõhusamalt avaliku huvi eesmärkide saavutamiseks. See peaks omakorda tagama – nt sihtasutuste väiksemate kulude tõttu –
avalikku huvi pakkuva tegevuse parema rahastamise ning avaldaks seega
positiivset mõju Euroopa kodanike avalikele hüvedele ja ELi majandusele
tervikuna.
Käesoleva ettepaneku eesmärk ei ole käsitleda
konkreetset olukorda seoses Euroopa tasandi poliitiliste erakondade juurde
kuuluvate poliitiliste sihtasutustega. Kõnealuste sihtasutuste suhtes
kohaldatakse alates 2007. aastast kehtivaid ELi õigusest tulenevaid
erieeskirju, eelkõige seoses liidupoolse rahastamise kättesaadavusega (koos
Euroopa tasandi poliitiliste erakondadega)[8].
Praegu vaatab komisjon kõnealuseid eeskirju läbi ja võtab 2012. aasta jooksul
vastu seadusandliku ettepaneku nende muutmise kohta[9].

2.
HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Komisjon tugines käesoleva ettepaneku
koostamisel suurel määral välisekspertide arvamustele ja kaasas ulatuslikult
eri sidusrühmi.
Esiteks viis konsortsium, kuhu kuuluvad
Hamburgi Max Planck Institute for Comparative and International Private Law ja
Heidelbergi ülikool (sotsiaalinvesteeringute keskus), 2008. aastal läbi ja
avaldas teostatavusuuringu,[10]
mille kohaselt oleks Euroopa sihtasutuse põhikiri (milles käsitletakse või ei
käsitleta maksuküsimusi) eelistatud poliitikavõimalus tuvastatud probleemide
lahendamiseks.
Teiseks korraldas komisjon 2009. aasta
veebruarist kuni maini üldsusega konsulteerimise teostatavusuuringus esitatud
soovituste üle. Kuigi sihtasutused toetasid põhikirja kindlalt, olid
riigiasutused ja teataval määral ka äriorganisatsioonid sellise õigusliku vormi
vajaduse ja teostatavuse suhtes kahtlevamal seisukohal. Aastatel 2010–2011
toimunud ulatuslikum konsulteerimine, mis käsitles teatist ühtse turu akti
kohta, näitas samuti mittetulundussektori suurt huvi põhikirja vastu.
Lisaks kogus komisjon sihtasutustega toimunud
kahepoolsete arutelude käigus, eelkõige 2010. aasta juunis korraldatud Euroopa
sihtasutuse nädala raames ja Euroopa Fondide Keskusega (EFC) suheldes,
täiendavat teavet esinenud konkreetsete probleemide kohta.
Samuti kogus komisjon riigiasutustele suunatud
küsimustiku kaudu ning seejärel aastatel 2009, 2010 ja 2011 äriühinguõiguse
eksperdirühmas (CLEG)[11]
toimunud arutelude käigus teavet asjaomaste siseriiklike õigusaktide kohta.
Paljud liikmesriigid jäid Euroopa uute õiguslike vormide, sealhulgas sihtasutuste
vajaduse suhtes tõrjuvale seisukohale.
Komisjon võttis ettepanekut koostades
eelnimetatud märkusi ja probleeme arvesse: ta tugines sihtasutuste vajaduste ja
riiklike õigussüsteemide analüüsile ning valis lahendused (nt algatuse
rakendusala), mille suhtes jõutakse siseriiklike õigusaktide mitmekesisust
arvesse võttes kergemini kokkuleppele.
Mõjuhinnang põhineb eespool kirjeldatud viisil
kogutud andmetel. Peamise probleemina tuvastati asjaolu, et erinevad riiklikud
tsiviil- ja maksueeskirjad muutsid sihtasutuste piiriülese tegevuse kulukaks ja
kohmakaks ning seepärast jäi suuresti kasutamata võimalus suunata vahendeid
piiriüleselt sihtasutuste kaudu avaliku huvi eesmärkide saavutamiseks. Konkreetsemate probleemidena tuvastati muu hulgas avalikes huvides tegutsevate
sihtasutuste teistes liikmesriikides tunnustamise ebakindlus, vahendite
piiriülese koondamise ja jaotamisega seotud kulud ning piiriüleste annetuste
vähesus.
Kaaluti järgmisi võimalusi: 1) ELi tasandil
uusi poliitilisi meetmeid ei võeta, 2) teavituskampaania ja vabatahtlik
kvaliteediharta, 3) Euroopa sihtasutuse põhikiri (milles
käsitletakse või ei käsitleta maksuküsimusi) ja 4)
sihtasutusi reguleerivate õigusaktide piiratud ühtlustamine.
Võimaluse „poliitilisi meetmeid ei võeta”
korral tuginetaks käimasolevatele algatustele, sh rikkumisjuhtumitele ja tööle
maksunduse valdkonnas, tagades teenuste direktiivi, teadusuuringute valdkonnas
tehtavate mitteseadusandlike algatuste ja sihtasutuste sektoris piiriülese
annetamise toetuseks tehtavate algatuste täieliku rakendamise.
Võimaluse „teavituskampaania” korral
püütaks suurendada sihtasutuste teadmisi nende siseriiklike õigusaktide
kohastest õigustest ja kohustustest piiriülesel tegutsemisel. Lisaks oleks sihtasutuste poolt vabatahtlikult koostatud kvaliteediharta
ja sellega seotud „Euroopa kvaliteedimärgi” – mis antakse hartat järgivatele
sihtasutustele – eesmärk tagada sihtasutuste tegevuse kvaliteet ning
usaldusväärsus.
Võimaluse „Euroopa sihtasutuse põhikiri,
milles ei käsitleta maksuküsimusi” kohaselt nähakse ette alternatiivne
õiguslik vorm sihtasutuste jaoks; selles ei kutsuta üles muutma riiklike
sihtasutuste olemasolevat vormi ja selle kasutamine oleks vabatahtlik.
Põhikirjas sätestatakse teatavad tingimused (nt asutamiseks vajalik
miinimumkapital, enamikes liikmesriikides kokku lepitud avaliku huvi
eesmärgid), mis tuleb täita, et saada Euroopa sihtasutuseks.
Võimaluse „Euroopa sihtasutuse põhikiri,
milles käsitletakse maksuküsimusi” kohaselt nähakse lisaks ette, et
liikmesriigid peavad Euroopa sihtasutusi käsitama samaväärsena omamaiste
avalikes huvides tegutsevate sihtasutustega ja tegema neile seega sarnaseid
maksusoodustusi nagu omamaistele sihtasutustele. Sama kehtiks ka Euroopa
sihtasutusele annetajate ja sihtasutuselt toetuse saajate suhtes.
Sihtasutusi reguleerivate õigusaktide
piiratud ühtlustamine tähendaks nende tingimuste
ühtlustamist, millele sihtasutused peavad vastama, et end välismaal registrisse
kanda ja seal tegutseda: st avalikes huvides tegutseva sihtasutuse
vastuvõetavad eesmärgid, miinimumkapital, registreerimistingimused ja teatavad
sisemise juhtimise küsimused. Liikmesriigid peaksid lubama ühtlustatud
tingimustele vastavatel sihtasutustel oma riigis tegutseda, esitamata
täiendavaid tingimusi. Samuti kaaluti sihtasutusi reguleerivate siseriiklike
õigusaktide ulatuslikumat ühtlustamist ja sihtasutuste ning nendele annetajate
maksustamise ühtlustamist.
Kavandatud võimaluste mõju analüüs näitas, et
Euroopa sihtasutuse põhikiri koos automaatselt kohaldatava mittediskrimineeriva
maksustamisega oleks sobivaim võimalus, mis kõrvaldab sihtasutustel ja
annetajatel piiriüleselt tegutsedes esinevad takistused ning hõlbustab
vahendite tõhusat suunamist avaliku huvi eesmärkide saavutamiseks.

3.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
3.1.
Õiguslik alus

Euroopa sihtasutuse
põhikirja käsitleva määruse ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise
lepingu (ELi toimimise leping) artikkel 352, mis on sobiv õiguslik alus, kui
ükski aluslepingu muu säte ei anna ELi institutsioonidele meetme vastuvõtmiseks
vajalikke volitusi.
Artikkel 352 on äriühinguõiguse valdkonnas
kehtivate Euroopa õiguslike vormide, st Euroopa äriühingu, Euroopa
majandushuviühingu ja Euroopa ühistu õiguslik alus. Euroopa Kohus kinnitas
Euroopa ühistut käsitlevas otsuses,[12]
et artikkel 352 on õige õiguslik alus.

3.2.
Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Kavandatud meede on täielikult kooskõlas subsidiaarsuse
põhimõttega. ELi meede on vajalik selleks, et kõrvaldada sihtasutustel praegu
ELis tegutsedes esinevad riiklikud takistused ja piirangud. Praegune olukord
näitab, et probleemi ei ole liikmesriikide tasandil nõuetekohaselt lahendatud
ja probleemi piiriülesuse tõttu on sihtasutuste liikuvuse suurendamiseks
vajalik ühine raamistik.
Üksnes liikmesriikide meetmed ei
võimaldaks ühtsel turul pakkuda ELi kodanike jaoks parimaid tulemusi. Käesoleva algatusega antakse
sihtasutustele võimalus valida kavandatud Euroopa õiguslik vorm, mis hõlbustaks
nende piiriülest tegevust.
Kavandatud meede on sobiv ega lähe püstitatud
eesmärkide rahuldavaks saavutamiseks vajalikust kaugemale, olles seega
kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Meetme eesmärk on luua uus
õiguslik vorm lisaks riiklikele vormidele, muutmata seejuures juba
olemasolevaid erinevaid riiklikke vorme. See annab liikmesriikidele
valikuvõimaluse ja vabaduse säilitada ning arendada oma riiklikke õiguslikke
vorme. Maksustamise valdkonnas ei asendata meetmega liikmesriikide õigusaktid,
mis reguleerivad avalikes huvides tegutsevate sihtasutuste (ja nendele
annetajate) maksustamist, uue ühtlustatud eeskirjade kogumiga, vaid muudetakse
kõnealused olemasolevad eeskirjad automaatselt kohaldatavaks Euroopa
sihtasutuse (ja sellele annetajate) suhtes. Kavandatud meetmega kõrvaldatakse
sihtasutustel piiriüleselt tegutsedes esinevad suurimad takistused, kuid ei
sätestata ammendavalt kõiki Euroopa sihtasutuse suhtes kohaldatavaid eeskirju
ega kehtestata uusi maksueeskirju.

3.3.
Õigusakti valik

Määrus on kõige
sobivam, et tagada põhikirja ühetaolisus kõigis liikmesriikides, sest Euroopa
õigusliku vormi puhul tuleb eeskirju kohaldada ühtselt ja vahetult kogu ELis.

4.
ETTEPANEKU ÜKSIKASJALIK SELGITUS

I peatükk (Üldsätted) sisaldab reguleerimiseset, Euroopa sihtasutuse (FE) suhtes kohaldatavaid
eeskirju ja mõistete kogumit, et tagada käesolevas määruses
kasutatud mõistete selgus.
Selles sätestatakse FE põhitunnused: FE
on avalikes huvides tegutsev juriidilisest isikust üksus, kellel on täielik
õigusvõime kõigis ELi liikmesriikides; tema tegevusel on piiriülene mõõde või
on tema põhikirjajärgne eesmärk tegutseda vähemalt kahes liikmesriigis; tema
asutamiseks vajalik miinimumkapital on 25 000 eurot. FE võib tegeleda
majandustegevusega tingimusel, et kasumit kasutatakse avaliku huvi eesmärgil
(eesmärkidel) kooskõlas käesoleva määrusega. Õiguskindluse tagamiseks on
esitatud enamiku liikmesriikide tsiviil- ja maksuseaduste kohaselt tunnustatud
avaliku huvi eesmärkide ammendav loetelu.
II peatükis (Asutamine) on sätestatud FE asutamise meetodid, põhikirja miinimumsisu ja
registreerimise tingimused.
Mis puudutab asutamist, siis FE võib
asutada eimillestki (ex nihilo) (selle võib testamentaarse korralduse,
notariaalakti või kirjaliku deklaratsiooniga asutada iga füüsiline ja/või
juriidiline isik või avaliku sektori asutus kooskõlas kohaldatava siseriikliku
õigusega), ühes või mitmes liikmesriigis seaduslikult asutatud avalikes huvides
tegutsevate üksuste ühinemise teel või riikliku avalikes huvides
tegutseva üksuse ümberkujundamisega FEks.
Kõnealuses peatükis esitatakse loetelu
dokumentidest ja andmetest, mis tuleb registreerimistaotlusele lisada
ning avalikustada. Registreerimise hõlbustamiseks peavad registrid
tegema FE dokumentide ja andmetega seoses üksteisega koostööd.
III peatükis (Euroopa sihtasutuse
töökorraldus) on sätestatud juhatust, tegevjuhte ja
nõukogu, sh huvide konflikti käsitlevad eeskirjad. FE peab enda usaldusväärsuse
tagamiseks järgima rangeid läbipaistvuse ja aruandekohustuse nõudeid.
IV peatükk (Registrijärgne asukoht ja selle
viimine mujale). FE võib viia oma registrijärgse
asukoha teise liikmesriiki, säilitades juriidilise isiku staatuse ja vajaduseta
sihtasutus likvideerida.
V peatükk
(Töötajate ja vabatahtlike kaasamine) sisaldab
töötajate ja vabatahtlike teavitamist ning nendega konsulteerimist käsitlevaid
eeskirju kooskõlas asjakohaste ELi õigusaktidega.
Ettepanek ei sisalda eeskirju, mis käsitlevad töötajate osalemist juhatuses,
sest juhatuse tasemel osalemine avalikes huvides tegutsevates üksustes on ette
nähtud mõnes üksikus liikmesriigis.
VI peatükk
(Sihtasutuse lõpetamine). Määrusega lubatakse kujundada
FE uuesti ümber avalikes huvides tegutsevaks üksuseks, mille suhtes
kohaldatakse selle registrijärgse asukoha liikmesriigi õigust, tingimusel et
ümberkujundamine on FE põhikirja alusel lubatud. Peatükk sisaldab ka eeskirju
FE likvideerimise kohta juhul, kui FE eesmärk on saavutatud või seda ei
ole võimalik saavutada, kui ajavahemik, milleks sihtasutus asutati, on lõppenud
või kui sihtasutus on kaotanud kõik oma varad.
VII peatükiga (Liikmesriigi järelevalve) antakse riiklikele pädevatele järelevalveasutustele suured volitused,
et nad saaksid tõhusalt teostada järelevalvet oma vastutusalasse kuuluvate
avalikes huvides tegutsevate üksuste tegevuse üle. Neil on näiteks õigus kiita
heaks FE eesmärgi muutmine, teha FE tegevuse kohta järelepärimisi, teha
juhatusele hoiatusi ja anda juhatusele korraldus järgida FE põhikirja,
käesolevat määrust ja kohaldatavaid siseriiklikke õigusakte, vabastada ametist
juhatuse liikmeid või teha kohtule ettepanek nende vabastamiseks või
likvideerida FE või teha kohtule ettepanek FE likvideerimiseks. Samuti peavad
järelevalveasutused tegema üksteisega koostööd ning vahetama teavet ning
lisatud on ka registrite ja järelevalveasutuste ning maksuhaldurite vahelise
koostöö eeskirjad.
VIII peatükk (Maksustamine). Määruses on sätestatud, et FE ja temale annetajate suhtes kohaldatakse
automaatselt sarnaseid maksusoodustusi nagu omamaiste avalikes huvides
tegutsevate üksuste suhtes. Põhjus seisneb selles, et liikmesriigid peavad
käsitama FEd samaväärsena asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt asutatud
avalikes huvides tegutsevate üksustega. FE-le annetajate ja FE-lt toetuse
saajate suhtes tuleks kohaldada sama põhimõtet.
IX peatüki (Lõppsätted) kohaselt peavad liikmesriigid sätestama käesoleva määruse rikkumise
eest kohaldatavaid karistusi käsitlevad eeskirjad ja võtma kõik nende
rakendamise tagamiseks vajalikud meetmed. Ettepanek sisaldab
läbivaatamisklauslit.

5.
MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.

6.
TÄIENDAV TEAVE

Kavandatud
määrus on asjakohane Euroopa Majanduspiirkonnas.
2012/0022 (APP)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS
Euroopa sihtasutuse (FE) põhikirja kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 352,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[13],
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[14],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[15],
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Avalikes huvides tegutsevad üksused aitavad
arvukates eri valdkondades tegutsedes saavutada selliseid liidu põhiväärtusi ja
-eesmärke nagu inimõiguste austamine, vähemuste kaitse, tööhõive ja
sotsiaalareng, keskkonna säilitamine, kaitsmine ja parandamine ning teaduse ja
tehnika arengu toetamine.
(2)
Õigusraamistik, millest avalikes huvides tegutsevad
üksused liidus oma töös lähtuvad, põhineb liidu tasandil ühtlustamata
siseriiklikel õigusaktidel. Lisaks on liikmesriikide tsiviil- ja maksuseadused
väga erinevad. Sellised erinevused muudavad piiriülese tegevuse avalikes
huvides tegutsevate üksuste jaoks kulukaks ja kohmakaks.
Seepärast jääb võimalus suunata vahendeid piiriüleselt avaliku huvi eesmärkide
saavutamiseks suuresti kasutamata.
(3)
Võttes arvesse avalikes huvides tegutsevate üksuste
probleeme ja asjaolu, et Euroopas puudub muu õiguslik vorm, mida nad saaksid
oma tegevuseks kasutada, tuleks kehtestada spetsiaalselt selliste üksuste jaoks
ettenähtud Euroopa vorm, mille võiks luua kõikjal Euroopa Liidus. Kõnealune
õiguslik vorm peaks olema kogu liidus võimalikult ühetaoline, et parimal viisil
toetada avalikkusele huvi pakkuvat piiriülest tegevust.
(4)
Euroopa Parlament võttis 6. aprillil 2011 vastu
resolutsiooni ühtse turu kohta Euroopa kodanikele,[16] 19. veebruaril 2009
resolutsiooni sotsiaalmajanduse kohta[17]
ja 4. juulil 2006 resolutsiooni äriühinguõiguse hiljutiste arengute ja
väljavaadete kohta[18]
ning andis 10. märtsil 2011 välja kirjaliku deklaratsiooni Euroopa vastastikuste ühingute, liitude ja sihtasutuste
põhikirja loomise kohta,[19]
milles ta kutsus üles kehtestama Euroopa sihtasutuse
põhikirja.
(5)
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas 28.
aprillil 2010 arvamuse Euroopa sihtasutuse põhikirja kohta”[20]. Regioonide Komitee esitas 1.
aprillil 2011 arvamuse ühtse turu
akti kohta[21].
Mõlemas arvamuses toetati komisjoni algatust kehtestada Euroopa sihtasutuse põhikiri.
(6)
Euroopa sihtasutuse (edaspidi
„FE”) suhtes tuleks kohaldada käesolevas määruses ja FE põhikirjas sätestatud
sisulisi eeskirju. Avalikes huvides tegutsevate üksuste suhtes
kohaldatavaid siseriiklikke õigusakte tuleks kohaldada küsimustes, mida
käesolev määrus ega FE põhikiri ei hõlma või mida
need hõlmavad vaid osaliselt.
(7)
FE peaks toetama üksnes
selliste avaliku huvi eesmärkide saavutamist, millest saavad kasu üldjoontes
kindlaksmääratud abisaajarühmad. Kuna avalikes huvides tegutsevad üksused keskenduvad valdkondadele, mis on Euroopa kodanike ja
Euroopa majanduse jaoks olulised, annaks selline tegevus parimaid sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnaalaseid tulemusi. Õiguskindluse
tagamiseks tuleks avalikkuse huvi eesmärk määratleda põhjaliku
eesmärgiloeteluna.
(8)
Põhikirja peamine eesmärk on
kõrvaldada sihtasutustel liidu piires piiriüleselt tegutsedes esinevad
takistused. Seepärast peaks liidu meede keskenduma neile
avalikes huvides tegutsevatele üksustele, mis juba tegutsevad teistes
liikmesriikides või kavatsevad oma põhikirja kohaselt
seda teha.
(9)
FE-l peaks olema teatava
miinimumväärtusega vara, et olla annetajate ja riigiasutuste jaoks usaldusväärne,
tõendada oma eesmärgi olulisust ja vältida õigusliku vormi
väärkasutust. Varade miinimumväärtuse nõue ei tohiks siiski muuta Euroopa
sihtasutuse loomist liiga kulukaks, mis teeks sellise
õigusliku vormi kasutamise keerukamaks.
(10)
Selleks et FE oleks täielikult
toimiv, peaks tal kõigis liikmesriikides olema täieliku õigusvõimega
juriidilise isiku staatus ja võimalus tegeleda oma avaliku
huvi eesmärgi saavutamiseks vajaliku tegevusega, tingimusel et see on kooskõlas
sihtasutuse põhikirja ja käesoleva määrusega.
(11)
Võimalus tegeleda
majandustegevusega, mis on või ei ole seotud avaliku huvi eesmärgiga,
oleks FE-le oluline sissetulekuallikas ja aitaks tal suurendada avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks kasutatavate vahendite mahtu ning see
peaks olema lubatud. Vahendite nõuetekohase kasutuse
ja võlausaldajate kaitse tagamiseks tuleks siiski kehtestada avaliku huvi
eesmärgiga mitteseotud majandustegevuse piirmäär.
(12)
Selleks et FE saaks tegutseda
piiriüleselt, peaks tal vajaduse korral olema võimalik kasutada asutamisõigust
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 49 tähenduses.
(13)
Selleks et FE õiguslik vorm
oleks asutajatele ja sihtasutustele üldiselt kättesaadav, peaks FEd olema
võimalik asutada eimillestki (ex nihilo), riiklike avalikes huvides
tegutsevate üksuste ühinemise teel või riikliku avalikes huvides tegutseva
üksuse ümberkujundamisega FEks. Hõlbustamaks FE loomist ümberkujundamise või
piiriülese ühinemisega, tuleks määruses sätestada asjaomaseid menetlusi
käsitlevad eeskirjad. Selliste avalikes huvides tegutsevate
üksuste ühinemise suhtes, mille registrijärgne asukoht on ühes ja samas
liikmeriigis, tuleks kohaldada kõnealuse liikmesriigi õigust.
(14)
Selleks et mitte tekitada
avalikes huvides tegutsevatele üksustele tarbetut koormust, peaks FE
registreerimisega seotud formaalsused piirduma õiguskindluse tagamiseks
vajalike nõuetega. Riiklikud registrid peaksid komisjonile teatama
registreeritud FEdest.
(15)
Selleks et FE õiguslikku
struktuuri oleks võimalik kohandada tema vajadustele ja suurusele ning
et FE saaks oma tegevuse käigus areneda, peaks tal olema võimalus vabalt
otsustada, milline sisekorraldus on tema jaoks sobivaim. Määruses tuleks siiski
sätestada teatavad kohustuslikud eeskirjad juhtimise ning eelkõige
juhatuse osatähtsuse ja kohustuste kohta ning juhatuse liikmete miinimumarv. FE
peaks saama moodustada nõukogu või muid organeid. Sõltumatute arvamuste ja kriitilise suhtumise toetamiseks peaks FE juhatuse ja
nõukogu koosseis olema vanuseliselt, sooliselt, hariduselt ja töökogemuselt
piisavalt mitmekesine. Sooline tasakaal on eriti tähtis elanikkonna
nõuetekohase esindatuse tagamiseks. Kuna kohaldatav kord on liikmesriigiti
erinev, peaks juhtide vastutus kuuluma kohaldatava siseriikliku õiguse alla.
(16)
On tähtis, et FE varasid
kasutatakse avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks. Seda põhimõtet kahjustava
huvide konflikti vältimiseks tuleks sätestada selged eeskirjad. Seoses sellega tuleks märkida, et FE mainet võib peale tegeliku huvide konflikti mõjutada ka näiline huvide
konflikt.
(17)
FE peaks usaldusväärsuse
tagamiseks järgima rangeid läbipaistvuse ja aruandekohustuse nõudeid. FE peaks
pidama finantstehingute üle arvestust ja esitama raamatupidamise aastaaruande.
Aastaaruannet tuleks auditeerida kooskõlas Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivis 2006/43/EÜ, mis käsitleb
raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku
auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive
78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv
84/253/EMÜ,[22]
sätestatud nõuetega ning kõnealune aruanne tuleks avalikustada.
(18)
Selleks et FE saaks ühtse turu
hüvesid täielikult ära kasutada, peaks tal olema võimalus viia oma
registrijärgne asukoht ühest liikmesriigist teise.
(19)
FE eripära arvesse võttes peaks
tema üle järelevalvet teostama riiklik järelevalveasutus. Praegu
teostatakse kõigis liikmesriikides
sellist järelevalvet avalikes huvides
tegutsevate üksuste üle. Järelevalve peaks toimuma liikmesriigi tasandil, et kasutada ära riigiasutuste väljatöötatud menetlusi.
Käesolevas määruses tuleks sätestada minimaalsed, kuid tugevad
järelevalvevolitused, et tagada kõikjal liidus
järelevalveasutustele nõuetekohased ja
piisavalt ühtsed volitused. Tõhusa järelevalve nimel tuleks tagada
liikmesriikide järelevalveasutuste vaheline koostöö.
(20)
Liikmesriikidel on õigus kindlaks määrata avalikes huvides tegutsevate üksuste ja nendele annetajate suhtes tulumaksu ja kapitalikasumi maksuga, kinke- ja pärimismaksuga,
kinnisvara- ja maamaksuga, üleandmismaksuga, registreerimismaksuga, lõivude ja
muude sarnaste maksudega seoses kohaldatav
maksustamiskord. Samal ajal tuleb tagada, et liikmesriigid ei diskrimineeri
välismaiseid avalikes huvides tegutsevaid üksusi ega nendele annetajaid.
(21)
Paljud liikmesriigid teevad
avalikes huvides tegutsevatele üksustele ja nendele annetajatele maksusoodustusi. Et tuua võimalikult suurt
lisaväärtust avalikes huvides
tegutsevatele üksustele Euroopa
Liidus, tuleks FE-le teha seega sarnaseid maksusoodustusi, nagu teeb FE
registrijärgse asukoha liikmesriik omamaistele avalikes huvides tegutsevatele üksustele. Samuti tuleks
mittediskrimineerivalt kohelda nii liikmesriigisiseseid kui
ka piiriüleseid FE-le annetajaid ja FE-lt toetuse saajaid. Selline kohtlemine peaks olema alati
tagatud, ilma et FE või temale annetajad või temalt toetuse saajad peaksid tõendama, et FE on
omamaiste avalikes huvides tegutsevate üksustega samaväärne.
(22)
Liikmesriigid peaksid kohaldama FEde
majandustegevuse, sh avaliku huvi eesmärgiga mitteseotud majandustegevuse
suhtes samasuguseid maksusoodustusi nagu omamaiste avalikes huvides tegutsevate
üksuste suhtes. Maksusoodustuste kohaldamisel majandustegevuse, sh avaliku huvi
eesmärgiga mitteseotud majandustegevuse suhtes tuleks järgida aluslepingu
konkurentsialaseid sätteid, kaasa arvatud riigiabi eeskirjad.
(23)
Tuleb vastu võtta sätted,
millega tagatakse, et kui suur osa FE töötajatest asub teises liikmesriigis, on
FE töötajatel õigus saada teavet ja nendega konsulteeritakse asjakohasel
riikidevahelisel tasandil. Et töötajate riikidevahelise teavitamise ja nendega
konsulteerimise praktiline korraldus vastaks iga FE konkreetsele olukorrale, tuleb see kindlaks määrata eelkõige FEs osalejate vahelise kokkuleppega või
selle puudumise korral Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta
direktiivis 2009/38/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või
töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise korra sisseseadmise kohta
liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides,[23]
sisalduvate täiendavate nõuete kohaldamisega.
Võttes arvesse vabatahtlike osatähtsust sihtasutustes, tuleks pikaajalised
vabatahtlikud kaasata FE teavitus- ja konsulteerimistegevusse.
(24)
Liikmesriigid peaksid käesoleva määruse tõhusaks kohaldamiseks tagama, et
käesoleva määrusega seoses vastu võetavate õigusnormide tulemusel ei kohaldata FE suhtes
ebaproportsionaalseid õiguslikke piiranguid ega
kohelda FEd diskrimineerivalt võrreldes muude siseriikliku
õiguse alla kuuluvate avalikes huvides
tegutsevate üksustega.
(25)
Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse
rikkumise eest, sealhulgas rikkumise eest, mis on seotud kohustusega reguleerida FE põhikirjas käesoleva määrusega ettenähtud küsimusi, ning peaksid
tagama nende rakendamise. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
(26)
Euroopa Liidu toimimise lepingus
on käesoleva määruse vastuvõtmise volitused sätestatud üksnes artiklis 352.
(27)
Kuna kavandatud meetme eesmärki
toetada avalikes huvides tegutsevate üksuste piiriülest tegevust ei saa
nõuetekohaselt saavutada liikmesriigi tasandil, sest selleks tuleb
luua avalikes huvides tegutseva üksuse vorm, millel on kogu liidus ühised
tunnused, mistõttu on meetme ulatuse tõttu eesmärki parem saavutada liidu
tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5
sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks
vajalikust kaugemale.
(28)
Käesoleva määruse kohaldamine ei piira selliste
Euroopa tasandi poliitilisi erakondi käsitlevate eeskirjade kohaldamist, mis on
sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta määruses (EÜ)
nr 2004/2003 Euroopa tasandi erakondi reguleerivate määruste ja erakondade
rahastamise eeskirjade kohta[24],
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
1. peatükk
Üldsätted
1. jagu
Reguleerimisese,
kohaldatavad eeskirjad ja mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega kehtestatakse tingimused, mis reguleerivad Euroopa sihtasutuse (Fundatio
Europaea, edaspidi „FE”) asutamist ja tegevust.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses
kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)           „varad” – kõik väärtuse loomiseks omatavad või kontrollitavad materiaalsed
ja mittemateriaalsed vahendid;
2)           „avaliku huvi
eesmärgiga mitteseotud majandustegevus” – FE majandustegevus,
mis ei ole otseselt seotud avalikes huvides tegutseva üksuse avaliku huvi eesmärgiga;
3)           „testamentaarne korraldus” –
testaatori elukohaliikmesriigi õiguses sätestatud juriidiline dokument, milles
kirjeldatakse, kuidas testaatori vara tuleb pärast tema surma hallata ja jaotada;
4)           „avaliku sektori asutus” – üksus,
mis kuulub või ei kuulu õiguslikult riigi valitsuse, piirkondliku või kohaliku
omavalitsuse juurde, või muu seaduslikult asutatud avaliku sektori asutus, mis
osutab seadusjärgselt avalikke teenuseid või täidab ülesandeid avalikes
huvides;
5)           „avalikes huvides tegutsev üksus” –
sihtasutus, mis tegutseb avaliku huvi eesmärgil, ja/või sarnane avalikes
huvides tegutsev liikmeteta juriidiline isik, mis on asutatud ühe liikmesriigi
õiguse kohaselt;
6)           „päritoluliikmesriik” – liikmesriik,
kus oli FE registrijärgne asukoht vahetult enne selle üleviimist teise
liikmesriiki;
7)           „vastuvõttev liikmesriik” –
liikmesriik, kuhu FE registrijärgne asukoht üle viiakse.
Artikkel 3
FE suhtes kohaldatavad eeskirjad
1.
FE suhtes kohaldatakse käesolevat määrust ja FE
põhikirja.
2.
Valdkondades, mida käesolev määrus ja/või FE
põhikiri ei hõlma või hõlmab üksnes osaliselt, kohaldatakse FE suhtes järgmisi
eeskirju:
(a)
liikmesriigis käesoleva määruse tõhusa rakendamise
tagamiseks vastu võetud õigusnormid;
(b)
punktiga a hõlmamata valdkondade puhul liikmesriigi
õigusnormid, mida kohaldatakse avalikes huvides tegutsevate üksuste suhtes.
Artikkel 4
Avalikustamine
1.
Käesoleva määruse kohaselt FE kohta avaldatav teave
avalikustatakse üldsusele kergesti kättesaadaval kujul kooskõlas kohaldatava
siseriikliku õigusega.
2.
FE kirjades ja tellimislehtedel, mis on kas
paberkandjal või elektroonilised, ning FE veebisaitidel esitatakse järgmised
andmed:
(a)
artikli 22 lõikes 1 osutatud registri
kindlakstegemiseks vajalik teave ning FE kandenumber selles registris;
(b)
FE nimi, FE registrijärgse asukoha liikmesriik ja
registrijärgne aadress ning
(c)
vajaduse korral märge selle kohta, kas FE suhtes on
algatatud maksejõuetus- või lõpetamismenetlus.
2. jagu
FE-le esitatavad üldnõuded
Artikkel 5
Avaliku huvi eesmärk
1.
FE on avaliku huvi eesmärgil asutatud iseseisev
üksus.
2.
FE tegutseb üldistes avalikes huvides.
FE võib asutada ja tema varasid tagasivõtmatult
kasutada üksnes järgmistel eesmärkidel:
(a)
kunst, kultuur või muinsuskaitse;
(b)
keskkonnakaitse;
(c)
kodaniku- või inimõigused;
(d)
soo, rassilise või etnilise päritolu,
usutunnistuse, puude või seksuaalse sättumuse alusel diskrimineerimise või muu
seaduses sätestatud diskrimineerimise lõpetamine;
(e)
sotsiaalhoolekanne, sh vaesuse vältimine või
leevendamine;
(f)
humanitaar- või katastroofiabi;
(g)
arenguabi ja arengukoostöö;
(h)
pagulaste või sisserändajate abistamine;
(i)
laste, noorte või eakate kaitsmine ning toetamine;
(j)
puudega inimeste abistamine või kaitsmine;
(k)
loomakaitse;
(l)
teadusuuringud ja innovatsioon;
(m)
haridus ja koolitus;
(n)
üleeuroopaline ja rahvusvaheline mõistmine;
(o)
tervishoid, heaolu ja arstiabi;
(p)
tarbijakaitse;
(q)
haavatavate ja ebasoodsas olukorras olevate isikute
abistamine või kaitsmine;
(r)
harrastussport;
(s)
taristutugi avalikes huvides tegutsevatele
organisatsioonidele.
Artikkel 6
Piiriülene mõõde
FE tegutseb registreerimise ajal või tema
põhikirjas on registreerimise ajal ette nähtud tegutsemine vähemalt kahes
liikmesriigis.
Artikkel 7
Varad
1.
FE varasid väljendatakse eurodes.
2.
FE varade väärtus on võrdne vähemalt 25 000
euroga.
Artikkel 8
Vastutus
FE vastutus piirdub tema varadega.
3. jagu
Juriidilise isiku staatus ja õigusvõime
Artikkel 9
Juriidilise isiku staatus
FE-l on kõigis liikmesriikides juriidilise
isiku staatus.
FE omandab juriidilise isiku staatuse päeval,
mil ta kantakse registrisse kooskõlas artiklitega 21, 22 ja 23.
Artikkel 10
Õigusvõime
1.
FE-l on kõigis liikmesriikides täielik õigusvõime.
Kui FE põhikirjas ei ole sätestatud teisiti, on
FE-l kõik tegutsemiseks vajalikud õigused, sealhulgas õigus omada vallas- ja
kinnisvara, anda toetusi, koguda vahendeid ning võtta vastu ja omada annetusi,
kaasa arvatud seaduslikest allikatest, sh kolmandatest riikidest, saadud
aktsiad ja muud vabalt kaubeldavad vahendid, pärandid ning mitterahalised
kingitused.
FE-l on mis tahes liikmesriigis asutamisõigus, kui
see on tema tegevuseks vajalik.
2.
FE võib oma eesmärgi saavutamiseks tegutseda
põhikirjas lubatud seaduslikul viisil, mis vastab tema avaliku huvi eesmärgile
ja on kooskõlas käesoleva määrusega.
3.
FE võib tegutseda kolmandas riigis, kui tema
põhikirjas ei ole sätestatud teisiti.
Artikkel 11
Majandustegevus
1.
Kui FE põhikirjas ei ole sätestatud teisiti, võib
FE tegeleda kaubanduse ja muu majandustegevusega, tingimusel et kasumit
kasutatakse eranditult tema avaliku huvi eesmärgil (eesmärkidel).
2.
FE avaliku huvi eesmärgiga mitteseotud
majandustegevus võib moodustada kuni 10 % FE kogu aastakäibest, tingimusel
et avaliku huvi eesmärgiga mitteseotud majandustegevuse üle peetakse eraldi
raamatupidamisarvestust.
II peatükk
Asutamine
1. jagu
Asutamismeetodid
Artikkel 12
Asutamismeetodid
1.
FE võib asutada järgmiselt:
(a)
füüsilise isiku testamentaarse korraldusega
vastavalt artiklile 13;
(b)
füüsilis(t)e ja/või juriidilis(t)e isiku(te) või
avaliku sektori asutus(t)e notariaalakti või kirjaliku deklaratsiooniga
kooskõlas kohaldatava siseriikliku õigusega vastavalt artiklile 13;
(c)
ühes või mitmes liikmesriigis seaduslikult
asutatud, avalikes huvides tegutsevate üksuste ühinemise teel vastavalt
artiklitele 14, 15 ja 16;
(d)
liikmesriigis seaduslikult asutatud riikliku
avalikes huvides tegutseva üksuse ümberkujundamisega FEks vastavalt artiklitele
17 ja 18.
2.
FE asutatakse kindlaksmääramata ajaks või kui see
on sõnaselgelt sätestatud FE põhikirjas, kindlaksmääratud ajaks, mille pikkus
on vähemalt kaks aastat.
Artikkel 13
Asutamine testamentaarse korralduse,
notariaalakti või kirjaliku deklaratsiooniga
Testamentaarne korraldus, notariaalakt või
kirjalik deklaratsioon peab sisaldama vähemalt järgmist teavet:
(a)
FE asutamise kavatsus;
(b)
FE rahastamise kavatsus;
(c)
FE algkapitali kindlaksmääramine;
(d)
FE avaliku huvi eesmärgi kindlaksmääramine.
Artikkel 14
Asutamine ühinemise teel
1.
FE võib asutada ühes või mitmes liikmesriigis
seaduslikult asutatud, avalikes huvides tegutsevate üksuste ühinemise teel, kui
on täidetud järgmised tingimused:
(e)
riiklike avalikes huvides tegutsevate üksuste
ühinemine on kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt lubatud;
(f)
ühinemine on kõigi ühinevate üksuste põhikirja
kohaselt lubatud.
2.
Ühinemisotsuse teeb iga ühineva üksuse juhatus.
Otsus peab vastama kvoorumi- ja häälteenamusnõuetele, mida kohaldatakse
riikliku avalikes huvides tegutseva üksuse suhtes, kes soovib ühineda teise
riikliku avalikes huvides tegutseva üksusega, või selliste eeskirjade puudumise
korral nõuetele, mida kohaldatakse oma põhikirja muuta sooviva riikliku
avalikes huvides tegutseva üksuse suhtes.
3.
Ilma et see piiraks artikli 16 kohaldamist, toimub
ühes ja samas liikmesriigis seaduslikult asutatud, avalikes huvides tegutsevate
üksuste ühinemine kooskõlas kohaldatava siseriikliku õigusega.
Eri liikmesriikides seaduslikult asutatud,
avalikes huvides tegutsevate üksuste ühinemine toimub kooskõlas artikliga 15.
Artikkel 15
Piiriülese ühinemise taotlus
1.
Ühinev üksus, mille juhatus on teinud artikli 14
lõike 2 kohaselt ühinemisotsuse, esitab üksikasjaliku ühinemistaotluse selle
liikmesriigi pädevale asutusele, kus üksus on seaduslikult asutatud, ja
vajaduse korral avalikustatakse taotlus kooskõlas kõnealuses liikmesriigis
kehtivate eeskirjadega.
2.
Ühinemistaotlus sisaldab artikli 14 lõike 2 kohast
juhatuse otsust ja ühiste ühinemistingimuste projekti, milles esitatakse
vähemalt järgmised andmed:
(a)
iga ühineva avalikes huvides tegutseva üksuse nimi
ja aadress;
(b)
FE nimi ja kavandatud registrijärgne aadress;
(c)
FE esildatud põhikiri;
(d)
ühinevate üksuste võlausaldajate ja töötajate
õiguste kaitse meetodid.
3.
Pädev asutus kohaldab ühinemistaotluse
läbivaatamisel sarnast korda ja põhimõtteid nagu siis, kui tegemist oleks
ühinemistaotlusega, mille tulemusel luuakse riiklik avalikes huvides tegutsev
üksus.
4.
Asjaomase liikmesriigi pädev asutus annab
viivitamata välja tõendi ühinemiseelsete toimingute ja formaalsuste
lõpuleviimise kohta.
5.
Pärast FE registreerimist kooskõlas artiklitega 21,
22 ja 23 teatab register sellest viivitamata lõikes 1 osutatud pädevale
asutusele ja vajaduse korral ühinemisega lõpetatud avalikes huvides tegutsevate
üksuste registreerimise eest vastutavale ametiasutusele.
Vajaduse korral kustutatakse eelmine registrikanne
viivitamata, kuid mitte enne teate saamist.
Artikkel 16
Ühinemise tagajärjed
1.
Kui ühinemisel asutatakse uus juriidiline isik,
antakse kõik avalikes huvides tegutsevate üksuste varad ja kohustused üle uuele
FE-le ja ühinevad üksused likvideeritakse.
2.
Kui ühinemisel ühendatakse üks üksus teisega,
antakse ühendatava avalikes huvides tegutseva üksuse varad ja kohustused üle
ühendavale avalikes huvides tegutsevale üksusele ning ühendatav üksus
likvideeritakse ja ühendav juriidiline isik muutub FEks.
Artikkel 17
Asutamine ümberkujundamise teel
1.
FE võib asutada liikmesriigis seaduslikult
asutatud, avalikes huvides tegutseva üksuse ümberkujundamise teel, tingimusel
et see on ümberkujundatava üksuse põhikirja kohaselt lubatud.
2.
Otsuse FEks ümberkujundamise ja vajalike
põhikirjamuudatuste üle teeb üksuse juhatus.
3.
Avalikes huvides tegutseva üksuse ümberkujundamisega
FEks ei kaasne ümberkujundatava üksuse likvideerimine või tema juriidilise
isiku staatuse kaotamine ega katkemine, samuti ei mõjuta see tema
ühinemiseelseid õigusi ega kohustusi.
Artikkel 18
Ümberkujundamistaotlus
1.
Üksus, mille juhatus on teinud artikli 17 lõike 2
kohaselt ümberkujundamise otsuse, esitab üksikasjaliku ümberkujundamistaotluse
selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus üksus on seaduslikult asutatud, ja
vajaduse korral avalikustatakse taotlus kooskõlas kõnealuses liikmesriigis
kehtivate eeskirjadega.
2.
Ümberkujundamistaotlus sisaldab artikli 17 lõike 2
kohast juhatuse otsust ja ümberkujundamistingimuste projekti, milles esitatakse
vähemalt järgmised andmed:
(a)
ümberkujundatava avalikes huvides tegutseva üksuse
nimi ja aadress;
(b)
FE nimi ja kavandatud registrijärgne aadress;
(c)
FE esildatud põhikiri;
(d)
ümberkujundatava avalikes huvides tegutseva üksuse
töötajate õiguste kaitse meetodid.
3.
Pädev asutus kohaldab ümberkujundamistaotluse
läbivaatamisel samasugust korda ja põhimõtteid nagu siis, kui tegemist oleks
avalikes huvides tegutseva üksuse põhikirja muutmise taotlusega.
4.
Pädev asutus annab viivitamata välja tõendi
ümberkujundamiseelsete toimingute ja formaalsuste lõpuleviimise kohta.
5.
Pärast FE registreerimist kooskõlas artiklitega 21,
22 ja 23 teatab register sellest viivitamata lõikes 1 osutatud pädevale
asutusele ja vajaduse korral ümberkujundatava avalikes huvides tegutseva üksuse
registreerimise eest vastutavale asutusele.
Vajaduse korral kustutatakse eelmine registrikanne
viivitamata, kuid mitte enne teate saamist.
2. jagu
Põhikiri
Artikkel 19
Põhikirja miinimumsisu
1.
FE põhikiri sisaldab vähemalt järgmist teavet:
(a)
asutajate nimed;
(b)
FE nimi;
(c)
registrijärgne aadress;
(d)
avaliku huvi eesmärkide kirjeldus;
(e)
varad asutamise ajal;
(f)
FE majandusaasta;
(g)
juhatuse liikmete arv;
(h)
juhatuse liikmete ametisse nimetamise ja ametist
vabastamise eeskirjad;
(i)
FE muud organid peale juhatuse ja vajaduse korral
nende ülesanded;
(j)
põhikirja muutmise menetlus;
(k)
kindel ajavahemik, milleks FE on asutatud, kui FE
ei ole asutatud kindlaksmääramata ajaks;
(l)
netovarade jagamine pärast likvideerimist;
(m)
põhikirja vastuvõtmise kuupäev.
2.
FE põhikiri on kirjalik ja vastab kohaldatavas
siseriiklikus õiguses sätestatud vorminõuetele.
Artikkel 20
Põhikirja muutmine
1.
Kui kehtiv põhikiri ei sobi enam FE toimimiseks,
võib juhatus teha otsuse põhikirja muutmise kohta.
2.
FE eesmärki võib muuta üksnes juhul, kui kehtiv
eesmärk on saavutatud või seda ei ole võimalik saavutada või kui kehtiv eesmärk
(kehtivad eesmärgid) ei taga enam FE varade sobivat ja tõhusat kasutamist.
3.
FE põhikirja muutmine peab ulatuses, milles see
mõjutab FE eesmärki, olema kooskõlas asutaja tahtega.
4.
Juhatus võtab FE eesmärgi muudatuse vastu
ühehäälselt ja esitab selle järelevalveasutusele kinnitamiseks.
3. jagu
Registreerimine
Artikkel 21
Registreerimine
1.
FE registreeritakse ühes liikmesriigis.
2.
Samas liikmesriigis seaduslikult asutatud kahe
avalikes huvides tegutseva üksuse ühinemise teel asutatud FE registreeritakse
kõnealuses liikmesriigis.
3.
Piiriülese ühinemise teel asutatud FE
registreeritakse ühes neist liikmesriikidest, kus ühinevad üksused on
seaduslikult asutatud.
4.
Ümberkujundamise teel asutatud FE registreeritakse
liikmesriigis, kus ümberkujundatav üksus oli algselt seaduslikult asutatud.
Artikkel 22
Register
1.
Iga liikmesriik määrab FEde registreerimiseks
registri ja teatab sellest komisjonile.
2.
Lõike 1 kohaselt määratud register vastutab
registreeritud FEde andmete säilitamise eest.
Registrid teevad FEsid käsitlevate dokumentide,
teabe ja andmetega seoses omavahel koostööd.
3.
Register teatab komisjonile iga aasta 31. märtsiks
iga eelmisel kalendriaastal registrisse kantud ja sealt kustutatud FE nime,
registrijärgse aadressi ja tegevusvaldkonna ning eelmise aasta 31. detsembri
seisuga registrisse kantud FEde koguarvu.
Artikkel 23
Registreerimisega seotud formaalsused
1.
FEna registrisse kandmise taotlusele lisatakse
kohaldatavas siseriiklikus õiguses sätestatud keeles järgmised dokumendid ja
andmed:
(a)
FE nimi ja kavandatud registrijärgne aadress
Euroopa Liidus;
(b)
asutamisdokumendid;
(c)
allakirjutatud deklaratsioon FE-le eraldatavate
varade kohta või muu rahalist või mitterahalist sissemakset tõendav dokument ja
asjakohased andmed;
(d)
FE põhikiri;
(e)
nimed ja aadressid ning muu teave, mis on
kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt vajalik, et teha kindlaks:
i)        juhatuse liikmed ja vajaduse korral
nende asendajad;
ii)       muud isikud, kellel on õigus esindada
FEd tehingutes kolmandate isikutega ja kohtumenetlustes;
iii)      FE audiitor(id);
(f)
kas punkti e alapunktides i ja ii osutatud isikud
esindavad FEd eraldi või koos;
(g)
kui asutavad organisatsioonid on juriidilised
isikud, siis nende nimi, tegevusalad ja aadress, või sarnane asjakohane teave
avaliku sektori asutuste kohta;
(h)
FE kontorite olemasolu korral nende nimi ja aadress
ning pädeva registri kindlakstegemiseks vajalik teave ja kandenumber;
(i)
kui FE asutati ühinemise tulemusel, lisatakse
järgmised dokumendid:
i)        ühinemistingimused;
ii)       artikli 15 lõikes 4 osutatud tõendid,
mis on välja antud vähem kui kuus kuud enne taotluse esitamist;
iii)      tõend selle kohta, et on järgitud
kohaldatavat siseriiklikku õigust, mis reguleerib võlausaldajate ja töötajate
kaitset;
(j)
kui FE asutati ümberkujundamise tulemusel,
lisatakse järgmised dokumendid:
i)        ümberkujundamistingimused;
ii)       artikli 18 lõikes
4 osutatud tõendid, mis on välja antud vähem kui kuus kuud enne taotluse
esitamist;
iii)      tõend selle kohta, et on järgitud
kohaldatavat siseriiklikku õigust, mis reguleerib töötajate kaitset;
(k)
iga juhatuse liikme kohta karistusregistri tõend ja
deklaratsioon, mis kinnitavad, et liige sobib tegutsema juhatuse liikmena.
Liikmesriik ei nõua registreerimisel muid
dokumente ega andmeid.
Register või vajaduse korral muu pädev asutus
kontrollib dokumentide ja andmete vastavust käesolevale määrusele ja
kohaldatavale siseriiklikule õigusele.
2.
Register või vajaduse korral muu pädev asutus
kontrollib, kas taotleja vastab käesoleva määruse nõuetele.
3.
Kui FE on esitanud kõik lõikes 1 osutatud
dokumendid ja andmed ning tingimusel, et ta vastab käesoleva määruse nõuetele,
kantakse ta registrisse 12 nädala jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast.
Pärast registreerimist ei ole liikmesriigi
täiendav luba vajalik.
4.
Registri otsus ning käesoleva artikli lõike 1
punktides a ja d–h osutatud teave avalikustatakse.
Artikkel 24
Registreerimiseks esitatud dokumentide ja
andmete muutmine
1.
Juhatus või isik, kellele on antud FE esindamise
volitus, esitab artikli 23 lõikes 1 osutatud dokumentide ja andmete muudatused
registrile 14 kalendripäeva jooksul alates muudatuse jõustumise kuupäevast.
2.
FE esitab pärast põhikirja muutmist registrile
muudetud põhikirja täisteksti. Registriandmete muutmise korral esitatakse
dokumentaalsed tõendid selle kohta, et muutmisotsus tehti seaduslikult.
3.
Artikli 23 lõikes 4 osutatud dokumentide ja andmete
registreeritud muudatused avalikustatakse.
Artikkel 25
FE nimi
1.
FE nimi sisaldab lühendit „FE”.
2.
Ainult FE võib oma nimes kasutada lühendit „FE”.
Liikmesriigis enne käesoleva määruse jõustumist
registreeritud üksused, mille nimi sisaldab lühendit „FE” või mille nimele
järgneb lühend „FE”, ei ole siiski kohustatud oma nime või kõnealust lühendit
muutma.
Artikkel 26
Vastutus enne FE registreerimist tehtud
toimingute eest
Enne FE registreerimist tehtud toimingutega
seotud vastutust reguleeritakse kohaldatava siseriikliku õiguse alusel.
III peatükk
FE töökorraldus
Artikkel 27
Juhatus
1.
FE põhikirja kohaselt juhib FEd juhatus, kuhu
kuulub paaritu arv liikmeid, keda on vähemalt kolm.
2.
Igal juhatuse liikmel on otsuste üle hääletamisel
üks hääl.
3.
Juhatus võtab otsused vastu liikmete
häälteenamusega, kui FE põhikirjas või käesolevas määruses ei ole sätestatud
teisiti.
Artikkel 28
Juhatuse liikmed
1.
Juhatuse liige peab olema täieliku õigusvõimega ja
tal ei tohi ühegi liikmesriigi õigusaktide kohaselt või kohtu- või
haldusotsusega olla keelatud töötada juhatuse liikmena.
2.
Juhatuse liige võib igal ajal tagasi astuda.
Juhatuse liige astub tagasi järgmistel juhtudel:
(a)
juhatuse liige ei vasta lõikes 1 sätestatud
tingimustele;
(b)
juhatuse liige ei vasta FE asutamisdokumentides või
põhikirjas sätestatud vastuvõetavustingimustele;
(c)
kohus on mõistnud juhatuse liikme süüdi
finantseeskirjade rikkumises;
(d)
juhatuse liikme tegevus või tegevusetus on selgelt
tõendanud, et ta ei sobi täitma juhatuse liikme ülesandeid.
3.
Juhatus või nõukogu võib juhatuse liikme lõike 2
teises lõigus esitatud põhjustel ametist vabastada, kui nii on ette nähtud FE
põhikirjas.
Järelevalveasutus võib juhatuse liikme lõike 2
teises lõigus esitatud põhjustel ametist vabastada või kui see on sätestatud
kohaldatavas siseriiklikus õiguses, teha pädevale kohtule ettepaneku tema
ametist vabastamiseks.
Artikkel 29
Juhatuse ja selle liikmete kohustused
1.
Juhatuse kohustused on järgmised:
(a)
vastutada FE tegevuse nõuetekohase haldamise,
juhtimise ja eluviimise eest;
(b)
tagada vastavus FE põhikirjale, käesolevale
määrusele ja kohaldatavale siseriiklikule õigusele.
2.
Juhatuse liikmed tegutsevad FE parimates huvides ja
tema avaliku huvi eesmärgil ning järgivad oma ülesannete täitmisel
lojaalsuskohustust.
Artikkel 30
Tegevjuhid
1.
Juhatus võib nimetada ühe või mitu tegevjuhti, kes
vastutab või vastutavad FE igapäevase juhtimise eest vastavalt juhatuse
suunistele.
Juhatuse esimees ja enamik juhatuse liikmeid ei
tohi olla samal ajal tegevjuhid.
2.
Tegevjuht tegutseb FE huvides ja tema avaliku huvi
eesmärgil ning järgib oma ülesannete täitmisel lojaalsuskohustust.
Artikkel 31
FE muud organid
FE põhikirjas võib ette näha nõukogu ja muud
organid.
Artikkel 32
Huvide konflikt
1.
Asutaja ja teised juhatuse liikmed, kes võivad olla
asutajaga või üksteisega äri-, pere- või muudes suhetes, mille tõttu võib
tekkida nende otsustusvõimet kahjustav tegelik või potentsiaalne huvide
konflikt, ei tohi moodustada enamikku juhatuse liikmetest.
2.
Ükski isik ei tohi samal ajal olla nii juhatuse kui
ka nõukogu liige.
3.
FE asutajale, juhatuse või nõukogu liikmele,
tegevjuhile ega audiitorile ei tohi anda otseseid ega kaudseid soodustusi,
välja arvatud juhul, kui see on vajalik nende ülesannete täitmiseks FEs, ja
neid soodustusi ei tohi laiendada ühelegi nendega äri- või lähedastes
peresuhetes olevale isikule.
Artikkel 33
FE esindamine suhetes kolmandate isikutega
FEd võivad suhetes kolmandate isikutega ja
kohtumenetlustes esindada juhatus ja teised isikud, keda juhatus on selleks
volitanud ning kes tegutsevad juhatuse juhiste kohaselt.
Artikkel 34
Läbipaistvus ja aruandekohustus
1.
FE peab oma finantstehingute üle täielikku ja
täpset arvestust.
2.
FE koostab ja esitab pädevale riiklikule registrile
ja järelevalveasutusele raamatupidamise aastaaruande ning iga-aastase
tegevusaruande kuue kuu jooksul pärast majandusaasta lõppu.
Esimene aruandeperiood algab kuupäevast, mil FE
kanti registrisse kooskõlas artiklitega 21, 22 ja 23, ning kestab kuni FE
põhikirjas kindlaksmääratud majandusaasta viimase päevani.
3.
Iga-aastane tegevusaruanne sisaldab vähemalt
järgmist teavet:
a)      teave FE tegevuse kohta;
b)      kirjeldus selle kohta, kuidas asjaomasel
majandusaastal toetati sellise avaliku huvi eesmärgi saavutamist, mille
täitmiseks FE asutati;
c)      antud toetuste loetelu, võttes arvesse
toetuse saajate õigust eraelu puutumatusele.
4.
FE raamatupidamise aastaaruannet auditeerib üks
või mitu isikut, kes on Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/43/EÜ
alusel vastuvõetud siseriiklike õigusnormide kohaselt volitatud teostama
kohustuslikku auditit.
5.
Juhatuse poolt nõuetekohaselt kinnitatud
raamatupidamise aastaaruanne koos auditeerimise eest vastutava isiku
järeldusotsusega ja tegevusaruanne avalikustatakse.
IV peatükk
Registrijärgne asukoht ja selle viimine
mujale
Artikkel 35
FE asukoht
FE registrijärgne asukoht ja tema juhatuse
asukoht või peamine tegevuskoht on Euroopa Liidus.
Artikkel 36
Registrijärgse asukoha mujale viimine
1.
FE võib viia oma registrijärgse asukoha ühest
liikmesriigist teise.
Sellise üleviimise tulemusel FEd ei likvideerita
ega asutata uut juriidilist isikut ja see ei mõjuta enne üleviimist kehtinud
õigusi ega kohustusi.
2.
Üleviimine jõustub FE vastuvõtvas liikmesriigis
registreerimise kuupäeval.
3.
FE ei tohi oma registrijärgset asukohta mujale
viia, kui FE üle teostatakse artikli 46 lõikes 2 sätestatud järelevalvet, FE on
lõpetamisel kooskõlas artikliga 40, FE suhtes on algatatud likvideerimis-,
maksejõuetus- või muu sarnane menetlus või üleviimine on vastuolus FE
põhikirjaga või võib ohustada FE eesmärgi saavutamist.
4.
Registreerimine vastuvõtvas liikmesriigis ja
kustutamine päritoluliikmeriigi registrist avalikustatakse.
Artikkel 37
Üleviimismenetlus
1.
FE juhatus esitab üleviimise ettepaneku
päritoluliikmeriigi pädevale asutusele.
2.
Üleviimise ettepanek sisaldab vähemalt järgmisi
andmeid:
(a)
FE nimi, registrijärgne aadress
päritoluliikmesriigis, artikli 22 lõikes 1 osutatud registri kindlakstegemiseks
vajalik teave ja FE number kõnealuses registris;
(b)
FE kavandatav nimi ja kavandatud registrijärgse
asukoha aadress vastuvõtvas liikmesriigis;
(c)
vajaduse korral FE muudetud põhikiri;
(d)
üleviimise kavandatav ajakava;
(e)
aruanne, milles selgitatakse ja põhjendatakse
kavandatava üleviimise õiguslikke ja majanduslikke tahke ning selgitatakse
üleviimise mõju FE võlausaldajatele ja töötajatele.
3.
Päritoluliikmesriigi pädev asutus kontrollib, et ei
esineks artikli 36 lõikes 3 loetletud olukordi, ning annab viivitamata välja
tõendi üleviimiseelsete toimingute ja formaalsuste lõpuleviimise kohta.
4.
FE esitab vastuvõtva liikmesriigi pädevale
asutusele järgmised dokumendid ja andmed:
(a)
lõikes 3 osutatud tõend;
(b)
üleviimise ettepanek, mille on kinnitanud juhatus;
(c)
artikli 23 lõikes 1 loetletud dokumendid ja andmed.
5.
Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus kontrollib
viivitamata, kas on täidetud registrijärgse asukoha mujale viimise kohta
käesolevas peatükis sätestatud sisulised ja vormilised tingimused, ning teatab
oma otsusest vastuvõtva liikmesriigi pädevale registrile.
Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus võib
üleviimisest keelduda üksnes juhul, kui eelmises lõigus osutatud tingimused ei
ole täidetud.
6.
Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus registreerib
FE. Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus teatab viivitamata
päritoluliikmesriigi pädevale registrile FE registreerimisest vastuvõtvas
liikmesriigis.
Päritoluliikmesriigi pädev register kustutab FE
registrist viivitamata, kuid mitte enne teate saamist.
V peatükk
Töötajate ja vabatahtlike kaasamine
                                                                   Artikkel
38
Töötajate ja vabatahtlike esindatus
1.
Kui FE-l on Euroopa Liidus vähemalt 50 töötajat ja
vähemalt kahes liikmesriigis kummaski vähemalt 10 kontorit, asutab FE oma
töötajaid esindava Euroopa töönõukogu kooskõlas lõikega 2.
2.
Kuni 200 töötajaga FE asutab Euroopa töönõukogu
vähemalt kahes liikmesriigis asuva vähemalt 20 töötaja või nende esindajate
taotlusel.
Rohkem kui 200 töötajaga FE asutab Euroopa
töönõukogu vähemalt 10 % töötajate (kes asuvad vähemalt kahes liikmesriigis)
taotlusel või kõnealuste töötajate esindajate taotlusel.
Euroopa töönõukogu asutamise suhtes kohaldatakse
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/38/EÜ I lisa punkti 1
alapunktides a–e sätestatud täiendavaid nõudeid käsitlevaid riiklikke meetmeid.
3.
FE ametlikus vabatahtlikus tegevuses pikemat aega
osalevate vabatahtlike esindajatele antakse Euroopa töönõukogus vaatleja
staatus.
Iga liikmesriigi kohta, kus tegutseb vähemalt
kümme sellist vabatahtlikku, peab olema vähemalt üks esindaja.
Artikkel 39
Töötajate ja vabatahtlike teavitamine ja
nendega konsulteerimine
1.
FE töötajaid ja vabatahtlikke teavitatakse FE
olukorrast, arengust, töökorraldusest ja tööhõiveküsimustest ning nendega
konsulteeritakse liidu tasandil artikli 38 kohaselt asutatud Euroopa töönõukogu
kaudu.
2.
Euroopa töönõukogu ja juhatus või vajaduse korral
FE tegevjuhid võivad sõlmida töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise
praktilist korraldust käsitleva kokkuleppe.
3.
Kui sellist kokkulepet ei sõlmita või tegemist on
küsimustega, mida kokkulepe ei hõlma, kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja
nõukogu direktiivi 2009/38/EÜ I lisa punktides 2–6 sätestatud täiendavaid
nõudeid käsitlevaid riiklikke meetmeid.
VI peatükk
FE lõpetamine
Artikkel 40
Lõpetamismeetodid
FE lõpetamiseks võib kasutada järgmisi
meetodeid:
a)           FE ümberkujundamine siseriikliku
õiguse kohaseks avalikes huvides tegutsevaks üksuseks vastavalt artiklitele 41
ja 42;
b)           FE likvideerimine vastavalt
artiklitele 43 ja 44.
Artikkel 41
Lõpetamine ümberkujundamise teel
1.
FE võib kujundada ümber avalikes huvides
tegutsevaks üksuseks, mida reguleeritakse tema registrijärgse asukoha
liikmesriigi õiguse alusel, tingimusel et ümberkujundamine on FE põhikirja
kohaselt lubatud.
Ümberkujundamine võib toimuda kaks aastat pärast
FE registreerimist.
2.
FE juhatus võtab vastu ümberkujundamist ja
põhikirja vajalikku muutmist käsitleva otsuse.
3.
Ümberkujundamise tulemusel üksust ei likvideerita
ega asutata uut juriidilist isikut ja see ei mõjuta enne ümberkujundamist
kehtinud õigusi ega kohustusi.
Artikkel 42
Ümberkujundamise teel lõpetamise taotlus
1.
FE esitab ümberkujundamise teel lõpetamiseks
üksikasjaliku taotluse oma registrijärgse asukoha liikmesriigi pädevale
asutusele kooskõlas kõnealuse liikmesriigi õigusega.
2.
Ümberkujundamise teel lõpetamise taotlus sisaldab
artikli 41 lõike 2 kohast ümberkujundatava FE juhatuse otsust, nime ja
registrijärgset aadressi ning uue avalikes huvides tegutseva üksuse
kavandatavat nime, aadressi ja põhikirja, samuti ümberkujundatava FE töötajate
õiguste kaitsmise viise.
3.
Kui pädev asutus kiidab ümberkujundamise teel
lõpetamise taotluse heaks, edastab ta selle registrile ja vajaduse korral uue
avalikes huvides tegutseva üksuse registreerimise eest vastutavale asutusele.
4.
Register kustutab ümberkujundamise teel lõpetamise
heakskiidetud taotluse saamisel FE viivitamata registrist, tingimusel et uue
avalikes huvides tegutseva üksuse seaduslik asutamine on lõpule viidud.
5.
Ümberkujundamine jõustub FE pädevast registrist
kustutamise kuupäeval.
Ümberkujundamine avalikustatakse.
Artikkel 43
Likvideerimisotsus
1.
FE juhatus võib teha FE likvideerimise otsuse
järgmistel juhtudel:
a)      FE eesmärk on saavutatud või seda ei ole
võimalik saavutada;
b)      ajavahemik, milleks FE asutati, on
lõppenud;
c)      FE on kaotanud oma varad.
Juhatus esitab FE likvideerimise otsuse
järelevalveasutusele heakskiitmiseks.
2.
Järelevalveasutus võib pärast FE juhatuse
ärakuulamist teha otsuse FE likvideerida või kui see on sätestatud kohaldatavas
siseriiklikus õiguses, teha pädevale kohtule FE likvideerimise ettepaneku
järgmistel asjaoludel:
(a)
kui juhatus ei ole lõikes 1 osutatud juhtudel
tegutsenud;
(b)
kui FE rikub pidevalt oma põhikirja, käesolevat
määrust või kohaldatavat siseriiklikku õigust.
Artikkel 44
Likvideerimine
1.
Kui järelevalveasutus on juhatuse otsuse vastavalt
artikli 43 lõikele 1 heaks kiitnud või kui järelevalveasutus või vajaduse
korral kohus on otsustanud FE likvideerida, kasutatakse FE varasid kooskõlas
käesoleva artikli lõikega 2.
2.
Kui FE võlausaldajatele on täielikult tasutud,
kantakse FE ülejäänud varad üle sarnase avaliku huvi eesmärgil tegutsevale
üksusele või kasutatakse neid muul viisil sellisel avaliku huvi eesmärgil, mis
on võimalikult sarnane FE asutamise eesmärgiga.
3.
Juhatus või likvideerimise eest vastutav
likvideerija esitab järelevalveasutusele lõpliku raamatupidamisaruande, mis
hõlmab ajavahemikku kuni likvideerimise kuupäevani, ja ülejäänud varade
jaotamist käsitleva aruande. Kõnealused dokumendid avalikustatakse.
VII peatükk
Liikmesriigi teostatav järelevalve
Artikkel 45
Järelevalveasutus
Iga liikmesriik määrab järelevalveasutuse, kes
teostab järelevalvet kõnealuses liikmesriigis registreeritud FEde üle, ja
teatab sellest komisjonile.
Artikkel 46
Järelevalveasutuse volitused ja ülesanded
1.
Järelevalveasutus tagab, et juhatus tegutseb
kooskõlas FE põhikirja, käesoleva määruse ja kohaldatava siseriikliku õigusega.
2.
Järelevalveasutusel on õigus kiita heaks FE
eesmärgi muutmine vastavalt artikli 20 lõikele 4 ja FE likvideerimine vastavalt
artikli 43 lõike 1 teisele lõigule.
Lõike 1 kohaldamisel on järelevalveasutusel
vähemalt järgmised volitused:
(a)
esitada FE tegevuse kohta järelepärimine ja nõuda
FE juhtidelt, töötajatelt ning audiitori(te)lt kogu vajaliku teabe ja kõigi
tõendite esitamist, kui järelevalveasutusel on põhjendatud alus arvata, et FE
juhatus ei tegutse kooskõlas FE põhikirja, käesoleva määruse või kohaldatava
siseriikliku õigusega;
(b)
määrata FE tegevuse uurimiseks tema kulul sõltumatu
ekspert, kui on tõendeid finantseeskirjade rikkumise, halva juhtimise või
kuritarvituste kohta;
(c)
teha juhatusele hoiatus ja anda korraldus järgida
FE põhikirja, käesolevat määrust ja kohaldatavat siseriiklikku õigust, kui on
tõendeid, et juhatus ei ole tegutsenud kooskõlas FE põhikirja, käesoleva
määruse või kohaldatava siseriikliku õigusega;
(d)
vabastada juhatuse liige ametist või kui see on
sätestatud kohaldatavas siseriiklikus õiguses, teha kohtule ettepanek juhatuse
liikme ametist vabastamiseks kooskõlas artikli 28 lõikega 3;
(e)
võtta vastu FE likvideerimise otsus või kui see on
sätestatud kohaldatavas siseriiklikus õiguses, teha pädevale kohtule ettepanek
FE likvideerimiseks kooskõlas artikli 43 lõikega 2.
3.
Olenemata lõikest 2 ei ole järelevalveasutusel
õigus osaleda FE haldamises.
Artikkel 47
Järelevalveasutuste vaheline koostöö
1.
FE registrijärgse asukoha liikmesriigi järelevalveasutus
ja FE tegutsemiskoha liikmesriikide järelevalveasutused teevad
järelevalvevolituste teostamiseks ja artiklis 46 sätestatud vajalike meetmete
rakendamiseks omavahel koostööd.
2.
Kui FE on rikkunud või kui on kahtlus, et FE on
rikkunud oma põhikirja, käesolevat määrust või kohaldatavat siseriiklikku
õigust, esitavad järelevalveasutused üksteisele kogu asjakohase teabe.
3.
FE väidetavaid rikkumisi uurib asjaomase FE
registrijärgse asukoha liikmesriigi järelevalveasutus FE tegutsemiskoha
liikmesriigi järelevalveasutuse taotlusel.
Taotluse saanud järelevalveasutus teavitab
taotluse esitanud järelevalveasutust tema käsutuses oleva teabe alusel tehtud
järeldustest ja võetud meetmetest.
Artikkel 48
Koostöö maksuhalduriga
1.
FE registrijärgse asukoha liikmesriigi järelevalveasutus
teavitab kõnealuse liikmesriigi maksuhaldurit kohe, kui ta algatab eeskirjade
eiramise kahtlusel põhineva uurimise vastavalt artikli 46 lõike 2 teise lõigu
punktile a ning kui ta määrab sõltumatu eksperdi vastavalt artikli 46 lõike 2
teise lõigu punktile b.
2.
Samuti teavitab ta maksuhaldurit uurimise käigust
ja tulemustest ning tehtud hoiatustest või määratud karistustest.
3.
FE registrijärgse asukoha liikmesriigi register ja
järelevalveasutus annavad mis tahes liikmesriigi maksuhalduri taotlusel viimase
käsutusse kõik FEd käsitlevad dokumendid ja teabe.
VIII peatükk
Maksustamine
Artikkel 49
FE maksustamine
1.
FE registrijärgse asukoha liikmesriik kohaldab FE
suhtes tulumaksu ja kapitalikasumi maksu, kinke- ja pärimismaksu, kinnisvara-
ja maamaksu, üleandmismaksu, registreerimismaksu, lõivude ja muude sarnaste
maksudega seoses sarnast maksustamiskorda nagu kõnealuses liikmesriigis
asutatud avalikes huvides tegutsevate üksuste suhtes.
2.
Liikmesriik, mis ei ole FE registrijärgse asukoha
liikmesriik, kohaldab FE suhtes lõikes 1 osutatud maksudega seoses sarnast
maksustamiskorda nagu kõnealuses liikmesriigis asutatud avalikes huvides
tegutsevate üksuste suhtes.
3.
Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel käsitatakse FEd
samaväärsena asjaomases liikmesriigis asutatud avalikes huvides tegutsevate
üksustega.
Artikkel 50
FE-le annetajate maksustamine
1.
FE-le liikmesriigis või piiriüleselt annetusi
tegevate füüsiliste ja juriidiliste isikute suhtes kohaldatakse tulumaksu,
kinkemaksu, üleandmismaksu, registreerimismaksu, lõivude ja muude sarnaste
maksudega seoses sarnast maksustamiskorda, nagu kohaldatakse sellises
liikmesriigis asutatud avalikes huvides tegutsevatele üksustele tehtud
annatuste suhtes, kus annetaja on maksuresident.
2.
Lõike 1 kohaldamisel käsitatakse annetuse saanud
FEd samaväärsena selle liikmesriigi õiguse kohaselt asutatud avalikes huvides
tegutsevate üksustega, kus annetaja on maksuresident.
Artikkel 51
FE-lt toetuse saajate maksustamine
FE-lt toetuse saajaid
käsitatakse saadud toetuste ja muude hüvedega seoses nii, nagu oleks need
andnud selles liikmesriigis asutatud avalikes huvides
tegutsev üksus, kus toetuse saaja on maksuresident.
IX peatükk
Lõppsätted
Artikkel 52
Tõhus kohaldamine
Liikmesriigid võtavad hiljemalt kaks aastat
pärast käesoleva määruse jõustumist vastu määruse tõhusa kohaldamise tagamiseks
vajalikud siseriiklikud õigusnormid.
Artikkel 53
Karistused
Liikmesriigid võtavad vastu käesoleva määruse
rikkumise eest kohaldatavaid karistusi käsitlevad eeskirjad ning võtavad kõik
vajalikud meetmed nende täitmise tagamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja
hoiatavad. Liikmesriigid teatavad
neist sätetest komisjonile hiljemalt [kaks aastat pärast määruse jõustumist]
ning teavitavad komisjoni viivitamata ka kõikidest järgnevatest neid sätteid
mõjutavatest muudatustest.
Artikkel 54
Määruse läbivaatamine
Komisjon esitab seitse aastat pärast käesoleva
määruse jõustumist nõukogule ja Euroopa Parlamendile aruande määruse
kohaldamise kohta ning vajaduse korral muutmisettepanekud.
Artikkel 55
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates [kaks aastat
pärast jõustumist].
Käesolev
määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel, 8.2.2012
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               KOM(2010)2020.
[2]               KOM(2011)206.
[3]               KOM(2010)603.
[4]               KOM(2011) 682.
[5]               Euroopa Parlamendi 6. aprilli 2011. aasta resolutsioon
ühtse turu kohta Euroopa kodanikele (2010/2278(INI)); kirjalik deklaratsioon
84/2010, P7_DCL(2010)0084; Euroopa Parlamendi 19. veebruari 2009. aasta
resolutsioon sotsiaalmajanduse kohta (2008/2250(INI)) ning Euroopa Parlamendi 4.
juuli 2006. aasta resolutsioon äriühinguõiguse hiljutiste arengute ja väljavaadete
kohta (2006/2051(INI)).
[6]               INT/498 – CESE 634/2010 – aprill 2010.
[7]               CdR 330/2010 fin.
[8]               Vt määrus (EÜ) nr 1524/2007, 18. detsember 2007, millega
muudetakse määrust (EÜ) nr 2004/2003, 4. november 2003, Euroopa tasandi
erakondi reguleerivate määruste ja erakondade rahastamise eeskirjade kohta.
[9]               Komisjoni 2012. aasta tööprogrammi punkt 76.
[10]             Vt http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/eufoundation/feasibilitystudy_en.pdf;
edaspidi „teostatavusuuring”.
[11]             CLEGi kuuluvad riigiasutuste äriühinguõiguse eksperdid,
kes kohtuvad kolm korda aastas siseturu ja teenuste peadirektoraadi
eesistumisel.
[12]             Otsus kohtuasjas C-436/03: Euroopa Parlament vs.
Euroopa Liidu Nõukogu.
[13]             ELT C , , lk .
[14]             ELT C , , lk .
[15]             ELT C , , lk .
[16]             2010/2278(INI).
[17]             2008/2250(INI).
[18]             2006/2051(INI).
[19]             Kirjalik deklaratsioon 84/2010, P7_DCL(2010)0084.
[20]             INT/498 – CESE 634/2010 – aprill 2010.
[21]             CdR 330/2010 fin.
[22]             ELT L 157, 9.6.2006, lk 87.
[23]             ELT L 122, 16.5.2009, lk 28.
[24]             ELT L 297, 15.11.2003, lk 1.