               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.7.2017
            COM(2017) 395 final
            2017/0170(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            kirjutada alla Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
                  1
                (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
                  2
               , määrust (EÜ) nr 562/2006
                  3
                (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
                  4
                (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud seal maksimaalset viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.

               Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
                  5
               ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on aga sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
                  6
                Bahama Ühenduse,
                  7
                Barbadose,
                  8
                Brasiilia,
                  9
                Mauritiuse,
                  10
                Saint Kittsi ja Nevise
                  11
                ning Seišellidega
                  12
                sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
                  13
               ).

               Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
                  14
               . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
                  15
               . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
                  16
               ) jaoks sobilikum.

               Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.

               Läbirääkimised Bahama Ühendusega viidi edukalt lõpule muutmislepingu parafeerimisega 30. augustil 2016. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele kogu ELi ja Bahama Ühenduse vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses. Lisaks sellele muudeti lepingus mõningaid tehnilisi üksikasju (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.

                  Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Lepingu kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused allkirjastada leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Bahama Ühenduse ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Viisanõudest loobumist käsitleva lepingu Bahama Ühendusega sõlmis Euroopa Liit. Seega on vaja liidu tasandi meedet.

               Lisaks sellele mõjutaks see, kui viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid sõlmiksid liikmesriigid, liidu viisaõigustikku (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 2).

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Bahama Ühenduse ja liidu vahel kehtiva viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.

               3.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Bahama Ühendusega läbirääkimisi kahe osapoole vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.

               5.MUU TEAVE

               •Läbirääkimiste tulemus

                  Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

                  Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

                  a. Viibimise kestus

                  Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päeva pikkuse ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelises lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevas lepingus.

                  b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 8 lõige 4)

               Lepinguga muudetakse artikli 8 lõike 4 viimast lauset järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab muudetud lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle muudatusega ühtlustatakse Bahama Ühendusega sõlmitud viisanõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.

                  c. Ühenduse asendamine liiduga

                  Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 on ainult Euroopa Liidul juriidilise isiku staatus. „Euroopa Ühendus“ sisaldub siiski neis rahvusvahelistes lepingutes, mis jõustusid enne Lissaboni lepingut. Nii on see ka Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu puhul. Muutmislepinguga asendatakse seetõttu ühendus kogu viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses liiduga.

                  d. Ühisdeklaratsioonid

                  Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:

                  - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul ning

                  - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.

                  e. Jõustumine

                  Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.

                  Muutmislepinguga ei mõjutata teisi Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala.

               6.KOKKUVÕTE

               Arvestades eespool nimetatud tulemusi, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu otsuse, mille kohaselt kirjutatakse lepingule liidu nimel alla, ja volitaks nõukogu eesistuja määrama isiku(d), kes on nõuetekohaselt volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama.

               2017/0170 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               kirjutada alla Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu sõlmis 30. novembri 2009. aasta otsusega Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu. Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile „kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 610/2013
                  17
                tehti liidu viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena kuni 90-päevast viibimist mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               (3)Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisse lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevasse lepingusse tuleb liidu lühiajalise viisarežiimiga täieliku kooskõla saavutamiseks inkorporeerida kõnealune uus määratlus.

               (4)Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu otsuse, millega volitati komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu muutmislepingu (edaspidi „leping“) sõlmimise üle.

               (5)Läbirääkimised Bahama Ühendusega viidi edukalt lõpule lepingu parafeerimisega kirjade vahetamise teel 30. augustil 2016 liidu ning Bahama Ühenduse pealäbirääkijate poolt.

               (6)Leping tuleks allkirjastada ja sellele lisatud deklaratsioonid liidu nimel heaks kiita.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  18
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (8)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  19
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga antakse luba kirjutada liidu nimel alla Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Liidu nimel kiidetakse heaks käesolevale otsusele lisatud deklaratsioonid.

               Artikkel 3

               Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule alla kirjutama.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

                     (3)
                  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (5)
                  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 3.

                     (7)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 24.

                     (8)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 10.

                     (9)
                  Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).

                     (10)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 17.

                     (11)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 38.

                     (12)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 31.

                     (13)
                  Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 610/2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni, nõukogu määrusi (EÜ) nr 1683/95 ja (EÜ) nr 539/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 767/2008 ja (EÜ) nr 810/2009 (ELT L 182, 29.6.2013, lk 1).

                     (18)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (19)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.7.2017
            COM(2017) 395 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            kirjutada alla Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               kirjutada alla Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline
               LEPING,

               millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt ning

               BAHAMA ÜHENDUS (edaspidi „Bahama“)

               teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. aprillil 2010,

               KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,

               VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,

               VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,

               PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,

               VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,

               SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,

               KINNITADES VEEL KORD, et käesolev leping hõlmab Euroopa Liidu kõigi liikmesriikide kodanikke, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, julgeolekul ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

               (1)Pealkirjas ja artikli 3 lõikes 5, artikli 6 lõikes 1 ning artikli 8 lõikes 7 asendatakse sõna „ühendus“ sõnaga „liit“.

               (2)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.

               (3)Artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „Euroopa Liidu kodanikud võivad viibida Bahama territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“

               (4)Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Bahama kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvestamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Bahama kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“

               (5)Artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad „kolme kuu“ sõnadega „90 päeva“ ning sõna „ühenduse“ asendatakse sõnaga „liidu“.

               (6)Artikli 8 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“

               Artikkel 2

               Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.

               Käesolev leping on koostatud … [koht] … [kuupäev] … [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Euroopa Liidu nimel

               Bahama Ühenduse nimel

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA

               On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Bahama Ühenduse ametiasutused muudaksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.

               Ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibitud päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ________


				|

		52013PC0320

			Ettepanek: NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS, millega muudetakse rakendusotsust 2011/77/EL Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta /* COM/2013/0320 final - 2013/0167 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
Iirimaa
majandusprogrammi jätkusuutlikkuse tugevdamiseks ja Iiri valitsuse
likviidsusvajaduste leevendamiseks programmijärgsetel aastatel ning kooskõlas
21. aprillil 2013 toimunud eurorühma ning euroala majandus- ja
rahandusküsimuste nõukogu kohtumisel tehtud avaldusega tuleks muuta nõukogu
rakendusotsust 2011/77/EL (Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta).
Muudatused käsitlevad eelkõige kogu laenu keskmise tagasimaksetähtaja
pikendamist „kuni 12,5 aastalt” „kuni 19,5 aastani” üksikute osamaksete
tagasimaksetähtaja pikendamise teel.
Iirimaa taotlusel ja sobivate turutingimuste
korral võib komisjon oma esialgsed laenud täielikult või osaliselt
refinantseerida, et pikendada osamakse või osa tagasimaksetähtaega, tingimusel,
et järgitakse maksimaalset keskmist tagasimaksetähtaega 19,5 aastat. Kõiki
komisjoni eelnevalt laenatud summasid hoitakse Euroopa Keskpangas oleval
kontol, mille komisjon on avanud finantsabi haldamiseks. Samuti tagab komisjon,
et refinantseerimistehingute puhul kasutatav tagasimaksetähtaeg on kooskõlas
marginaali nõuetekohase haldamisega ELi omavahendite ülemmäära piires,
sealhulgas ELi võlakirjade lunastamistingimustega. Refinantseerimistehinguid
hakatakse tõenäoliselt tegema alates 2015. aastast ning kõik ELi kulud seoses tehingute
sõlmimise ja tegemisega kannab Iirimaa.
Tuleb märkida, et
selline otsus toetab programmi jätkusuutlikkust ja parandab selle
likviidsusväljavaateid. Selle tulemusel paranevad riigi laenuvõtmise
tingimused, mis mõjutab omakorda erasektorit. See on kasulik nii laenu
andvatele kui ka laenu võtvatele riikidele ja seega toetab euroala stabiilsust.
Eespool esitatud selgitusi arvesse võttes
leiab komisjon, et muudatused, mis hõlmavad Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi
raames Iirimaale antavate laenude keskmise tagasimaksetähtaja pikendamist, on
kasulikud programmi eesmärkide tagamiseks.
2013/0167 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,
millega muudetakse rakendusotsust 2011/77/EL
Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. mai 2010. aasta
määrust (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism,[1] eriti selle artikli 3 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Iirimaa taotluse alusel andis
nõukogu Iirimaale finantsabi (rakendusotsus 2011/77/EL),[2] et toetada tugevat majandus- ja
reformiprogrammi, mille eesmärk on taastada usaldus ja võimaldada majandusel
tagasi pöörduda jätkusuutliku kasvu teele ning tagada Iirimaa, euroala ja liidu
finantsstabiilsus.
(2)       Komisjon viis Iirimaa
majandusreformiprogrammi üheksanda läbivaatamise lõpule 22. aprillil 2013.
(3)       Tuleks pikendada ELi laenu
maksimaalset keskmist tagasimaksetähtaega, et toetada Iirimaa jõupingutusi
täieliku turulepääsu taassaavutamiseks ja programmi edukaks lõpetamiseks.
Selleks et saada ELi laenu maksimaalse keskmise tagasimaksetähtaja
pikendamisest täit kasu, tuleks lubada komisjonil pikendada osamaksete ja osade
tagasimaksetähtaega.
(4)       Kõnealuseid suundumusi
arvesse võttes tuleks muuta rakendusotsust 2011/77/EL,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Rakendusotsuse 2011/77/EL artiklit 1
muudetakse järgmiselt.
1) Lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1.        Liit annab Iirimaale laenu kuni
22,5 miljardit eurot maksimaalse keskmise tagasimaksetähtajaga 19,5 aastat.
Laenu üksikute osade tagasimaksetähtaeg võib olla kuni 30 aastat.”
2) Lisatakse järgmine lõige:
„9.        Iirimaa taotlusel võib komisjon
pikendada osamakse või osa tagasimaksetähtaega, tingimusel, et järgitakse
lõikes 1 sätestatud maksimaalset keskmist tagasimaksetähtaega. Komisjon võib
oma asjaomased laenud täielikult või osaliselt refinantseerida. Kõiki eelnevalt
laenatud summasid hoitakse Euroopa Keskpangas oleval kontol, mille komisjon on avanud
finantsabi haldamiseks.”
Artikkel 2
Käesolev otsus on
adresseeritud Iirimaale.
Artikkel 3
Käesolev otsus
avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.
[2]               ELT L 30, 4.2.2011, lk 34.


				|

		52012PC0560

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mis käsitleb Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise lepingu sõlmimist Euroopa Liidu ja Cabo Verde Vabariigi vahel /* COM/2012/0560 final - 2012/0271 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Poliitiline ja õiguslik raamistik
Euroopa Liidu ja Cabo Verde suhteid reguleerib
läbivaadatud AKV-EÜ Cotonou partnerlusleping, mis allkirjastati 23. juunil
2005. aastal. Läbivaadatud partnerlusleping jõustus Cabo Verde osas 1. juulil
2008. aastal.
21. sajandi alguses väljendasid Cabo Verde
valitsus ja kodanikuühiskond korduvalt soovi süvendada ja laiendada suhteid
Euroopa Liiduga.
24. oktoobril 2007. aastal võttis komisjon
vastu teatise nõukogule ja Euroopa Parlamendile ELi ja Cabo Verde Vabariigi
vaheliste suhete kohta tulevikus. Teatises tõi komisjon esile kahe poole vahel
valitseva tugeva ja erilise ajaloolise sideme, mida iseloomustavad tihedad
inimestevahelised ja kultuurilised suhted ning samade sotsiaal-poliitiliste
väärtuste jagamine. Sarnaselt Euroopa Liiduga kaitseb Cabo Verde demokraatia,
valitsemistava, inimõiguste ja õigusriigiga seonduvaid väärtusi ja põhimõtteid.
Kõrgetasemelised normid ja tavad, mille üle Cabo Verde võib uhke olla,
õigustavad jätkama suhete arendamist Euroopa Liiduga. Teatisele oli lisatud
tegevuskava käsitlev ettepanek.
19. ja 20. novembril 2007. aastal kogunenud
üldasjade ja välissuhete nõukogu kiitis heaks teatist toetavad järeldused, ELi
ja Cabo Verde eripartnerluse loomise ning selle rakendamise tegevuskava
vastavalt komisjoni ettepanekule. Eripartnerluse eesmärk on tugevdada
lepinguosaliste vahelist poliitilist dialoogi, tegevuspõhimõtete lähendamist
ning koostööd uutes ja tundlikes valdkondades, minnes kaugemale
rahastaja-abisaaja suhtest ja luues ühiste huvide raamistiku.
Tegevuskava tugineb järgmistele
prioriteetidele: hea valitsemistava, julgeolek ja stabiilsus, piirkondlik
integratsioon, muutused ja moderniseerimine, lähenemine tehnilistes küsimustes
ja normide alal, teadmistepõhine ühiskond, areng ja vaesuse tõrjumine.
Kavandatud meetmetega soovitakse suurendada stabiilsust ja julgeolekut ning
need hõlmavad muu hulgas rändeprobleemidega seotud meetmeid.
Liidu ja Cabo Verde eripartnerluse kontekstis
ning jätkuna nõukogu 10. detsembri 2007. aasta järeldustele liikuvuspartnerluse
ja korduvrände kohta üldise rännet käsitleva lähenemisviisi raames
allkirjastati 5. juunil 2008 Euroopa Liidu ja Cabo Verde vaheline
ühisdeklaratsioon liikuvuspartnerluse kohta, mis käivitati 28. juulil 2008.
Deklaratsiooni punktides 5 ja 12 kohustusid pooled alustama dialoogi
lühiajaliste viisade väljastamise ja tagasivõtmise küsimustes. Lisaks sellele
võttis komisjon deklaratsiooni lisa punkti 3 alapunktis i ja punkti 6
alapunktis v kohustuse esitada nõukogule soovitused võtta vastu
läbirääkimisjuhised lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamist ja
tagasivõtmist käsitlevate lepingute sõlmimiseks Cabo Verdega.
Selle alusel esitas komisjon 14. novembril
2008 nõukogule soovituse, milles taotles nõukogult luba alustada Cabo Verde
Vabariigiga läbirääkimisi Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikele lühiajaliste
viisade väljastamise lihtsustamist ja tagasivõtmist käsitlevate lepingute
sõlmimiseks.
Nõukogu andis vastava loa 4. juunil 2009 ning
läbirääkimised Cabo Verde Vabariigi ja Euroopa Liidu kodanikele lühiajaliste
viisade väljastamise lihtsustamise lepingu üle algasid Cabo Verde Vabariigiga
13. juulil 2009. aastal Brüsselis. Teine läbirääkimistevoor toimus 22.
novembril 2011. Samuti toimus neli tehnilist kohtumist: 4.−5. veebruaril
2010 Praias ning 12. oktoobril 2010, 30. mail ja 13. septembril 2011 Brüsselis.
Läbirääkimised lõppesid aprillis 2012.
Lepingu lõplik tekst parafeeriti 24. aprillil
2012 Brüsselis Euroopa Komisjoni presidendi José Manuel Barroso ja Cabo Verde
peaministri José Maria Nevesi osavõtul.
Liikmesriike teavitati ja nendega peeti
asjaomastes nõukogu töörühmades korrapäraselt nõu läbirääkimiste kõikidel
etappidel.
Liidu jaoks on lepingu õiguslik alus Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.
Komisjon allkirjastas lepingu [kuupäev] . Vastavalt Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 218 lõike 6 punktile a andis Euroopa Parlament nõusoleku
lepingu sõlmimiseks [kuupäev]. Lisatud
ettepanek on õiguslik vahend lepingu sõlmimiseks. Nõukogu teeb otsuse
kvalifitseeritud häälteenamusega.
Lepingu sõlmimist käsitlevas ettepanekus on
esitatud lepingu konkreetseks rakendamiseks vajalik sisekord. Selles on muu
hulgas sätestatud, et lepingu artikli 10 alusel moodustatud ühiskomitees esindab
liitu komisjon, keda abistavad liikmesriikide eksperdid. Vastavalt lepingu
artikli 10 lõikele 4 võib ühiskomitee võtta vastu oma töökorra. Komisjon esitab
liidu seisukoha selles küsimuses pärast nõupidamist nõukogu määratud
erikomiteega. Muude ühiskomitee tehtavate otsuste kohta võtab liit seisukoha
kooskõlas aluslepingu kohaldatavate sätetega.
2.           Läbirääkimiste tulemus
Komisjon on seisukohal, et nõukogu
läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on
liidule vastuvõetav.
Lepingu lõpliku sisu võib kokku võtta
järgmiselt.
-           Mitmekordse viisa väljastamise
tingimusi lihtsustatakse järgmistesse kategooriatesse kuuluvate isikute puhul:
a) kesk- ja piirkondlike valitsuste ja
parlamentide liikmed, põhiseadus- ja ülemkohtu ning kontrollikoja liikmed,
ametlike delegatsioonide alalised liikmed, ettevõtjad ja äriühingute esindajad,
teise lepinguosalise territooriumil seaduslikult elavad või Cabo Verdes või oma
kodakondsusriigis elavad Cabo Verde või liidu kodanike abikaasad, alla
21-aastased või ülalpeetavad lapsed ja vanemad: põhimõtteliselt väljastatakse
viieaastase kehtivusajaga mitmekordseid viisasid. Lühema kehtivusajaga
mitmekordseid viisasid väljastatakse juhul, kui seda nõuab reisidokumendi
aegumistähtaeg või kui sageli või korrapäraselt reisimise vajadus või kavatsus
on selgelt piiritletud lühema ajavahemikuga;
b) kodanikuühiskonna organisatsioonide
esindajad, vabakutselised, teadus-, kultuuri- ja kunstiüritustel osalejad,
rahvusvahelistest spordiüritustest osavõtjad ja neid saatvad ametiülesandeid
täitvad isikud, ajakirjanikud ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad
akrediteeritud isikud, õpilased, üliõpilased ja neid saatvad õpetajad, Cabo
Verdes või liidu liikmesriikides tunnustatud usukogukondade esindajad,
meditsiinilistel põhjustel korrapäraselt riiki külastavad isikud; sõpruslinnade
või kohalike omavalitsuste ametlikest vahetusprogrammidest osavõtjad; ametlike
delegatsioonide liikmed: põhimõtteliselt väljastatakse üheaastase kehtivusajaga
mitmekordseid viisasid. Lühema kehtivusajaga mitmekordseid viisasid
väljastatakse juhul, kui seda nõuab reisidokumendi aegumistähtaeg või kui
sageli või korrapäraselt reisimise vajadus või kavatsus on selgelt piiritletud
lühema ajavahemikuga. Vähemalt kahe ja maksimaalselt viieaastase kehtivusajaga
mitmekordseid viisasid väljastatakse, kui taotlejad on kahe eelneva kahe aasta
jooksul nõuetekohaselt kasutanud üheaastase kehtivusajaga mitmekordset viisat
ja kui sageli või korrapäraselt reisimise vajadus või kavatsus ei ole selgelt
piiritletud lühema ajavahemikuga.
-           Teatavatesse kategooriatesse
kuuluvad isikud on vabastatud viisatasust: ametlike delegatsioonide liikmed,
alla 12-aastased lapsed, õpilased ja üliõpilased, teadlased, kuni 25 aasta
vanused isikud, kes osalevad mittetulundusühingute korraldatud seminaridel,
konverentsidel, spordi-, kultuuri- ja haridusüritustel.
-           Võimalus, et väline
teenuseosutaja, kellega Cabo Verde või liikmesriik teeb viisade väljastamisel
koostööd, võtab teenustasu kuni 30 eurot, säilitades samal ajal kõigile
taotlejatele võimaluse esitada taotlus otse konsulaadis.
-           Nende Cabo Verde ja liidu kodanike
viisade tasuta pikendamine, kellel ei ole võimalik liikmesriigi või Cabo Verde
territooriumilt lahkuda viisale märgitud ajaks vääramatu jõu tõttu.
-           Viisanõudest on vabastatud
diplomaatilise või teenistuspassiga Cabo Verde ja liidu kodanikud lühiajalise
külastuse korral. Ühisdeklaratsioonis kinnitatakse, et kumbki lepinguosaline
võib algatada diplomaatilise passi või teenistuspassi omanike
viisavabastussätte peatamise (artikkel 8), kui teine lepinguosaline
kuritarvitab seda sätet või kui selle sätte kasutamisega kaasneb oht avalikule
julgeolekule. Samuti sätestatakse ühisavalduses, et Cabo Verde ja Euroopa Liit
kohustuvad tagama diplomaatiliste ja teenistuspasside kõrgetasemelise
turvalisuse, eelkõige neile biomeetriliste andmete kandmise teel.
-           Cabo Verde ja liidu kodanikud, kes
on oma isikut tõendavad dokumendid kaotanud või kellelt need on varastatud
vastuvõtva riigi territooriumil viibides, võivad Cabo Verde või liikmesriikide
territooriumilt lahkuda ilma viisa või muu loata kehtivate isikut tõendavate
dokumentide alusel.
-           Cabo Verde konkreetsel taotlusel
ei sisaldu lepingus sätteid reisi eesmärgiga seotud dokumente käsitlevate
nõuete lihtsustamise kohta.
-           Luuakse lepingu haldamise
ühiskomitee.
-           Lepingu jõustumist, kestust,
muutmist, peatamist ja lõpetamist käsitlevad sätted. Kuna lühiajaliste viisade
väljastamise lihtsustamise leping ja tagasivõtuleping on omavahel seotud,
peaksid mõlemad lepingud jõustuma korraga.
-           Lepingule on lisatud protokoll,
milles märgitakse, et vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008.
aasta otsusele nr 582/2008/EÜ[1]
on võetud ühtlustatud meetmeid, et lihtsustada Schengeni viisaga või Schengeni
elamisloaga reisijate transiiti nende liikmesriikide territooriumi kaudu, kes
veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.
-           Lepingule on lisatud
ühisdeklaratsioon, mis käsitleb lühiajalise viisa väljastamise menetlusi ja
lühiajalise viisa taotlemisel nõutavaid dokumente käsitleva teabe ühtlustamist.
-           Lepingule on lisatud
ühisdeklaratsioon, milles käsitletakse reisidokumentidega seotud koostööd ja
reisidokumentide turvalisusega seotud korrapärast teabevahetust;
-           Taani, Ühendkuningriigi ja Iirimaa
eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis ja kahes lepingule lisatud
ühisdeklaratsioonis. Lepingule on lisatud ka ühisdeklaratsioon, milles
kajastatakse Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini tihedat seost Schengeni acquis’
rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega.
3.           järeldus
Eespool nimetatut silmas pidades teeb komisjon
nõukogule ettepaneku
-           lisatud Euroopa Liidu ja Cabo
Verde vaheline Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikele lühiajaliste viisade
väljastamise lihtsustamise leping pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist
heaks kiita.
2012/0271 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
mis käsitleb Cabo Verde ja Euroopa Liidu
kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise lepingu sõlmimist
Euroopa Liidu ja Cabo Verde Vabariigi vahel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike
6 punktiga a,
võttes arvesse Euroopa
Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[2]
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt nõukogu [kuupäev] otsusele
2012/XXX[3]
allkirjastas komisjon [kuupäev] Euroopa Liidu ja Cabo Verde Vabariigi vahelise
lepingu (edaspidi „leping”), millega lihtsustatakse Cabo Verde Vabariigi ja
Euroopa Liidu kodanikele lühiajaliste viisade väljastamist, eeldusel et leping
hiljem sõlmitakse.
(2)       Leping tuleks sõlmida.
(3)       Lepinguga asutatakse
ühiskomitee, kes võib võtta vastu oma töökorra. Sellisel juhul on asjakohane
ette näha liidu seisukoha esitamiseks lihtsustatud kord.
(4)       Käesolev otsus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik
ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates
Schengeni acquis’ sätetes[4].Seetõttu
ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema
suhtes siduv ega kohaldatav.
(5)       Käesolev otsus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale
vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ Iirimaa
taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes[5]. Seetõttu ei osale Iirimaa
käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega
kohaldatav.
(6)       Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
nr 22 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse
vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu nimel kiidetakse heaks Euroopa
Liidu ja Cabo Verde Vabariigi vaheline Cabo Verde Vabariigi ja Euroopa Liidu
kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise leping.
Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.
Artikkel 2
Nõukogu
eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud Euroopa Liidu nimel ja kooskõlas
lepingu artikli 12 lõikega 1 teatama menetluste lõpuleviimisest, et väljendada
Euroopa Liidu nõusolekut end lepinguga siduda[6].
Artikkel 3
Lepingu
artikliga 10 moodustatud ühiskomitees esindab liitu komisjon, keda abistavad
liikmesriikide eksperdid.
Artikkel 4
Komisjon esitab
ühiskomitees Euroopa Liidu seisukoha lepingu artikli 10 lõike 4 kohase töökorra
vastuvõtmise kohta pärast nõupidamist nõukogu määratud erikomiteega.
Artikkel 5
Käesolev otsus
jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
Euroopa
Liidu ja Cabo Verde Vabariigi
vaheline
Cabo
Verde ja Euroopa Liidu kodanikele
lühiajaliste
viisade väljastamise lihtsustamise
LEPING

EUROOPA LIIT (edaspidi „liit”)
ning
CABO VERDE VABARIIK (edaspidi „Cabo Verde”),
edaspidi „lepinguosalised”,
soovides
kodanikele viisade väljastamise vastastikuse lihtsustamise teel soodustada
inimestevahelist suhtlemist kui majandus-, humanitaar-, kultuuri-, teadus- ja
muude suhete tähtsat eeltingimust,
arvestades 5.
juuni 2008. aasta Euroopa Liidu ja Cabo Verde ühisdeklaratsiooni
liikuvuspartnerluse kohta, mille kohaselt kohustuvad lepinguosalised arendama
dialoogi lühiajaliste viisade väljastamise küsimustes, eesmärgiga lihtsustada
teatavatesse kategooriatesse kuuluvate isikute liikuvust,
pidades silmas
Cotonou partnerluslepingut ning Euroopa Liidu ja Cabo Verde vahelist
eripartnerlust, mille Euroopa Liidu Nõukogu kiitis heaks 19. novembril 2007,
tõdedes, et
viisade väljastamise lihtsustamine ei tohiks tuua kaasa ebaseaduslikku rännet,
ning pöörates erilist tähelepanu julgeolekule ja tagasivõtmisele,
võttes arvesse
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli
Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel
rajaneva ala suhtes, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,
võttes arvesse
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani
seisukohta käsitlevat protokolli ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei
kohaldata Taani Kuningriigi suhtes,
ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:
Artikkel
1
Reguleerimisese
ja -ala
Käesoleva lepingu eesmärk on lihtsustada
vastastikku viisade väljastamist Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikele, kelle
kavatsetav viibimise aeg ei ole pikem kui 90 päeva 180 päeva jooksul.

Artikkel
2
Üldsäte
1.         Käesolevas lepingus sätestatud
viisade väljastamise lihtsustatud korda kohaldatakse Cabo Verde ja Euroopa
Liidu kodanike suhtes üksnes juhul, kui nad ei ole liidu, selle liikmesriikide
või Cabo Verde õigus- ja haldusnormide, käesoleva lepingu või teiste
rahvusvaheliste lepingute alusel viisakohustusest vabastatud.
2.         Selliste käesolevas lepingus
käsitlemata küsimuste puhul nagu viisa väljastamisest keeldumine,
reisidokumentide tunnustamine, toimetulekuks piisavate vahendite olemasolu
tõendamine, sisenemiskeeld ja väljasaatmismeetmed kehtivad Cabo Verde,
liikmesriikide või liidu õigusaktid.
Artikkel
3
Mõisted
Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi
mõisteid:
a)         „Liikmesriik” − Euroopa Liidu
liikmesriik, välja arvatud Taani Kuningriik, Iiri Vabariik ning Suurbritannia
ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik;
b)         „Euroopa Liidu kodanik” −
punktis a osutatud liikmesriigi kodanik;
c)         „Cabo Verde kodanik” − isik,
kellel on Cabo Verde kodakondsus;
d)         „viisa” − liikmesriigi
või Cabo Verde välja antud luba või otsus, mida nõutakse sisenemisel kõnealuse
liikmesriigi või mitme liikmesriigi või Cabo Verde territooriumile kas
läbisõidu eesmärgil või viibimiseks mitte kauem kui 90 päeva;
e)         „riigis seaduslikult elav isik”
−
Euroopa Liidu jaoks Cabo Verde kodanik, kellel
on siseriiklike või liidu õigusaktide kohaselt luba või õigus viibida
liikmesriigi territooriumil kauem kui 90 päeva,
Cabo Verde jaoks punktis b määratletud Euroopa
Liidu kodanik, kellel on siseriiklike õigusaktide kohaselt elamisluba.
Artikkel
4
Mitmekordsete
viisade väljastamine
1.         Liikmesriikide ja Cabo Verde
diplomaatilised ja konsulaaresindused väljastavad viieaastase kehtivusajaga
mitmekordseid viisasid järgmistesse kategooriatesse kuuluvatele isikutele:
            a) ametiülesandeid täitvad kesk-
ja piirkondlike valitsuste ja parlamentide liikmed, põhiseadus- ja ülemkohtu
ning kontrollikoja liikmed, kui nad ei ole käesoleva lepinguga viisanõudest
vabastatud;
b) ametlike delegatsioonide alalised liikmed,
kes osalevad Cabo Verdele, liikmesriikidele või Euroopa Liidule esitatud
ametliku kutse alusel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel ja
vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid
mõne liikmesriigi või Cabo Verde territooriumil;
c) ettevõtjad ja äriühingute esindajad, kes
korrapäraselt reisivad liikmesriikidesse või Cabo Verdesse;
d) abikaasad, alla 21-aastased või
ülalpeetavad lapsed (sealhulgas lapsendatud lapsed) ja vanemad, kes külastavad
− mõne liikmesriigi territooriumil
seaduslikult elavaid Cabo Verde kodanikke või Cabo Verdes seaduslikult elavaid
Euroopa Liidu kodanikke, või
− oma kodakondsusriigis elavaid Euroopa
Liidu kodanikke või Cabo Verdes elavaid Cabo Verde kodanikke.
Kui sageli või korrapäraselt reisimise vajadus
või kavatsus on aga selgelt piiritletud lühema ajavahemikuga, piiratakse
mitmekordse viisa kehtivusaeg sama ajavahemikuga eelkõige juhul, kui
− alapunktis a osutatud isikute
ametiaeg,
− alapunktis b osutatud isikute ametiaeg
ametliku delegatsiooni alalise liikmena,
− alapunktis c osutatud isikute
tegutsemine ettevõtjana või äriühingu esindajana, või
− alapunktis d osutatud isikute ja
liikmesriigis elavate Cabo Verde kodanike elamisloa ja Cabo Verdes elavate
Euroopa Liidu kodanike elamisloa kehtivusaeg
on vähem kui viis aastat.
2.         Liikmesriikide ja Cabo Verde
diplomaatilised ja konsulaaresindused väljastavad üheaastase kehtivusajaga
mitmekordseid viisasid järgmistesse kategooriatesse kuuluvatele isikutele,
tingimusel et neile on eelmise aasta jooksul väljastatud vähemalt üks viisa, et
nad on seda kasutanud vastavalt kõnealuse riigi territooriumil kehtivatele
riiki sisenemist ja riigis viibimist reguleerivatele õigusaktidele:
a) kodanikuühiskonna organisatsioonide
esindajad, kes reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse või Cabo Verdesse, et
osaleda koolitusel, seminaridel või konverentsidel, kaasa arvatud
vahetusprogrammide raames;
b) rahvusvahelistel näitustel, messidel,
konverentsidel, sümpoosionidel, seminaridel või muudel samalaadsetel üritustel
osalevad vabade elukutsete esindajad, kes reisivad korrapäraselt
liikmesriikidesse või Cabo Verdesse;
c) teadus-, kultuuri- või kunstiüritustel,
sealhulgas ülikoolide ja muudes vahetusprogrammides osalevad isikud, kes
reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse või Cabo Verdesse;
d) rahvusvahelistest spordiüritustest
osavõtjad ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad isikud;
e) ajakirjanikud ja neid saatvad
ametiülesandeid täitvad akrediteeritud isikud;
f) õpilased, üliõpilased (sealhulgas
kraadiõppes osalevad isikud) ja neid saatvad õpetajad, kelle reisi eesmärk on
õppimine või koolitus, kaasa arvatud vahetusprogrammide ning teiste kooliga
seotud ürituste raames;
g) Cabo Verdes või liikmesriikides tunnustatud
usukogukondade esindajad, kes reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse või Cabo
Verdesse;
h) meditsiinilistel põhjustel korrapäraselt
reisivad isikud;
i) sõpruslinnade või kohalike omavalitsuste
ametlikest vahetusprogrammidest osavõtjad;
j) ametlike delegatsioonide liikmed, kes
osalevad Cabo Verdele, liikmesriikidele või Euroopa Liidule esitatud ametliku
kutse alusel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel ja vahetusprogrammides
või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi
või Cabo Verde territooriumil.
Kui sageli või korrapäraselt reisimise vajadus
või kavatsus on aga selgelt piiritletud lühema ajavahemikuga, piiratakse
mitmekordse viisa kehtivusaeg sama ajavahemikuga.
3.         Liikmesriikide ja Cabo Verde
diplomaatilised ja konsulaaresindused väljastavad vähemalt kahe- ja
maksimaalselt viieaastase kehtivusajaga mitmekordseid viisasid käesoleva
artikli 2 nimetatud kategooriatesse kuuluvatele isikutele, tingimusel et nad on
varasema kahe aasta jooksul kasutanud üheaastase kehtivusajaga viisat vastavalt
külastatava riigi riiki sisenemist ja riigis viibimist reguleerivatele
õigusaktidele.
Kui sageli või korrapäraselt reisimise vajadus
või kavatsus on aga selgelt piiritletud lühema ajavahemikuga, piiratakse
mitmekordse viisa kehtivusaeg sama ajavahemikuga.
4.         Käesoleva artikli lõigetes 1–3
nimetatud isikud võivad viibida liikmesriikide või Cabo Verde territooriumil
180 päeva jooksul kokku maksimaalselt 90 päeva.
Artikkel
5
Viisa-
ja teenustasu
1.         Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist,
ei võta liikmesriigid või Cabo Verde viisatasu järgmistesse kategooriatesse
kuuluvatelt isikutelt:
a) ametlike delegatsioonide liikmed, kes
osalevad Cabo Verdele, liikmesriikidele või Euroopa Liidule esitatud ametliku
kutse alusel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel ja ametlikes
vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised
organisatsioonid mõne liikmesriigi või Cabo Verde territooriumil;
b) alla 12-aastased lapsed;
c) õpilased, üliõpilased ja kraadiõppe
üliõpilased ning neid saatvad õpetajad, kelle reisi eesmärk on õppimine või
koolitus;
d) teadusuuringute eesmärgil reisivad
teadustöötajad;
e) kuni 25 aasta vanused isikud, kes osalevad
mittetulundusühingute korraldatud seminaridel, konverentsidel, spordi-, kultuuri-
ja haridusüritustel.
2.         Teenustasu võib võtta juhtudel, kui
liikmesriigid või Cabo Verde teevad koostööd välise teenuseosutajaga.
Teenustasu on proportsionaalne kuludega, mida väline teenuseosutaja kannab
ülesannete täitmisel, ning see ei tohi ületada 30 eurot. Cabo Verde, asjaomane
liikmesriik või asjaomased liikmesriigid säilitavad kõigile taotlejatele
võimaluse esitada taotlus otse oma konsulaadis.
Artikkel
6
Riigist
lahkumine dokumentide kaotamise või nende varastamise korral
Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikud, kes on
oma isikut tõendavad dokumendid kaotanud või kellelt need on varastatud
liikmesriikide või Cabo Verde territooriumil viibides, võivad territooriumilt
lahkuda ilma viisa või muu loata Cabo Verde või liikmesriikide diplomaatiliste
või konsulaaresinduste väljastatud kehtivate piiri ületamist võimaldavate
isikut tõendavate dokumentide alusel.
Artikkel
7
Viisa
kehtivuse pikendamine erakorralistel asjaoludel
Kui Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikel ei
ole võimalik liikmesriikide või Cabo Verde territooriumilt lahkuda viisale
märgitud ajaks vääramatu jõu tõttu, pikendatakse nende viisa tähtaega nende
elukohariiki pöördumiseks vajalikuks ajaks tasuta vastavalt vastuvõtva riigi
õigusaktidele.
Artikkel
8
Diplomaatilised
ja teenistuspassid
1.         Cabo Verde ja liikmesriikide
kodanikud, kellel on kehtiv diplomaatiline või teenistuspass, võivad
liikmesriikide või Cabo Verde territooriumile siseneda või neist läbi sõita
ilma viisata.
2.         Käesoleva artikli lõikes 1
nimetatud isikud võivad viibida liikmesriikide või Cabo Verde territooriumil
180 päeva jooksul kokku maksimaalselt 90 päeva.
Artikkel
9
Viisa
territoriaalne kehtivus
Cabo Verde ja Euroopa Liidu kodanikel on õigus
reisida liikmesriikide või Cabo Verde territooriumil Euroopa Liidu või Cabo Verde
kodanikega samadel tingimustel, ilma et see piiraks liikmesriikide ja Cabo
Verde riiklikku julgeolekut ning ELi piiratud territoriaalse kehtivusega
viisasid käsitlevate eeskirjade kohaldamist.
Artikkel
10
Lepingu
haldamise ühiskomitee
1.         Lepinguosalised moodustavad lepingu
haldamise ühiskomitee (edaspidi „komitee”), kuhu kuuluvad liidu ja Cabo Verde
esindajad.
2.         Komiteel on eelkõige järgmised
ülesanded:
a)         jälgida käesoleva lepingu
rakendamist;
b)         esitada ettepanekuid käesoleva
lepingu muutmiseks või täiendamiseks;
c)         lahendada käesoleva lepingu
tõlgendamise või kohaldamise üle tekkivaid vaidluseid.
3.         Komitee koguneb vajaduse korral ühe
lepinguosalise taotlusel, kuid vähemalt üks kord aastas.
4.         Komitee kehtestab oma töökorra.
Artikkel
11
Käesoleva
lepingu seos liikmesriikide ja Cabo Verde vahel sõlmitud lepingutega
Käesolev leping on jõustumisest alates
ülimuslik mis tahes liikmesriikide ja Cabo Verde vahel sõlmitud kahe- või
mitmepoolsete lepingute või kokkulepete suhtes, niivõrd kui need hõlmavad käesolevas
lepingus käsitletud küsimusi.
Artikkel
12
Lõppsätted
1.         Lepinguosalised ratifitseerivad või
kiidavad käesoleva lepingu heaks vastavalt oma riigis kehtivatele menetlustele
ning leping jõustub teise kuu esimesel päevalpärast kuupäeva, mil lepinguosalised
teatavad teineteisele, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.
2.         Erandina käesoleva artikli lõikest
1 jõustub käesolev leping alles Euroopa Liidu ja Cabo Verde vahelise
tagasivõtulepingu jõustumise kuupäeval, kui see kuupäev on hilisem käesoleva
artikli lõikes 1 sätestatud kuupäevast.
3.         Käesolev leping sõlmitakse
määramata ajaks, välja arvatud juhul, kui see lõpetatakse käesoleva artikli
lõike 6 kohaselt.
4.         Käesolevat lepingut võib muuta
lepinguosaliste kirjalikul kokkuleppel. Muudatused jõustuvad, kui
lepinguosalised on teineteisele teatanud, et vajalikud sisemenetlused on lõpule
viidud.
5.         Kumbki lepinguosaline võib
käesoleva lepingu täitmise peatada täielikult või osaliselt avaliku korra,
riigi julgeoleku või rahva tervise kaitse huvides. Peatamise otsusest
teatatakse teisele lepinguosalisele hiljemalt 48 tundi enne selle jõustumist.
Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele
lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu peatamise aluseks olnud põhjused on kõrvaldatud.
6.         Kumbki lepinguosaline võib
käesoleva lepingu lõpetada, teatades sellest kirjalikult teisele
lepinguosalisele. Käesolev leping kaotab kehtivuse 90 päeva pärast sellise
teate kättesaamise kuupäeva.
Koostatud Brüsselis 24. aprillil 2012 kahes
eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, inglise, itaalia, kreeka,
leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa,
slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik
tekstid on võrdselt autentsed.
 Euroopa Liidu nimel || Cabo Verde Vabariigi nimel
LEPINGU
PROTOKOLL LIIKMESRIIKIDE KOHTA, KES EI KOHALDA TÄIELIKULT SCHENGENI ACQUIS’D
Liikmesriigid, kelle suhtes on siduv Schengeni
acquis, kuid kes veel ei väljasta Schengeni viisasid, kuna ootavad
nõukogu asjakohast otsust, väljastavad ainult oma riigi territooriumil
kehtivaid viisasid.
Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu
otsusele nr 582/2008/EÜ on võetud ühtlustatud meetmeid, et lihtsustada
Schengeni viisaga või Schengeni elamisloaga reisijate transiiti nende
liikmesriikide territooriumi kaudu, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.
ÜHISDEKLARATSIOON
DIPLOMAATILISI JA TEENISTUSPASSE KÄSITLEVA ARTIKLI 8 KOHTA
Käesoleva lepingu artikli 12 lõikes 5
sätestatud menetluse kohaselt võib kumbki lepinguosaline osaliselt peatada
lepingu, eriti selle artikli 8, kui teine lepinguosaline kuritarvitab artiklit
8 või kui selle kohaldamine seab ohtu avaliku julgeoleku.
Artikli 8 rakendamise peatamise korral
alustavad mõlemad lepinguosalised lepinguga moodustatud komitee raames
nõupidamisi, et lahendada peatamise tinginud probleemid.
Mõlemad lepinguosalised kinnitavad, et nende
prioriteediks on tagada diplomaatiliste ja teenistuspasside kõrgetasemeline
turvalisus, eelkõige neile biomeetriliste andmete kandmise teel. Euroopa Liidus
tagatakse see määruses (EÜ) 2252/2004 sätestatud nõuete rakendamisega.
ÜHISDEKLARATSIOON,
MIS KÄSITLEB LÜHIAJALISE VIISA VÄLJASTAMISE MENETLUSI JA LÜHIAJALISE VIISA
TAOTLEMISEL NÕUTAVAID DOKUMENTE KÄSITLEVA TEABE ÜHTLUSTAMIST
Tõdedes, et viisataotlejatele on oluline
läbipaistvus, peavad käesoleva lepingu osalised vajalikuks võtta järgmised
meetmed:
-           koostada taotlejate jaoks
põhiteave viisade taotlemise menetluste, viisa saamise tingimuste ning viisa
liikide ja nende kehtivuse kohta;
-           kumbki lepinguosaline koostab
miinimumnõuete loetelu, et viisataotlejatele oleks tagatud ühtne ja ühesugune
põhiteave ning viisataotlejatelt nõutaks samasuguste täiendavate dokumentide
esitamist.
Eespool nimetatud teavet levitatakse
laialdaselt (konsulaatide teadetetahvlil, voldikutena, veebisaitidel jne).
ÜHISDEKLARATSIOON
TAANI KUNINGRIIGI KOHTA
Lepinguosalised võtavad arvesse, et käesolevat
lepingut ei kohaldata viisade väljastamise korra suhtes, mida kasutatakse Taani
Kuningriigi diplomaatilistes ja konsulaaresindustes.
Seepärast on soovitav, et Taani Kuningriigi ja
Cabo Verde ametiasutused sõlmiksid viivitamatult kahepoolse lühiajaliste
viisade väljastamise lihtsustamise lepingu Euroopa Liidu ja Cabo Verde vahelise
lepingu tingimustega samalaadsetel tingimustel.
ÜHISDEKLARATSIOON
SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIGI NING IIRIMAA KOHTA
Lepinguosalised võtavad arvesse, et käesolevat
lepingut ei kohaldata Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Iirimaa
territooriumi suhtes.
Seepärast on soovitav, et Suurbritannia ja
Põhja-Iiri Ühendkuningriigi, Iirimaa ning Cabo Verde ametiasutused sõlmiksid
kahepoolsed viisade väljastamise lihtsustamise lepingud.
ÜHISDEKLARATSIOON
ISLANDI VABARIIGI, NORRA KUNINGRIIGI, ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI JA LIECHTENSTEINI
KOHTA
Lepinguosalised võtavad arvesse Euroopa Liidu
ning Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi, Šveitsi Konföderatsiooni ja
Liechtensteini vahelisi tihedaid suhteid, toetudes eelkõige 18. mai 1999. aasta
ja 26. oktoobri 2004. aasta lepingutele, mis käsitlevad nende riikide ühinemist
Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega.
Seepärast on soovitav, et Islandi Vabariigi,
Norra Kuningriigi, Šveitsi Konföderatsiooni, Liechtensteini ning Cabo Verde
ametiasutused sõlmiksid viivitamatult kahepoolsed lühiajaliste viisade
väljastamise lihtsustamise lepingud käesoleva lepingu tingimustega
samalaadsetel tingimustel.
ÜHISDEKLARATSIOON
REISIDOKUMENTIDEGA SEOTUD KOOSTÖÖ KOHTA
Lepinguosalised lepivad kokku, et artikli 11
alusel loodud ühiskomitee hindab lepingu rakendamise üle järelevalvet teostades
vastavate reisidokumentide turvataseme mõju käesoleva lepingu toimimisele.
Sellega seoses lepivad lepinguosalised kokku, et teavitavad teineteist
korrapäraselt meetmetest, mida on võetud selleks, et vältida mitme
reisidokumendi väljastamist ühele inimesele ja arendada reisidokumentide
turvalisuse tehnilisi aspekte, samuti meetmetest, mida on võetud seoses reisidokumentide
väljastamise isikustamisega.
[1]               ELT L 161, 20.6.2008, lk 30.
[2]               ELT
[3]               ELT
[4]               EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.
[5]               EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.
[6]               Nõukogu peasekretariaat avaldab
lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.


				|

		52013PC0008

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada vähendatud maksumäära Korsika departemangudes mootorikütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes /* COM/2013/08 final - 2013/0006 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Energiatoodete ja elektrienergia maksustamist
ELis reguleeritakse nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ (edaspidi „direktiiv”).
Kõnealuses direktiivis täpsustatakse maksustatavad tooted, nende maksustamise
aluseks olevad kasutusviisid ja maksustamise alammäärad sõltuvalt sellest, kas
neid tooteid kasutatakse mootorikütusena, teatavatel tööstuslikel või
kaubanduslikel eesmärkidel või kütmiseks.
Direktiivi artikli 19 lõike 1 kohaselt võib
nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil teatavatel
poliitilistel kaalutlustel kehtestada aktsiisimaksu suhtes täiendavaid
maksuvabastusi või -vähendusi.
Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada
Prantsusmaal jätkata maksumäära vähendamise kohaldamist Korsika departemangudes
kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes,
et osaliselt hüvitada suurest geograafilisest vahemaast ja tarneraskustest
tulenevad lisakulud.
Taotlus ja
selle üldine taust
Nõukogu 20. detsembri 2007. aasta
otsusega 2007/880/EÜ lubati Prantsusmaal kohaldada vähendatud aktsiisimäära
Korsika departemangudes kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud
pliivaba bensiini suhtes tingimusel, et vähendamine ei ületa transpordi,
ladustamise ja jaotamise lisakulusid Prantsusmaa mandriosaga võrreldes.
Kõnealuse otsuse eesmärk on osaliselt hüvitada geograafilisest kaugusest ja
tarneraskustest tulenevad lisakulud. Käesoleva otsuse kohaldamisel vähendas
Prantsusmaa pliivaba bensiini maksumäära ühe euro võrra hektoliitri kohta.
12. märtsi 2012. aasta kirjaga taotlesid
Prantsusmaa ametiasutused luba, et jätkuvalt kohaldada maksumäära vähendamist
ühe euro võrra hektoliitri kohta veel kuue aasta jooksul,
1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2018. 25. juuni 2012.
aasta ja 5. oktoobri 2012. aasta kirjadega esitas Prantsusmaa lisateavet
eranditaotluse põhjenduse kohta.
Nagu ka eelmistes kirjades, väitsid
Prantsusmaa ametiasutused, et pliivaba bensiini Korsika saarelisest asendist
tuleneva kõrgema hinna[1]
hüvitamiseks on vaja vähendada aktsiisimäära. Kõrgemat hinda põhjustavad kütuse
selles piirkonnas müümise lisakulud, mis on hinnanguliselt 7 eurosenti liitri
kohta. Prantsusmaa ametiasutuste andmetel on lisakuludel mitmeid põhjuseid:
(1)
Kuna Korsikal pole rafineerimistehast, on mere- ja
teetranspordist (pikemad vahemaad ja veo kestus) tulenevate lisakulude tõttu
kütuse sinna transportimise ja seal turustamise kulud suuremad. Vahemaa
lähimast Fos-sur-Meris asuvast rafineerimistehasest kahte Korsikal Lucianos ja
Ajaccios asuvasse lattu on vastavalt 358 km (sellest 182 km meritsi)
ja 315 km (sellest 170 km meritsi). Transport nendesse ladudesse
toimub eranditult laevaga, kuid kõik Prantsusmaa mandriosas asuvad laod on
torujuhtmestiku kaudu otse rafineerimistehasega ühendatud, mis vähendab märkimisväärselt
transpordikulusid. Näiteks on transpordikulud Korsikale neli kuni viis korda
suuremad kui torutransport Le Havre'i ja Pariisi piirkonna vahel.
(2)
Korsikal asuvate kahe lao palju väiksema mahutavuse
(vastavalt 16 000 m3 ja 19 000 m3)
tõttu tuleb nendesse tarnida tihemini. Hooldusinvesteeringud, rajatiste
vastavus nõuetele ja tööjõukulud ei ole ladude tegevusmahuga seotud. Nendesse
hoidlatesse ladustatud kütuse üldkogus on väiksem kui 400 000 m3
aastas, mis on pool maismaal asuva lao keskmisest kogusest. Seetõttu on
ladustamiskulu kuupmeetri kohta Korsikal suurem.
(3)
Väikese asustustiheduse ([2]), väga mägise maastiku (mäed
moodustavad 90 %) ja teenindusjaamades müüdava väikese kütusemahu tõttu
väiksem müügimaht peab katma tarnijate kantavad püsikulud. Seetõttu on
jaotusalad eraldatud ning asuvad üksteisest kaugel. Elanike arv teenindusjaama
kohta on 2 485, võrreldes Prantsusmaa territooriumi vastava keskmise
elanike arvuga 5 768, ning müügimaht teenindusjaama kohta on
2 278 m3 Korsikal ja 4 149 m3 Prantsusmaa
mandriosas.
Nagu nähtub järgnevast tabelist, on
rahvusvaheline kütuse hinnanoteering Korsika ja Prantsusmaa mandriosa puhul
sama − 64,82 eurot 100 liitri kohta. Transpordi brutokulud Prantsusmaa
mandriosas ja Korsikal on väga erinevad, vastavalt 7,77 eurot 100 liitri kohta
ja 23,28 eurot 100 liitri kohta. Vaatamata madalamale maksumäärale (nii
energia- kui ka käibemaksu puhul) on pliivaba bensiini lõplik hind Korsikal
kõrgem kui Prantsusmaa mandriosas.
 Tabelis on toodud bensiini ja diislikütuse hinnastrukuur
10. augusti 2012 seisuga.
 Kütuse keskmine hind (eurot/100 l) || Prantsusmaa mandriosa bensiin || Korsika bensiin || Lõuna-Korsika bensiin
 Hind koos maksudega || 160,07 || 165,00 || 163,51
 Käibemaks || 26,23 || 18,98 || 18,81
 Energiamaks || 61,25 || 57,92 || 57,92
 Transpordi ja turustamise brutomarginaal || 7,77 || 23,28 || 21,96
 Rahvusvaheline noteering (Korsikat käsitlev hüpotees) || 64,82 || 64,82 || 64,82
Allikas: www.prix-carburants.gouv.fr
Samuti märkis Prantsusmaa, et see meede
põhineb teataval Korsika arengut soodustaval valitsuse poliitikal, mida
põhjendatakse saarelisest asendist tingitud puudustega. Olemasoleva statistika
kohaselt oli 2009. aastal kogu Korsika sisemajanduse koguprodukt elaniku kohta
23 800 eurot, mis on märkimisväärselt madalam kui riigi keskmine
sisemajanduse koguprodukt samal aastal – 29 574 eurot.
Ettepaneku valdkonna õigusnormid
Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv
2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia
maksustamise ühenduse raamistik.
Nõukogu 18. jaanuari 2011. aasta otsus
2005/38/EL, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ
artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevat maksumäära. Riikliku
naftatoodete tarbimismaksu määrade puhul detsentraliseeritud lähenemise
kasutamine hõlmab nii kütusena kasutatavat diislikütust kui ka pliivaba
bensiini. See on osa Prantsusmaa asutuste kavandatud
detsentraliseerimispoliitikast, kuna see annab Prantsusmaa regioonidele,
sealhulgas Korsika territoriaalühendusele võimaluse muuta mootorikütuste suhtes
kohaldatavaid aktsiisimäärasid. Kõnealune detsentraliseerimine kuulub
lähenemisviisi, mille eesmärk on tugevdada haldussuutlikkust, tõstes avaliku
sektori kvaliteeti ja vähendades selle kulusid. See on samuti osa
subsidiaarsuspoliitikast, mis võimaldab mitmes valdkonnas otsuseid vastu võtta
selleks kõige sobivamal tasandil (vt otsuse 2011/38/EL põhjendus 2) ning selle
eesmärgid erinevad taotletava maksumäära vähendamisega ettenähtud eesmärkidest.
Luba kaotab kehtivuse 2012. aasta lõpus, kuid Prantsusmaa on taotlenud selle
pikendamist.
Meetme
hindamine vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19
Konkreetsed
poliitilised kaalutlused
Direktiivi artikli 19 lõike 1 esimene lõik on
sõnastatud järgmiselt:
„Lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti
artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt
lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse
teatavatel poliitilistel kaalutlustel.”
Eri maksumäärad ühtlustavad olukorra Korsikal
ja mandril pliivaba bensiini tarbijate jaoks, hüvitades osaliselt Korsika
tarbijate lisakulud. Kavandatav meede vastab seega teatavatele regionaal- ja
ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidele.
Maksumäära vähendamine ei ületa Korsika
tarbijate transpordi ja jaotamise täiendavaid kulusid. Tegelikult jääb pliivaba
bensiini hinna vähendamine kümne euro võrra 1 000 hektoliitri kohta
oluliselt väiksemaks kui vastavate lõplike hindade vaheline erinevus.
Samal ajal jääb
Korsikal praegu kohaldatav pliivaba bensiini vähendatud maksumäär
(579,2 eurot/1 000 l)[3]
märkimisväärselt kõrgemaks kui direktiiviga 2003/96/EÜ kehtestatud ELi alammäär
(359 eurot/1 000 l).
Kooskõla
Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Komisjon uurib iga taotlust, võttes arvesse
siseturu nõuetekohast toimimist, vajadust tagada aus konkurents ning ELi
tervishoiu-, keskkonna-, energia- ja transpordipoliitika toimimine.
Kõnealune meede on vastuvõetav, pidades silmas
siseturu nõuetekohast toimimist ja vajadust tagada aus konkurents. Selle
eesmärk on osaliselt hüvitada Korsika saarelisest asukohast tulenevad
lisakulud. Pidades silmas nende departemangude kaugust ja saarelist asukohta,
mille suhtes vähendamist kohaldatakse, ning maksumäära (mis on muu hulgas väga
kõrge võrreldes ELi alammääraga) vähendamise mõõdukust, ei too meede
eeldatavasti kaasa muutusi kütusetarbimises ega meelita ligi tarbijaid
väljastpoolt neid piirkondi.
Kuna maksuvähenduse mõju transpordile on
eeldatavasti väheoluline ning võimaliku marginaalse mõju korral on olemas
tasakaalustavad poliitilised strateegiad, ei ole meede vastuolus liidu
tervise-, keskkonna-, energia- ja transpordipoliitikaga.
Meetme kohaldamise tähtaeg ning
elektrienergia maksustamise ELi raamistiku väljatöötamine
Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikes 2
sätestatakse niisuguse meetme puhul maksimaalne ajavahemik 6 aastat, mida võib
pikendada. Komisjon teeb ettepaneku, et meetme kohaldamise tähtajaks tuleks
määrata pikim direktiiviga 2003/96/EÜ lubatud aeg, s.o kuus aastat, võttes
arvesse praeguse korralduse puuduvat kahjulikku mõju liidusisesele kaubandusele
ja kütuste maksustamise üldisele tasemele Prantsusmaal; selleks et tagada
piirkonna õiguskindlus, soovitab komisjon määrata loa praegu kuueks aastaks, st
ajavahemikuks 1. jaanuar 2013 kuni 31. detsember 2018.
Kuid selleks, et mitte kahjustada kehtiva
õigusraamistiku tulevast üldist arengut, on asjakohane sätestada, et kui
nõukogu peaks aluslepingu artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud
süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning praegu antav luba ei oleks sellega
kooskõlas, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama
kõnealuseid muudetud eeskirju.
Kui nõukogu peaks sellise uue süsteemi vastu
võtma ning kui komisjon peaks leidma, et käesoleva otsusega ettenähtud luba on
ikka veel õigustatud, vaatab komisjon kindlasti ja õigeaegselt läbi kõik
Prantsusmaa esitatud samalaadse loa taotlused, mida on kohandatud sellest uuest
süsteemist lähtuvalt, nii et oleks tagatud käesoleva ettepanekuga ettenähtud
järjepidevus.
Riigiabi
eeskirjad
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1
kohaselt võib meede endast riigiabi kujutada. Kuna vähendatud maksumäär on
kõrgem ELi alammäärast, on meede hõlmatud määruse 800/2008/EÜ[4] (üldine grupierandi määrus)
artikliga 25 ning seda võib pidada siseturuga kooskõlas olevaks. Kuna üldise
grupierandi määruse kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2013, tuleks komisjonile
riigiabi eeskirjade alusel teatada igast meetmega antavast abist, kui komisjon ei
oleks vastu võtnud uut üldise grupierandi määrusega võrreldavat määrust või kui
selles uues määruses puuduks artiklis 25 olevale eeskirjale vastav eeskiri.
Otsusega ei piirata kohaldatavaid riigiabi
eeskirju erandiga hõlmatud perioodil.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Käesoleva ettepanekuga vähendatakse
maksumäära, mis hõlmab üksnes Prantsusmaad.
Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine
Väliseksperte ei kasutatud.
Mõju hindamine
Mõjuhinnangut ei ole tehtud.
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Komisjon teeb ettepaneku lubada maksumäära
vähendamist kümne euro ulatuses 1 000 liitri kohta kuni 31. detsembrini
2018, lubades seega Prantsusmaal kohaldada vähendatud maksumäära Korsika
departemangudes mootorikütusena kasutatava ja ringlusse lubatud pliivaba
bensiini suhtes.
Õiguslik alus
Nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.
Subsidiaarsuse põhimõte
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 113
käsitletud kaudse maksustamise valdkond ei kuulu iseenesest ELi ainupädevusse
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 tähenduses.
Siiski raamistavad ja piiravad liikmesriikide
poolt konkureerivate pädevuste kasutamist asjaomases valdkonnas siseriiklike
õigusaktide ühtlustamise meetmed, mis nõukogu on juba vastu võtnud.
Antud juhul on vaid nõukogul õigus lubada
liikmesriigil kehtestada täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi direktiivi
2003/96/EÜ artikli 19 tähenduses, nagu kõnealuse sättega ette nähakse.
Liikmesriikidel ei ole õigust nõukogu asemel tegutseda.
Seetõttu on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse
põhimõttega.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse
põhimõttega. Pliivaba bensiini hinna vähendamine summas 0,01 euro/l jääb
märgatavalt madalamale kantavatest lisakuludest (0,10 eurot liitri kohta).
Vahendi valik
Kavandatav vahend: nõukogu otsus.
Direktiivi 2003/96/EÜ artiklis 19 sätestatakse
ainult seda liiki meede.
3.           MÕJU EELARVELE
Meetmega ei kaasne liidule rahalist ega
halduskoormust, seetõttu ei avalda käesolev ettepanek mõju ELi eelarvele.
4.           TÄIENDAV TEAVE
Puudub.
2013/0006 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt
direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada vähendatud maksumäära Korsika
departemangudes mootorikütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud
pliivaba bensiini suhtes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003.
aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja
elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[5]
eriti selle artikli 19 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu otsusega 2007/880/EÜ[6] lubati Prantsusmaal vastavalt
direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada vähendatud maksumäära Korsika
departemangudes kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba
bensiini suhtes
(2)       12. märtsi 2012. aasta
kirjaga palus Prantsusmaa luba kohaldada mootorikütusena kasutatava pliivaba
bensiini suhtes energiamaksu vähendatud määra, et jätkata otsuse 2007/880/EÜ
raames rakendatud praktikat. Määra vähendataks 1 euro võrra hektoliitri kohta.
Luba taotletakse ajavahemikuks 1. jaanuar 2013 kuni 31. detsember 2018.
Korsikal kaasneb tankla pliivaba bensiiniga varustamisega märkimisväärne
lisakulu võrreldes mandril varustamisega ning lõplikud hinnad on liitri kohta
0,10 eurot kõrgemad kui mandril.
(3)       Vähendades Korsika tarbijate
pliivaba bensiini maksumäära, ühtlustatakse pliivaba bensiini tarbijate
olukorda Korsikal ja mandril. Kõnealune meede vastab seega regionaal- ja
ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidele.
(4)       Maksumäärade vähendamine ei
ületa taset, mis on vajalik, et võtta arvesse Korsika tarbijate kantavaid
täiendavaid kulusid seoses transpordi ja jaotamisega.
(5)       Maksumäära lõplik tase on
kooskõlas direktiiviga 2003/96/EÜ ettenähtud alammääradega, milleks on praegu
359 eurot/1 000 l (või 35,90 eurot/hl). See kehtib ka siis, kui 1.
jaanuarist 2013 antakse samasugune luba, mis anti nõukogu 18. jaanuari
2011. aasta rakendusotsusega, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt
direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevaid
maksumäärasid,[7]
kui sellise otsuse mõju on seotud käesoleva otsuse mõjuga.
(6)       Pidades silmas nende
departemangude kaugust ja saarelist asukohta, mille suhtes vähendamist
kohaldatakse, ning maksumäära (mis on muu hulgas väga kõrge võrreldes
direktiivis 2003/96/EÜ sätestatud alammääraga) vähendamise mõõdukust, ei too
taotletud meede kaasa konkreetselt kütuse varustamisega seotud muutusi.
(7)       Sellest tulenevalt on meede
vastuvõetav siseturu nõuetekohase toimimise ja ausa konkurentsi tagamise
vajaduse seisukohast ning ei ole vastuolus liidu tervise-, keskkonna-, energia-
ja transpordipoliitikaga.
(8)       Seetõttu tuleks lubada
vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikele 2 Prantsusmaal kohaldada
vähendatud maksumäära mootorikütusena kasutatava ja Korsikal ringlusse lubatud
pliivaba bensiini suhtes kuni 31. detsembrini 2018.
(9)       Direktiivi 2003/96/EÜ artikli
19 lõikest 2 tuleneb, et kõik kõnealuse artikli alusel antavad load peavad
olema ajaliselt rangelt piiritletud.
(10)     Selleks et pakkuda
asjaomastele piirkondadele piisaval määral kindlust, tuleks luba anda kuueks
aastaks. Kuid selleks, et mitte kahjustada kehtiva õigusraamistiku tulevast
üldist arengut, on asjakohane sätestada, et kui nõukogu peaks aluslepingu
artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi energiatoodete
maksustamiseks ning antav luba ei oleks sellega kooskõlas, kaotab käesolev
otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama neid muudetud süsteemi
käsitlevaid eeskirju,
(11)     Tuleb tagada, et Prantsusmaal
oleks võimalik kohaldada kõnealust vähendamist, mida käesolev otsus käsitleb,
kaldumata kõrvale otsuse 2007/880/EÜ alusel enne 1. jaanuari 2013
kohaldatavatest õigusaktidest. Seega tuleb anda taotletud luba alates 1.
jaanuarist 2013.
(12)     Käesolev otsus ei piira liidu
riigiabi eeskirjade kohaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Prantsusmaal lubatakse kohaldada Korsikal
mootorikütusena kasutatava ja ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes
maksumäära vähendamist, mis ei ületa 1 eurot hektoliitri kohta.
Ülekompenseerimise vältimiseks ei ületa
vähendamine transpordi, ladustamise ja jaotamise lisakulusid Prantsusmaa
mandriosaga võrreldes.
Vähendatud maksumäär peab olema kooskõlas
direktiiviga 2003/96/EÜ ettenähtud kohustustega, eelkõige selle artiklis 7
sätestatud alammääradega.
Artikkel 2
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1.
jaanuarist 2013 ja selle kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2018.
Kui nõukogu peaks aluslepingu artikli 113
alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning
käesoleva otsuse artiklis 1 antud luba ei oleks sellega kooskõlas, kaotab
käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama kõnealuseid muudetud süsteemi
käsitlevaid eeskirju.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
([1])            Pliivaba
bensiini (oktaaniarvuga 95) pumbahind Korsikal 22. mail 2012 oli 1,66 eurot
liitri kohta, kusjuures keskmine hind Prantsusmaa territooriumil on 1,56 eurot
liitri kohta.
([2])            Rahvastiku
tihedus Korsikal on 35/km2, võrreldes Prantsusmaa mandriosaga, kus
rahvastiku tihedus on 94/km2.
([3])            Selle
määra puhul võetakse arvesse vähendamist, mida kohaldati Korsikal nõukogu 17. jaanuari
2011. aasta otsusega 2011/38/EÜ.
([4])            Komisjoni
määrus (EÜ) nr 800/2008/EÜ, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja
88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga
kokkusobivaks, ELT L 214, 9.8.2008, lk. 3.
([5])            ELT L 283,
31.10.2003, lk 51.
([6])            ELT L 346,
29.12.2007, lk 15.
([7])            ELT L 19,
22.1.2011, lk 13.