               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.7.2019
            COM(2019) 294 final
            2019/0140(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus seoses ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõuga: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus võetav seisukoht seoses ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõu „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“ kavandatava vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitlev soovituse eelnõu

               Ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõu: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“ (edaspidi „soovituse eelnõu“) on töötanud välja OECD ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühm, mis on OECD avaliku halduse komitee kõrgetasemelise riskifoorumi allorgan, tuginedes kuus aastat kestnud analüüsile ja ekspertidega konsulteerimisele, mille käigus tehti kindlaks peamised probleemid, mis muudavad vabakaubanduspiirkonnad ebaseadusliku kaubanduse suhtes vastuvõtlikuks.

               Soovituse eelnõu peamine eesmärk on suurendada vabakaubanduspiirkondades läbipaistvust, et kuritegelikud organisatsioonid ei saaks neid ära kasutada. Selle saavutamiseks kutsutakse soovituse eelnõus OECD liikmeid ja mitteliikmeid üles järgmisele: i) tagada vabakaubanduspiirkondade piisav järelevalve ja kontroll; ning ii) julgustada vabakaubanduspiirkondi järgima puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendit, mis on esitatud soovituse eelnõu lisas ja mis on selle lahutamatu osa.

               Soovituse eelnõu esimese sambana esitatakse valdkonnad, kus liitunud riike kutsutakse üles võtma täiendavaid meetmeid, sealhulgas rahvusvahelise koostöö kaudu, et suurendada nende jurisdiktsiooni kuuluvate vabakaubanduspiirkondade järelevalvet ja kontrolli. Sellised meetmed hõlmavad vabakaubanduspiirkondade õiguslikku raamistikku, mis võimaldab pädevatel asutustel teostada tõhusaid kohapealseid uurimisi või inspektsioone ning tagada vabakaubanduspiirkonnas kohaldatavate keeldude ja piirangute järgimist. Soovituse eelnõu eesmärk on ka suurendada statistiliste koondandmete kättesaadavust vabakaubanduspiirkonda sisenevate ja sealt väljuvate kaupade kohta nende tariifse klassifitseerimise alusel.

               Soovituse eelnõu teise samba raames kutsutakse liitunud riike üles võtma meetmeid, et julgustada vabakaubanduspiirkonnas tegutsevaid ettevõtjaid tegevusjuhendit vabatahtlikult järgima. Sellised meetmed võivad hõlmata nõudeid  eiravatest vabakaubanduspiirkondadest saabuvate saadetiste rangemat kontrollimist. Nõuete järgimist hinnatakse ja jälgitakse mehhanismi abil, mis töötatakse välja pärast soovituse eelnõu vastuvõtmist. Praktikas tähendab tegevusjuhend, et vabakaubanduspiirkonnad teostavad järelevalvet oma piirkonnas asuvate ettevõtjate üle, teevad tolliga koostööd ja soodustavad uurimistööks vajaliku teabe kättesaadavust. Selle eesmärk on suurendada vastutust ja luua võrdsed võimalused, vähendades positiivse lõpptulemusena ebaseaduslikku kaubandust.

               2.2.OECD nõukogu ja OECD avaliku halduse komitee

               OECD nõukogu on OECD otsuseid tegev organ. See koosneb iga liikmesriigi ühest esindajast ja Euroopa Komisjoni esindajast. Kõnealune nõukogu kohtub korrapäraselt OECD alaliste esindajate tasandil ning otsused võetakse vastu konsensuse alusel. Koosolekuid juhatab OECD peasekretär. 23 Euroopa Liidu liikmesriiki on OECD liikmesriigid ja neil on seega OECD nõukogus hääleõigus. Liit ei ole OECD liige ja seetõttu ei ole tal õigust hääletada, kui OECD nõukogu võtab vastu õigusakte. OECD avaliku halduse komitee toimib OECD nõukogu antud mandaadi alusel. Kui Euroopa Komisjon väljendab käesoleva nõukogu otsuse alusel liidu seisukohta OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus, on OECD liikmeks olevatel liidu liikmesriikidel õigus kasutada oma hääleõigust, et võtta ühiselt tegutsedes liidu nimel seisukoht.

               2.3.OECD nõukogu kavandatav akt

               Soovituse eelnõu tekst, mis on OECD õiguslikult mittesiduv instrument, vormistati 29. märtsil 2019 OECD ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühma juhtkomitee poolt ning see esitati OECD avaliku halduse komiteele arutamiseks 16. aprilli 2019. aasta istungil. Käesoleva nõukogu otsuse jõustumisel esitatakse soovituse eelnõu OECD avaliku halduse komiteele heakskiitmiseks kirjaliku menetluse teel. Kui viimane soovituse heaks kiidab, esitatakse soovituse eelnõu vastuvõtmiseks OECD nõukogule.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liit osaleb aktiivselt võitluses ebaseadusliku kaubanduse vastu, sealhulgas liidu tolliseadustikus sisalduvate sätete ja tollis intellektuaalomandi õiguskaitse tagamist käsitlevate eeskirjade kaudu.

               Viimastel aastakümnetel on paljud maailma riigid loonud vabakaubanduspiirkondi majandusarengu edendamiseks. Need arengud on olnud kiiremad kui standardite ja eeskirjade vastuvõtmine, mis reguleeriksid tõhusat järelevalvet tegevuse üle mõne riigi vabakaubanduspiirkondades. Selle tulemusena on kuritegelikud võrgustikud leidnud võimalusi järelevalve puudujääkide ärakasutamiseks teatavates vabakaubanduspiirkondades, et siseturgudele smugeldada või ümber suunata ebaseaduslikke tooteid, luua võlts- ja salakauba tootmisrajatisi, tegeleda ebaseaduslike kaupade transiidiga ja hõlbustada ebaseaduslike teenuste osutamist. Mõnes riigis käsitletakse vabakaubanduspiirkondi kõigil juhtudel nii, nagu need oleksid väljaspool riigi tolliterritooriumi. Selle tulemusena sisenevad kaubad nendesse piirkondadesse või lahkuvad sealt minimaalse tollikontrolliga.

               Nende probleemide lahendamiseks on Euroopa Komisjon teinud tihedat koostööd OECD ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühmaga, et töötada välja suunised, mis aitavad valitsustel ja poliitikakujundajatel vähendada ja tõkestada vabakaubanduspiirkondades ja nende kaudu toimuvat ebaseaduslikku kaubandust. Välja töötatud soovituse eelnõuga nähakse ette meetmed läbipaistvuse suurendamiseks, puhta ja õiglase kaubanduse edendamiseks vabakaubanduspiirkondades ning nende muutmiseks ebaatraktiivseks kuritegelike organisatsioonide jaoks, kes neid praegu ära kasutavad.

               Arvestades asjaolu, et ebaseaduslikul kaubandusel on ulatuslik negatiivne majanduslik, sotsiaalne, keskkonnaalane ja isegi poliitiline mõju, annaks liidu toetus OECD nõukogus soovituse eelnõu vastuvõtmiseks jõulise positiivse sõnumi nii teistele OECD liikmetele kui ka mitteliikmetele.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“. Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia kuuluvad ka aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“.

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               OECD nõukogu on organ, mis on loodud lepinguga, nimelt OECD konventsiooniga. Kuigi liit ei ole OECD liige, osaleb Euroopa Komisjoni esindaja OECD nõukogu istungitel ja väljendab liidu seisukohta. Liidu pädevusse kuuluvates küsimustes väljendatakse liidu seisukohta nõukogu otsuse alusel ja OECD liikmeks olevatel liidu liikmesriikidel on õigus kasutada oma hääleõigust, et võtta ühiselt tegutsedes liidu nimel seisukoht.

               Soovituse eelnõu, mille OECD nõukogu võib vastu võtta pärast OECD avaliku halduse komitee heakskiitu, võib mõjutada liikmesriikide tolliasutuste riskianalüüsi, mille liikmesriikide tolliasutused viisid läbi vastavalt määrusele (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) koos tollialase riskijuhtimisraamistikuga. Selle põhjuseks on asjaolu, et tegevusjuhendi rikkumine on riskinäitaja, mida liikmesriikide tolliasutused võivad kasutada kaalutlusõiguse piires, et valida kaupu või ettevõtjaid tollikontrolliks, kui on tegemist saadetistega, mis saabuvad asjaomase vabakaubanduspiirkonna kaudu või on sealt läbi veetud. Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on pelgalt kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna puhul vajalik õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga. Nagu on sätestatud soovituse eelnõu lõikes 1, on see koostatud selleks, et aidata valitsustel ja poliitikakujundajatel vähendada ja tõkestada vabakaubanduspiirkondades ja nende kaudu toimuvat ebaseaduslikku kaubandust. Sellest tulenevalt on soovituse eelnõu eesmärk edendada ja kaitsta seaduslikku kaubandust ELi toimimise lepingu artikli 207 tähenduses.

               4.3.Järeldus

               Seetõttu on vaja nõukogu otsust, mis põhineb ELi toimimise lepingu artiklil 207 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, et määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus. Kui Euroopa Komisjon väljendab käesoleva nõukogu otsuse alusel liidu seisukohta OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus, on OECD liikmeks olevatel liidu liikmesriikidel õigus kasutada oma hääleõigust, et võtta ühiselt tegutsedes liidu nimel seisukoht.

               2019/0140 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus seoses ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõuga: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rahvusvahelised standardid on olulised võrdsete tingimuste ja seadusliku kaubanduse edendamiseks terves maailmas. Kõnealused standardid peaksid sisaldama juhiseid, mis aitavad valitsustel ja poliitikakujundajatel vähendada ja tõkestada vabakaubanduspiirkondades ja nende kaudu toimuvat ebaseaduslikku kaubandust, nagu juhised, mis sisalduvad OECD ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitlevas soovituse eelnõus: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“ (edaspidi „soovituse eelnõu“).

               (2)Soovituse eelnõu üle on peetud põhjalikke arutelusid OECD ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühmas, mis on OECD avaliku halduse komitee kõrgetasemelise riskifoorumi allorgan, tuginedes kuus aastat kestnud analüüsile ja ekspertidega (sealhulgas WCO ja WTO) konsulteerimisele.

               (3)Soovituse eelnõu esitatakse eeldatavasti kõigepealt OECD avaliku halduse komiteele heakskiitmiseks ja seejärel OECD nõukogule vastuvõtmiseks.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, kuna soovituse eelnõu võib mõjutada liikmesriikide tolliasutuste riskianalüüsi, mis viidi läbivastavalt määrusele (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) koos tollialase riskijuhtimisraamistikuga. Selle põhjuseks on asjaolu, et tegevusjuhendi rikkumine on riskinäitaja, mida liikmesriikide tolliasutused võivad kasutada kaalutlusõiguse piires, et valida kaupu või ettevõtjaid tollikontrolliks, kui on tegemist saadetistega, mis saabuvad asjaomase vabakaubanduspiirkonna kaudu või on sealt läbi veetud. Ebaseaduslikul kaubandusel on ulatuslik negatiivne majanduslik, sotsiaalne, keskkonnaalane ja isegi poliitiline mõju ning on ülimalt oluline, et liit toetaks soovituse eelnõu vastuvõtmist OECD nõukogus.

               (5)OECD nõukogu on organ, mis on loodud lepinguga, nimelt OECD konventsiooniga. 23 Euroopa Liidu liikmesriiki on OECD liikmesriigid ja neil on OECD nõukogus hääleõigus. Liit ei ole OECD liige ja seetõttu ei ole tal õigust hääletada, kui OECD nõukogu võtab vastu õigusakte. Kui Euroopa Komisjon väljendab liidu seisukohta OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus, peaksid OECD liikmeks olevad liidu liikmesriigid kasutama oma hääleõigust, et võtta ühiselt tegutsedes ja kooskõlas liidu seisukohaga liidu nimel seisukoht.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus võetav seisukoht seoses läbipaistvuse suurendamisega vabakaubanduspiirkondades põhineb ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõul „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Väiksemaid muudatusi soovituse eelnõus võivad liidu esindajad OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus kokku leppida ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 nimetatud seisukoha võtavad ühiselt tegutsedes liidu liikmesriigid, kes on OECD liikmed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.7.2019
            COM(2019) 294 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel OECD avaliku halduse komitees ja OECD nõukogus seoses ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõuga: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“

               LIIDE

               Ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemist käsitlev soovitus: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“

               1.Käesolevas dokumendis esitatakse ebaseadusliku kauplemise vastu võitlemist käsitleva soovituse eelnõu: „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“ (edaspidi „soovituse eelnõu“), mis on esitatud lisas ja mille on töötanud välja ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühm (edaspidi „rakkerühm“),
                  1
                mis on OECD avaliku halduse komitee kõrgetasemelise riskifoorumi (edaspidi „riskifoorum“) allorgan. Soovituse eesmärk on aidata valitsustel ja poliitikakujundajatel vähendada ja tõkestada vabakaubanduspiirkondades ja nende kaudu toimuvat ebaseaduslikku kaubandust.

               2.OECD on välja töötanud ulatuslikud uuringud ebaseadusliku kaubanduse kohta temaatiliste uuringute ja riikide andmete võrdlemise kujul, et paremini mõista ja kaardistada ebaseaduslikke turge. Vastavad järeldused moodustavad tõendibaasi, mis on eri sektoreid hõlmava riskijuhtimispoliitika aluseks.

               3.Nagu on ette nähtud avaliku halduse komitee töö- ja eelarveprogrammis 2017–2018 [GOV/PGC(2016)9/FINAL], koostas OECD koostöös Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ametiga (EUIPO) töö, milles analüüsitakse võltsitud kaupade piiriüleseid kaubateid ja eri liiki ebaseaduslikke kaupu.  Analüüsis on kindlaks tehtud mitmed poliitikalüngad, millest üks on vabakaubanduspiirkonnad, mille puhul on võimalik tugevdada järelevalvet ja tõhustada riske arvesse võtvaid õiguskaitsetavasid. Ministrite nõukogu 2017. aasta avalduses tervitati OECD ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühma edasist tööd ning tunnistati vajadust rahvusvahelise koostöö ja partnerluse järele, et võidelda rahvusvahelise korruptsiooni ja ebaseadusliku kaubanduse vastu
                  2
               .

               Soovituse eelnõu koostamise põhjendus

               4.Viimastel aastakümnetel on vabakaubanduspiirkondi loodud rekordiline arv, et meelitada ligi uusi äri- ja välisinvesteeringuid. Eesmärk on lihtsustada kaubandust ja soodustada majanduskasvu, kaotades tariifid, kvoodid ja muud maksud ning vähendades bürokraatlikke nõudeid, sealhulgas teatavaid tolliprotseduure ja avalikustamisnõudeid. Vabakaubanduspiirkondade ulatus ja laad on riigiti erinev, sõltudes seal kehtivast režiimist ja toimuvate tegevuste liigist, ning neid kirjeldatakse mitmete nimedega, nagu vabatsoonid, ettevõtluspiirkonnad, eksportkauba tootmise eritsoonid, erimajanduspiirkonnad, rahvusvahelised kaubandustsoonid jne. Vabakaubanduspiirkondade leviku tõttu globaliseerumise dünaamilises kontekstis on nad omandanud paljude riikide ja juhtivate tootjate jaoks ettevõtluses keskse tähtsuse.

               5.Need arengud on olnud kiiremad kui standardite ja eeskirjade vastuvõtmine, mis reguleeriksid tõhusat järelevalvet tegevuse üle mõne riigi vabakaubanduspiirkondades. Selle tulemusena on kuritegelikud võrgustikud leidnud võimalusi järelevalve puudujääkide ärakasutamiseks teatavates vabakaubanduspiirkondades, et siseturule smugeldada või ümber suunata ebaseaduslikke tooteid, luua võlts- ja salakauba tootmisrajatisi, tegeleda ebaseaduslike kaupade transiidiga ja hõlbustada ebaseaduslike teenuste osutamist. Mõnes riigis käsitletakse vabakaubanduspiirkondi kõigil juhtudel nii, nagu need oleksid väljaspool riigi tolliterritooriumi, mille tulemusena sisenevad kaubad nendesse piirkondadesse või lahkuvad sealt minimaalse tollikontrolliga. Kuigi vabakaubanduspiirkonna rajamise tingimused on reguleeritud, on tollikontrolli või sekkumiste ulatus sageli ebapiisav või puudub üldse. Isegi kui õigusaktid annavad tolliasutustele konkreetse pädevuse vabakaubanduspiirkonda kontrollida, võib nende täitmine olla nõrk.

               6.Paljud vabakaubanduspiirkonnad toodavad kohalikule majandusele kasu, kuid on olemas kindlaid tõendeid selle kohta, et nende kaudu levivad ebaseaduslikud kaubavood (nt võltsingud, elusloodus, relvad jne). OECD analüüsis leiti positiivne korrelatsioon vabakaubanduspiirkonna suuruse (tööhõive ja seal asutatud ettevõtted) ning võltsingutega ebaseadusliku kauplemise väärtuse vahel. Mõned vabakaubanduspiirkonnad on peamised ümberlaadimiskohad ebaseaduslike kaupade jaoks, mis on ümberpakendatud või -märgistatud nende päritolukoha varjamiseks ja seaduslikku tarneahelasse tungimiseks.

               7.Ministrite nõukogu 2017. aasta kohtumisel tunnistasid ministrid, et rahvusvahelise korruptsiooni ja ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemiseks on vaja rahvusvahelist koostööd ja partnerlust, tugevdades muu hulgas olemasolevate standardite rakendamist, ning tervitati OECD edasist tööd ebaseadusliku kaubanduse valdkonnas, sealhulgas ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühma kaudu.

               8.Nende probleemide lahendamiseks ja ministrite üleskutsele vastamiseks on rakkerühm töötanud välja OECD nõukogu soovituse eelnõu, milles pakutakse välja meetmed vabakaubanduspiirkondade läbipaistvuse suurendamiseks, et vähendada nende kuritahtlikku kasutamist ja muuta need vähem atraktiivseks kuritegelike organisatsioonide jaoks, kes neid praegu ära kasutavad.

               9.Soovituse eelnõu põhineb OECD kuus aastat kestnud analüüsil ja ekspertidega konsulteerimisel, eelkõige järgmisel.

               10.Rakkerühma kohtumised õiguskaitsega seotud probleemides, mida vabakaubanduspiirkonnad põhjustavad erinevatel ebaseaduslikel turgudel, ning kaks ühist seminari erinevate valitsustevaheliste organisatsioonidega. Esimene seminar korraldati Maailma Tolliorganisatsiooniga (WCO) 2016. aasta novembris Brüsselis ja teine EUIPOga 2017. aasta septembris Alicantes.

               11.OECD aruanne „Juhtimisraamistikud ebaseadusliku kaubanduse valdkonnas“, milles muu hulgas kajastuvad nende arutelude põhisuunad,
                  3
                samuti OECD ja EUIPO 2018. aasta märtsis avaldatud aruanne „Võltsitud kaupade kaubandus ja vabakaubanduspiirkonnad“,
                  4
                milles leiti statistiline korrelatsioon vabakaubanduspiirkonna suuruse (seal asutatud ettevõtete ja töötajate arv ning panus ekspordiväärtusse) ning konkreetsest jurisdiktsioonist saabuvate võltsitud kaupade väärtuse vahel.

               12.Analüüsis tehti kindlaks peamised probleemid, mis muudavad vabakaubanduspiirkonnad ebaseadusliku kaubanduse suhtes vastuvõtlikuks.

               ·Vabakaubanduspiirkonnas ei pruugi olla õiguskaitseasutuste piisavat järelevalvet, mis on tingitud sagedasest väärarusaamast, et vabakaubanduspiirkonnas asuvad ettevõtjad tegutsevad väljaspool riigi territooriumi jurisdiktsiooni. See viib eksliku arvamuseni, et liikmesriikide õiguskaitse- ja tolliasutustel ei ole õigust pääseda ligi vabakaubanduspiirkonnas tegutsevate ettevõtjate ruumidele ja teabele.

               ·Isegi riikides, kus suhtutakse korrektselt kohaliku tolli ja muu õiguskaitseasutuse juurdepääsuõigusesse, on stiimul vabakaubanduspiirkonnas toimuva tegevuse ja seal kaupade ümberlaadimiste järelevalveks väike, välja arvatud juhul, kui sealt lekib ebaseaduslikku kaubandust piisavalt siseturule.

               13.Vabakaubanduspiirkonda saab kergesti sisse tuua suuri sularahakoguseid, deklareerides, et seda on vaja sees toimuvateks jaemüügitehinguteks, kuid puudub ametlik kontrolliprotsess, mis kinnitaks selle lõppkasutust seaduslikeks tehinguteks. Lisaks takistab pädevate asutuste elektrooniliste lastijälgimissüsteemide vähene integreeritus õigeaegse riskianalüüsi tegemist.

               14.Kuigi mõningad tõendid vabakaubandusepiirkondade kasutamise kohta ebaseaduslikuks kaubanduseks on toonud mõned neist rahvusvahelise tähelepanu keskmesse, on teadlikkus vabakaubanduspiirkonnast tulenevate riskide kohta endiselt suhteliselt väike.

               15.Ekspertide kohtumised ja arutlused, OECD hiljutised väljaanded vabakaubanduspiirkondade kohta ja varasemad OECD aruanded
                  5
                kinnitavad järeldust, et seire, järelevalve ja läbipaistvuse puudumine paljudes vabakaubanduspiirkondades toimuva tegevuse üle võimaldab ebaseaduslike kaupade tootmist, liikumist, ladustamist ja salakaubavedu. Need kaalukad järeldused toetasid ministrite üleskutset 2017. aasta kohtumisel, et OECD võtaks koordineeritud rahvusvahelised meetmed, et suurendada vabakaubanduspiirkondade läbipaistvust ja vähendada seeläbi nende kasutamist ebaseadusliku kaubanduse kanalina.

               Soovituse eelnõu koostamise protsess

               16.Riskifoorumi kohtumisel 2017. aasta detsembris lepiti kokku, et rakkerühm peaks töötama välja suuniste kavandi, mis käsitleb võitlust ebaseadusliku kaubanduse vastu, et edendada OECD eesmärki kehtestada ülemaailmsed standardid ja tagada võrdsed tingimused globaliseerumiseks. Kavandatud meetmete eesmärk on tugevdada õiguskaitseasutuste suutlikkust võtta tõhusaid meetmeid ja vähendada vabakaubanduspiirkondade atraktiivsust kuritegelike ettevõtjate jaoks.

               17.Esimeses ebaseaduslikus kauplemise vastu võitlemist käsitlevas suuniste kavandis:  „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“ projekti arutati ja kommenteeriti rakkerühma koosolekul 2018. aasta märtsis [GOV/PGC/HLRF/TFCIT(2018)1] käsitleti ka rahapesuvastase töökonna, Maailma Tolliorganisatsiooni ja Maailma Kaubandusorganisatsiooni kirjalikke vastuseid.

               18.Avaliku halduse komiteed teavitati protsessist 57. koosolekul 12. aprillil 2018 ja neid kutsuti üles kommenteerima poliitikavariante, et tugevdada juhtimisraamistikke ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemiseks, sealhulgas kaasava konsulteerimisprotsessi kaudu. Avaliku halduse komitee nõustus panema  suuniste kavandi ka avalikule konsultatsioonile [GOV/PGC/A(2018)1].

               19.Pärast seda, kui riskifoorumi ja rakkerühma täiendavad märkused olid sisse viidud, algatati veebipõhine avalik konsultatsioon 8. juulil 2018 ja see kestis kuni 3. septembrini 2018. Konsultatsioon oli avatud kõikidele sidusrühmadele ja  tagasisidet saadi muu hulgas OECD liikmetele ja mitteliikmetelt, vabakaubanduspiirkonnas tegutsevatelt ettevõtjatelt, nende ühendustelt, vahendajatelt (sealhulgas kaubasaatjad, ekspediitorid ja kullerid) ning vabakaubanduspiirkonnas asutatud või neid oma tarneahelates kasutatavatelt majandusharudelt. Avalikus konsultatsioonis osales üle 200 sidusrühma ning neilt laekus kirjalikke märkusi peaaegu 100 lehekülje jagu.

               20.Lisaks esitati suuniste kavand18. juunil 2018 märkuste esitamiseks kaubanduskomisjoni töörühmale ning sisekonsultatsioonid toimusid majanduspoliitika komitee, kaubanduskomitee, rahvusvahelistes äritehingutes altkäemaksuga võitlemise töörühma ning läbipaistvuse ja teabevahetuse ülemaailmse foorumi sekretariaadiga. Samuti konsulteeriti rahapesuvastase töökonna sekretariaadiga. Saadi väärtuslikku teavet, mis aitas tugevdada suuniste kavandi kooskõla ja sidusust juba olemasolevate vahenditega.

               21.Pärast avaliku konsultatsiooni ning teiste OECD organite ja sekretariaadi kõigi asjakohaste ja oluliste märkuste lisamist saadeti muudetud kavand tagasi rakkerühmale (ja riskifoorumile) soovituse eelnõuna. Selles etapis tõstatasid teatavad delegatsioonid mitu küsimust, sealhulgas, kuidas kõige paremini jälgida, kas vabakaubanduspiirkond on kooskõlas puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendiga. Nende küsimustega tegeleti ja selle tulemuseks on lisas esitatud eelnõu tekst, mis ei sisalda erisätet vastavuse kontrollimise kohta, kuid mis sisaldab avaldust kavatsuse kohta töötada välja selged vahendid vastavuse kontrollimiseks ühe aasta jooksul pärast soovituse vastuvõtmist.

               22.Läbivaadatud soovituse eelnõu esitatakse käesolevaga rakkerühmale heakskiitmiseks ja riskifoorumile edastamiseks, pärast mida edastatakse see heakskiidu saamiseks avaliku halduse komiteele ja lõpuks täitevkomitee kaudu nõukogule vastuvõtmiseks.

               Soovituse eelnõu eesmärk ja kohaldamisala

               23.Soovituse eelnõu eesmärk on tagada vabakaubanduspiirkondade läbipaistvus ja see moodustab osa ulatuslikumast jõupingutusest võidelda ebaseadusliku kaubanduse vastu. Ebaseaduslikul kaubandusel on ulatuslik negatiivne majanduslik, sotsiaalne, keskkonnaalane ja isegi poliitiline mõju ning tervikuna on see kestlikule arengule hävitav. See õõnestab head valitsemistava, usaldust valitsuse ja õigusriigi vastu ning võib ohustada poliitilist stabiilsust, kuna sellised ettevõtjad juhivad soovimatu tähelepanu kõrvale, et kaitsta oma ebaseaduslikku turuosa.

               24.Soovituse eelnõu laiem eesmärk on kehtestada aja jooksul selged ootused seoses tõhusa poliitikaga, millega võidelda ebaseadusliku kaubanduse vastu. Üleilmastumise suhtes kohaldatavate ühiste standardite eesmärk on tagada, et selle kasu saaks täielikult jagada, samal ajal kui kahjusid vähendatakse nii palju kui võimalik. See eeldab, et riigid teeksid koostööd ja investeeriksid sobiva institutsioonilise suutlikkuse arendamisse
                  6
               .

               25.Soovituse eelnõus kutsutakse sellega liitunud liikmeid ja mitteliikmeid (liitunud) julgustama vabakaubanduspiirkondi vastu võtma puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendi (esitatud soovituse eelnõu liites), teadmisel, et sätete järgimist hinnatakse ja jälgitakse mehhanismi (diagnostikavahend) abil, mis luuakse ühe aasta jooksul pärast soovituse eelnõu vastuvõtmist. Eesmärk on tagada soovituse eelnõu mõju ja edendada läbipaistvust tõhusal viisil, et vabakaubanduspiirkond teostaks järelevalvet seal asuvate ettevõtjate üle ja teeks koostööd pädevate riigiasutustega. Vabakaubanduspiirkond peaks aitama kaasa uurimiseks kasuliku teabe kättesaadavusele ning tooma kaasa vastutuse ja võrdsed võimalused, vähendades lõpptulemusena ebaseaduslikku kaubandust.

               26.Soovituse eelnõus pakutakse välja kahetine lähenemisviis, mille puhul käsitletakse mõõtmeid, mis on asjakohased vabakaubanduspiirkonna hea valitsemistava kõigi sidusrühmade jaoks, sealhulgas tolliasutused ning vajaduse korral õiguskaitseasutused laiemalt (mis võivad hõlmata keskkonnakuritegusid reguleerivaid asutusi, maksuasutusi ja teisi), vabakaubanduspiirkonnad, seal asuvad ettevõtjad ja kodanikuühiskond.

               27.Soovituse eelnõu eesmärk on toetada liitunuid ja anda kasulikke juhiseid, kuidas lahendada probleeme ja teha kindlaks head tavad, mis on seotud ebaseadusliku kaubanduse vähendamisega. Vabakaubanduspiirkonnas ebaseadusliku kaubanduse vähendamiseks peavad liitunud investeerima meetmetesse ja koostöösse, et tõhustada vabakaubanduspiirkondade järelevalvet ja kontrolli, kui neid kuritarvitatakse ebaseadusliku kaubanduse eesmärgil. Seetõttu käsitletakse soovituses peamisi vajadusi, mis on konkreetselt kindlaks määratud OECD uuringutes, sealhulgas järgmist.

               ·Riiklike õigus- ja täitevasutuste vaheline kooskõlastatud rahvusvaheline jõupingutus, et tagada õiguskaitse- ja tolliametnikele sõnaselgelt õigus viia kooskõlas siseriikliku õigusega läbi tulemuslikke kohapealseid uurimisi, kontrolle või inspekteerimisi ilma eelnevalt ette teatamata või kohtu loata igal ajal ja mis tahes vabakaubanduspiirkonnas, et lihtsustada kohaldatava õiguse, regulatsiooni või poliitiliste juhiste haldamist.

               ·Rahvusvaheline koostöö stiimulite loomiseks kohalikele ametiasutustele, et nad saaksid vabakaubanduspiirkondade üle rakendada suuremat valvsust ja kontrolli, kuna negatiivsed välismõjud nende omamaisel turul ei ole piisavad, et motiveerida meetmeid, mis leevendavad ebaseadusliku kaubandusega seotud riske.

               ·Poliitilise tahte loomine probleemide lahendamiseks.

               Rakendamise, levitamise ja mitteliikmete liitumise järelevalve

               28.Soovituse eelnõus antakse avaliku halduse komiteele ülesandeks:

               ·Kasutada ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemise rakkerühma teabe vahetamise foorumina ja vabatahtlike vastastikuste eksperdihindamiste läbiviimiseks seoses käesoleva soovituse rakendamisega. See võib toimuda näiteks sidusrühmade kaasamise kaudu, et suurendada teadlikkust ebaseadusliku kaubanduse riski kohta konkreetse vabakaubanduspiirkonna puhul, arutada vastavust puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendile ning võrrelda ja uurida ebaseaduslike kaubanduse riskide vähendamise ja tõkestamise kogemusi ja tavasid.

               ·Kehtestada mehhanism (diagnostikavahend), mille abil hinnata vabakaubanduspiirkondade tulemuslikkust ja vastavust puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendile. Mehhanism luuakse ühe aasta jooksul alates soovituse vastuvõtmisest mitmeid sidusrühmi hõlmava protsessi kaudu, mida juhib rakkerühm riskifoorumi ja avaliku halduse komitee egiidi all.

               ·Töötada välja vahendid, et toetada liitunuid soovituse rakendamisel, sealhulgas vabakaubanduspiirkondade julgustamine puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendiga vastavuses olemiseks ühe aasta jooksul alates soovituse vastuvõtmisest: mitmeid sidusrühmi hõlmava protsessi kaudu, mida juhib rakkerühm riskifoorumi ja avaliku halduse komitee egiidi all, töötatakse välja vahendid, et aidata liitunuid ja vabakaubanduspiirkondi praktilise rakendamise osas, sealhulgas seoses vastavusega puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendile. Nende vahendite hulka kuuluks vabakaubanduspiirkondade riskihindamise mudeli väljatöötamine ettevõtjatele, et hinnata hea valitsemistava terviklikkust ja asjakohasust erinevates vabakaubanduspiirkondades mitmete võrdlusalustega. See hõlmaks ka konkreetsete näidetega illustreeritud heade tavade kogu ning samuti võiks arendada mitmeid sidusrühmi hõlmava koostöö platvorme, et järk-järgult kaotada poliitika, juhtimise ja täitmise tagamisega seotud lüngad.

               ·Jälgida käesoleva soovituse rakendamist ja esitada selle kohta nõukogule aruanne hiljemalt viis aastat pärast selle vastuvõtmist ning pärast seda vähemalt iga kümne aasta järel: kõnealuses aruandes hinnatakse soovituse eelnõu asjakohasust ja mõju, et tagada selle ajakohasus, ja vajaduse korral tehakse kindlaks läbivaatamise vajalikkus. Aruanne tugineb häid tavasid käsitlevale teabele, mis on saadud töövahendite väljatöötamise käigus, avaliku halduse komitees ja selle asjaomastes allorganites soovituse eelnõu rakendamise teemal toimunud aruteludel ning teabevahetusest mitut sidusrühma hõlmavate koostööplatvormide kaudu, kust saadakse ainest avaliku halduse komitee ja selle allorganite tööle kõnealuses küsimuses.

               29.Soovituse eelnõus kutsutakse peasekretäri ja liitunuid üles seda aruannet levitama. Kui soovitus on vastu võetud, avaldatakse see

                  OECD õiguslike vahendite veebikogumikus

               . Soovituse eelnõu teksti sisaldav brošüür koos asjakohase taustateabega on kättesaadav PDF-formaadis, et hõlbustada teabe levitamist. Sekretariaat jagab soovituse eelnõu asjaomaste ministeeriumide, parlamendirühmade, tööstusliitude, kutseorganisatsioonide kohtumiste ning teadlaste ja ekspertide võrgustike kaudu.

               30.Soovituse eelnõuga võivad liituda ka mitteliikmed. Liitumine tähendab, et liitunu on poliitiliselt pühendunud soovituse eelnõus sätestatud põhimõtete järgimisele. Huvitatud mitteliikmete liitumine soovituse eelnõuga saadaks sõnumi, et nad võivad mängida ennetavat rolli võitluses ebaseadusliku kaubanduse vastu ning aidata kaasa võrdsete võimaluste loomisele kogu maailmas. Mitteliikmetest liitunud kaasatakse tegevustesse, millega toetatakse ja jälgitakse soovituse rakendamist.

               LIIDE

               Nõukogu soovituse eelnõu:
                  „Läbipaistvuse suurendamine vabakaubanduspiirkondades“

               NÕUKOGU,

               võttes arvesse Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni käsitleva 14. detsembri 1960. aasta konventsiooni artikli 5 punkti b;

               võttes arvesse

                  nõukogu soovitust, mis käsitleb maksuhaldurite ja muude õiguskaitseasutuste vahelist koostööd seoses raskete kuritegude vastu võitlemisega

               , [OECD/LEGAL/0384];

               võttes arvesse nõukogu soovitust pestitsiidide ebaseadusliku kaubanduse kohta  [

                  OECD/LEGAL/0446

               ];

               võttes arvesse rahapesuvastase töökonna 2012. aasta soovitusi, 1994. aasta WTO intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingut ja 2017. aasta WTO kaubanduse lihtsustamise lepingut;

               VÕTTES TEADMISEKS tolliprotseduuride ja -kontrolli põhimõtteid, mis on sätestatud WCO läbivaadatud Kyoto konventsiooni D lisa 2. peatükis („Vabatsoonid“);

               TUNNISTADES, et ebaseaduslik kaubandus toimub maailmamajanduse varjus ning üha osavamaks muutuvad smugeldajad tegelevad mitmesuguste keelatud kaupade ja teenustega, sealhulgas võltsingutega;

               TUNNISTADES, et ebaseaduslik kaubandus ja kuritegelikud võrgustikud on kogu maailmas kasvav julgeolekuprobleem ning et nad kujutavad endast ohtu kogukondadele ja ühiskonnale tervikuna, võimaldades tulusate kuritegelike ettevõtete loomist, terrorismi rahastamist ning suuremat ebastabiilsust ja vägivalda kogu maailmas;

               TUNNISTADES, et on kehtestatud erinevad rahvusvahelised standardid, et keelustada või reguleerida erinevaid ebaseadusliku kaubanduse valdkondi, sealhulgas inim- ja uimastikaubandus ning võltsingute, ohustatud ja ebaseaduslikult saadud looma- ja taimeliikide, antiikesemete ja tavarelvade salakaubavedu; ning edendada ebaseadusliku kaubanduse tuludega võitlemiseks vajalike õiguslike, regulatiivsete ja töökorralduslike meetmete rakendamist;

               PIDADES SILMAS vajadust täiendavate ühtlustatud suuniste järele, mis annaks valitsustele tõhusad vahendid ebaseadusliku kaubanduse avastamiseks, ärahoidmiseks ja vähendamiseks, olenemata kaubast ja erinevatest ebaseaduslikest turgudest;

               TUNNISTADES vajadust võtta ennetavaid meetmeid, et vähendada ebaseaduslike kaupade ja teenuste pakkumist ja nõudlust paljudel ebaseaduslikel turgudel;

               TUNNISTADES, et vabakaubanduspiirkonnad võivad stimuleerida seaduslikku majanduskasvu ning neil on ettevõtluses keskne roll paljude riikide ja juhtivate tootjate jaoks;

               TUNNISTADES, et vabakaubanduspiirkondi puudutavad standardid, järelevalve ja muud kontrollid on küll levinud, kuid ei ole alati pidanud sammu ettevõtjate arvu ning kaupade ja teenuste ebaseadusliku kaubanduse mahu kasvuga;

               TUNNISTADES, et mõnes vabakaubanduspiirkonnas ei pruugi pädevatel asutustel olla õigeaegset füüsilist juurdepääsu ettevõtjate valdustele ning nad seisavad sageli silmitsi raskustega saada teavet vabakaubanduspiirkonnas asutatud ettevõtjate tegevuse kohta, samuti teavet, mis puudutab vabakaubanduspiirkonnast läbiveetava kauba omandiõigust, isegi kui muude asjakohaste rahvusvaheliste standardite kohaselt peaksid nad need saama;

               TÕDEDES, et mõned ettevõtjad võivad kasutada vabakaubanduspiirkonna ebapiisavat järelevalvet, kontrolli ja läbipaistvuse puudumist, et panna toime kaubanduspettus, intellektuaalomandi õiguste rikkumine, salakaubavedu, relvade leviku lihtsustamine ja kuritegelikul teel saadud tulu rahapesu;

               VÕTTES TEADMISEKS võimaluse võtta vastutusele pädevad asutused, kes aitavad kaasa või teostavad hooletut järelevalvet ettevõtjate üle, kes tegelevad ebaseaduslikku kaubandusega, mis on kahjulik inimestele, ettevõtjatele ja keskkonnale, või võimaldavad seda;

               avaliku halduse komitee ettepanekul:

               I. LEPIB KOKKU, et käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               –„vabakaubanduspiirkond“ – riigi või jurisdiktsiooni määratud piirkond, kus kaubad, mis sellesse piirkonda sisenevad, on piirkonda sisenemise hetkel tollimaksuvabad või kohaldatakse nende suhtes sisenemisel madalamaid impordi- või eksporditollimakse kui need, mida kohaldataks, kui sellised kaubad deklareeritakse vabasse ringlusse lubamiseks. Ajutiseks ladustamiseks või tolliladustamisprotseduuriks kasutatavaid rajatisi ei loeta vabakaubanduspiirkonnaks;

               –„pädevad asutused“ – muu hulgas järgmised ametiasutused (loetelu ei ole ammendav): politsei-, tolli-, fiskaal- ja turujärelevalveametnikud, kelle pädevusse kuuluvad asjaomased isikud, kohad, protsessid/menetlused või kaubad.

               II. SOOVITAB, et soovitusega liitunud liikmed ja mitteliikmed (edaspidi „liitunud“) edendaksid läbipaistvust, et hoida ära vabakaubanduspiirkonna kuritarvitamist ebaseadusliku kaubanduse kanalina.

               Selleks peaksid liitunud viisil, mis ei ole diskrimineeriv ega tekita põhjendamatuid kaubandustõkkeid:

               1.Tagama, et nende territooriumil asuva või muul viisil nende halduskontrolli all oleva vabakaubanduspiirkonna õigusraamistik:

               ·näeb ette, et pädevatel asutustel on õigus nõuda asjakohaseid andmeid, dokumente, näidiseid ja muud kauba tootmise ja liikumisega seotud teavet ning viia siseriikliku õiguse kohaselt mis tahes ajal läbi ex officio kontrolle vabakaubanduspiirkonnas ladustatud, toodetud või pakendatud toodete ja seal osutatud teenuste või toimunud tegevuste üle;

               ·võimaldab pädevatel asutustel võtta asjakohaseid meetmeid kooskõlas oma siseriikliku õigusega;

               ·annab pädevale asutusele õiguse kontrollida kaupu enne vabakaubanduspiirkonda jõudmist, selle ajal või mis tahes ajal pärast seda, kui kontrollimist peetakse vajalikuks, et hõlbustada mis tahes seaduse, määruse või juhise nõuetekohast haldamist, mille täitmist on pädev asutus volitatud tagama;

               ·annab pädevale asutusele õiguse kohaldada vabakaubanduspiirkonnas toimuva tegevuse suhtes kehtestatud keelde või piiranguid, võttes arvesse asjaomase kauba liiki või tollijärelevalve-, turvalisus- ja julgeolekunõudeid;

               ·annab pädevale asutusele õiguse keelata vabakaubanduspiirkonnas tegutsemine isikutel, kes ei suuda vajalikul määral tagada tollialaste sätete järgimist;

               ·keelab vabakaubanduspiirkonnas tegutseda juriidilistel või füüsilistel isikutel, kes on süüdi mõistetud ebaseaduslikus majandus- või finantstegevuses;

               ·tagab, et vabakaubanduspiirkonna piir ning sisse- ja väljapääsud kuuluvad pädevate asutuste järelevalve alla;

               ·tagab, et vabakaubanduspiirkonda sisenevaid ja sealt lahkuvaid kaupu, isikuid ja transpordivahendeid kontrollitakse tõhusalt;

               ·tagab, et ettevõtjad, kellel on lubatud tegutseda vabakaubanduspiirkonnas, asuvad seal füüsiliselt ning edastavad pädevatele asutustele oma tegevuses osalevate klientide andmed. Kui klient tegutseb agendi või esindajana, peaks ettevõtja teatama pädevatele asutustele ka selle isiku andmed, kelle nimel agent tegutseb;

               2.Tagama, et pädevatel asutustel on juurdepääs statistilistele koondandmetele vabakaubanduspiirkonda sisenevate ja sealt väljuvate kaupade kohta nende tariifse klassifitseerimise alusel, ning teave, mille alusel on võimalik tuvastada kauba omaniku(d).

               3.Tegema rahvusvahelisel tasandil koostööd õiguskaitsealase teabe vahetamisel ning konsulteerib pädevate asutuste ja mõjutatud majandusharudega uurimistes ja muudes õigus- või haldusmenetlustes, mis on seotud vabakaubanduspiirkonnas väärkasutusjuhtudega seoses ebaseadusliku kaubandusega. See hõlmab järgmist:

               ·finants- ja haldusteabe jagamine omal algatusel ja taotluse korral, et toetada tõendite esitamist kohtumenetluses või tagada vabakaubanduspiirkondade tõhus järelevalve ja kontroll ja seda veelgi tõhustada ning vältida vabakaubanduspiirkondade kuritarvitamist, kooskõlas siseriikliku õigusega;

               ·tollialase koostöö kehtiva korra ning muu õiguskaitsealase teabe jagamise ja avalikustamise portaalide ja protokollide parem kasutamine ja järgimine, nagu on nõutud vastastikuse tollialase abi lepingutes;

               ·koostöö ja abi vabakaubanduspiirkondades toimuva ebaseadusliku kaubanduse vastase poliitika ja tavade väljatöötamisel ja rakendamisel, sealhulgas tehniline abi, et jagada ja arendada täiustatud arvestuse pidamise süsteeme pädevate asutuste, vabakaubanduspiirkondade ja ettevõtjate jaoks.

               4.Tõhustama riigisisest asutustevahelist koostööd, sealhulgas kohustus teatada pädevatele ametiasutustele ebaseaduslikust käitumisest, asutuste vahel teabe jagamine ning muud koostöömehhanismid, nagu ühised uurimised ja juurdluskeskused.

               5.Suurendama pädevate asutuste ja erasektori sidusrühmade (nt peamised vahendajad, sealhulgas laevaagendid, ekspediitorid, tollimaaklerid, logistikaettevõtjad) teadlikkust, et mõista vabakaubanduspiirkonnas tegutsemise rolli ja ülesandeid ning sellega seotud riske.

               6.Edendama partnerlussuhteid sidusrühmade vahel, et võidelda ebaseadusliku kaubanduse vastu, mis pärineb suure riskiga vabakaubanduspiirkondadest, näiteks nendest, mis ei ole rakendanud puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendit, mis on esitatud käesoleva soovituse lisas ja moodustab selle lahutamatu osa. See hõlmab jõupingutusi, mille eesmärk on ergutada ärikogukonda, kes kasutab vabakaubanduspiirkonda või rahastab seal tegutsevaid ettevõtjaid, tegema äri või koostööd vabakaubanduspiirkondadega, mis järgivad puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendit.

               7.Jälgima vabakaubanduspiirkondade tegevust ja avaldama iga-aastased näitajad, mis aitavad hinnata ebaseadusliku kaubanduse hõlbustamise riski.

               8.Töötama välja asjakohase eelneva mittevastavuse või täitmise tagamise alane statistika, mis hõlmab vabakaubanduspiirkonna päritolustaatusega või sealt pärinevate ebaseaduslike kaupade tollis kinnipidamist ja konfiskeerimist ning kõnealuse vabakaubanduspiirkonna suhtes juba võetud täitmise tagamise meetmeid.

               9.Viima läbi sihipäraseid operatsioone seoses saadetistega, mis pärinevad suure riskiga vabakaubanduspiirkondadest, näiteks nendest, mis ei ole rakendanud puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendit.

               10.Paremini kasutama olemasolevaid või uusi rahvusvahelisi lepinguid, mis sisaldavad sätteid vastastikuse õigusabi või muude täitmise tagamise alase koostöö vormide kohta, et võidelda vabakaubanduspiirkonna kaudu toimuva ebaseadusliku kaubanduse vastu. Selliste lepingute haldamisel peaksid liitunud määrama pädevad asutused ja nende kontaktpunktid, et hõlbustada teabevahetust kõnealuste lepingute poolte pädevate asutuste vahel.

               III. SOOVITAB, et liitunud võtaksid meetmeid, et julgustada vabakaubanduspiirkondi rakendama puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendit. Selliste meetmete hulka kuuluvad muu hulgas range kontrolli teostamine selliste saadetiste üle, mis saabuvad vabakaubanduspiirkonnast, mis ei rakenda puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendit, või mille puhul on tõendeid, et need on läbinud sellise vabakaubanduspiirkonna.

               IV. SOOVITAB, et liitunud kasutaksid vajaduse korral kaubanduslepinguid, et julgustada käesolevas soovituses esitatud vabakaubanduspiirkondades toimuva ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemise põhimõtete järgimist.

               V. KUTSUB peasekretäri ja liitunuid üles käesolevat soovitust levitama.

               VI. KUTSUB mitteliitunuid üles käesolevat soovitust arvesse võtma ja sellega liituma.

               VII. TEEB avaliku halduse komitee ülesandeks ebaseadusliku kaubanduse vastu võitlemise rakkerühma kaudu:

               ·Toimida teabe vahetamise foorumina ja viia läbi vabatahtlikud vastastikused eksperdihindamised seoses käesoleva soovituse rakendamisega.

               ·Kehtestada mehhanism, mille abil hinnata ühe aasta jooksul alates soovituse vastuvõtmisest puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendi toimivust ja vabakaubanduspiirkondade vastavust sellele, ning esitada selle kohta nõukogule aruanne.

               ·Töötada ühe aasta jooksul alates soovituse vastuvõtmisest välja vahendid, et toetada liitunuid soovituse rakendamisel, sealhulgas vabakaubanduspiirkondade julgustamine puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhendi järgimiseks. ning

               ·Jälgida käesoleva soovituse rakendamist ja esitada selle kohta nõukogule aruande hiljemalt viis aastat pärast selle vastuvõtmist ning pärast seda vähemalt iga kümne aasta järel.

               LISA

               Puhaste vabakaubanduspiirkondade tegevusjuhend

               Puhtad vabakaubanduspiirkonnad:

               1.Tagavad kooskõlas siseriikliku õigusega pädevatele asutustele tingimusteta juurdepääsu, et teostada segamatud ex officio kontrollid ettevõtjate suhtes, et toetada kohaldatavate õigusnormide rikkumiste uurimist.

               2.Teavitavad pädevaid asutusi eelnevalt mis tahes tööstus-, äri- või teenustegevusest vabakaubanduspiirkonnas.

               3.Keelavad vabakaubanduspiirkonnas tegutsemise ettevõtjatel ja isikutel, kes ei suuda vajalikul määral tagada kohaldatavate tollialaste sätete järgimist.

               4.Tagavad, et vabakaubanduspiirkonnas tegutsevad ettevõtjad säilitavad üksikasjalikud digitaalsed andmed kõikide piirkonda sisenevate ja sealt väljuvate kaupade ning kõikide seal toodetud kaupade ja teenuste kohta, mis oleksid piisavad, et teada, mis on piirkonnas mis tahes ajahetkel. Digitaalsed andmed peaksid:

               ·Dokumenteerima kõigi vabakaubanduspiirkonda sisenevate ja sealt väljuvate kaupade ja teenuste müügi- ja ostutehingud ning need tuleb nõudmise korral esitada pädevatele asutustele.

               ·Säilitama täielikku ja täpset arvestust vastavalt siseriiklikele õigusaktidele kõikide äritehingute kohta, et tagada tootmis- ja koosteprotsessides kasutatavate materjalide täielik vastavus nendega seotud äritehingute mahule ja väärtusele. Digitaalseid andmeid tuleks:

               –säilitada vähemalt viis aastat;

               –teha taotluse korral pädevatele asutustele õigeaegselt kättesaadavaks;

               –säilitada pädeva asutuse nõutavas vormis, et pädev asutus saab neid kasutada riskiprofiili määramiseks.

               5.Edastavad õigeaegselt pädevatele asutustele siseriikliku õiguse kohaselt nõutavad dokumendid ja teabe, mida tuleb säilitada arvestuse pidamise nõuete kohaselt.

               6.Tagavad, et vabakaubanduspiirkonnas tegutsevad ettevõtjad peavad andma juurdepääsu oma üksikasjalikele digitaalsetele andmetele, kui seda taotlevad pädevad asutused jurisdiktsioonis, kus vabakaubanduspiirkond on loodud.

               7.Määravad spetsiaalse kontaktpunkti, kus on vajalikud oskused ja ressursid, et vastata pädevate asutuste teabenõuetele.

               8.Soodustavad elektroonilist makset mis tahes äri- või finantstehingu puhul, mida sooritavad vabakaubanduspiirkonnas tegutsevad või sealt pärinevad ettevõtjad, ning tagavad sularahatehingute jälgitavuse.

               9.Osalevad vastastikuses õppes ja dialoogis liitunutega, et lahendada nõuetele vastavusega seotud probleemid.

                     (1)

                        Ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse rakkerühm kaardistab ja mõõdab piiriülese ebaseadusliku kaubanduse mõju võltsitud kaupade, eluslooduse ja inimeste valdkonnas.

                     (2)

                        Ministrite nõukogu 2017. aasta avaldus

                     (3)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (OECD, 2018)

                     (4)

                        Trade in Counterfeit Goods and Free Trade Zones: Evidence from recent trends (OECD-EUIPO, 2018).

                     (5)

                        Why Do Countries Export Fakes? The Role of Governance Frameworks, Enforcement and Socio-economic Factors (OECD-EUIPO, 2018); Illicit Trade: Converging Criminal Networks (OECD, 2016).

                     (6)

                        Governance Frameworks to Counter Illicit Trade (OECD, 2018)


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.9.2019
            COM(2019) 414 final
            2019/0194(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi kolmandal istungil seoses kavatsusega võtta vastu otsus, milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist ja konventsiooni A lisa muutmist.

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi kolmandal istungil seoses kavatsusega võtta vastu otsus, milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist ja konventsiooni A lisa muutmist.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Minamata elavhõbedakonventsioon

               Minamata elavhõbedakonventsioon (edaspidi „konventsioon“) on peamine rahvusvaheline õigusraamistik, mille eesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda elavhõbeda ja selle ühendite inimtekkelise heite laskmise eest õhku, vette ja pinnasesse.

               Konventsioonis käsitletakse elavhõbeda kogu olelusringi alates elavhõbedamaagi kaevandamisest kuni elavhõbedajäätmete kõrvaldamiseni, sealhulgas elavhõbeda vaheladustamine, elavhõbeda segud muude ainetega, kaasa arvatud elavhõbedasulamid, milles elavhõbeda sisaldus on vähemalt 95 massiprotsenti (edaspidi „elavhõbedasegud“) ja kuus elavhõbedaühendit, sealhulgas elavhõbe(I)kloriid, elavhõbe(II)oksiid, elavhõbe(II)sulfaat, elavhõbe(II)nitraat, kinaver ja elavhõbesulfiid, välja arvatud elavhõbedajäätmed. Konventsioon jõustus 16. augustil 2017. Euroopa Liit on konventsiooni
                  1
                osaline nagu enamik liikmesriike
                  2
               .

               2.2.Konventsiooniosaliste konverents

               Konventsiooniosaliste konverents täidab talle konventsiooniga pandud ülesandeid ning konverentsi raames arutatakse ja võetakse lisameetmeid, mis võiksid olla vajalikud konventsiooni eesmärkide saavutamiseks, sealhulgas võetakse vastu asjakohaseid suunised.

               Vastavalt konventsiooni artiklile 28 ning kodukorda käsitlevale otsusele MC-1/1, mis võeti vastu konventsiooniosaliste konverentsi esimesel istungil (24.–29. september 2017), on igal konventsiooniosalisel üks hääl. Siiski on liidul kui piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonil tema pädevusse kuuluvates küsimustes nii palju hääli, kui palju tema liikmesriike on konventsiooniga ühinenud. Liit ei kasuta oma hääleõigust, kui seda kasutab tema mis tahes liikmesriik, ja vastupidi.

               2.3.Konventsiooniosaliste konverentsi kavandatav akt

               Konventsiooniosalistele kättesaadavaks tehtud teabe kohaselt on 25. novembril 2019 toimuval konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil kavas võtta vastu otsus, mille kohta esitasid kooskõlas konventsiooni artiklitega 26 ja 27 ühise ettepaneku kuus Aafrika riiki (Gabon, Tšaad, Guinea-Bissau, Botswana, Senegal ja Niger) ning milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist ja konventsiooni A lisa muutmist (edaspidi „kavandatav akt“).

               Konventsiooni A lisa I osas on esitatud selliste elavhõbedat sisaldavate toodete loetelu (nt teatavad üldotstarbelised kompaktluminofoorlambid), mille tootmine, import ja eksport on alates 2021. aastast vastavalt kõnealuse konventsiooni artikli 4 lõikele 1 keelatud.

               Konventsiooni A lisa II osas on loetletud üheksa meedet hambaamalgaami kasutamise järkjärguliseks vähendamiseks. Konventsiooni artikli 4 lõike 1 ja A lisa II osa kohaselt peavad konventsiooniosalised võtma vähemalt kaks meedet (nt hambaamalgaami kasutamise piiramine hambaamalgaami kapslivormiga).

               Kavandatava akti eesmärk on hambaamalgaami järkjärguline kasutuselt kõrvaldamine. Selleks tehakse aktis ettepanek reguleerida hambaamalgaami tootmist ja rahvusvahelist kaubandust kahes etapis. Esiteks nähakse ette sellise hambaamalgaami tootmise, impordi ja ekspordi järkjärguline lõpetamine alates 2022. aastast, mida kasutatakse piimahammaste ning alla 15aastaste laste, rasedate ja imetavate naiste hammaste raviks. Teiseks nähakse ette, et alates 2025. aastast kohaldatakse kõnealust keeldu ka muuks otstarbeks kasutatava hambaamalgaami tootmise, impordi ja ekspordi suhtes, välja arvatud juhul, kui puuduvad alternatiivid ilma elavhõbedata toodanguks. Sellega seoses tehakse kavandatavas aktis ettepanek jätta välja konventsiooni A lisa II osa ning lisada hambaamalgaam konventsiooni A lisa I osas esitatud elavhõbedat sisaldavate toodete loetellu.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil on kavas võtta liidu nimel seisukoht, millega toetatakse ELi õigustikuga kooskõlas oleva otsuse vastuvõtmist.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2017. aasta määruse (EL) nr 2017/852
                  3
                (elavhõbeda kohta) (edaspidi „määrus (EL) nr 2017/852“) artikli 10 lõike 2 kohaselt on ELis alates 1. juulist 2018 keelatud kasutada hambaamalgaami piimahammaste ning alla 15aasta vanuste laste, rasedate ja rinnaga toitvate naiste hammaste raviks.

               Määruse (EL) nr 2017/852 artikliga 19 on muu hulgas ette nähtud, et komisjon esitab 30. juuniks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande ELis hambaamalgaami järkjärgulise kasutuselt kõrvaldamise võimalikkuse kohta pikas perspektiivis, eelistatavalt 2030. aastaks, võttes seejuures arvesse liikmesriikide riiklikke kavasid, milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist kooskõlas artikli 10 lõikega 3 ning austades nende riikide pädevust tervishoiuteenuste ja arstiabi korraldamisel ja kättesaadavaks muutmisel. Seda arvesse võttes algatas Euroopa Komisjon 2018. aasta septembris hindamise, et uurida, kas hambaamalgaami järkjärguline kasutuselt kõrvaldamine ELis 2030. aastaks on teostatav. Uuringu tulemusena valmib tehniline hinnang, mis hõlmab ka eespool nimetatud riiklike kavade analüüse, mille kõik liikmesriigid pidid esitama 1. juuliks 2019. Uuring lõpeb 2020. aasta veebruaris ja selle põhjal koostatakse komisjoni aruanne, millele on osutatud eespool ja mis peaks valmima juunis 2020.

               Seega reguleeritakse ELi õigustikuga hambaamalgaami kasutamist, kuid ei takistata selle tootmist, importi ja eksporti. Tulevikus võib kaaluda võimalust kasutamispiiranguid laiendada ning sõltuvalt muu hulgas määruse (EL) nr 2017/852 läbivaatamise tulemustest kooskõlas sama määruse artikliga 19, võib kaaluda hambaamalgaami tootmise, impordi ja ekspordi keelustamist.

               Seega toetab EL igati konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil sellise otsuse vastuvõtmist, mis on kooskõlas ELi õigustikuga. Liidu seisukoht on vajalik, sest pärast vastuvõtmist peavad konventsiooniosalised kavandatavat akti rakendama.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“ Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  4
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Konventsiooniosaliste konverents on Minamata elavhõbedakonventsiooni kohaselt loodud organ.

               Otsus, mis tuleb konventsiooniosaliste konverentsi istungil vastu võtta, on õigusliku toimega akt. Kavandataval aktil on õiguslik toime, sest konventsiooniosalised võtavad meetmeid, et tagada selle rakendamine ja täitmine.

               Kavandatav õigusliku toimega akt ei täienda ega muuda konventsiooni institutsioonilist raamistikku. Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on pelgalt kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava akti eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga. Seega on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud kavandatava otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0194 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi kolmandal istungil seoses kavatsusega võtta vastu otsus, milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist ja konventsiooni A lisa muutmist.

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Minamata elavhõbedakonventsiooni (edaspidi „konventsioon“)
                  5
                vastavalt nõukogu otsusele 2017/939/EL
                  6
                ja see jõustus 16. augustil 2017.

               (2)Vastavalt kodukorda käsitlevale otsusele MC-1/1, mis võeti vastu konventsiooniosaliste konverentsi esimesel istungil, peavad konventsiooniosalised tegema kõik selleks, et jõuda kõigis sisulistes küsimustes kokkuleppele konsensuse teel.

               (3)Konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil 25.–29. novembril 2019 on kavas võtta vastu otsus (edaspidi „kavandatav otsus“), milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist ja konventsiooni A lisa muutmist.

               (4)Kuna kavandataval otsusel on õiguslik toime, sest konventsiooniosalised peavad võtma meetmeid selle rakendamiseks riiklikul ja/või piirkondlikul tasandil, on asjakohane määrata konventsiooniosaliste konverentsil kindlaks liidu nimel võetav seisukoht.

               (5)Kavandatava otsusega nähakse ette keelata alates 2022. aastast sellise hambaamalgaami tootmine, import ja eksport, mida kasutatakse piimahammaste ning alla 15aastaste laste, rasedate ja rinnaga toitvate naiste hammaste raviks. Kavandatava otsusega nähakse ette laiendada seda keeldu alates 2025. aastast ka muuks otstarbeks kasutatava hambaamalgaami tootmise, impordi ja ekspordi suhtes, välja arvatud juhul, kui puuduvad alternatiivid ilma elavhõbedata toodanguks. Et kõnealune keeld konventsioonis sätestada, nähakse kavandatava otsusega ette muuta konventsiooni A lisa.

               (6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2017/852 (elavhõbeda kohta)
                  7
                artikli 10 lõike 2 kohaselt on liidus alates 1. juulist 2018 keelatud kasutada hambaamalgaami piimahammaste ning alla 15aastaste laste, rasedate ja rinnaga toitvate naiste hammaste raviks; kõnealuse määruse artiklis 19 on sätestatud, et komisjon esitab hiljemalt 30. juuniks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule hinnangu ja aruande hambaamalgaami järkjärgulise kasutuselt kõrvaldamise võimalikkuse kohta pikas perspektiivis, eelistatavalt 2030. aastaks.

               (7)Kavandatavat otsust tuleks seega toetada üksnes selles osas, milles käsitletakse sellise hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist, mida kasutatakse piimahammaste ning alla 15aastaste laste, rasedate ja rinnaga toitvate naiste hammaste ravis; Kuna liit peaks toetama konventsiooniosaliste konverentsil üksnes sellise otsuse vastuvõtmist, mis on kooskõlas liidu õigustikuga,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil liidu nimel võetav seisukoht on toetada liidu õigustikuga kooskõlas oleva otsuse vastuvõtmist, milles käsitletakse hambaamalgaami järkjärgulist kasutuselt kõrvaldamist.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 11. mai 2017. aasta otsus (EL) 2017/939 Minamata elavhõbedakonventsiooni Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 142, 2.6.2017, lk 4).

                     (2)

                        20. juunil 2019 ratifitseerisid Minamata elavhõbedakonventsiooni kakskümmend kolm liikmesriiki, sealhulgas Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Iirimaa, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Malta, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik.

                     (3)

                        ELT L 137, 24.5.2017, lk 1.

                     (4)

                        Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 7. oktoober 2014, Prantsusmaa vs. komisjon, C-399/12, ECLI: EU:C:2014:2258, punktid 61 ja 64;

                     (5)

                        Minamata elavhõbedakonventsiooni kinnitatud ärakiri on kättesaadav aadressil:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (6)

                        Nõukogu 11. mai 2017. aasta otsus (EL) 2017/939 Minamata elavhõbedakonventsiooni Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 142, 2.6.2017, lk 4).

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2017. aasta määrus (EL) 2017/852 elavhõbeda kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1102/2008 (ELT L 137, 24.5.2017, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.9.2019
            COM(2019) 413 final
            2019/0193(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi kolmandal istungil seoses kavatsusega võtta vastu otsus, millega kehtestatakse konventsiooni artikli 11 lõike 2 kohaselt elavhõbedajäätmete künnisväärtused

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi kolmandal istungil seoses kavatsusega võtta vastu otsus, millega kehtestatakse konventsiooni artikli 11 lõike 2 kohaselt elavhõbedajäätmete künnisväärtused.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Minamata elavhõbedakonventsioon

               Minamata elavhõbedakonventsioon (edaspidi „konventsioon“) on peamine rahvusvaheline õigusraamistik, mille eesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda elavhõbeda ja selle ühendite inimtekkelise heite laskmise eest õhku, vette ja pinnasesse. Selles käsitletakse elavhõbeda kogu olelusringi alates elavhõbedamaagi kaevandamisest kuni elavhõbedajäätmete kõrvaldamiseni.

               Konventsiooni artikli 11 lõikes 2 on sätestatud, et konventsiooni tähenduses on elavhõbedajäätmed ained või objektid, mis a) koosnevad elavhõbedast või selle ühenditest, b) sisaldavad elavhõbedat või selle ühendeid või c) on saastatud elavhõbeda või selle ühenditega sellises koguses, mis ületab konventsiooniosaliste konverentsi kehtestatud künnisväärtust, ning mis kõrvaldatakse või mis tuleb kõrvaldada või mille kõrvaldamist nõutakse siseriiklike seaduste või konventsiooni sätetega. Osutatud sätte kohaselt ei kuulu elavhõbedajäätmete määratluse alla kaevandamisel tekkivad jäätmed – lasund, aheraine ja rikastusjäätmed – (välja arvatud elavhõbeda põhimaavarana kaevandamisel tekkivad jäätmed), milles sisalduv elavhõbeda või selle ühendite kogus ei ületa osaliste konverentsi poolt määratud künnisväärtusi.

               Konventsiooni artikli 11 lõikes 3 on sätestatud, et artikli 11 lõike 2 kohaselt elavhõbedajäätmete hulka kuuluvaid jäätmeid tuleb käidelda keskkonnaohutul viisil.

               Konventsioon jõustus 16. augustil 2017.

               Euroopa Liit on konventsiooni
                  1
                osaline nagu enamik liikmesriike
                  2
               .

               2.2.Konventsiooniosaliste konverents

               Konventsiooniosaliste konverents täidab talle konventsiooniga pandud ülesandeid ning konverentsi raames arutatakse ja võetakse lisameetmeid, mis võiksid olla vajalikud konventsiooni eesmärkide saavutamiseks, sealhulgas võetakse vastu asjakohaseid suunised.

               Vastavalt konventsiooni artiklile 28 ning kodukorda käsitlevale otsusele MC-1/1, mis võeti vastu konventsiooniosaliste konverentsi esimesel istungil (24.–29. september 2017), on igal konventsiooniosalisel üks hääl. Siiski on liidul kui piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonil tema pädevusse kuuluvates küsimustes nii palju hääli, kui palju tema liikmesriike on konventsiooniga ühinenud. Liit ei kasuta oma hääleõigust, kui seda kasutab tema mis tahes liikmesriik, ja vastupidi.

               2.3.Konventsiooniosaliste konverentsi kavandatav akt

               Konventsiooniosaliste konverentsi teisel istungil (19.–23. november 2018) võeti vastu otsus MC-2/2,
                  3
                millega loodi tehniliste ekspertide rühm, et jätkata elavhõbedajäätmete künnisväärtusi käsitlevat arutelu istungitevahelisel perioodil kuni kolmanda istungini. Osutatud rühma ülesanne oli eelkõige töötada välja lähenemisviisid ja meetodid, et kehtestada künnisväärtused elavhõbedajäätmete, sh asjakohaste kaevandusjäätmete jaoks.

               Võttes arvesse ekspertide töö tulemusi, on kolmandal istungil kavas võtta vastu otsus, milles seda teemat käsitletakse (edaspidi „kavandatav akt“).

               Kavandatava aktiga kehtestatakse künnisväärtused, mis võimaldavad teha kindlaks jäätmed, mis a) koosnevad elavhõbedast või selle ühenditest, b) sisaldavad elavhõbedat või selle ühendeid või c) on saastatud elavhõbeda või selle ühenditega ning kuuluvad konventsiooni artikli 11 kohaldamisalasse. Sellest tulenevalt määratakse kavandatavas aktis kindlaks, millises ulatuses kohaldatakse konventsiooni sätteid, eriti selle artikli 11 lõiget 3, milles käsitletakse kohustust käidelda asjakohaseid elavhõbedajäätmeid keskkonnaohutul viisil.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil on kavas võtta liidu nimel seisukoht, millega toetatakse ELi õigustikuga kooskõlas oleva otsuse vastuvõtmist.

               Elavhõbedajäätmetega seonduv on ELi tasandil reguleeritud eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2017. aasta määrusega (EL) 2017/852 (elavhõbeda kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1102/2008),
                  4
                Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiviga 2008/98/EÜ (mis käsitleb jäätmeid),
                  5
                Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiviga 2006/21/EÜ (kaevandustööstuse jäätmete käitlemise ja direktiivi 2004/35/EÜ muutmise kohta)
                  6
                ning komisjoni 3. mai 2000. aasta otsusega 2000/532/EÜ (millega asendatakse otsus 94/3/EÜ (millega kehtestatakse jäätmeid käsitleva nõukogu direktiivi 75/442/EMÜ artikli 1 punkti a kohaselt jäätmete nimistu) ja nõukogu otsus 94/904/EÜ (millega kehtestatakse ohtlikke jäätmeid käsitleva nõukogu direktiivi 91/689/EMÜ artikli 1 lõike 4 kohaselt ohtlike jäätmete nimistu))
                  7
               .

               ELi jäätmeõigus põhineb eespool osutatud direktiivi 2008/98/EÜ artiklites 13 ja 17 sätestatud põhikohustusel, mille kohaselt võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada jäätmete käitlemine viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ega kahjusta keskkonda. Nende sätetega rakendatakse konventsiooni artikli 11 lõikes 3 sätestatud kohustust käidelda jäätmeid keskkonnaohutul viisil.

               ELil oli oluline roll konventsiooni, sh elavhõbedajäätmeid käsitlevate sätete, väljatöötamisel ja ELi eksperdid andsid suure panuse kavandatava akti koostamisse, samas läheb ELi jäätmealane õigustik konventsiooni artiklist 11 kaugemale, sest kõik selles sättes osutatud elavhõbedajäätmetega seonduv on ELi tasandil reguleeritud ja jäätmeid käideldakse keskkonnaohutul viisil, olenemata elavhõbeda või selle ühendite sisaldusest.

               Eelnevat arvesse võttes võib EL seega toetada ELi õigustikuga kooskõlas oleva kavandatava akti vastuvõtmist.

               Seega toetab EL igati konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil sellise otsuse vastuvõtmist, mis on kooskõlas ELi õigustikuga.

               Liidu seisukoht on vajalik, sest pärast vastuvõtmist peavad konventsiooniosalised kavandatavat akti rakendama.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  8
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Konventsiooniosaliste konverents on Minamata elavhõbedakonventsiooni kohaselt loodud organ.

               Otsus, mis tuleb konventsiooniosaliste konverentsi istungil vastu võtta, on õigusliku toimega akt. Kavandataval aktil on õiguslik toime, sest konventsiooniosalised võtavad meetmeid, et tagada selle rakendamine ja täitmine.

               Kavandatav õigusliku toimega akt ei täienda ega muuda konventsiooni institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on pelgalt kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava akti eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Seega on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud kavandatava otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0193 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi kolmandal istungil seoses kavatsusega võtta vastu otsus, millega kehtestatakse konventsiooni artikli 11 lõike 2 kohaselt elavhõbedajäätmete künnisväärtused

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Minamata elavhõbedakonventsiooni (edaspidi „konventsioon“)
                  9
                vastavalt nõukogu otsusele 2017/939/EL
                  10
                ja see jõustus 16. augustil 2017.

               (2)Vastavalt kodukorda käsitlevale otsusele MC-1/1, mis võeti vastu konventsiooniosaliste konverentsi esimesel istungil, peavad konventsiooniosalised tegema kõik selleks, et jõuda kõigis sisulistes küsimustes kokkuleppele konsensuse teel.

               (3)Konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil 25.–29. novembril 2019 on kavas võtta vastu ostus (edaspidi „kavandatav otsus“), millega kehtestatakse konventsiooni artikli 11 lõike 2 kohaselt elavhõbedajäätmete künnisväärtused ning määratakse seega kindlaks jäätmeid käsitleva artikli 11 kohaldamisala; elavhõbedajäätmeid, mis kuuluvad konventsiooni artikli 11 lõike 2 kohaldamisalasse, tuleb konventsiooni artikli 11 lõikest 3 tulenevat käidelda keskkonnaohutul viisil.

               (4)Kuna kavandataval otsusel on õiguslik toime, sest konventsiooniosalised peavad võtma meetmeid selle rakendamiseks riiklikul ja/või piirkondlikul tasandil, on asjakohane määrata konventsiooniosaliste konverentsil kindlaks liidu nimel võetav seisukoht.

               (5)Liit andis olulise panuse konventsiooni jäätmesätete väljatöötamisse ja osales istungitevahelisel ajal ekspertide töörühmas, mis loodi konventsioonisaliste konverentsi teisel istungil vastuvõetud otsusega MC-2/2,
                  11
                töörühma tegevuse tulemusena on valminud kavandatav otsus; arvestades, et liidu õigustiku kohaselt on juba praegu kohustuslik käidelda kõiki konventsiooni artikli 11 lõikes 2 osutatud elavhõbedajäätmeid viisil, mis ei sea ohtu inimeste tervist ega kahjusta keskkonda, olenemata jäätmete elavhõbedasisaldusest.

               (6)Liit peaks toetama konventsiooniosaliste konverentsil üksnes sellise otsuse vastuvõtmist, mis on kooskõlas liidu õigustikuga,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Konventsiooniosaliste konverentsi kolmandal istungil liidu nimel võetav seisukoht on toetada liidu õigustikuga kooskõlas oleva otsuse vastuvõtmist, milles käsitletakse elavhõbedajäätmete künnisväärtusi.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 11. mai 2017. aasta otsus (EL) 2017/939 Minamata elavhõbedakonventsiooni Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 142, 2.6.2017, lk 4).

                     (2)

                        20. juunil 2019 ratifitseerisid Minamata elavhõbedakonventsiooni kakskümmend kolm liikmesriiki, sealhulgas Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Iirimaa, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Malta, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik.

                     (3)

                        Otsus MC-2/2 „Mercury waste thresholds“ (Elavhõbedajäätmete künnisväärtused), Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi aruanne teise istungi kohta, UNEP/MC/COP2/19, 6.12.2018, kättesaadav aadressil:
                  http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP2/tabid/6355/language/en-US/Default.aspx

                     (4)

                        ELT L 137, 24.5.2017, lk 1.

                     (5)

                        ELT L 312, 22.11.2008, lk 3.

                     (6)

                        ELT L 102, 11.4.2006, lk 15.

                     (7)

                        ELT L 226, 6.9.2000, lk 3.

                     (8)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (9)

                        Minamata elavhõbedakonventsiooni kinnitatud ärakiri on kättesaadav aadressil:
                  https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf

                     (10)

                        Nõukogu 11. mai 2017. aasta otsus (EL) 2017/939 Minamata elavhõbedakonventsiooni Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 142, 2.6.2017, lk 4).

                     (11)

                        Otsus MC-2/2 „Mercury waste thresholds“ (Elavhõbedajäätmete künnisväärtused), Minamata elavhõbedakonventsiooni osaliste konverentsi aruanne teise istungi kohta, UNEP/MC/COP2/19, 6.12.2018.