				|

		52011PC0750

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend /* KOM/2011/0750 lõplik - 2011/0365 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva
alaga seotud poliitika on viimastel aastatel üha olulisemaks muutunud. Selle
poliitika eesmärk on luua sisepiirideta ala, kuhu liidu ja kolmandate riikide
kodanikud võivad siseneda, seal ringi liikuda, elada ja töötada, tuues kaasa
uusi ideid, kapitali, teadmisi ja uuendusi või täites lünki riikide tööturul,
olles samal ajal kindlad, et nende õigusi austatakse ja nende turvalisus on
tagatud. Siseküsimustega seotud poliitika ühe suurenevat tähtsust on kinnitatud
2009. aasta Stockholmi programmis[1]
ning Lissaboni lepingu raames on ka seda valdkonda oluliselt muudetud.
Komisjoni teatis sisejulgeoleku strateegia
kohta[2]
on üks olulistest dokumentidest, mis annab tulevasteks aastasteks selgeid
juhiseid tegevussuundade kohta sisejulgeoleku valdkonnas. Rändeteatises[3] on
piirihaldust ja viisapoliitikat silmas pidades kirjeldatud üksikasjalikumalt
piirijulgeoleku ja sisepiirideta ala väljaarendamisega seotud raskusi. Teatises
Schengeni ala juhtimise kohta[4]
tehtud ettepanekute kohaselt tuleks Schengeni acquis’d tugevdada
juhtimissüsteemiga, mis võimaldab tõhusalt, kiiresti ja ELi tasandil reageerida
erakorralistele asjaoludele ja probleemidele, mis võivad tekitada tõrkeid kogu
Schengeni ala toimimises. Teatises „Arukad piirid – valikud ja edasised sammud”[5]
kirjeldatakse, kuidas uued IT-süsteemid, näiteks riiki sisenemise ja riigist
lahkumise süsteem ja registreeritud reisijate programm aitavad paremini juhtida
liitu suunduvaid rändevoogusid.
Ühise integreeritud piirihaldussüsteemi
oluliseks osaks on olnud liidu solidaarsusmehhanismide väljatöötamine, millega
toetatakse liidu normide ühetaolist ja kvaliteetset kohaldamist piirihalduse ja
ühise viisapoliitika valdkonnas. Oluline samm süsteemi väljaarendamise suunas
on Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö Euroopa
agentuuri (edaspidi „Frontex”) kaudu toimuva liikmesriikide piirikontrollialase
operatiivkoostöö koordineerimise laiendamine. Liit väljendab oma solidaarsust ka
sellega, et annab Välispiirifondist rahalist toetust liikmesriikidele, kes
kohaldavad Schengeni välispiire ja viisasid käsitlevaid sätteid.
Stockholmi programmiga kutsuti sõnaselgelt
üles looma fondi, mis toetaks sisejulgeoleku strateegia rakendamist ning
sidusat ja terviklikku lähenemist õiguskaitsealasele koostööle, sealhulgas
liidu välispiiride haldamisele.
Komisjon esitas 29. juunil 2011 ettepaneku
ajavahemikku 2014–2020 hõlmava mitmeaastase finantsraamistiku kohta,[6] kus ta
eespool öeldut arvesse võttes pakkus välja idee asutada Sisejulgeolekufond
osana siseküsimuste valdkonna tulevaste kulude katmiseks loodavast lihtsustatud
kahefondilisest struktuurist, mis hõlmab ka Varjupaiga- ja Rändefondi loomist.
Sisejulgeolekufondi üldine eelarve, mis ulatub 4 648 miljoni euroni
(jooksevhindades), on ette nähtud sisejulgeoleku strateegias sätestatud viie
strateegilise eesmärgi elluviimise toetamiseks: tõkestada rahvusvaheliste
kuritegelike võrgustike tegevust; hoida ära terrorismi ning tegeleda
radikaliseerumise ja terroristide värbamise probleemiga; tõsta kodanike ja
ettevõtjate turvalisuse taset küberruumis; suurendada turvalisust piirihalduse
kaudu ja parandada Euroopa kriisidele ja katastroofidele vastupanu võimet.
Kuna hõlmata tuleb suur hulk strateegilisi
eesmärke, mille õiguslikuks aluseks on aluslepingu eri sätted, ei ole
juriidiliselt võimalik luua Sisejulgeolekufondi ühtse rahastamisvahendina.
Seepärast tehakse ettepanek luua fond tervikliku finantsraamistikuna, mis
käesoleva ettepaneku kõrval hõlmab veel üht sektoripõhist ettepanekut ning mida
täiendab horisontaalne õigusakt, millega nähakse ette ühissätted.
Õiguslikku ülesehitust selgitatakse
üksikasjalikumalt 3. jaos.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Kuna hindamisele kui poliitika kujundamiseks
vajaliku teabe hankimise vahendile pööratakse üha suuremat tähelepanu,
tuginetakse käesolevas ettepanekus hindamise, sidusrühmadega peetud
konsultatsioonide ja mõjuhinnangu tulemustele.
Töö siseasjade tulevaste rahastamisvahendite
ettevalmistamiseks algas 2010. aastal ja jätkus 2011. aastal. Selle
ettevalmistava töö osana käivitati 2010. aasta detsembris välistöövõtja abil
hindamist/mõjuhinnangut käsitlev uuring. Nimetatud uuringusse, mis viidi lõpule
juulis 2011, on koondatud olemasolevate rahastamisvahendite hindamise
kättesaadavad tulemused ning teave mõju hindamisel uuritud probleemide,
eesmärkide ja poliitiliste valikute, sealhulgas nende tõenäolise mõju kohta.
Uuringu põhjal koostas komisjon mõjuhinnangu aruande, mille kohta mõju
hindamise komitee esitas oma arvamuse 9. septembril 2011.
Kuna hindamisele kui poliitika kujundamiseks vajaliku teabe hankimise
vahendile pannakse üha suuremat rõhku, on käesoleva õigusakti kohta koostatud
ettepanekus täiel määral arvesse võetud ka Välispiirifondi vahehindamist.
Komisjon hindas [… novembril 2011] esitatud aruandes fondi ajavahemikus 2007–2009
rakendamise kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid aspekte. Aruanne annab ülevaate
fondist rahastatud tegevusest, millega püüti parandada liidu välispiiride
haldamist ja viisade menetlemist riigi tasandil. Selles tõstetakse esile
liikmesriikide dokumentide turvalisust käsitlevaid meetmeid, märkimisväärseid
investeeringuid piirivalvealase suutlikkuse tugevdamiseks Vahemere ja sellega
külgnevas Atlandi ookeani äärses piirkonnas ning automaatse piirikontrolli
programmi ja registreeritud reisijate programmi katseprojekte.
Käesoleva ettepaneku kavandamisel on arvesse võetud 5. jaanuarist 20.
märtsini 2011 kestnud siseasjade edasist rahastamist käsitleva avaliku
Interneti-arutelu tulemusi.[7]
Arutelu oli avatud kõikidele liidu ja kolmandate riikide sidusrühmadele. Kokku
saadi üksikisikutelt ja organisatsioonidelt 115 vastust, sealhulgas kaheksa
seisukohti tutvustavat dokumenti. Arutelus osalesid vastajad nii kõikidest
liikmesriikidest kui ka mõnest kolmandast riigist.
Aprillis 2011 toimus peamiste sidusrühmade
(liikmesriigid, rahvusvahelised organisatsioonid, kodanikuühiskonna
organisatsioonid jne) osalemisel konverents „Värske pilk siseküsimuste
edasisele rahastamisele ELi vahenditest”, kus neil oli võimalus jagada oma
seisukohti siseasjade edasise ELi vahenditest rahastamise kohta. Ühtlasi
võimaldas konverents leida kinnitust koostatud ülevaate ja avaliku arutelu
tulemustele.
Küsimus siseasjade edasise ELi vahenditest
rahastamise kohta tõstatati ja seda arutati institutsiooniliste sidusrühmadega
mitmel korral, sealhulgas justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungi raames
toimunud mitteametlikul lõunal 21. jaanuaril 2011, Euroopa Parlamendi
poliitiliste koordinaatoritega toimunud mitteametlikul hommikusöögil 26.
jaanuaril 2011, volinik Malmströmi korraldatud arutelul parlamendi poliitiliste
väljakutsete (SURE) komisjonis 10. märtsil 2011 ning siseasjade peadirektoraadi
peadirektori ja parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade (LIBE)
komisjoni mõttevahetusel 17. märtsil 2011.
Konkreetseid soovitusi sisejulgeolekuvaldkonna
tulevaste rahastamisvahendite kohta andsid eksperdid Euroopa
julgeolekuorganisatsiooni (EOS) tööstus- ja julgeolekukonverentsil 9.
veebruaril 2011 ning sisserände- ja varjupaigaküsimuste komitee istungil 22.
veebruaril 2011. Peale selle arutati sisejulgeoleku tulevase rahastamisvahendi
rakendamisega seotud tehnilisi küsimusi liikmesriikide ekspertidega
solidaarsuse ja rändevoogude juhtimise üldprogrammi komitees (SOLIDi komitee) 2011.
aasta aprillis peetud kirjaliku konsultatsiooni põhjal.
Eespool nimetatud konsultatsioonid,
konverentsid ja eksperdiarutelud kinnitasid, et peamised sidusrühmad on
üldiselt üksmeelel vajaduse suhtes laiendada sisejulgeolekuvaldkonnas liidu
rahastamise ulatust, sealhulgas seoses selle välise mõõtmega, ning vajaduse
suhtes püüda lihtsustada rakendusmehhanisme ja näha ette suurem paindlikkus
eeskätt eriolukordadele reageerimiseks. Lisaväärtuse loomiseks peaksid liidu
kulud paremini kajastama liidu tasandi prioriteete ja strateegilisi kohustusi
ning toetama liidu siseasju käsitleva õigustiku rakendamist. Sidusrühmad
leidsid, et sisejulgeoleku valdkonna üldised temaatilised prioriteedid on juba
kindlaks määratud 2009. aasta Stockholmi programmis ja 2010. aasta
sisejulgeoleku strateegias. Seetõttu peaks tulevane rahastamismehhanism olema
laiaulatuslik ning katma õiguskaitse-, piirivalve- ja tollivaldkonda. Oluliseks
peeti ka asjaomaste liidu ametite, näiteks Europoli ja Frontexi aktiivsemat
kaasamist. Laialdaselt toetati rahastamisvahendite arvu vähendamist ja
üleminekut kahefondilisele struktuurile, tingimusel et sellega kaasneb
lihtsustamine. Sidusrühmad olid ühisel arvamusel ka selle suhtes, et vaja on
paindlikku hädaolukordadele reageerimise mehhanismi. Koostöös liikmesriikidega
toimuvat eelarve täitmist ja liikumist mitmeaastase kavandamise suunas käsitati
kõikide siseasjade valdkonna kulude puhul üldiselt sobiliku juhtimismeetodina,
kuigi valitsusvälised organisatsioonid olid seisukohal, et jätkata võiks ka
otsest eelarve täitmist.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Õiguslik alus on Euroopa Liidu lepingu artikli
3 lõige 2, milles on sätestatud, et „liit moodustab oma kodanikele vabadusel,
turvalisusel ja õigusel rajaneva sisepiirideta ala, kus isikute vaba liikumine
on tagatud koos välispiirikontrolli, varjupaiga ja sisserändega ning
kuritegevuse ennetamise ja selle vastu võitlemisega seotud asjakohaste meetmete
võtmisega”.
ELi meetmed on põhjendatud eesmärkide alusel,
mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”)
artiklis 67, millega on ette nähtud vahendid vabadusel, turvalisusel ja õigusel
rajaneva ala loomiseks. Tähelepanu juhitakse ka aluslepingu artiklile 80, kus
on rõhutatud, et liidu asjaomase poliitika kavandamisel ja elluviimisel
juhindutakse solidaarsuse ning vastutuse, sealhulgas liikmesriikide vahel
finantskoormuse õiglase jagamise põhimõtetest.
Sisejulgeolekufondi loomine nõuab kahe
õigusakti vastuvõtmist, mis koos moodustavadki fondi. Kõnealuse üldise
struktuuri valimisel võeti arvesse aluslepingust tulenevaid kohustusi. Kuna
protokollidest 19 (Schengeni acquis' kohta), 21 (Ühendkuningriigi ja
Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes)
ja 22 (Taani seisukoha kohta, sealhulgas seoses lepingu kolmanda osa V
jaotisega) tulenevad nõukogu hääletuseeskirjad on erinevad, ei ole seatud
eesmärkide sidususele vaatamata juriidiliselt võimalik koostada
Sisejulgeolekufondi kohta ühte terviklikku seadusandlik ettepanekut.
Seetõttu luuakse Sisejulgeolekufond tervikliku
finantsraamistikuna, mis koosneb kahest erinevast õigusaktist, mis moodustavad
fondi erinevad osad, ning nähakse ette neist igaühe eesmärgid,
rahastamiskõlblikud meetmed ja rahastamispaketid:
–
määrus, millega luuakse fondi osana
politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning
kriisiohje rahastamisvahend;
–
määrus, millega luuakse fondi osana piirihalduse ja
ühise viisapoliitika rahastamisvahend;
Sisejulgeolekufondi tervikliku
rahastamisraamistiku raames määratakse käesoleva määrusega kindlaks
piirihalduse ja ühise viisapoliitika rahastamine.
Määruse õiguslikuks aluseks on aluslepingu
artikkel 77.
Üldiselt on tegemist valdkonnaga, kus liidu
sekkumisel on võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega selge lisaväärtus.
Liidul on liikmesriikidest parem võimalus luua raamistik liidu solidaarsuse
väljendamiseks piirikontrolli, viisapoliitika ja rändevoogude haldamisel ning
kavandada platvorm neid poliitikavaldkondi toetavate ühiste IT-süsteemide
väljatöötamise jaoks. Seega aitab käesoleva määruse alusel antav rahaline
toetus tugevdada liikmesriikide ja Euroopa suutlikkust eelkõige neis
valdkondades. Seetõttu kasutatakse käesolevat määrust ka selleks, et
süstemaatilisemalt toetada liikmesriikide piirideta ala kindlustamiseks
osutatavaid teenuseid (edaspidi „tegevustoetuse mehhanism”), edendada koostööd
piirivalve- ja muude õiguskaitseasutuste vahel ja suurendada liikmesriikides
saadaval olevat erivarustust, mille saab anda Frontexi käsutusse piirideta ala
kindlustamiseks läbiviidavate ühisoperatsioonide ajal. Täielikult
teadvustatakse aga seda, et sekkumine peab toimuma sobilikul tasandil ning
liidu roll ei tohiks minna kaugemale sellest, mis on vajalik. Nagu eelarve
läbivaatamisel rõhutati, tuleks „ELi eelarvet kasutada selleks, et rahastada
ELi avalikke hüvesid ning meetmeid, mida liikmesriigid ja piirkonnad ei saa ise
rahastada või mille puhul ELi eelarvest rahastamine saab kindlustada paremad
tulemused”[8].
4.           MÕJU EELARVELE
Komisjoni ettepanekus mitmeaastase
finantsraamistiku kohta soovitatakse eraldada aastateks 2014–2020
Sisejulgeolekufondile 4 648 miljonit eurot (jooksevhindades). Selle üldise
rahastamispaketi raames on käesoleva määruse rakendamiseks võimalik saada 3 520
miljonit eurot. Soovituslikult tuleks ligikaudu 61 % sellest summast (2 150
miljonit eurot) kasutada liikmesriikide riiklike programmide ja Leedus
rakendatava transiidi eriskeemi toetamiseks, 31 % (1 100 miljonit
eurot) eraldada arukate piiride paketi väljatöötamiseks ning ülejäänud summast
rahastada liidu meetmeid, erakorralisi meetmeid ja tehnilist abi, võttes
arvesse Schengeni riikide eeldatavaid osamakse, mis lisatakse kogupaketile.
            Miljonites eurodes
 Sisejulgeolekufond sh uued IT-süsteemid || 4 648
 - politseikoostöö rahastamisvahend || 1 128
 - piiride rahastamisvahend || 3 520
Lisaks nähakse kooskõlas 2011. aasta juuni
teatisega väljaspool Sisejulgeolekufondi reguleerimisala ette eraldi pakett (822
miljonit eurot jooksevhindades) suuremahuliste IT-süsteemide (Schengeni
infosüsteem II, viisainfosüsteem ja Eurodac) haldamiseks. Nende süsteemide
haldamine antakse järk-järgult komisjonilt üle vabadusel, turvalisusel ja
õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimise ametile
(edaspidi „IT-amet”), kui see 2012. aasta lõpus tegevust alustab.
5.           ETTEPANEKU PÕHIELEMENDID
5.1.        Keskendumine strateegilistele
prioriteetidele
Välispiiride haldamise ja ühise viisapoliitika
rahastamisvahendi loomine ajavahemikuks 2014–2020 võimaldab liidul:
·
toetada ja tugevdada liikmesriikide piirikontrolli-
ja viisapoliitikaalast suutlikkust, väljendades seeläbi rahalist solidaarsust
liikmesriikidega, kes täidavad neile piirideta ala huvides pandud ülesandeid
välispiiridel ja konsulaarasutustes, osutades liidule avalikku teenust
(riiklikud programmid, sh tegevustoetus);
·
rahastada arukate piiride paketi väljatöötamist, st
ELi sisenemise ja EList lahkumise süsteemi ja ELi registreeritud reisijate
programmi sisseseadmist;
·
rahastada Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR)
kasutuselevõtmist ja käigushoidmist, eelkõige infrastruktuuri ja süsteeme ning
seadmete ostmist liikmesriikides;
·
tugevdada Schengeni ala haldamist ning Schengeni acquis'
kohaldamise kontrollimise hindamis- ja järelevalvemehhanismi sellega, et a) nimetatud
mehhanismi toimimist rahastatakse eelarve otsese täitmise kaudu; b)
liikmesriikidele makstav tegevustoetus seatakse sõltuvusse Schengeni acquis'st
kinnipidamisest; c) liikmesriikidelt nõutakse, et nad käesolevast
rahastamisvahendist programmidele eraldatavate vahendite (ümber)paigutamisel
seaksid esikohale mehhanismi kaudu tuvastatud puuduste kõrvaldamise;
·
teha liikmesriikidele ettepanek tugevdada Frontexi
tegevuspotentsiaali sellega, et liikmesriigid eraldavad oma programmidest
lisavahendeid erivarustuse jaoks, mida agentuur saab kasutada
ühisoperatsioonides;
·
toetada liidu meetmete raames liidu poliitika
väljatöötamist ja elluviimist liidus ja kolmandates riikides ning ka koos
kolmandate riikidega, mis aitaks parandada ELi rändevoogude üldist juhtimist
(juhtides projekte otseselt, kui on tegemist uuringute või katseprojektidega,
mille eesmärk on tugevdada koostööd kolmandate riikidega, või kaudselt
kooskõlas finantsmäärusega[9]);
·
muuta kergesti kättesaadavaks piisavad erakorralise
abi vahendid kiireloomulise või erakorralise rändesurve korral;
·
jätkata kooskõlas ELi võetud kohustustega[10] Leedu
transiidi eriskeemi toetamist, kompenseerida transiidiviisade eest saamata
jäänud tulu ning transiiti hõlbustavate dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti
hõlbustavate dokumentide (FRTD) rakendamisest tulenev lisakulu, nagu seadmete
asendamise ja ajakohastamise, IT-süsteemide ja koolitusega seotud ning
tegevuskulud.
Rahastamisvahend võimaldab toetada
neljatasandilist riiki sissepääsu kontrollimise mudelit, rõhutades
integreeritud piirihalduse ideed (kolmandates riikides võetavad meetmed,
koostöö naaberriikidega, piirikontroll ja vaba liikumise valdkonnas võetavad
meetmed).
5.2. IT-süsteemid ja arukate piiride
paketi jaoks ettenähtud vahendid
Liikmesriigid võiksid riiklike programmide
alusel kasutada oma eraldisi, et toetada olemasolevate suuremahuliste
IT-süsteemide liikmesriikides paiknevate osade haldamist ja vajaduse korral
neid ajakohastada.
Lisaks hõlmab rahastamisvahend asjaomase
valdkonna tulevaste IT-süsteemide („arukate piiride pakett”) väljatöötamist ja
hooldust. Nagu on märgitud teatises arukate piiride kohta, kavatseb komisjon
esitada 2012. aasta esimeses pooles ettepaneku liitu sisenemise ja sealt
lahkumise süsteemi ning liidu registreeritud reisijate programmi kohta. Sellest
tulenevalt kavatsetakse rahastamisvahendi kohaselt koostada konkreetne
kuluprogramm üksnes liitu sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi ning liidu
registreeritud reisijate programmi väljatöötamiseks.
IT-süsteemidega seotud kulud hõlmavad saadaval
olevate vahendite piires lisaks liidu tasandile (kesksüsteem) ka riiklikku
tasandit (liikmesriikide süsteemid).
Sõltuvalt tehtavatest valikutest kulub liitu
sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi ning liidu registreeritud reisijate
programmi kesksüsteemi ja liikmesriikide süsteemide väljaarendamisele
hinnanguliselt 1–1,3 miljardit eurot. Kulusid aitaks oluliselt kokku hoida see,
kui liitu sisenemise ja sealt lahkumise süsteemi puhul eelistatakse
valikuvõimalust, mida saab ühitada liidu registreeritud reisijate programmi
puhul eelistatud valikuvõimalusega (st kasutatakse sama tehnilist platvormi)[11]. Tuginedes
neile eeldustele ja võttes arvesse, et arendustöö ei alga enne 2015. aastat,
tehakse ettepanek eraldada nende kahe süsteemi jaoks 1,1 miljardit eurot, ilma
et see piiraks komisjoni võimalust teha tulevikus ettepanekuid arukate piiride
paketi kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu võimalust teha selle kohta
otsus.
Komisjon kavatseb anda käesoleva programmi
rakendamise ülesande Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1077/2011
asutatud vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste
IT-süsteemide operatiivjuhtimise Euroopa ametile[12].
Sellisel juhul tuleks käesolevat määrust sobival ajal muuta, et lisada sellesse
kõnealuse ameti ülesanded. Ameti toetus tagatakse programmi
tegevusassigneeringutest.
5.3.        Riiklike programmide jaoks
ettenähtud vahendid
Üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude
juhtimine” fondide kasutamise praeguse tava kohaselt määratakse kohe 7aastase perioodi
alguses kindlaks kriteeriumid, mille alusel liikmesriikidele selle aja vältel
vahendeid eraldatakse. Nii on tagatud järjepidevus ja teatav prognoositavus.
Kuid see oma olemuselt staatiline lähenemisviis ei erguta liikmesriike võtma
liidu prioriteete toetavaid meetmeid ega võimalda ELil reageerida olukordade ja
prioriteetide muutumisele vahendite olulise ümberjaotamise või koondamisega.
Tulevaste fondide vahendite jaotamise ja rakendamise mehhanism peaks seega
looma järjepidevuse ja stabiilsuse, olles ühelt poolt usaldusväärse
mitmeaastase kavandamise ja teiselt poolt suurema paindlikkuse ja muutustega
kohanemise eeltingimuseks.
Eespool öeldut silmas pidades võib öelda, et
koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise korral sisaldab rahastamine:
–
liikmesriikidele järgmise mitmeaastase
finantsraamistiku alguses eraldatud põhisummat;
–
põhisummale paindlikult lisatavat muutuvsummat, mis
eraldatakse kahes etapis.
Põhisumma eraldatakse liikmesriikidele
järgmise mitmeaastase finantsraamistiku alguses ning selle suurus arvutatakse
välja objektiivsete kriteeriumide ja vajaduste põhjal. See moodustab 60 %
riiklike programmide üldisest rahastamispaketist ja liikmesriikide lõikes
tehtavad eraldised on ette nähtud käesoleva määruse I lisas. Nende arvutamisel
on aluseks võetud Välispiirifondi kohta aastatel 2010–2012 tehtud arvutused ja
need kujutavad endast miinimumsummat iga liikmesriigi jaoks. See tagab teatava
järjepidevuse praegu kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga ja annab
liikmesriikidele finantsstabiilsuse riiklike mitmeaastaste programmide
kavandamiseks.
·
Muutuvsumma lisatakse põhisummale olenevalt iga
liikmesriigi valmisolekust rahastada oma riiklikust programmist liidu
konkreetseid prioriteete toetavaid meetmeid. Need erimeetmed on kindlaks
määratud II lisas ja neid võib muuta. Põhimõtteliselt tehakse eraldised kahes
etapis: mitmeaastase finantsraamistiku alguses asjakohaste liikmesriikidega
riiklike programmide üle peetud poliitikadialoogi ja läbirääkimiste raames ning
2017. aasta vahehindamise ajal.
Vahehindamist võib kasutada liikmesriikides
valitseva olukorra uurimiseks ning kehtiva mitmeaastase finantsraamistiku
järelejäänud aastate (2018–2020) jaoks uute vahendite eraldamiseks. Käesoleva
määruse puhul on vahehindamise aluseks tulevikku suunatud riskihindamise ja
liidu poolt uuesti kindlaksmääratud liidu prioriteetide kombinatsioon. Kuna
liikmesriikide põhisummad määratakse kindlaks kavandamisperioodi alguses
varasemate andmete põhjal, on ajakohastamine asjakohane. Need
riski-/vajadustehinnangud saab koostada Frontexi abil. Solidaarsuse ja
vastutuse jagamise põhimõtete konkreetseks väljenduseks on see, et
liikmesriikidele, kelle vajadused või riskid nimetatud hinnangute põhjal on
suuremad, eraldatakse lisasumma.
5.4.      Kolmandate riikidega seotud ja
neis rakendatavad meetmed
Võttes arvesse kõnealuse valdkonna
välismõõdet, nähakse ette sihipärane toetus, et suurendada koostööd kolmandate
riikidega ja tugevdada liidu rändepoliitika ja sisejulgeolekuga seotud
eesmärkide seisukohast huvi pakkuvates valdkondades nende piirivalve- ja
haldusalase suutlikkuse olulisemaid aspekte. Näiteks saab Euroopa piiride
valvamise süsteemi raames eraldada vahendeid selleks, et ühendada korrapärase
teabevahetuse võimaldamiseks kolmandate riikide süsteeme ja infrastruktuuri
liidu omaga. Sellised meetmed ei ole otseselt arengule suunatud ja täiendavad
vajaduse korral rahalist abi, mida antakse liidu välisabivahendite kaudu, mis
jääb põhiliseks rahastamisallikaks, mille kaudu aidata kolmandatel riikidel
arendada oma suutlikkust. Sellise toetuse rakendamisel taotletakse täielikku
kooskõla liidu välistegevuse põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi
või piirkonnaga seotud välispoliitikaga. Vastastikune täiendavus tagatakse
Euroopa välisteenistuse ja asjaomaste komisjoni talituste tegevuse parema
kooskõlastamise kaudu.
Selliseid meetmeid haldab kooskõlas
finantsmäärusega otseselt komisjon või kaudselt muud üksused või isikud peale
liikmesriikide.
5.5.      Liidu ametid
Siseasjade valdkonnas tegutsevate asjaomaste
liidu ametite pädevuse ja teadmiste paremaks kasutamiseks kavatseb komisjon
kasutada ka finantsmääruse pakutavat võimalust delegeerida käesoleva määruse
kohaste vahendite piires teatavate ülesannete rakendamine nendele ametitele,
tingimusel et see on kooskõlas nende tegevusülesannetega ja täiendab nende
tööprogrammi. Rahastamisvahendiga seotud ülesannete puhul puudutab see eelkõige
järgmisi ameteid:
–
Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava
operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur (Frontex) liidus ja väljaspool
liitu toimuva tegevuse puhul, mis nõuab piirikontrollialaseid eriteadmisi;
–
Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet
piirivalveametnikele suunatud varjupaigaalase koolituse valdkonnas;
–
Euroopa Politseiamet (Europol) ja Euroopa
Politseikolledž (CEPOL), pidades silmas õiguskaitseasutuste ja
piirivalveametnike koostööd;
–
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala
suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimise amet („IT-amet”) seoses uute
IT-süsteemide väljatöötamisega.
2011/0365 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana
välispiiride ja viisade rahastamisvahend
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 77 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[13],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[14],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu eesmärk tagada kõrge turvalisuse tase
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal (Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 67 lõige 3) tuleks saavutada muu hulgas ühismeetmete kaudu,
mida võetakse seoses sisepiiride ületamise, piirikontrolliga välispiiril ja
ühise viisapoliitikaga ning mis moodustavad osa mitmekihilisest süsteemist,
mille eesmärk on lihtsustada seaduslikku reisimist ja tõkestada ebaseaduslikku
rännet.
(2)
2010. aasta veebruaris vastu võetud ELi sisejulgeoleku
strateegia[15]
on ühine tegevuskava nende ühiste julgeolekuprobleemidega tegelemiseks. 2010.
aasta novembris avaldatud komisjoni teatises „ELi sisejulgeoleku strateegia
toimimine”[16]
selgitatakse strateegia põhimõtteid ja suuniseid seoses konkreetsete meetmetega,
tuues välja viis strateegilist eesmärki: tõkestada rahvusvaheliste kuritegelike
võrgustike tegevust, hoida ära terrorismi ning tegeleda radikaliseerumise ja
terroristide värbamise probleemiga, tõsta kodanike ja ettevõtjate jaoks
turvalisuse taset küberruumis, tugevdada turvalisust piiride haldamise kaudu
ning suurendada Euroopa kriisidele ja katastroofidele vastupanu võimet.
(3)
Sisejulgeoleku strateegia elluviimisel tuleks
juhinduda peamiselt sellistest põhimõtetest nagu liikmesriikidevaheline solidaarsus,
selgus ülesannete jaotamisel, põhiõigustest ja õigusriigi põhimõttest
kinnipidamine, jõuline keskendumine ülemaailmsele vaatenurgale ja lahutamatu
seotus välisjulgeolekuga.
(4)
Et liikmesriigid saaksid edendada sisejulgeoleku
strateegia rakendamist ja tagada selle reaalse toimimise, tuleks neile tagada
piisav liidu rahaline toetus, milleks luuakse Sisejulgeolekufond.
(5)
Lepingu V jaotise suhtes kohaldatava õigusliku
eripära tõttu ei ole juriidiliselt võimalik moodustada Sisejulgeolekufondi
ühtse rahastamisvahendina.
(6)
Seepärast tuleks fond moodustada ELi sisejulgeoleku
valdkonna rahalise toetamise tervikliku raamistikuna, mis hõlmab käesoleva
määrusega loodud rahastamisvahendit ning ka seda rahastamisvahendit, mis on
loodud määrusega …/2012/EL (millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana
politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning
kriisiohje rahastamisvahend). Terviklikku raamistikku peaks täiendama määrus …/2012/EL
(millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje
rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted),[17] millele
käesolevas määruses tuleks viidata seoses kavandamise, finantsjuhtimise,
juhtimise ja kontrolli, raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise,
programmide lõpetamise ning aruandluse ja hindamise eeskirjadega.
(7)
Solidaarsus ning vastutuse jagamine liikmesriikide
ja ELi vahel välispiiride haldamisel on üks välispiiride haldamise
ühispoliitika viiest punktist.
(8)
Sisejulgeolekufond peaks väljendama oma
solidaarsust rahalise toetuse kaudu, mida antakse Schengeni välispiire
käsitlevaid sätteid täies ulatuses kohaldavatele liikmesriikidele ning ka neile
riikidele, kes teevad ettevalmistusi nende täielikuks kohaldamiseks.
(9)
Liikmesriigi osalemine käesolevas
rahastamisvahendis ei tohi kattuda tema osalemisega liidu ajutises
rahastamisvahendis, millest rahastatakse abi saavate liikmesriikide meetmeid,
mida võetakse muu hulgas liidu uutel välispiiridel piire ja viisasid ning
välispiiri kontrolli reguleeriva Schengeni acquis’ rakendamiseks.
(10)
Välispiiride ja viisade rahastamiseks ette nähtud
fondi osa (edaspidi „rahastamisvahend”) peaks tuginema Euroopa Parlamendi ja
nõukogu otsusega nr 574/2007[18]
loodud Välispiirifondi abil välja arendatud suutlikkuse loomise protsessile,
mida laiendatakse selliselt, et selles oleks arvesse võetud uusi arengusuundi.
(11)
Liikmesriigid, kes piire ja viisasid reguleeriva
Schengeni acquis’ sätteid järgides välispiiridel ja konsulaaresindustes
oma ülesandeid täidavad, tegutsevad kõikide Schengeni ala liikmesriikide
huvides ja nende nimel ning osutavad seega liidule avalik-õiguslikku teenust.
Solidaarsuse väljendamiseks tuleks käesolevast rahastamisvahendist anda toetust
piirikontrolli- ja viisapoliitikaga seotud tegevuskulude katmiseks ning
võimaldada liikmesriikidel süstemaatiliselt säilitada selle kõikide jaoks
mõeldud teenuse osutamiseks vajalik suutlikkus. Selline abi seisneb käesoleva
rahastamisvahendi eesmärkidele vastavate kulude täielikus hüvitamises ning on
riiklike programmide lahutamatu osa.
(12)
Käesolev rahastamisvahend peaks täiendama ja
tugevdama määrusega (EÜ) nr 2007/2004 asutatud Euroopa Liidu
liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri
(edaspidi „Frontex”)[19]
egiidi all operatiivkoostöö arendamiseks võetavaid meetmeid ja hõlmama ka
määruse […][20]
muutmisest tulenevaid uusi meetmeid, tugevdades sellega veelgi kogu Schengeni
ala huvides ja selle nimel välispiire kontrollivate liikmesriikide vahelist
solidaarsust.
(13)
Selle rahastamisvahendi rakendamisel tuleb
täielikult kinni pidada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigustest
ja põhimõtetest.
(14)
Et tagada välispiirikontrolli ühetaoline kõrge
kvaliteet ja lihtsustada välispiiride seaduslikku ületamist ELi sisejulgeoleku
strateegia raames, tuleks rahastamisvahendiga toetada Euroopa ühise
välispiiride haldamise süsteemi väljaarendamist sellisena, et hõlmatud oleksid
kõik poliitika, õigusaktide, süstemaatilise koostöö, finantskoormuse jagamise,
personali, varustuse ja tehnikaga seotud meetmeid, mida võtavad liikmesriikide
erinevate tasemete pädevad asutused, kes teevad koostööd Frontexiga, kolmandate
riikidega ja vajaduse korral muude osalejatega ja kasutavad lisaks muule ka
neljatasandilist piirijulgeoleku mudelit ja Euroopa Liidu integreeritud
riskianalüüsi.
(15)
Vastavalt 2003. aasta ühinemisakti protokollile nr 5,[21] mis
käsitleb isikute maismaatransiiti Kaliningradi oblasti ja teiste Venemaa
Föderatsiooni osade vahel, tuleks rahastamisvahendist katta lisakulud, mis
tekivad seepärast, et sellise transiidi suhtes rakendtakse acquis'
erisätteid, nagu nõukogu 14. aprilli 2003. aasta määrus (EL) nr 693/2003,[22] millega
kehtestatakse transiiti hõlbustav eridokument (FTD), raudteetransiiti hõlbustav
dokument (FRTD) ning muudetakse ühiseid konsulaarjuhiseid ja üldkäsiraamatut,
ning nõukogu määrus (EÜ) nr 694/2003 määrusega (EÜ) nr 693/2003 ettenähtud
transiiti hõlbustavate dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti hõlbustavate
dokumentide (FRTD) ühtse vormi kohta[23].
Eespool nimetatud tasude puhul peaks jätkuva rahalise toetamise vajadus sõltuma
siiski liidu ja Venemaa Föderatsiooni vahel kehtivast viisarežiimist.
(16)
            Hõlmatud peaksid olema ka
liikmesriikide meetmed ja liikmesriikidevaheline koostöö viisapoliitika ja
välispiiri kontrollimisele eelnevas etapis tehtava muu piirieelse tegevuse
valdkonnas. Liikmesriikide kolmandates riikides paiknevate konsulaarteenistuste
tegevuse tõhus juhtimine aitab edendada ühist viisapoliitikat mitmetasandilises
süsteemis, mille eesmärk on lihtsustada seaduslikku reisimist ja takistada
ebaseaduslikku sisserännet Euroopa Liitu ning mis on ühise integreeritud
piirihaldussüsteemi lahutamatu osa.
(17)
Lisaks tuleks toetada Schengeni riikide
territooriumil võetavaid meetmeid, mille eesmärk on välja arendada Schengeni
ala üldist toimimist tugevdav ühine integreeritud piirihaldussüsteem.
(18)
Käesolevast rahastamisvahendist tuleks toetada ka
Euroopa Liidu tegevust selliste IT-süsteemide väljatöötamisel, mis annaksid
liikmesriikidele abivahendid kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise
tõhusamaks juhtimiseks ning tagaksid reisijate parema tuvastamise ja
kontrollimise (nn arukad piirid). Selleks tuleks luua programm, mille eesmärk
on selliste süsteemide kesksete ja riiklike osade väljatöötamisega seotud
kulude katmine, tehnilise järjepidevuse tagamine, kulude kokkuhoid ja
süsteemide tõrgeteta rakendamine liikmesriikides.
(19)
Et ettenägematule rändesurvele ja
piirijulgeolekuohtudele viivitamata reageerida, peaks olema võimalik anda
erakorralist abi kooskõlas määrusega ...2012/EL, millega kehtestatakse
Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja
selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad
üldsätted, kehtestatud raamistikuga.
(20)
Schengeni ala kui terviku solidaarsuse edendamiseks
peaksid asjaomased liikmesriigid pärast puuduste või võimalike ohtude
tuvastamist, eriti kui need leiti Schengeni hindamise käigus, võtma kõnealuses
küsimuses järelmeetmeid, kasutades võimaluse korral erakorralise abi meetmete
täiendamiseks oma programmide prioriteetide järgi kindlaksmääratud vahendeid.
(21)
Et tugevdada liikmesriikide solidaarsust ja jagada
paremini vastutust, tuleks liikmesriike ergutada kasutama osa neile riiklike
programmide kaudu kättesaadavatest vahenditest selleks, et rahastada liidu
jaoks esmatähtsaid ülesandeid, näiteks Frontexile vajaliku tehnilise varustuse
ostmist ja liidu konsulaarkoostöö arendamist.
(22)
Selleks et tagada Schengeni acquis’
kohaldamine kogu Schengeni ala piires, tuleks käesoleva määrusega toetada ka
selle määruse rakendamist, millega kehtestatakse hindamis- ja
järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ kohaldamise kontrollimiseks,[24] sest see
on oluline abivahend poliitikale, millega tagatakse mis tahes kontrolli
puudumine isikute suhtes.
(23)
Välispiirifondi tegevusest ning Schengeni
infosüsteemi (SIS) ja viisainfosüsteemi (VIS) väljaarendamisest saadud
kogemustele tuginedes leiti, et võimalik on teatav paindlikkus vahendite
ümberpaigutamisel käesoleva rahastamisvahendi eesmärkide saavutamiseks
kasutatavate rakendusvahendite piires, ilma et see mõjutaks põhimõtet, mille
kohaselt peab programmide kriitiline mass ja finantsstabiilsus ning
liikmesriikidele antav tegevustoetus olema algusest peale tagatud.
(24)
Samamoodi tuleks laiendada meetmete reguleerimisala
ning suurendada liidu käsutuses olevate vahendite (edaspidi „liidu meetmed”)
piirmäära, et liidul oleks võimalik liidu kui terviku huvides tegutsedes võtta
konkreetsel eelarveaastal mitmeid välispiiride haldust ja ühist viisapoliitikat
käsitlevaid meetmeid, kui selleks peaks vajadus tekkima. Sellised liidu meetmed
hõlmavad poliitika väljatöötamist ja elluviimist edendavaid uuringuid ja
katseprojekte, kolmandates riikides neist lähtuva rändesurvega toimetulekuks
kehtestatavat korda või võetavaid meetmeid, mille abil püütakse optimaalselt
hallata liitu suunduvaid rändevoogusid, ja nendega kaasneva tõhusa
töökorralduse sisseseadmist välispiiridel ja konsulaarasutustes.
(25)
Käesolevast rahastamisvahendist toetatavad
kolmandates riikides ja nendega seoses elluviidavad meetmed peaksid tagama
sünergia ja sidususe väljaspool liitu selle geograafilistest ja temaatilistest
välisabivahenditest toetatavate muude meetmetega. Eelkõige tuleks selliste
meetmete rakendamisel taotleda täielikku kooskõla liidu välistegevuse
põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi või piirkonnaga seotud
välispoliitikaga. Nende eesmärk ei tohiks olla toetada otseselt arengule
suunatud meetmeid ja need peaksid vajaduse korral täiendama välisabivahenditest
antavat rahalist abi. Kooskõla tuleks tagada ka liidu humanitaarabipoliitikaga,
eelkõige seoses erakorralise abi rakendamisega.
(26)
Liidu eelarvest tuleks eelkõige rahastada selliseid
tegevusi, mille puhul liidu sekkumine võib anda lisaväärtust võrreldes
liikmesriikide eraldi tegutsemisega. Kuna Euroopa Liidul on liidu
piirikontrolli, viisapoliitika ja rändevoogude juhtimise solidaarsusraamistiku
ning neid poliitikavaldkondi toetavate IT-süsteemide ühisplatvormi
väljatöötamiseks parem võimalus kui liikmesriikidel, toetatakse käesoleva
määruse alusel eraldatavate rahaliste vahenditega eelkõige riikide ja Euroopa
suutlikkuse tugevdamist neis valdkondades.
(27)
Selleks et täiendada või muuta käesoleva
rahastamisvahendi sätteid, mis käsitlevad erimeetmete kindlaksmääramist
riiklike programmide alusel, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu
õigusakte kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290. Eriti oluline on, et komisjon viiks
ettevalmistustöö käigus läbi asjakohased konsultatsioonid, sealhulgas
ekspertide tasandil.
(28)
Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja
koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse
ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(29)
Käesoleva määruse tegevustoetust käsitlevate sätete
ühetaolise, tõhusa ja õigeaegse kohaldamise tagamiseks ning uusi IT-süsteeme
käsitleva programmi jaoks raamistiku loomiseks tuleks komisjonile anda
rakendamisvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele
(EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted,
mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida
kohaldatakse komisjoni rakendusvolituste teostamise suhtes[25].
(30)
Kuna liikmesriigid ei suuda piisavalt saavutada
käesoleva määruse eesmärki, milleks on tagada liikmesriikide ja liidu vahel
solidaarsus ning vastutuse jagamine välispiiride ja viisapoliitika haldamisel,
ja seda saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid
kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe
käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(31)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta
otsus nr 574/2007/EÜ, millega luuakse Välispiirifond aastateks 2007–2013,[26] tuleks
kehtetuks tunnistada.
(32)
Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus
endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, mis kuuluvad
nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (Euroopa Liidu Nõukogu ning
Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe
riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja
edasiarendamises))[27]
artikli 1 punktides A ja B osutatud valdkondadesse.
(33)
Šveitsi puhul kujutab käesolev ettepanek endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa
Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni
ühinemise kohta Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja
edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1
punktides A ja B osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid
punkte tõlgendatakse koostoimes otsuse 2008/146/EÜ (sõlmida Euroopa Ühenduse
nimel nimetatud leping)[28]
artikliga 3.
(34)
Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa
Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel
allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga
Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ
artikli 1 punktides A ja B osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse
vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes otsuse 2011/350/EL (protokolli
Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta)[29]
artikliga 3.
(35)
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise
lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli kohaselt ei osale Taani
nõukogus Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise kohaste
meetmete võtmisel, välja arvatud „meetmed, mis määravad kindlaks kolmandad
riigid, kelle kodanikel peab olema viisa liikmesriikide välispiiride
ületamiseks, või ühtse viisavormiga seotud meetmed”. Käesolev ettepanek põhineb
Schengeni acquis’ sätetel ning Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu
toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artikli 4
kohaselt otsustab Taani kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on teinud
Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel otsuse Schengeni acquis’
sätetel põhineva ettepaneku või algatuse kohta, kas ta rakendab seda otsust oma
siseriiklikus õiguses või mitte.
(36)
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’
sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29.
mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri
Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’
sätetes) ja sellele järgnenud nõukogu 22. detsembri 2004. aasta otsusele 2004/926/EÜ
(Schengeni acquis' osade jõustamise kohta Suurbritannia ja Põhja-Iiri
Ühendkuningriigis). Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel
ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(37)
            Käesolev määrus kujutab endast nende
Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale
vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2001/192/EÜ (Iirimaa
taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes). Seetõttu
ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes
siduv ega kohaldatav,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Eesmärk ja reguleerimisala
1.
Käesoleva määrusega luuakse Sisejulgeolekufondi
(edaspidi „fond”) raames välispiiride ja ühise viisapoliitika rahastamisvahend
(edaspidi „rahastamisvahend”).
Käesolev määrusega ja määrusega …/2012/EL, millega
luuakse Sisejulgeolekufondi osana rahastamisvahend politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje toetamiseks,
nähakse ette Sisejulgeolekufondi loomine ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31.
detsembrini 2020.
2.
Käesoleva määrusega nähakse ette:
(a)
rahalise toetuse eesmärgid ja rahastamiskõlblikud
meetmed;
(b)
rahastamiskõlblike meetmete rakendamise üldine
raamistik;
(c)
käesoleva rahastamisvahendi raames ajavahemikuks 1.
jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 kasutada olevad rahalised vahendid ja
nende jaotamine;
(d)
välispiiride haldamise ja ühise viisapoliitika
kulude rahastamise mitmesuguste konkreetsete vahendite rakendusala ja eesmärk.
3.
Käesoleva määrusega nähakse ette määrusega (EL) nr
...2012/EL [horisontaalne määrus] kehtestatud eeskirjade kohaldamine.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(a)
„välispiir” – liikmesriikide maismaapiir,
sealhulgas jõe- ja järvepiir, merepiir ning liikmesriikide lennujaamad, jõe-,
mere- ja järvesadamad, mille suhtes kohaldatakse välispiiride ületamist
käsitleva ühenduse õiguse sätteid, olenemata sellest, kas nimetatud piir on
ajutine või mitte;
(b)
„ajutine välispiir”
–
ühine piir Schengeni acquis’d täielikult
rakendava liikmesriigi ja oma ühinemisakti alusel Schengeni acquis’d
täielikult kohaldama kohustunud liikmesriigi vahel, kelle puhul nimetatud acquis’
täielikku kohaldamist lubav asjakohane nõukogu otsus ei ole veel jõustunud;
–
ühine piir kahe oma vastava ühinemisakti alusel
Schengeni acquis’d täielikult kohaldama kohustunud liikmesriigi vahel,
kelle puhul nimetatud acquis’ täielikku kohaldamist lubav asjakohane
nõukogu otsus ei ole veel jõustunud;
(c)
„piiriületuspunkt” – pädeva asutuse poolt
välispiiri ületamiseks lubatud piiripunkt, millest on teavitatud vastavalt
määruse (EÜ) nr 562/2006 artikli 34 lõikele 2;
(d)
„Schengeni hindamis- ja järelevalvemehhanism” –
Schengeni acquis’ nõuetekohase kohaldamise kontroll vastavalt määrusele
nr .../2012/EL[30]
[X];
(e)
„hädaolukord” – erakorraline ja kiireloomuline
olukord, mille puhul suur või ebaproportsionaalne hulk kolmanda riigi kodanikke
ületab või võib prognooside kohaselt ületada ühe või mitme liikmesriigi
välispiiri.
Artikkel 3
Eesmärgid
1.
Rahastamisvahendi üldeesmärk on tagada Euroopa
Liidus kõrge turvalisuse tase.
2.
Lõikes 1 sätestatud üldeesmärgi raames toetab
rahastamisvahend – kooskõlas asjaomastes ELi strateegiates, programmides ning
ohu- ja riskihinnangutes kindlaksmääratud prioriteetidega – järgmiste
konkreetsete eesmärkide saavutamist:
(a)
toetada ühist viisapoliitikat, et hõlbustada
seaduslikku reisimist, tagada kolmandate riikide kodanike võrdne kohtlemine ja
tõkestada ebaseaduslikku rännet.
Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamisel
arvestatakse selliseid näitajaid nagu nende konsulaaresinduste arv, mis on
varustatud, turvatud või tugevdatud selleks, et tagada viisataotluste tõhus
menetlemine ja osutada viisataotlejatele kvaliteetset teenust;
(b)
toetada piirihaldust, et tagada ühelt poolt
välispiiride kaitse kõrge tase ja teiselt poolt välispiiride sujuv ületamine
kooskõlas Schengeni acquis'ga.
Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamisel
arvestatakse selliseid näitajaid nagu piirikontrolli varustuse areng ja
välispiiril kinnipeetud ebaseaduslikult riiki sisenenud kolmandate riikide
kodanike arv, võttes arvesse välispiiri asjaomase lõigu ohutaset.
3.
Nende eesmärkide saavutamiseks aitab rahastamisvahend
kaasa järgmistele tegevuseesmärkidele:
(a)
sellise poliitika väljatöötamise ja elluviimise
edendamine, millega tagatakse igasuguse piirikontrolli puudumine mis tahes
kodakondsusega isikute suhtes sisepiiride ületamisel ning isikute kontroll ja
tõhus järelevalve välispiiride ületamisel;
(b)
välispiiridel järk-järgult integreeritud
haldussüsteemi rakendamine, mis hõlmab liikmesriikide rände- ja
õiguskaitseasutuste vahelise koostöö tugevdamist välispiiril, riikide
territooriumil võetavaid meetmeid ning dokumentide turvalisuse ja identiteedi
haldamisega seotud täiendavaid meetmeid;
(c)
ühtse viisa- ja muude lühiajaliste elamislubade
poliitika väljatöötamine ja elluviimine, mis hõlmab ka konsulaarkoostööd;
(d)
IT-süsteemide, nende sideinfrastruktuuri ja üle liidu
välispiiri kulgevate rändevoogude juhtimiseks abivarustuse paigaldamine ja
selle kasutamine;
(e)
piire ja viisasid reguleeriva liidu acquis'
tõhusa ja ühtse kohaldamise tagamine, sealhulgas Schengeni hindamis- ja
järelevalvemehhanismi toimimine;
(f)
koostöö tugevdamine kolmandates riikides
tegutsevate liikmesriikide vahel seoses kolmandate riikide kodanike rändega
liikmesriikidesse ning asjaomase koostöö tugevdamine kolmandate riikidega.
4.
Käesolevat rahastamisvahendit kasutatakse
liikmesriikide ja komisjoni algatusel ka tehnilise abi rahastamise toetamiseks.

Artikkel 4
Rahastamiskõlblikud meetmed
1.
Artiklis 3 kindlaksmääratud eesmärkide kohaselt
ning juhindudes määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 13
esitatud poliitikadialoogi järeldustest, toetatakse rahastamisvahendist
eelkõige liikmesriikide poolt või liikmesriikides võetavaid meetmeid, mis
hõlmavad järgmist:
(a)
piiriületuse infrastruktuur, ehitised ja süsteemid,
mis on vajalikud piiriületuspunktide ja piiriületuspunktide vahelise järelevalve
ning välispiiride ebaseadusliku ületamise tõhusa tõkestamise jaoks;
(b)
tõhusaks piirikontrolliks ja isikute tuvastamiseks
vajalik varustus, transpordivahendid ja sidesüsteemid, nagu SISi, VISi ja
Euroopa kuvaarhiveerimissüsteemi (FADO) püsiterminalid, sealhulgas tehnika
tasemele vastav tehnoloogia;
(c)
IT-süsteemid piiriüleste rändevoogude juhtimiseks;
(d)
viisataotluste menetlemiseks ja konsulaarkoostööks
vajalik infrastruktuur, ehitised ja varustus;
(e)
uuringud, katseprojektid ja meetmed
ametkondadevahelise koostöö edendamiseks liikmesriikides ja nende vahel ning
liikmesriikide ja liidu ametite vahelise operatiivkoostöö põhjal koostatud
soovitused, tegevusstandardid ja parimad tavad.
2.
Artiklis 3 kindlaksmääratud eesmärkide kohaselt
toetatakse käesolevast rahastamisvahendist kolmandate riikidega seotud ja
kolmandates riikides võetavaid meetmeid, eelkõige:
(a)
infosüsteeme, abivahendeid või varustust teabe
levitamiseks liikmesriikides ja kolmandates riikides;
(b)
liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist
operatiivkoostööd edendavaid meetmeid, mille hulka kuuluvad ühisoperatsioonid;
(c)
uuringuid, üritusi, koolitust ja katseprojekte
kolmandatele riikidele sihtotstarbeliste tehniliste ja operatiivtööalaste
eriteadmiste andmiseks;
(d)
uuringuid, üritusi, koolitust, varustust ja
katseprojekte liikmesriikide ja liidu ametite vahel kolmandates riikides
tehtava operatiivkoostöö tulemusel koostatud erisoovituste, rakendusstandardite
ja heade tavade rakendamiseks.
3.
Lõike 1 punktis a osutatud meetmed ei ole
rahastamiskõlblikud ajutistel välispiiridel.
4.
Schengeni piirieeskirjades ettenähtud meetmed
piirikontrolli ajutiseks või erakorraliseks taaskehtestamiseks sisepiiril ei
ole rahastamiskõlblikud.
II PEATÜKK
FINANTS- JA RAKENDUSRAAMISTIK
Artikkel 5
Koguvahendid ja rakendamine
1.
Käesoleva määruse rakendamise koguvahendid on 3 520
miljonit eurot.
2.
Eelarvepädev asutus määrab iga-aastased
assigneeringud finantsraamistiku piires.
3.
Koguvahendeid rakendatakse järgmiselt:
(a)
riiklike programmide kaudu kooskõlas artiklitega 9
ja 12;
(b)
tegevustoetusena, mida antakse riiklike programmide
raames ja artiklis 10 sätestatud tingimustel;
(c)
transiidi eriskeemi toimimise kaudu vastavalt
artiklile 11;
(d)
liidu meetmete kaudu vastavalt artiklile 13;
(e)
erakorralise abina vastavalt artiklile 14;
(f)
programmi rakendamiseks, mille eesmärk on liidu
välispiiri ületavate rändevoogude juhtimist abistava uue IT-süsteemi
käivitamine artiklis 15 sätestatud tingimustel;
(g)
tehnilise abina vastavalt artiklile 16.
4.
Rahastamisvahendi eelarvet täidetakse koostöös
liikmesriikidega vastavalt määruse (EL) nr .../2012 [uus finantsmäärus] artikli
55 lõike 1 punktile b, välja arvatud artiklis 13 osutatud liidu meetmete,
artiklis 14 osutatud erakorralise abi ja artikli 16 lõikes 1 osutatud tehnilise
abi puhul.
Uute IT-süsteemide väljatöötamist käsitleva
programmi rakendamiseks nähakse eelarve täitmise meetod(id) ette artikli 15
lõikes 2 osutatud rakendusaktiga.
5.
Koguvahendeid kasutatakse soovituslikult
järgmiselt:
(a)
2 000 miljonit eurot liikmesriikide riiklike
programmide jaoks;
(b)
1 100 miljonit eurot, et seada sisse artikli 15
lõikes 2 osutatud uued IT-süsteemid, mis aitavad juhtida üle liidu välispiiri
liikuvaid rändevooge;
(c)
150 miljonit eurot transiidi eriskeemi jaoks;
(d)
270 miljonit eurot komisjoni algatusel liidu
meetmete, erakorralise abi ja tehnilise abi jaoks.
6.
Koos määruse nr … /2012/EL (millega luuakse
Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle
vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend) jaoks ettenähtud
koguvahenditega moodustavad käesoleva määruse rakendamiseks lõike 1 alusel
kasutatavad koguvahendid Sisejulgeolekufondi rahastamispaketi, mis on
eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase eelarvemenetluse käigus
peamiseks juhiseks vastavalt Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel
sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvealase koostöö ning
usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)[31]
punktile 17.
7.
Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise
ja arendamisega seotud riigid osalevad rahastamisvahendis vastavalt käesolevale
määrusele.
8.
Kehtestatakse nende riikide poolt
rahastamisvahendisse osamaksude maksmise kord ja täiendavad eeskirjad sellise
osalemise kohta, sealhulgas sätted, mis tagavad liidu finantshuvide kaitse ja
Euroopa Kontrollikoja auditeerimisalased volitused.
Nende riikide osamaksud lisatakse liidu eelarvest
lõike 1 kohaselt kasutatavatele koguvahenditele.
Artikkel 6
Vahendid liikmesriikide
rahastamiskõlblikeks meetmeteks
1.
Liikmesriikidele eraldatakse soovituslikult 2 000
miljonit eurot järgmiselt:
(a)
1 200 miljonit eurot vastavalt I lisale;
(b)
450 miljonit eurot artiklis 7 kirjeldatud
mehhanismi abil saavutatud tulemuste põhjal;
(c)
vahekokkuvõtte raames ja 2018. eelarveaastaga
algavaks ajavahemikuks 350 miljonit eurot, olemasolevate assigneeringute
jääksumma vastavalt käesolevale artiklile või mõni muu lõike 2 kohaselt
ettenähtud summa, mille aluseks on riskianalüüsi tulemused ja artiklis 8
sätestatud kord.
2.
Käesoleva määruse eesmärkide nõuetekohaseks
täitmiseks ettenägematutel või uutel asjaoludel ja/või käesoleva määruse alusel
kättesaadavate vahendite tõhusa kasutamise tagamiseks antakse komisjonile õigus
võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 17, et lõike 1 punktis c
osutatud soovituslikku summade jaotust vajaduse korral korrigeerida.
3.
Euroopa Liiduga aastatel 2012–2020 ühinevad
liikmesriigid ei saa kasutada käesolevast rahastamisvahendist rahastatavate
riiklike programmide assigneeringuid seni, kuni neid rahastatakse liidu
ajutisest rahastamisvahendist, millega toetatakse abi saavaid liikmesriike, et
liidu uuel välispiiril rahastada meetmeid piire ning viisasid ja
välispiirikontrolli reguleeriva Schengen acquis' rakendamiseks.
Artikkel 7
Vahendid konkreetseteks meetmeteks
1.
Peale artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt arvutatud
eraldise võivad liikmesriigid saada lisasumma, tingimusel et see on programmis
selleks sihtotstarbeliselt ette nähtud ja et seda kasutatakse II lisas
loetletud erimeetmete võtmiseks.
2.
Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte kooskõlas artikliga 17, et vajaduse korral II lisas sätestatud
erimeetmed läbi vaadata. Uute erimeetmete alusel võivad liikmesriigid saada
kättesaadavatest vahenditest lõike 1 kohaselt lisasumma.
3.
Käesolevas artiklis osutatud lisasummad eraldatakse
liikmesriikidele individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik
programm määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 14 sätestatud
menetluse kohaselt heaks kiidetakse või läbi vaadatakse.
Artikkel 8
Vahekokkuvõtte raames kasutatavad
vahendid
1.
Artikli 6 lõike 1 punktis c osutatud summa eraldamiseks
koostab komisjon ettepanekute alusel ja Frontexiga konsulteerides 1. juuniks 2017
aruande, milles vastavalt Frontexi riskianalüüsile määratakse kindlaks
välispiiride ohutasemed ajavahemikuks 2017–2020. Ohutasemete määramisel
võetakse aluseks piirihalduskoormus ning liikmesriikide välispiiri julgeolekut
aastatel 2014–2016 mõjutavad ohutasemed, arvesse võetakse ka rändevoogude
võimalikke tulevikusuundumusi ja välispiiril toimuvat ebaseaduslikku tegevust
ning asjaomaste kolmandate riikide, eeskätt naaberriikide tõenäolist
poliitilist, majanduslikku ja sotsiaalset arengut.
Aruandes määratakse kindlaks iga välispiirilõigu
ohutase, korrutades asjaomase piirilõigu pikkuse järgmise
kaalumiskoefitsiendiga:
a)      välismaismaapiir:
i)        koefitsient 1 normaalse ohutaseme
puhul;
ii)       koefitsient 3 keskmise ohutaseme puhul;
iii)      koefitsient 5 kõrge ohutaseme puhul;
b)      välismerepiir:
i)        koefitsient 1 normaalse ohutaseme
puhul;
ii)       koefitsient 3 keskmise ohutaseme puhul;
iii)      koefitsient 5 kõrge ohutaseme puhul.
Aruande põhjal otsustab komisjon, millistele
liikmesriikidele antakse lisasumma. Liikmesriigid, kelle ohutase on kõrgem
võrreldes arvutamisel aluseks võetud ohutasemega, mis on määratud kindlaks
otsuse 574/2007/EÜ kohaselt 2013. eelarveaasta jaoks, saavad proportsionaalselt
lisavahendeid.
2.
Vahendite jaotamisel vastavalt lõikele 1:
a)      võetakse niikaua, kui kohaldatakse 2003.
aasta ühinemisakti Küprost käsitleva protokolli nr 10 artikli 1 sätteid,
arvesse nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 866/2004 (ühinemisakti
protokolli 10 artiklis 2 sätestatud korra kohta) artiklis 1 nimetatud alade
vahelist eraldusjoont, kuigi selle puhul ei ole tegemist välismaismaapiiriga,
kuid mitte kõnealusest eraldusjoonest põhja poole jäävat merepiiri;
b)      tähendab välismerepiir liikmesriikide
territoriaalmere välispiiri vastavalt ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklitele 4–16.
Kui aga ebaseadusliku rände või sisenemise tõkestamiseks on vaja regulaarselt
läbi viia kaugoperatsioone, loetakse selleks kõrge ohutasemega piirkonna välispiiri.
See määratakse kindlaks asjaomaste liimesriikide poolt esitatud aastate 2014–2016
operatiivandmeid arvesse võttes.
3.
Komisjoni 1. juuniks 2017 tehtava algatuse kohaselt
võivad liikmesriigid saada lisaeraldise, kui see summa on eriotstarbelisena
programmis välja toodud ja kui seda kasutatakse selleks, et saavutada
erieesmärke, mis määratakse kindlaks liidu selle aja prioriteete arvesse
võttes.
Selleks antakse komisjonile õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 17, et II lisas sätestatud
erimeetmed läbi vaadata.
4.
Käesolevas artiklis osutatud lisasummad eraldatakse
liikmesriikidele individuaalsete rahastamisotsustega, millega nende riiklik
programm määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] artiklis 14 sätestatud
menetluse kohaselt heaks kiidetakse või läbi vaadatakse.
Artikkel 9
Riiklikud programmid
1.
Rahastamisvahendi ja määruse nr .../2012/EL
(millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, kuritegevuse
tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend) alusel
ettevalmistatava riikliku programmi koostavad liikmesriigid ühiselt ja esitavad
need komisjonile ühtse riikliku programmina kooskõlas määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] artikliga 14.
2.
Riiklike programmide raames, mida komisjon kontrollib
ja millele ta oma heakskiidu annab vastavalt määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] artiklile 14, taotlevad liikmesriigid eelkõige järgmisi
eesmärke:
(a)
Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR)
väljatöötamine vastavalt liidu õigusaktidele ja suunistele;
(b)
riikide olemasoleva välispiiride haldamise
suutlikkuse tugevdamine ja laiendamine, võttes arvesse ka rändevoogude
juhtimisega seotud uut tehnoloogiat, arengut ja/või standardeid;
(c)
liikmesriigi kolmandates riikides asuvate
konsulaar- ja muude teenistuste tegevus, millega toetatakse rändevoogude
juhtimise edasiarendamist ning lihtsustatakse seaduslikku reisimist ja
takistatakse ebaseaduslikku rännet Euroopa Liitu;
(d)
integreeritud piirihalduse tugevdamisega seotud
katsetused, uute abivahendite, koostalitluslike süsteemide ja töömeetodite
kasutuselevõtmine, mille eesmärk on edendada teabevahetust liikmesriikide vahel
või parandada asutustevahelist koostööd;
(e)
reageerimine Schengeni hindamismehhanismi kaudu
Euroopa tasandil tuvastatud puudustele, et tagada piirikontrolli ja viisasid
reguleeriva liidu acquis' nõuetekohane ja ühetaoline kohaldamine;
(f)
tulevaste probleemidega, sealhulgas olemasolevate
ja tulevaste ohtude ja survega toimetuleku suutlikkuse suurendamine liidu
välispiiridel, lähtudes esmajoones Frontexi riskianalüüsist.
Artikkel 10
Liikmesriikidele riiklike programmide
alusel antav tegevustoetus
1.
Liikmesriik võib kasutada kuni 50 % sellest
summast, mille ta on saanud käesolevast rahastamisvahendist riikliku programmi
jaoks, nende avaliku sektori asutuste tegevuskulude rahastamiseks, kes
vastutavad liidu avaliku teenuse moodustavate ülesannete täitmise ja teenuste
osutamise eest. Kõnealused ülesanded ja teenused on seotud ühe või enama
eemärgiga, millele on viidatud artikli 3 lõike 2 punktides a, c ja d.
2.
Tegevustoetust antakse üksnes juhul, kui kõnealune
liikmesriik:
(a)
järgib piire ja viisasid reguleerivat liidu acquis'd;

(b)
järgib liidu piiride ja viisade valdkonna hea
valitsemistava norme ja suuniseid, mida on eelkõige kirjeldatud Schengeni
välispiirikontrolli kataloogis, piirivalveametnike praktilises käsiraamatus ja
viisakäsiraamatus.
3.
Selleks hindab komisjon enne riikliku programmi
heakskiitmist lähteolukorda liikmesriikides, kes on teatanud oma tegevustoetuse
taotlemise kavatsusest.
Komisjoni vahetab oma kontrolli tulemuste üle
mõtteid kõnealuse liikmesriigiga.
Pärast mõttevahetust võib liikmesriigile riikliku
programmi raames antava eelarvetoetuse komisjonipoolse heakskiitmise
tingimusena nõuda kavandamist ja meetmete võtmist, mis tagavad lõikes 2
sätestatud tingimuste täieliku täitmise eelarvetoetuse andmise ajaks.
4.
Tegevustoetus suunatakse konkreetsetele
ülesannetele ja/või teenustele ja see peab olema keskendunud III lisas
sätestatud eesmärkide saavutamisele. Tegevustoetusega hüvitatakse täielikult
riiklikus programmis kindlaksmääratud ülesannete ja/või teenuste kulud
programmist tulenevate rahaliste piirangute ja lõikes 1 sätestatud ülempiiri
raames.
5.
Komisjon teostab tegevustoetuse üle järelevalvet ja
vahetab kõnealuse liikmesriigiga teavet liikmesriigi lähteolukorra, täidetavate
eesmärkide ja ülesannete ning edunäitajate üle.
6.
Komisjon näeb rakendusaktidega ette selle sätte
kohaldamisest teavitamise menetlused ja mis tahes muu vajaliku tegutsemiskorra,
mida liikmesriigid ja komisjon peavad käesoleva artikli nõuete täitmiseks
järgima. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 18 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
Artikkel 11
Tegevustoetus transiidi eriskeemile
1.
Käesolevast rahastamisvahendist kompenseeritakse
transiidiviisade eest saamata jäänud tulu ning transiiti hõlbustavate
dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti hõlbustavate dokumentide (FRTD)
rakendamisest tulenev lisakulu vastavalt nõukogu määrustele (EÜ) nr 693/2003 ja
(EÜ) nr 694/2003.
2.
Leedule lõike 1 kohaselt ajavahemikuks 2014–2020
eraldatavad vahendid ei ületa 150 miljonit eurot ja tehakse kättesaadavaks
Leedu jaoks ettenähtud täiendava eriotstarbelise tegevustoetusena.
3.
Lõike 1 kohaldamisel on lisakulu kulu, mis tuleneb
otseselt transiidi erikorra rakendamise erinõuetest ega teki seoses transiidi-
või muude viisade väljastamisega.
Rahastamiskõlblikud on järgmised lisakulud:
a)      investeeringud infrastruktuuri;
b)      transiidi erikorra rakendamisega seotud
personali väljaõpe;
c)      täiendavad tegevuskulud, sealhulgas
konkreetselt transiidi erikorra rakendamisega seotud personali palgakulud.
4.
Lõikes 1 sätestatud saamata jäänud tulu arvutatakse
välja Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni vahelises viisarežiimi
lihtsustamise lepingus ettenähtud viisade hinnataseme ja viisatasust loobumise
alusel ja lõikes 2 sätestatud finantsraamistiku piires.
5.
Kui tehakse muudatusi, mis mõjutavad transiidi
eriskeemi olemasolu ja/või toimimist, vaatavad komisjon ja Leedu käesoleva
artikli kohaldamise läbi.
6.
Komisjon näeb rakendusaktidega ette selle sätte
kohaldamisest teavitamise menetlused ning mis tahes rahastamis- või muu
vajaliku tegutsemiskorra, mida Leedu ja liikmesriigid peavad käesoleva artikli
nõuete täitmiseks järgima. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 18
lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
7.
Transiidi eriskeemi tõrgeteta toimimise tagamiseks
võib komisjon kehtestada vahemaksete tegemiseks erikorra, mis kaldub kõrvale
määruse (EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] sätetest.
Artikkel 12
Kavandamine kooskõlas Schengeni
hindamis- ja järelevalvemehhanismi tulemustega
Pärast Schengeni hindamisaruande esitamist,
mis võetakse vastu vastavalt Schengeni acquis' kohaldamise kontrollimise
hindamis- ja järelevalvemehhanismi loomist käsitlevale määrusele, uurib
kõnealune liikmesriik vajaduse korral koos komisjoni ja Frontexiga kontrolli
tulemuste arvessevõtmise ja soovituste rakendamise võimalusi oma riikliku
programmi raames.
Kui see on vajalik, vaatab liikmesriik oma
riikliku programmi läbi, et kontrolli tulemusi ja soovitusi arvesse võtta.
Koostöös komisjoni ja Frontexiga paigutab ta
vajaduse korral oma programmi piires vahendeid (sealhulgas tegevustoetuseks
kavandatud vahendeid) ümber ja/või rakendab või muudab puuduste kõrvaldamiseks
ettenähtud meetmeid vastavalt Schengeni hindamisaruande tulemustele ja
soovitustele.
Artikkel 13
Liidu meetmed
1.
Komisjoni algatusel võib käesolevast
rahastamisvahendist rahastada rahvusvahelisi meetmeid või kogu liidule huvi
pakkuvaid meetmeid (edaspidi „liidu meetmed”), mis on seotud artiklis 3
osutatud üldiste, konkreetsete ja tegevuseesmärkidega.
2.
Et ühenduse meetmed oleksid rahastamiskõlblikud, peavad
neil olema järgmised eesmärgid:
(a)
toetada ettevalmistus-, järelevalve-, haldus- ja
tehnilist tuge, töötada välja hindamismehhanism, mis on vajalik välispiiride ja
viisapoliitika rakendamiseks, sealhulgas Schengeni juhtimissüsteemi
rakendamiseks, nagu see on ette nähtud hindamis- ja järelevalvemehhanismiga,
mis luuakse määrusega (EL) nr ..., millega kehtestatakse hindamis- ja
järelevalvemehhanism Schengeni acquis’ ja Schengeni piirieeskirjade
kohaldamise kontrollimiseks;
(b)
saada liikmesriikides valitsevast olukorrast
süvendatud teadmisi ja mõista seda paremini tegevuspõhimõtete analüüsimise,
hindamise ja nende rakendamise põhjaliku järelevalve abil;
(c)
toetada statistiliste vahendite ja meetodite ning
ühiste näitajate arendamist;
(d)
toetada liidu õiguse ja liidu poliitikaeesmärkide
rakendamist ja järelevalvet liikmesriikides ning hinnata nende tõhusust ja
mõju;
(e)
soodustada Euroopa tasandil võrgustike tegevust,
üksteiselt õppimist ning heade tavade ja uuenduslike lahenduste
kindlakstegemist ja tutvustamist;
(f)
suurendada sidusrühmade ja üldsuse teadlikkust ELi
poliitikast ja eesmärkidest, sealhulgas liidu poliitiliste prioriteetide
propageerimine;
(g)
suurendada Euroopa tasandi võrgustike suutlikkust,
et edendada, toetada ja jätkuvalt edasi arendada liidu tegevuspõhimõtteid ja
eesmärke;
(h)
eelkõige toetada uuenduslikke projekte, millega
töötatakse välja uusi meetodeid ja/või tehnoloogiaid, mida on võimalik teistes
liikmesriikides üle võtta, eelkõige teadusprojektide katsetamist ja
valideerimist käsitlevad projektid;
(i)
toetada kolmandate riikidega seotud ja neis
rakendatavaid meetmeid, nagu on ette nähtud artikli 4 lõikes 2.
3.
Neid meetmeid rakendatakse kooskõlas määruse (EL)
nr .../2012 [horisontaalne määrus] artikliga 7.
Artikkel 14
Erakorraline abi
1.
Rahastamisvahendist antakse rahalist abi
kiireloomuliste konkreetsete vajaduste rahuldamiseks artikli 2 punktis e
määratletud hädaolukordades.
2.
Erakorralist abi antakse määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] artiklis 8 sätestatud korras.
Artikkel 15
Programmi loomine uute IT-süsteemide
väljatöötamiseks
1.
Kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise
juhtimiseks töötatakse välja uued IT-süsteemid, mille jaoks eraldatakse
soovituslikult 1 100 miljonit eurot. Programmi rakendatakse kooskõlas
liidu õigusaktidega, millega määratakse kindlaks uued IT-süsteemid ja nende
sideinfrastruktuur, et eelkõige parandada reisijatevoogude juhtimist ja
kontrolli välispiiridel, tugevdades selleks kontrolle ja kiirendades
seaduslikult reisivate isikute piiriületust.
2.
Komisjon vastutab programmi juhtimise eest. Ta
võtab vastu mitmeaastase strateegilise raamistiku, mis sisaldab:
(a)
peamisi rakendatavaid meetmeid;
(b)
eelarve jaotust eelarveaastate lõikes;
(c)
rakendamise ajakava;
(d)
peamiste rakendatavate meetmete puhul kasutatavad
haldusmeetodid. Meetmeid võib rakendada:
– komisjon otse või rakendusametite kaudu,
– üksused ja isikud, kes ei ole liikmesriigid, kaudselt kooskõlas määruse (EL)
nr .../2012 [uus finantsmäärus] artikliga [57].
Peamised rakendatavad meetmed peaksid hõlmama
eelkõige kesk- ja riiklike süsteemide ühiste rakenduste väljatöötamist ja
katsetamist, kesk- ja riiklike süsteemide sideinfrastruktuuri, nende
rakendamise kooskõlastamist ja süsteemide turvalisuse juhtimist.
Komisjon võtab rakendusaktidega vastu
strateegilise raamistiku ja selle võimalikud muudatused. Rakendusaktid võetakse
vastu kooskõlas artikli 18 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 16
Tehniline abi
1.
Komisjoni algatusel ja/või nimel võidakse
rahastamisvahendist toetada Sisejulgeolekufondile antavat tehnilist abi igal
aastal kuni 1,7 miljoni euroga vastavalt määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] artiklile 10.
2.
Liikmesriigi algatusel võidakse rahastamisvahendist
anda toetust kuni 5 % ulatuses liikmesriigile riikliku programmi alusel
eraldatava tehnilise abi kogusummast vastavalt määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] artiklile 20.
III PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 17
Delegeeritud volituste rakendamine
1.
Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.
Käesolevas määruses osutatud volitused delegeeritud
õigusaktide vastuvõtmiseks antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates
käesoleva määruse jõustumisest. Volituste delegeerimist uuendatakse
automaatselt sama pikaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa
Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm
kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3.
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad käesolevas
määruses osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise
otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub
järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või
otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud
delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.
Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu
võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5.
Käesoleva määruse alusel vastuvõetud delegeeritud
õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe
kuu jooksul pärast õigusakti Euroopa Parlamendile ja nõukogule
teatavakstegemist esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament
ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei
esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda
tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 18
Komiteemenetlus
1.
Komisjoni abistab määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] artikli 55 lõikega 1 loodud varjupaiga-, rände- ja
turvalisusküsimuste ühiskomitee.
2.
Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse
(EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 19
Määruse (EL) nr .../2012
[horisontaalne määrus] kohaldamine
Rahastamisvahendi suhtes kohaldatakse määruse
(EL) nr .../2012 [horisontaalne määrus] sätteid.
Artikkel 20
Kehtetuks
tunnistamine
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 574/2007/EÜ,
millega luuakse Välispiirifond, tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.

Artikkel 21
Üleminekusätted
1.
Käesolev määrus ei mõjuta asjaomaste projektide ega
aastaprogrammide jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist
tühistamist, kuni nende projektide lõpetamiseni, ega finantsabi andmist, mille
komisjon on otsuse nr 574/2007 EÜ või mõne muu 31. detsembril 2013 kõnealuse
abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiitnud.
2.
Komisjon võtab käesoleva määruse alusel
kaasrahastamise otsuste vastuvõtmisel arvesse kõiki meetmeid, mis on otsuse nr 574/2007/EÜ
alusel vastu võetud enne [Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäev] ja
mis avaldavad finantsmõju kaasrahastamisega hõlmatud ajavahemikul.
3.
Komisjoni poolt ajavahemikul 1. jaanuarist 2011
kuni 31. detsembrini 2013 heakskiidetud kaasrahastamiseks määratud summad,
mille kohta ei ole komisjonile lõpparuande esitamise tähtajaks meetmete
lõpetamiseks nõutavaid dokumente saadetud, vabastab komisjon automaatselt
kulukohustustest 31. detsembriks 2017 ning alusetult makstud summad tuleb
tagasi maksta.
4.
Kohtumenetluste või peatava toimega halduskaebuste
tõttu peatatud meetmetega seotud summasid ei võeta automaatselt vabastatud kulukohustuste
summa arvutamisel arvesse.
Artikkel 21
Läbivaatamine
Komisjoni ettepanekul vaatavad Euroopa
Parlament ja nõukogu käesoleva määruse läbi hiljemalt 30. juuniks 2020.
Artikkel 22
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas
avaldamisele järgneval päeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
Liikmesriikide riiklikes programmides aluseks võetud summad
 Liikmesriik || Miinimumsumma || Protsent, 2010.–2012. aasta keskmine || Jaotamine protsendi alusel || Kogusumma
 Austria || 5 000 000 || 0,82% || 8 699 674 || 13 699 674
 Belgia || 5 000 000 || 1,13% || 11 886 638 || 16 886.638
 Bulgaaria || 5 000 000 || 3,18% || 33.578.849 || 38.578.849
 Küpros || 5 000 000 || 1,76% || 18 521 213 || 23 521 213
 Tšehhi || 5 000 000 || 0,84% || 8 907 377 || 13 907 377
 Taani || 5 000 000 || 0,48% || 5 053 171 || 10 053 171
 Eesti || 5 000 000 || 1,51% || 15 933 661 || 20 933 661
 Soome || 5 000 000 || 2,87% || 30 320 668 || 35 320 668
 Prantsusmaa || 5 000 000 || 7,20% || 75 956 454 || 80 956 454
 Saksamaa || 5 000 000 || 4,21% || 44 390 681 || 49 390 681
 Kreeka || 5 000 000 || 14,56% || 153 636 854 || 158 636 854
 Ungari || 5 000 000 || 3,22% || 34 018 515 || 39 018 515
 Island || 5 000 000 || 0,03% || 310 455 || 5 310 455
 Itaalia || 5 000 000 || 13,62% || 143 660 373 || 148 660 373
 Läti || 5 000 000 || 0,95% || 9 989 974 || 14 989 974
 Leedu* || 5 000 000 || 1,77% || 18 709 058 || 23 709 058
 Luksemburg || 5 000 000 || 0,04% || 379 909 || 5 379 909
 Malta || 5 000 000 || 3,43% || 36 173 227 || 41 173 227
 Madalmaad || 5 000 000 || 2,30% || 24 315 326 || 29 315 326
 Norra || 5 000 000 || 0,84% || 8 846 929 || 13 846 929
 Poola || 5 000 000 || 3,97% || 41 883 809 || 46 883 809
 Portugal || 5 000 000 || 1,25% || 13 197 565 || 18 197 565
 Rumeenia || 5 000 000 || 5,05% || 53 313 864 || 58 313 864
 Slovakkia || 5 000 000 || 0,46% || 4 835 168 || 9 835 168
 Sloveenia || 5 000 000 || 2,31% || 24 371 875 || 29 371 875
 Hispaania || 5 000 000 || 17,13% || 180 746 396 || 185 746 396
 Rootsi || 5 000 000 || 0,59% || 6 189 272 || 11 189 272
 Šveits || 5 000 000 || 1,25% || 13 216 801 || 18 216 801
 Horvaatia || 5 000 000 || 3,22% || 33 956 244 || 38 956 244
 Kokku || 145 000 000 || 100% || 1 055 000 000 || 1 200 000 000
II lisa
Erimeetmete loetelu
1.
Viisaeeskirjades sätestatud koostööpõhimõtete
kohaste konsulaarkoostöö mehhanismide loomine vähemalt kahe liikmesriigi vahel,
et anda konsulaarasutustele mastaabisääst taotluste esitamise ja viisade
väljastamise osas, sealhulgas ühiste viisataotluskeskuste väljaarendamine
2.
Transpordivahendite ja varustuse soetamine, mida on
vaja ühisoperatsioonide läbiviimiseks Frontexiga vastavalt selle väljastatud
suunistele
III LISA
Riiklike programmide tegevustoetuse eesmärgid
1 eesmärk: sellise poliitika väljatöötamise
ja elluviimise edendamine, millega tagatakse igasuguse piirikontrolli puudumine
mis tahes kodakondsusega isikute suhtes sisepiiride ületamisel ning isikute
kontroll ja tõhus järelevalve välispiiride ületamisel;
– tegevus;
– personalikulud;
– teeninduskulud, näiteks hooldus ja remont;
– seadmete ajakohastamine/asendamine;
– kinnisvara (kulum, uuendamine)
2 eesmärk: ühise viisapoliitika ja teisi
lühiajalisi elamislubasid käsitleva poliitika väljatöötamise ja rakendamise,
sealhulgas konsulaarkoostöö edendamine
– tegevus;
– personalikulud;
– teeninduskulud, hooldus ja remont;
– seadmete ajakohastamine/asendamine;
– kinnisvara (kulum, uuendamine)
3 eesmärk: IT-süsteemide, nende
sideinfrastruktuuri ja üle liidu välispiiri kulgevate rändevoogude juhtimise
abivahendite paigaldamine ja kasutamine
– SISi, VISi ja kõnealuse ajavahemiku jooksul
kasutusele võetavate uute süsteemide operatiivjuhtimine;
– personalikulud;
– teeninduskulud, näiteks hooldus ja remont;
– sideinfrastruktuur ja julgeolekuküsimused;
– seadmete ajakohastamine/asendamine;
– turvaliste hoonete rentimine ja/või
uuendamine
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus:
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS

1.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus

Teatis „Avatud
ja turvalise Euroopa loomine: siseasjade eelarve aastateks 2014–2020”;
Ettepanek:
määrus, millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamise ja piiriülese, raske ja organiseeritud kuritegevuse
vastu võitlemise rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted;
Ettepanek:
määrus, millega kehtestatakse politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja
selle vastu võitlemise ja kriisiohje rahastamisvahend;
Ettepanek:
määrus, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade
rahastamisvahend

1.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt ABM/ABB[32]
struktuurile

Praegu
rubriik 3, jaotis 18 – Siseasjad
Tulevased
mitmeaastased finantsperspektiivid: Rubriik 3 (Julgeolek ja kodakondsus) –
„Sisejulgeolek”
Ettepaneku/algatuse liik
þ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet (siseasjade rahastamine
aastatel 2014–2020)
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast
tegevusest[33]

¨ Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet

1.3.
Eesmärgid
1.3.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Siseasjade
poliitika lõplik eesmärk on luua sisepiirideta ala, kuhu ELi ja kolmandate
riikide kodanikud võivad siseneda ja kus nad saavad ringi liikuda, elada ja
töötada, tuues kaasa uusi ideid, kapitali, teadmisi ja uuendusi või täites
lünki riikide tööturul, olles kindlad, et nende õigusi austatakse ja nende
turvalisus on tagatud. Selle eesmärgi saavutamisel on ülimalt tähtis teha
koostööd kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.
Siseasjade
poliitika kasvavat tähtsust on kinnitatud Stockholmi programmis ja selle
tegevuskavas, mille rakendamine on strateegiline prioriteet ning mis hõlmab nii
selliseid valdkondi nagu ränne (seaduslik ränne ja integratsioon,
varjupaigaküsimused, ebaseaduslik ränne ja tagasipöördumine), turvalisus
(terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastane võitlus ja nende
tõkestamine; politseikoostöö) ning välispiiri haldamine (sealhulgas
viisapoliitika) kui ka nimetatud poliitikavaldkondade välist mõõdet. Lissaboni
leping võimaldab liidul põhjalikumalt reageerida kodanike igapäevastele
muredele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal. Siseasjade
poliitika prioriteete, eelkõige kolmandate riikide kodanike integreerimist,
tuleks samuti vaadelda seoses seitsme juhtalgatusega, mis esitati
Euroopa 2020 strateegias, mille eesmärk on aidata Euroopa Liidul tulla
välja praegusest finants- ja majanduskriisist ning saavutada arukas,
jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv.
Sisejulgeolekufondist
antakse rahalist abi, mida on vaja liidu siseasjade eesmärkide tulemuslikuks
saavutamiseks.

1.3.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

SISEJULGEOLEKUFOND
Politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje
rahastamisvahend
Kooskõlas
asjaomastes liidu strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes
kindlaksmääratud prioriteetidega antakse rahastamisvahendi alusel toetust
järgmiste erieesmärkide saavutamiseks:
a)         piiriülese,
raske ja organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas terrorismi tõkestamine ja
nende vastu võitlemine ning liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja asjaomaste
kolmandate riikide tegevuse koordineerimise ja koostöö tugevdamine;
b)         liikmesriikide
ja liidu suutlikkuse suurendamine tõhusa julgeolekuriskide juhtimise ja
kriisiohje eesmärgil ning valmisolek terroriaktideks ja muudeks julgeolekuga
seotud intsidentideks ning inimeste ja elutähtsa infrastruktuuri kaitse nende
eest.
Asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise süsteemile: 18.05
Välispiiride
ja viisade rahastamisahend
Kooskõlas
asjaomastes liidu strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes
kindlaksmääratud prioriteetidega antakse rahastamisvahendi alusel toetust
järgmiste erieesmärkide saavutamiseks:
a)         toetada
ühist viisapoliitikat, et hõlbustada seaduslikku reisimist, tagada kolmandate
riikide kodanike võrdne kohtlemine ja tõkestada ebaseaduslikku rännet;
b)         toetada
piirihaldust, et tagada ühelt poolt välispiiride kaitse kõrge tase ja teiselt
poolt välispiiride sujuv ületamine kooskõlas Schengeni acquis'ga.
Asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise süsteemile: 18 02 (niivõrd kui Välispiirifond on seotud).

1.3.3.
Oodatavad tulemused ja mõju

Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju toetusesaajatele/sihtrühmale.
Ettepaneku
mõju toetusesaajatele/sihtrühmale on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangu
punktis 4.1.2.
Üldiselt on
rahastamise igal tasandil ja eelarve täitmise iga viisi puhul sisse viidud lihtsustamisel
selgelt kasulik mõju rahastamise juhtimisprotsessidele.
Politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamine ja selle vastu võitlemine ning kriisiohje
Peamised
toetusesaajad on liikmesriigid ja nende õiguskaitseasutused ning samuti teised
elutähtsa infrastruktuuri kaitsmisele ja kriisiohjele spetsialiseerunud
asutused, kuid vajaduse korral (nt kuritegevuse tõkestamise,
radikaliseerumisvastase ja inimkaubandusvastase võitluse valdkonnas) ka
asjaomased rahvusvahelised ja valitsusvälised organisatsioonid.
Muudatustest kasu saava sihtrühma moodustab kogu
elanikkond.
Peamised
saavutused on järgmised: 1) liikmesriikide kõrgenenud haldus- ja
operatiivsuutlikkus avastada piiriüleseid, raskeid ja organiseeritud
kuritegusid, sealhulgas terrorismi, ning nende eest edukalt vastutusele võtta,
et vähendada sellisest kuritegevusest tulenevaid julgeolekuriske, ja
2) Euroopa suurem vastupanuvõime kriisidele ja katastroofidele tänu
ühtsemale ELi riskijuhtimispoliitikale, kus ühelt poolt on omavahel ühendatud
ohu- ja riskihinnangud ning poliitika kujundamine ja teiselt poolt on seotud
tõhusam ja kooskõlastatud ELi kriisile reageerimine olemasolevate võimete ja
teadmistega. Oluline saavutus on ka liikmesriikide suurem suutlikkus ennetada
terrorismiakte ja teisi julgeolekuriske ning olla nendeks valmis ning kaitsta
inimesi ja elutähtsat infrastruktuuri nende eest.
Välispiirid
ja viisad
Välispiiride
ja viisa osa raames toimuva rahastamise puhul on peamised toetusesaajad ELi
õigusakte, Schengeni piirieeskirju ja viisaeeskirju rakendavad teenistused
liikmesriikides: piirivalve, politsei ja konsulaarteenistused. Muudatustest
kasu saav sihtrühm on reisijad – kõik inimesed, kes sisenevad ELi üle
välispiiri. Tulemuste hulgas on nende teenistuste suurem suutlikkus 1) teostada
piirikontrolli ja pidada Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) raames
sidet teiste õiguskaitseasutustega; 2) juhtida rändevooge
konsulaaresindustes (viisataotlused) ning 3) parandada reisijatevoo
haldamist piiripunktides, tagades koostöös õiguskaitseasutustega ühelt poolt
kõrgetasemelise ja ühtse kaitse ja teiselt poolt sujuva piiriületuse kooskõlas acquis'
ning austusväärse kohtlemise ja väärikuse põhimõtetega. Tähtis tulemus on kahe
uue ELi IT-süsteemi rajamine kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise
kohta (ELi sisenemise ja EList lahkumise süsteemi ning ELi registreeritud
reisijate programm).

1.3.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad

Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Tulenevalt
vajadusest pidada poliitikadialoogi enne riiklike programmide väljatöötamist,
ei ole praeguses etapis võimalik kehtestada kindlaid näitajaid, mida saaks
kasutada eelmainitud konkreetsete eesmärkide saavutamise mõõtmiseks. Samas
kuuluvad
– politseikoostöö
ning kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise näitajate hulka piiriüleste ühisoperatsioonide ning parimaid tavasid
käsitlevate dokumentide ja korraldatud ürituste arv. Kriisiohje ja
elutähtsa infrastruktuuri kaitse näitajate hulka kuuluvad kasutusele võetud
ja/või täiustatud vahendite arv, et lihtsustada liikmesriikidepoolset elutähtsa
infrastruktuuri kaitset kõikides majandusharudes, ning liidu tasandil tehtud
ohu- ja riskihinnangute arv;
– piiride
ja viisa valdkonna näitajate hulka nende
konsulaaresinduste arv, mis on varustatud, turvatud või tugevdatud selleks, et
tagada viisataotluste tõhus menetlemine ja osutada viisataotlejatele
kvaliteetset teenust, ning piirikontrolli varustuse areng ja välispiiridel
ebaseaduslikult riiki sisenenud kolmandate riikide kodanike arv, võttes arvesse
välispiiri asjaomase lõigu ohutaset. Mõjunäitajatega mõõdetakse
piirijulgeoleku, viisade väljastamise suutlikkuse ning üle piiri liikuva
reisijatevoo ohutu ja sujuva käsitlemise suutlikkuse suurenemist.

1.4.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.4.1.
Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad
vajadused

Ajavahemikul
2014–2020 on EL siseasjade valdkond endiselt vastamisi suurte raskustega.
Ohutu ja
kindla keskkonna tagamine on vajalik ja kasulik ELi majanduslikule,
kultuurilisele ja sotsiaalsele arengule. ELil on täita otsustav roll võitluses
raske ja organiseeritud kuritegevuse, küberkuritegevuse ja terrorismiga ning
ELi välispiiride haldamise tagamisel ja kiirel reageerimisel inimtegevusest või
loodusõnnetustest põhjustatud kriisidele. Globaliseerumise ajastul, mil ohud
suurenevad ja need on üha sagedamini rahvusvahelised, ei suuda ükski
liikmesriik neile üksi tõhusalt vastata. Selleks, et õiguskaitseasutused
saaksid teha tõhusat tööd piiriüleselt ja jurisdiktsioonidevaheliselt, on vaja
ühtset ja igakülgset Euroopa lahendust.
Selle eesmärgi
saavutamisel on ülimalt tähtis teha koostööd kolmandate riikide ja
rahvusvaheliste organisatsioonidega. Hiljutised sündmused Põhja-Aafrikas
näitavad, kui tähtis on, et ELil oleks terviklik ja koordineeritud
lähenemisviis rände-, piiri- ja julgeolekuküsimustele. Seega tuleb täielikus
kooskõlas liidu välispoliitikaga tugevdada ELi siseasjade poliitika üha
suureneva tähtsusega välismõõdet.

1.4.2.
Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

Rändevoogude
ja julgeolekuriskide juhtimine seab meie ette raskused, millega liikmesriigid
üksi ei suuda toime tulla. Need on valdkonnad, kus ELi eelarve kasutamine annab
ilmselget lisaväärtust.
Mõned
liikmesriigid kannavad rasket koormat, mis tuleneb nende geograafilisest
asukohast ja nende hallatavast Euroopa Liidu välispiiri pikkusest. Kontrolli
kaotamisega sisepiiridel peavad kaasnema ühised meetmed liidu välispiiride
tõhusaks kontrollimiseks ja järelevalveks. Liikmesriikide vahel solidaarsuse
ning vastutuse õiglase jagamise põhimõte on seega varjupaiga, rände ja välispiiride
ühise poliitika keskmes. ELi eelarves on vahendid selle põhimõtte
finantskoormuse kandmiseks. Julgeoleku valdkonnas on raske ja organiseeritud
kuritegevus, terrorism ning teised julgeolekuga seotud riskid olemuselt üha
enam piiriülesed. Riikidevaheline koostöö ja koordineerimine
õiguskaitseasutuste vahel on oluline, et selliseid kuritegusid edukalt
tõkestada ja nende vastu võidelda, näiteks teabevahetuse, ühisuurimiste,
koostalitusvõimelise tehnoloogia ning ühiste ohu- ja riskihinnangute abil.
Rändevoogudega
tegelemine, ELi välispiiride haldamine ja ELi julgeolek nõuavad
liikmesriikidelt märkimisväärseid vahendeid ja suutlikkust. Täiendatud
operatiivkoostöö ja koordineerimine, mis hõlmab vahendite ühiskasutamist
sellistes valdkondades nagu koolitus ja varustus, loob mastaabisäästu ja
sünergia, millega tagatakse riigi vahendite tõhusam kasutamine ja tugevdatakse
liikmesriikidevahelist solidaarsust, vastastikust usaldust ning vastutuse
jagamist ELi ühistes poliitikavaldkondades. See on eriti asjakohane julgeoleku
valdkonnas, kus rahaline toetus piiriülese ühistegevuse kõikidele vormidele on
vajalik, et laiendada koostööd politsei, tolli, piirivalve ja õigusasutuste
vahel.
Seoses
siseasjade välismõõtmega on selge, et meetmete vastuvõtmine ja vahendite
ühiskasutamine ELi tasandil suurendab märkimisväärselt ELi mõju, mida on vaja
kolmandate riikide veenmiseks, et nad teeksid ELiga koostööd nendes rände- ja
julgeolekuküsimustes, mis pakuvad peamist huvi ELile ja liikmesriikidele.
ELi õigus
tegutseda siseasjade valdkonnas tuleneb Euroopa Liidu toimimise lepingu
V jaotisest „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala”, eelkõige
selle artikli 77 lõikest 2, artikli 78 lõikest 2, artikli
79 lõigetest 2 ja 4, artikli 82 lõikest 1,
artiklist 84 ja artikli 87 lõikest 2. Koostöö kolmandate riikide
ja rahvusvaheliste organisatsioonidega tugineb Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 212 lõikele 3. Ettepanekud on kooskõlas subsidiaarsuse
põhimõttega, sest suurem osa rahastamisest on vastavuses põhimõttega, et eelarve
täitmine toimub koostöös liikmesriikidega, ja juhindub liikmesriikide
institutsioonilisest pädevusest.

1.4.3.
Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Ehkki
leitakse, et praegused siseasjade rahastamisvahendid peaksid saavutama oma
eesmärgid ja toimima tõhusalt, võib vahekokkuvõttest ja sidusrühmadega peetud
konsultatsioonide käigus saadud kogemuste põhjal öelda, et vaja on:
–      lihtsustada ja täiustada tulevasi siseasjade rahastamisvahendeid, vähendades rahastamisprogrammide arvu kaheni ning luua Varjupaiga- ja
Rändefond ning Sisejulgeolekufond. See võimaldab ELil vahendeid
strateegilisemat kasutada, et nende abil saaks paremini reageerida ELi
poliitilistele prioriteetidele ja vajadustele;
–      tugevdada ELi rolli globaalse tegutsejana,
andes loodavatele fondidele välismõõtme, et tugevdada ELi mõjuvõimu seoses
siseasjade poliitika välispoliitilise mõõtmega;
–      eelistada eelarve tsentraliseeritult
täitmisele eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, et kõrvaldada
liigne halduskoormus;
–      kehtestada tulemuspõhisem lähenemine eelarve täitmisele koostöös
liikmesriikidega, minnes üle mitmeaastasele
programmitööle koos kõrgemate ametnike tasandil toimuva poliitikadialoogiga, et
tagada liikmesriikide riiklike programmide täielik vastavus ELi
poliitikaeesmärkidele ja prioriteetidele ning keskenduda tulemuste
saavutamisele;
–      parandada eelarve tsentraliseeritult täitmist, et pakkuda
poliitikapõhiste meetmete tarvis mitmeid vahendeid,
sealhulgas toetust riikidevahelistele meetmetele, eelkõige uuenduslikele
meetmetele ning kolmandates riikides ja seoses nendega võetavatele meetmetele
(välismõõde), ning samuti erakorralistele meetmetele, uuringutele ja
üritustele;
–      luua ühine regulatiivraamistik, millel on
ühised programmitöö, aruandluse, finantsjuhtimise ja kontrolli eeskirjad ja mis
on võimalikult sarnane teiste ELi fondidega, mille eelarve täitmine toimub
koostöös liikmesriikidega, et kõik sidusrühmad saaksid eeskirjadest paremini
aru ning et tagada ulatuslik sidusus ja järjepidevus;
–      tagada kiire ja tõhus reageerimine hädaolukordades, kavandades fondid selliselt, et EL suudaks asjakohaselt reageerida
kiiresti muutuvatele olukordadele;
–      tugevdada siseasjade asutuste rolli, et
edendada praktilist koostööd liikmesriikide vahel ja usaldada neile erimeetmete
rakendamine, kuid samas tagades piisava poliitilise kontrolli ametite tegevuse
üle.
Täiendavad
üksikasjad on esitatud mõjuhinnangus ja iga määruse seletuskirjas.

1.4.4.
Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste
meetmetega

Mitmetest ELi
vahenditest toetatakse meetmeid, mis täiendavad Sisejulgeolekufondist
rahastatavaid meetmeid:
Eraldusjoon
Sisejulgeolekufondi ja kodanikukaitse rahastamisvahendi vahel jääb
alles, nagu on kirjeldatud kehtiva CIPS programmi artiklis 3:
loodusõnnetused ja ka tahtmatud inimtegevusest tingitud õnnetused kuuluvad
kodanikukaitse valdkonda (õnnetused), kusjuures tahtlikud inimtegevusest
tingitud õnnetused kuuluvad julgeolekuvaldkonda ning seetõttu toimub
rahastamine Sisejulgeolekufondist.
Terroriaktid
ja teised julgeolekuga seotud intsidendid ei kuulu ELi Solidaarsusfondi
reguleerimisalasse. Samuti ei ole selge Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 222 (solidaarsusklausel) täpne reguleerimisala ja see, millises
ulatuses selle abil saab toetada liikmesriike, kus toimub terroriakt või
loodusõnnetus või inimtegevusest tingitud õnnetus, kuna selle jaoks on vaja
vastu võtta rakenduskord, mille kohta pole veel isegi ettepanekut tehtud.
Erakorralise abi rahastamiseks suuremate terrorirünnakute ja teiste
julgeolekuintsidentide korral antakse toetust Sisejulgeolekufondist.
Horisont 2020
programmi raames tehtavate julgeolekualaste
teadusuuringute ja nende tulemuste praktilise rakendamise vaheline lõhe
ületatakse, kuna Sisejulgeolekufondis on ette nähtud erieesmärgid ja
rahastamiskõlblikud meetmed teadusuuringute tulemuste testimise ja
valideerimise rahastamiseks (prototüübid), et neid praktikas kohaldada
(kommertskasutusele eelnevad hanked).
Tulevane õigusprogramm
on lähedalt seotud Sisejulgeolekufondiga ning täiendab seda, eelkõige selle
kriminaalõiguse osa, kuid on rohkem keskendunud õigusalasele koostööle,
menetluste ühtlustamisele ja vastastikusele tunnustamisele, millega praktikas
välditakse ulatuslikke kattuvusi.
Sisejulgeolekufondi
välismõõtme raames toetatakse peamiselt ELi huve ja eesmärke teenivaid
meetmeid, mida võetakse kolmandates riikides ja seoses nendega, ning nendel on
otsene mõju ELile ja liikmesriikidele ning nendega tagatakse järjepidevus ELi
territooriumil rakendatavate meetmetega. Selline rahastamine kavandatakse ja
rakendatakse kooskõlas ELi välistegevuse ja välispoliitikaga. See ei ole
mõeldud otseselt majandusarengule suunatud meetmete toetamiseks ja see peaksid
vajaduse korral täiendama välisabivahenditest antavat rahalist abi. Seoses
sellega pakub siseasjade valdkonnas erilist huvi rände ja varjupaiga
temaatilise programmi ja stabiliseerimisvahendi järeltulija. Kuna
välisabivahenditest toetatakse kas toetust saavate riikide arenguvajadusi või ELi
ja selle strateegiliste partnerite üldisi poliitilisi huve, siis siseasjade
fondidest toetatakse erimeetmeid kolmandates riikides ELi rändepoliitika ja
sisejulgeoleku eesmärkide huvides. Seega täidetakse tühimik ning aidatakse
suurendada ELi käsutuses olevate töövahendite arvu.

1.5.
Meetme kestus ja finantsmõju

þ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
þ    Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku 1.1.2014–31.12.2020
–
þ    Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2014–2023
¨ Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
–
Rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku
AAAA–AAAA,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.

1.6.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[34]

þOtsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
þ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine,
mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
þ    rakendusametitele
–
þ    ühenduste asutatud asutustele[35]
–
þ    riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨    isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete
rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks
määratud asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
þ Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
þDetsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
þ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste
organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused:
Ettepanekud
rakendatakse peamiselt eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
mitmeaastaste riiklike programmide raames.
Riiklike
programmide alusel saavutatavaid eesmärke täiendavad liidu meetmed ja
kiirreageerimismehhanism hädaolukordade jaoks. Need on peamiselt toetuste ja
otsese tsentraliseeritud eelarve täitmise alusel toimuvate hangete vormis ning
need hõlmavad kolmandates riikides ja seoses nendega võetavaid meetmeid.
Killustatuse
vältimiseks kasutatakse kõiki võimalusi ja suunatakse vahendid vaid teatud
liidu eesmärkidele ning partnerluslepingute ja raamkokkulepete alusel
kasutatakse vajaduse korral peamiste sidusrühmade kogemusi.
Komisjoni
algatusel rakendatavat tehnilist abi rakendatakse otsese tsentraliseeritud
eelarve täitmise kaudu.
Schengeni acquis'
sätete kohaldamise, rakendamise ja edasiarendamisega seotud riigid osalevad
samuti kahes Sisejulgeolekufondi rahastamisvahendis, mis on Schengeni acquis'
edasiarendus (piiride ja viisa ning politseikoostöö rahastamisvahend), nagu nad
oleksid liikmesriigid, pidades silmas Schengeni acquis' sätetega
ühinemise lepinguid. Need riigid osalevad rahastamisvahendites kooskõlas
määruse sätetega, rakendades oma mitmeaastaseid riiklikke programme, ning neil
on võimalus taotleda rahastamist liidu meetmetest jne. Välispiiride Fondi
raames sõlmitakse erikokkulepped, millega täpsustatakse nende osalemiseks
vajaminevaid täiendavaid eeskirju (finantsmäärusest, selle rakenduseeskirjadest
ja aluslepingutest tulenevad eeskirjad, sealhulgas kontrollikoja
auditeerimisõigus). Kuna need riigid maksavad mõlemas rahastamisvahendis
osalemiseks proportsionaalselt oma SKPga osamaksu ELi eelarvesse, määratakse
osana vastutuse jagamisest Schengeni ala juhtimisel kindlaks nende riikide
osamaks ning see toimub vaatamata rahastamisvahendite alusel neile eraldatud
summade suurusele. Hetkel on assotsieerunud riigid Norra, Island, Šveits ja
Liechtenstein.

2.
HALDUSMEETMED
2.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Eelarve täitmiseks
koostöös liikmesriikidega esitatakse aruandluse,
järelevalve ja hindamise ühtne ja tõhus raamistik. Iga riikliku programmi puhul
nõutakse, et liikmesriik looks järelevalvekomitee, kus komisjon võib osaleda.
Liikmesriigid
esitavad igal aastal aruande mitmeaastase programmi rakendamise kohta. Need
aruanded on aastamaksete tegemise eeltingimuseks. Nende aruannete põhjal
tehakse vahekokkuvõte, mis palutakse esitada 2017. aastal, et anda
täiendavat teavet eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude kohta. Samasugune
vahekokkuvõte tehakse 2019. aastal, et vajaduse korral teha viimasel
eelarveaastal (2020) kohandusi.
Selleks et
toetada siseasjade valdkonnas hindamispõhise tegevuskultuuri arendamist,
luuakse fondidele ühine hindamise ja järelevalve raamistik, millega seoses
kohaldatakse laia valikut poliitikaga seotud näitajaid, mis rõhutavad
tulemustele suunatud lähenemisviisi fondidele ja tähtsat rolli, mis neil võiks
olla tegevusstrateegia koostamisel, et saavutada eesmärk luua vabadusel,
turvalisusel ja õigusel rajaneva ala. Need näitajad on seotud mõjuga, mida
fondid võiksid avaldada: piirijulgeoleku, politseikoostöö ja kriisiohje ühise
tegevuskultuuri arendamine; liitu sisenevate rändevoogude tõhus juhtimine;
kolmandate riikide kodanike õiglane ja võrdne kohtlemine;
liikmesriikidevaheline solidaarsus ja koostöö rände- ja
sisejulgeolekuküsimustega tegelemisel ja kolmandaid riike käsitlev Euroopa
Liidu ühine lähenemisviis nii rände- kui ka julgeolekuküsimustes.
Selleks et
tagada hindamispõhimõtete nõuetekohane kohaldamine ja pidades silmas liidu
siseasjade praeguse rahastamise alusel liikmesriikides toimunud hindamise
käigus saadud kogemusi, töötavad komisjon ja liikmesriigid koos, et arendada
ühtne hindamise ja järelevalve raamistik, määrates muu hulgas kindlaks
toimimismallid ning ühised väljundid ja tulemusnäitajad.
Kõik meetmed
kehtestatakse programmitöö alguses, et liikmesriikidel oleks kokkulepitud
põhimõtete ja nõuete alusel võimalik luua oma aruandlus- ja hindamissüsteemid.
Halduskoormuse
vähendamiseks ning aruandluse ja hindamise vahelise koostoime tagamiseks
kasutatakse hindamisaruannete jaoks nõutud teavet, et täiendada riiklike
programmide rakendamise aastaaruannetes liikmesriikidelt saadud teavet.
2018. aastal
esitab ka komisjon aruande, mis koostatakse riiklike programmide vahearuannete
alusel.
Üldisemalt esitab komisjon vahearuande fondide rakendamise kohta
30. juuniks 2018 ja 30. juuniks 2024 järelhindamise aruande, kus
käsitletakse rakendamist tervikuna (st mitte ainult riiklikke programme, mille
eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega).

2.2.
Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.2.1.
Tuvastatud ohud

SISEASJADE
PEADIREKTORAAT ei ole tuvastanud kuluprogrammides olulist vigade esinemise
riski. Seda kinnitab asjaolu, et kontrollikoja aastaaruannetes ei ole endiselt
olulisi leide ja kahel viimasel aastal ei ole SISEASJADE PEADIREKTORAADI (ja
endise õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi) iga-aastastes
tegevusaruannetes esinenud jääkvigade määra üle 2 %.
Eelarve
täitmisel koostöös liikmesriikidega kuuluvad praeguste
programmide rakendamisel tuvastatud üldised ohud peaasjalikult kolme
kategooriasse:
–      fondide ebatõhusa või ebapiisavalt sihtotstarbelise kasutamise risk;
–      eeskirjade keerukusest ning juhtimis- ja kontrollisüsteemi nõrkustest
tulenevad vead;
–      haldusressursside ebatõhus kasutamine (nõuete proportsionaalsus on
piiratud).
Samuti tasub
märkida üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” nelja fondi
süsteemile eriomaseid elemente.
–      Aastaprogrammide süsteem tagab, et lõppmaksed tehakse korrapäraselt
kontrollitud ja auditeeritud kulude põhjal. Kuid aastaprogrammide
rahastamiskõlblikkuse periood ei lange kokku ELi eelarveaastaga ning kinnituse
andmise kord ei ole väga rangest süsteemist hoolimata täiesti rahuldav.
–      Üksikasjalikud rahastamiskõlblikkuse eeskirjad kehtestab komisjon.
Sellega põhimõtteliselt tagatakse rahastatavate kulude homogeensus. Kuid sedasi
tekitatakse riiklikele asutustele ja komisjonile tarbetut tööd ja suurendatakse
vigade esinemise riski, mis tuleneb sellest, et toetusesaajad ja/või
liikmesriigid tõlgendavad ELi eeskirju vääralt.
–      Praegused haldus- ja kontrollisüsteemid on üsna sarnased
struktuurifondide omadega. Siiski esinevad vastutusahelas väikesed erinevused,
eelkõige sertifitseerivate asutuste ja auditeerimisasutuste vahel. See tekitab
liikmesriikide seas segadust, peamiselt siis, kui asutused tegutsevad kahes
fondis. Samuti suurendab see vigade esinemise riski ja nõuab intensiivsemat
järelevalvet.
Käesolevas
määruses muudetakse neid elemente olulisel määral:
–      haldus- ja kontrollisüsteemide puhul järgitakse ÜSRi fondide üldnõudeid
ja need peavad täielikult vastama uue finantsmääruse uutele nõuetele: kolm
asutust asendatakse kahega (vastutav asutus ja auditeerimisasutus), kelle
rollid muudetakse selgemaks eesmärgiga tagada parem kindlus;
–      mitmeaastane programmitöö koos raamatupidamise aastaaruannetega, mis
põhinevad vastutava asutuse tehtud maksetel, ühtlustab
rahastamiskõlblikkusperioodid komisjoni aastaaruannetega, ilma et võrreldes
praeguse süsteemiga suurendataks halduskoormust;
–      kohapealsed kontrollid tehakse osana esimese taseme kontrollidest, st
seda teeb vastutav asutus ja see toetab Euroopa Liidu vahendite haldaja
iga-aastast kinnitavat avaldust;
–      rahastamiskõlblikkuse eeskirjade täpsustamine, lihtsustamine ning
ühtlustamine teiste ELi rahalise toetuse vahendite asjaomaste eeskirjadega
vähendab vigade tekkimist toetusesaajatel, kes saavad toetust eri allikatest.
Rahastamiskõlblikkuse eeskirjad, väljaarvatud mõned põhiprintsiibid,
kehtestatakse riiklikul tasandil samamoodi ÜSRi fondide eeskirjadega;
–      lihtsustatud kulude kasutamist julgustatakse, eelkõige väikeste
toetuste puhul.
Eelarve
tsentraliseeritud täitmise puhul on peamised ohud
järgmised:
–      vastuvõetud projektide ja SISEASJADE PEADIREKTORAADI poliitiliste
prioriteetide kokkulangevus on nõrk;
–      valitud projektide halb kvaliteet ja projekti halb tehniline
rakendamine, mille tagajärjel väheneb projekti mõju; puuduliku valikumenetluse
tõttu ei ole eksperditeadmisi või on järelevalve ebapiisav;
–      eraldatud rahaliste vahendite ebatõhus või mittetulus kasutamine, nii
toetuste puhul (tegelike rahastamiskõlblike kulude hüvitamise keerukus, millele
lisaks on piiratud võimalused kontrollida rahastamiskõlblikke kulusid
dokumentide põhjal) kui ka hangete puhul (mõnikord on nõutavad eriteadmised
vähestel ettevõtjatel, mistõttu ei ole võimalik piisavalt võrrelda
pakkumishindu);
–      (eelkõige) väiksemate organisatsioonide vähene suutlikkus kontrollida
tõhusalt kulutusi ning tagada elluviidavate tegevuste läbipaistvus;
–      oht komisjoni mainele, juhul kui avastatakse pettus või kuritegu;
kolmandate isikute sisekontrollisüsteemid tagavad üksnes osalise kindluse,
tingituna mitmest erinevast töövõtjast ja abisaajast, kellel kõigil on oma
kontrollisüsteemid, mis on tihtipeale küllaltki väikesed.
Eeldatavalt
enamik ohte ennetatakse tänu ettepanekute parema eesmärgiasetuse ning läbivaadatud
finantsmääruse lihtsustatud nõuete kohaldamise abil.

2.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Eelarve
täitmine koostöös liikmesriikidega :
Liikmesriigi
tasandil kujutab haldus- ja kontrollisüsteemi
kavandatud struktuur endast 2007.–2013. aasta süsteemi edasiarendust, kus
on säilitatud enamik funktsioone, mida täidetakse praegusel perioodil, kaasa
arvatud halduskontrollid, kohapealsed kontrollid, haldus- ja kontrollisüsteemide
auditid ning projektide auditid. Nende funktsioonide järjestust siiski ei
muudeta, et anda vastutavale asutusele vastutus kohapealsete kontrollide
tegemisel, mis on lahutamatu osa raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrolli
ja heakskiitmise ettevalmistamisel.
Aruandekohustuse
tugevdamiseks akrediteerib vastutavaid asutusi riiklik akrediteerimisasutus,
kes vastutab nende jooksva järelevalve eest. Asutuste arvu vähendamine – enam
ei ole sertifitseerimisasutust ja fonde on vähem – eeldatavalt vähendab
halduskoormust ja suurendab võimalust tugevdada haldussuutlikkust, kuid samas
laseb selgemalt vastutust jagada.
Siiani ei ole
olemas usaldusväärset hinnangut siseasjade valdkonna nende fondide
kontrollimise kulude kohta, mille eelarve täitmine toimub koostöös
liikmesriikidega.. Ainus olemasolev hinnang on seotud EFRi ja
Ühtekuuluvusfondiga ning seal on kontrolliga seotud ülesannete kulud (riiklikul
tasandil, välja arvatud komisjoni kulud) hinnanguliselt ligikaudu 2 %
kõigist hallatavatest vahenditest ajavahemikus 2007–2013. Need kulud on seotud
järgmiste kontrollivaldkondadega: 1 % tuleneb siseriiklikust
koordineerimisest ja programmi ettevalmistamisest, 82 % on seotud
programmi juhtimisega, 4 % sertifitseerimisega ja 13 % auditeerimisega.

Järgmised ettepanekud
suurendavad kontrollikulusid:
–      akrediteerimisasutuse loomine ja toimimine ning üldine süsteemivahetus;
–      vahendite haldaja kinnituse esitamine koos raamatupidamise
aastaaruandega;
–      vastutava asutuse tehtavad kohapealsed kontrollid;
–      auditeerimisasutuse ulatuslikum auditeerimistegevus vahendite haldaja
kinnituse auditeerimiseks.
Siiski on ka
ettepanekuid, mis vähendavad kontrollikulusid:
–      sertifitseerimisasutus lõpetab tegevuse; ehkki osa ülesandeid antakse
üle vastutavale asutusele, võimaldab see liikmesriigil hoida kokku olulise osa
praegustest sertifitseerimisega seotud kuludest tänu paremale
haldussuutlikkusele, väiksemale koordineerimisvajadusele ja auditite ulatuse
vähenemisele;
–      auditeerimisasutuse tehtavad kontrollid on suunatud rohkem vastutava asutuse
tehtud esimese tasandi haldus- ja kohapealsete kontrollide või nendest
koostatud valimi uuesti kontrollimisele. Seeläbi kiirendatakse
ärakuulamismenetlust ja tagatakse kõikide vajalike kontrollide tegemine enne
aastaaruande esitamist;
–      lihtsustatud kulude kasutamine vähendab halduskulusid ja -koormust
kõikidel tasanditel, niihästi haldusasutuste kui ka toetusesaajate jaoks;
–      iga-aastane lõpetamine ja vastavushindamise perioodi lühendamine
36 kuuni lühendab dokumentide kontrolliks säilitamise aega nii haldusasutuste
kui ka toetusesaajate jaoks;
–      komisjoni ja liikmesriikide vahelise elektroonilise suhtlemise
võimaluse loomine on kohustuslik.
Nendele tuleb
lisada eespool punktis 2.2.1 loetletud lihtsustavad meetmed, mis aitavad samuti
vähendada toetusesaajate halduskoormust ning seega vähendavad samaaegselt
vigade esinemise riski ja halduskoormust.
Üldiselt
loodetakse, et need ettepanekud ei suurenda ega vähenda kontrollikulusid, vaid
et toimub ümberjaotumine. Siiski eeldatakse, et selline kulude ümberjaotumine
(eri funktsioonide vahel tänu proportsionaalsele kontrollikorraldusele, aga ka
liikmesriikide ja programmide vahel) võimaldab riske tulemuslikumalt leevendada
ning selle tulemusel võetakse kasutusele parem ja kiirem kinnituse andmise
kord.
Komisjoni tasandil ei vähene tõenäoliselt programmitöö esimesel poolel haldus- ja
kontrollikulud, mis tekivad seoses eelarve täitmisega koostöös
liikmesriikidega. Seda esiteks seetõttu, et võrreldes praeguse perioodiga
suurenevad summad ja laienevad poliitikavaldkonnad, mis on seotud eelarve
täitmisega koostöös liikmesriikidega. Seega on samade vahendite juures vaja
tõhusamalt tegutseda. Lisaks on esimestele aastatele iseloomulik mitme olulise
ülesande kokkulangemine, et viia ellu järgnev: 2007–2013 perioodi programmide
sulgemine (viimased sulgemisaruanded tuleb esitada 31. märtsiks 2016), poliitikadialoogid
ja 2014–2020 perioodi mitmeaastaste riiklike programmide heakskiitmine, uue
raamatupidamisarvestuse kasutuselevõtmine. Perioodi teisel poolel kasutatakse
võimalikke olemasolevaid vahendeid hindamise ja järelevalve parandamiseks.
Eelarve
tsentraliseeritud täitmine
Eelarve
tsentraliseeritud täitmise puhul kohaldab komisjon edasi oma praegust
kontrollisüsteemi, mis koosneb järgmistest osadest: direktoraatide teostatav järelevalve
tegevuse üle, eelarve- ja kontrolliüksuse teostatav järelkontroll, sisene
hankekomisjon, toetuste või siseauditi üksuse ja/või siseauditi talituse tehtud
auditite järelkontroll. Järelkontrollisektor kohaldab nn avastamisstrateegiat,
mille eesmärk on avastada võimalikult palju kõrvalekaldeid, mis on seotud
alusetute maksete sissenõudmisega. Selle strateegia põhjal auditeeritakse
projektide valim, mis peaaegu täielikult valitakse riskianalüüsi põhjal.
Tänu eel- ja
järelkontrollidele ning dokumendipõhistele kontrollidele ja kohapealsetele
kontrollkäikudele oli viimastel aastatel kvantifitseeritav keskmine jääkvigade
määr alla 2 %. Seega leitakse, et sisekontrollisüsteem ja ka sellega
seotud kulud on SISEASJADE PEADIREKRORAADILE piisavad, et saavutada madal
veamäär.
SISEASJADE
PEADIREKTORAAT uurib nimetatud raamistikus jätkuvalt juhtimise parandamise ja
edasise lihtsustamise võimalusi. Eelkõige kasutatakse võimalikult ulatuslikult
uue finantsmäärusega kättesaadavaks tehtud lihtsustamisvõimalusi, kuna
loodetakse, et need aitavad vähendada toetusesaajate halduskoormust ja samal
ajal vähendavad ka komisjoni vigade esinemise riski ja halduskoormust.
Uued suunad
Ettepanekutega
nähakse ette ELi rahastamise uued suunad siseasjade valdkonnas, nt ELi asutuste
pädevuse parem kasutamine, välismõõtme edasiarendamine ja hädaolukordadele
reageerimise mehhanismide tugevdamine.
Nende puhul on siseasjade peadirektoraadil vaja uusi haldus- ja
kontrollimeetodeid.
Uutele suundadele mõeldud summad ei ole veel kindlaks määratud, kuid
tõenäoliselt ei ole need siseasjade üldise eelarvega võrreldes märkimisväärsed.
Siiski on väga oluline luua sisemised vahendid ja töökorraldus nende ülesannete
täitmiseks võimalikult vara perioodi alguses, austades täielikult usaldusväärse
finantsjuhtimise põhimõtteid.
Eespool
esitatud analüüs näitab selgelt, et kasutuselevõetud lihtsusmeetmetest
hoolimata on SISEASJADE PEADIREKTORAADI suurenenud eelarve täitmiseks vaja
rohkem personali.
Personalivajadused kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega
ja/või töötajate ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse
korral võidakse personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile
iga-aastase vahendite eraldamise käigus, arvestades olemasolevate
eelarvepiirangutega.

2.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Lisaks kõikide
regulatiivsete kontrollimehhanismide rakendamisele kujundab SISEASJADE
PEADIREKTORAAT välja pettusevastase võitluse strateegia, mis vastab uuele, 24.
juunil 2011 vastu võetud komisjoni pettusevastase võitluse strateegiale, et muu
hulgas tagada peadirektoraadi pettusevastase võitlusega seotud
sisekontrollimeetmete täielik kooskõla eelnimetatud komisjoni strateegiaga ja
pettuseriski ohjamise suunamine pettuseriski valdkondade ja sobivate
reageerimisviiside kindlakstegemisele. Vajaduse korral moodustatakse
võrgustikud ja võetakse kasutusele piisavad IT-vahendid, et analüüsida
fondidega seotud pettusejuhtumeid.
Eelarve
täitmist koostöös liikmesriikidega silmas pidades määratakse komisjoni
pettusevastase võitluse strateegias selgelt kindlaks vajadus komisjoni
ettepanekute järele võtta vastu ajavahemikuks 2014–2020 määrused, millega
nõutakse liikmesriikidelt tulemuslike ja tuvastatud pettuseohtudega
proportsionaalsete pettuse ärahoidmise meetmete kasutuselevõttu. Praeguse
ettepaneku artiklis 5a on liikmesriikidele esitatud selge nõue ennetada,
avastada ja korrigeerida kõrvalekalded ja teavitada nendest komisjoni. Nende
kohustuste täiendavad üksikasjad moodustavad osa artikli 24 lõike 5
punktis c ettenähtud vastutava asutuse ülesannete üksikasjalikes
eeskirjades.
Lisaks on
artiklis 41 selgelt märgitud komisjoni või kontrollikoja auditileidudel
põhineva finantskorrektsiooni tulemusel tekkinud vahendite uuesti kasutamine.

3.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr || Liigendatud[36] || EFTA[37] riigid || Kandidaat-riigid[38] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 3 ||   || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr Rubriik 3 || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaat-riigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 3 || 18 01 04 bb – Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus – tehniline abi || Liigendamata || EI || EI || JAH || EI
 3 || 18 02 bb – Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus || Liigendatud || EI || EI || JAH || EI
 3 || 18 01 04 cc – Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad – tehniline abi || Liigendamata || EI || EI || JAH || EI
 3 || 18 02 cc – Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad || Liigendatud || EI || EI || JAH || EI
Kolmandate riikide rahaline osalus puudutab
Sisejulgeolekufondi mõlemat osa.
Nende riikide osaluse arvutamise kriteeriumid
ja meetodid lepitakse kokku ELi ja assotsieerunud riikide vahelistel
läbirääkimistel eraldi menetluse alusel. Oletades, et protsendimäärad on
samaväärsed praeguste Euroopa Välispiirifondi protsendimääradega, kutsutakse
assotsieerunud riike tasuma piiride ja viisadega seotud osa jaoks osamakse
suurusega umbes 210 miljonit eurot ja politseikoostöö osa jaoks umbes
50 miljonit eurot.

3.2.
Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.
Üldine hinnanguline mõju kuludele

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || Nr 3 || Julgeolek ja kodakondsus
 SISEASJADE peadirektoraat ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Pärast 2020. aastat || KOKKU
  Tegevusassigneeringud (jooksevhindades) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 bb Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus || Kulukohustused || (1a) || 135,076 || 143,047 || 151,283 || 159,791 || 168,578 || 177,653 || 187,022 ||   || 1 122,450
 Maksed || (2a) || 15,714 || 43,881 || 71,419 || 111,709 || 147,854 || 156,248 || 164,918 || 410,707 || 1 122,450
 18 02 cc  Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad || Kulukohustused || (1a) || 422,310 || 447,186 || 472,886 || 499,435 || 526,856 || 555,173 || 584,412 || - || 3 508,258
 Maksed || (2a) || 59,999 || 120,794 || 223,204 || 350,813 || 461,098 || 487,256 || 514,275 || 1 290,818 || 3 508,258
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 bb            Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus ||   ||   || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 ||   || 5,600
 18 01 04 cc             Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad ||   ||   || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 ||   || 11,900
 SISEASJADE peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 559,886 || 592,733 || 626,669 || 661,726 || 697,934 || 735,326 || 773,934 ||   || 4 648,208
 Maksed || =2+2a+3 || 78,213 || 167,174 || 297,123 || 465,023 || 611,452 || 646,004 || 681,693 || 1 701,525 || 4 648,208
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Kuna Varjupaiga-
ja Rändefondi ning Sisejulgeolekufondi vahendite rakendamises on ühisjooni,
nagu poliitikadialoog iga liikmesriigiga, ning arvestades asjaolu, et võib
muutuda siseasjade peadirektoraadi sisemine korraldus seoses uute fondide
juhtimise tagamisega (ja tagamaks pooleliolevate programmide lõpetamise), ei
ole võimalik jagada halduskulusid Varjupaiga- ja Rändefondi ning
Sisejulgeolekufondi vahel.
Seetõttu vastavad
rubriigiga 5 seotud allpool esitatud arvnäitajad halduskulude kogusummale,
mida peetakse vajalikuks, et tagada mõlema fondi juhtimine peadirektoraadi
poolt, ning ei ole esitatud assigneeringute kogusummat.
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Pärast 2020. aastat || KOKKU
 SISEASJADE peadirektoraat ||
  Personalikulud || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 ||   || 145,887
  Muud halduskulud || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 SISEASJADE PEADIREKTORAAT KOKKU || Assigneeringud || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||   || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1– 5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata ||
 Maksed ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
þ  Ettepanek hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
Siseasjade poliitika eelarvet täidetakse peamiselt koostöös liikmesriikidega.
Ehkki kuluprioriteedid seatakse ELi tasandil, on tegeliku igapäevase haldamise
volitused vastutavatel asutustel riiklikul tasandil. Ühiste väljundnäitajate ja
eesmärkide kohta teevad otsuse koos komisjon ja vastutavad asutused osana nende
riiklikest programmidest ning komisjon kiidab need heaks. Seetõttu on keeruline
välja tuua väljundite sihttasemeid enne programmide koostamist, läbirääkimist
ja heakskiitmist 2013/14. aastal.
Eelarve tsentraliseeritud täitmise suhtes ei ole siseasjade peadirektoraadil
samuti võimalik esitada täielikku nimekirja kõikidest väljunditest, mis
saavutatakse fondide tegevuse tulemusel, nende keskmistest kuludest ja summadest,
nagu käesolevas punktis nõutud. Hetkel ei ole statistilisi vahendeid, mis
võimaldaks arvutada praeguste programmide alusel keskmisi kulusid, ja selline
täpne kulude kindlaksmääramine oleks vastuolus põhimõttega, et tulevane
programm peaks olema piisavalt paindlik, et saaks kohandada aastate 2014–2020
poliitilisi prioriteete. See peab paika ennekõike erakorralise abi ja meetmete
puhul ning seoses kolmandate riikidega.
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[40] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kokku kokku
 ERIEESMÄRK nr 1…[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.
Ülevaade

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
þ Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist allpool
kirjeldatud moel:
Kuna Varjupaiga-
ja Rändefondi ning Sisejulgeolekufondi vahendite rakendamises on ühisjooni,
nagu poliitikadialoog iga liikmesriigiga, ning arvestades asjaolu, et võib
muutuda siseasjade peadirektoraadi sisemine korraldus seoses uute fondide
juhtimise tagamisega (ja tagamaks pooleliolevate programmide lõpetamise), ei
ole võimalik jagada halduskulusid Varjupaiga- ja Rändefondi ning
Sisejulgeolekufondi vahel.
Seetõttu vastavad
rubriigiga 5 seotud allpool esitatud arvnäitajad halduskulude kogusummale,
mida peetakse vajalikuks, et tagada mõlema fondi juhtimine peadirektoraadi
poolt, ning ei ole esitatud assigneeringute kogusummat.
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma) SISEASJAD
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5[42] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 SISEASJAD: personalikulud || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 145,887
 Muud halduskulud || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 || 147,044
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[43]välja jäävad kulud[44] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 SISEASJAD: personalikulud || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 4,480
 Muud halduskulud || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 13,020
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 17,500
 KOKKU || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata

3.2.3.2.
 Hinnanguline
personalivajadus

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
þ Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
aasta n arvnäitajad on 2011, aasta omad.
Kuna Varjupaiga-
ja Rändefondi ning Sisejulgeolekufondi vahendite rakendamises on ühisjooni,
nagu poliitikadialoog iga liikmesriigiga, ning arvestades asjaolu, et võib
muutuda siseasjade peadirektoraadi sisemine korraldus seoses uute fondide
juhtimise tagamisega (ja tagamaks pooleliolevate programmide lõpetamise), ei
ole võimalik jagada halduskulusid Varjupaiga- ja Rändefondi ning
Sisejulgeolekufondi vahel.
Seetõttu vastavad
rubriigiga 5 seotud allpool esitatud arvnäitajad halduskulude kogusummale,
mida peetakse vajalikuks, et tagada mõlema fondi juhtimine peadirektoraadi
poolt, ning ei ole esitatud assigneeringute kogusummat.
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad): siseasjad ||
 || 18 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[45] ||
 || 18 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 02 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja noored eksperdid delegatsioonides) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 bb[46] || - peakorteris[47] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || - delegatsioonides || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[48]   || - peakorteris[49] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || - delegatsioonides || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muu 13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused kaetakse juba meedet
haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate ümberpaigutamise teel
peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse personali täiendada meedet
haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise käigus, arvestades
olemasolevate eelarvepiirangutega. Summasid ja arvestust korrigeeritakse, kui
ülesannete täitmine suunatakse rakendusametitele.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad peakorteris || Ülesanded koosnevad rahastamisprogrammi juhtimiseks vajalikest ülesannetest: – osalemine eelarvemenetluses;        – poliitikadialoogi pidamine liikmesriikidega;  – iga-aastaste tööprogrammide / rahastamisotsuste ettevalmistamine, iga-aastaste prioriteetide kehtestamine, riiklike programmide heakskiitmine;   – riiklike programmide, ettepanekute esitamise kutsete ja pakkumiskutsete ning järgneva valikumenetluse haldamine;               – suhtlemine sidusrühmadega (potentsiaalsed/tegelikud toetusesaajad, liikmesriigid jne); – suuniste kavandamine liikmesriikidele;         – projektide operatiiv- ja finantsjuhtimine;      – kontrollimine vastavalt eespool kirjeldatule (eelkontroll, hankekomitee, järelaudit, siseaudit, raamatupidamise aastaaruande kontroll ja heakskiit);  – raamatupidamine;             – toetuste ja riiklike programmide haldamise IT-vahendite arendamine ja juhtimine; – järelevalve ja aruandlus seoses eesmärkide saavutamisega, sealhulgas tegevuse aastaaruandes ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja aruandes.
 Koosseisuvälised töötajad || Ülesanded on samad, mis ametnikel ja ajutistel töötajatel, välja arvatud ülesanded, mida kooseisuvälised töötajad ei saa täita.
 Delegatsioonide töötajad || Selleks et rakendada siseasjade valdkonna poliitikat ja eelkõige arendada selle välist mõõdet, on ELi delegatsioonides vaja piisavalt siseasjade eksperte. Nendeks võivad olla Euroopa Komisjoni ja/või Euroopa välisteenistuse töötajad.

3.2.4.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga

–
þ  Ettepanek/algatus on kooskõlas järgmise mitmeaastase
finantsraamistikuga,
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjakohase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[50]
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.

3.2.5.
Kolmandate isikute rahaline osalus

–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist
–
þ Ettepanekus nähakse ette, et Euroopa rahastamist on vaja
kaasrahastada. Täpne summa ei ole kvantifitseeritav. Määrusega kehtestatakse
kaasrahastamismäärade ülempiirid, mis on liigendatud kooskõlas meetmete
liigiga:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel ||

3.3.
Hinnanguline mõju tuludele

–
þ  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[51]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisada vajalik arv aastaid, et kajastada finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel … ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[1]               ELT C 115, 4.5.2010, lk 1.
[2]               KOM(2010) 673 (lõplik).
[3]               KOM(2011) 248 (lõplik).
[4]               KOM(2011) 561 (lõplik).
[5]               KOM(2011) 680 (lõplik).
[6]               KOM(2011) 500 (lõplik).
[7]               Konsultatsioone
käsitlevad dokumendid ja aruanne konsulteerimise tulemuste kohta on kättesaavad
siseasjade peadirektoraadi veebisaidil:
http://ec.europa.eu/home-affairs/news/consulting_public/consulting_0020_en.htm.

[8]               „ELi
eelarve läbivaatamine”, KOM(2010) 700, 19.10.2010.
[9]               Komisjoni ettepanek: määrus Euroopa Liidu
aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta (KOM(2010)815
(lõplik), 22.12.2010). Kõnealuse ettepanekuga võtab
komisjon ametlikult tagasi eelmised asjaomased ettepanekud KOM(2010)71 (lõplik)
ja KOM(2010)260 (lõplik).
[10]             Kooskõlas
Leedu ühinemislepingu protokolliga 5, milles käsitletakse transiiti hõlbustavad
dokumendid (FTD) (ELT L 99, 17.4.2003, lk 8) ja raudteetransiiti hõlbustavad
dokumendid (FRTD) (ELT L 99, 17.4.2003, lk 15) kehtestanud määruste
rakendamist, kannab EL skeemi lisakulud ja maksab Leedule kompensatsiooni
tasude eest, mida see jätab asjaomaste dokumentide väljaandmise eest nõudmata
Venemaa kodanikelt, kes reisivad ELi kaudu Kaliningradi piirkonda ja
piirkonnast.
[11]             Süsteemide
hinnangulist kulukust käsitlev lisa – KOM(2011)680(lõplik).
[12]             ELT L 286,
1.11.2011, lk 1.
[13]             ELT C, ,
lk.
[14]             ELT C, ,
lk.
[15]             Nõukogu
dokument 7120/10.
[16]             KOM(2010) 673
(lõplik).
[17]             ELT
L…(lisatakse hiljem).
[18]             ELT L144, 6.6.2007,
lk 22.
[19]             ELT L 349,
25.11.2004, lk 1.
[20]             ELT
[lisatakse hiljem].
[21]             ELT L 236,
23.9.2003, lk 946.
[22]             ELT L 99, 17.4.2003, lk 8.
[23]             ELT L 99, 17.4.2003, lk 15.
[24]             KOM(2011) 559 (lõplik).
[25]             ELT L 55, 28.2.2011,
lk 13.
[26]             ELT L 144,
6.6.2007, lk 22.
[27]             EÜT L 176,
10.7.1999, lk 31.
[28]             ELT L 53, 27.2.2008,
lk 1.
[29]             ELT L 160,
18.6.2011, lk 19.
[30]             KOM(2011) 559
(lõplik).
[31]             KOM(2011) 403 (lõplik).
[32]             ABM –
tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.
[33]             Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
[34]             Eelarve
täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[35]             Määratletud
finantsmääruse artiklis 185.
[36]             Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[37]             EFTA –
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[38]             Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[39]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks
antava toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[40]             Väljunditena
käsitatakse tarnitavaid tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud
üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
[41]             Vastavalt
punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[42]             Koguvahendid,
mis põhinevad 2011. aasta personalikulude lõplikel assigneeringutel, sealhulgas
ametnikud ja koosseisuväline personal.
[43]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks
antava toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[44]             Endistelt B.A ridadelt rahastatav koosseisuväline personal lähtuvalt
2011. aasta personalikulude lõplikust assigneeringust, sealhulgas
koosseisuväline personal peakorteris ja delegatsioonides.
[45]             Lepingulised
töötajad, renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides, kohalikud töötajad,
riikide lähetatud eksperdid.
[46]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A
read).
[47]             Peamiselt
struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa
Kalandusfond.
[48]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A
read).
[49]             Peamiselt
struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa
Kalandusfond.
[50]             Vt
institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[51]             Traditsiooniliste
omavahendite (tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema
netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.