title: Ettepanek: Nõukogu otsus nr …/2010/EL, tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas {KOM(2010) 105 lõplik}

text:
|

52010PC0104

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel, 24.3.2010KOM(2010) 104 lõplik2010/0066 (APP)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS nr …/2010/EL,tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas{KOM(2010) 105 lõplik}SELETUSKIRISISSEJUHATUS1.  17. juulil 2006 võttis komisjon vastu ettepaneku[1] nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2201/2003[2] seoses kohtualluvusega ning abieluasjades kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade kehtestamisega („Rooma III”)[3].2.  Nõukogu määruse ettepaneku õiguslik alus oli EÜ asutamislepingu artikli 61 punkt c ja artikli 67 lõige 1[4]. Ettepanekus käsitleti tsiviilasjades tehtavat õigusalast koostööd ning see sisaldas „perekonnaõigusega seonduvaid aspekte”. Selline õiguslik alus nõudis ühehäälset otsust. Euroopa Parlament esitas oma arvamuse 21. oktoobril 2008[5].3.  Alates 2006. aasta oktoobrist oli komisjoni ettepanek arutlusel tsiviilõiguse töörühmas (Rooma III). Tegu oli eesistujariikide Saksamaa, Portugali kui ka Sloveenia prioriteediga. 2007. aasta aprillis arutati ettepanekut nõukogu istungil ja ministrid jõudsid kokkuleppele teatavates suunistes.4.  2008. aasta keskpaigaks olid arutelud jõudnud punkti, kus näis, et mõnel liikmesriigil on spetsiifilised probleemid, mille tõttu neil ei ole võimalik määruse ettepanekut heaks kiita. Eelkõige üks liikmesriik ei pidanud kohaseks, et tema kohtud peaksid abielulahutuse puhul kohaldama välisriigi õigust, mis on tema arvates selles riigis abielulahutuse puhul kohaldatavast õigusest piiravam, ning soovis jätkata oma materiaalõiguse kohaldamist kõikide selle riigi kohtutes taotletavate abielulahutuste suhtes ( lex fori lähenemisviis). Samas arvas enamik liikmesriike, et kohaldatavat õigust käsitlevad eeskirjad on määruse ettepaneku oluline osa. Nad toetasid ettepanekus kehtestatud põhimõtet, mille kohaselt tuleks kohaldada selle riigi õigust, millega abikaasadel on tihe seos, ning see tähendaks teatavatel juhtudel abielulahutuse puhul välisriigi õiguse kohaldamist.5.  Üksteise järel nõukogu eesistujana tegutsenud riigid ja komisjon püüdsid leida lahendusi, nähes määruse ettepanekus ette erinevaid võimalusi, mis tagaks kohtu asukohariigi õiguse laiema kohaldamisala ilma ettepaneku põhieesmärke ohtu seadmata. Need ühised jõupingutused jäid paraku tulemuseta.6.  Seetõttu jõudsid ministrid nõukogu 5.–6. juuni 2008. aasta istungil järeldusele, et „määruse [ettepaneku] väljatöötamise jätkamise osas puudus üksmeel ning et ületamatute raskuste tõttu ei olnud üksmeelt [nõudvat otsust] võimalik praegu ega ka lähitulevikus saavutada”. Nõukogu tegi kindlaks, et „[määruse ettepaneku] eesmärke ei olnud aluslepingute asjakohaseid sätteid kohaldades võimalik saavutada mõistliku tähtaja jooksul”[6].7.  2008. aasta juulis-augustis esitas üheksa liikmesriiki (Bulgaaria, Kreeka, Hispaania, Itaalia, Luksemburg, Ungari, Austria, Rumeenia ja Sloveenia) komisjonile taotluse, märkides, et nad soovivad sisse seada omavahelise tõhustatud koostöö abieluasjade suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas ja et komisjon peaks esitama nõukogule sellesisulise ettepaneku. 2009. aasta jaanuaris esitas sarnase taotluse ka Prantsusmaa. 3. märtsil 2010 võttis Kreeka oma taotluse tagasi.8.  Käesolev ettepanek on komisjoni vastus neile taotlustele.Tõhustatud koostöö õiguslik alus9.  Tõhustatud koostöö on reguleeritud Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi leping”) artikliga 20 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklitega 326–334. Kõnealuste sätete mõjuks on, et abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö rakendamiseks on vaja kaht ettepanekut:10.  ELi toimimise lepingu artikli 329 lõikel 1 põhinev komisjoni ettepanek: nõukogu otsus tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas, ning11.  ELi toimimise lepingu artikli 81 lõikel 3 põhinev komisjoni ettepanek: nõukogu määrus tõhustatud koostöö rakendamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas[7].Hinnang tõhustatud koostöö juriidilistele tingimusteleOtsus tõhustatud koostöö lubamise kohta viimase abinõuna ja vähemalt üheksa liikmesriigi osalemine12.  ELi lepingu artikli 20 lõikes 2 on sätestatud, et otsuse tõhustatud koostöö lubamise kohta võib nõukogu vastu võtta üksnes viimase abinõuna, kui ta on kindlaks teinud, et EL tervikuna ei ole võimeline selle koostöö eesmärke mõistliku aja jooksul saavutama, ning tingimusel, et selles koostöös osaleb vähemalt üheksa liikmesriiki.13.  Nagu eespool nimetatud, jõudis nõukogu oma 5.–6. juuni 2008. aasta istungil järeldusele, et 2006. aasta ettepaneku väljatöötamise jätkamise osas puudus üksmeel ning et ületamatute raskuste tõttu ei olnud üksmeelt nõudvat otsust võimalik tollal ega ka lähitulevikus saavutada. Nõukogu tegi kindlaks, et määruse ettepaneku eesmärke ei olnud aluslepingute asjakohaseid sätteid kohaldades võimalik saavutada mõistliku tähtaja jooksul. Seetõttu jõudis nõukogu järeldusele, et muud, ELi kui terviku jaoks sobilikku lahendust ei ole võimalik leida ja et viimase abinõuna võib kasutada tõhustatud koostööd.14.  Tänaseks on komisjon saanud taotlused üheksalt liikmesriigilt (Bulgaaria, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Ungari, Austria, Rumeenia ja Sloveenia), milles märgitakse, et nad kavatsevad abieluasjade suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas sisse seada omavahelise tõhustatud koostöö.Aluslepingutega hõlmatud valdkond15.  ELi toimimise lepingu artikli 329 lõikes 1 on sätestatud, et tõhustatud koostöö võib sisse seada „mõnes aluslepingutega hõlmatud valdkonnas”.16.  Üheksa liikmesriiki on taotlenud luba seada sisse omavaheline tõhustatud koostöö „abieluasjade suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas (Rooma III)”. See koostöö hõlmab kollisiooninorme, millega määratakse, millist materiaalõigust kohaldatakse rahvusvahelise lahutuse suhtes, mis on seotud rohkem kui ühe õiguskorraga. Kollisiooninorme on nimetatud ELi toimimise lepingu artikli 81 lõikes 2 toodud meetmete loetelus eraldi punktina ning artikli 81 lõikes 3 eristatakse üldisi tsiviil- ja kaubandusvaldkonna kollisiooninorme ning perekonnaõigust käsitlevaid meetmeid. Komisjon on seisukohal, et perekonnaõiguse kollisiooninormid kujutavad endast aluslepingute tähenduses küll piiratud, kuid siiski täpselt määratletud valdkonda, milles võib sisse seada tõhustatud koostöö.17.  Sellega seoses tuleb täpsustada, et kavandatava tõhustatud koostöö valdkond, „abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatav õigus” ei hõlma lahutuse omandiõiguslikke tagajärgi käsitlevaid kollisiooninorme[8]. Teemaks ei ole ka lahutust käsitlev materiaalõigus, s.t lahutuse põhjused ega selle taotlemise menetlus.ELi eesmärkide edendamine, tema huvide kaitsmine ja integratsiooniprotsessi tugevdamineÜldine taust18.  Võttes nõuetekohaselt arvesse eespool nimetatud komisjoni 2006. aasta ettepaneku mõjuhinnangu[9] asjaomaseid osi ja seletuskirja, on tõhustatud koostöö eesmärgiks pakkuda selge ja terviklik õiguslik raamistik, hõlmates abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavat õigust ning andes abikaasadele teatava vabaduse kohaldatava õiguse valimiseks.19.  Eespool nimetatud mõjuhindamisprotsessi osana konsulteeris komisjon ulatuslikult sidusrühmadega. Seda tehti 2005. aastal koostatud rohelise raamatu näol, mis käsitleb lahutusasjades kohaldatavat õigust ja kohtualluvust[10]. Rohelises raamatus tõsteti esile mitmeid puudusi praeguses olukorras ning esitati probleemide lahendamiseks mitmesuguseid võimalusi. Alternatiivid hõlmasid muuhulgas praeguse olukorra säilitamist, kollisiooninormide ühtlustamist, kohaldatava õiguse valikul abikaasadele piiratud valikuvõimaluse pakkumist ning lõpuks eri lahenduste kombinatsiooni. Komisjon korraldas 2006. aastal avaliku ärakuulamise ja ekspertide koosoleku. Enamikus vastustes teadvustati vajadust parandada õiguskindlust ja etteaimatavust, võtta kasutusele poolte teatav autonoomia ning vältida „võidujooksu kohtusse“. Mitu sidusrühma väljendasid muret, et kollisiooninormide ühtlustamine kohustaks kohtuid kohaldama välisriikide õigust ning et see võiks tekitada abieluõiguslike menetluste puhul viivitusi ja lisakulusid. Avaliku arvamuse uuringust ilmnes, et 60 % eurooplastest ootavad, et EL annaks panuse teises liikmesriigis aset leidvat abielulahutust käsitlevate õigusnormide lihtsustamisse[11].20.  Tõhustatud koostöö abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas puudutaks igal aastal kümneid tuhandeid ELis lahutavaid rahvusvahelisi abielupaare. Igal aastal abiellub palju eri liikmesriikidest pärit eurooplasi ja nii leiab igal aastal Euroopas aset ka palju rahvusvahelisi abielulahutusi.21.  ELis on ligikaudu 122 miljonit abielus paari, kellest umbes 16 miljonit (13 %) on oletatavasti rahvusvahelised[12]. Näiteks 2007. aastal sõlmiti Euroopa Liidus 2 400 000 abielu, millest ligikaudu 300 000 olid rahvusvahelised. Ehkki rahvusvahelised abielud on koondunud peamiselt mõnda suuremasse Euroopa riiki, sõlmitakse selliseid abielusid kõikjal Euroopa Liidus, mistõttu puudutavad need suurt hulka Euroopa kodanikke.22.  2007. aastal lahutati Euroopa Liidu 27 liikmesriigis 1 040 000 abielu, millest 140 000-l (13 %-l) oli rahvusvaheline element. 2007. aastal olid uute rahvusvaheliste abielulahutuste suurima osakaaluga Euroopa Liidu liikmesriigid Saksamaa (34 000), Prantsusmaa (20 500) ja Ühendkuningriik (19 500).Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna praegune olukord23.  Praegu, kus Euroopa Liidu õigusnormid puuduvad, on 24s ELi tsiviilasjades tehtavas õigusalases koostöös osalevas liikmesriigis ja kahes liikmesriigis, kes võivad otsustada selles osaleda, 26 erinevat abielulahutust käsitlevate kollisiooninormide kogumikku[13]. Enamik liikmesriike määrab kohaldatava õiguse ühendavate tegurite alusel, selle eesmärk on tagada menetlemine abieluga kõige tihedamalt seotud õiguskorra kohaselt. Teised liikmesriigid kohaldavad abieluõiguslike menetluste korral süstemaatiliselt oma riiklikke õigusakte ( lex fori , asukohariigi õigus).24.  Praegune olukord võib rahvusvahelise elemendiga abieluõiguslike menetluste korral tekitada mitmeid probleeme. Asjaolu, et materiaalõiguse ja kollisiooninormidega seotud riiklikud õigusaktid on väga erinevad, tekitab õiguskindlusetust. Riiklike kollisiooninormide suurte erinevuste ja nende keerukuse tõttu on rahvusvahelistel abielupaaridel abieluõiguslikus menetluses raske prognoosida, millist õigust kohaldatakse. Enamik liikmesriikidest ei võimalda abikaasadel valida abieluõiguslike menetluste suhtes kohaldatavat õigust. See võib viia sellise õiguse kohaldamiseni, millega abikaasad on ainult nõrgalt seotud ja tulemuseni, mis ei vasta kodanike õiguspärastele ootustele. Lisaks võivad praegused eeskirjad ajendada ühte abikaasat pöörduma kohtusse enne, kui seda on jõudnud teha teine abikaasa, et tagada oma huvide kaitsmiseks menetlemine teatava õiguse alusel (nn võidujooks kohtusse).25.  Väga raske on hinnata majanduslikku kulu, mida põhjustab abielulahutust käsitlevate kollisiooninormide ühtlustamata jätmine. Komisjoni tellimusel abieluvararežiimide kohta teostatud mõjuhinnangus leiti, et lahutatavate rahvusvaheliste abieludega seonduvate probleemidega kaasnevad kulud võivad ELis ulatuda 205 miljoni euroni. Kulusid võib tekkida kohtutele, abikaasadele ja kolmandatele isikutele[14].Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö eelised26.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostööd taotlevad üheksa liikmesriiki: Bulgaaria, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Ungari, Austria, Rumeenia ja Sloveenia. Kõnealuse üheksa taotleva liikmesriigi rahvaarv on kokku 216,3 miljonit inimest. See on peaaegu pool (44 %) ELi elanikkonnast[15]. Rahvusvaheliste abielude ja abielulahutuste osakaal neis osalevates liikmesriikides on umbes 13 %,[16] s.t keskmiselt sama kui ELis tavapäraselt. Neis riikides leiab aastas aset hinnanguliselt 440 000 abielulahutust, millest 53 000-l on rahvusvahelisi elemente[17]. Tõhustatud koostöös võivad osaleda kõik liikmesriigid; mida rohkem liikmesriike osaleb, seda suurem on nende kodanike arv, keda küsimus puudutab .27.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö tooks kodanikele kasu järgmisel viisil:28.  Õiguskindluse ja etteaimatavuse parandamine. Tõhustatud koostööga kehtestatakse abielulahutuse ja lahuselu valdkonnas ühtlustatud kollisiooninormid, mis võimaldavad abikaasadel lihtsalt prognoosida, millist õigust nende abieluõiguslikus menetluses kohaldatakse. Kohaldatava õiguse aluseks on eelkõige abikaasade valik. Valik on piiratud õigusega, millega abielul on tihe seos. See aitab vältida „eksootiliste“ õigusaktide kohaldamist, millega abikaasadel on vähe kokkupuuteid või puuduvad need üldse. Valikuvõimaluse kasutamata jätmise korral määrab enamik liikmesriike kohaldatava õiguse ühendavate tegurite alusel, et tagada menetlemine abieluga kõige tihedamalt seotud õiguskorra kohaselt. See suurendab oluliselt õiguskindlust ja etteaimatavust nii abikaasade kui õigusala töötajate jaoks.29.  Paindlikkuse suurendamine poolte teatava autonoomia kaudu. Abieluasjades on praegu väga vähe ruumi poolte autonoomiale. Riiklikud kollisiooninormid näevad teatavas olukorras ette põhimõtteliselt ainult ühe lahenduse, st nende riikide õigusaktide kohaldamise, mille kodanikud abikaasad on, või kohtu asukohariigi õiguse kohaldamise. Tõhustatud koostööga muutub õiguslik raamistik paindlikumaks, andes abikaasadele abielulahutust ja lahuselu käsitlevates menetlustes piiratud võimaluse valida kohaldatavat õigust. Abikaasadele kokkuleppele jõudmise võimaluse andmine on eriti kasulik, kui abielu lahutatakse vastastikusel kokkuleppel.30.  Ühe abikaasa ennetava kohtusse pöördumise („võidujooks kohtusse“) vältimine. Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö eesmärk on tegeleda ka ühe abikaasa ennetava kohtusse pöördumise probleemiga. See võib kaasa tuua sellise õiguse kohaldamise, millega kostjal puudub tihe seos või mis ei arvesta tema huvidega. See raskendab ka lepitustegevust ja jätab vahenduseks liiga vähe aega. Ühtlustatud kollisiooninormide kasutuselevõtmine vähendab tõenäoliselt märgatavalt "võidujooksu kohtusse", kuna osalevate liikmesriikide mis tahes kohus kohaldaks ühistel eeskirjadel põhinevaid õigusakte.31.  On väljendatud teatavat muret, et kollisiooninormide ühtlustamine kohustaks kohtuid kohaldama abielulahutuse suhtes välisriikide õigust ning et see võib tekitada abieluõiguslike menetluste puhul viivitusi ja lisakulusid. Sellised probleemid peaksid praktikas esinema tegelikult harva, sest ühendavad tegurid viiksid enamikul juhtudel kohtu asukohariigi õiguse kohaldamiseni. Praegu välisriigi õiguse kohaldamiseni viivaid ühendavaid tegureid kasutavate liikmesriikide kogemusest ei ilmne suuri raskusi. Üheksa taotleva liikmesriigi praegused kollisiooninormid hõlmavad selliseid ühendavaid tegureid, mis teatavatel juhtudel juba viivadki välisriigi õiguse kohaldamiseni nende kohtutes. Seega ei kaasneks tõhustatud koostööga lisakulude või viivitustega seonduvaid probleeme. Lisaks peaks välisriigi õiguse kohaldamist lihtsustavate meetmete vastuvõtmine võimalikke negatiivseid tagajärgi vähendama[18].32.  Institutsioonilisest seisukohast on tõhustatud koostöö parem kui huvitatud liikmesriikide võimalus alustada läbirääkimisi abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavat õigust käsitleva rahvusvahelise lepingu üle. Selline alternatiiv oleks kahtlemata vähem eelistatud. Isegi kui tõhustatud koostöö raames vastuvõetavad õigusaktid on siduvad üksnes osalevate liikmesriikide suhtes, kuuluvad need kõnealuses valdkonnas sellest hoolimata ELi kontrolli alla. Nii saab komisjon aluslepingute kohaselt kontrollida õigusaktide nõuetekohast kohaldamist ja Euroopa Kohtul on volitused teha eelotsuseid õigusaktide tõlgendamise küsimuses, mis tagab tõhustatud koostöö raames võetavate meetmete järjepideva ja ühtse tõlgendamise.ELi lepingu artikli 20 lõike 1 nõuete täitmine33.  ELi lepingu artikli 20 lõikes 1 rõhutatakse, et tõhustatud koostöö eesmärk on edendada liidu eesmärke, kaitsta tema huve ja tugevdada tema integratsiooniprotsessi.34.  Üks ELi ülesandeid on moodustada oma kodanikele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev sisepiirideta ala, kus isikute vaba liikumine on tagatud (ELi lepingu artikli 3 lõige 2). Õigusel rajanev ala hõlmab õigusalase koostöö arendamist piiriülese toimega tsiviilasjades, lähtudes kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttest (ELi toimimise lepingu artikli 81 lõige 1). Sellel eesmärgil võib EL vastu võtta meetmeid, mille eesmärk on tagada esiteks kohtuotsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine liikmesriikide vahel ja teiseks liikmesriigis kohaldatavate rahvusvahelise eraõiguse normide kokkusobivus (ELi toimimise lepingu artikli 81 lõike 2 punktid a ja c).35.  Kollisiooninormide ühtlustamine lihtsustab kohtuotsuste vastastikust tunnustamist. Asjaolu, et liikmesriikide kohtud kohaldavad teatavas olukorras kohaldatava õiguse kindlaksmääramisel samu kollisiooninorme, tugevdab teistes liikmesriikides tehtud kohtuotsuste suhtes mõlemapoolset usaldust[19].36.  Taotlevate liikmesriikide vaheline tõhustatud koostöö abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas aitaks saavutada ELi eesmärki tagada liikmesriigis kohaldatavate rahvusvahelise eraõiguse normide kokkusobivus, kuna see suurendaks võrreldes praeguse olukorraga kõnealuste normide kokkusobivust. Nagu on selgitatud eespool, on 26s ELi tsiviilasjades tehtavas õigusalases koostöös osalevas liikmesriigis 26 erinevat abielulahutust käsitlevate kollisiooninormide kogumikku. Üheksa taotleva liikmesriigi tõhustatud koostöö korral oleks õiguskordade arv 18, ühtlustades sellega kollisiooninorme ja tugevdades selles valdkonnas ELi integratsiooniprotsessi.Kooskõla aluslepingute ja ELi õigusega37.  ELi toimimise lepingu artikli 326 kohaselt peab tõhustatud koostöö olema kooskõlas ELi aluslepingute ja õigusega.38.  Tõhustatud koostöö ei mõjutaks olemasolevat õigustikku. Tõhustatud koostöö seataks sisse valdkonnas, milles ELil on jagatud pädevus, kuid milles praegu puuduvad ühised ELi eeskirjad. Esimese perekonnaõiguse valdkonnas vastu võetud ELi õigusaktiga, nõukogu määrusega (EÜ) nr 1347/2000,[20] sätestati eeskirjad kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta kohtuasjades, mis käsitlevad abieluasju ja vanemlikku vastutust abikaasade ühiste laste eest abieluõiguslike menetluste kontekstis. Määrus ei hõlmanud siiski eeskirju kohaldatava õiguse kohta. Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2201/2003 tunnistati kehtetuks ja asendati alates 1. märtsist 2005 nõukogu määrus (EÜ) nr 1347/2000, kuid selle jõustumine ei toonud kaasa muudatusi kohaldatava õiguse valdkonnas. Kohaldatava õiguse küsimust kõnealuse määruse koostamise ajal ei tõstatatud, määrusesse võeti üle peaaegu muutmatult nõukogu määruse (EÜ) nr 1347/2000 abieluasju käsitlevad sätted.39.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö ei põhjustaks diskrimineerimist kodakondsuse alusel, mis on keelatud ELi toimimise lepingu artikli 18 kohaselt, kuna kavandatavad kollisiooninormid on üldkohaldatavad ja neid kohaldatakse osalevate liikmesriikide kohtute kõigis menetlustes sõltumata poolte kodakondsusest või elukohast. Teisest küljest kohaldavad mitteosalevate liikmesriikide kohtud ka tulevikus oma rahvusvahelise eraõiguse kohaselt oma riiklikke kollisiooninorme nagu praegugi.Kooskõla siseturu ning majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvusega; tõkete ja diskrimineerimise puudumine kaubanduses, konkurentsimoonutuste puudumine40.  ELi toimimise lepingu artiklis 326 on sätestatud, et tõhustatud koostöö ei tohi kahjustada siseturgu ega majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ja et see ei tohi olla takistavaks ega diskrimineerivaks teguriks liikmesriikidevahelises kaubanduses ega moonutada nendevahelist konkurentsi.41.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö ei kujuta endast kõnealuste õiguslike tingimuste seisukohast probleemi. Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tõhustatud koostöö rakendamist käsitlev ettepanek tegelikult lihtsustab siseturu nõuetekohast toimimist, kuna sellega kõrvaldatakse takistused selliste isikute vabaks liikumiseks, kellel on praegu riikide õigusaktide erinevuste tõttu probleeme seoses abieluasjades kohaldatava õigusega. Suuremal õiguskindlusel abielulahutust käsitlevate kollisiooninormide valdkonnas on seega positiivne mõju abielupaaridele, kes kasutavad oma õigust vabale liikumisele osalevate liikmesriikide vahel.42.  Arvestades ettepaneku sisu, mis praegusel kujul käsitleb üksnes kahe üksikisiku vahelisi suhteid, ei mõjuta see turul tegutsevaid ettevõtjaid ega turul kehtivaid õigussuhteid ega ka ELi kaubandust ega konkurentsi. Ettepanek ei mõjutaks ka ELi regionaalpoliitikat.43.  Kollisiooninormide ühtlustamist käsitlev ettepanek lihtsustaks märkimisväärselt poolte ja õigusala töötajate olukorda, kellele antakse osalevates liikmesriikides õigus määrata kohaldatav õigus üheainsa eeskirjade kogu alusel, mis asendab osalevate liikmesriikide kõnealuse valdkonna senised arvukad riiklikud kollisiooninormid.44.  Isegi kui mitte kõigil ELi abielupaaridel ei ole kasu ettepanekuga kaasnevast õiguskindlusest või lihtsustamisest, ei halvene mitteosalevate liikmesriikide kohtutes õigust nõudvate abielupaaride olukord võrreldes tänasega; seega ei kaasne ettepanekuga kodanike õigustamatut erikohtlemist.Kooskõla mitteosalevate liikmesriikide õiguste, pädevuse ja kohustustega45.  ELi toimimise lepingu artiklis 327 nõutakse, et mis tahes tõhustatud koostöö austaks nende liikmesriikide pädevust, õigusi ja kohustusi, kes selles ei osale.46.  Üheksa liikmesriigi ühiste kollisiooninormide vastuvõtmine ei mõjuta mitteosalevate liikmesriikide norme. Mitteosalevatele liikmesriikidele jäävad nende endi rahvusvahelise eraõiguse normid abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas.47.  Ettepaneku kohaselt oleks osalevas liikmesriigis elaval abielupaaril võimalik valida nende abielulahutuse suhtes kohaldatavat õigust. Piiratud õigusvalik abielulahutuse korral ei ole täna liikmesriikides täiesti tundmatu: nt Madalmaade ja Saksamaa abielu käsitlevates õigusaktides on see teatavatel juhtudel lubatud. Kui abielupaar, kes sõlmis tõhustatud koostöö kohaselt õigusvaliku kokkuleppe, kolib hiljem mitteosalevasse liikmesriiki ja esitab seal kohtule lahutusavalduse, sõltub õigusvaliku kokkuleppe tunnustamine selle riigi õigusest, kus kohus asub. Kui abielupaar on valinud kohtu asukohariigi õiguse, ei tohiks kohtul olla probleeme õigusvaliku kokkuleppe aktsepteerimisega.48.  Rahvusvahelises avalikus õiguses ei ole selliseid osalevate ja mitteosalevate liikmesriikide vahelisi abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavat õigust käsitlevaid rahvusvahelisi lepinguid, mida tõhustatud koostöö rikuks.49.  Lisaks on võimalik märkida, et tõhustatud koostöö abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas ei avalda mõju mitteosalevate liikmesriikide õigusnormidele, mida kohaldatakse abielulahutusega tihedalt seotud valdkondades, näiteks vanemlikku vastutust või ülalpidamiskohustusi käsitlevate kollisiooninormide valdkonnas. Vanemlikku vastutust käsitlevad kollisiooninormid on sätestatud vanemliku vastutuse ja lastekaitsemeetmetega seotud kohtualluvust, kohaldatavat seadust, tunnustamist, kohtuotsuste täitmist ja koostööd käsitlevas 1996. aasta Haagi konventsioonis. Praegu on konventsiooni osalisteks kaheksa liikmesriiki ja kaheksateist liikmesriiki peavad konventsiooni ratifitseerima või sellega ühinema enne 5. juunit 2010[21]. Ülalpidamiskohustusi käsitlevad kollisiooninormid on kehtestatud ülalpidamiskohustuste suhtes kohaldatavat õigust käsitlevas 2007. aasta Haagi protokollis,[22] mida kohaldatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 4/2009[23] (ülalpidamiskohustuste kohta, kohaldatakse alates 18. juunist 2011) artiklile 15. Abielulahutuse ning vanemliku vastutuse tekkimise, teostamise või lõppemise ja ülalpidamiskohustuste suhtes kohaldatavat õigust käsitletakse eraldi eeskirjades. Kohus, kes on pädev otsustama mitteosalevas liikmesriigis abielulahustuse taotluse üle, kohaldab oma riiklikke kollisiooninorme selleks, et otsustada abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse üle, 1996. aasta Haagi konventsiooni eeskirju selleks, et otsustada vanemliku vastutuse suhtes kohaldatava õiguse üle, ning 2007. aasta Haagi protokolli eeskirju ja määruse (EÜ) nr 4/2009 sätteid selleks, et otsustada ülalpidamiskohustuste suhtes kohaldatava õiguse üle.Kokkuvõte õiguslike tingimuste täitmisest50.  Eeltoodu põhjal järeldab komisjon, et kõik aluslepingutega tõhustatud koostööks seatud õiguslikud tingimused on täidetud.Kooskõla põhiõigustega51.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö on kooskõlas Euroopa Liidu Põhiõiguste hartas tunnustatud põhiõigustega, eelkõige selle diskrimineerimiskeeldu käsitleva artikliga 21. Tõhustatud koostöö rakendamist käsitlevas määruses kavandatavaid kollisiooninorme kohaldatakse osalevates liikmesriikides kõigi abielulahutuste suhtes ilma igasuguse diskrimineerimiseta mis tahes põhjusel.Kokkuvõte tõhustatud koostööst52.  Komisjon on seisukohal, et abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tõhustatud koostöö kasutamisel on mitmeid eeliseid võrreldes praeguse olukorra säilitamisega ja et kõnealuse tõhustatud koostöö eelised kaaluvad üles võimalikud puudused. Ühised abielulahutuse ja lahuselu kollisiooninormid lihtsustavad märkimisväärselt osalevate liikmesriikide kümnete tuhandete abielupaaride elu. Tõhustatud koostöö on kooskõlas Stockholmi programmiga, milles Euroopa Ülemkogu oli seisukohal, et kollisiooninormide ELi tasemel ühtlustamise protsess peaks jätkuma valdkondades, milles see on vajalik, näiteks lahuselu ja abielulahutused[24]. Seetõttu teeb komisjon ettepaneku taotlevate liikmesriikide vahelist tõhustatud koostööd lubada. Komisjon rõhutab, et ELi toimimise lepingu artikli 328 kohaselt on abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonna tõhustatud koostöö alati avatud kõikidele liikmesriikidele, ning kutsub tõhustatud koostöös osalemist veel mitte taotlenud liikmesriike selles osalema, suurendades sellega tõhustatud koostöö eeliseid ja sellest tulenevat kasu. 2010/0066 (APP)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS nr …/2010/EL,tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnasEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 329 lõiget 1,võttes arvesse Bulgaaria, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburgi, Ungari, Austria, Rumeenia ja Sloveenia taotlusi,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[25]ning arvestades järgmist:53.  EL on seadnud eesmärgiks säilitada ning arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala järkjärguliseks loomiseks tuleb ELil piiriülese toimega tsiviilasjade osas tehtava õigusalase koostöö raames võtta vajalikke meetmeid.54.  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 kohaselt hõlmavad need meetmed liikmesriikides kohaldatavate rahvusvahelise eraõiguse normide kokkusobivuse edendamist, sealhulgas perekonnaõigust käsitlevaid piiriülese toimega meetmeid.55.  Komisjon võttis 17. juulil 2006. aastal vastu ettepaneku nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2201/2003 seoses kohtualluvusega ning abieluasjades kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade kehtestamisega.56.  Oma 5.–6. juuni 2008. aasta istungil võttis nõukogu vastu poliitilised suunised, milles võeti teadmiseks, et määruse ettepaneku väljatöötamise jätkamise osas puudus üksmeel ning ületamatute raskuste tõttu ei olnud üksmeelt võimalik tollal ega ka lähitulevikus saavutada. Nõukogu tegi kindlaks, et määruse ettepaneku eesmärke ei olnud aluslepingute asjakohaseid sätteid kohaldades võimalik saavutada mõistliku tähtaja jooksul.57.  Selle tulemusena esitasid Kreeka, Hispaania, Itaalia, Ungari, Luksemburg, Austria, Rumeenia ja Sloveenia komisjonile 28. juuli 2008. aasta kirjades taotluse, märkides, et nad kavatsevad sisse seada omavahelise tõhustatud koostöö abieluasjade suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas ja et komisjon peaks esitama nõukogule sellesisulise ettepaneku. Bulgaaria esitas 12. augusti 2008. aasta kirjas komisjonile samase taotluse ja Prantsusmaa ühines taotlusega 12. jaanuari 2009. aasta kirjas. 3. märtsil 2010 võttis Kreeka oma taotluse tagasi. Tõhustatud koostööd taotlevad kokku üheksa liikmesriiki.58.  Tõhustatud koostöö peaks looma osalevate liikmesriikide jaoks abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas selge ja tervikliku õigusliku raamistiku, tagama kodanikele õiguskindluse, etteaimatavuse ja paindlikkuse põhimõttest lähtudes asjakohased lahendused ning vältima „võidujooksu kohtusse”.59.  Euroopa Liidu lepingu artiklis 20 ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 326 ja 329 sätestatud tingimused on täidetud.60.  Tõhustatud koostöö ning abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatav õigus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõike 2 punkti c ja artikli 81 lõike 3 kohaselt üks aluslepingutega reguleeritud valdkondi.61.  Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõike 2 „viimase abinõu” nõue on täidetud sellega, et nõukogu tegi 2008. aasta juunis kindlaks, et Euroopa Liit tervikuna ei ole võimeline määruse eesmärke mõistliku aja jooksul saavutama.62.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tehtava tõhustatud koostöö eesmärk on õigusalase koostöö arendamine piiriülese toimega tsiviilasjades, lähtudes kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttest, ning liikmesriikides kohaldatavate kollisiooninormide kokkusobivuse tagamine. Seega edendab koostöö ELi eesmärke, kaitseb tema huve ja tugevdab tema integratsiooniprotsessi, nagu on nõutud Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõikes 1.63.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tehtav tõhustatud koostöö on kooskõlas aluslepingute ja ELi õigusega ning see ei kahjusta siseturgu ega majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust. See ei kujuta endast takistavat ega diskrimineerivat tegurit liikmesriikidevahelises kaubanduses ega moonuta nendevahelist konkurentsi.64.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tehtav tõhustatud koostöö austab nende liikmesriikide pädevust, õigusi ja kohustusi, kes selles ei osale. Osalevate liikmesriikide ühised kollisiooninormid ei mõjuta mitteosalevate liikmesriikide norme. Mitteosalevate liikmesriikide kohtud kohaldavad abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse määramiseks jätkuvalt oma kehtivaid siseriiklikke kollisiooninorme.65.  Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tehtav tõhustatud koostöö on tsiviilasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitleva ELi õigusega kooskõlas eelkõige selles mõttes, et tõhustatud koostöö ei mõjuta olemasolevat acquis 'd.66.  Käesolevas otsuses järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtteid, eelkõige selle artiklit 21.67.  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 328 kohaselt on abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tehtav tõhustatud koostöö igal ajal avatud kõikidele liikmesriikidele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Bulgaariale, Hispaaniale, Prantsusmaale, Itaaliale, Luksemburgile, Ungarile, Austriale, Rumeeniale ja Sloveeniale antakse luba seada omavahel sisse tõhustatud koostöö abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas, kohaldades aluslepingute asjakohaseid sätteid.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub kohe selle vastuvõtmisel.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Bulgaaria Vabariigile, Hispaania Kuningriigile, Prantsusmaa Vabariigile, Itaalia Vabariigile, Luksemburgi Suurhertsogiriigile, Ungari Vabariigile, Austria Vabariigile, Rumeeniale ja Sloveenia Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] KOM(2006) 399.[2] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, 23.12.2003, lk 1).[3] Asutamislepingutele lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli nr 5 (nüüd protokoll nr 22) artiklite 1 ja 2 kohaselt Taani määruse ettepaneku vastuvõtmisel ei osalenud ning seega ei olnud see määrus Taani suhtes siduv ja Taanis seda ei kohaldatud. Asutamislepingutele lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli nr 4 (nüüd protokoll nr 21) artikli 3 kohaselt ei teatanud Ühendkuningriik ega Iirimaa oma soovist osaleda kõnealuse määruse ettepaneku vastuvõtmisel ega kohaldamisel.[4] Nüüd ELi toimimise lepingu artikli 81 lõige 3.[5] P6_TA(2008)0502 (ELT C 15 E, 21.1.2010, lk 128).[6] Dokument 10383/08 PV/CONS 36 JAI 311, 10. juuli 2008.[7] ELi lepingu artikli 20 lõikes 1 viidatakse „aluslepingute asjakohaste sätete” kohaldamisele. Abielulahutuse suhtes kohaldatava õiguse valdkonna puhul tähendab see ELi toimimise lepingu V jaotise (Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala) 3. peatüki (Õigusalane koostöö tsiviilasjades) sätteid.[8] Komisjon on ette valmistamas õigusakti ettepanekut, mis käsitleb abieluvarare~[pic]iime ja piiriüleste elementidega paaride lahkumineku tagajärgžiime ja piiriüleste elementidega paaride lahkumineku tagajärgi, nagu on viimati nõutud Stockholmi programmis. Protsess hõlmas rohelist raamatut kollisiooninormide kohta abieluvara käsitlevates asjades, sealhulgas kohtualluvuse ja vastastikuse tunnustamise küsimustes - KOM(2006) 400 (lõplik). Algatus hõlmab rahvusvahelise eraõiguse norme abieluvararežiimide kohta nii abielu ajal kui ka selle lõppemisel lahutuse või lahuselu tõttu. Lahutust ennast ja abieluvararežiime käsitletakse eri kollisiooninormides ning tõhustatud koostöö ühes valdkonnas ei mõjuta teise valdkonna õigusakte.[9] SEK(2006) 949, vt http://ec.europa.eu/governance/impact/ia_carried_out/cia_2006_en.htm#jls. Mõjuhinnangu aruande koostamisel kasutati European Policy Evaluation Consortium'i (EPEC) 2006. aastal koostatud uuringust „Study to inform a subsequent Impact Assessment on the Commission proposal on jurisdiction and applicable law in divorce matters” (vt http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm) saadud teavet.[10] KOM(2005) 82.[11] Flash Eurobarometer nr 188 — Konsulaarkaitse ja perekonnaõigus.[12] Käesolevates lõikudes esitatud teave põhineb European Policy Evaluation Consortium'i (EPEC) 2010. aasta uuringu „Impact Assessment Study on Community Instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements” lõpparuandel.[13] Aluslepingutele lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli (nr 22) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani ELi toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel kavandatavate meetmete vastuvõtmisel ning need meetmed ei ole Taani suhtes siduvad ja Taanis neid ei kohaldata. Vastupidiselt Taanile on Ühendkuningriigil ja Iirimaal aluslepingutele lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli (nr 21) artikli 3 kohaselt õigus osaleda ELi toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise alusel tehtavas koostöös. Ehkki Inglismaal/Walesis, Šotimaal ja Põhja-Iirimaal on eraldi jurisdiktsioonid, on abielulahutust käsitlevad kollisiooninormid Ühendkuningriigis sarnased.[14] European Policy Evaluation Consortium'i (EPEC) 2010. aasta uuringu „Impact Assessment Study on Community Instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements” lõpparuanne.[15] ELi rahvaarv oli 2009. aastal kokku 494 miljonit inimest.[16] Rahvusvaheliste elementidega abielulahutuste arv ja nende osakaal abielulahutuste koguarvust taotlevates liikmesriikides (2007. aasta andmed): Bulgaaria: 700/4 %; Hispaania: 14 500/11 %; Prantsusmaa 20 500/13 %; Itaalia 3 000/6 %; Luksemburg: 500/48 %; Ungari: 500/2 %; Austria: 5 000/25 %; Rumeenia: 500/1 % ja Sloveenia 300/10 %.[17] European Policy Evaluation Consortium'i (EPEC) 2010. aasta uuringu „Impact Assessment Study on Community Instruments concerning matrimonial property regimes and property of unmarried couples with transnational elements” lõpparuanne.[18] Selline meede kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 568/2009/EÜ, millega muudetakse nõukogu otsust 2001/470/EÜ, millega luuakse Euroopa õigusalase koostöö võrgustik tsiviil- ja kaubandusasjades, nõudes kontaktpunktidelt kogu teabe edastamist, et lihtsustada ühenduse või rahvusvahelise õigusakti alusel kohaldatava muu liikmesriigi õiguse kohaldamist, vt muudetud artikli 5 lõike 2 punkti c.[19] Meetmete programm kohtuotsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamiseks tsiviil- ja kaubandusasjades, vastu võetud 30. novembril 2000 (EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1).[20] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1347/2000, abieluasjade ja vanemliku vastutusega abikaasade ühiste laste eest seotud asjade kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta (EÜT L 160, 30.6.2000, lk 19).[21] Nõukogu otsus 2008/431/EÜ, millega volitatakse teatavaid liikmesriike ratifitseerima Euroopa Ühenduse huvides 1996. aasta Haagi lastekaitsekonventsiooni või sellega ühinema (ELT L 151, 11.6.2008, lk 36).[22] Nõukogu otsus 2009/941/EÜ, mis käsitleb ülalpidamiskohustuste suhtes kohaldatavat õigust käsitleva 2007. aasta Haagi protokolli sõlmimist Euroopa Ühenduse poolt (ELT L 331, 16.12.2009, lk 17).[23] Nõukogu määrus (EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes (ELT L 7, 10.1.2009, lk 1).[24] Stockholmi programm — avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel, vastu võetud Euroopa Ülemkogu 10.–11. detsembri 2009. aasta kohtumisel.[25] ELT C […], […], lk […].


				|

		52012PC0241

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega volitatakse liikmesriike pidama relvakaubanduslepingu alasel ÜRO konverentsil (New York, 2.–27. juuli 2012) läbirääkimisi liidu ainupädevusse kuuluvates küsimustes /* COM/2012/0241 final - 2012/0124 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
2.–27. juulini 2012. aastal toimub New Yorgis
relvakaubanduslepingu alane ÜRO konverents. Konverentsi eesmärk on õiguslikult
siduv relvakaubandusleping, millega kehtestatakse rahvusvaheliste relvavedude
reguleerimiseks ranged ühised tingimused, et muuta seaduslik kauplemine
tavarelvadega vastutustundlikumaks.
Kavandatud lepinguga nähakse tõenäoliselt ette
meetmed (näiteks ekspordi- või impordiload), mis kuuluvad põhimõtteliselt liidu
ühise kaubanduspoliitika kohaldamisalasse. Väljakujunenud kohtupraktika
kohaselt ei jäeta selliseid meetmeid ühisest kaubanduspoliitikast ning seega ka
liidu ainupädevusest välja üksnes põhjusel, et liikmesriik võtab neid meetmeid
oma riikliku julgeoleku kaitseks.
Kuna nõukogu 26. veebruari 2009. aasta
määrusega (EÜ) nr 260/2009 impordi ühiste eeskirjade kohta ja nõukogu 19.
oktoobri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1061/2009, millega kehtestatakse ühised
ekspordieeskirjad, on liikmesriikidel lubatud kehtestada impordi- ja
ekspordipiirangud muu hulgas selleks, et tagada avalik julgeolek ja kõlblus, on
vaja tagada, et lepingus sätestatud meetmed vastavad selliste lubade
tingimustele.
Lisaks on viimase 20 aasta jooksul võetud
vastu hulk ELi õigusakte, mille eesmärk on leevendada tavarelvade veo tõkkeid
siseturu piires ja need tõkked kõrvaldada või reguleerida tavarelvade ja
kahesuguse kasutusega kauba eksporti kolmandatasse riikidesse:
(a)
nõukogu direktiiv 91/477/EMÜ, 18. juuni 1991,
relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta (muudetud kujul);
(b)
nõukogu direktiiv 93/15/EMÜ, 5. aprill 1993,
tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide turuletoomist ja
järelevalvet käsitlevate sätete ühtlustamise kohta (muudetud kujul);
(c)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/43/EÜ,
6. mai 2009, kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste
lihtsustamise kohta (muudetud kujul);
(d)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr 258/2012, 14. märts 2012, millega rakendatakse rahvusvahelise
organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni
täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja
nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO tulirelvade
protokoll) artiklit 10 ning kehtestatakse tulirelvade, nende osade ja
laskemoona ekspordilubade andmise menetlus ning importi ja transiiti käsitlevad
meetmed;
(e)
nõukogu määrus (EÜ) nr 428/2009, 5. mai 2009,
millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi,
edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks;
(f)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/81/EÜ,
13. juuli 2009, millega kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja
julgeolekuvaldkonnas ostjate poolt sõlmitavate ehitustööde ning asjade ja
teenuste riigihankelepingute sõlmimise kord.
Tulevase relvakaubanduslepingu ning
direktiivide 91/477/EMÜ, 93/15/EÜ ja 2009/43/EÜ sätete vahel kooskõla
tagamiseks ei tohiks tulevase lepinguga nõuda, et relvade ja laskemoona
liikmesriikidevahelisi vedusid tuleks hinnata kokkulepitud kriteeriumide alusel
ja et neile antaks luba juhtumipõhiselt. Kui mõni tulevane relvakaubandusleping
sisaldaks sellist nõuet, siis ei saaks sellise lepingu osaliseks hakkav
liikmesriik kohaldada seda ELi siseses relvakaubanduses rikkumata ELi õigust.
Tulevase relvakaubanduslepingu ning määruse
(EL) nr 258/2012 sätete vahel kooskõla tagamiseks peaks tulevane leping järgima
ÜRO tulirelvade protokollis ja eelkõige selle artiklis 10 kindlaksmääratud
põhimõtet Selle kohaselt ei tohiks tulirelvi ja seonduvaid kaupu riikide vahel
vedada kõigi asjaomaste riikide teadmise ja nõusolekuta. Tulirelvi ei tohiks
eksportida riikidesse või riikide kaudu, kes ei ole vedu lubanud.
Relvakaubanduslepingu läbirääkimised hõlmavad
küsimusi, mis kuuluvad liidu ainupädevusse, sest need jäävad ühise
kaubanduspoliitika reguleerimisalasse ja lepingu sõlmimine võib mõjutada
ühiseid eeskirju või muuta nende kohaldamisala.
Praeguses olukorras on soovitav volitada
liikmesriike pidama relvakaubanduslepingu läbirääkimisi liidu ainupädevusse
kuuluvates küsimustes kooskõlas asjakohaste läbirääkimissuunistega. Seepärast
ei hõlma see volitus relvakaubanduslepingu neid elemente, mis võivad kuuluda
liidu pädevusse ÜVJP alusel ja on seotud ÜVJP õigustikuga.
2012/0124 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega volitatakse liikmesriike pidama relvakaubanduslepingu
alasel ÜRO konverentsil (New York, 2.–27. juuli 2012) läbirääkimisi liidu
ainupädevusse kuuluvates küsimustes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse
Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 2 lõiget 1,
artikli 114 lõiget 1, artikli 207 lõike 4 esimest lõiku ja artikli 218
lõikeid 3 ja 4,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]
ning arvestades järgmist:
(1)       Oma 64. istungil võttis ÜRO
Peaassamblee vastu resolutsiooni 64/48, milles otsustati kutsuda kokku
relvakaubanduslepingu alane ÜRO konverents, mille kohtumised toimuvad 2012.
aastal neljal järjestikusel nädalal, et töötada välja õiguslikult siduv
dokument, mis sisaldab võimalikult kõrgetasemelisi tavarelvade üleandmise
alaseid ühiseid rahvusvahelisi standardeid. Relvakaubanduslepingu alane ÜRO
konverents peetakse 2.–27. juulini 2012. aastal New Yorgis. Konverentsi eesmärk
on õiguslikult siduv relvakaubandusleping, millega ja tavarelvade ebasoovitava
ja vastutustundetu leviku tõkestamiseks ranged ühtsed rahvusvahelised tingimused,
et muuta seaduslik kauplemine tavarelvadega vastutustundlikumaks.
(2)       Kavandatud lepinguga nähakse
tõenäoliselt ette meetmed (nagu ekspordi- või impordilitsentsid), mis kuuluvad
liidu ühise kaubanduspoliitika kohaldamisalasse. Kuna nõukogu 26. veebruari
2009. aasta määrusega (EÜ) nr 260/2009 impordi ühiste eeskirjade kohta ja
nõukogu 19. oktoobri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1061/2009, millega
kehtestatakse ühised ekspordieeskirjad, on liikmesriikidel lubatud kehtestada
impordi- ja ekspordipiirangud muu hulgas selleks, et tagada avalik julgeolek ja
kõlblus, on vaja tagada, et kavandatud lepingus sätestatud meetmed vastavad
selliste lubade tingimustele.
(3)       Vastu on võetud hulk ELi
õigusakte, mille eesmärk on leevendada tavarelvade veo tõkkeid siseturu piires
ja need tõkked kõrvaldada või reguleerida tavarelvade ja kahesuguse kasutusega
kauba eksporti kolmandatesse riikidesse, sealhulgas eelkõige: a) nõukogu
direktiiv 91/477/EMÜ, 18. juuni 1991, relvade omandamise ja valduse
kontrolli kohta, b) nõukogu direktiiv 93/15/EMÜ, 5. aprill 1993,
tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide turuletoomist ja
järelevalvet käsitlevate sätete ühtlustamise kohta (muudetud kujul), c) Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/43/EÜ, 6. mai 2009, kaitseotstarbeliste
toodete ühendusesisese veo tingimuste lihtsustamise kohta, d) Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 258/2012, 14. märts 2012,
millega rakendatakse rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu
võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava
tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega
ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO tulirelvade protokoll)
artiklit 10 ning kehtestatakse tulirelvade, nende osade ja laskemoona
ekspordilubade andmise menetlus ning importi ja transiiti käsitlevad meetmed;
e) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/81/EÜ, 13. juuli 2009, millega
kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas ostjate poolt
sõlmitavate ehitustööde ning asjade ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise
kord, ja f) nõukogu määrus (EÜ) nr 428/2009, 5. mai 2009, millega kehtestatakse
ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise,
vahendamise ja transiidi kontrollimiseks.
(4)       Õiguslikult siduv dokument
tavarelvade üleandmise alaste võimalikult kõrgetasemeliste ühiste
rahvusvaheliste standardite kohta, mis käsitleb liidu ainupädevusse kuuluvaid
küsimusi, kuna need jäävad ühise kaubanduspoliitika reguleerimisalasse või kuna
relvakaubanduslepingu sõlmimine võib mõjutada eespool nimetatud ühiseid
eeskirju või muuta nende reguleerimisala.
(5)       Erandkorras on vaja volitada
liikmesriike pidama läbirääkimisi kõnealuste liidu ainupädevusse kuuluvate
küsimuste üle.
(6)       See otsus ei hõlma relvakaubanduslepingu
neid elemente, mis võivad kuuluda liidu pädevusse ÜVJP alusel ja on seotud ÜVJP
õigustikuga,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Liikmesriike volitatakse pidama
relvakaubanduslepingu alasel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konverentsil
läbirääkimisi küsimustes, mis kuuluvad liidu ainupädevusse.
Liikmesriigid kooskõlastavad oma tegevuse,
seejuures toetavad neid komisjoni ja Euroopa välisteenistuse esindajad, kes
abistavad neid vajaduse korral ka läbirääkimistel.
Artikkel 2
Läbirääkimised peetakse lisas esitatud
läbirääkimissuuniste kohaselt.
Artikkel
3
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
(1)
Relvakaubandusleping ei tohi sisaldada sätteid, mis
takistavad liikmesriike kohaldamast järgmisi õigusakte:
(a)
nõukogu direktiiv 91/477/EMÜ, 18. juuni 1991,
relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta (muudetud kujul);
(b)
nõukogu direktiiv 93/15/EMÜ, 5. aprill 1993,
tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide turuletoomist ja
järelevalvet käsitlevate sätete ühtlustamise kohta (muudetud kujul);
(c)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/43/EÜ,
6. mai 2009, kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste
lihtsustamise kohta (muudetud kujul);
(d)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/81/EÜ,
13. juuli 2009, millega kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja
julgeolekuvaldkonnas ostjate poolt sõlmitavate ehitustööde ning asjade ja
teenuste riigihankelepingute sõlmimise kord.
(2)
Relvakaubandusleping ei tohi sisaldada sätteid, mis
piiravad kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumist liidu siseturul,
kui piirang ei ole ELi toimimise lepingu artikli 346 kohaselt konkreetselt
põhjendatud.
(3)
Kõik lepingus sätestatud meetmed, mis piiravad
eksporti liidust või importi liitu või transiiti liidu territooriumi kaudu,
peavad olema kooskõlas kõigi kohaldatavate liidu õigusaktidega, sealhulgas
eelkõige järgmiste õigusaktidega:
(a)
nõukogu määrus (EÜ) nr 260/2009, 26. veebruar 2009,
impordi ühiste eeskirjade kohta;
(b)
nõukogu määrus (EÜ) nr 1061/2009, 19. oktoober
2009, millega kehtestatakse ühised ekspordieeskirjad;
(c)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr 258/2012, 14. märts 2012, millega rakendatakse rahvusvahelise
organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku
valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO
tulirelvade protokoll) artiklit 10 ning kehtestatakse tulirelvade, nende osade
ja laskemoona ekspordilubade andmise menetlus ning importi ja transiiti
käsitlevad meetmed, ning
(d)
nõukogu määrus (EÜ) nr 428/2009, 5. mai 2009,
millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi,
edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks;
(e)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/43/EÜ,
6. mai 2009, kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste
lihtsustamise kohta (muudetud kujul).
(4)
Relvakaubandusleping sisaldab sätteid, mis
võimaldavad Euroopa Liidul saada lepinguosaliseks.
[1]               ELT C ...,lk …


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0443

Ettepanek : Nõukogu otsus, millega lubatakse lasta turule 59122xNK603 (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6) geneetiliselt muundatud maisi sisaldavad, sellest koosnevad või sellest valmistatud tooted vastavalt Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrusele (EÜ) nr 1829/2003 (Ainult prantsus- ja hollandikeelne tekst on autentsed) (EMPs kohaldatav tekst)  /* KOM/2009/0443 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 3.9.2009KOM(2009) 443 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse lasta turule 59122xNK603 (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6) geneetiliselt muundatud maisi sisaldavad, sellest koosnevad või sellest valmistatud tooted vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1829/2003(Ainult prantsus- ja hollandikeelne tekst on autentsed) (EMPs kohaldatav tekst)SELETUSKIRILisatud nõukogu otsuse ettepanek käsitleb 59122xNK603 geneetiliselt muundatud maisi sisaldavat, sellest koosnevat või sellest toodetud toitu ja sööta, mille turule laskmise kohta esitas äriühing Pioneer Overseas Corporation 26. augustil 2005 taotluse Ühendkuningriigi pädevale asutusele vastavalt määrusele (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta.Lisatud ettepanek käsitleb ka 59122xNK603 maisi sisaldavate või sellest koosnevate muude toodete turule laskmist muu maisiga samal otstarbel, välja arvatud selle viljelemise otstarbel.Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitega 6 ja 18 avaldas Euroopa Toiduohutusamet 25. novembril 2008 oma heakskiitva arvamuse ja leidis, et on ebatõenäoline, et taotluses kirjeldatud 59122xNK603 maisi sisaldavate, sellest koosnevate või sellest valmistatud toodete turule laskmine võiks mõjuda inimeste või loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult, kui neid tooteid kasutatakse kavandatud eesmärgil.Seda arvesse võttes esitati 22. juulil 2009 toiduahela ja loomatervishoiu alalisele komiteele hääletamiseks komisjoni otsuse eelnõu, millega lubatakse lasta ühenduse turule 59122xNK603 geneetiliselt muundatud maisi sisaldavaid, sellest koosnevaid või sellest valmistatud tooteid. Komitee ei esitanud oma arvamust: 12 liikmesriiki (152 häält) hääletas eelnõu poolt, 10 liikmesriiki (112 häält) selle vastu, 4 liikmesriiki (77 häält) loobus hääletamisest ja 1 liikmesriik (4 häält) ei olnud esindatud.Seega peab komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 35 lõikele 2 ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ (muudetud nõukogu otsusega 2006/512/EÜ) artikliga 5 teavitama parlamenti ja esitama nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning nõukogu peab kolme kuu jooksul tegema kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse lasta turule 59122xNK603 (DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6) geneetiliselt muundatud maisi sisaldavad, sellest koosnevad või sellest valmistatud tooted vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1829/2003(Ainult prantsus- ja hollandikeelne tekst on autentsed) (EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta,[1] eriti selle artikli 7 lõiget 3 ja artikli 19 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  Äriühing Pioneer Overseas Corporation esitas 26. augustil 2005 Ühendkuningriigi pädevale asutusele määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 5 ja 17 kohase taotluse 59122xNK603 maisi sisaldavate, sellest koosnevate või sellest valmistatud toidu, toidu koostisosade ja sööda turule laskmiseks (edaspidi „taotlus”).2.  Taotlus hõlmab ka 59122xNK603 maisi sisaldavate või sellest koosnevate muude toodete turule laskmist muu maisiga samal otstarbel, välja arvatud selle viljelemise otstarbel. Seega hõlmab taotlus vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 5 lõikele 5 ja artikli 17 lõikele 5 ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta)[2] III ja IV lisas nõutud andmeid ja teavet ning direktiivi 2001/18/EÜ II lisas sätestatud põhimõtetele vastavalt tehtud riskihindamist käsitlevat teavet ja järeldusi. See sisaldab ka direktiivi 2001/18/EÜ VII lisale vastavat keskkonnamõjude seirekava.3.  Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitega 6 ja 18 avaldas Euroopa Toiduohutusamet 25. novembril 2008 oma heakskiitva arvamuse ja leidis, et on ebatõenäoline, et taotluses kirjeldatud 59122xNK603 maisi sisaldavate, sellest koosnevate või sellest valmistatud toodete turule laskmine võiks mõjuda inimeste või loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult, kui neid tooteid kasutatakse kavandatud eesmärgil[3]. Toiduohutusamet võttis oma arvamuse esitamisel arvesse kõiki liikmesriikide konkreetseid küsimusi ja kaalutlusi, mis olid tõstatatud riiklike pädevate asutustega konsulteerimise käigus, nagu on ette nähtud kõnealuse määruse artikli 6 lõikega 4 ja artikli 18 lõikega 4.4.  Toiduohutusamet jõudis oma arvamuses järeldusele, et taotleja esitatud keskkonnaseirekava, mis koosnes üldisest järelevalvekavast, on kooskõlas toodete kavandatud eesmärgiga.5.  Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleks anda luba kõnealuste toodete turule laskmiseks.6.  Igale geneetiliselt muundatud organismile tuleks määrata kordumatu tunnus vastavalt komisjoni 14. jaanuari 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 65/2004, millega luuakse süsteem geneetiliselt muundatud organismide kordumatute tunnuste väljatöötamiseks ja määramiseks[4].7.  Toiduohutusameti arvamuse kohaselt ei ole 59122xNK603 maisi sisaldavate, sellest koosnevate või sellest valmistatud toidu, toidu koostisosade ega sööda puhul vaja kehtestada määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 sätestatud märgistusnõuetele lisaks märgistuse erinõudeid. Et siiski tagada toodete kasutamine käesoleva otsuse kohaselt välja antud loa piires, peab loataotluses käsitletavate GMOd sisaldava või sellest koosneva sööda ja muude GMOd sisaldavate või sellest koosnevate toodete (v.a toit ja sööt) märgistusel olema selgelt märgitud, et kõnelauseid tooteid ei tohi kasutada viljelemiseks.8.  Samuti ei õigustata toiduohutusameti arvamuses määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 6 lõike 5 punktis e ja artikli 18 lõike 5 punktis e nimetatud turulelaskmise, kasutamise ja käitlemise eritingimuste ega kitsenduste rakendamist, sealhulgas turustamisjärgset järelevalvet toidu ja sööda kasutamise suhtes, ega eritingimuste rakendamist konkreetsete ökosüsteemide/keskkonna ja/või geograafiliste piirkondade kaitsmiseks.9.  Kogu asjakohane teave toodete lubade kohta tuleks kanda geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registrisse, nagu see on sätestatud määruses (EÜ) nr 1829/2003.10.  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1830/2003 (milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist, geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust ning millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ)[5] artikli 4 lõikes 6 on sätestatud GMOd sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistamise nõuded.11.  Käesolevast otsusest tuleb bioloogilise ohutuse teabevõrgustiku kaudu teatada bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioloogilise ohutuse protokolli osalistele vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1946/2003 (geneetiliselt muundatud organismide piiriülese liikumise kohta)[6] artikli 9 lõikele 1 ja artikli 15 lõike 2 punktile c.12.  Taotlejaga on nõu peetud käesolevas otsuses sätestatud meetmete asjus.13.  Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei ole oma eesistuja kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul arvamust avaldanud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1 Geneetiliselt muundatud organism ja kordumatu tunnusGeneetiliselt muundatud maisile ( Zea mays L.) 59122xNK603, mida on kirjeldatud käesoleva otsuse lisa punktis b, antakse määruse (EÜ) nr 65/2004 kohane kordumatu tunnus DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6.Artikkel 2LubaVastavalt käesolevas otsuses kirjeldatud tingimustele on määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 4 lõike 2 ja artikli 16 lõike 2 tähenduses lubatud järgmised tooted:a) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi sisaldavad, sellest koosnevad või sellest valmistatud toidud ja toidu koostisained;b) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi sisaldav, sellest koosnev või sellest valmistatud sööt;c) muud tooted, v.a toit ja sööt, mis sisaldavad DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi või koosnevad sellest ja mida kasutatakse nagu muud maisi, kuid ei viljelda.Artikkel 3 Märgistamine1. Määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr 1830/2003 artikli 4 lõikes 6 sätestatud märgistusnõuete kohaldamisel on „organismi nimetus” „mais”.2. Artikli 2 punktides b ja c nimetatud DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistusel ja nende toodete saatedokumentidel peavad olema sõnad „ei ole ette nähtud viljelemiseks”.Artikkel 4 Keskkonnamõjude seire1. Loa omanik tagab käesoleva otsuse lisa punktis h sätestatud keskkonnamõjude seirekava koostamise ja rakendamise.2. Loa omanik esitab komisjonile aastaaruanded seirekavas sätestatud meetmete rakendamise ja tulemuste kohta.Artikkel 5Ühenduse registerKäesoleva otsuse lisas sisalduv teave kantakse määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklis 28 sätestatud geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registrisse.Artikkel 6Loa omanikLoa omanik on äriühing Pioneer Overseas Corporation (Belgia), kes esindab äriühingut Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Ameerika Ühendriigid).Artikkel 7KehtivusKäesolevat otsust kohaldatakse kümne aasta jooksul alates selle teatavakstegemise kuupäevast.Artikkel 8AdressaatKäesolev otsus on adresseeritud äriühingule Pioneer Overseas Corporation, Avenue des Arts 44, B-1040 Brüssel, Belgia.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAa) Taotleja ja loa omanikNimi: Pioneer Overseas CorporationAadress: Avenue des Arts 44, B-1040 Brüssel, BelgiaJärgmise äriühingu nimel: Pioneer Hi-Bred International, Inc., 7100 NW 62nd Avenue, P. O. Box 1014, Johnston, IA 50131-1014, USA.b) Toodete nimetus ja kirjeldus(1) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi sisaldavad, sellest koosnevad või sellest valmistatud toidud ja toidu koostisained.(2) DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi sisaldav, sellest koosnev või sellest valmistatud sööt.(3) Muud tooted, v.a toit ja sööt, mis sisaldavad DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi või koosnevad sellest ja mida kasutatakse nagu muud maisi, kuid ei viljelda.Taotluses kirjeldatud geneetiliselt muundatud mais DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6, on saadud maisiliinide DAS-59122-7 ja MON-ØØ6Ø3-6 ristamisel. Kõnealuses maisis tekivad valgud Cry34Ab1 ja Cry35Ab1, mis kaitsevad ristatud maisi teatavate mardikaliste taimekahjurite eest, valk PAT, mida kasutatakse geneetilise markerina ning mis annab vastupidavuse umbrohutõrjeaine ammooniumglufosinaadi suhtes, ja valk CP4 EPSPS, mis muudab kõnealuse maisi vastupidavaks umbrohutõrjeaine glüfosaadi suhtes.c) Märgistamine(1) Määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 ning määruse (EÜ) nr 1830/2003 artikli 4 lõikes 6 sätestatud märgistuse erinõuete kohaldamisel on „organismi nimetus” „mais”.(2) Käesoleva otsuse artikli 2 punktides b ja c nimetatud DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistusel ja nende toodete saatedokumentidel peavad olema sõnad „ei ole ette nähtud viljelemiseks”.d) Määramismeetod-  Maisi DAS-59122-7 ja MON-ØØ6Ø3-6 sisalduse määramine polümeraasi ahelreaktsioonil põhineval muundorganismispetsiifilisel meetodil kordistatud toote mõõtmisega igas tsüklis, mis on valideeritud DAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6 maisi jaoks.-  Valideerinud seemnete puhul määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel asutatud ühenduse tugilabor; avaldatud veebilehel http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm.-  Etalonaine: ERM®-BF424 (DAS-59122-7jaoks) ja ERM®-BF415 (MON-ØØ6Ø3-6 jaoks), mis on kättesaadav Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) kaudu Etalonainete ja Mõõtmiste Instituudist (IRMM) aadressil: http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm.e) Kordumatu tunnusDAS-59122-7xMON-ØØ6Ø3-6f) Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioloogilise ohutuse protokolli II lisa alusel nõutav teaveBioohutuse teabevõrgustik, kande identifikaator: vt [ täidetakse teatavakstegemisel ].g) Toodete turule laskmise, kasutamise või käitlemise tingimused või piirangudEi ole nõutud.h) SeirekavaDirektiivi 2001/18/EÜ VII lisale vastav keskkonnamõjude seirekava.[Link: kava on avaldatud Internetis ]i) Turustamisjärgse järelevalve nõuded toidu kasutamisel inimtoidunaEi ole nõutud.Märkus: aja jooksul võib tekkida vajadus muuta linke asjaomastele dokumentidele. Kõnealused muudatused tehakse avalikkusele kättesaadavaks geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registri uuendamisega. [1] ELT L 268, 18.10.2003, lk. 1.[2] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[3] http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2005-247[4] ELT L 10, 16.1.2004, lk 5.[5] ELT L 268, 18.10.2003, lk 24.[6] ELT L 287, 5.11.2003, lk 1.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus millega muudetakse Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2000/53/EÜ (kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta) II lisa

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0291

Ettepanek: Nõukogu Otsus millega muudetakse Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2000/53/EÜ (kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta) II lisa  /* KOM/2005/0291 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 1.7.2005KOM(2005) 291 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/53/EÜ (kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta) II lisa(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIDirektiivi 2000/53/EÜ (kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta)[?] artikli 4 lõike 2 punktiga a keelatakse plii, elavhõbeda, kaadmiumi või kuuevalentse kroomi kasutamine sõidukite materjalides ja osades, kui kõnealuse direktiivi II lisas ei ole tehtud erandit. Seda erandite nimekirja võib muuta vastavalt tehnika ja teaduse arengule. Komisjoni abistab selles töös jäätmeid käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ[?] artikli 18 alusel loodud komitee.Teadusliku ja tehnilise hindamisega jõudis komisjon järgmiste tulemusteni:Käesoleva ettepaneku punkti 2 alapunktid a ja b (masinaehitusalumiinium)Plii kasutamise kohta legeeriva lisandina masinaehitusalumiiniumis (praegu kehtiva II lisa, mida on muudetud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ,[?] punkti 2 alapunkt b) näitab tehniline hindamine, et pliile on asendajaid. Ent sidusrühmade uuringud näitavad, et alumiiniumi standardsulamid pliisisaldusega kuni 1,5% on ikkagi vajalikud ohutusmehhanismides ja mootoris (nt piduri- ja kütusesüsteemides). Seepärast tehakse ettepanek lubada pliisisaldust kuni 1,5 massiprotsenti kuni 1. juulini 2008; otsus vaadatakse läbi 1. juulil 2007. Peale selle antakse praegu kehtiva II lisa teise märkusega tähtajatu luba kasutada kuni 0,4 massiprotsenti pliid legeeriva lisandina masinaehitusalumiiniumis. Kuna tehniliselt ei ole oluline, kas tegemist on plii tahtliku lisamisega või mitte, on tehtud ettepanek see tingimus välja jätta.Käesoleva ettepaneku punkt 4 (laagriliuad ja puksid)Seoses praegu kehtiva II lisa (parandatud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ) punktis 4 (pliipronksist laagriliuad ja puksid) tehtava erandi ulatusega on sidusrühmad palunud selle erandi ümbersõnastamist, et see hõlmaks kõiki pliisisaldusega laagriliudu ja pukse, mitte üksnes pliipronksist laagriliudu ja pukse. Pliipronksist laagriliuad ja puksid sisaldavad tavaliselt 21–25 massiprotsenti pliid. Praegu töötatakse välja pliivabu laagriliudu ja pukse ning mõnedes rakendustes on neid juba hakatud kasutama. Sidusrühmade teatel peaksid pliivabad laagriliuad ja puksid muutuma tulevastes rakendustes üldkasutatavateks. Asjaolu, et praegu kehtiv erand käsitleb üksnes pliipronksist laagriliudu ja pukse, näib pidurdavat tehnilist uuendustegevust ja muude pliivabade lahenduste kasutamist, mis praegu ei pruugi veel olla täielikult pliivabad. Seepärast tehakse ettepanek laiendada erandi kohaldamist kõigile pliisisaldusega laagriliudadele ja puksidele ning, kuna tehniline uuendustegevus on suunatud plii asendamisele kõigis rakendustes, lisada erandi kehtivusaeg (kuni 1. juulini 2008). Tehniline hindamine näitab, et rasketes töötingimustes on vaja hõõrdumisvastast materjali, mis suudab tagada liikuvate osade pöörlemise isegi määrdeainekile ajutise katkemise korral. Ka pliivabad lahendused peaksid töötama sellistes äärmiselt rasketes tingimustes, mis on nii mootoris kui ka ülekandemehhanismis. Seepärast tehakse ettepanek vaadata kõnealune erand läbi 1. juuliks 2007 tagamaks, et pliivaba tehnoloogiat saaks kasutada kõigis mootorites ja ülekannetes ilma nende nõuetekohast toimimist kahjustamata.Käesoleva ettepaneku punkti 7 alapunktid a ja b (vulkaniseerimisvahendid ja elastomeeride stabiliseerijad vedelike k ä itlemisel ning ülekandeseadmetes)Seoses plii kasutamise lubamisega vulkaniseerimisvahendites ja elastomeeride stabiliseerijates vedelike käitlemisel ning ülekandeseadme rakendustes (praegu kehtiva II lisa, parandatud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ, punkt 8) näitab hindamine, et on ka pliivabu lahendusi. Sidusrühmade teadetest on näha, et pliipõhised stabiliseerijad on juba asendatud elastomeeriliikides. Täielikult viiakse asendamine kõigi uute sõidukite puhul lõpule õigeks ajaks, 2005. aasta juuliks. Vulkaniseerimisvahendite kohta väidavad sidusrühmad, et praegu ei ole võimalik hinnata sõiduohutusega seotud pikaajalisi ohutegureid. Nad väidavad, et 0,5 massiprotsenti pliid sisaldavad vulkaniseerimisvahendid tagavad rahuldava sõiduohutuse. Seepärast tuleb anda rohkem aega pliivabade lahenduste küllaldaseks katsetamiseks. Asendajate olemasolu arvestades näib olevat mõistlik anda üks lisa-aasta, et tagada sõiduohutus. Peale selle näitas hindamine, et ülekandeseadmetes kasutatavate elastomeeride sidumisvahendites ei ole tehniliselt võimalik vähendada pliisisaldust alla 0,5 massiprotsendi. Sel juhul kasutatakse pliid sidumisvahendina, et kinnitada elastomeervoolikuid või elastomeerosi metallile. Seepärast tehakse ettepanek viia selle konkreetse rakenduse jaoks sisse eraldi punkt ilma tähtajata.Käesoleva ettepaneku punkt 9 (pidurite hõõrdkatted)Erand 0,5-massiprotsendilise pliilisandi kasutamise kohta pidurite vasest hõõrdkatetes sõidukite puhul tüübikinnituse kuupäevaga enne 1. juulit 2003 ja nende sõidukite tehnohoolduseks lõppes 1. juulil 2004 (praegu kehtiva II lisa, parandatud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ, punkt 12). Ent praegu kehtiva II lisa kolmas märkus lubab kasutada kuni 0,4-protsendilist pliilisandit kuni 1. juulini 2007 tingimusel, et pliid ei ole lisatud tahtlikult. Kavandatavas punktis 9 määratakse kindlaks, et sellist 0,4-protsendilist lisandit tohib kasutada ainult pidurisüsteemide hõõrdematerjalides. Kuna tingimus, et pliid ei tohi tahtlikult lisada, ei ole tehniliselt oluline, on soovitatud see tingimus välja jätta.Käesoleva ettepaneku punkt 10 (klapipesad)Seoses pliist klapipesade kasutamise suhtes tehtava erandiga, mis kehtib 2006. aasta juulini (praegu kehtiva II lisa, parandatud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ, punkt 13) on mõned sidusrühmad teatanud, et jooksva seeria muutmine nõuab intensiivseid vastupidavuskatsetusi ja kui need ebaõnnestuvad, on vaja kogu mootor ümber projekteerida. Sõiduohutuse tagamiseks tehakse ettepanek pikendada erandi kehtivusaega ühe aasta võrra.Käesoleva ettepaneku punkt 12 (pürotehnilised sütikud)Seoses plii erandliku kasutamisega pürotehnilistes sütikutes kuni 1. juulini 2007 (praegu kehtiva II lisa punkt 16) näitab hindamine, et uute mudelite jaoks on asendajad kättesaadavad juba lähitulevikus. Ent tehniline hindamine näitab, et on olemas turvapadjasüsteemide eri põlvkonnad. Uue põlvkonna sütikud on elektrooniliselt juhitavad ja tulevastes turvapadjasüsteemide põlvkondades on elektroonikat veel rohkem, et hõlbustada nende rakendamist eri sõidukitüüpide puhul. Praegustes mudelites ei saa eri põlvkondadesse kuuluvate turvapadjasüsteemide koostisosi vastastikku asendada ja ühe tüübi osi ei saa asendada teise tüübi osadega, kui turvapadjad tuleb peale õnnetust välja vahetada. Seepärast tehakse ettepanek, et uued mudelid (sõidukid tüübikinnituse kuupäevaga pärast 1. juulit 2006) peaksid olema pliivabad ning vanade mudelite (sõidukid tüübikinnituse kuupäevaga enne 1. juulit 2006) ja nende varuosade suhtes tehakse tähtajatu erand.Käesoleva ettepaneku punkti 13 alapunktid a ja b (korrosioonivastased katted)Seoses kuuevalentse kroomi erandliku kasutamisega korrosioonivastastes katetes kuni 1. juulini 2007 (praegu kehtiva II lisa, parandatud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ, punkt 17) näitab hindamine, et paljude rakenduste puhul on olemas asendusvõimalused. Šassiirakenduste polt-mutter-ühenduste korrosioonikaitse puhul kuuevalentse kroomi kasutamisele alternatiive praegu ei ole. Seepärast tehakse ettepanek pikendada selle konkreetse rakenduse puhul erandi kehtivusaega ühe aasta võrra ja vaadata see erand läbi tagamaks, et sõidukite kasutusaja jooksul ei läheks tähtsad mehaanilised osad juhuslikult koost lahti.Käesoleva ettepaneku punkt 17 (elektrisõidukite akud)Praegu võib kaadmiumi erandkorras kasutada elektrisõidukite akudes kuni 31. detsembrini 2005. Kaadmiumi on lubatud tähtajatult kasutada elektrisõidukite akudes, mis on enne 31. detsembrit 2005 turule viidud sõidukite varuosad (praegu kehtiva II lisa, parandatud komisjoni otsusega 2002/525/EÜ, punkt 21). Uuringus SUBAT (http://www.battery-electric.com/subatdocs/WP5-006.pdf) jõuti järeldusele, et praegu (2005) on puhaste elektrisõidukite projekteerimiseks kõige sobivam liitium-ioon-tehnoloogia, millele järgnevad naatrium-nikkelkloriid-, plii-hape-, nikkel-metallhüdriid- ja nikkel-kaadmium-akud. Samas vaieldakse selle üle, kas neid asendajaid on praeguseks piisavalt katsetatud ja kas need on valmis masstootmiseks. Elektrisõidukite alasel konverentsil 2005. aasta aprillis Monacos soovitas SAFT kasutada elektrisõidukites liitium-ioon-aku tehnoloogiat. Pressiteates on öeldud, et „ Prantsusmaal arendab seda tehnoloogiat SAFT . Selliseid akusid kasutatakse veel väga vähe peamiselt nende kõrge hinna tõttu. Need kavatsetakse monteerida SVE firma sõidukitele (HEULIEZ ja DASSAULT ASSOCIÉS).” (Vt http://evs21.org/IMG/pdf/new_battery_technology.pdf.)Lisaks väideti uuringus SUBAT, et sõidukitootjatele tuleks anda natuke aega, et nad saaksid kohandada oma toodetavaid mudeleid ja hakata sõidukites kasutama keskkonnaohutumat akutehnoloogiat. Öeldi, et „konsortsiumi ja mitmesuguste sidusrühmadega peetud arutelude käigus leiti, et seda ei ole võimalik teha kiiremini kui umbes viie aastaga“. Peale selle palusid Euroopa autotootjad teha erandi kaadmiumi kasutamise kohta elektrisõidukites kuni 2008. aastani.Eeltoodu põhjal tehakse ettepanek pikendada erandi kehtivusaega 31. detsembrini 2008, et elektrisõidukite kasutamist mitte võimatuks muuta: selline lisaaeg on vajalik uue akutehnoloogia võimaluste väljaarendamiseks ja autotootjad kasutavad seda toodetavate mudelite kohandamiseks, et võtta kasutusele kõnealune uus akutehnoloogia.Tehakse ettepanek vaadata kõnealune erand läbi 2007. aasta lõpuks, et tagada alternatiivsete akutehnoloogiate ja elektrisõidukite kättesaadavus.Käesoleva ettepaneku punkt 18 (juhiabisüsteemides kasutatavate klaasmaatriksite optilised osad)Tehakse ettepanek teha täiendav erand kaadmiumi kasutamise suhtes autode juhiabisüsteemide klaasmaatriksite optilistes osades kuni 1. juulini 2007. Juhiabisüsteem parandab kaamera abil nähtavust autojuhi jaoks. Kaamera klaasmaatriks (500 mg) sisaldab 1% (5 mg) kaadmiumi. Kaadmiumi kasutamist selles rakenduses ei ole praegu tehnilistel põhjustel võimalik vältida. Ent töötatakse välja alternatiivlahendusi.Kõnealuse hinnangu põhjal esitas komisjon 28. aprillil 2005. aastal otsuse eelnõu hääletamiseks komiteele, mis on moodustatud direktiivi 75/442/EMÜ (jäätmete kohta) artikli 18 alusel. Otsuse eelnõu ei saanud komitees kvalifitseeritud häälteenamust.Seega esitatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ[?] artikli 5 lõikega 4 ettenähtud korras nõukogule ettepanek nõukogu otsuse kohta. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates ettepaneku esitamisest, võtab komisjon kavandatud meetmed vastu.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/53/EÜ (kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta) II lisa (EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivi 2000/53/EÜ kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta,[?] eriti selle artikli 4 lõike 2 punkti b,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 2000/53/EÜ kohaselt peab komisjon hindama plii, elavhõbeda, kaadmiumi või kuuevalentse kroomi kasutamist, mis on keelatud kõnealuse direktiivi artikli 4 lõike 2 punktiga a.(2) Viinud läbi vajalikud tehnilised ja teaduslikud hindamised, on komisjon teinud mitmeid järeldusi.(3) Teatavate kõnesoleva keelu suhtes tehtud erandite kehtivust ei tohiks pikendada, kuna plii, elavhõbeda, kaadmiumi või kuuevalentse kroomi kasutamist kõnealustes rakendustes saab juba vältida.(4) Teatavad materjalid ja osad, mis sisaldavad pliid, elavhõbedat, kaadmiumi või kuuevalentset kroomi, peaksid endiselt jääma välja või tuleks jätta välja artikli 4 lõike 2 punktis a sätestatud keelust, kuna nende ainete kasutamine kõnealustes konkreetsetes materjalides või osades on ikka veel vältimatu. Mõnel juhul on asjakohane läbi vaadata kõnealuste erandite kehtivusaeg hindamaks, kas keelatud ainete kasutamine on edaspidi ikka veel vältimatu.(5) Kuni 1,5-massiprotsendilise pliisisaldusega masinaehitusalumiiniumi puhul, mida on kirjeldatud lisa punkti 2 alapunktis a, hindab komisjon 1. juuliks 2007, kas kõnealuse erandi kehtivusaega on vaja läbi vaadata seoses pliiasendajate ilmumisega.(6) Pliist laagriliudade ja pukside puhul, mida on kirjeldatud lisa punktis 4, hindab komisjon 1. juuliks 2007, kas kõnealuse erandi kehtivusaega on vaja läbi vaadata tagamaks, et pliivaba tehnoloogiat saaks rakendada kõigis mootorites ja ülekannetes ilma nende tööd kahjustamata.(7) Seoses kuuevalentse kroomi kasutamisega polt-mutter-ühenduste korrosioonitõrjeks šassiirakendustes, mida on kirjeldatud lisa punkti 13 alapunktis b, hindab komisjon 1. juuliks 2007, kas kõnealuse erandi kehtivusaega on vaja läbi vaadata tagamaks, et sõidukite kasutusaja jooksul ei läheks tähtsad mehaanilised osad juhuslikult koost lahti.(8) Mis puudutab kaadmiumi kasutamist elektrisõidukite akudes, mida on kirjeldatud lisa punktis 17, siis hindab komisjon 2007. aasta lõpuks, kas selle loa tähtaega on vaja läbi vaadata, et tagada alternatiivsete akutehnoloogiate ja elektrisõidukite kättesaadavus.(9) Seepärast tuleks direktiivi 2000/53/EÜ vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Ilma et see piiraks komisjoni otsuse 2005/438/EÜ[?] sätete kohaldamist, asendatakse direktiivi 2000/53/EÜ II lisa käesoleva otsuse lisa tekstiga.Artikkel 2Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. juulist 2005.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimelnõukogu eesistujaLISA„II lisaMaterjalid ja osad, mille suhtes tehakse erand artikli 4 lõike 2 punktist aMaterjalid ja osad | Erandi ulatus ja kehtivusaeg | Märgistatavad või identifitseeritavad vastavalt artikli 4 lõike 2 punkti b alapunktile iv |Plii legeeriva elemendina |1. Masinaehitusteras ja galvaanitud teras pliisisaldusega kuni 0,35 massi% |2.a. Masinaehitusalumiinium pliisisaldusega kuni 1,5 massi% | 1. juuli 2008 |2.b. Masinaehitusalumiinium pliisisaldusega kuni 0,4 massi% |3. Vasesulam pliisisaldusega kuni 4 massi% |4. Laagriliuad ja puksid | 1. juuli 2008 |Plii ja pliiühendid osades |5. Akud | X |6. Vibratsioonisummutid | X |7.a. Vedelike käitlemisel ja jõuseadmetes kasutatavate elastomeeride vulkaniseerimisained ja stabilisaatorid | 1. juuli 2006 |7.b. Ülekandeseadmetes kasutatavate elastomeeride sidumisvahendid pliisisaldusega kuni 0,5 massi% |8. Elektroonilistes plaatides ja muudes elektriseadmetes sisalduv joodis | X[?] |9. Vask pliisisaldusega üle 0,4 massi%, mida kasutatakse piduri hõõrdkatetes | 1. juuli 2007 | X |10. Klapipesad | Enne 1. juulit 2003 väljatöötatud mootoritüübid: 1. juuli 2007 |11. Elektrilised osad, mis sisaldavad pliid klaasi (välja arvatud pirnides ja süüteküünalde glasuuris kasutatav klaas) või keraamilise materjali koosseisus | X[?] (välja arvatud mootorite piesoelektrilised osad) |12. Pürotehnilised sütikud | Sõidukid tüübikinnituse kuupäevaga enne 1. juulit 2006 ja varusütikud nendele sõidukitele |Kuuevalentne kroom |13.a. Korrosioonivastased katted | 1. juuli 2007 |13.b. Korrosioonivastased katted polt-mutter-ühendustele šassiirakendustes | 1. juuli 2008 |14. Autoelamutes kasutatavad absorptsioonkülmikud | X |Elavhõbe |15. Lahenduslambid ja armatuurlaual paiknevad ekraanid | X |Kaadmium |16. Pakskilepastad | 1. juuli 2006 |17. Elektrisõidukite akud | Pärast 2008. aasta 31. detsembrit lubatakse NiCd-akusid turustada ainult varuosadena enne toda kuupäeva turule viidud sõidukitele. | X |18. Juhiabisüsteemides kasutatavate klaasmaatriksite optilised osad | 1. juuli 2007 | X |Märkused:-  Homogeenses materjalis võib plii, kuuevalentse kroomi ja elavhõbeda maksimumkontsentratsioon olla kuni 0,1 massiprotsenti ja kaadmiumi maksimumkontsentratsioon kuni 0,01 massiprotsenti.-  Erandi kehtivusaja lõppemise ajal turul olevate sõidukite osade taaskasutamine on lubatud piiranguteta, kuna artikli 4 lõike 2 punkt a seda ei hõlma.[1] EÜT L 269, 21.10.2000, lk 34.[2] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/350/EÜ (EÜT L 135, 6.6.1996, lk 32).[3] EÜT L 170, 29.6.2002, lk 81.[4] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[5] EÜT L 269, 21.10.2000, lk 34. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 2005/438/EÜ (ELT L 152, 15.6.2005, lk 19).[6] ELT L 152, 15.6.2005, lk 19.[i] Demontaaž, kui seoses punktiga 11 ületatakse keskmiseks künniseks määratud 60 grammi sõiduki kohta. Selle tingimuse kohaldamisel ei arvestata elektroonilisi seadmeid, mida tootja ei ole paigaldanud tootmisliinil.[ii]؀ࠂ Demontaaž, kui seoses punktiga 8 ületatakse keskmiseks künniseks määratud 60 grammi sõiduki kohta. Selle tingimuse kohaldamisel ei arvestata elektroonilisi seadmeid, mida tootja ei ole paigaldanud tootmisliinil. “


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.9.2015
            COM(2015) 488 final
            2015/0237(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kuuekümne kuuendal istungil võetava seisukoha kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

                  ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee esimehele 7. septembril 2015 saadetud kirjas esitas ÜRO juures Genfis asuva Euroopa Liidu delegatsiooni juht taotluse analüüsida võimalusi, kuidas ajakohastada asjakohaseid sätteid, millega reguleeritakse Euroopa Liidu osalemist ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti juhtorganites, nii et Euroopa Liit saaks kavandada oma võimalikku osalemist mitteametlikes ettevalmistavates konsultatsioonides. Selle taotluse rahuldamiseks palutakse ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomiteel eeldatavasti kodukorra muudatused vastu võtta 5.–9. oktoobril 2015 toimuval kuuekümne kuuendal istungil. ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra artiklis 46 on sätestatud, et täitevkomitee võib muuta kodukorra mis tahes artiklit. ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra artiklis 26 on sätestatud, et ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee otsused tehakse kohalolevate ja hääletavate liikmete häälteenamusega. ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomiteesse kuuluvad kõik Euroopa Liidu liikmesriigid, välja arvatud Leedu ja Malta. Vastavalt ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee otsusele, mida ajakohastati viimati 29. septembril – 3. oktoobril 2014 toimunud kuuekümne neljandal istungil (A/AC.96/1143), kuulub Euroopa Liit nende valitsustevaheliste organisatsioonide hulka, keda ülemvolinik võib paluda saata komitee avalikele kohtumistele vaatlejaid (artikkel 38) ja kes seetõttu ei osale ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee otsuste vastuvõtmisel.

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED

                  Käesolevale ettepanekule lisatud ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra muudatuste kohta tegi ettepaneku ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee esimees ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee juhatuse taotlusel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee liikmetele 11. septembril 2015 saadetud kirjas, et võtta arvesse taotlust, mille ÜRO juures Genfis asuva Euroopa Liidu delegatsiooni juht esitas ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee esimehele 7. septembril 2015 saadetud kirjas.

                  2013. aasta aprillis teavitas komisjon nõukogu oma strateegiast, millega parandada järk-järgult Euroopa Liidu staatust rahvusvahelistes organisatsioonides ja muudel foorumitel kooskõlas Lissaboni lepingu eesmärkidega. 9. aprillil ja 10. septembril 2014 teavitas komisjon COREPERi oma kavatsusest jätkata tegutsemist selle nimel, et Euroopa Liit saaks täiendavad õigused osaleda ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ametlikes ja mitteametlikes organites. 25.-26. septembril 2014 võttis nõukogu vastu seisukoha seoses Euroopa Liidu täiendavate õigustega osaleda ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ametlikes ja mitteametlikes organites. Selles on sedastatud, et „Euroopa Liidul on olnud mitmeid aastaid võtmeroll ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametis, olles üks olulisemaid rahastajaid humanitaar- ja arenguabi valdkonnas rahvusvahelise kaitse, sealhulgas ümberasustamisega seotud tegevuse kaudu ning toetades tugevaid varjupaigasüsteeme Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomisega. See roll on viimaste aastate jooksul üha suurenenud. Seega on vaja parandada Euroopa Liidu praegust staatust ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti juures. Nõukogu arvates tuleks kehtestada uus kord, millega Euroopa Liidule antakse täiendavaid osalemisõigusi, eelkõige õigus osaleda eraviisilistel kohtumistel, et arutada keskseid poliitika- ja juhtimisküsimusi.” Seisukohas „palub nõukogu komisjonil tihedas koostöös kõrge esindajaga kontakteeruda ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga seoses [ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee] oktoobris toimuva kohtumisega
                     1
                  .”

                  2. ja 16. septembril 2015 teavitas komisjon COREPERi nende kontaktide tulemustest. Komisjon leiab, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohane otsus ei ole käesoleva juhtumi puhul vajalik. Võttes aga arvesse 16. septembril 2015 ja 24. septembril 2015 COREPERis toimunud arutelusid, teeb komisjon erandkorras käesoleva ettepaneku, eeldusel et nõukogu võtab ettepaneku vastu enne ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee 5.–9. oktoobril 2015 toimuvat kuuekümne kuuendat istungit.

                  Käesolev ettepanek käsitleb üksnes täitevkomitee kodukorra muutmist ning ei piira komisjoni ega kõrge esindaja vastutust ega pädevusi, mis tulenevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 220.

               3.MÕJU EELARVELE

                  Käesolev ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

               2015/0237 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kuuekümne kuuendal istungil võetava seisukoha kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liidul on ÜRO pagulaste ülemvoliniku pädevusvaldkondades oluline roll, seda nii rahvusvahelise kaitsega seotud tegevuse, sealhulgas liidu ümberasustamispoliitika ja Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomise kaudu kui ka olles üks olulisemaid rahastajaid humanitaar- ja arenguabi valdkonnas. Sätted, millega praegu reguleeritakse liidu osalemist ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitees, ei ole aga selle olulise rolliga kooskõlas.

               (2)Seepärast esitas ÜRO juures Genfis asuva Euroopa Liidu delegatsiooni juht ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee esimehele 7. septembril 2015 saadetud kirjas taotluse analüüsida võimalusi, kuidas ajakohastada asjakohaseid sätteid, millega reguleeritakse liidu osalemist ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti juhtorganites, nii et liit saaks kavandada oma võimalikku osalemist mitteametlikes ettevalmistavates konsultatsioonides.

               (3)ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee liikmetele 11. septembril 2015 saadetud kirjas tegi ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee esimees ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee juhatuse taotlusel ettepaneku muuta ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorda, et eespool nimetatud taotlust arvesse võtta.

               (4)ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra artiklis 46 on sätestatud, et täitevkomitee võib muuta kodukorra mis tahes artiklit.

               (5)Eelduste kohaselt palutakse ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomiteel võtta kavandatavad muudatused vastu 5.–9. oktoobril 2015 toimuval kuuekümne kuuendal istungil.

               (6)ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomiteesse kuuluvad kõik liikmesriigid, välja arvatud Leedu ja Malta.

               (7)Seepärast on asjakohane määrata kindlaks liidu seisukoht seoses ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra muudatuste vastuvõtmisega.

               (8)Käesolev otsus ei piira komisjoni pädevusi, mis tulenevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 220.

               (9)Kuna ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee tuleb kokku varsti pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist, peaks otsus jõustuma selle vastuvõtmise kuupäeval.

               (10)[Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on kõnealused liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.]

               VÕI

               [Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt ja ilma et see piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale kõnealused liikmesriigid käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole nende suhtes siduv ega kohaldatav.]

               VÕI

               [Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt ja ilma et see piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Iirimaa teatanud (... kirjaga) oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.]

               VÕI

               [Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Ühendkuningriik teatanud (... kirjaga) oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.]

               (11)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli nr 22 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel võetav seisukoht seoses ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra muudatuste vastuvõtmisega, mille esitavad Euroopa Liidu huvides ühiselt tegutsevad liikmesriigid, kes on ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee liikmed, on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Väiksemaid muudatusi lisatud muudatusettepanekus võib teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Seisukoht, mis käsitleb korda seoses Euroopa Liidu täiendavate osalemisõigustega ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ametlikes ja mitteametlikes organites, 24.-25. september 2014, punktid 1 ja 2, 13046/1/14 REV1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.9.2015
            COM(2015) 488 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kuuekümne kuuendal istungil võetava seisukoha kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kuuekümne kuuendal istungil võetava seisukoha kohta

               Liikmesriigid, kes on ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee liikmed, toetavad ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorras tehtava järgmise muudatuse vastuvõtmist:

               „ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kodukorra artiklit 33 (A/AC.96/187/Rev.7) muudetakse järgmiselt:

               „Komitee kohtumised on avalikud, kui komitee ei ole otsustatud teisiti. Esimees võib pärast komiteega konsulteerimist kutsuda kinnistel kohtumistel osalema spetsialiseeritud asutuste, ÜRO fondide ja programmide ning valitsustevaheliste organisatsioonide esindajaid, lähtudes nende eriteadmistest ja komitee töösse antavast panusest.””