Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0652

Ettepanek: Nõukogu määrus, millega kehtestatakse teatavad piiravad meetmed Guinea suhtes  /* KOM/2009/0652 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.11.2009KOM(2009) 652 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse teatavad piiravad meetmed Guinea suhtesSELETUSKIRI1.  Vastusena 28. septembril 2009 Conakrys toimunud poliitiliste meeleavalduste vägivaldsele mahasurumisele julgeolekujõudude poolt, pärast mahasurumist aset leidnud inimõiguste rikkumistele ning vägivaldsetele repressioonidele ja riigi poliitilisele ummikseisule võttis nõukogu 27. oktoobril 2009 vastu ühise seisukoha 2009/788/ÜVJP. Ühise seisukohaga kehtestatakse Guinea suhtes relvade embargo ja ühise seisukoha lisas nimetatud 42 Demokraatia ja Arengu Kaitse Rahvusliku Komitee liikme ja nendega tihedalt seotud isiku reisikeeld.2.  Nõukogu valmistab ette veel ühte ÜVJP ühist seisukohta, milles kutsutakse üles võtma piiravaid lisameetmeid, kaasa arvatud i) külmutama ühise seisukoha lisas loetletud üksikisikute ja üksuste rahalised vahendid ja majandusressursid ning ii) keelama sõjalise tegevusega seotud tehnilise ja rahalise abi andmise ja muude teenuste osutamise isikutele Guineas.3.  Kõnealused meetmed kuuluvad Euroopa Ühenduse asutamislepingu reguleerimisalasse. Seetõttu teeb komisjon ennetavalt ettepaneku võtta vastu määrus, millega kõnealuseid piiravaid meetmeid rakendatakse.4.  Käesoleva määruse kohaselt vastu võetud piiravaid meetmeid rakendatakse inimõigusi täielikult austades, võttes eelkõige arvesse Euroopa Kohutu viimase aja kohtupraktikat.5.  Mitu kavandatava määruse sätet on võetud dokumendist „Suunised piiravate meetmete (sanktsioonide) rakendamise ja hindamise kohta EL ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames”[1].6.  Juhiseid kavandatavate meetmete kohaldamiseks saab ka dokumendist „Piiravate meetmete rakendamise parimad tavad ELis”[2].Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse teatavad piiravad meetmed Guinea suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 60 ja 301,võttes arvesse nõukogu [……] ühist seisukohta 2009/…/ÜVJP, mis käsitleb teatavaid piiravaid meetmeid Guinea suhtes,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,olles konsulteerinud Euroopa andmekaitseinspektoriganing arvestades järgmist:(1) Ühise seisukohaga 2009/…/ÜVJP nähakse ette teatavad piiravad meetmed Demokraatia ja Arengu Kaitse Rahvusliku Komitee liikmete ja nendega seotud isikute suhtes, kes vastutavad 28. septembril 2009. aastal toimunud vägivaldsete repressioonide ja riigi poliitilise ummikseisu eest.(2) Kõnealused meetmed hõlmavad ühise seisukoha lisas loetletud füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamist ning keeldu anda sõjalise tegevusega seotud tehnilist ja rahalist abi ja pakkuda muid teenuseid isikutele Guineas või kasutamiseks Guineas.(3) Kõnealused meetmed kuuluvad Euroopa Ühenduse asutamislepingu reguleerimisalasse ning seepärast on nende ühenduses rakendamiseks vaja ühenduse õigusakti, eelkõige tagamaks, et kõikide liikmesriikide majandustegevuses osalejad kohaldaksid nimetatud meetmeid ühetaoliselt.(4) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, õigust omandile ning õigust isikuandmete kaitsele. Käesolevat määrust tuleks kohaldada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.(5) Käesoleva määruse rakendamiseks tuleb teatavad isikuandmed, mis on seotud füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste või asutustega, kelle rahalised vahendid ja majandusressursid tuleb käesoleva määruse kohaselt külmutada, avalikustada ja töödelda neid asjakohasel viisil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta)[3] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta)[4].(6) Tuleks ette näha säte, mis käsitleb salastatud teabe töötlemist komisjonis.(7) Käesolevas määruses sätestatud meetmete tõhususe tagamiseks peab käesolev määrus jõustuma viivitamata,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „tehniline abi” – igasugune tehniline abi, mis on seotud parandamise, arendamise, tootmise, komplekteerimise, katsetamise, hoolduse ja muude tehniliste teenustega ning mida võib osutada juhendamise, nõustamise, väljaõppe, oskusteabe ja tööoskuste edastamise või konsultatsiooniteenuste kaudu, kaasa arvatud suuline abi;b) „rahalised vahendid” – igasugused finantsvarad ja tulud, sealhulgas:i) sularaha, tšekid, rahalised nõuded, käskvekslid, maksekorraldused ja muud maksevahendid;ii) hoiused finantsasutustes või muudes asutustes, kontode saldod, võlad ja võlakohustused;iii) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ (finantsinstrumentide turgude kohta) I lisa C jaos loetletud finantsinstrumendid (ELT L 145, 30.4.2004, lk 1);iv) intressitulu, dividendid või muu varadelt saadud või neist tulenev sissetulek;v) krediit, tasaarvestusõigus, tagatised, täitmisgarantiid või muud finantskohustused;vi) akreditiivid, veokirjad, ostukirjad;vii) rahalistest vahenditest või finantsallikatest saadavaid intresse tõendavad dokumendid;c) „rahaliste vahendite külmutamine” – toimingud, millega tõkestatakse igasugune rahaliste vahendite liigutamine, ülekandmine, muutmine, kasutamine, juurdepääs neile või tehingud nendega, mis võiks kaasa tuua muutusi nende mahus, väärtuses, asukohas, omandiõiguses, valduses, iseloomus või otstarbes või muid muutusi, mis võimaldaksid nende rahaliste vahendite kasutamist, sealhulgas portfelli haldamist;d) „majandusressursid” – igasugune vara, nii materiaalne kui ka mittemateriaalne, nii kinnis- kui ka vallasasi, mis ei kuulu rahaliste vahendite hulka, kuid mida on võimalik kasutada rahaliste vahendite, kaupade või teenuste hankimiseks;e) „majandusressursside külmutamine” – toimingud, millega tõkestatakse majandusressursside mis tahes viisil kasutamine rahaliste vahendite, kaupade või teenuste hankimiseks, sealhulgas, kuid mitte üksnes, neid müües, rentides või neile hüpoteeki seades;f) „ühenduse territoorium” – territooriumid, kus kohaldatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingut selles kindlaksmääratud tingimuste alusel.Artikkel 2Keelatud on:a) anda otseselt või kaudselt tehnilist abi, mis on seotud sõjalise tegevusega, sõjaliste kaupade ühises Euroopa Liidu nimekirjas[5] loetletud kaupade ja tehnoloogiaga ning samas nimekirjas loetletud kaupadega varustamise ja nende tootmise, hoolduse ja kasutamisega, füüsilistele ja juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele Guineas või kasutamiseks Guineas;b) pakkuda otseselt või kaudselt rahastamist või rahalist abi, mis on seotud sõjalise tegevusega või sõjaliste kaupade ühises Euroopa Liidu nimekirjas loetletud kaupade ja tehnoloogiaga, sealhulgas eelkõige toetusi, laene ja ekspordikrediidikindlustust kõnealuste toodete müügiks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või nendega seotud tehnilise abi andmiseks füüsilistele ja juriidilistele isikutele, üksustele või asutustele Guineas või kasutamiseks Guineas;c) osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvalehoidmine punktides a ja b nimetatud keeldudest.Artikkel 31. Külmutatakse kõik rahalised vahendid ja majandusressursid, mida I lisas loetletud füüsilised või juriidilised isikud, üksused ja asutused omavad või mis on nende valduses või kontrolli all.2. Rahalisi vahendeid ega majandusressursse ei anta otseselt ega kaudselt I lisas loetletud füüsiliste või juriidiliste isikute, üksuste või asutuste käsutusse ega nende toetuseks.3. I lisas on loetletud füüsilised või juriidilised isikud, üksused või asutused, kes vastavalt ühise seisukoha 2009/…/ÜVJP artiklile […] on nõukogu poolt kindlaks tehtud kui:a) Demokraatia ja Arengu Kaitse Rahvusliku Komitee liikmed;b) nendega seotud füüsilised isikud, kes vastutavad 28. septembril 2009. aastal toimunud vägivaldsete repressioonide ja riigi poliitilise ummikseisu eest, võic) punktides a ja b osutatud füüsiliste isikutega seotud juriidilised isikud, üksused või asutused.4. Keelatud on teadlikult ja tahtlikult osaleda tegevuses, mille otsene või kaudne eesmärk või tagajärg on lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmetest kõrvalehoidmine.Artikkel 4Artikli 2 punktis b ja artikli 3 lõikes 2 sätestatud keeldudest ei tulene mingit vastutust füüsilistele ja juriidilistele isikutele, üksustele ega asutustele, kes tegid rahalised vahendid või majandusressursid kättesaadavaks, juhul kui nad ei teadnud ega omanud mõjuvat põhjust arvata, et nende tegevus rikub kõnealust keeldu.Artikkel 51. Erandina artiklist 3 võivad II lisas loetletud liikmesriikide pädevad asutused lubada vabastada teatavad külmutatud rahalised vahendid või majandusressursid või teha teatavad külmutatud rahalised vahendid või majandusressursid kättesaadavaks vastavalt tingimustele, mida nad asjakohaseks peavad, olles enne kindlaks teinud, et kõnealused vahendid või majandusressursid on:a) vajalikud I lisas loetletud isikute ja nende ülalpeetavate pereliikmete põhivajaduste rahuldamiseks, sealhulgas toiduainete, üüri või hüpoteegi, ravimite ja ravikulude, maksude, kindlustusmaksete ning kommunaalteenuste eest tasumiseks;b) ette nähtud üksnes õigusabiteenuste pakkumisega seotud mõistlike töötasude maksmiseks ja vastavate kulude hüvitamiseks;c) ette nähtud üksnes külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside tavapärase haldamise või säilitamise tasude või teenustasude maksmiseks võid) vajalikud erakorraliste kulutuste katteks, tingimusel et liikmesriik on kõikidele teistele liikmesriikidele ja komisjonile vähemalt kaks nädalat enne loa andmist teatavaks teinud põhjused, miks selline eriluba oleks nende arvates vaja anda.2. Asjaomane liikmesriik teavitab teisi liikmesriike ja komisjoni kõikidest lõike 1 alusel antud lubadest.Artikkel 6Erandina artiklist 3 võib II lisas nimetatud pädev asutus lubada teatavate külmutatud rahaliste vahendite või majandusressursside vabastamist, kui on täidetud järgmised tingimused:a) kohus, haldusorgan või vahekohus on kõnealuste rahaliste vahendite või majandusressursside suhtes kasutanud kinnipidamisõigust enne kuupäeva, mil artiklis 3 osutatud isik, üksus või asutus kanti I lisasse, või teinud nende kohta enne nimetatud kuupäeva otsuse;b) kõnealuseid rahalisi vahendeid või majandusressursse kasutatakse ainult sellise kinnipidamisõigusega tagatud või sellise otsusega tunnustatud nõuete rahuldamiseks kõnealuseid nõudeid omavate isikute õigusi reguleerivate õigusnormidega seatud piires;c) kõnealusest kinnipidamisõigusest või otsusest ei saa kasu I lisas loetletud isikud, üksused või asutused;d) kinnipidamisõiguse või otsuse tunnustamine ei ole vastuolus asjaomase liikmesriigi avaliku korraga ninge) liikmesriik on teatanud kinnipidamisõigusest või otsusest komisjonile.Artikkel 71. Artikli 3 lõiget 2 ei kohaldata külmutatud kontodele lisatud järgmiste summade suhtes:a) nende kontode intressid või muud tulud võib) maksed ja finantsinstrumentide ülekanded, mis tulenevad lepingutest, kokkulepetest või kohustustest, mis sõlmiti või tekkisid enne kuupäeva, mil artiklis 3 osutatud füüsiline või juriidiline isik, üksus või asutus kanti I lisasse,tingimusel et kõnealused intressid, muud tulud, maksed või finantsinstrumendid on külmutatud vastavalt artikli 3 lõikele 1.2. Artikli 3 lõige 2 ei takista ühenduse finants- või krediidiasutustel külmutatud kontode krediteerimist, kui loetelusse kantud füüsilise või juriidilise isiku, üksuse või asutuse kontole kantakse üle rahalisi vahendeid, tingimusel et ka kõik neile kontodele lisatavad summad külmutatakse. Finants- või krediidiasutus teatab asjaomasele pädevale asutusele sellistest ülekannetest viivitamata.Artikkel 8Rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamisest või nende kättesaadavaks tegemisest keeldumisest, mis on tehtud heas usus, et selline tegevus on kooskõlas käesoleva määrusega, ei tulene määrust rakendavale füüsilisele või juriidilisele isikule, üksusele või asutusele või selle juhtidele või töötajatele mingit vastutust, välja arvatud juhul, kui tõendatakse, et rahaliste vahendite ja majandusressursside külmutamise või kinnipidamise põhjustas hooletus.Artikkel 91. Ilma et see piiraks aruandlust, konfidentsiaalsust ja ametisaladust käsitlevate eeskirjade kohaldamist, peavad füüsilised ja juriidilised isikud, üksused ning asutused:a) esitama viivitamata käesoleva määruse järgimist hõlbustava teabe, näiteks artikli 2 kohaselt külmutatud arvete ja rahasummade kohta, II lisas loetletud pädevatele asutustele, mis asuvad nende elu- või asukohariigis, ja otse või II lisas loetletud pädevate asutuste kaudu komisjonile ningb) tegema koostööd kõnealuste pädevate asutustega kõnealuse teabe kontrollimisel.2. Kogu käesoleva artikli kohaselt esitatud või saadud teavet kasutatakse ainult sel otstarbel, milleks see esitati või saadi.Artikkel 10Komisjon ja liikmesriigid teatavad üksteisele viivitamata käesoleva määruse alusel võetud meetmetest ning edastavad üksteisele nende käsutuses oleva käesoleva määrusega seotud mis tahes muu asjakohase teabe, eelkõige teabe määruse rikkumise ja jõustamisega seotud probleemide ning riiklike kohtute tehtud otsuste kohta.Artikkel 111. I lisa hõlmab loetellu kantud füüsiliste isikute kohta ainult järgmist teavet:a) isikusamasuse kindlakstegemiseks: perekonna- ja eesnimed (sealhulgas varjunimed ning tiitlid); sünniaeg ja -koht; rahvus; passi ja isikutunnistuse number; maksukohustuslase ja sotsiaalkindlustuse number; sugu; aadress või muu teave asukoha kohta; positsioon või amet;b) artikli 6 punktis a ja artikli 7 lõike 1 punktis b osutatud kuupäev;c) loetellu kandmise põhjused, nagu funktsioon või muu piisav põhjus.2. I lisa võib sisaldada ka teavet loetletud isikute pereliikmete kohta, tingimusel et kõnealune teave on teatavatel juhtudel vajalik ainult kõnealuse loetellu kantud füüsilise isiku tuvastamiseks.Artikkel 121. Komisjonil on õigus:a) muuta I lisa ühise seisukoha 2009/…/ÜVJP lisa suhtes vastu võetud otsuste alusel ningb) muuta II lisa liikmesriikide esitatud teabe põhjal.2. Komisjon sedastab lõike 1 punkti a kohaselt tehtud otsuste individuaalsed ja konkreetsed põhjused, andes asjaomasele isikule, üksusele või asutusele võimaluse esitada oma arvamus kõnealuses küsimuses.3. Käesoleva määruse kohaste ülesannete täitmiseks töötleb komisjon isikuandmeid. Kõnealused ülesanded hõlmavad järgmist:a) valmistada ette käesoleva määruse I lisa muudatused;b) lisada I lisasse kantud andmed komisjoni veebisaidil[6] olevasse elektroonilisse konsolideeritud loetellu, mis hõlmab isikuid, rühmitusi ja üksusi, kelle suhtes on kehtestatud ELi finantssanktsioonid;c) töödelda loetellu kandmise põhjuseid käsitlevat teavet ningd) töödelda käesoleva määruse kohaste meetmete mõju käsitlevat teavet, näiteks külmutatud rahaliste vahendite väärtus ja teave pädevate asutuste antud lubade kohta.4. Komisjon võib töödelda loetellu kantud füüsiliste isikute toimepandud kuritegusid ja süüdimõistvaid kohtuotsuseid või selliste isikutega seotud julgeolekumeetmeid käsitlevaid andmeid ainult sellises ulatuses, mis on vajalik põhjenduste ettevalmistamiseks ja asjaomase füüsilise isiku poolt põhjenduste kohta esitatud arvamuse läbivaatamiseks, tingimusel et järgitakse asjakohaseid erilisi kaitsemeetmeid. Sellist teavet ei avalikustata ega vahetata.5. Käesoleva määruse kohaldamiseks määratakse II lisas nimetatud komisjoni üksus määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 2d tähenduses vastutavaks töötlejaks, et tagada asjaomastele füüsilistele isikutele võimalus kasutada määrusest (EÜ) nr 45/2001 tulenevaid õigusi.6. Kui komisjon saab salastatud teavet, käsitleb ta seda vastavalt komisjoni otsusele 2001/844/EÜ, ESTÜ, Euratom,[7] ning vajaduse korral Euroopa Liidu ja teavet esitava riigi vahelisele salastatud teabe turvalisust käsitlevale lepingule.7. Dokumente, mille salastatuse aste vastab tasemele „TRES SECRET UE/EU TOP SECRET”, „SECRET UE” või „CONFIDENTIEL UE” võib avalikustada ainult andmete esitaja nõusolekul.Artikkel 131. Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva määruse rikkumise korral kohaldatavate sanktsioonide kohta ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Kehtestatud sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.2. Liikmesriigid teavitavad neist eeskirjadest komisjoni viivitamata pärast käesoleva määruse jõustumist ja teavitavad komisjoni igast hilisemast muudatusest.Artikkel 14Kui määruses on nõue komisjoni teavitada või temaga suhelda, tuleb selleks kasutada II lisas esitatud aadressi ja muid kontaktandmeid.Artikkel 15Käesolevat määrust kohaldatakse:a) ühenduse territooriumil, sealhulgas tema õhuruumis;b) liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluva õhusõiduki ja laeva pardal;c) kõikide liikmesriikide kodanike suhtes ühenduse territooriumil ja väljaspool seda;d) kõikide juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste suhtes, mis on asutatud või moodustatud liikmesriigi õiguse alusel;e) juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste äritegevuse suhtes, mis tervikuna või osaliselt toimub ühenduse territooriumil.Artikkel 16Käeolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […]I LISAArtiklis 3 osutatud füüsiliste ja juriidiliste isikute, üksuste ja asutuste loeteluII LISAArtiklis 5, artiklis 6, artikli 7 lõikes 2 ja artiklis 9 osutatud pädevate asutuste loetelu ning aadress teatiste saatmiseks Euroopa Komisjonile(täidavad liikmesriigid)A. Liikmesriikide pädevad asutused:BELGIABULGAARIATŠEHHI VABARIIKTAANISAKSAMAAEESTIIIRIMAAKREEKAHISPAANIAPRANTSUSMAAITAALIAKÜPROSLÄTILEEDULUKSEMBURGUNGARIMALTAMADALMAADAUSTRIAPOOLAPORTUGALRUMEENIASLOVEENIASLOVAKKIASOOMEROOTSIÜHENDKUNINGRIIKB. Aadress teatiste saatmiseks Euroopa Komisjonile või temaga suhtlemiseks:European CommissionDG External RelationsDirectorate A. Crisis Platform and Policy Coordination in CFSPUnit A.2. Crisis Management and Conflict PreventionCHAR 12/106B-1049 Bruxelles/BrusselBelgiaE-post: relex-sanctions@ec.europa.euTelefon: (32 2) 295 55 85Faks: (32 2) 299 08 73[1] Nõukogu dokument nr 15114/05.[2] Nõukogu dokument nr 8666/1/08.[3] EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.[4] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.[5] ELT C 65, 19.3.2009, lk 1.[6] http://ec.europa.eu/external_relations/cfsp/sanctions/consol-list_en.htm[7] EÜT L 317, 3.12.2001, lk 1.


|

52010PC0545

/* KOM/2010/0545 lõplik - NLE 2010/0284 */  Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 6.10.2010KOM(2010) 545 lõplik2010/0284 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudegaSELETUSKIRI1. Ettepaneku taust |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Süvamere kalavarud moodustuvad väljaspool mandrilavade peamisi püügipiirkondi püütavatest kaladest. Kõnealused kalad elavad mandrilava nõlvadel või merealuste mägede piirkonnas. Need liigid kasvavad aeglaselt ja nende eluiga on pikk, mistõttu võib kalapüük neid kergesti ohtu seada. Nende liikide pikaealisust ja kasvu käsitlevad teaduslikult põhjendatud teadmised täienevad ajapikku. Arvatakse, et mõned liigid nagu sinine molva ja süsisaba kasvavad kiiremini ning nende eluiga on lühem kui muude liikide nagu atlandi karekala, süvamere haide ja kalju-tömppeakala oma, tänu millele ohustab kalapüük neid vähem. Kalapüügist tingitud ohustatus sõltub ka sellest, kas liike püütakse kohalikes kogumites, nagu see on atlandi karekala, sinise molva ja limapealaste puhul. Kui süvamerepüüki ei piirata, tekib (nagu kõikide looduslike kalavarude puhul) kalandusettevõtjate vahel võistlus vabade varude enda valdusse saamise pärast, ilma et piisavalt võetaks arvesse jätkusuutliku kasutamise määra. Selline oli seis mõne süvamereliigi puhul enne Euroopa Liidu määruse jõustumist 2003. aastal. Näiteks peetakse peaaegu ammendatuks loodepiirkonna vetes väärtusliku atlandi karekala liikide ning Biskaia lahes väärtusliku besuugo varusid. Seepärast on kalapüügi piiramine vajalik riiklik sekkumine, et vältida kalandusettevõtjate sissetuleku vähenemist, seada kalapüügi eesmärgiks suurem saak pika aja jooksul ning vähendada teatava kalavaru järsu vähenemise tagajärjel tekkivat mõju ökosüsteemile ja toiduahelale. Lisaks kõigele aitab see tagada tarbijate järjepideva varustamise väga väärtusliku valguga, kuigi see aspekt ei ole süvamereliikide puhul nii oluline, kuna sellised kalad moodustavad väga väikese osa ELis lossitud kalakogusest. Süvamereliikide puhul on avaliku sekkumise osa väga oluline, kuna aeglase kasvuga kalade varude taastumine pärast ammendumist võib kesta väga kaua või isegi nurjuda. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 on osutatud kalapüügivõimaluste kehtestamise vajadusele, millega nõukogu kohustatakse võtma vastavad meetmed. Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) esitab süvamere kalavarude bioloogilise seisundi kohta põhjaliku ülevaate iga kahe aasta järel. Viimane ülevaade esitati 2010. aasta juunis. Kalapüügivõimaluste kindlaksmääramise ettepaneku aluseks on 2010. aasta juulis ICESi tööle järgnenud täiendav ülevaade, mille esitas kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Seega tugineb otsuste tegemise protsess usaldusväärsetele teadusnõuannetele, nagu on nõutud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 2 lõike 2 punktis b. Teadusasutused on ühel meelel, et süvamereliikide püügi parim juhtimisvahend oleks püügikoormuse vähendamine. Vähendamise vajaduse tingib asjaolu, et süvamereliike püütakse kombineeritud kalapüügitingimustes, kalapüük ei ole selektiivne ning oluline osa püütud kaladest visatakse üle parda, kuna neil ei ole kas üldse või ei ole piisavat kaubanduslikku väärtust. Püügi piirnorme peetakse siiski kasulikuks täiendavaks meetmeks ning neid võib ühendada kõnealuste püügivõimaluste kasutamise eeskirjadega, kui selliste eeskirjade puudumise korral ei peaks olema võimalik püügikoguseid õigustada. Seepärast on komisjonil saanud tavaks esitada püügi reguleerimise määruse ettepanek vastavalt sellele, kuidas saavad teatavaks teadusuuringute tulemused. Lisaks vaatab komisjon 2010. aastal läbi süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad üldised juurdepääsunõuded (nõukogu määrus (EÜ) nr 2347/2002), eesmärgiga välja töötada püügikoormuse piirangud ja tehnilised meetmed, mis vastavad üksikutele püügivaldkondadele. Atlandi ookeani kirdeosas on praegu püügikoormus üldiselt piiratud kõikide püügiviiside jaoks (vt nõukogu määrus (EÜ) nr 53/2010 artikli 9 lõige 3). |Üldine taust Alates 2003. aastast on Euroopa Liit reguleerinud süvamereliikide püüki, määrates kindlaks lubatud kogupüügi (TAC) liigi ja piirkonna kohta ning Atlandi ookeani kirdeosas suurima lubatud püügikoormuse. Teatavate süvamereliikide lubatud kogupüük 2009. ja 2010. aastaks on sätestatud nõukogu 28. novembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1359/2008, millega kehtestatakse 2009. ja 2010. aastaks ühenduse kalalaevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudega[1]. Olemasolev süvamere kalavarusid käsitlev teave ei võimalda teadlastel täielikult hinnata varude olukorda – ei populatsiooni suurust ega kalastussuremust. Arengut takistab pidevalt mitu põhjust. Kõnealused liigid on sageli väga pikaealised ja aeglase kasvuga, mistõttu on võimatu liigitada kalavaru eri vanuseklassidesse ning hinnata kalapüügi sellist mõju varudele, mis on tingitud loomuses kalade pikkuse või kalasaagi vanuselise struktuuri muutustest. Varude noorte kaladega täienemise sagedus ei ole teada. Varud on ulatuslikult sügavuti jaotunud, mida uurida on praktilistel põhjustel keeruline. Teadusuuringute andmed ei ole sageli kättesaadavad kõnealuste varude vähese kaubandusliku tähtsuse tõttu või ei hõlma need kogu levikuala. Püük keskendub üksnes osaliselt nendele liikidele ning mõnda liiki hakati püüdma alles hiljuti. Järelikult on teaduslike teadmiste areng aeglane. Kalanduse juhtimisel tuleb toetuda ettevaatusprintsiibile, võttes aluseks suundumused, mida võib jälgida arvukuse indeksite järgi. Püügivõimaluste kindlaksmääramine ja jaotamine on ainuüksi Euroopa Liidu pädevuses. Vee-elusressursside säästva kasutamise kohustused on sätestatud määruse (EÜ) nr 2371/2001 artiklis 2. Sellised püügivõimalused peaksid olema kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepetega, muu hulgas 1995. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokkuleppega, mis käsitleb siirdekalade ja piirialade kalavarude kaitset ja majandamist [edaspidi: ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkulepe]. Reguleeriv asutus peaks olema ettevaatlikum, kui olemasolev teave ei ole selge, usaldusväärne või piisav. ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkuleppe artikli 6 lõike 2 kohaselt ei tohi piisava teadusinfo puudumist kasutada põhjusena, et kaitse- või majandamismeetmeid edasi lükata või jätta kasutusele võtmata. Käesoleva ettepanekuga ettenähtud lubatud kogupüügi kohandused vastavad teadusnõuannetele ning kajastavad juhtimispõhimõtteid, mis on sätestatud ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkuleppes ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvaheliste suunistes, mille hiljuti kinnitas ÜRO Peaassamblee (2009. aasta detsembrikuu resolutsioon 64/72). Kuna ka muud kalastavad riigid, eelkõige Norra, Island, Fääri saared ja Venemaa, kasutavad teatavat hulka süvamere kalavarusid, on oluline saavutada ühtlustatud majandamismeetmeid käsitlev kokkulepe kõnealuste kalastavate riikidega (või kui kalavarude levikuala on rahvusvahelistes vetes, siis Kirde-Atlandi kalanduskomisjonis (NEAFC)), ning kohaldada Euroopa Liidu laevade suhtes ühepoolseid meetmeid senikaua, kuni kõnealused kokkulepped on saavutatud, et vältida reguleerimata kalapüügist tulenevaid, eespool kirjeldatud negatiivseid tagajärgi. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 1359/2008 ning neid kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2010. Kõnealused õigusnormid on seotud nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused),[2] milles on loetletud majanduslikult kõige olulisemad süvamereliigid, mille suhtes komisjon püüab kehtestada püügipiirangud (vt kõnealuse määruse I lisa). Süvamereliikide püügivõimaluste üle otsustatakse kaks korda aastas vastavalt põhjalikel ülevaadetel põhinevale kalavarude teadusliku hindamise rütmile. Siiski on tehtud erand seoses põhja-atlandi hõbekala varude ja sinise molva põhipüügiga – kõnealuste liikide püügi võimalused sõltuvad Norraga peetavate iga-aastaste läbirääkimiste tulemustest. Kõnealuste varude püügivõimalused määratakse seepärast kindlaks iga-aastaseid kalapüügivõimalusi käsitlevas määruses, mille nõukogu võtab vastu detsembris. 2010. aastal kohaldatakse kõnealuste varude suhtes nõukogu määrust (EÜ) nr 53/2010. |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas Euroopa Liidu säästva arengu poliitikaga. |2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Ettepanekus on arvesse võetud kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega (ACFA; sellesse kuuluvad kalandussektori, töötleva tööstuse ning kalandus- ja vesiviljelustoodete kaubanduse organisatsioonide, ning ka tarbijate huvide, keskkonna- ja arenguküsimustega tegelevate vabaühenduste esindajad) ning selliste piirkondlike nõuandekomisjonidega peetud konsultatsioonide tulemusi, kelle huvidega on seotud käesoleva ettepanekuga hõlmatud kalandustegevus. Nende konsultatsioonide pidamisel on olnud aluseks nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud komisjoni teatis (KOM(2006) 246 (lõplik)) ühenduse kalanduse juhtimist käsitlevate konsultatsioonide parandamise kohta, milles esitati nn ettepoole toomise põhimõtted, ja komisjoni teatis, mis käsitleb arutelu 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle (KOM(2010) 241 (lõplik)), milles komisjon selgitas oma vaateid ja kavatsusi seoses ettepanekutega 2011. aasta kalapüügivõimaluste kohta. |Vastuste kokkuvõte ja arvessevõtmine Piirkondlikud nõuandekomisjonid rõhutavad vajadust tagada, et majandustegevuse ootamatu katkemise vähendamiseks muudetakse iga-aastaseid kalapüügivõimalusi järk-järgult. Kõnealused komisjonid on mures teaduslike nõuannete ebamäärasuse pärast ning sooviksid, et teabebaas paraneks ning andmekogumise meetodeid ühtlustataks. Need komisjonid nõustuvad küll, et on vaja kaitsta ammendumise eest eelkõige ohustatud liikide varusid, ei toeta aga püügipiirangute vähendamist, mille tagajärjel võiks mitme liigiga püügipiirkonnas suureneda vette tagasiheidetavate kalade hulk. Pigem loodavad nad, et mitme liigiga püügipiirkondi reguleeritaks kompleksselt ja (lubataks sealhulgas enim ohustatud liikide kaaspüüki) ning nõustuvad, et eri kalapüügiviisidele püügikoormuse piirangute kehtestamine koos selliste tehniliste meetmetega nagu selektiivsuse parandamine võiks olla mõistlik lähenemisviis. Piirkondlikud nõuandekomisjonid rõhutavad, et alates 2003. aastal kehtestatud majandamismeetmete võtmisest on kalapüügisurve oluliselt vähenenud, ning toonitavad, et ka naaberriigid peavad vastu võtma sarnased juhtimismeetmed, et tagada kõigile ühesugused tingimused. Nõuandekomisjonide arvates on oluline, et tuleb tõhustada ohustatud süvamereelupaikade kaitsmist ning vältida kalapüüki piirkondades, kus noorkalu on kõige arvukamalt. Nad rõhutavad, et teatavad traditsioonilised kalapüügiviisid on osutunud säästvaks, kuna need on püsinud sajandeid. Osa nõuandekomisjone pooldab juhtimise kohaldamist teatavate kalavarude kohta saadud positiivsetele märkidele, eelkõige siis, kui kutselise kalapüügiga tegelevatel laevadel on kogutud teaduslikke andmeid. Ülejäänud nõuandekomisjonid pooldavad kalapüügivõimaluste järkjärgulist lõpetamist juhul, kui ei ole ette näha kalavarude hindamistulemuste saamist. Ettepanekus on arvesse võetud kalapüügivõimaluste järkjärgulise kohandamise ja iga-aastaste muudatuste piiramise põhimõtet. Kavandatud ei ole muudatusi, mis võrreldes käesoleva, 2010. aasta seisuga tähendaks püügivõimaluste suurenemist või vähenemist aastaga rohkem kui 15 %. Sellest eeskirjast tehakse ainuke erand süvamere haide puhul. Ametlikult ei erine lubatud kogupüük 2010. aastaks kehtestatud nullkogupüügist, kaaspüügi keelamise tagajärjel väheneb aga lubatud lossimine 100 %. Nagu on öeldud teatises haide kaitse ja haivarude majandamise Euroopa ühenduse tegevuskava kohta (KOM(2009) 40 (lõplik)), järgib komisjon haide kaitsmise poliitikat. Kaaspüügi keelamine võiks innustada kalureid tegema koostööd haide suure arvukusega püügipiirkondade kindlaksmääramisel ning parandama püügivahendite selektiivsust. Niipea kui need meetmed on võetud, võib anda load vältimatu kaaspüügi lossimiseks. Komisjon töötab välja uut raammäärust, mis käsitleb süvamere kalavarude püügi suhtes 2010. aastal kohaldatavat juurdepääsu, mille kohaselt tuleks keskpikas perspektiivis kehtestada püügikoormuse korraldamine kalapüügisektorite kaupa. Komisjon on teadlik kaaspüügi probleemist mitme liigiga püügipiirkonnas ning innustab liikmesriike ja kalapüügiettevõtjaid välja töötama kaaspüüki vähendavaid kalapüügiviise. Komisjon uurib rahaliste vahendite eraldamise võimalust projektidele, millega on ette nähtud süvamerekalapüügil kaaspüügi vähendamine 2011. aastal. Kui on kehtestatud eri püügiviiside vältimatu kaaspüügi normid eelkõige ohustatud liikide puhul, saab neid väljendada kaaspüügi püügivõimalustena. Mitmed lubatud kogupüügid hõlmavad ka kaaspüügikoguseid. Komisjon jätkab jõupingutusi suure mitmekesisusega elupaikade kaitsmiseks, et piirata neis kalapüüki, kas oma peamiste nõuandeorganite teaduslike nõuannete alusel või liikmesriikide abistamisega erikaitsealade loomisel. Komisjon jagab seisukohta, et käesolevas ettepanekus aluseks võetud ühepoolset lähenemisviisi on vaja kasutada naaberriikide veenmiseks, et nad püüdleksid süvamerekalanduse vastutustundliku majandamise poole, ning taotleb seda eesmärki iga-aastastes läbirääkimisvoorudes kahepoolsel tasandil ja Kirde-Atlandi kalanduskomisjonis. Tuleb märkida, et süvamereliikide kasutamine on vaid üks paljudest küsimustest, millele on vaja leida lahendus koos põhjapoolsete kalastavate riikidega. Komisjon on välja töötanud ja katsetab juhtimisraamistikku, mis ka lõplike teadusalaste nõuannete puudumisel kajastaks kalavarunäitajate suundumusi. Vastavalt 7. raamprogrammi raames rahastatud ulatusliku teadusprojekti DEEPFISHMAN edenemisele loodab komisjon kõnealust projekti süvamerekalapüügi tarvis edasi arendada. Komisjon on soodustanud koostööd kalurite ja teadusasutuste vahel, sealhulgas uuringute rahastamisega, et parandada vastastikust mõistmist ning kasutada teadusalasteks nõuanneteks kutselise kalapüügiga tegelevatelt ettevõtjatelt saadavat teavet. Uues raammääruses, mis käsitleb süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavat juurdepääsu, nõutakse haldusandmete kogumise tõhustamist. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad on kalandusbioloogia ja kalamajandus. Komisjon on konsulteerinud sõltumatu rahvusvahelise teadusliku asutusega ICES ja korraldanud STECFi täiskogu koosoleku. ICESi nõuanded põhinevad ICESi raames väljatöötatud nõuanderaamistikul, mida kasutatakse vastavalt nende klientide (sh ka komisjon) teabenõuetele. STECF annab oma nõuandeid vastavalt komisjonilt saadud ülesandele. Kõik STECFi aruanded on pärast komisjoni poolt ametlikku vastuvõtmist kättesaadavad STECFi veebisaidil. Kõik ICESi aruanded on kättesaadavad ICESi veebisaidil. Käesoleva eelnõuga hõlmatud kalavarude puhul ei ole piisavaid andmeid kõikide kalavarude jätkusuutlikkuse kohta. 2010. aasta teadusalastes nõuannetes korratakse suurel määral 2008. aastal või varem antud nõuandeid. Kuna nõuanderaamistiku eesmärk on suunatud suurima säästliku saagikuse tagamisele ning arvestades, et seda saagikust võimaldav süvamereliikide kasutusmäär ei ole teada, soovitavad teadlased üldiselt vähendada praegust kalapüügitaset seni, kuni ilmuvad kalavarude suurenemise märgid. Juhul kui kasutusmäärad ei näi olevat aastate jooksul avaldanud kalavarudele kahjulikku mõju, soovitab ICES hoida kalapüüki samal tasemel. Muudel juhtudel soovitab ICES, et kalapüük ei peaks suurenema või püügimäärasid tuleks taas vähendada kalapüügi laiendamisele eelnenud tasemele. ICES rõhutab vajadust kaitsta kudemiskogumeid järjestikuse ammendamise eest. Pärast seda, kui kalapüügivõimalused on alates 2003. aastast märkimisväärselt vähenenud, langevad käesolevas ettepanekus teiseks aastaks (2012) ettenähtud püügipiirangud suuresti kokku teadlaste poolt soovitatud ettevaatliku püügimääraga. Kui nõuanded on võrreldes 2008. aastaga samad, tugineb käesolev ettepanek 2009. ja 2010. aasta püügivõimalusi käsitlevatele eelmistele määrustele, milles oli ette nähtud kalapüügivõimaluste vähendamise jaotamine neli aastat kestvale ajavahemikule. Kui oluline osa soovitatud püügist langeb kolmandate riikide arvele, siis võeti seda arvesse ning nõuandeid kohaldati ELi kalandussektorite suhtes vastavalt nende arengule. Mõnedest andmejadadest nähtub, et kalandus on väga madalal püügitasemel juba stabiliseerunud või stabiliseerumas, ning tõepoolest on ka märke, et kalade arvukus on hakanud suurenema. Võttes arvesse ka eri süvamereliikide kasvunäitajaid käsitlevat hiljutist teavet, tundub olevat võimalik, et selliseid kalavarusid, mida pärast kalapüügivõimaluste järjestikuseid vähendamisi käsitatakse sihtliikidena, saaks tulevikus kasutada bioloogiliselt ja majanduslikult jätkusuutlikult. Kõnealuse kalastustegevusega seotud probleemid, eelkõige saagi vette tagasi laskmine / kaaspüük ja ohustatud mereelupaikade häirimine, vajavad lahendamist, et tagada ka kõnealuse tegevuse ökoloogiline jätkusuutlikkus. Seega peaks juhtimine olema tulevikus võimaluse korral keskendatud kalapüügi stabiilsuse säilitamisele ning tuleks välja töötada tehnilised meetmed ja kalapüügiviisid, mis aitaksid vähendada nii negatiivset mõju mere ohustatud ökosüsteemidele kui ka saagi vette tagasi laskmist. Arvesse on võetud ka paljude süvamere-püügipiirkondade liigilist mitmekesisust. Kehtivaid kvoote, mis on väikesed ja mõeldud vältimatu kaaspüügi katmiseks, säilitatakse selleks, et vältida saagi vette tagasi laskmise kohustuse tekkimist. Süvamere hai ja atlandi karekala puhul järgib komisjon nullkogupüügi poliitikat. Lubatud kogupüügi eeskirjades seni veel eristamata süvamere hai liikide püügikeelu aluseks on teadusteave, et selle sugukonna põhiliste kaubanduslike liikide varud on peaaegu ammendatud. Teadusalaste nõuannete kohaselt ei tohiks atlandi karekala püüda üheski lubatud kogupüügi eeskirjaga hõlmatud piirkonnas. Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 2270/2004 (millega kehtestatakse 2005. ja 2006. aastaks ühenduse kalalaevadele püügivõimalused teatavate süvamere kalavarude osas) kehtestati atlandi karekala kaitseala ICESi VI ja VII püügipiirkonnas ning seda kinnitati taas määruse (EÜ) nr 1359/2008; see kõnealuse liigi püügipiirang ei ole enam asjakohane, kuna atlandi karekala püük on nüüd keelatud kõikides piirkondades. Mõju hindamine Kalapüügivõimalused on vaja kehtestada vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3. Esitatud meetmete rakendamise korral Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused üldiselt vähenevad. Selle osaline tulemus on vähenevad püügimahud, mida on oodata juhtudel, kui uued piiratud püügimahud on hiljutiste tegelike püügimahtudega võrreldes samad või väiksemad. Ettepanekus ei käsitleta üksnes otsuseid lähiajaks, vaid see on ka osa pikaajalisest lähenemisviisist, mille kohaselt kalapüüki vähendatakse järk-järgult pikemas perspektiivis jätkusuutliku tasemeni. Ettepanekus esitatud käsitlusviis toob kaasa lubatud kogupüügi vähenemise lähiajal, kuid ülepüügi tõttu vähenenud varude taastumise korral püügivõimalused stabiliseeruvad või suurenevad, olenevalt ennetuslikust nõuandest. Keskmises või pikas perspektiivis nähakse selle strateegia tulemusena ette väiksemat keskkonnamõju, kuna vähenevad püügikoormus, laevade arv ja/või keskmine püügikoormus laeva kohta; samas nähakse ette selliste liikide püsivat või kasvavat lossimismahtu, mille puhul on võimalik pidev püügitegevus. Alates 2003. aastast saavutatud süvamerepüügi koormuse ja laevade arvu vähenemisest ilmneb, et kõnealune tegutsemisviis on viidud ellu. Kalavarude esimeste positiivsete näitajate põhjal võib kinnitada, et ootused keskmiste või kaugtagajärjede suhtes peavad endiselt paika. |3. Ettepaneku õiguslik külg |Käesolevas ettepanekus sätestatakse määrusega püügipiirangud, mida kohaldatakse ELi kalalaevastikule majanduslikult kõige olulisemate süvamereliikide suhtes ELi ja Atlandi ookeani kirdeosa rahvusvahelistes vetes, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärgid kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutliku mahu tagamiseks. Ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikel 3. Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seepärast ei kohaldata. Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu asjakohase määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõiget 3, on liikmesriikidel otsustusvabadus nende püügivõimaluste jaotamisel piirkondadele või ettevõtjatele. Seega on liikmesriikidel piisavalt suured võimalused neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikul. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise määruse võtab nõukogu vastu iga kahe aasta järel ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. |4. Mõju eelarvele |Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. |5. Lisateave |Lihtsustamine |Püügikvootide haldamist ettepanekuga üldiselt ei lihtsustata ega tehta ka keerulisemaks. Kalju-tömppeakala lubatud kogupüügi piirkonna ümberkorraldamine peaks lihtsustama asjaomase kalapüügi juhtimist, kuna kavandatud uue lubatud kogupüügiga on hõlmatud põhikalapüügi kogu vahemik. |Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel |Ettepanek käsitleb kahte aastat hõlmavat määrust 2011. ja 2012. aasta kohta. Järgmise määruse ettevalmistamiseks vaadatakse majandamisvahendid ja kalapüügivõimaluste määrad uuesti läbi hiljemalt 2012. aasta jooksul. Läbivaatamisklauslit ei ole käesolevas määruses vaja. |Ettepaneku üksikasjalik selgitus Euroopa Liidu toimimise lepingus on sätestatud, et ühise kalanduspoliitika valdkonda kuuluvate küsimuste üle otsustavad Euroopa parlament ja nõukogu ühiselt seadusandliku tavamenetluse kohaselt. ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikega 3 on ette nähtud erand seoses meetmetega „kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta”. Kõnealused meetmed peab nõukogu vastu võtma komisjoni ettepaneku põhjal, ilma Euroopa Parlamendi osaluseta. Seetõttu piirdutakse käesolevas ettepanekus kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise ning kõnealuste võimaluste kasutamisega funktsionaalselt seotud tingimustega. Püügipiirangute poolest on ettepanek kooskõlas nn varasema otsustamise põhimõttega, mis on esitatud komisjoni teatises ühenduse kalanduse juhtimist käsitlevate konsultatsioonide parandamise kohta (KOM(2006) 246 (lõplik)) ja komisjoni teatises 2011. aasta püügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta (KOM(2010) 241 (lõplik)), milles esitati komisjoni vaated ja kavatsused seoses tema ettepanekutega püügivõimaluste kohta, kuni ei ole saadud teadusnõuandeid varude olukorra kohta 2011. aastal. Viimatinimetatud teatise kohaselt kuuluvad süvamereliikide kalavarud selliste nõuandekategooriate alla, mis on kehtestatud puudulike andmetega olukorra jaoks. Ettepanekus järgitakse kõnealuses teatises esitatud eeskirju. Eelkõige ebaselge nõuande puhul tuleks lubatud kogupüüki vähendada viimaste tegelike püüginumbrite suunas. Vastavad uued lubatud kogupüügi määrad on arvutatud liikmesriikide poolt komisjonile aastatel 2007–2009 esitatud püügiandmete alusel. Vastavalt ettepoole toomise põhimõttele on konsultatsioonid sidusrühmade (piirkondlikud nõuandekomisjonid ning kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomitee) ja liikmesriikidega toimunud 2010. aasta suvel. Lisaks on ettepanek kooskõlas komisjoni teatisega säästva lähenemisviisi rakendamise kohta ELi kalanduses maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kaudu (KOM(2006) 360 (lõplik)). Maksimaalse jätkusuutliku saagikuse käsitlust ei saa süvamere kalavarude suhtes otse kohaldada, kuna puuduvad piisavad andmed varude suuruse ja vanuselise struktuuri kohta. Sellises olukorras kalanduse juhtimisel on ettevaatusprintsiipi järgides aga võimalik arendada juhtimist maksimaalse jätkusuutliku saagikuse suunas, kuni kättesaadavaks saab rohkem teavet. Kalju-tömppeakala ja sinise molva lubatud kogupüügi piirkondade muutmine on kavandatud vastavalt teaduslikule soovitusele, mille kohaselt tuleb lubatud kogupüügi piirkonnad viia vastavusse hindamisüksustega nii, et juhtimisotsustes oleks lihtsam teaduslikke soovitusi kajastada. Ettepanekuga on ette nähtud atlandi karekala püügikeelu lõpetamine teatavates piirkondades, kus on kindlaks tehtud kõnealuse liigi kogumid. Arvestades asjaolu, et atlandi karekala kavandatud lubatud kogupüük on null, ei tohi atlandi karekala püüda üheski käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvas piirkonnas. |2010/0284 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks ELi laevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalavarudegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[3],ning arvestades järgmist:(1) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.(2) 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[4] kohaselt peab nõukogu kehtestama meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnika- ja majandusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid.(3) Nõukogu on kohustatud kehtestama iga kalavaru või kalavarurühma lubatud kogupüügi. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja kalastustegevuse suhteline stabiilsus, võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. Kalapüügivõimaluste tõhusaks kasutamiseks tuleks kindlaks määrata teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused.(4) Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise. Sellega seoses tuleb arvesse võtta arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega, eelkõige kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega (ACFA) ning asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega (RAC) peetud konsultatsioonide käigus.(5) Kalapüügivõimalused peaksid olema kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepete ja põhimõtetega, nagu 1995. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kokkulepe, mis käsitleb siirdekalade ja piirialade kalavarude kaitset ja majandamist, ning üksikasjalikud majandamispõhimõtted, mis on esitatud ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvaheliste suunistes, mille kohaselt peaks reguleeriv asutus olema ettevaatlikum eelkõige siis, kui teave on ebaselge, ebausaldusväärne või ebapiisav. Piisava teadusteabe puudumist ei tohi kasutada põhjusena kaitse- või majandamismeetmete edasilükkamiseks või võtmata jätmiseks.(6) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) nõuandekomisjoni hiljutisest aruandest laialdaselt levinud ja siirdekalade varude kohta (9. köide, juuni 2010) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee ülevaatest (Teadusuuringute Ühiskeskuse teaduslikud ja tehnilised aruanded, 2011. aastat käsitleva teadusnõuande ülevaade, 2. osa, juuli 2010) ilmneb, et enimpüütavaid süvamereliike ei püüta säästvalt ning kõnealuste kalavarude jätkusuutlikkuse tagamiseks tuleks nende püügivõimalusi vähendada senikaua, kuni kalavarude suuruses ilmneb positiivne suundumus. Lisaks sellele on ICES soovitanud keelata atlandi karekala sihtpüügi.(7) Süvamere haide puhul käsitatakse põhilisi kaubanduslikke liike peaaegu ammendatuna, mistõttu sihtpüüki ei peaks toimuma. Senikaua, kuni vältimatu kaaspüügi kogust ei ole kehtestatud selliste meetmete nagu selektiivsusprojektid ja muude tehniliste meetmetega, ei tohiks kaaspüügi lossimist lubada.(8) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused)[5] artikli 2 punktis a määratletud ja kõnealuse määruse I lisas loetletud süvamereliikide kalapüügivõimaluste üle otsustatakse kaks korda aastas. Siiski on tehtud erand seoses põhja-atlandi hõbekala varude ja sinise molva põhipüügiga – kõnealuste liikide püügi võimalused sõltuvad Norraga peetavate iga-aastaste läbirääkimiste tulemustest. Võimalused kõnealuste kalade püügiks tuleks kehtestada iga-aastases määruses, millega määratakse kindlaks võimalused teatavate kalade ja kalarühmade püügiks, mida kohaldatakse ELi vetes ning ELi kalalaevade suhtes teatavates väljaspool ELi asuvates vetes.(9) Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel)[6] artikli 2 kohaselt on vaja märkida, milliste varude suhtes kohaldatakse nimetatud määruses kindlaksmääratud mitmesuguseid meetmeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1SisuKäesoleva määrusega kehtestatakse 2011. ja 2012. aastaks Euroopa Liidu kalalaevadele püügivõimalused seoses teatavate süvamere kalaliikide varudega Euroopa Liidu vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes, kus on vaja piirata püüki, ning teatavad püügivõimaluste kasutamisega funktsionaalselt seotud tingimused.Artikkel 2MõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „Euroopa Liidu laev” – ELi liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;b) „Euroopa Liidu veed” – liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, välja arvatud asutamislepingu II lisas osutatud territooriumidega külgnevad veed;c) „lubatud kogupüük” (TAC) – igast kalaliigist aastas püüda ja lossida lubatav kogus;d) „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;e) „rahvusvahelised veed” – veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;f) ICESi (Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad – püügipiirkonnad vastavalt määrusele (EMÜ) nr 218/2009;g) CECAFi püügipiirkonnad (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO püügipiirkond 34) – püügipiirkonnad vastavalt määrusele (EÜ) nr 216/2009.Artikkel 3Püügi piirnormid ja nende jaotamineEuroopa Liidu vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes Euroopa Liidu laevade püütavate süvamere liikide püügipiirangud ja selliste püügipiirangute jaotus liikmesriikide vahel on sätestatud lisas.Artikkel 4Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisättedLisas sätestatud liikmesriikidevaheline püügivõimaluste jaotus ei piira:a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 või määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohaseid mahaarvamisi ja ümberjaotamisi.c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast täiendavate lossitavate koguste lubamist;d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste peatamist;e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, ja 107 kohast mahaarvamist.Artikkel 5Seos määrusega (EÜ) nr 847/96Määruse (EÜ) nr 847/96 kohaldamisel käsitletakse kõiki lisas sisalduvaid kvoote analüütiliste kvootidena.Artikkel 6Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimusedKäesoleva määrusega kehtestatud püügivõimalustega hõlmatud varudest pärinevaid kalu võib jätta pardale või lossida üksnes juhul, kui need püüti sellise liikmesriigi laevaga, kelle kvoot ei ole ammendunud.Artikkel 7JõustumineKäeolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […]LISAViited püügipiirkondadele on viited ICES püügipiirkondadele, kui ei ole määratletud teisiti.1. OSALiikide ja liigirühmade määratlus1. Käesoleva lisa 2. osas esitatud loetelus osutatakse kalavarudele liikide ladinakeelsete nimetuste tähestikulises järjekorras. Süvamere haid on esitatud kõnealuse loetelu alguses. Käesoleva määruse kohaldamiseks on allpool esitatud ka tavanimetuste ja ladinakeelsete nimetuste vastavustabel.Üldnimetus | Teaduslik nimetus |Süsisaba | Aphanopus carbo |Limapead | Beryx spp. |Kalju-tömppeakala | Coryphaenoides rupestris |Atlandi karekala | Hoplostethus atlanticus |Sinine molva | Molva dypterygia |Besuugo | Pagellus bogaraveo |Niituimlutsud | Phycis blennoides |2. Käesolevas määruses tähendab „süvamere haid” järgmisi liike:Üldnimetus | Teaduslik nimetus |Islandi koerhailane Mantelhai | Apristuris spp. Chlamydoselachus anguineus |Kare ogahai | Centrophorus granulosus |Hall lühiogahai | Centrophorus squamosus |Portugali süvahai | Centroscymnus coelolepis |Pikk-koon-süvahai | Centroscymnus crepidater |Must koletishai | Centroscyllium fabricii |Pikk-koon-hai | Deania calceus |Šokolaad-ogahai | Dalatias licha |Suur tumehai | Etmopterus princeps |Harilik tumehai | Etmopterus spinax |Mustsuu-koerhai Hiir-saagrai Kammhai Puriuim-sigahai Lühikoon-hammashai | Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens |Atlandi polaarhai | Somniosus microcephalus |2. OSAPüügipiirangutega piirkondades ELi laevadele kehtivad aastased kalapüügivõimalused liikide ja piirkondade kaupa (elusmassi tonnides)Liik: | Süvamere haid | Püügipiirkond: | V, VI, VII, VIII ja IX püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (DWS/56789-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 0 | 0 |Eesti | 0 | 0 |Iirimaa | 0 | 0 |Hispaania | 0 | 0 |Prantsusmaa | 0 | 0 |Leedu | 0 | 0 |Poola | 0 | 0 |Portugal | 0 | 0 |Ühendkuningriik | 0 | 0 |EL | 0 | 0 |TAC | 0 | 0 |Liik: | Süvamere haid | Püügipiirkond: | X püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (DWS/10-) |Aasta | 2011 | 2012 |Portugal | 0 | 0 |EL | 0 | 0 |TAC | 0 | 0 |Liik: | Süvamere haid ning Deania histricosa ja Deania profondorum | Püügipiirkond: | XII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (DWS/12-) |Aasta | 2011 | 2012 |Iirimaa | 0 | 0 |Hispaania | 0 | 0 |Prantsusmaa | 0 | 0 |Ühendkuningriik | 0 | 0 |EL | 0 | 0 |TAC | 0 | 0 |Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | I, II, III ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/1234-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 4 | 3 |Prantsusmaa | 4 | 3 |Ühendkuningriik | 4 | 3 |EL | 12 | 9 |TAC | 12 | 9 |Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | V, VI, VII ja XII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/56712-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 25 | 23 |Eesti | 12 | 11 |Iirimaa | 62 | 57 |Hispaania | 123 | 114 |Prantsusmaa | 1 732 | 1 599 |Läti | 80 | 74 |Leedu | 1 | 1 |Poola | 1 | 1 |Ühendkuningriik | 123 | 114 |Muud1 | 6 | 6 |EL | 2 165 | 2 000 |TAC | 2 165 | 2 000 |1 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. |Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | VIII, IX ja X püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/8910-) |Aasta | 2011 | 2012 |Hispaania | 11 | 11 |Prantsusmaa | 26 | 26 |Portugal | 3 311 | 3 311 |EL | 3 348 | 3 348 |TAC | 3 348 | 3 348 |Liik: | Süsisaba Aphanopus carbo | Püügipiirkond: | CECAFi 34.1.2 piirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BSF/C3412-) |Aasta | 2011 | 2012 |Portugal | 3 643 | 3 643 |EL | 3 643 | 3 643 |TAC | 3 643 | 3 643 |Liik: | Limapead | Püügipiirkond: | III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ALF/3X14-) |Aasta | 2011 | 2012 |Iirimaa | 9 | 9 |Hispaania | 70 | 70 |Prantsusmaa | 19 | 19 |Portugal | 202 | 202 |Ühendkuningriik | 9 | 9 |EL | 309 | 309 |TAC | 309 | 309 |Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | I, II ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/124-) |Aasta | 2011 | 2012 |Taani | 2 | 1 |Saksamaa | 2 | 1 |Prantsusmaa | 9 | 10 |Ühendkuningriik | 2 | 1 |EL | 15 | 13 |TAC | 15 | 13 |Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | III püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/03-) |Aasta | 2011 | 2012 |Taani | 804 | 804 |Saksamaa | 5 | 5 |Rootsi | 41 | 41 |EL | 850 | 850 |TAC | 850 | 850 |Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | Vb, VI, VII, XIIb püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/5BX12B-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 19 | 16 |Eesti | 41 | 36 |Iirimaa | 189 | 163 |Hispaania | 3 038 | 2 621 |Prantsusmaa | 2 380 | 2 055 |Läti | 51 | 44 |Leedu | 59 | 51 |Poola | 1 020 | 880 |Ühendkuningriik | 149 | 129 |Muud1 | 5 | 5 |EL | 6 951 | 6 000 |TAC | 6 951 | 6 000 |1 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. |Liik: | Kalju-tömppeakala Coryphaenoides rupestris | Püügipiirkond: | VIII, IX, X, XIIa, XIIc ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (RNG/8-14-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 15 | 13 |Hispaania | 184 | 159 |Prantsusmaa | 94 | 81 |EL | 293 | 253 |TAC | 293 | 253 |Liik: | Atlandi karekala Hoplostethus atlanticus | Püügipiirkond: | VI püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ORY/06-) |Aasta | 2011 | 2012 |Iirimaa | 0 | 0 |Hispaania | 0 | 0 |Prantsusmaa | 0 | 0 |Ühendkuningriik | 0 | 0 |EL | 0 | 0 |TAC | 0 | 0 |Liik: | Atlandi karekala Hoplostethus atlanticus | Püügipiirkond: | VII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ORY/07-) |Aasta | 2011 | 2012 |Iirimaa | 0 | 0 |Hispaania | 0 | 0 |Prantsusmaa | 0 | 0 |Ühendkuningriik | 0 | 0 |Muud | 0 | 0 |EL | 0 | 0 |TAC | 0 | 0 |Liik: | Atlandi karekala Hoplostethus atlanticus | Püügipiirkond: | I, II, III, IV, V, VIII, IX, X, XII ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ORY/1CX14C) |Aasta | 2011 | 2012 |Iirimaa | 0 | 0 |Hispaania | 0 | 0 |Prantsusmaa | 0 | 0 |Portugal | 0 | 0 |Ühendkuningriik | 0 | 0 |EL | 0 | 0 |TAC | 0 | 0 |Liik: | Sinine molva Molva dypterygia | Püügipiirkond: | II ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BLI/24-) |Aasta | 2011 | 2012 |Taani | 4 | 4 |Saksamaa | 4 | 4 |Iirimaa | 4 | 4 |Prantsusmaa | 25 | 25 |Ühendkuningriik | 15 | 15 |Muud1 | 4 | 4 |EL | 56 | 56 |TAC | 56 | 56 |1 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. |Liik: | Sinine molva Molva dypterygia | Püügipiirkond: | III püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (BLI/03-) |Aasta | 2011 | 2012 |Taani | 4 | 3 |Saksamaa | 2 | 2 |Rootsi | 4 | 3 |EL | 10 | 8 |TAC | 10 | 8 |Liik: | Besuugo Pagellus bogaraveo | Püügipiirkond: | VI, VII ja VIII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (SBR/678-) |Aasta | 20111 | 20122 |Iirimaa | 6 | 6 |Hispaania | 172 | 172 |Prantsusmaa | 9 | 9 |Ühendkuningriik | 22 | 22 |Muud2 | 6 | 6 |EL | 215 | 215 |TAC | 215 | 215 |1 Tuleb pidada kinni lossitavast alammõõdust 35 cm (kogupikkus). 15 % lossitava kala alammõõt võib olla 30 cm (kogupikkus). 2 Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. |Liik: | Besuugo Pagellus bogaraveo | Püügipiirkond: | IX püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (SBR/09) |Aasta | 20111 | 20121 |Hispaania | 614 | 614 |Portugal | 166 | 166 |EL | 780 | 780 |TAC | 780 | 780 |1 Tuleb pidada kinni lossitavast alammõõdust 35 cm (kogupikkus). 15 % lossitava kala alammõõt võib olla 30 cm (kogupikkus). |Liik: | Besuugo Pagellus bogaraveo | Püügipiirkond: | X püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (SBR/10-) |Aasta | 2011 | 2012 |Hispaania | 10 | 10 |Portugal | 1 116 | 1 116 |Ühendkuningriik | 10 | 10 |EL | 1 136 | 1 136 |TAC | 1 136 | 1 136 |Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | I, II, III ja IV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/1234-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 8 | 6 |Prantsusmaa | 8 | 6 |Ühendkuningriik | 11 | 11 |EL | 27 | 23 |TAC | 27 | 23 |Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | V, VI ja VII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/567-) |Aasta | 2011 | 2012 |Saksamaa | 10 | 10 |Iirimaa | 260 | 260 |Hispaania | 588 | 588 |Prantsusmaa | 356 | 356 |Ühendkuningriik | 814 | 814 |EL | 2 028 | 2 028 |TAC | 2 028 | 2 028 |Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | VIII ja IX püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/89-) |Aasta | 2011 | 2012 |Hispaania | 242 | 242 |Prantsusmaa | 15 | 15 |Portugal | 10 | 10 |EL | 267 | 267 |TAC | 267 | 267 |Liik: | Niituimlutsud Phycis blennoides | Püügipiirkond: | X ja XII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (GFB/1012-) |Aasta | 2011 | 2012 |Prantsusmaa | 7 | 6 |Portugal | 32 | 28 |Ühendkuningriik | 7 | 6 |EL | 46 | 40 |TAC | 46 | 40 |[1] ELT L 352, 31.12.2008, lk 1.[2] EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6.[3] ELT C […], […], lk […].[4] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.[5] EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6.[6] EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3.


				|

		52012PC0730

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel /* COM/2012/0730 final - 2012/0344 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU EESMÄRGID JA TAUST
Nõukogu 7. mai 1998. aasta määruses (EÜ)
nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite
92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (edaspidi
„võimaldamismäärus”)[1],
on antud komisjonile riigiabi jõustamise tagamiseks ja haldamise
lihtsustamiseks, ilma et see nõrgestaks tema teostatavat järelevalvet, võimalus
teatada määruste kaudu, et teatavad riigiabi liigid sobivad kokku ühisturuga
ning nende suhtes ei kohaldata seega ELi toimimise lepingu artikli 108
lõikes 3 sätestatud menetlust. Nendeks liikideks on vähese tähtsusega abi[2], abi väikestele ja keskmise
suurusega ettevõtetele, abi teadus- ja arendustegevusele, keskkonnakaitsele,
tööhõivele ja koolitusele ning abi, mis on kooskõlas kaardiga, mille komisjon
on kinnitatud iga liikmesriigi puhul piirkondliku abi andmiseks.
Komisjon märkis riigiabi ajakohastamist
käsitlevas 8. mai 2012. aasta teatises[3],
et riigiabi jõustamisel peaks keskenduma juhtumitele, millel on suurim mõju
siseturule. See tähendab ühest küljest rangemat järelevalvet suuremahuliste ja
potentsiaalselt moonutavate abimeetmete üle ning teisest küljest nende
juhtumite lihtsustatud analüüsi, mille mõju kaubandusele on vaid piiratud ning
millel on piiratud võimalus konkurentsi tõsiselt moonutada. Viimase
saavutamiseks tuleb läbi vaadata eelkõige nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98
reguleerimisalasse kuuluv erandite kord, mille alusel on komisjonil õigus
kohaldada grupierandit teatamiskohustuse suhtes ka muudele abiliikidele peale
nende, mida käsitletakse juba kehtivas võimaldamismääruses.
Ettepanek lisada võimaldamismäärusesse
teatavad uued abiliigid ei tähenda kohest grupierandi kohaldamist kõikidele
käsitletavatele abiliikidele ega tähenda seda, et kõikidele ühte liiki
kuuluvatele abimeetmetele kohaldub täielikus mahus grupierand. Pigem võimaldab
see komisjonil grupierandeid järk-järgult kohaldada, kuni saadud kogemused on
piisavad võimaldamaks määratleda selged tingimused teatavate abimeetmete
kokkusobivuse kohta, tagades piiratud mõju konkurentsile ja liikmesriikide
vahelisele kaubandusele. Sama lähenemisviisi järgitakse kehtivas
võimaldamismääruses: esimesed grupierandid kohaldati 2001. aastal
(koolitusabi, VKEdele antud abi), samas kui muudele abiliikidele kohaldati
esimesed erandid alles hilisemas faasis, kui oli juba kogutud piisavaid
kogemusi (tööhõivealane abi 2002. aastal, regionaalabi 2006. aastal
ning abi teadus- ja arendustegevuseks ja keskkonnaabi 2008. aastal seoses
üldise grupierandi määruse vastuvõtmisega[4]).
Tulevikus võib osutuda vajalikuks võimaldamismääruse sagedasem
läbivaatamine, eelkõige seepärast, et võtta nõuetekohaselt arvesse
siseturu arenguks vajalikke ja sellega sobivaid investeeringuid, nähtudes
saadud kogemustest. Pärast mitmeaastase finantsraamistiku kohta tehtud
otsust hindab komisjon viivitamata ka võimalust lihtsustada riigiabimenetlusi
projektide puhul, mida kaasrahastatakse ELi struktuuripoliitika kaudu.
Võimaldamismäärusesse
lisamiseks esitatud uued abiliigid
·
Riigiabi kultuuri edendamiseks ja
kultuuripärandi säilitamiseks
Nõukogu määruse
nr 994/98 alusel on komisjonil õigus erandimäärust kohaldada kõikidele
VKEdele antava riigiabi liikidele. Sellest
lähtuvalt võiks komisjon kohaldada grupierandit VKEdele kultuuri edendamiseks
ja kultuuripärandi säilitamiseks antud riigiabi suhtes juba kehtiva
võimaldamismääruse alusel, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingu
artiklis 167. Sellise erandi kasutamine
jääks aga piiratuks, kuna riigiabi saajateks on enamasti suurettevõtted,
eriti just filmi- ja audiovisuaalsektoris. Kuigi
tegemist on tavaliselt ühetaoliste juhtumitega, millele antavad abisummad on
piiratud, tekitaks nende käsitlemine nii komisjonile kui ka liikmesriikidele
olulise lisakoormuse.
Niipea kui nimetatud abiliik on lisatud
võimaldamismäärusesse, saab komisjon kohaldada grupierandit näiteks meetmetele,
mis vastavad läbivaadatud kinoteatise tingimustele, või kultuuripärandi
säilitamise ja kultuuri edendamise meetmetele, millel on kaubandusele üldiselt
ainult piiratud mõju (nt palju eraldiseisvaid teatisi ehitusmälestiste või
monumentide restaureerimise kohta).
Nõukogu määrust nr 994/98 tuleks muuta
nii, et see hõlmaks ka kõnealust riigiabi liiki.
·
Riigiabi loodusõnnetuste puhul
Käsitledes loodusõnnetuste tagajärjel tekkinud
kahjude hüvitamiseks antud riigiabi, nagu eespool selgitatud, on nõukogu
määruse nr 994/98 alusel komisjonil õigus vabastada teatamiskohustusest
VKEdele antav riigiabi, kuid sama ei võimaldata suurettevõtetele. Grupierandi
kohaldamine loodusõnnetuste puhul antavale abile võimaldaks liikmesriikidel
loodusõnnetuse toimumise korral kiiresti reageerida, et loodusõnnetuse
tagajärjel tekkinud kahjusid hüvitada.
Komisjon on vahepeal saanud sedalaadi abi
andmise osas piisavaid kogemusi ning on võimeline määratlema selged
kokkusobivuse eeltingimused. Juhul kui abi on
selgelt määratletud, piirnedes otseselt loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud
materiaalse kahju ja sõltumatu asutuse poolt kinnitatud summaga, on
teatamiskohustusest vabastamine õigustatud. Nõukogu
määrust nr 994/98 tuleks muuta nii, et see hõlmaks nimetatud riigiabi
liike isegi suurettevõtete puhul.
·
Riigiabi seoses teatavate halbade
ilmastikutingimustega kalandusvaldkonnas
Liikmesriigid on samuti kohustatud komisjoni
teavitama kalandusvaldkonnas teatavate halbade ilmastikutingimuste tagajärjel
tekkinud kahjude hüvitamisega seotud riigiabikavadest.
Nimetatud valdkonnas antud toetuste summad on üldiselt piiratud ja on
võimalik määratleda selged kokkusobivustingimused. Nõukogu
määruse nr 994/98 alusel on komisjonil õigus teatamiskohustusest vabastada
üksnes sellisel juhul, kui abi antakse VKEdele. Kuid
ka kalandusvaldkonna suurettevõtteid võivad mõjutada halvad
ilmastikutingimused.
Komisjon on vahepeal saanud sedalaadi abi
andmise osas piisavaid kogemusi ning on võimeline määratlema selged
kokkusobivuse tingimused. Nõukogu
määrust nr 994/98 tuleks muuta nii, et see hõlmaks ka kõnealust riigiabi
liiki.
·
Innovatsiooni jaoks antav riigiabi
Nõukogu määrus (EÜ) nr 994/98 hõlmab
selgesõnaliselt teadus- ja arendustegevust, kuid mitte innovatsiooni.
Innovatsioonist on vahepeal saanud juhtalgatuse „Innovaatiline liit” raames ELi
eesmärk. Näiteks teenuste valdkonnas protsessi- ja organisatsiooniinnovatsiooni
jaoks antav abi ning innovatsiooniklastritele antav abi ei ole, juhul kui
ettenähtud tingimustest kinni peetakse, kuigi moonutav. Abi toodete ja
tehnoloogia uuendamiseks, sealhulgas katseprojektide ja prototüüpide toetus, on
juba sätestatud grupierandi määruse artikliga 30. Seega
tuleks nõukogu määrust nr 994/98 muuta nii, et innovatsiooni jaoks
antavale riigiabile saaks tulevikus kohaldada erandit.
·
Metsandusele ja I lisas nimetamata
toidusektori toodete edendamiseks antav riigiabi
Vastavalt ELi
toimimise lepingu artiklile 42 kohaldatakse konkurentsieeskirju
põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult Euroopa
Parlamendi ja nõukogu poolt määratud ulatuses. Kuid teatavad meetmed, mida ELi toimimise
lepingu artikkel 42 ei hõlma ja mille suhtes kehtivad seega üldised
konkurentsieeskirjad, on hõlmatud maaelu arengu programmidega või võetakse neid
I lisas nimetamata toidusektori toodete edendamise ja reklaami eesmärgil
ning nende suhtes kehtivad riigiabi eeskirjade alusel teatavad kokkusobivuse
tingimused. See kehtib eeskätt metsandusele antava riigiabi ja I lisas
nimetamata toidusektori toodete edendamise kohta. Seni oli võimalik nimetatud
abiliigi suhtes kohaldada grupierandit ainult juhul, kui see hõlmas VKEsid.
Arvestades laiaulatuslikku kogemustepagasit seoses nimetatud meetmeliikidega,
mis võimaldab määratleda selged kokkusobivuse tingimused, tuleks nõukogu
määrust (EÜ) nr 994/98 muuta nii, et nimetatud riigiabi liikidele oleks
tulevikus võimalik kohaldada erandit.
·
Riigiabi mere bioloogiliste ressursside kaitseks
Vastavalt nõukogu
27. juuli 2006. aasta määruse nr 1198/2006 (Euroopa
Kalandusfondi kohta) artiklile 7[5],
kohalduvad austamislepingu artiklid 107, 108 ja 109 abile, mida liikmesriigid
annavad kalandussektori ettevõtetele, välja arvatud liikmesriikide poolt
vastavalt määrusele (EÜ) nr 1198/2006 tehtud maksed. Täiendaval riigiabil
mere bioloogiliste ressursside kaitseks on üldiselt piiratud mõju liidusisesele
kaubandusele, see aitab kaasa ELi üldeesmärkide saavutamisele kalandus- ja
merenduspoliitika valdkonnas ning ei põhjusta tõsist konkurentsimoonutust. Lisaks sellele on toetuste summad üldiselt
piiratud. Nõukogu määrust nr 994/98
tuleks muuta nii, et nimetatud riigiabi liikidele oleks tulevikus võimalik
kohaldada erandit.
·
Harrastusspordi jaoks antav riigiabi
Kui märkimisväärne arv harrastuspordiga seotud
juhtumeid isegi ei kujuta endast riigiabi, siis teatavatel harrastuspordiga
seotud juhtumitel on tavaliselt piiratud mõju liidusisesele kaubandusele ning
need ei põhjusta tõsist konkurentsimoonutust; lisaks sellele on toetuste summad
tavaliselt piiratud. Nõukogu määrust nr 994/98 tuleks muuta nii, et
nimetatud riigiabi liikidele oleks tulevikus võimalik kohaldada erandit.
·
Äärealade elanikele
transpordi jaoks antav
sotsiaalabi
Transpordivaldkonnas
on juba olemas teatavad eeskirjad, eelkõige nõukogu määrus
(EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb üldist majandushuvi pakkuvate
reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel.
Kuid puuduvad teatavad eeskirjad õhu- ja
meretranspordile antava abi kohta. Komisjon on kõnealustes sektorites saanud
piisavaid kogemusi üldiste kokkusobivuse tingimuste määratlemiseks äärealade
elanikele transpordi jaoks sotsiaalabi andmiseks (peamiselt ELi mandririikide
äärepoolseimad piirkonnad ja saared/poolsaared, mis on saartega samastatud).
Nimetatud abi on tavaliselt suhteliselt väike ning ei põhjusta märkimisväärset
konkurentsimoonutust. Nõukogu määrust nr 994/98 tuleks muuta nii, et
nimetatud riigiabi liigile oleks tulevikus võimalik kohaldada erandit.
·
Riigiabi transpordisektorile vastavalt ELi
toimimise lepingu artiklile 93
Määruse nr 1370/2007 artikliga 9
vabastatakse praegu ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3
sätestatud teatamiskohustusest avaliku teenindamise hüvitised avalike
reisijateveoteenuste osutamiseks või nimetatud määruse kohaselt üldeeskirjadega
kehtestatud tariifikohustuste täitmiseks.
Lissaboni lepinguga loodud ja ELi toimimise
lepingu artikli 108 lõikega 4 ja artikliga 109 sätestatud
nõukogu ja komisjoni vahelise pädevuse jaotumise kohaselt määratleb nõukogu
riigiabi liigid, mis vabastatakse teavitamiskohustusest, aga komisjon võtab
seoses nimetatud eranditega vastu üksikasjalikud eeskirjad. Selleks et viia
vabastus teatamiskohustusest avaliku teenindamise hüvitiste puhul kõnealuste
sätetega vastavusse, tuleks nimetatud kategooria lisada nõukogu määruse (EÜ)
nr 994/98 reguleerimisalasse. Määruse (EÜ) nr 1370/2007
artikkel 9 peaks kaotama kehtivuse kuus kuud pärast komisjoni poolt seoses
nimetatud riigiabi kategooriaga vastu võetud määruse jõustumist. Komisjon eeldab praegu, et selline grupierand
kordab sisult praegust erandit, välja arvatud ulatuses, milles määrust
nr 1370/2007 muudetakse raudteesektoris kavandatud õigusaktide
ettepanekutega.
·
Riigiabi teatavatele lairibataristutele
Viimastel aastatel on komisjon saanud palju
kogemusi abi andmisel lairibasektorile ja koostanud suunised. Sellele tuginedes saab komisjon määratleda selged
kokkusobivuse tingimused, mis lubavad eritingimuste alusel kohaldada
grupierandit teatavatele lairibataristutele. See
kehtib abi suhtes, mis hõlmab lairibaühenduse põhivõrke piirkondades, kus
puudub lairibataristu ja kus sellise taristu väljaarendamine lähitulevikus on
ebatõenäoline (nn valged piirkonnad) ning väikeste üksikabimeetmete suhtes, mis
hõlmavad väga kiireid järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrke järgmise põlvkonna
juurdepääsuvõrkude nn valgetes piirkondades.
Lisaks sellele kohalduks grupierand
lairibaühenduse rajatistele ning passiivsele lairibataristule. Lairibaühenduse
rajatistele antud toetus kujutab endast abi siis, kui seda antakse
sihtotstarbelisele telekommunikatsioonitaristule (kaablikanalisatsioon)
Passiivne lairibataristu hõlmab nii kaablikanalisatsiooni kui ka pimekiude.
Selline abi soodustab konkurentsi, kuna taristut saavad kasutada erinevad
operaatorid (püsivõrk, traadita võrk, mobiilside), sellel puudub eelnevalt
kindlaks määratud juurdepääsuõigus või kasutatav tehnoloogia ning taristu on
tavaliselt riigiasutuse omandis, kelle huvides ei ole operaatorite vahel vahet
teha. Grupierandi kohaldamine lairibaühenduse rajatistele ja passiivsele
lairibataristule kiirendaks investeeringuid, kuna sageli eelistavad (väikesed)
kohalikud asutused anda toetust sel viisil, mitte võtta vastu lairibaühendust
käsitlevad kavad ja täita laiaulatuslikke riigiabi andmise tingimusi. Komisjon
on juhtumite põhjal saanud passiivsetele taristutele abi andmise valdkonnas
piisavaid kogemusi. Grupierandi kohaldamine võib kaasa tuua selle kasvava
kasutamise maapiirkondades, kus olemasolev passiivne taristu ei ole asjakohane.
Nõukogu määrust nr 994/98 tuleks muuta
nii, et nimetatud riigiabi liikidele oleks tulevikus võimalik kohaldada
erandit.
Grupierandi raames antud abi liikide
eristamine
Artikli 1 lõike 2 punktis c on
sätestatud, et iga grupierandi raames antud abi liigi puhul peaksid piirmäärad
olema „väljendatud kas abi osatähtsusena kõigi abikõlblike kulutuste suhtes või
maksimaalse abisummana”.
Uute riigitoetuste vormide, nagu
finantskorraldusvahendite või riskikapitali erivormide väljaarendamist arvesse
võttes leiab komisjon, et piirmäärade sätestamist tuleks ajakohastada, lisamaks
võimaluse grupierandi kohaldamiseks ka nimetatud uutele riigitoetuste
vormidele. Seega peaks olema võimalik
piirmäärasid määratleda mitte ainult abi osatähtsuse või maksimaalse
abisummana, vaid ka maksimaalse riigi toetuse tasemena, sõltumata sellest, kas
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses saab toetust
määratleda riigiabina või mitte. Nõukogu määrust nr 994/98 tuleks
vastavalt muuta.
Läbipaistvussätted
Määruse nr 994/98 artikli 3
lõikes 2 on sätestatud: „selliste määrustega vabastatud abisüsteemide
rakendamisel või süsteemiväliste üksiktoetuste andmisel edastavad liikmesriigid
komisjonile selliste abisüsteemide või vabastatud abisüsteemide väliste
üksiktoetuste kohta kokkuvõtliku teabe Euroopa Ühenduste Teatajas
avaldamiseks”.
1998. aastal, kui määrus nr 994/98 vastu
võeti, peeti kõige kohasemaks avaldada kõnealused kokkuvõtted EÜTs. Kuna aga ametlike keelte arv on suurenenud ning
sidevahendid on edasiarenenud, suurendaks kokkuvõtete avaldamine komisjoni
veebisaidil läbipaistvust, lühendaks avaldamistähtaegu ning vähendaks
halduskoormust, kuna huvitatud isikutel, eriti ettevõtetel, on nüüd ELT asemel
sama lihtne vaadata teavet komisjoni veebisaidilt.
Eespool nimetatud kokkuvõtete avaldamise
kohustus ELTs tuleks seega asendada kohustusega avaldada need komisjoni
veebisaidil. Nõukogu määrust nr 994/98 tuleks vastavalt muuta.
Sätted
grupierandimääruste vastuvõtmise menetluse kohta komisjonis
Vastavalt
nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98 artiklile 8 peab komisjon
konsulteerima riigiabi nõuandekomiteega, enne iga grupierandi määruse
eelnõu avaldamist. Komisjon leiab, et andmaks
huvitatud isikutele võimaluse esitada märkusi ning tagamaks seeläbi suurema
läbipaistvuse, tuleks määruse eelnõu avaldada samaaegselt nõuandekomiteega
toimuva konsulteerimisega.
Arvestades uute sidevahendite edasiarengut,
usub komisjon, et kõige kiirem ja tõhusam viis määruse eelnõu avaldamiseks on
ELT asemel komisjoni veebisaidil. See annab
huvitatud isikutele parema võimaluse märkuste esitamiseks ning vähendab
halduskoormust ja viivitusi.
Nõukogu määruse nr 994/98 artikli 8
eespool nimetatud sätteid tuleks vastavalt muuta.
2.           KOOSKÕLA EUROOPA LIIDU MUUDE
TEGEVUSPÕHIMÕTETE JA EESMÄRKIDEGA
Käesolev ettepanek on võtmeelement riigiabi
ajakohastamises, mis algatati komisjoni poolt 8. mai 2012. aasta[6] komisjoni teatisega, milles
esitati ulatuslik riigiabi reformimise programm. Ettepanek
peaks aitama kaasa liidu üldiste eesmärkide saavutamisele, eelkõige eesmärgile
keskenduda riigiabi jõustamisel nendele juhtumitele, millel on suurim mõju siseturule
ja ELi strateegiale „Euroopa 2020”, et toetada majanduskasvu tugevdatud,
dünaamilisel ja konkurentsivõimelisel siseturul.
Nimetatud strateegia eesmärkide saavutamiseks
teeb komisjon ettepaneku suurendada nende abiliikide arvu, millele võib kohaldada
teatamiskohustusest vabastamist, vähendades seeläbi bürokraatiat ning nende
abimeetmete hulka, millel lasub teatamiskohustus. Nende
abiliikide ja kavandatavate grupierandite alusel saaks määratleda kokkusobivuse
tingimused nende abiliikide jaoks, mis tõepoolest aitavad kaasa ELi strateegia
„Euroopa 2020”eesmärkide saavutamisele.
3.           ÕIGUSLIKUD ASPEKTID
·
Õiguslik alus
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on ELi
toimimise lepingu artikkel 109, millega antakse nõukogule õigus võtta
vastu asjakohaseid määrusi, et määrata eelkõige kindlaks tingimused, mille
puhul kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3, ja abi
liigid, mis on nimetatud menetlusest vabastatud. Nõukogu teeb otsuseid kvalifitseeritud
häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa
Parlamendiga.
·
Subsidiaarsus ja proportsionaalsus
Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas
valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu
ei kohaldata.
Käesolev algatus ei lähe oma eesmärgi
saavutamiseks vajalikust kaugemale ja vastab seega proportsionaalsuse
põhimõttele.
·
Õigusakti valik
Kavandatud õigusakt: määrus.
Määrus on ainus kohane õigusakt määruse (EÜ)
nr 994/98 muutmiseks.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei
mõjuta liidu eelarvet negatiivselt.
2012/0344 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu 7. mai 1998. aasta
määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse
asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi
liikide suhtes ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta
määrust (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse
osutamist raudteel ja maanteel

(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 109,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[7]
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust,[8]
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[9]
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu 7. mai 1998. aasta
määruses (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu
artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes[10], antakse komisjonile õigus
teatada määruste kaudu, et teatavad abi eriliigid sobivad kokku siseturuga ning
nende suhtes ei kohaldata teatamiskohustust asutamislepingu artikli 108
lõike 3 tähenduses.
(2)       Määrusega (EÜ) nr 994/98
on komisjonile antud õigus kooskõlas asutamislepingu artikliga 107
tunnistada teatavatel tingimustel väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele
(edaspidi „VKEd”), teadus- ja arendustegevuseks ning keskkonnakaitseks antav
abi, tööhõivealane abi, koolitusabi ning abi, mis on kooskõlas kaardiga, mille
komisjon on regionaalabi andmiseks kinnitanud igale liikmesriigile, siseturuga
kokkusobivaks ja selle suhtes ei pea kohaldama asutamislepingu artikli 108
lõikes 3 sätestatud teatamiskohustust.
(3)       Määrus (EÜ) nr 994/98
lubab komisjonil teatamiskohustusest vabastada teadus- ja arendustegevusele,
kuid mitte innovatsioonile antava abi. Innovatsioonist on vahepeal saanud ühe
Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatuse „Innovaatiline liit” raames
liidu poliitikaprioriteet. Lisaks sellele on paljud innovatsioonile antavad
abimeetmed suhteliselt väikese mahuga ning ei põhjusta märkimisväärset konkurentsimoonutust.

(4)       Liikmesriigid on praegu
kohustatud komisjonile teatama kultuuri edendamise ja kultuuripärandi
säilitamise sektori kõikidest riigiabikavadest. Määruse
(EÜ) nr 994/98 alusel on komisjonil õigus kohaldada erandit VKEdele
antavale abile, kuid nimetatud teatamiskohustusest vabastamise kasutamine
kultuurisektoris on piiratud, kuna abisaajad on sageli suurettevõtted. Ometi ei tekita väikesed kultuuri edendamise ja
kultuuripärandi säilitamise projektid, isegi kui nende teostajaks on
suurettevõte, tavaliselt olulisi moonutusi ning hiljutised juhtumid on näidanud
sellise abi piiratud mõju kaubandusele.
(5)       Liikmesriigid on samuti
kohustatud komisjonile teatama loodusõnnetuste tagajärjel tekkinud kahjude
hüvitamisega seotud riigiabikavadest. Nimetatud
valdkonnas antud toetuste summad on üldiselt piiratud ja on võimalik määratleda
selged kokkusobivustingimused. Nõukogu määruse
(EÜ) nr 994/98 alusel on komisjonil õigus teatamiskohustusest vabastada üksnes
sellisel juhul, kui abi antakse VKEdele. Aga ka
suurettevõtted võivad loodusõnnetuse tagajärjel kahjustusi saada. Komisjoni kogemustest nähtub, et selline abi ei
tekita üldiselt olulisi moonutusi ning tuginedes saadud kogemustele on võimalik
määratleda selged kokkusobivuse tingimused.
(6)       Liikmesriigid on samuti
kohustatud komisjonile teatama kalandusvaldkonnas teatavate halbade
ilmastikutingimuste tagajärjel tekkinud kahjude hüvitamisega seotud
riigiabikavadest. Nimetatud valdkonnas antud
toetuste summad on üldiselt piiratud ja on võimalik määratleda selged
kokkusobivustingimused. Nõukogu määruse nr
994/98 alusel on komisjonil õigus teatamiskohustusest vabastada üksnes sellisel
juhul, kui abi antakse VKEdele. Kuid ka
kalandusvaldkonna suurettevõtteid võivad mõjutada halvad ilmastikutingimused. Komisjoni kogemustest nähtub, et selline abi ei
tekita üldiselt olulisi moonutusi ning tuginedes saadud kogemustele on võimalik
määratleda selged kokkusobivuse tingimused.
(7)       Kooskõlas asutamislepingu
artikliga 42 ei kohaldata riigiabi eeskirju teatavatel tingimustel
teatavate asutamislepingu I lisas nimetatud põllumajandustooteid
edendavate abimeetmete suhtes. Kuid artiklit 42 ei kohaldata metsandusele
antavale riigiabi ega I lisas nimetamata toodete suhtes. Seega kohaldatakse praegu määrusega (EÜ)
nr 994/98 metsandusele ja I lisas nimetamata toidusektori toodete
edendamiseks antava abi suhtes erandit ainult juhul, kui see hõlmab VKEsid.
Komisjonil peaks olema võimalus kohaldada erandit maaelu arengu
programmide raames metsandusele ning ka I lisas nimetamata toidusektori
toodete edendamiseks ja reklaamiks antavate teatavate abiliikide suhtes, mille
puhul on komisjoni kogemustest nähtudes konkurentsimoonutused piiratud ja
võimalik määratleda selged kokkusobivuse tingimused.
(8)       Vastavalt nõukogu
27. juuli 2006. aasta määruse nr 1198/2006 (Euroopa
Kalandusfondi kohta[11])
artiklile 7, kohalduvad asutamislepingu artiklid 107, 108 ja 109 abile,
mida liikmesriigid annavad kalandussektori ettevõtetele, välja arvatud
liikmesriikide poolt vastavalt määrusele (EÜ) nr 1198/2006 tehtud maksed.
Täiendaval riigiabil mere bioloogiliste ressursside kaitseks on üldiselt
piiratud mõju liidusisesele kaubandusele, see aitab kaasa ELi üldeesmärkide
saavutamisele kalandus- ja merenduspoliitika valdkonnas ning ei põhjusta tõsist
konkurentsimoonutust. Antud toetuste summad on
üldiselt piiratud ja on võimalik määratleda selged kokkusobivustingimused.
(9)       Harrastusspordi sektoris on
riiklikel toetusmeetmetel juhul, kui need kujutavad endast abi, tavaliselt
piiratud mõju liidusisesele kaubandusele ning need ei põhjusta tõsist
konkurentsimoonutust. Toetuste summad on tavaliselt samuti piiratud. Saadud kogemustele tuginedes on võimalik määratleda
selged kokkusobivustingimused, tagamaks, et harrastusspordile antud abi ei
tekitaks olulisi moonutusi.
(10)     Seoses õhu- ja
meretranspordile antava abiga nähtub komisjoni kogemustest, et äärealade
elanikele transpordi jaoks antud sotsiaalabi, kui sellist abi antakse ilma
asjaomaste transpordiettevõtjate päritolul põhineva diskrimineerimiseta, ei
tekita olulisi moonutusi ning on võimalik määratleda selged
kokkusobivustingimused.
(11)     Seoses abiga maantee-,
raudtee- ja siseveeteede transpordile, sätestatakse asutamislepingu
artiklis 93, et abi, mis vastab transpordi koordineerimise vajadusele või
kujutab endast avalike teenuste hulka kuuluvate teatavate kohustuste täitmise
kulude hüvitamist, tunnistatakse asutamislepinguga kokkusobivaks. Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määruse
nr 1370/2007 (mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel
ja maanteel[12])
artikliga 9 vabastatakse praegu asutamislepingu artikli 108 lõikega 3
sätestatud teatamiskohustusest avaliku teenindamise hüvitised avalike
reisijateveoteenuste osutamiseks või määruse (EÜ) nr 1370/2007 kohaselt
üldeeskirjadega kehtestatud tariifkohustuste täitmiseks. Selleks et käsitleda riigiabi valdkonnas grupierandi määrust
ühtlustatud viisil ja kooskõlas asutamislepingu artikli 108 lõikega 4
ja artikliga 109 ettenähtud menetlustega, tuleks asutamislepingu
artiklis 93 viidatud transpordi koordineerimiseks või avalike teenuste
hulka kuuluvate teatavate kohustuste täitmise kulude hüvitamiseks antav abi
lisada nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98 reguleerimisalasse. Määruse nr 1370/2007 artikkel 9 tuleb
seega välja jätta kuus kuud pärast seda, kui on jõustunud nimetatud riigiabi
kategooriat käsitlev komisjoni poolt vastu võetud määrus.
(12)     Lairibaühendusele antava abi
valdkonnas on komisjon viimastel aastatel saanud palju kogemusi ning on
koostanud suunised[13].
Komisjoni kogemusest nähtub, et abi teatavat liiki lairibataristutele ei
moonuta konkurentsi märkimisväärselt ning grupierandi kohaldamine võib
kasulikuks osutuda, juhul kui on täidetud teatavad kokkusobivuse tingimused.
See kehtib abi suhtes, mis hõlmab lairibaühenduse põhivõrke piirkondades, kus
puudub lairibataristu ning kus sellise taristu väljaarendamine lähitulevikus on
ebatõenäoline (nn valged piirkonnad) ning väikeste üksikabimeetmete suhtes, mis
hõlmavad väga kiireid järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrke piirkondades, kus puudub
järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu taristu ja kus sellise taristu
väljaarendamine lähitulevikus on ebatõenäoline. Sama kehtib ka lairibaühenduse
rajatistele ning passiivsele lairiba taristule antud abi suhtes, millega seoses
komisjon on juhtumite põhjal saanud palju kogemusi ja mille puhul on võimalik
määratleda selged kokkusobivuse tingimused.
(13)     Seega tuleks määruse (EÜ)
nr 994/98 reguleerimisala laiendada sellistele abiliikidele.
(14)     Määruses (EÜ) nr 994/98
sätestatu kohaselt peaksid iga abiliigi jaoks, mille suhtes komisjon võtab
vastu grupierandi määruse, olema piirmäärad väljendatud kas abi osatähtsusena
kõigi abikõlblike kulutuste suhtes või maksimaalse abisummana. Nimetatud
tingimus raskendab grupierandi kohaldamist teatavat liiki riigiabi meetmetele,
mida nende eripära tõttu ei saa väljendada abi osatähtsusena või maksimaalse
abisummana, nagu näiteks finantskorraldusvahendid või teatavad meetmete liigid
riskikapitaliinvesteeringute edendamiseks. Seda eelkõige seetõttu, et sellised
keerulised meetmed võivad hõlmata erinevatel tasanditel antavat toetust
(otsesed abisaajad, vahetasandi abisaajad, kaudsed abisaajad). Arvestades
selliste meetmete kasvavat tähtsust ja panust liidu eesmärkide saavutamisse,
peaks sellistele meetmetele erandi kohaldamine olema paindlikum. Seega peaks
piirmäärasid olema võimalik määratleda riigi toetuse maksimaalse abisummana,
olenemata sellest, kas abi saab määratleda riigiabina või mitte.
(15)     Määruses (EÜ) nr 994/98
sätestatu kohaselt peab iga liikmesriik esitama kokkuvõtte teabest
erandimäärusega hõlmatud abi ja selle rakendamise kohta. Nimetatud kokkuvõtete
avaldamine on oluline liikmesriikide poolt vastu võetud meetmete läbipaistvuse
tagamiseks. Kokkuvõtete avaldamine Euroopa Ühenduste Teatajas oli
määruse (EÜ) nr 994/98 vastuvõtmise ajal meetmete läbipaistvuse tagamiseks
tõhusaim vahend. Kuid võttes arvesse elektrooniliste sidevahendite
edasiarengut, on kokkuvõtete avaldamine komisjoni veebisaidil nii kiirem kui ka
tõhusam lahendus, suurendades läbipaistvust huvitatud isikute jaoks. Seega
tuleks kõnealused kokkuvõtted avaldada Euroopa Liidu Teataja asemel
komisjoni veebisaidil.
(16)     Samuti vaatas riigiabi
nõuandekomitee läbi määruste eelnõud ja muud dokumendid, mis vastavalt
määrusele (EÜ) nr 994/98 tuleks avaldada Euroopa Liidu Teataja
asemel komisjoni veebisaidil, et tagada suurem läbipaistvus ning vähendada
halduskoormust ja avaldamisviivitusi.
(17)     Määruse (EÜ) nr 994/98
artiklis 8 sätestatud konsulteerimismenetluse kohaselt tuleb enne määruse
eelnõu avaldamist konsulteerida riigiabi nõuandekomiteega. Läbipaistvuse
suurendamiseks tuleks määruse eelnõu avaldada Internetis samal ajal, kui
komisjon konsulteerib esmakordselt nõuandekomiteega.
(18)     Määrust (EÜ) nr 994/98
tuleks seega vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 994/98 muudetakse järgmiselt:
(1)
Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:
(a)
lõike 1 punkt a) asendatakse järgmisega:
„a) abi:
i)        väikese ja keskmise suurusega
ettevõtetele;
ii)       teadus- ja arendustegevusele ning
innovatsioonile
iii)      keskkonnakaitsele;
iv)      tööhõivele ja koolitusele;
v)       kultuuripärandi säilitamisele ja
muinsuskaitsele
vi)      loodusõnnetuse tagajärjel tekkinud
kahjude hüvitamisele;
vii)     teatavate halbade ilmastikutingimuste
tagajärjel tekkinud kahjude hüvitamisele kalandusvaldkonnas;
viii)    metsandusele ja I lisas nimetamata
toidusektori toodete edendamisele;
ix)      mere bioloogiliste ressursside kaitseks;
x)       harrastusspordile;
xi)      äärealade elanikele transpordi jaoks,
kui tegemist on sotsiaalabiga ning seda antakse ilma asjaomaste
transpordiettevõtjate päritolul põhineva diskrimineerimiseta;
xii)     transpordi koordineerimiseks või avalike
teenuste hulka kuuluvate teatavate kohustuste täitmise kulude hüvitamiseks,
vastavalt asutamislepingu artiklile 93;
xiii)    lairibataristu põhivõrkudele või
väikestele üksikabimeetmetele, mis hõlmavad järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrke
piirkondades, kus selline taristu puudub või on sellise taristu väljaarendamine
lähitulevikus ebatõenäoline; ja lairibaühenduse rajatistele ning passiivsele
lairibataristule.”
(b)
lõike 2 punkt c) asendatakse järgmisega:
„c) piirmäärad, mis on väljendatud kas abi
osatähtsusena kõigi abikõlblike kulutuste suhtes või maksimaalse abisummana või
maksimaalse riigi toetuse tasemena;”
(2)
Artikli 3 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„Selliste määrustega vabastatud abisüsteemide
rakendamisel või süsteemiväliste üksiktoetuste andmisel edastavad liikmesriigid
komisjonile selliste abisüsteemide või vabastatud abisüsteemide väliste
üksiktoetuste kohta kokkuvõtliku teabe komisjoni veebisaidil avaldamiseks.”
(3)
Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:
(a)
lõike 1 punkt a) asendatakse järgmisega:
„a) samaaegselt mis tahes määruse eelnõu
avaldamisega kooskõlas artikliga 6;”
(b)
lõike 2 teine lause asendatakse järgmisega:
„Läbivaatamisele tulevad eelnõud ja dokumendid
lisatakse koosoleku teatele ning need võib avaldada komisjoni veebisaidil.”
Artikkel 2
Määrust (EÜ) nr 1370/2007 muudetakse järgmiselt:
Artikkel 9 jäetakse nimetatud määrusest välja
kuus kuud pärast seda, kui on jõustunud komisjoni poolt vastuvõetud määrus,
milles käsitletakse nõukogu määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 punkti a
alapunktis xii, osutatud riigiabi kategooriat .
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev
määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.
[2]               Teatamiskohustusest loobumise võimalus on nähtud ette
määruse (EÜ) nr 994/98 artikliga 2.
[3]               COM(2012) 209 final.
[4]               Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ)
nr 800/2008 EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta,
millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine
grupierandi määrus) (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3).
[5]               ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.
[6]               COM(2012) 209 final.
[7]               ELT C […], […], lk.
[8]               ELT C […], […], lk.
[9]               ELT C […], […], lk.
[10]             EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1
[11]             ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.
[12]             ELT L 315, 3.12.2007, lk 1
[13]             Ühenduse suunised riigiabieeskirjade kohaldamiseks seoses
lairibavõrkude kiire kasutuselevõtuga (ELT C 235, 30.9.2009, lk 7)