Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0456

Ettepanek: Nõukogu määrus, millega tunnistatakse kehtetuks Nõukogu määrusega (EÜ) nr 437/2004 Norrast pärit suure teraspea-lõhe impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastased tollimaksud  /* KOM/2008/0456 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 14.7.2008KOM(2008) 456 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrusega (EÜ) nr 437/2004 Norrast pärit suure teraspea-lõhe impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastased tollimaksud(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEttepaneku taust |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev ettepanek käsitleb nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, viimati muudetud 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005; edaspidi „algmäärus”) kohaldamist Norrast pärit suure teraspea-lõhe importi käsitlevas menetluses. |Üldine taust Käesolev ettepanek on tehtud algmääruse rakendamise raames ja tuleneb uuringust, mis korraldati kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu 8. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 437/2004, millega kehtestatakse Norrast pärineva suure teraspea-lõhe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks ning nõutakse lõplikult sisse kõnealuse impordi suhtes kehtestatud ajutine tollimaks. |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on juba uurimise käigus olnud võimalus oma huve algmääruses sätestatud korras kaitsta. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertiisi korraldamine ei olnud vajalik. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmääruses ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loendit tingimustest, mida tuleb hinnata. |Ettepaneku õiguslik külg |Kavandatud meetmete kokkuvõte Nõukogu kehtestas 8. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 437/2004 Norrast pärit suure teraspea-lõhe impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu ning nõudis lõplikult sisse nimetatud impordi suhtes kehtestatud ajutise tollimaksu. Komisjon algatas 15. mail 2007. aastal kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 3 eespool nimetatud meetmete vahepealse läbivaatamise. Uurimise käigus jõuti järeldusele, et läbivaatamise uurimisperioodi vältel dumpingut ei esinenud ning et meetmete lõppemise korral ei ole dumpingu kordumine tõenäoline. Seepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku. |Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel: |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ning see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Ei kohaldata nõuet, et ühenduse, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste, ettevõtjate ning kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult madal ja saavutatava eesmärgiga proportsionaalne. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi. |Mõju eelarvele |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrusega (EÜ) nr 437/2004 Norrast pärit suure teraspea-lõhe impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastased tollimaksudEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9 ja artikli 11 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. MENETLUS1. Kehtivad meetmed(1) Nõukogu kehtestas pärast dumpinguvastast uurimist (edaspidi „esialgne uurimine”) määrusega (EÜ) nr 437/2004[2] Norrast pärit suure teraspea-lõhe (edaspidi „vaatlusalune toode”, määratlus esitatud põhjenduses 19) impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu. Lõplik tollimaks kehtestati kogu riiki hõlmava väärtuselise tollimaksuna, mille määr on 19,9% („praegu kehtivad meetmed”).2. Läbivaatamise ja algatamise taotlus(2) Komisjon sai 12. märtsil 2007 osalise vahepealse läbivaatamise taotluse, mille esitasid mitmed suure teraspea-lõhe tootjad ja eksportijad, nimelt Sjøtroll Havbruk AS, Lerøy Fossen AS, Firda Sjøfarmer AS, Coast Seafood AS, Hallvard Leroy AS ja Sirena Norway AS (edaspidi „taotlejad”), vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3.(3) Taotlejad on esitanud esmapilgul usutavad tõendid selle kohta, et meetmete kehtestamise aluseks olnud asjaolud on muutunud ja et need muutused on püsivad. Taotlejad väitsid, et nende vaatlusaluse toote ekspordihinnad ühenduses on märkimisväärselt tõusnud ja on olulisemalt kõrgemad kui kodumaised hinnad ja tootmiskulud Norras, ning esitasid selle kohta esmapilgul usutavad tõendid. Taotlejad väitsid lisaks, et sellest tulenevalt on dumpingu tase praegu kehtivatest meetmetest oluliselt madalam, mistõttu ei ole dumpingu korvamiseks enam vajalik jätkata meetmete rakendamist praegusel tasemel. Leiti, et menetluse algatamiseks on piisavalt tõendusmaterjali.(4) Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist algatas komisjon 15. mail 2007 Norrast pärit suure teraspea-lõhe suhtes kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu osalise vahepealse läbivaatamise vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3, avaldades Euroopa Liidu Teatajas [3] sellekohase teate (edaspidi „algatamisteade”).(5) Kõnealuses läbivaatamises käsitleti dumpingut üksnes eesmärgiga hinnata olemasolevate meetmete jätkamise, lõpetamise või muutmise vajadust.3. Menetlusega seotud isikud(6) Komisjon teatas menetluse algatamisest ametlikult kõigile teadaolevatele Norra eksportijatele/tootjatele, teadaolevalt asjaga seotud kaubandusettevõtjatele, importijatele ja ühendustele ning Norra Kuningriigi esindajatele. Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad kirjalikult teatavaks ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.4. Väljavõtteline uuring(7) Algatamisteate punkti 5 alapunktis a osutati, et komisjon võib otsustada rakendada valikumeetodit vastavalt algmääruse artiklile 17. Algatamisteate punkti 5 alapunkti a alapunkti i kohase nõude põhjal edastasid 298 äriühingut, kes moodustasid 70% uurimisperioodil kehtivatest tootmislubadest, määratud tähtajaks nõutud andmed. Neist 123 olid suure teraspea-lõhe eksportijad ja/või tootjad. Eksport toimus kas otseselt või kaudselt seotud või sõltumatute kaubandusettevõtjate kaudu.(8) Pidades silmas asjaomaste äriühingute suurt arvu, otsustati kasutada väljavõttelise uuringu tegemist käsitlevat sätet ja moodustati sel eesmärgil Norra tootmisharu esindajatega konsulteerides valim tootmisettevõtete hulgast, kelle eksport ühendusse oli kõige suurem (eksportivad tootjad).(9) Algmääruse artikli 17 kohaselt moodustati valim võimalikult suure tüüpilise ekspordimahu põhjal, mida oli võimalik uurida komisjoni käsutuses oleva aja jooksul.(10) Valimisse kaasamata äriühingud esitasid taotlusi individuaalse dumpingumarginaali määramiseks. Arvestades taotluste ja valimisse kaasatud äriühingute suurt arvu, jõuti seisukohale, et selline individuaalne kontrollimine oleks põhjendamatult koormav algmääruse artikli 17 lõike 3 tähenduses ning oleks takistanud uurimise õigeaegset lõpetamist. Sellepärast lükati individuaalsete marginaalide määramise taotlused tagasi.(11) Üks valimisse kaasatud eksportiv tootja deklareeris, et tal ei ole võimalik dumpinguvastasele küsimustikule vastata. Seetõttu eemaldati see eksportiv tootja valimist ning tehti tema suhtes järeldused kättesaadavate andmete põhjal vastavalt algmääruse artiklile 18.(12) Uurimisel ilmnes ka, et veel kaks valimisse kaasatud eksportivat tootjat ei eksportinud enda või sidusettevõtjate toodetud asjaomast toodet läbivaatamise uurimisperioodi jooksul ühendusse. Arvestades, et seetõttu ei olnud ekspordihindu võimalik kindlaks teha, ei saanud nende eksportivate tootjate suhtes dumpingumarginaali kindlaks määrata.(13) Lõplikku valimisse kuulunud kolm eksportivat tootjat moodustasid läbivaatamise uurimisperioodil umbes 33% Norra suure teraspea-lõhe ekpordist ühendusse ja 31% Norra tootmismahust, mis leiti olevat piisavalt esinduslik.(14) Et komisjon saaks importijate osas otsustada, kas väljavõtteline uuring on vajalik, paluti ühendusse importijatel vastavalt algatamisteate punkti 5 alapunkti a alapunktile ii esitada nimetatud punktis määratletud teave. Valimi moodustamiseks esitatud küsimustele vastas ainult kolm ühendusse importijat. Koostööd tegevate importijate vähesuse tõttu otsustati, et väljavõtteline uuring ei ole käesoleval juhul õigustatud.(15) Komisjon kogus ja kontrollis kõikvõimalikku teavet, mida ta pidas dumpingu kindlakstegemise seisukohast vajalikuks. Sel eesmärgil kutsus komisjon kõiki teadaolevalt asjaga seotud isikuid ja kõiki teisi isikuid, kes andsid endast teada algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul, osalema käesolevas uuringus ja vastama asjaomastele küsimustikele.(16) Komisjon korraldas kontrollkäigu järgmiste äriühingute valdustesse:1.  Norra tootjad2.  Marine Harvest AS, Bergen, Norra3.  Hallvard Leroy AS, Bergen, Norra4.  Sjotroll Havbruk AS, Bekkjarvik, Norra5.  Svanoy Havbruk AS, Svanoybukt, Norra6.  Hyen Laks AS, Hyen, Norra7.  Norra seotud kaubandusettevõtjad8.  Coast Seafood AS, Maloy, Norra9.  Skaar Norway AS, Floro, Norra(17) Kõigile huvitatud isikutele, kes seda taotlesid ja teatasid konkreetsed põhjused, miks neid tuleks ära kuulata, anti selline võimalus.5. Uurimisperiood(18) Dumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku 1. aprillist 2006 kuni 31. märtsini 2007 („läbivaatamise uurimisperiood”).B. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE1. Vaatlusalune toode(19) Läbivaatamisele kuuluv toode (edaspidi „vaatlusalune toode) on sama, mis algses uurimises, st Norrast pärit suur teraspea-lõhe ( Oncorhynchus mykiss ), mis on värske, jahutatud või külmutatud, terve kalana (koos pea ja lõpustega, ilma sisikonnata, massiga üle 1,2 kg kala kohta, või ilma pea, lõpuste ja sisikonnata, massiga rohkem kui 1 kg kala kohta) või fileena (massiga rohkem kui 0,4 kg tükk).(20) Vaatlusalust toodet liigitatakse praegu CN-koodide 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 ja 0304 29 15 alla, mis vastavad toote erinevatele esitusviisidele (värske või jahutatud kala, värske või jahutatud filee, külmutatud kala ja külmutatud filee).2. Samasugune toode(21) Nagu tuvastati esialgse uurimise ja kinnitati käesoleva uurimise käigus, on vaatlusalusel tootel ning Norra siseturul toodetaval ja müüdaval tootel sarnased füüsilised omadused ning sama kasutusala. Seepärast käsitatakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses. Arvestades, et käesolev läbivaatamine piirdus dumpingu uurimisega, ei tehtud mingeid järeldusi seoses ühenduse tootmisharu poolt ühenduse turul toodetava ja müüdava tootega.C. DUMPING1. Üldist(22) Norra suure teraspea-lõhe tootjad müüsid vaatlusalust toodet ühendusse kas otse või seotud ja sõltumatute kaubandusettevõtjate kaudu. Tootjapoolse ekspordihinna arvutamisel võeti arvesse ainult Norras asuvate valimisse kaasatud eksportivate tootjate poolt otse või seotud äriettevõtete kaudu ühenduse turule suunatud eristatavat müügimahtu.2. Normaalväärtus(23) Normaalväärtuse määramiseks tegi komisjon iga valimisse arvatud eksportiva tootja puhul kõigepealt kindlaks, kas vaatlusaluse toote kogu kodumaine müük on tüüpiline võrreldes tema kogu eksportmüügiga ühendusse. Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 2 loeti kodumaine müük tüüpiliseks, kui iga eksportiva tootja kodumaise müügi kogumaht moodustas vähemalt 5% tema ühendusse suunatud eksportmüügi kogumahust.(24) Kodumaise müügi tüüpilisuse määramisel ei võetud arvesse läbivaatamise uurimisperioodil Norras asuvatele sõltumatutele kaubandusettevõtjatele suunatud müüki, sest selle lõppsihtkohta ei olnud võimalik kindlaks teha. Uurimine näitas, et kõnealune müük oli valdavalt ette nähtud eksportimiseks kolmandate riikide turgudele, mitte aga kodumaiseks tarbimiseks.(25) Seejärel tegi komisjon kindlaks need üldiselt tüüpilise kodumaise müügiga tegelevate äriühingute omal maal müüdud tooteliigid, mis olid ühendusse ekspordiks müüdavate tooteliikidega identsed või otseselt võrreldavad.(26) Tooteliigi kodumaine müük loeti piisavalt tüüpiliseks, kui selle tooteliigi kodumaise müügi kogumaht moodustas läbivaatamise uurimisperioodi jooksul vähemalt 5% ühendusse ekspordiks suunatud võrreldava tooteliigi müügi kogumahust.(27) Samuti uuriti, kas vaatlusaluse toote iga tooteliigi kodumaist müüki, mis oli piisavalt tüüpiline, saab käsitada tavapärase kaubandustegevuse käigus toimunud müügina vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 4, selgitades välja, kui suure osa kõnealuse tooteliigi müügist moodustas tulutoov müük sõltumatutele klientidele. Selleks määrati kindlaks, kui suure osa iga eksporditud tooteliigi müügist moodustas läbivaatamise uurimisperioodil tulutoov kodumaine müük sõltumatutele tarbijatele.(28) Kui toodangu arvestusliku maksumusega võrduva või seda ületava netomüügihinnaga müüdud tooteliigi müügimaht moodustas vähemalt 80% sellise tooteliigi müügi kogumahust ja sellise tooteliigi kaalutud keskmine hind võrdus tootmiskuludega või ületas neid, põhines normaalväärtus tegelikul kodumaisel hinnal. See hind arvutati läbivaatamise uurimisperioodi kestel selle tooteliigi kõigi kodumaiste müügihindade kaalutud keskmisena, sõltumata sellest, kas selline müük oli tulutoov või mitte.(29) Kui tooteliigi tulutoova müügi maht oli 80% või vähem selle tooteliigi müügi kogumahust või kui kõnealuse tooteliigi kaalutud keskmine hind oli tootmiskuludest madalam, põhines normaalväärtus tegelikul kodumaisel hinnal, mis võrdub ainult selle tooteliigi tulutoova müügi kaalutud keskmisega, juhul kui müük moodustas vähemalt 10% kõnealuse liigi müügi kogumahust.(30) Kui mõne tooteliigi tulutoova müügi maht oli vähem kui 10% selle liigi müügi kogumahust, leiti, et selle konkreetse liigi kodumaine hind ei ole normaalväärtuse kindlaksmääramiseks sobiv alus.(31) Kui eksportiva tootja müüdud konkreetse tooteliigi kodumaiseid hindu ei olnud võimalik normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutada, tuli kasutada mõnda muud meetodit.(32) Selleks uuriti kõigepealt, kas normaalväärtust oleks võimalik kindlaks määrata teiste Norra tootjate kodumaiste hindade põhjal vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 1. Arvestades, et käesoleval juhul oli valimisse kaasatud kontsernide äriühingute struktuur väga keerukas ja üksteisest erinev, mis väga suure tõenäolisega mõjutas ka eksportivate tootjate müügihindu kodumaisel turul, siis leiti, et teiste tootjate müügihindu ei saa käesoleval juhul kasutada, sest see ei annaks iga tootja oma andmete kasutamisega võrreldes usaldusväärsemaid tulemusi. Seetõttu arvutati normaalväärtus vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3 välja järgmiselt.(33) Normaalväärtuse arvutamiseks liideti eksportiva tootja eksporditavate tooteliikide tootmiskuludele, mida vajaduse korral korrigeeriti, põhjendatud müügi-, üld- ja halduskulude protsent ning mõistlik kasumimarginaal.(34) Kõikidel juhtudel määrati müügi-, üld- ja halduskulud ning kasumimarginaal kindlaks algmääruse artikli 2 lõikes 6 sätestatud meetodite järgi. Selleks uuris komisjon, kas iga vaatlusaluse eksportiva tootja kodumaisel turul kantud müügi-, üld- ja halduskulusid ning realiseeritud kasumit käsitlevad andmed on usaldusväärsed.(35) Üks kolmest asjaomasest eksportivast tootjast, kelle puhul tuli arvestuslik nominaalväärtus välja arvutada, ei müünud siseturul tüüpilistes kogustes. Seega ei olnud artikli 2 lõike 6 sissejuhatavas lõigus kirjeldatud meetodit antud juhul võimalik kasutada.(36) Arvestades, et teised eksportivad tootjad olid tavapärase kaubandustegevuse raames kodumaisel turul tüüpilistes kogustes müünud, siis määrati selle eksportiva tootja müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 6 punktile a, võttes aluseks teiste uurimisaluste eksportijate või tootjate puhul kindlaksmääratud tegelikud kaalutud keskmised summad seoses samasuguse toote valmistamise ja müügiga päritoluriigi siseturul.3. Ekspordihind(37) Kõigil juhtudel, kui vaatlusaluseid tooteid eksporditi sõltumatutele ühenduses asuvatele klientidele, tehti ekspordihind kindlaks algmääruse artikli 2 lõike 8 põhjal, st tegelikult makstud või makstavate ekspordihindade põhjal.(38) Kui eksportmüük toimus seotud importijate kaudu, arvutati ekspordihind vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9 selle hinna põhjal, millega imporditud tooted müüdi esimest korda edasi sõltumatule ostjale ja mida oli nõuetekohaselt korrigeeritud vastavalt kõikidele impordi ja müügi vahelisel ajal tekkinud kuludele, ning arvestades mõistlikke müügi-, üld- ja halduskulusid ja kasumimarginaali. Selleks kasutati seotud importijate tegelikke müügi-, üld- ja halduskulusid läbivaatamise uurimisperioodil. Olemasoleva teabe põhjal ning muu usaldusväärsema teabe puudumisel otsustati, et kõnealuse sektori importija mõistlik kasumimarginaal on 2%.(39) Nagu eespool põhjenduses 24 on märgitud, ei olnud sõltumatute kaubandusettevõtjate kaudu toimunud müügi puhul võimalik kindlaks teha eksporditud toote lõppsihtkohta. Seega ei olnud võimalik kindlaks teha, kas toode müüdi ühenduse kliendile või muusse kolmandasse riiki, mistõttu otsustati müüki sõltumatutele kaubandusettevõtjatele mitte arvesse võtta.4. Võrdlus(40) Normaalväärtust ja ekspordihindu võrreldi kasvandusehindade alusel.(41) Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdlemise tagamiseks võeti korrigeerimisega nõuetekohaselt arvesse hindu ja hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10. Asjakohased korrigeerimised tehti kõigil juhtudel, mil neid peeti põhjendatuks, korrektseks ja tõendatuks. Selle põhjal võeti arvesse alla- ja mahahindluste, transpordi-, kindlustus-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude, pakendamis-, panga- ja krediidikulude ning imporditollimaksude erinevusi.5. Dumpingumarginaalid5.1. Valimisse kaasatud äriühingud(42) Valimisse võetud eksportivate tootjate jaoks arvutati välja individuaalne dumpingumarginaal. Nende äriühingute puhul võrreldi ühendusse eksporditud vaatlusaluse toote iga tooteliigi kaalutud keskmist normaalväärtust ja vaatlusalusele tootele vastava tooteliigi kaalutud keskmist ekspordihinda, nagu on sätestatud algmääruse artikli 2 lõikes 11.(43) Eespool kirjeldatule tuginedes on valimisse võetud äriühingute dumpingumarginaalid, väljendatud protsendimäärana vabast CIF-netohinnast ühenduse piiril, millest ei ole tollimaksu maha arvatud, järgmised:Marine Harvest AS | -12,1% |Hallvard Leroy AS | -3,3% |Sjotroll Havbruk AS | 0,6% |5.2. Üleriigiline dumpingumarginaal(44) Arvestades, et kõikide valimisse võetud äriühingute puhul leiti dumpingumarginaal olevat väga väike ning käesoleva uurimise raames tehti väga tihedat koostööd, siis leiti ka üleriigiline dumpingumarginaal olevat väga väike.D. MUUTUNUD ASJAOLUDE PÜSIVUS1. Üldist(45) Lisaks uuriti vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3, kas läbivaatamise uurimisperioodil kindlaks tehtud asjaolud, st eespool nimetatud dumpingumarginaalid, on püsiva iseloomuga. Sellega seoses uuriti eelkõige järgmisi aspekte: i) normaalväärtuse tõenäoline areng, ii) Norra tootmismahu muutumine ja iii) suure teraspea-lõhe tarbimise areng ühenduse turul, iv) kolmandate riikide turgudele suunatud ekspordi hindade ja mahtude muutumine ning v) ühenduse turule suunatud ekspordi hindade ja mahtude areng.2. Normaalväärtuse areng(46) Et selgitada välja normaalväärtuse areng ning et läbivaatamise uurimisperioodil kindlaks tehtud normaalväärtused tuli välja arvutada suurima ekspordimahuga ELi eksportiva tootja tootmiskulude alusel kooskõlas algmääruse artikli 2 lõigetega 3 ja 6, leiti olevat sobiv uurida siseturuhindade asemel Norra tootmiskulusid.(47) Sellega seoses uuriti mitmeid ühiku tootmiskulusid mõjutavaid tegureid, sealhulgas sööda maksumus, noorlõhe maksumus ning Norra lõhetööstuses toimuva konsolideerumisprotsessi mõju. Uurimine näitas esiteks, et kaks peamist kulukomponenti – sööda maksumus ja noorlõhe maksumus, mis moodustavad kogukuludest üle 60% – on pärast esialgset uurimist muutunud ning pärast läbivaatamise uurimisperioodi stabiliseerunud. Ei leitud viiteid, et need lähitulevikus olulisel määral muutuksid. Seda kinnitasid uurimise käigus kontrollitud 2008. aasta esimese kvartali sööda hinnakirjad. Teiseks vähendas kulusid ka tootmisharu koondumisest tulenenud maastaabisääst. Seetõttu on tootmise kogukulud algse uurimise ja läbivaatamise uurimisperioodi vahelisel ajal vähenenud umbes 12% võrra. Võib eeldada, et üldkulud stabiliseeruvad läbivaatamise uurimisperioodil kindlaks tehtud tasemetel.(48) Arvestades, et kõikide läbivaatamise uurimisperioodil kindlaks tehtud normaalväärtuste aluseks ei olnud arvutused, siis uuriti, kas on tõenäoline, et siseturuhinnad jäävad läbivaatamise uurimisperioodi tasemele. Ei leitud andmeid Norra siseturuhindade kohta pärast läbivaatamise uurimisperioodi. Kuigi avalikult kättesaadavad statistilised andmed viimaste aastate hinnamuudatuste kohta näitasid, et Norra siseturuhinnad ja ühendusse eksportimise hinnad on olnud sarnasel tasemel ning üldjuhul sarnase suundumusega, ei saanud selle alusel sisulisi järeldusi teha. Seetõttu oli raske ennustada, kuidas siseturuhinnad tulevikus tegelikult arenevad, kuid võis järeldada, et need on ühendusse eksportimise hindadega sarnase suundumusega.(49) Ülaltoodut arvesse võttes leitakse kokkuvõttes, et tootmiskuludel põhineva normaalväärtuse olulist kasvu ei ole tulevikus ette näha. Samas ei andnud siseturuhindadel põhinev normaalväärtuse analüüs selget pilti tuleviku arengutest. Seetõttu – kuigi kindlat üldjäreldust ei saanud teha – võib arvata, et normaalväärtuse olulist kasvu ei ole lähitulevikus ette näha.(50) Pärast teavitamist väitis ühenduse tootmisharu, et sööda ja noorlõhe hindade osas tehtavad järeldused oleksid ebaõiged. Ühenduse tootmisharu väitis, et Soomes tõusis sööda hind ajavahemikul 2001–2008 36% võrra ning Norras pidi hinnamuutuste suundumus olema sama. Ühenduse tootmisharu väitis ka, et söödakomponentide hinna järsk tõus läbivaatamise uurimisperioodil ja pärast seda viitab Norra suure teraspea-lõhe tootmiskulude kasvule.(51) Arvestades, et puudusid avalikud ja kontrollitavad andmed Soome söödahinda käsitlevate väidete kohta, tuli need tagasi lükata. Ei saa väita, et söödakomponentide hind ei oleks tõusnud. Arvestades aga, et eri söödakomponendid on asendatavad, saab kõrgema hinnaga komponendid üldjuhul asendada madalama hinnaga komponentidega ning võib eeldada, et isegi kui teatavate söödakomponentide maksumus tõusis, ei olnud sellel otsest lineaarset mõju sööda maksumusele tervikuna (ja sellest tulenevalt tootmise kogukuludele), st sööda kogumaksumus tõuseb oluliselt aeglasemalt, kui üldse.(52) Ühenduse tootmisharu väitis ka, et Norra statistika kohaselt tõusis ajavahemikul 2003–2006 noorlõhe ühikuhind 15,7% võrra. Pikemat perioodi vaadeldes aga ilmnes samadest statistilistest andmetest, et noorlõhe hind on viimase kümne aasta jooksul kõikunud ega ole kokkuvõttes olulisel määral tõusnud. Lisaks tuleb märkida, et ühenduse tootmisharu esitatud kõrgema noorlõhe hinna puhul ei esitatud noorlõhe keskmist kaalu, kuid ilma selleta ei saa neid kulusid sisuliselt hinnata. Eeltoodut silmas pidades jäeti ühenduse tootmisharu väited sööda ja noorlõhe maksumuse kohta arvesse võtmata, mistõttu kinnitatakse põhjenduses 49 esitatud järeldused.3. Norra tootmismahtude areng(53) Vastupidiselt Norra huvitatud isikute väidetele näitas uurimine, et Norra vaatlusaluse toote tootmismaht lähitulevikus tõenäoliselt kasvab. Ehkki näib, et kaks suuremat vaatlusaluse toote Norra tootjat on tõepoolest otsustanud vaatlusaluse toote tootmise lõpetada, näitas uurimine ka, et teised suure teraspea-lõhe ja hariliku lõhe tootjad kavatsevad lõhetootmise lõpetada ja keskenduda suure teraspea-lõhe tootmisele.(54) Norra valitsuse tootmisload käesoleva uurimise vaatlusaluse toote (suure teraspea-lõhe) ja hariliku lõhe tootmiseks piiravad nende kahe toote tootmismahte. Kuigi enne 2009. aastat ei ole kavas uusi lube välja anda, võivad konkreetsed tootjad otsustada sama loa piires asendada hariliku lõhe tootmise suure teraspea-lõhe tootmisega (ja vastupidi). Hariliku lõhe ja suure teraspea-lõhe suhtelist tootmismahtu silmas pidades (igast loast keskmiselt 90% kasutatakse lõhe tootmiseks ja üksnes 10% suure teraspea-lõhe tootmiseks) oleks hariliku lõhe asendamisel suure teraspea-lõhega suurem mõju, kui vastupidisel asendamisel.(55) Norra huvitatud isikud väitsid, et suure teraspea-lõhe ja hariliku lõhe bioloogiliste erinevuste tõttu (nt saagi sagedus, noorlõhe lühem kasvatusaeg), mis muudavad hariliku lõhe tootmise tõhusamaks ja seega ka tulusamaks, lähevad suured suure teraspea-lõhe tootjad üha enam üle hariliku lõhe tootmisele. Seda väidet ei kinnitanud aga ükski tõend ning lisaks ei võtnud see arvesse asjaolu, et kuigi kõnealused hariliku lõhe ja suure teraspea-lõhe bioloogilised erinevused on alati olemas olnud, on suurt teraspea-lõhet Norras edukalt toodetud paljude aastate jooksul. Ei selgitatud, milliste asjaolude muutumine suurendaks varasema ajaga võrreldes tõenäosust, et tootmisstrateegia muutub. Samuti oli see vastuolus Norra suure teraspea-lõhe tootjate ootustega, et tarbimine kogu maailmas kasvab (vt põhjendus 63). Seetõttu tuli kõnealune argument tagasi lükata.(56) Lisaks näitavad avalikult kättesaadavad statistilised andmed, et vaatlusaluse toote tootmiseks kasvatatud noorlõhe arv kasvas 2008. aastal märkimisväärselt, st 2007. aastaga võrreldes vähemalt 20% võrra. Tootmise kasvu suundumust kinnitavad ka muud statistilised andmed (SSB – Norra statistikaamet), mille kohaselt ajavahemikul 2003–2006 kasvas märkimisväärselt suure teraspea-lõhe noorkalade toodang (+42%) ja müük (+53%).(57) Lisaks sellele olid mittetäielikud ning hinnangutepõhised Norra huvitatud isikute esitatud tõendid nende väidetele, et biomassi tase ja kalamarja toodang on vähenenud ja seetõttu tulevikus toodang väheneb. Seepärast ei loeta neid väiteid põhjendatuks.(58) Eeltoodut arvesse võttes tuli seega tagasi lükata Norra huvitatud isikute väide, et Norra üldised tootmismahud tulevikus vähenevad.(59) Ühenduse tootmisharu väitis, et pärast tõenäolist uute tootmislubade väljaandmist 2009. aastal kasvab Norra tootmine arvatavalt veelgi. Nagu põhjenduses 54 mainiti, ei oodata uute tootmislubade väljaandmist enne 2009. aastat. Sellega seoses võeti arvesse, et isegi kui 2009. aastal peaks uusi lube välja antama, on täiendavate lubade arv ning seega ka täiendav tootmismaht seni teadmata. Lisaks hõlmavad load nii hariliku lõhe kui ka teraspea-lõhe tootmist ning praegusel etapil ei ole võimalik piisavalt täpselt prognoosida, kui palju igast loast kasutatakse hariliku ja kui palju teraspea-lõhe tootmiseks. Lõpetuseks tuleb märkida, et isegi kui uusi lube peaks välja antama, ei too see kaasa tootmismahu vahetut kasvu, sest tootmistsüklid on suhteliselt pikad. Seetõttu tuli see väide tagasi lükata.(60) Norra mereandide tootjate liit ja ühendus väitsid, et teraspea-lõhe tootmismaht ei ole suurenenud ning ei suurene ka tulevikus, sest biomassi kogumaht ja kalade arv oli 2008. aasta aprillis oluliselt väiksem kui 2007. aasta aprillis. Neid väiteid ei olnud aga võimalik kontrollida, mistõttu tuli need tagasi lükata.(61) Ülaltoodut arvesse võttes leitakse kokkuvõtteks, et Norra suure teraspea-lõhe tootmismaht lähitulevikus kasvab.4. Ühenduse tarbimise areng(62) Tuleb märkida, et käesolev uurimine keskendus dumpingule ning täpsed andmed ühenduse tootmisharu suure teraspea-lõhe toodangu ja müügi kohta ei olnud seetõttu kättesaadavad.(63) Mitu allikat kinnitasid aga, et ülemaailmne nõudlus kalatoodete, sealhulgas suure teraspea-lõhe järgi suureneb tulevikus arvatavalt 5% võrra aastas. See kasvutrend peaks valitsema ka ühenduses, ehkki ühenduse nõudlus ei kata tulevikus tõenäoliselt Norra suure teraspea-lõhe tootmismahtude kogu juurdekasvu.(64) Pärast teavitamist esitas Soome kalakasvatajate ühendus eeltoodud järelduse osas vastuväite, märkides, et isegi ülemaailmse kalanõudluse kasvu korral ei suureneks ühenduse nõudlus Norra suure teraspea-lõhe järgi. Soome kalakasvatajate ühendus väitis, et võimalik nõudluse kasv tuleks uute ja eksootiliste kalaliikide, mitte teraspea-lõhe arvelt. Tuleb lisada, et nagu põhjenduses 63 märgitakse, osutasid mitmed allikad suure teraspea-lõhe tarbimise kasvule ning sama kinnitasid ka mitme teise liikmesriigi ning Norra kasvatajaid esindavad huvitatud isikud. Arvestades, et Soome kalakasvatajate ühendus oma väidete kinnituseks andmeid ega tõendeid ei esitanud, tuli need tagasi lükata.5. Ekspordihindade ja mahtude areng kolmandate riikide osas(65) Uurimine näitas, et Norra peamised eksporditurud on Venemaa ja vähemal määral ka Jaapan, kuhu oli suunatud kokku 57% Norra suure teraspea-lõhe ekspordist, samas kui ühenduse turule oli 2007. aastal suunatud üksnes 13% Norra ekspordist. Lisaks oli umbes 14% Norra suure teraspea-lõhe koguekspordist kõnealusel aastal suunatud Ukrainasse ja Taiwani.(66) Norra eksport konkureerib maailmaturul Tšiili ekspordiga; Tšiili on maailma suurim kaupleja ning tema tootmis- ja ekspordimahud ületavad Norra omi.(67) Nõudluse kasvust tulenevalt on viimastel aastatel aga märkimisväärselt suurenenud ka Norra eksport Venemaale ja Ukrainasse, kasvades 8600 tonnilt 2002. aastal 31 500 tonnini 2007. aastal. Seda suundumust kinnitab viimase aja statistika, mille kohaselt eksporditakse Venemaale oluliselt rohkem Tšiili ja Norra suurt teraspea-lõhet.(68) Nagu põhjenduses 65 märgitakse, näitas uurimine, et Venemaa on kujunenud Norra tootjate peamiseks ekspordituruks. Lisaks Venemaale suunatud ekspordimahu olulisele kasvule võis 2007. aastal täheldada ka külmutatud teraspea-lõhe müügi asendumist värske teraspea-lõhega. See üleminek näitab Norra tootjate soovi rahuldada värskeid tooteid eelistavate Venemaa klientide vajadusi, näidates seega Norra eksportivate tootjate suurt huvi Venemaa kiiresti kasvava turu vastu.(69) Norra eksport Jaapanisse oli aastatel 2006–2007 langustrendis, vähenedes 39% võrra 10 877 tonnilt 6661 tonnini. Nagu ka Venemaal, konkureerib Norra import Jaapani turul Tšiili impordiga. Tšiili suutis oma Jaapanisse suunduva ekspordi mahtu märkimisväärselt suurendada. Põhjalikumate järelduste tegemiseks tuleks aga vaadelda pikemat perioodi. Komisjoni talituste käsutuses olevate andmete alusel ei olnud võimalik selliseid järeldusi teha.(70) Leiti, et läbivaatamise uurimisperioodil olid Norra ekspordihinnad kolmandate riikide turgudel kõrgemad kui ühenduse turul (keskmiselt 8,6% võrra). Statistilised andmed läbivaatamise uurimisperioodi järgse aja kohta näitasid aga hindade langustrendi ka Norra tavapärastel eksporditurgudel. Keskmised ekspordihinnad Norrast Venemaale eksportimisel kõikusid 2006. ja 2007. aastal vahemikus 34,70 Norra krooni kilogrammi kohta kuni 24,22 Norra krooni kilogrammi kohta, mis suuresti tulenes külmutatud teraspea-lõhelt odavamale värskele teraspea-lõhele üleminekust, aga ka rahvusvahelisest konkurentsist. Ka Jaapanisse eksportimise hinnad liikusid 2006. aastal keskmiselt tasemelt 33,26 Norra krooni kilogrammi kohta tasemele 29,79 Norra krooni kilogrammi kohta. Kõnealusest langusest hoolimata olid 2007. aastal ekspordihinnad ühendusse eksportimisel keskmiselt 4% võrra madalamad Jaapanisse ja Venemaale eksportimise hindadest. See suundumus jätkus ka 2008. aasta alguses.(71) Ülemaailmse nõudluse kasvu tingimustes, võttes arvesse peamise kasvava turu (Venemaa) atraktiivsust (kõrgemad hinnad) ning stabiilselt kasvavat nõudlust muudel turgudel, nagu Ukrainas ja Kaug-Ida riikides, kuhu Norra päritolu suurt teraspea-lõhet on viimastel aastatel eksporditud üha rohkem, suunatakse täiendavad suure teraspea-lõhe kogused tõenäoliselt neile turgudele, mis võtavad need vastu.(72) Pärast teavitamist väitis ühenduse tootmisharu, et Norras on suured külmutatud ST varud, mida tuleks tõenäoliselt ühendusse suunatavate ekspordimahtude arengut analüüsides arvesse võtta. Ühenduse tootmisharu ei esitanud aga ühtki tõendit suurte varude olemasolu kohta. Seetõttu käsitati kõnealust väidet oletusena. Tuleb ka märkida, et Norra eksportivate suure teraspea-lõhe tootjate valdustesse tehtud kontrollkäikudel ei leitud nimetatud suuri varusid. Seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.(73) Ühendusse tootmisharu väitis ka, et Venemaal kasvab suure teraspea-lõhe tootmine ning Vene ametivõimud kavatsevad kehtestada Norra suurele teraspea-lõhele täiendavad tollimaksud, et kaitsta Venemaa suure teraspea-lõhe tootmist. Teised suure teraspea-lõhe tootjad väitsid, et Norra suure teraspea-lõhe tootjad sõltuvad Venemaa turust ning kui Venemaa turule pääsu ettearvamatult piiratakse, suunatakse ühenduse turule märkimisväärsed suure teraspea-lõhe kogused.(74) Ka nende väidete kohta ei esitatud tõendeid ning need loeti pelgalt oletusteks. Seega ei olnud alust eeldada, et Norra ekspordi pääsu kasvavale Venemaa turule piiratakse. Lisaks tuleb märkida, et nagu põhjenduses 65 märgitakse, kasvavad ka teised kolmandate riikide turud, sealhulgas Ukraina ja Kaug-Ida, ning Norra eksport neisse riikidesse on tõepoolest kasvanud. Väide, et Norra sõltub täielikult ekspordist Venemaale, tuli seetõttu tagasi lükata.6. Ekspordihindade ja mahtude areng ühenduse suunal(75) Ühendusse müüdud ekspordi kohta kättesaadavad hinnaandmed näitasid, et aastatel 2006–2007 liikus keskmine ekspordihind 2006. aasta tasemelt 4,02 eurot/kg 2007. aastal tasemele 2,87 eurot/kg. Statistika näitab aga, et ajavahemikus 2007. aasta viimasest kvartalist 2008. aasta alguseni see trend lõppes ning hinnad stabiliseerusid.(76) Nagu põhjenduses 71 esitatud analüüs näitab, on turgude kasvu tingimustes ebatõenäoline, et meetmete lõppemise korral suunataks kogu Norra suure teraspea-lõhe eksport ühendusse. Nõudlus kasvab kogu maailmas ning Norra eksport on mitmetel kolmandate riikide turgudel juba hästi välja kujunenud ja suureneb arvatavalt veelgi. Hoolimata Tšiili ekspordi pakutavast konkurentsist ning kuigi Norra on mõnedel turgudel kaotanud suhtelises arvestuses turuosa Tšiilile, on tema eksport enamikku neist riikidest absoluutarvestuses kasvanud ning maailmaturu olukorda arvesse võttes kasvab arvatavalt veelgi.(77) Nagu põhjenduses 63 märgitakse, kasvab ühenduse turul arvatavalt suure teraspea-lõhe tarbimine, mistõttu ühenduse turg suudab vastu võtta suuremaid impordikoguseid, ilma et tekiks oluline hinnasurve. Lisaks tuleb märkida, et Norra ja Tšiili impordi vaheline konkurents ei ole tugev mitte üksnes kolmandate riikide turgudel vaid ka ühenduse turul. Seepärast ei ole selgeid tõendeid, et Norrast ühendusse suunatud impordi maht meetmete lõppemise korral tõepoolest suureneks.(78) Oodatavat tarbimise kasvu ja eespool kirjeldatud maailmaturu olukorda arvesse võttes ei saa järeldada, et ühenduse turul võiks pakkumine ületada nõudluse, mille tulemuseks oleks märkimisväärne hinnalangus.(79) Seetõttu järeldati, et läbivaatamise uurimisperioodil ekspordihindade ja tootmismahtude osas valitsenud olukord on püsivat laadi.(80) Pärast teavitamist väitis ühenduse tootmisharu, et Soome suunatud ekspordi hind on läbivaatamise uurimisperioodil ja pärast seda langenud ning suure teraspea-lõhe ekspordihind Soome on alates 2007. aasta juulis olnud tootmiskuludest madalam.(81) Esiteks tuleb märkida, et ühenduse tootmisharu näitas Norras toodetud suure teraspea-lõhe tootmiskulusid tegelikust suuremana ning need ei vastanud uuritud äriühingutes kindlaks tehtud tegelikele kasvatus- ja tootmiskuludele. Ekspordihindade tasemega seoses tuleb märkida, et kuigi Soome impordib suure osa Norra koguekspordist ühendusse, eksporditakse märkimisväärseid koguseid ka Rootsi ja Taani ning neisse riikidesse eksportimisel on keskmine ekspordihind kõrgem. Arvestades, et hindamine peab hõlmama kogu ühendust, tuleb arvesse võtta kõikide ühenduse riikide keskmisi ekspordihindu. Sellest tulenevalt kinnitatakse põhjenduses 75 esitatud järeldust, et ühenduse kui terviku arvestuses on ekspordihinnad 2008. aasta alguses stabiliseerunud.7. Kokkuvõte(82) Uurimise tulemusena kindlaks määratud dumpingumarginaalid on väga väikesed.(83) Uurimine näitas ka, et Norra tootmisvõimsus vaatlusaluse toote osas tõenäoliselt kasvab. Lisaks näitas uurimine aga, et kuigi ühendusse suunatavad kogused võivad oodatavast tarbimise kasvust tulenevalt mõnevõrra suureneda, võtavad suure osa lisanduvast tootmismahust tõenäoliselt vastu muude kolmandate riikide turud. Tarbimine kasvab tõenäoliselt ka ühenduse turul, mis suudab potentsiaalse impordi kasvu vastu võtta ning seetõttu ei ole märkimisväärset ülepakkumist oodata.(84) Kuigi hinnad on ühenduses langenud, ei ole langus jätkunud pärast hindade stabiliseerumist läbivaatamise uurimisperioodil. Eeltoodut ehk tarbimise kasvu ja ülepakkumise ohu puudumist arvesse võttes ei ole põhjust eeldada ühenduses hinnasurve kasvu.(85) Seetõttu jõuti järeldusele, et dumpingumarginaalide arvutamise aluseks olnud asjaolud on püsivad.(86) Seetõttu tuleks käesolev vahepealne läbivaatamine lõpetada ning lõplikud dumpinguvastased tollimaksud kehtetuks tunnistada.F. AVALIKUSTAMINE(87) Kõiki huvitatud osapooli teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti käesolev vahepealne läbivaatamine lõpetada. Kõigile osapooltele anti võimalus esitada märkusi. Nende märkusi võeti arvesse, kui need olid õigustatud ja tõendusmaterjaliga põhjendatud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Ainus artikkelKäesolevaga lõpetatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 11 lõike 3 alusel algatatud dumpinguvastaste meetmete osaline vahepealne läbivaatamine Norrast pärineva suure teraspea-lõhe ( Oncorhynchus mykiss ) impordi suhtes, mis on värske, jahutatud või külmutatud, terve kalana (koos pea ja lõpustega, roogitud, massiga üle 1,2 kg kala kohta või eemaldatud peaga, lõpustega, ja sisikonnaga, massiga rohkem kui 1 kg kala kohta) või fileena (massiga rohkem kui 0,4 kg tükk) ning mis kuulub praegu CN-koodide 0302 11 20, 0303 21 20, 0304 19 15 ja 0304 29 15 alla, ning tunnistatakse kehtetuks Norrast pärineva impordi suhtes kehtivad meetmed.Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […] [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1; ELT eriväljaanne 11/10 lk 45. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] ELT L 72, 11.3.2004, lk 23.[3] ELT C 109, 15.5.2007, lk 23.


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0324

Ettepanek: Nõukogu määrus kalavarude kaitse kohta tehniliste meetmete abil {SEC(2008)1977} {SEC(2008)1978}  /* KOM/2008/0324 lõplik - CNS 2008/0112 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 4.6.2008KOM(2008) 324 lõplik2008/0112 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSkalavarude kaitse kohta tehniliste meetmete abil(komisjoni esitatud) {SEC(2008)1977}{SEC(2008)1978}SELETUSKIRI1) Ettepaneku taust-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidKäesoleva ettepaneku eesmärk on lihtsustada kehtivat õigusraamistikku, mis käsitleb kalavarude kaitset tehniliste meetmete abil, asendades järgmised õigusaktid:- nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu[1],- nõukogu 17. novembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 2549/2000, millega kehtestatakse Iiri mere (ICES VIIa rajoon) tursavarude taastamise täiendavad tehnilised meetmed[2].Nõukogu määruses (EÜ) nr 850/98 on sätestatud kehtivad tingimused seoses noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmetega väljaspool Läänemerd, Musta merd ja Vahemerd asuvates ühenduse vetes. Kõnealustes tehnilistes meetmetes on määratletud võrgusilma suurus ja muud püügivahendite ehitusega seotud aspektid, ajavahemikud ja geograafilised alad, mille piires teatavad püügitehnikad on keelatud või piiratud, ning lossitavate mereorganismide alammõõt.2002. aastal toimunud ühise kalanduspoliitika reformi käigus leppisid komisjon ja nõukogu kokku, et ühendusele huvi pakkuvate kalavarude taastamise ja pikaajalise majandamise kavasid rakendatakse järk-järgult. Sellised kavad on kehtestatud enamiku ühenduse vetes asuvate tursavarude, kahe merluusivaru, norra salehomaari kahe varu, hariliku merikeele kahe varu ning Põhjameres asuva atlandi merilesta ja hariliku merikeele varu suhtes, kusjuures määruses (EÜ) nr 850/98 sätestatud tingimusi on muudetud ja/või täiendatud.Lisaks on määrust (EÜ) nr 850/98 muudetud kümne määrusega, mis ei ole alati olnud seotud pikaajaliste kavadega.Kõik kõnealused läbivaadatud tingimused on vaja koondada tehniliste meetmete ühtseks paketiks. Selle tehniliste meetmete paketiga tahetakse saavutada mitut eesmärki. Põhieesmärk on noorkalade kaitse ja tähtis osa kõnealustest meetmetest on kavandatud nende püügi piiramiseks, näiteks meetmete abil, millega parandatakse püügivahendite selektiivsust või kehtestatakse teatavad keeluajad ja -alad. Muude meetmete eesmärk on kaitsta teatavaid liike või ökosüsteeme, piirates püügikoormust näiteks keelualade loomisega. Vajadus vähendada püütud kalade vette tagasilaskmist kajastub samuti asjakohaste tehniliste meetmete vastuvõtmises.Tehnilised meetmed tuleks kohandada ka piirkondlike nõuandekomisjonide asutamist käsitleva nõukogu 19. juuli 2004. aasta otsuse (millega asutatakse ühise kalanduspoliitika raames piirkondlikud nõuandekomisjonid)[3] kontekstiga. On vaja luua tasakaal meetmete vahel, mida kohaldatakse üldiselt kõigis piirkondades, ja meetmete vahel, mida kohaldatakse piirkondliku nõuandekomisjoni määratluse põhjal konkreetsetes piirkondades või Prantsuse Guyana, Martinique'i, Guadeloupe'i ja Reunioni departemangu rannalähedastes vetes, mis kuuluvad Prantsusmaa jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla.Seepärast sätestatakse kavandatud määruse struktuur asutamislepingu artiklil 37 põhineva nõukogu määrusena, mis hõlmab kõiki kehtivaid alalisi meetmeid, st juhtpõhimõtteid. Meetmed, mida kohaldatakse piirkondlike nõuandekomisjonide määratletud piirkondades või Prantsuse Guyana, Martinique'i, Guadeloupe'i ja Reunioni departemangu rannalähedastes vetes, mis kuuluvad Prantsusmaa jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla, st piirkondliku iseloomuga puhttehnilised küsimused, tuleks seejärel rakendada nõukogu määruse alusel, eraldiseisvate komisjoni määruste kaudu korralduskomitee menetluse abil.Menetlust ja ajakava silmas pidades tuleb kõnealuse lähenemisviisi puhul nõukogu määrus vastu võtta enne, kui on võimalik vastu võtta piirkondlikke komisjoni määrusi.Üldine taustIirimaa eesistumise ajal 2004. aasta juunis esitas komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile teatise: „Keskkonnasõbralike kalapüügimeetodite edendamine: tehniliste kaitsemeetmete roll”[4]. Seejärel võttis nõukogu 21. juunil 2004 vastu järeldused, milles palus komisjonil esitada Atlandi ookeanil kasutatavate tehniliste meetmete kohta uus ettepanek, millega asendada nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr 850/98 (kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu)[5].Ühise kalanduspoliitika lihtsustamise ja täiustamise tegevuskavas aastateks 2006.–2008 (tegevuskava)[6] nähakse pärast liikmesriikide ja asjaomase tööstussektoriga konsulteerimist ette, et lihtsustada tuleb kõigepealt õigusakte, mis hõlmavad kalavarude kaitset noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu, mis on praegu sätestatud määruses (EÜ) nr 850/98.Kavandatava määruse üks põhieesmärke on lihtsustamine, võttes arvesse nõukogu, Euroopa Parlamendi, majandus- ja sotsiaalkomitee ning sidusrühmade (kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee (ACFA) ja piirkondlikud nõuandekomisjonid) arvamusi tegevuskava kohta.Mitteametliku dokumendi alusel, milles käsitletakse Atlandi ookeanil kasutamiseks kavandatavaid tehnilisi meetmeid, on komisjon konsulteerinud nii asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega[7] 2006. aastal kui ka kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomiteega 2005. aasta septembris.Käesoleva ettepaneku eesmärk ei ole tehniliste kaitsemeetmete eesmärkide tasandi muutmine, näiteks rõhuasetuse tunduv nihkumine suurema silmasuuruse kasutamise poole. Ehkki komisjon leiab, et säästev kalapüük, eriti põhjalähedaste liikide püük, nõuab püügivahendite selektiivsuse olulist suurendamist, on esmatähtis uute selgete eeskirjade kehtestamine. Selektiivsuse parandamine saavutatakse seejärel järk-järgult, tehes edasisi muudatusi neis eeskirjades, samal ajal parandades ühenduse kalavarude üldist kaitsestaatust, mis saavutatakse kalavarude kaitse muude vahendite abil nagu mitmeaastased kavad.Kõik sätted peavad olema lihtsad, arusaadavad ja kontrollitavad ning need peavad avaldama positiivset mõju liikide ja mereelupaikade kaitsele või püütud kala vette tagasi laskmise vähendamisele.Käesolevat ettepanekut kohaldatakse kutselise ja harrastuspüügi suhtes kõigis Euroopa vetes, välja arvatud Vahemeri, Läänemeri, Must meri ning siirdekalavarude püük kõigis vetes, mille suhtes kohaldatakse erieeskirju. Sellega koondatakse enamik kehtivatest tehnilistest meetmetest, mis on kehtestatud erinevate Atlandi ookeanil ja Põhjamerel kalapüüki reguleerivate ühenduse määrustega, ehkki mõned meetmed, mis praegu on sätestatud erinevates määrustes, jäävadki eraldiseisvaks[8].Ühtlustamine / piirkondadeks jaotamineKomisjon usub, et eelistada tuleks piirkonnapõhist lähenemisviisi, kuna see võimaldab paremini kaasata sidusrühmi. Sidusrühmade kaasamine on oluline, sest see toob kaasa meetmete järgimiseks kohustuste võtmise ja tagab suurema tõenäosuse vastuvõetud meetmete järgimiseks. Selline piirkondadeks jaotamine ei tähenda tehniliste meetmete tagasiviimist riiklikule tasandile.Käesolev määrus ei muuda nõukogu määruses (EÜ) nr 2371/2002 sätestatud tasakaalu ühenduse ja liikmesriikide vahelises pädevuses.Juhtpõhimõtted vs tehnilised või piirkondlikud eeskirjadKavandatav nõukogu määrus keskendub meetmetele, mis peaksid eeldatavasti olema alalised. Selles sätestatakse siiski ka menetlused, mida tuleb rakendada selliste meetmete puhul, mis tuleks kasutusele võtta üpris kiiresti, või väga tehniliste meetmete puhul. Viimati märgitud olukorra puhul tuleks käesoleva määrusega soodustada uute eeskirjade vastuvõtmist komiteemenetluse abil. Selline lähenemisviis on kavandatud vastuseks liikmesriikide soovile vähendada ajutisi tehnilisi meetmeid või kõrvaldada need iga-aastasest lubatud kogupüüki ja kvoote käsitlevast määrusest, arvestades asjaolu, et tehniliste meetmete rakendamine on väga sageli kiireloomuline.HindamineLiikmeriikide, Euroopa Parlamendi ja sidusrühmade ühine prioriteet on tehniliste meetmete mõju hindamine nii enne kui pärast nende rakendamist. Määruse (EÜ) nr 850/98 mitmete sätete tõhusust ei ole kunagi hinnatud ning need meetmed on jäänud kehtima hoolimata nende mõjust kalavarude kaitsele.Oluline põhimõte on, et käesolevas määruses sätestatud meetmeid tuleks teatava aja möödudes hinnata, et teha kindlaks vajadus nende järele. Teine põhimõte on, et uute ja põhimõtteliste meetmete (näiteks võrgusilma tunduv suurendamine) kavandamisel hindab komisjon eelnevalt nende meemete võimalikku mõju, kui asjakohased andmed seda võimaldavad.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidNõukogu määrus (EÜ) nr 850/89 ja selle hilisemad muudatused.Nõukogu määrus (EÜ) nr 2549/2000.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaKäesolevas ettepanekus järgitakse ühise kalanduspoliitika eesmärke.2) Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine-  Konsulteerimine huvitatud isikutegaKomisjoni talitused valmistasid huvitatud isikutega konsulteerimiseks ette kaks mitteametlikku dokumenti, milles selgitati komisjoni kavatsusi seoses määruse (EÜ) nr 850/98 läbivaatamise, kodifitseerimise ja lihtsustamisega. Käesolev ettepanek põhineb arvukatel konsultatsioonidel liikmesriikidega ning Põhjamere piirkondliku nõuandekomisjoni, loodepiirkonna piirkondliku nõuandekomisjoni ja edelapiirkonna piirkondliku nõuandekomisjoni sidusrühmade esindajatega.Kõik, kellega konsulteeriti, olid üldiselt nõus, et lihtsustada ja ühtlustada on vaja, kuid ühtlasi on vaja arvesse võtta ka kalapüügi piirkondlikke erinevusi ja püügipiirkondadel põhinevat lähenemisviisi ning panna ühte määrusse kokku kõik tehnilised meetmed. Samuti nõuti tungivalt nii selgemaks muutmist kui ka väljendati vajadust parandada püügivahendite selekteerimisvõimet põhjatraaliga kalapüügil. Käesolevas ettepanekus on võetud arvesse kõiki kõnealuseid märkusi.Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineKalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) on esitanud nõuanded püügikeelualade[9] kohta ning noodapära selektiivsust mõjutavate peamiste tegurite kohta[10]. Püügitehnika eksperdid on kohtunud ELi ja Norra vahelise kahepoolse kalanduskokkuleppe raames, et arutada selektiivsust seoses püügiga Norra meres[11].Arvesse on võetud Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) ja ÜRO toidu- ja põllumajandusorganisatsiooni (FAO) kalandustehnika ja kalade käitumise töörühma (WGFTFB) aruannet[12].Ekspertide kohtumisel võrkude valmistajatega 3. juulil 2007 Brüsselis käsitleti tehnilisi meetmeid.Mõju hindamineKomisjon viis läbi ettepaneku mõju hindamise, mille aruandega saab tutvuda Euroopa Komisjoni merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebilehel.Lihtsustamine on kavandatava uue määruse peamine eesmärk. Programmi konkreetsed tegevuseesmärgid on järgmised:-  koondada kõik läbivaadatud tingimused ja muudatused ühtseks tehniliste meetmete paketiks, mida on kerge mõista, kontrollida ja jõustada;-  luua tasakaal meetmete vahel, mida kohaldatakse üldiselt kõigis piirkondades, ja meetmete vahel, mida kohaldatakse piirkondlike nõuandekomisjonide määratletud kindlates piirkondades.Ettepaneku reguleerimisala ei ole sellega seotud õigusaktide ulatuslik muutmine, vaid seadusandliku lähenemisviisi muutmine ja seetõttu on võimaliku keskkonna-, sotsiaalne ja majanduslik mõju tagasihoidlik.Mõju hindamise aruandes käsitleti järgmisi valikuvõimalusi (käesolev ettepanek vastab kolmandas taandes sätestatud võimalusele):- 'Praeguse olukorra säilitamine (status quo)': selle lähenemisviisi puhul ei võetaks praegu midagi erilist ette Atlandi ookeani ja Põhjamere kalapüügi tehnilisi meetmeid sisaldavate õigusaktide lihtsustamiseks ega muutmiseks ning jätkataks kalanduse juhtimist praegusel kujul. Seda võimalust on juba arutatud nõukogus, kus jõuti järeldusele, et uus ettepanek on vajalik, ning tegi komisjonile ettepaneku esitada pärast sidusrühmadega konsulteerimist uus tehniliste kaitsemeetmete määrus.- 'Üksnes lihtsustamine': selle valiku puhul lihtsustataks üksnes tehnilisi meetmeid ja ühtlustataks neid kõiki üheskoos, ilma piirkondlikke või muid erilisi kaalutlusi arvesse võtmata. Kui meetmeid ei kohandata kohalike erivajaduste järgi ning kasutatakse alt üles suunatud lähenemisviisi, siis ei suudeta parandada tehniliste meetmete tõhusust. Selline ettepanek oleks vastuolus komisjoni 2006.–2008. aasta tegevuskavaga ühise kalanduspoliitika täiustamiseks, kuna ei edendaks keskkonnasõbralikumaid kalapüügimeetodeid, st vette tagasi laskmise korda. Seepärast lükati kirjeldatud võimalus kõrvale juba alguses ning seda järgnevalt ei analüüsitud.- 'Lihtsustamine ja piirkondlike vajaduste arvessevõtmine': nimetatud valikuvõimalus pakub uut õigusaktide paketti, millega mitte üksnes ei lihtsusta kehtivaid keerulisi eeskirju, vaid lisatakse ka piirkondlikke erinevusi kajastavad erisätted iga piirkondliku nõuandekomisjoni pädevusse kuuluva piirkonna jaoks. See seadusandlik ettepanek on vastus nõukogu palvele vaadata läbi tehniliste meetmete eeskirjad, pidades silmas vajadust neid lihtsustada ja võtta kasutusele piirkondlikke vajadusi enam arvestav lähenemisviis, et parandada kõnealuste meetmete tõhusust. Tehakse ettepanek võtta vastu ühtne ja terviklik pakett, kus oleks leitud õige tasakaal nende meetmete vahel, mida kohaldatakse üldiselt kõigis piirkondades, ja piirkondliku nõuandekomisjoni pädevusalas kohaldatavate erimeetmete vahel, nimelt üks nõukogu raammäärus üldiste põhimõtete ja sätetega ning täiendavad komisjoni määrused konkreetsete tehniliste eeskirjadega iga kalastuspiirkonna jaoks. Selline tehniliste meetmete läbivaatamine on kooskõlas komisjoni 2006.–2008. aasta tegevuskavaga ühise kalanduspoliitika lihtsustamiseks ja täiustamiseks.3) Ettepaneku õiguslik külg-  Kavandatud meetmete kokkuvõteNõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 asendamine ja kehtetuks tunnistamine ning nõukogu määruse (EÜ) nr 2549/2000 kehtetuks tunnistamine.-  Õiguslik alusEuroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 37.-  Subsidiaarsuse põhimõteKäesolev ettepanek kuulub ühise kalanduspoliitika reguleerimisalasse, mis on ühenduse ainupädevuses. Subsidiaarsuse põhimõtet seepärast ei kohaldata.-  Proportsionaalsuse põhimõteVastavalt nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[13] tagab ühine kalanduspoliitika vee-elusressursside kasutamise säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Selleks kohaldab ühendus vee-elusressursside kaitseks ja säilitamiseks kavandatud meetmete võtmisel ettevaatusprintsiipi, et sätestada nende säästev kasutamine ning minimeerida kalapüügi mõju mere ökosüsteemidele.Vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 4 lõikele 1 kehtestab nõukogu ühenduse meetmed, millega reguleeritakse vetele ja kalavarudele juurdepääsu ning säästvat kalandustegevust.Vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 4 lõikele 2 võivad kõnealused meetmed eelkõige sisaldada iga varu või varude rühma osas meetmeid kalastussuremuse ja kalapüügist tuleneva keskkonnamõju vähendamiseks tehniliste meetmete kehtestamise kaudu.Kuna käesolev ettepanek peab silmas ühise kalanduspoliitika eesmärke, siis on see vastavuses proportsionaalsuse põhimõttega.-  Õigusakti valikKavandatud õigusakt: nõukogu määrus.Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel: ettepanekus käsitletakse nõukogu määruse asendamist ja kehtetuks tunnistamist.4) Mõju eelarveleEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.2008/0112 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSkalavarude kaitse kohta tehniliste meetmete abilEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[14],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[15],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[16],võttes arvesse regioonide komitee arvamust[17]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu määruses (EÜ) nr 850/98[18] on sätestatud kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed.(2) Nõukogu soovitas 2004. aasta juuni järeldustes keskkonnasõbralike kalapüügimeetodite edendamiseks, et tuleb läbi vaadata Atlandi ookeani ja Põhjamere kalapüügi puhul kasutatavad tehnilised meetmed ning neid lihtsustada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Nõukogu tegi komisjonile ettepaneku esitada lihtsustatud ettepanek tehniliste meetmete kohta pärast asjaomase sektoriga nõupidamist.(3) Komisjon tegi 2004. aasta juuni teatises[19] ettepanekuid, kuidas ühendus saab edendada keskkonnasõbralike kalapüügimeetodite kasutamist eelkõige tehniliste kaitsemeetmete abil, võttes samal ajal arvesse vajadust leida tasakaal keskkonnakaitseliste ja majanduslike eesmärkide vahel. Selliste kalapüügimeetodite kasutamist tuleks arvesse võtta.(4) 2006. aasta aprillis kinnitas nõukogu komisjoni tegevuskava ühenduse õigusaktide lihtsustamise kohta. Kõnealuse tegevuskava järeldusi silmas pidades tuleks koondada ühte määrusesse kõik erinevates määrustes leiduvad tehnilised meetmed, sealhulgas need, mis on sätestatud iga-aastases kalapüügivõimalusi ja teatavate kalavarude taastamiskavasid käsitlevas määruses.(5) Selles määruses tuleks kehtestada tehnilised meetmed seoses kalapüügiga Kirde-Atlandil, Kesk-Atlandi idaosas ning Prantsuse Guyana, Martinique’i, Guadeloupe’i ja Réunioni departemangu rannalähedastes vetes, mis kuuluvad üksnes Prantsusmaa jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla, kusjuures Läänmere ja Vahemerega seotud tehnilised meetmed on sätestatud vastavalt nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2187/2005 (mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98)[20] ning nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1967/2006 (mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1626/94)[21].(6) Tehnilised meetmed tuleks kohandada 2002. aastal vastuvõetud uue ühise kalanduspoliitika kontekstiga, eelkõige seoses piirkondlike nõuandekomisjonide (RAC) asutamisega vastavalt nõukogu 19. juuli 2004. aasta otsusele (millega asutatakse ühise kalanduspoliitika raames piirkondlikud nõuandekomisjonid),[22] ning võttes arvesse selliseid keskkonnaaspekte, nagu mereelupaikade kaitse või püütud kala vette tagasi laskmise vähendamine.(7) On vaja luua tasakaal püügipiirkondade mitmekesisusele vastavate tehniliste kaitsemeetmete ja lihtsalt kohaldatavate ühtsete eeskirjade vahel ning samuti meetmete vahel, mida kohaldatakse üldiselt kõigis piirkondades või mida kohaldatakse piirkondlike nõuandekomisjonide määratletud konkreetsetes piirkondades.(8) Asutamislepingu artikliga 174 on kehtestatud põhimõte, et keskkonnakaitsenõuded tuleb integreerida ühenduse kõigisse meetmetesse, eriti ettevaatusprintsiipi silmas pidades.(9) Vastavalt 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel vastu võetud soovitusele tuleks jätkata mittedestruktiivse kalapüügi arendamist ja ellurakendamist.(10) Käesolevas määruses sätestatud meetmeid tuleks teatava aja möödudes hinnata, et teha kindlaks nende tõhusus ja põhjendatus.(11) Nõukogu on direktiiviga 92/43/EMÜ kehtestanud loomade ja taimede looduslike elupaikade ja kasvukohtade kaitsemeetmed. Mõned käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvad mereorganismid kuuluvad kaitse alla kõnealuse direktiivi nõuete kohaselt.(12) Mere bioloogiliste ressursside kaitse ja kalavarude tasakaalustatud kasutamise tagamiseks tuleks nii kalurite kui tarbijate huvides kehtestada tehnilised kaitsemeetmed, täpsustades muu hulgas teatavate liikide püüdmiseks sobivad võrgusilma suurused ja võrgusilma kombinatsioonid ning püügivahendite muud omadused, mereorganismide miinimumsuurused ja püügipiirangud teatavatel aladel ning teatavate püüniste ja varustuse suhtes.(13) Tuleks määratleda mereorganismide suuruse mõõtmise viis.(14) Selleks et vältida teadusuuringute, kalavarude asustamise või ümberasustamise takistamist, ei tuleks käesolevat määrust kohaldada kõnealuse tegevuse raames vajalike toimingute suhtes.(15) Laev peab viivitamata siirduma mujale piirkonda, kui kaaspüügi maksimaalne tase on ületatud.(16) Teatavate passiivpüüniste mõõtmed, veesoleku aeg ja sügavus tuleb kindlaks määrata.(17) Kui kalavarude kaitsmine on tõsises ohus, peaks komisjonil ja liikmesriikidel olema lubatud võtta asjakohaseid ajutisi meetmeid, mida rakendatakse reaalajas.(18) Täiendavaid rangelt kohaliku iseloomuga siseriiklikke meetmeid võib säilitada või vastu võtta kooskõlas ühise kalanduspoliitikaga.(19) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed, sealhulgas erisätted piirkondlike nõuandekomisjonide otsustega hõlmatud iga piirkonna puhul, tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[23].(20) Eeskirjades tehtavate muudatuste arvu ja ulatuse tõttu tuleks määrus (EÜ) nr 850/98 tunnistada kehtetuks ja asendada uue tekstiga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I PEATÜKKREGULEERIMISALA JA MÕISTEDArtikkel 1ReguleerimisalaKäesolevat määrust kohaldatakse:a) kalavarude püügi, pardalhoidmise, ümberlaadimise ja lossimise suhtes, kui nimetatud tegevusega:i) tegeldakse ühenduse vetes, artiklis 2 osutatud püügipiirkondades ja vetes;ii) tegelevad ühenduse kalalaevad artikli 2 lõikes 1 osutatud püügipiirkondade vetes, mis ei kuulu ühendusele;iii) tegelevad liikmesriikide kodanikud artikli 2 lõikes 1 osutatud püügipiirkondade vetes, mis ei kuulu ühendusele, ilma et see piiraks lipuriigi esmast vastutust;b) selliste kalatoodete säilitamise, müügi, esitlemise või müügiks pakkumise suhtes, mis on püütud artiklis 2 osutatud püügipiirkondades ja vetes;c) selliste kalatoodete impordi suhtes, mis on püütud väljaspool artiklis 2 osutatud püügipiirkondi ja vesi, või mis on püütud kolmanda riigi kalalaeva poolt artikli 4 sätete kohaselt.Artikkel 2Püügipiirkondade mõisted1. Käesolevat määrust kohaldatakse järgmiste püügipiirkondade suhtes, mis kuuluvad ühte otsuse 585/2004/EÜ artikli 2 lõike 1 punktides c–f kindlaksmääratud piirkondadest:a) ICES (Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad, nagu on määratletud määruses (EMÜ) nr 3880/91[24];b) CECAF (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO püügipiirkond 34) püügipiirkonnad 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2.0 (Kanaari saari ja Madeirat ümbritsevad veed) nagu on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 2597/95[25].2. Käesolevat määrust kohaldatakse Prantsuse Guyana, Martinique'i, Guadeloupe'i ja Reunioni departemangu rannalähedaste vete suhtes, mis kuuluvad Prantsusmaa jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla.Artikkel 3Muud mõistedKäesolevas määruses kasutatakse lisaks määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 sätestatud mõistetele järgmisi mõisteid:a) „traal” – püügivahend, mida aktiivselt veavad üks või mitu kalalaeva ja mis koosneb tagant noodapäraga suletud koonuse- või püramiidikujulisest kerest (traali kere);b) „piimtraal” – põhjatraal, mille võrgu horisontaalavaus on varustatud piimidega;c) „ankurdatud põhjanoot” – kahe pika trossiga (noodatrossid) juhitav veetav haardnoot, mis tänu oma konstruktsioonile ajab kalad nooda avause poole. Võrkpüünis, mis oma kujult ja suuruselt sarnaneb põhjatraaliga, koosneb kahest pikast tiivast, kerest ja kotist (noodapärast);d) „veetav püügivahend” – traalid, ankurdatud põhjanoodad ja muud sarnased püügivahendid, millel on tagant kotiga (noodapära) suletud koonuse- või püramiidikujuline kere või millel on kaks pikka tiiba, kere ja kott (noodapära) ja mida vees aktiivselt veetakse;e) „noodapära” – veetava püügivahendi viimased 8 meetrit mõõdetuna kaugusena gaitanist, kui võrgusilma suurus on vähemalt 80 mm, ning viimased 20 meetrit mõõdetuna kaugusena gaitanist, kui võrgusilma suurus on alla 80 mm;f) „kaitsekott” – silindrikujuline võrgutükk, mis ümbritseb traali noodapära ja mida võib aegajalt noodapärale paigaldada. See peab olema sama pikk ja lai kui noodapära osa, millele see paigaldatakse;g) „ristpine” – köis, mis ümbritseb ringjoones noodapära või kaitsekotti ja mis on kinnitatud selle külge;h) „sulgurtropp” – köis, mis ümbritseb ringjoones noodapära või kaitsekotti, kui viimane on olemas, ja mis on kinnitatud selle külge silmuste või rõngaste abil;i) „nakkevõrk” – võrk, mis on tehtud ühest võrgutükist ja mida hoitakse vees ujukite ja raskustega vertikaalasendis. See püüab vee-elusolendeid, kes takerduvad võrgusilmadesse või mähivad end võrgulinasse;j) „abar” – võrk, mis koosneb vähemalt kahest ühendatult ja samasuunaliselt ühe selise külge riputatud võrgust;k) „veesoleku aeg” – tähendab ajavahemikku alates võrkude esimesest vettelaskmisest kuni ajani, mil võrgud on täies ulatuses kalalaeva pardale tõmmatud;l) „rannikuäärne liikmesriik” – liikmesriik, kelle suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes toimub kalapüük.II PEATÜKKKÕIGI PIIRKONDADE ÜHISED ALALISED MEETMED1. jaguLOSSITAVA SAAGI ALAMMÕÕTArtikkel 4Lossitavate vee-elusressursside alammõõdud1. Vee-elusressurssi käsitatakse alamõõdulisena, kui see on väiksem kui I lisas asjakohaste liikide suhtes kehtestatud alammõõt.2. Alamõõdulisi vee-elusressursse ei tohi pardale jätta ega ümber laadida, lossida, transportida, säilitada, müüa, esitleda ega müügiks pakkuda, vaid tuleb viivitamata merre tagasi lasta.3. Erandina lõikest 2 võib elussöödaks püütud alamõõdulist sardiini, anšoovist, stauriidi ja makrelli pardal siiski hoida, tingimusel et neid hoitakse elus.4. Mereorganismi suurust mõõdetakse vastavalt II lisa sätetele.2. jaguPÜÜGIVAHENDIDArtikkel 5Ühe võrgu reegelPüügireiside ajal on keelatud pardal hoida mis tahes kombinatsiooni püünistest, millel on üle ühe võrgusilma suuruskategooria.Artikkel 6Veetavad püünised1. Ei tohi kasutada seadmeid, mis ummistavad noodapära ülemise osa võrgusilmi või vähendavad nende suurust.2. Erandina lõikest 1 on lubatud:a) kinnitada noodapära välisküljele kaitsekott, kui püütakse veetava püügivahendiga, mille võrgusilma suurus on alla 80 mm. Kaitsekoti võrgusilma suurus peab olema vähemalt kaks korda suurem noodapära silmasuurusest;b) kinnitada noodapära väliskülje mis tahes kohta andur saagi suuruse mõõtmiseks;c) kinnitada ristpinesid ja sulgurtroppe noodapära välisküljele;d) kinnitada ujukeid noodapära kahe külgmise küljeõmbluse külge.3. Kasutada ei tohi:a) noodapära, mille mis tahes suunas mõõdetud ümbermõõdu samasuuruste võrgusilmade arv kasvab eestpoolt tahapoole. Kõnealust keeldu ei kohaldata noodapära selle osa suhtes, kuhu on paigutatud lubatud selektiivseade;b) noodapära, mille võrgusilma suurus on 80 mm või suurem ning mille mõni võrgusilm ei ole ruudukujuline ning mille sõlmevahede ei ole ligikaudu võrdse pikkusega;c) noodapära mille ülemise poole väljavenitatud pikkus ei ole ligikaudu võrdne alumise poole väljavenitatud pikkusega;d) veetavaid püüniseid, mille võrgusilma suurus on 80 mm või suurem ja mille noodapära ümbermõõt on rohkem kui 100 avatud võrgusilma ja vähem kui 40 avatud võrgusilma, jättes välja liitekohad ja palistused;e) noodapära, mille võrgusilma suurus on vähemalt 80 mm ja mis ei ole valmistatud:i) ühekordsest niidist võrgumaterjalist, mille ühegi niidi jämedus ei ole üle 8 millimeetri; võiii) kahekordsest niidist võrgumaterjalist, mille ühegi niidi jämedus ei ole üle 5 millimeetri.4. Erandina lõike 2 punktist a, lõike 3 punktidest b, d ja e, asendatakse ICES VIII, IX ja X püügipiirkonnas püügi puhul võrgusilma suurus 80 mm suurusega 60 mm.Artikkel 7Piimtraalid1. Ei tohi kasutada või pardal hoida piimtraale, mille võrgusilma suurus on väiksem kui 120 mm ja vähemalt 80 mm, välja arvatud juhul kui sellise võrgu eesosa ülemine pool koosneb tervikuna võrgumaterjali paneelist, millel ei ole ühtegi alla 180 mm suuruse võrgusilma. Paneeli pikkus peab olema võrdne piimi poole pikkusega või sellest suurem. Kõnealune paneel kinnitatakse otse ülemise selise külge või kõige rohkem kolme mis tahes silmasuurusega võrgusilmarea külge, mis omakorda on kinnitatud vahetult ülemise selise külge.2. Keelatud on kasutada või pardal hoida mis tahes piimtraale, mille piimi pikkus või mille kõigi piimide kogupikkus ületab 24 meetrit või mida on võimalik pikendada rohkem kui 24 meetri pikkuseks. Piimi pikkust mõõdetakse selle ühest äärmisest punktist teiseni, kaasa arvatud kõik piimitarindid.Artikkel 8Nakkevõrgud ja abarad1. Ühenduse kalalaevad ei kasuta nakkevõrke ega abaraid üheski kohas, kus kaardistatud sügavus on üle 200 m.2. Nakkevõrkude ja abarate veesoleku aeg ei tohi kesta üle 48 tunni.3. Kui kalapüügil kasutatakse nakkevõrke ja abaraid, on keelatud kasutada üle 50 km pikkusi võrke.Artikkel 9Erisätted teatavate nakkevõrkude puhul1. Erandina artiklist 8 on lubatud kasutada nakkevõrke silmasuurusega vähemalt 120 mm ja alla 150 mm põhja pool 48°N, või silmasuurusega vähemalt 100 mm ja alla 130 mm lõuna pool 48°N, tingimusel et neid kasutatakse vees, mille kaardistatud sügavus on alla 600 meetri, et nende vertikaalne ulatus ei ole üle 100 võrgusilma, et nende võrgunöörisuhe on vähemalt 0,5 ja need on laiali tõmmatud ujukite või samaväärse ujuvseadise abil. Võrgud võivad olla kuni 5 meremiili pikkused ning kõigi samaaegselt vette lastud võrkude kogupikkus ei tohi ületada 25 km ühe kalalaeva kohta. Püünis võib vees olla kuni 24 tundi.2. Erandina artiklist 8 on lubatud kasutada nakkevõrke silmasuurusega vähemalt 250 mm tingimusel, et neid kasutatakse vees, mille kaardistatud sügavus on alla 600 meetri, et nende vertikaalne ulatus ei ole üle 15 võrgusilma, et nende võrgunöörisuhe on vähemalt 0,33 ja need ei ole laiali tõmmatud ujukite või muu ujuvseadise abil. Iga võrgu pikkus võib olla kuni 10 km. Kõigi samaaegselt vette lastud võrkude kogupikkus ei tohi ületada 100 km kalalaeva kohta. Püünis võib vees olla kuni 72 tundi.3. Lõikes 2 osutatud nakkevõrke kasutava kalalaeva pardal hoitavate haide kogus ei tohi ületada 5 % pardal hoitavate mereorganismide eluskaalu üldkogusest.3. jaguMEETMED PÜÜTUD KALA VETTE TAGASI LASKMISE VÄHENDAMISEKSArtikkel 10Reaalajas mujale piirkonda siirdumine, kui kaaspüügi maksimaalne tase on ületatud1. Kui alamõõduliste kalade kogus ühes loomuses ületab 10 % kogu püütud kalakogusest, siirdub laev enne püügi jätkamist vähemalt 5 meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast.2. Kui sihtliigi miinimum- ja/või maksimumprotsent ühe loomuse puhul (v.a sihtliigi alamõõdulised kalad), mida võib püüda asjaomase liigi puhul lubatud võrgusilma suurusega püünistega või mida võib pardal hoida, ei vasta artikli 22 kohaselt vastuvõetud üksikasjalikes eeskirjades sätestatud protsendile, peab asjaomane kalalaev viivitamata liikuma vähemalt 10 meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast ja järgmise loomuse ajal hoidma kõikidest eelmise loomuse kohtadest vähemalt 10 meremiili kaugusele.Artikkel 11Automaatsete sortimisseadmete kasutamise piirangud1. Kalalaeva pardal on keelatud selliste seadmete hoidmine või kasutamine, millega on võimalik heeringat ( Clupea harengus ), makrelli ( Scomber scombr us) ja stauriidi ( Trachurus spp .) automaatselt sortida vastavalt nende suurusele.2. Erandina lõikest 1 on selliste seadmete pardal hoidmine ja kasutamine on siiski lubatud tingimusel, eta) kogu seaduslikult pardal hoitav saak säilitatakse külmutatult, sorditud kalad külmutatakse pärast sortimist viivitamata ja sorditud kalu ei lasta merre tagasi; ningb) seadmed on paigaldatud sellisel viisil ja sellisesse kohta, et on tagatud viivitamatu külmutamine ja mereorganisme ei ole võimalik merre tagasi lasta.3. Erandina lõikest 1 võivad laevad, millel on lubatud kalastada Läänemerel, Suur- ja Väike-Beltides ja Sundis, lõikes 1 osutatud automaatseid sortimisseadmeid pardal hoida Kattegatis tingimusel, et neile on väljastatud vastavasisuline kalapüügiluba. Kalapüügiloas on määratletud liigid, piirkonnad, ajavahemikud ja muud nõutavad tingimused, mida kohaldatakse sortimisseadmete pardal hoidmise ja kasutamise suhtes.4. jaguKESKKONNAKAITSE EESMÄRGIGA MEETMEDArtikkel 12Kalavarusid hävitavad kalastusviisidOn keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida, lossida, esitleda või pakkuda müügiks mereorganisme, mis on püütud lõhkeainete, mürk- või narkootiliste ainete, elektri või mis tahes tulirelvade abil.5. jaguKÄITLEMINE LAEVA PARDALArtikkel 13Töötlemine1. Kala mis tahes füüsiline või keemiline töötlemine kalajahuks või kalaõliks või kala samal otstarbel ümberlaadimine on keelatud.2. Lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata järgmiste tegevuste suhtes:a) kalajäätmete töötlemine või ümberlaadimine;b) kalalaeva pardal surimi ja kalamassi tootmine.6. jaguERIMEETMED TEATAVATE LIIKIDE PUHULArtikkel 14Lestaliste kaitseks kehtestatud krevetipüügipiirangud1. On keelatud pardal hoida mis tahes hulka põhjamere garneeli (Crangon spp.) või Aesop'i krevetti (Pandalus montagui), mis on püütud 16–31-mm suuruse võrgusilmaga veetavate põhjavõrkudega, v.a juhul, kui see ei ületa 5 % kõigi pardal olevate mereorganismide eluskaalust.2. Lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata, kui:a) laevale on paigaldatud töökorras seadmed lestaliste eraldamiseks põhjamere garneelidest ja Aesop’i krevettidest pärast püüdmist; ningb) põhjamere garneelide ja Aesop’i krevettide püügiks kasutatakse selekteerivat traali või sorteerimisvõrega võrku. Neid eeskirju võib kohaldada ainult võrkude suhtes, mida veavad kalalaevad.Artikkel 15Lõhe- ja meriforelli püügi suhtes kohaldatavad piirangudKäesoleva määruse artikli 2 lõike 1 punktis a osutatud püügipiirkonna ühenduse vetes, kus kõnealune püügipiirkond hõlmab otsuse 585/2004/EÜ artikli 2 lõike 1 punktides c–e kindlaksmääratud piirkondi, ei tohi lõhet ja meriforelli pardal hoida, ümber laadida, lossida, transportida, säilitada, müüa, esitleda ega müügiks pakkuda, vaid tuleb need viivitamata merre tagasi heita, kui need on püütud:a) liikmesriikide lähtejoontest mõõdetud 6-meremiilisest vööndist väljaspool asuvatest vetest, välja arvatud Skagerrakist ja Kattegatist;b) liikmesriikide lähtejoontest mõõdetud 4-meremiilisest vööndist väljaspool asuvatest vetest Skagerraki ja Kattegati mis tahes osast;c) veetava püügivahendiga.III PEATÜKK RIIKLIKUD JA PIIRKONDLIKUD MEETMEDArtikkel 16Liikmesriikide võetavad erakorralised kaitsemeetmed1. Kui teatavate liikide või püügipiirkondade kaitsmine on tõsiselt ohus, sh kui avastatakse noorkalade ülisuur osakaal, ja kui viivitamine võiks põhjustada raskesti heastatavat kahju, võivad liikmesriigid võtta asjakohaseid kaitsemeetmeid oma jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla kuuluvate vete suhtes. Asjaomane liikmesriik tagab, et selliste meetmetega ei diskrimineerita teiste liikmesriikide kalalaevu.2. Lõikes 1 osutatud meetmete maksimaalne kestus on 10 päeva, kahjustatud püügipiirkonna geograafiline ulatus peab olema selgelt määratletud ja meetmed võivad mõjutada ainult neid kalalaevu, mis on varustatud asjaomase liigi püügiks vajalike seadmetega ja/või millel on püügiluba asjaomases piirkonnas püügiks.3. Lõikes 1 osutatud meetmed edastatakse koos selgitava märgukirjaga üheaegselt komisjonile, teistele liikmesriikidele ja piirkondlikele nõuandekomisjonidele kohe pärast nende vastuvõtmist.Artikkel 17Liikmesriikide võetud meetmed, mida kohaldatakse ainult oma lipu all sõitvate laevade suhtes1. Liikmesriigid võivad kalavarude kaitseks ja majandamiseks või kalapüügi mõju vähendamiseks mere ökosüsteemidele võtta tehnilisi meetmeid, mis on ette nähtud kalavarude kaitseks ning mida kohaldatakse ainult oma lipu all sõitvate laevade suhtes. Kõnealused meetmed võivad:a) täiendada kalandust käsitlevates ühenduse määrustes sätestatud meetmeid;võib) kehtestada nimetatud määrustes sätestatud miinimumnõuetest rangemad nõuded.2. Lõikes 1 sätestatud meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse õigusega.3. Asjaomane liikmesriik teatab viivitamata teistele liikmesriikidele ja komisjonile vastuvõetud meetmetest.4. Liikmesriigid esitavad komisjonile viimase nõudmisel kõik üksikasjad, mida on vaja hinnangu andmiseks selle kohta, kas kõnealused meetmed on kooskõlas lõikega 1.5. Kui komisjon leiab, et meetmed ei ole kooskõlas lõikega 1, võtab ta vastu otsuse, millega liikmesriigil palutakse meetmed tagasi võtta või neid muuta.Artikkel 18Riiklikud ja/või piirkondlikud kavad püütud kala vette tagasi laskmise vähendamiseks või selle likvideerimiseks1. Liikmesriigid ja/või piirkondlik nõuandekomisjon võivad teha komisjonile ettepanekuid küsimustes, mis käsitlevad püütud kala vette tagasi laskmise vähendamise või likvideerimise kavasid ning püügivahendite selektiivsuse parandamist. Komisjon hindab selliseid ettepanekuid ja esitab seejärel oma tähelepanekud asjaomasele liikmesriigile ja/või piirkondlikule nõuandekomisjonile, eriti juhul kui need kavad võimaldavad vette tagasi laskmise vähendamist või likvideerimist kolme kuu jooksul alates nende vastuvõtmisest.2. Kui mis tahes viivitamine vette tagasi laskmise vähendamisel või selle likvideerimisel võiks põhjustada raskesti heastatavat kahju, võivad liikmesriigid artikli 16 kohaselt võtta asjakohaseid mittediskrimineerivaid kaitsemeetmeid oma jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla kuuluvate vete suhtes.IV PEATÜKKRAKENDUSALAST VÄLJA JÄÄV TEGEVUSArtikkel 19Teadusuuringud1. Käesolevat määrust ei kohaldata kalapüügi suhtes, mis toimub üksnes teadusuuringute otstarbel ja vastab järgmistele tingimustele:a) kalapüük toimub asjaomase lipuliikmesriigi loal ja järelevalve all;b) võimaluse korral teatatakse kalapüügist eelnevalt asjaomasele rannikuäärsele liikmesriigile;c) kalapüügiga tegeleva laeva pardal peab olema selle liikmesriigi luba, mille lipu all laev sõidab;d) kui rannikuäärne liikmesriik esitab lipuliikmesriigile vastava nõudmise, peab laeva kapten püügitegevuse ajaks võtma pardale rannikuäärse liikmesriigi vaatleja.2. Lõikes 1 kindlaksmääratud otstarbel püütud mereorganisme võib müüa, säilitada, esitleda või müügiks pakkuda tingimusel, eta) need vastavad käesoleva määruse I lisas sätestatud normidele ning määruse (EMÜ) nr 104/2000[26] artikli 2 kohaselt vastuvõetud turustusnormidele, võib) neid müüakse otseselt muuks otstarbeks kui inimtoiduks.Artikkel 20Kalavarude asustamine ja ümberasustamineKäesolevat määrust ei kohaldata kalapüügitegevuse suhtes, mis toimub üksnes mereorganismide asustamiseks või ümberasustamiseks ning liikmesriigi loal ja vastutusel. Kui kõnealuseid toiminguid viiakse läbi mõne teise liikmesriigi vetes, teatatakse sellest eelnevalt komisjonile ja kõigile asjaomastele liikmesriikidele.V PEATÜKKLÕPPSÄTTEDArtikkel 21Tehniliste meetmete tõhususe hindamineKomisjon esitab kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) nõuande põhjal ning pärast konsulteerimist asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamise kohta, sealhulgas hinnangu tehniliste kaitsemeetmete mõju kohta kalavarude kaitsele, iga viie aasta tagant alates käesoleva määruse jõustumisest. Kõnealuse aruande põhjal teeb komisjon nõukogule ettepaneku vajalike muudatuste tegemiseks.Artikkel 22Üksikasjalikud eeskirjadKäesoleva määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 osutatud korras. Nendes eeskirjades sätestatakse eelkõige:a) vee-elusressurssi sihtliigi miinimum- ja/või maksimumprotsent, mida on lubatud pardal hoida;b) iga sihtliigi puhul lubatud võrgusilma suuruste vahemikud;c) meetmed vette tagasi laskmise vähendamiseks või selle likvideerimiseks ja püügivahendite selekteerimisvõime suurendamiseks;d) parima olemasoleva teadusteabe alusel võetavad meetmed seoses püügitegevuse piiramisega teatavatel ajavahemikel ja/või teatavates artiklis 2 osutatud piirkondades, selleks et kaitsta kõnealustes piirkondades asuvaid mereelupaiku;e) muud tehnilised meetmed mereelupaikade ja kalavarude kaitseks.Artikkel 23Lisade muutmise kordKäesoleva määruse lisade muudatused võetakse vastu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 3 osutatud korras.Artikkel 24Kehtetuks tunnistamine1. Määrused (EMÜ) nr 850/1998 ja (EÜ) nr 2549/2000 tunnistatakse kehtetuks.2. Viiteid kehtetuks tunnistatud määruste sätetele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja neid tuleb lugeda III lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.Artikkel 25JõustumineKäesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolevat määrust kohaldatakse alates [xx. xx 2009].Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaI lisaLossitava kala alammõõdudKaladTursk (Gadus morhua) Süsikas (Pollachius virens) Merluus (Merluccius merluccius) Kammellased (Lepidorhombus spp.) Merikeeled (Solea spp.) Kiviahven (Dicentrarchus labrax) Makrell (Scomber spp.) Stauriid (Trachurus spp.) Harilik heeringas (Clupea harengus) Sardiin (Sardina pilchardus) Euroopa anšoovis (Engraulis encrasicolus) | 35 cm 35 cm 27 cm 20 cm 24 cm 36 cm 20 cm 15 cm 20 cm 11 cm 12 cm |KoorikloomadNorra salehomaar (Nephrops norvegicus) Norra salehomaari sabad Roosa ämblikkrabi (Maia squinado) Taskukrabi (Cancer pagurus) | 85 mm (üldpikkus) 25 mm (seljakilbi pikkus) 46 mm 120 mm 140 mm |MolluskidKaheksajalg (Octopus vulgaris) Suur kammkarp (Pecten maximus) | 450 grammi (roogitud) 100 mm |II lisaMereorganismide suuruse mõõtmine1. Kala suurust mõõdetakse ninamiku tipust sabauime lõpuni.2. Norra salehomaari mõõdetakse seljakilbi pikkuse järgi keskjoonega paralleelselt, silma tagant kuni seljakilbi kaugema servani ja/ või kogupikkuse järgi rostrumi tipust kuni telsoni lõpuni, harjaseid arvestamata ja/ või Norra salehomaari eraldatud sabade puhul: saba esimese olemasoleva lüli eesmisest servast kuni telsoni lõpuni, harjaseid arvestamata. Mõõdetakse sirget ja venitamata saba selgmiselt küljelt.3. Roosat ämblikkrabi ja harilikku taskukrabi mõõdetakse vastavalt seljakilbi väikseima laiuse järgi risti seljakilbi pikiteljega.4. Kahepoolmelisi molluskeid mõõdetakse piki karbi pikimat osa.III lisaVastavustabelMäärus (EÜ) nr 850/98 | Käesolev määrus |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | Artikkel 2 |Artikkel 3 | Artikkel 3 |Artikli 4 lõige 1 |Artikli 4 lõige 2 |Artikli 4 lõige 3 |Artikli 4 lõige 4 |Artikli 4 lõige 5 |Artikli 4 lõige 6 |Artikkel 5 |Artikli 6 lõige 1 | Artikli 6 lõike 3 punkt d |Artikli 6 lõige 2 | Artikli 6 lõike 3 punkt a |Artikli 6 lõige 3 |Artikkel 7 |Artikkel 8 | Artikli 6 lõike 3 punkt e |Artikkel 9 | Artikli 6 lõike 3 punkt b |Artikkel 10 |Artikkel 11 |Artikkel 12 |Artikkel 13 |Artikkel 14 |Artikkel 15 |Artikkel 16 | Artikli 6 lõige 1 |Artikkel 17 | Artikli 4 lõige 1 |Artikli 18 lõige 1 | Artikli 4 lõige 4 |Artikli 18 lõige 2 |Artikli 18 lõige 3 |Artikli 18 lõige 4 |Artikli 19 lõige 1 | Artikli 4 lõige 2 |Artikli 19 lõige 2 |Artikli 19 lõige 3 | Artikli 4 lõige 3 |Artikkel 20 |Artikkel 21 |Artikkel 22 |Artikkel 23 |Artikkel 25 | Artikkel 14 |Artikkel 26 | Artikkel 15 |Artikkel 27 |Artikkel 28 |Artikkel 29 |Artikkel 29a |Artikkel 29b |Artikli 30 lõige 1 | Artikli 7 lõige 2 |Artikli 30 lõige 2 |Artikli 30 lõige 3 |Artikli 30 lõige 4 |Artikli 30 lõige 5 |Artikkel 31 | Artikkel 12 |Artikkel 32 | Artikkel 11 |Artikkel 33 |Artikkel 34 |Artikkel 35 |Artikkel 36 |Artikkel 37 |Artikkel 38 |Artikkel 39 |Artikkel 40 |Artikkel 42 | Artikkel 13 |Artikkel 43 | Artikkel 19 |Artikkel 44 | Artikkel 20 |Artikkel 45 | Artikkel 16 |Artikkel 46 | Artikkel 17 |Artikkel 47 |Artikkel 48 | Artikkel 22 |Artikkel 49 |Artikkel 50 | Artikkel 25 |I lisa |II lisa |III lisa |IV lisa |V lisa |VI lisa |VII lisa |VIII lisa |IX lisa |X lisa |XI lisa |XII lisa | I lisa |XIII lisa | II lisa |XIV lisa |XV lisa | III lisa |[1] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1.[2] EÜT L 292, 21.11.2000, lk 5. Määrust on viimati muudetud 16. juuli 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 1456/2001.[3] ELT L 256, 3.8.2004, lk 17. Otsust on viimati muudetud nõukogu 11. juuni 2007. aasta otsusega (2007/409/EÜ).[4] KOM(2004) 438 (lõplik).[5] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1.[6] KOM(2005) 647 (lõplik).[7] NS RAC, NWW RAC, SWW RAC[8] Nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 812/2004, millega sätestatakse meetmed vaalaliste juhusliku püügi kohta püügipiirkondades, ja muudetakse määrust (EÜ) nr 88/98. See määrus hõlmab nii Põhjamerd kui ka Vahemerd ja Läänemerd ning jääb seetõttu eraldiseisvaks.[9] STECF töörühma kohtumised 19.–23. märtsil 2007 ja 15.–19. märtsil 2007.[10] STECF töörühma kohtumine 11.–15. juunil 2007.[11] 4.–6. juuni 2007, Ålesund, Norra.[12] ICES WGFTFB aruanne 2005 (ICES CM 2005/B:04).[13] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.[14] ELT L […], […], lk […].[15] ELT L […], […], lk […].[16] ELT L […], […], lk […].[17] ELT L […], […], lk […].[18] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2166/2005.[19] KOM(2004) 438 (lõplik).[20] ELT L 349, 31.12.2005, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 809/2007.[21] ELT L 409, 30.12.2006. 11.[22] ELT L 256, 3.8.2004. lk 17. Otsust on viimati muudetud otsusega 2007/409/EÜ (ELT L 155, 15.6.2007, lk 68).[23] EÜT L 191, 7.7.1998, lk 10.[24][25][26] EÜT L 17, 21.1.2000, lk 22.