				|

		52012PC0369

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse inimtervishoius kasutatavate ravimite kliinilisi katseid ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/20/EÜ /* COM/2012/0369 final - 2012/0192 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Kliinilised uuringud on Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 4. aprilli 2001. aasta direktiivis 2001/20/EÜ (liikmesriikide
õigusnormide ühtlustamise kohta, mis käsitlevad hea kliinilise tava rakendamist
inimtervishoius kasutatavate ravimite kliinilistes uuringutes)[1] määratletud kui inimestega
läbiviidavad ravimiuuringud, mille puhul kasutatakse ravimeid muul viisil kui
normaalsete kliiniliste tavade kohaselt uurimisprotokolli alusel.
Kliinilisi uuringuid (edaspidi „kliinilised katsed”)
viiakse läbi mitmes eri valdkonnas. Müügiloa taotlused ja meditsiiniajakirjade
publikatsioonid põhinevad kliiniliste katsete käigus saadud andmetel. Seetõttu
moodustavad kliinilised katsed lahutamatu osa kliinilistest teadusuuringutest,
mis omakorda on olulised ravimite väljatöötamiseks ja arstiabi kvaliteedi
parandamiseks. Kliiniliste katseteta ei oleks uusi ravimeid, olemasolevate
ravimite täiustamist ega medikamentoosse ravi tõenduspõhist arendamist.
ELis/EMPis taotletakse luba ligikaudu 4400
kliinilise katse jaoks aastas[2].
Ravimitööstus spondeerib ligikaudu 60 % kliinilistest katsetest ja
ülejäänud 40 % spondeerivad muud sidusrühmad, näiteks teadusringkonnad.
Ligikaudu 24 % kõigist kliinilistest
katsetest, mille jaoks taotlusi esitatakse, on rahvusvahelised – st kliinilised
katsed, mida kavatsetakse teha vähemalt kahes liikmesriigis. Kuigi see arv võib
esmapilgul suhteliselt väike tunduda, moodustab nimetatud 24 % ligikaudu 67 %
kõigist kliinilises katsetes osalejatest. See tähendab, et keskmiselt kõik
kliinilised katsed, milles osalevaid isikuid on rohkem kui 40, tehakse mitmes
liikmesriigis. Ainult ühes riigis tehtavad kliinilised katsed on
väikesemahulised ja nende tegemiseks värvatakse vähe osalejaid.
Direktiivi 2001/20/EÜ abil on oluliselt parandatud
ELi kliiniliste katsete ohutust ja eetilisust, samuti kliiniliste katsete
andmete tõepärasust. Siiski on kliiniliste uuringute direktiiv väidetavalt enim
kritiseeritud ELi õigusakt farmaatsiatoodete valdkonnas. Kriitilisi avaldusi on
teinud kõik sidusrühmad – nii patsiendid, tööstus kui ka akadeemilised
ringkonnad.
Kättesaadavatest andmetest ilmneb, et
kriitikal on alust.
·
Kliiniliste katsete tegemiseks esitatud taotluste
arv vähenes 25 % ajavahemikul 2007–2011[3].
·
Kliiniliste katsete tegemine on muutunud
kulukamaks. Pärast seda, kui direktiivi 2001/20/EÜ rakendama hakati, on vajadus
kliinilise katse loamenetlusega tegelevate spondeerivate ettevõtete töötajate
järele kahekordistunud (107 %); väikeste ettevõtete puhul on vajaduse
suurenemine isegi märkimisväärsem. Mitteärilisel eesmärgil tegutsevate
sponsorite jaoks on direktiivis 2001/20/EÜ sätestatud haldusnõuded tõstnud
halduskulusid 98 %. Lisaks on sponsorettevõtete kindlustustasud direktiivi
2001/20/EÜ jõustumise järel tõusnud 800 %.
·
Kliinilise katse alustamisel tekkinud keskmine
viivitus on suurenenud 90 % – 152 päevani.
Vale oleks arvata, et kliinilisi katseid on
hakatud vähem tegema ainuüksi direktiivi 2001/20/EÜ tõttu. Kõnealune direktiiv
on aga nii mõnelgi viisil otseselt mõjutanud kliiniliste katsete kulukust ja
teostatavust, mis on omakorda põhjustanud kliiniliste katsete vähenemise ELis.
Lisaks on direktiivi 2001/20/EÜ regulatiivsed nõuded võimendanud muid põhjuseid
(näiteks palgakulusid ja vajadust teha värbamiseesmärkide saavutamise nimel
rahvusvahelisi uuringuid) ja sellest tulenevalt on kasvanud ka kulud.
Näib, et direktiivi 2001/20/EÜ sätted on
kliiniliste katsete tegemist Euroopas pärssinud. Seega peab komisjon midagi
ette võtma.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Käesoleva ettepaneku mõjuhinnangu
ettevalmistamise käigus korraldas komisjon kaks avalikku konsultatsiooni.
Esimene neist toimus ajavahemikul 9. oktoobrist 2009 kuni 8. jaanuarini 2010,
teine ajavahemikul 9. veebruarist 13. maini 2011.
Mõlema avaliku konsultatsiooni puhul olid
täidetud üldpõhimõtted ja miinimumnõuded komisjoni konsulteerimiseks huvitatud
isikutega. Komisjon avaldas mõlema konsultatsiooni raames saadud vastused ja
nendest tehtud kokkuvõtte.
Lisaks on komisjonil alates 2009. aastast olnud
mitmeid kohtumisi sidusrühmadega, et kuulda nende arvamusi selle kohta, kuidas
kliiniliste uuringute direktiiv toimib, ja arutleda võimalike poliitikavalikute
mõju üle. 31. märtsil 2011 peeti ulatuslik sidusrühmade seminar eesmärgiga
selgitada avalikeks konsultatsioonideks esitatud kontseptsioonidokumendis
väljatoodud punkte.
Komisjon viis läbi mõjuhinnangu kooskõlas
komisjoni mõjuhinnangu suunistega ning avaldas mõjuhinnangu aruande tulemused.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
              3.1.    reguleerimisala (kavandatava
määruse 1. ja 2. peatükk)
Kavandatava määruse reguleerimisala on direktiivi 2001/20/EÜ
reguleerimisalaga sisuliselt identne. Reguleerimisala piirdub ravimeid
käsitlevate kliiniliste teadusuuringutega, kuid on siiski väga lai, sest välja
on jäetud ainult need kliinilised uuringud, mis ei hõlma „sekkumist” (näiteks
arstide seas tehtavad küsitlused ilma täiendava sekkumiseta ehk teisisõnu
andmete hankimiseta). Ravisse mittesekkuvate uuringute ehk müügiloa
saamisjärgsete mittesekkuvate ohutusuuringute suhtes, mida algatavad,
korraldavad või rahastavad müügiloa omanikud, kas vabatahtlikult või
müügilubadega tegelevate pädevate asutuste kehtestatud kohustuste tõttu, ning
mille käigus kogutakse patsientidelt või tervishoiutöötajatelt ohutusalast
teavet, on eeskirjad sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001.
aasta direktiivis 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate
ühenduse eeskirjade kohta)[4].
              3.2 loamenetlus ja loataotlustoimik
(esitamine, hindamine, otsus; kavandatava määruse 2., 3., 14. ja 15. peatükk)
Ettepanekus esitatakse kliiniliste katsete uus
loamenetlus, mis põhineb järgmistel alustel.
·
Ühtlustatud loataotlustoimik, mis osaliselt
kodifitseerib komisjoni olemasolevaid suuniseid EudraLexi 10. köites.
·
Ühtne portaal kliinilise katse tegemise taotluse
esitamiseks, mis on ühendatud ELi andmebaasiga. Portaali haldab Euroopa
Komisjon ning sponsorid võivad seda tasuta kasutada.
·
Paindlik ja kiire hindamismenetlus ilma uue keskse
bürokraatia loomiseta. Hindamist kontrollivad peamiselt liikmesriigid.
Hindamises osalevad kõik need liikmesriigid, milles mõni sponsor kavatseb
kliinilist katset teha.
·
Selge mehhanism „aruandva liikmesriigi”
määramiseks.
·
Täpne ajakava vaikimisi heakskiitmise
kontseptsiooni kohaselt, et tagada vastavus tingimustele.
·
Koordineeriv ja nõuandev kogu loamenetluse käigus
tekkivate võimalike probleemide lahendamiseks. Seda kogu juhatab ja haldab
komisjon.
·
Selge piir aspektide vahel, mille puhul
liikmesriigid hindamisel koostööd teevad ja oluliste eetilist või riiklikku/kohalikku
laadi aspektide vahel, mille puhul teeb hindamise iga liikmesriik eraldi.
·
Teatavatel kindlaksmääratud juhtudel võivad
liikmesriigid taotluse hindamise tulemusest loobuda („kvalifitseeritud
loobumine”).
·
Iga liikmesriik määratleb ise organisatsioonilise
korralduse ja sisepädevused kliiniliste katsete lubamise hindamiseks eeldusel,
et toimitakse hindajate sõltumatuse rahvusvaheliste suuniste kohaselt.
·
Kiire menetlus kliinilise katse laiendamiseks
muudesse liikmesriikidesse.
·
Kui kliinilist katset pärast loa andmist
muudetakse, on muudatuse jaoks vaja luba ainult juhul, kui see mõjutab
oluliselt katses osalejate ohutust või õigusi või uuringu käigus saadud andmete
usaldusväärsust ja stabiilsust.
Kliinilise katse jaoks loa andmise eeskirjade puhul
on väga oluline selgelt eristada kaht tüüpi aspekte: esiteks need, mille osas
liikmesriigid kliinilise katse loataotluse hindamisel koostööd teevad
(kavandatava määruse artikkel 6) ja teiseks aspektid, mille osas toimub
individuaalne hindamine (kavandatava määruse artikkel 7). Viimane eristus
hõlmab ka aspekte, mis on olemuselt riiklikud (näiteks vastutus), eetilised
(näiteks teadev nõusolek) või kohalikud (näiteks kliinilise katse koha
sobivus).
Kuid selline eristamine ei mõjuta mingil määral
asutust, mis liikmesriigis hindamist läbi viib. Ettepanekuga ei sekkuta
sellesse, kuidas liikmesriigid loovad kliinilisele katsele loa andmisega (või
sellest keeldumisega) seotud asutuste sisemise struktuuri. Liikmesriikide
ülesandeks jäetakse ka organisatsiooniline korraldus, mis vastaks käesoleva
määruse loamenetlusele.
Järelikult ei sätestata kavandatavas määruses
(vastupidiselt direktiivile 2001/20/EÜ), missugune asutus või asutused liikmesriigis
kliinilise katse heaks kiidab (või seda ei tee). Kavandatava määrusega ei
reguleerita ega kooskõlastata eetikakomiteede üksikasjalikku toimimist, ei
kohustata ELi eetikakomiteesid tegema süstemaatilist operatiivkoostööd ega
piirata eetikakomiteede hindamise ulatust üksnes eetiliste küsimustega (teadust
ja eetikat ei saa teineteisest lahutada).
Pigem jäetakse ettepanekuga liikmesriikidele vabad
käed ülesannete jagamiseks eri asutuste vahel. Oluline on see, et liikmesriigid
tagaksid sõltumatu ja kvaliteetse hindamise õigusnormides sätestatud tähtaegade
jooksul. Lisaks on väga tähtis tagada selgus selles osas, milliseid küsimusi
käsitletakse liikmesriikidevahelise koostöö raames ning milliseid küsimusi
käsitleb nende riikliku, kohaliku või eetilise laadi tõttu iga liikmesriik
eraldi
Seesuguse lähenemisviisi poole püüdlemisel jääb
kavandatavas määruses siiski kõlama seisukoht, et iga kliinilise katse
loataotluse kohta annab ühise hinnangu mõistlik hulk inimesi, kes on
sõltumatud, kellel on vajalik kvalifikatsioon ja kogemus kõigis vastavates
valdkondades; arvesse tuleb võtta ka väljaõppeta isikute seisukohti. Seega on
ettepanek kooskõlas rahvusvaheliste suunistega ning tagab kliinilise katse
loataotluse põhjaliku, sõltumatu ja kvaliteetse hindamise kõikjal ELis,
sekkumata sealjuures liikmesriikide pädevusse sisemiste otsustamisprotsesside
väljatöötamisel kliinilise katse loataotluse suhtes.
3.3.        teadusliku nõu andmine
Kliiniliste katsete määrusest sõltumata võivad
reguleerivad asutused olla kaasatud katse ettevalmistusetappi seoses ravimi
väljatöötamisega[5],
pediaatriliste uuringute programmiga[6],
teadusliku nõustamisega[7]
ning loa saamisele järgnevate ohutus-/tõhususuuringutega[8] (edaspidi „teadusliku nõu
andmine”).
Kavandatava määrusega ei „miksita” teadusliku nõu
andmise aspekti kliinilisele katsele loa andmise aspektiga järgmisel kahel
põhjusel.
·
Reguleeriva asutuse kaasamine teadusliku nõu
andmisse tähendab põhimõtteliselt hoopis midagi muud kui kliinilisele katsele
loa andmine: kui esimene määrab kindlaks, millised kliinilised andmed on soovitavad
selleks, et hiljem võimalikku müügiluba anda või seda kinnitada, siis teise
puhul määratakse kindlaks, kas kliiniline katse on vastuvõetav
patsiendiõiguste ja -ohutuse ning andmete usaldusväärsuse ja stabiilsuse
seisukohast. On ju täiesti mõistetav (ning seda on varem ka ette tulnud), et kõnealused
lähenemisviisid on teineteisele vastukäivad: kuigi müügiloa saamiseks tulevikus
võib osutuda vajalikuks teatavate kliiniliste andmete saamine inimestega
tehtavate katsete põhjal, ei pruugi need kliinilised katsed olla katses
osalejate kaitse seisukohalt vastuvõetavad.
·
ELi õigusaktides on kliinilisi katseid seni
käsitletud üldiselt, st pööramata tähelepanu sellele, kas katsete tulemusi
kavatsetakse edaspidi kasutada müügiloa taotlemisel või muul eesmärgil (nt
ravistrateegiate tõhustamine, erinevate medikamentoossete raviviiside
võrdlemine jne.). Sellise erinevuse üle arutletakse tavaliselt vastanduse
„kaubanduslikud” vs „akadeemilised” kliinilised katsed põhjal. Viimased
moodustavad ligikaudu 40 % kliinilistest katsetest, mille jaoks ELis luba
taotletakse. Seetõttu ei töötaks teadusliku nõu andmise ja kliinilistele
katsetele loa andmise „miksimise” põhimõte rohkem kui ühe kolmandiku puhul
kõigist kliinilistest katsetest. Kuid just nende „akadeemiliste” kliiniliste
katsete tegemist soovitakse käesoleva ettepanekuga hoogustada.
              3.4.    katses osalejate kaitse ja
teadev nõusolek (kavandatava määruse 5. peatükk)
Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 3 lõike 2
punkti a kohaselt ei tohi ükski sekkumine meditsiini ja bioloogia valdkonnas
toimuda asjaomase isiku vaba ja teadva nõusolekuta, mis on antud seaduses
ettenähtud korra kohaselt. ELi õigus peab seda põhimõtet järgima. Katses
osalejate kaitsmise eeskirjade ning vaba ja teadva nõusoleku üle peeti
põhjalikult aru seadusandliku menetluse käigus, mis päädis direktiivi 2001/20/EÜ
vastuvõtmisega. Kavandatava määrusega ei muudeta nende eeskirjade sisu, välja
arvatud hädaolukorras tehtavate kliiniliste katsete osas (vt järgmist lõiku).
Koostamisjärgus tehakse siiski selguse huvides mõned sätted ümber ja võimalusel
ka lühendatakse. Näiteks on loamenetlusega seotud sätted tõstetud kavandatava
määruse 2. ja 3. peatüki alla ning kahju hüvitamisega seotud sätted kavandatava
määruse 12. peatüki alla.
Hädaolukorras tehtavate kliiniliste katsete osas
ei ole direktiivis 2001/20/EÜ seni käsitletud konkreetseid olukordi, mille
pakilisuse tõttu on võimatu saada katses osaleja või tema seadusliku esindaja
vaba ja teadvat nõusolekut („kliinilised katsed hädaolukorras”). Seepärast on
lisatud olemasolevate rahvusvaheliste juhenddokumentidega kooskõlas olevad
konkreetsed sätted hädaolukorras tehtavate kliiniliste katsete kohta.
Lisaks kohaldatakse seoses isikuandmete kaitsega
direktiivi 95/46/EÜ[9]
ja määruse (EÜ) nr 45/2001[10]
sätteid.
Katses osalevate andmesubjektide isikuandmeid ELi
andmebaasi ei koguta.
Uurijate isikuandmeid, mida ELi andmebaasi koguda
tohib, tuleb kindlasti säilitada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
(üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba
liikumise kohta) ehk isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 17 lõike 3 punkti b
kohaselt. Kui kliinilise katse käigus tuvastatakse väärtegude toimepanemisi, on
oluline näiteks see, et oleks võimalik jälgida kõiki kliinilisi katseid, milles
on osalenud samad uurijad – ka siis, kui katsete lõppemisest on möödas juba
palju aastaid.
              3.5.    ohutusalane aruandlus
(kavandatava määruse 7. peatükk)
Ohutusalase aruandluse eeskirjad järgivad
kehtivate rahvusvaheliste juhenddokumentide põhimõtteid. Direktiiviga 2001/20/EÜ
võrreldes on eeskirju lihtsustatud ja ajakohastatud järgmistel viisidel.
·
Võimalus välistada uurijapoolne kohustus sponsorit
kõrvalnähtudest teavitada, kui uuringuplaanis on nii ette nähtud.
·
Sponsori otsene aruandlus Euroopa andmebaasi
EudraVigilance kahtlustatavate raskete ootamatute kõrvaltoimete kohta.
·
Sponsori iga-aastase ohutusaruande lihtsustatud
esitamine. Lisaks ei nõuta iga-aastase ohutusaruande esitamist lubatud
uuritavate ravimite kohta, mida kasutatakse lubatud otstarbel. Nende ravimite
suhtes kehtivad ravimiohutuse järelevalve eeskirjad.
Ohutusalase aruandluse eeskirjad, mis osaliselt
kodifitseerivad komisjoni olemasolevaid suuniseid[11], on esitatud kavandatava
määruse lisas. Nii on lihtsam olemasolevaid eeskirju delegeeritud õigusaktide
abil ajakohastada, pidades silmas tehnika arengut või õigusnormide ülemaailmset
ühtlustamist.
Mis puutub Euroopa andmebaasi EudraVigilance, siis
on see juba loodud ravimiohutuse järelevalvega seotud toimingute eesmärgil
vastavalt direktiivile 2001/83/EÜ ja määrusele (EÜ) nr 726/2004 ning seda peab
ja juhib Euroopa Ravimiamet. Direktiivis 2001/20/EÜ oli kõnealusele
andmebaasile juba osutatud, samuti Euroopa Ravimiameti rollile selle
haldamisel. Kavandatav määrus ei too selles osas kaasa muudatusi.
              3.6.    katse tegemine (kavandatava
määruse 8. peatükk)
Direktiivis 2001/20/EÜ on suhteliselt vähe katsete
tegemist käsitlevaid eeskirju. Osaliselt sisalduvad need komisjoni 8. aprilli 2005.
aasta direktiivis 2005/28/EÜ, millega kehtestatakse inimtervishoius
kasutatavate uuritavate ravimite hea kliinilise tava põhimõtted ja suunised
ning nõuded nimetatud ravimite tootmis- ja impordilubadele[12], samuti komisjoni
juhenddokumentides. Kavandatavasse määrusesse koondatakse need eeskirjad kokku.
              3.7.    uuritavad ja täiendavad
ravimid, tootmine, märgistamine (kavandatava määruse peatükid 9 ja 10)
Uurimis- ja arendusalasteks katsetusteks
ettenähtud ravimid on direktiivi 2001/83/EÜ reguleerimisalast välja jäetud,
sealhulgas ka eeskirjad tootmise, impordi ja märgistamise kohta. Eeskirjad on
esitatud direktiivis 2001/20/EÜ, direktiivis 2005/28/EÜ ja komisjoni suunistes.
Kavandatavasse määrusesse koondatakse need
eeskirjad kokku. Ka uued eeskirjad on üles ehitatud „uuritava ravimi” mõistele.
Siiski kajastub uutes kavandatavates eeskirjades selgemini asjaolu, et
uuritavad ravimid võivad olla lubatud, st need on juba turule viidud vastavalt
direktiivile 2001/83/EÜ.
Lisaks näitab direktiivi 2001/20/EÜ rakendamisel
saadud kogemus, et kliinilises katses kasutatavate muude kui uuritavate
ravimite osas on vaja selgust. Nende „täiendavate ravimite” (millele komisjoni
rakendussuunistes on seni viidatud kui „uuringus kasutatavatele
mitteuuritavatele ravimitele”) suhtes kehtivad proportsionaalsed tootmis- ja
märgistamiseeskirjad.
              3.8. sponsorid, kaassponsorlus, ELi
kontaktisik (kavandatava määruse 11. peatükk)
Igal kliinilisel katsel peab olema „sponsor”, st
füüsiline või juriidiline isik, kes vastutab kliinilise katse algatamise ja
juhtimise eest.
Seda vastutust ei tohi segamini ajada patsiendile
kahjustuste tekitamisega seotud vastutusküsimustega. Patsiendile tekkiva
kahjuga seotud vastutuse eeskirjad sõltuvad kohaldatavatest siseriiklikest
vastutusealastest õigusaktidest ning ei ole seotud sponsori vastutusega.
Seoses „vastutusega” eelistatakse selgelt, et ühel
kliinilisel katsel on ainult üks sponsor. Ühe sponsori puhul on kõige lihtsam
tagada, et kogu teave kliinilise katse kohta esitatakse kliinilist katset
kontrollivatele asutustele ja võetakse kõik vajalikud meetmed.
Kuid üha sagedamini tulevad algatused kliiniliste
katsete tegemiseks teadlaste või teadusasutuste hajusatest võrgustikest ühes
või mitmes liikmesriigis. Sellistel võrgustikel on mõningatel juhtudel
praktilistel või õiguslikel põhjustel raskusi endi hulgast ühele sponsori rolli
määramisega. Samuti võib neil tekkida praktilisi või õiguslikke raskusi ühiselt
ühe juriidilise isiku määramisega „ühe sponsori” ülesannetesse.
Selle küsimuse lahendamiseks tuuakse kavandatavas
määruses sisse kaassponsorluse mõiste, tagades samas, et kliinilise katse
tõhusa järelevalve suhtes ei tehta mööndusi. Kõigepealt tuleb märkida, et kõik
kaassponsorid vastutavad kliinilise katse eest tervikuna. Samas antakse
kavandatava määrusega kaassponsoritele võimalus vastutust kliinilise katse eest
omavahel jagada. Kuid isegi kui kaassponsorid vastutust jagavad, vastutavad nad
endiselt ühiselt selle eest, et määratakse üks sponsor, kes võib võtta
liikmesriigi nõutud meetmeid ning anda teavet kogu kliinilise katse kohta.
Sponsori kohustused ei sõltu kohast, kus sponsor
määratakse – kas ELis või kolmandas riigis. Siiski tuleb juhul, kui sponsor
määratakse kolmandas riigis, määrata kliinilise katse tõhusa järelevalve
tagamiseks kindlaks ka ELi kontaktisik. Teabevahetust kõnealuse kontaktisikuga
käsitatakse kui teabevahetust sponsoriga.
              3.9.    kahju hüvitamine (kavandatava
määruse 12. peatükk)
Direktiivis 2001/20/EÜ toodi sisse mõiste
„kohustuslik kindlustus/hüvitamine”. Kohustuslik kindlustus/hüvitamine on kaasa
toonud kliiniliste katsetega seotud kulude märkimisväärse kasvu ja
halduskoormuse suurenemise, kuid puuduvad tõendid selle kohta, et
kahjujuhtumite arv või nende hüvitamise summad on direktiivi jõustumisega
seoses suurenenud.
Kavandatavas määruses tunnistatakse, et
kliiniliste katsetega ei kaasne tingimata alati täiendavat riski katses
osalejatele, võrreldes normaalsete kliiniliste tavadega. Järelikult ei pea
täiendava riski puudumisel või juhul, kui risk ei ole mainimisväärne, sätestama
spetsiaalset kliinilise katsega seotud kahju hüvitamist (olgu tegemist siis
kindlustuse või hüvitisega). Nimetatud juhtudel pakub piisavat
kindlustuskaitset arsti, asutuse või tootevastutuskindlustus.
Juhtudel, mil kliinilise katsega täiendav risk
siiski kaasneb, kohustatakse sponsorit kavandatava määrusega tagama
kahju hüvitamine kas kindlustuse või hüvitamismehhanismi kaudu. Viimasega
seoses pannakse kavandatava määrusega liikmesriikidele kohustus luua riiklik
hüvitamismehhanism, mis toimib mittetulunduslikul alusel. Selle abil on eriti
mitteärilisel eesmärgil tegutsevatel sponsoritel võimalik omandada kate
võimalikuks hüvitamiseks. Mitteärilisel eesmärgil tegutsevatel sponsoritel on
alates direktiiviga 2001/20/EÜ sätestatud kohustusliku kindlustuse/hüvitamise
kehtestamisest olnud suuri raskusi hüvitise summa hankimisel.
              3.10.  inspektsioonid (kavandatava
määruse 13. peatükk)
Inspekteerimist käsitlevad sätted lähtuvad
peamiselt direktiivist 2001/20/EÜ. Inspekteerimissuutlikkuse osas sätestatakse
kavandatava määrusega õiguslik alus kontrollimisele, mida komisjoni töötajad
vastavalt inimtervishoius ja kliinilistes katsetes kasutatavaid ravimeid
käsitlevale ELi õigustikule liikmesriikides ja kolmandates riikides läbi
viivad.
              3.11.  kehtetukstunnistamised ja
jõustumine (kavandatava määruse 19. peatükk)
Kavandatavas määruses käsitletakse direktiiviga 2001/20/EÜ
reguleeritud aspekte. Kõnealune direktiiv tunnistatakse seega kehtetuks.
Et võimaldada sujuv üleminek (ülevõetud)
direktiivi 2001/20/EÜ eeskirjadelt käesolevale määrusele, kohaldatakse mõlemaid
eeskirjakogumeid paralleelselt kolme aasta jooksul käesoleva määruse kohaldamise
kuupäevast alates. See hõlbustab üleminekut eelkõige loamenetluse aspektide
osas.
              3.12   lubatud ravimitega tehtavaid
kliinilisi katseid ja vähesekkuvaid kliinilisi katseid reguleerivate eeskirjade
lihtsustamine
Kliiniliste katsete määruses käsitletakse kaht
erinevat riski: riski katses osaleja ohutusele ja riski andmete
usaldusväärsusele. Esimene neist võib märkimisväärselt varieeruda sõltuvalt
mitmest tegurist, eelkõige:
·
uuritava ravimiga seotud teadmistest ja eelnevatest
kogemustest (eelkõige seoses küsimusega, kas uuritava ravimi jaoks on ELis luba
antud või mitte) ning
·
sekkumise liigist (mis võib olla nii tavaline
vereproov kui ka keerukas biopsia).
Direktiivi 2001/20/EÜ kritiseeritakse palju
seetõttu, et seesuguseid riskide erinevusi ei ole vajalikul määral arvesse
võetud. Direktiivis sätestatud kohustused ja piirangud rakenduvad hoopis katses
osaleja ohutusele tekkivat riski suuresti arvestamata.
Seda aspekti on põhjalikumalt käsitletud mõju
hindamise aruandes. Aruandest lähtuvalt on riski osakaalu aspekte kõikjal
kavandatavas määruses hoolikalt arvesse võetud.
              3.13. määruse õiguslik vorm
Kavandatava õigusakti vorm on määrus ning sellega
asendatakse direktiiv 2001/20/EÜ.
Määruse vorm tagab kliiniliste katsete ja nende
oluliste muudatuste loataotluste esitamise jaoks ühtse menetluse.
Kogemused on tõepoolest näidanud, et kui
liikmesriigid lähtuvad koostööd tehes „samasugustest, kuid erinevatest”
siseriiklikku õigusesse ülevõetavatest aktidest, tekivad probleemid. Ainult
määruse õigusliku vormiga tagatakse, et liikmesriigid rajavad kliinilise katse
loataotluse hindamise identsele tekstile, mitte erinevatele siseriiklikele
ülevõtmismeetmetele.
See kehtib nii loamenetlusprotsessi kohta
tervikuna kui ka muude käesolevas määruses vaadeldavate küsimuste kohta, nagu
ohutusalane aruandlus kliiniliste katsete tegemise ajal ning kliinilises katses
kasutatavate ravimite märgistamisnõuded.
Lisaks näitab kogemus, et liikmesriigid
kuritarvitasid ülevõtmisprotsessi eesmärgiga kehtestada täiendavad
menetlusnõuded.
Ühtlasi avaldab määruse õiguslik vorm olulist
lihtsustavat mõju. Ülevõtmismeetmete asendamine riiklikul tasandil võimaldab
asjaomastel isikutel kliinilisi katseid (sealhulgas ka rahvusvahelisi katseid)
kavandada ja teha ühe õigusraamistiku alusel, mitte lähtuvalt ülevõtvate
liikmesriikide seaduste 27 riiklikust raamistikust koosnevast kogumist.
Määruse õiguslikule vormile vaatamata leidub aga
siiski veel valdkondi, mille ELi tasandi õigusraamistikku täiendavad
siseriiklikud õigusaktid. Näiteks võib tuua katses osaleja „seadusliku
esindaja” määratlemise eeskirjad, samuti eeskirjad kahju tekkimise korral
vastutuse kandmise kohta.
              3.14.  pädevused, kahetine õiguslik
alus ja subsidiaarsus
Kavandatav määrus põhineb sarnaselt direktiivile 2001/20/EÜ
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 114. Lisaks põhineb kavandatav määrus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 168 lõike 4 punktil c.
Kavandatav määrus põhineb Euroopa Liidu toimimise
lepingu artiklil 114, sest selle eesmärk on ühtlustada kliinilisi katseid reguleerivat
õigusraamistikku. Lisaks soovitakse kavandatava määrusega aidata kaasa
turuleviidud farmaatsiatooteid käsitlevate eeskirjade ühtlustamisele,
sealhulgas turuleviimise lubamise osas. Viimaks tahetakse kavandatava määruse
abil ühtlustada eeskirju, millega reguleeritakse ravimite kasutamist
kliiniliste katsete käigus, ning võimaldada seeläbi nende vaba liikumist liidu
piires.
Kliinilisi katseid reguleerivate eeskirjade ühtlustamise puhul tuleb nentida, et peaaegu kõik suuremad kliinilised
katsed toimuvad mitmes liikmesriigis. Lisaks võib kliinilise katse käigus
saadud tulemusi kasutada järgmiste kliiniliste katsete lähtealusena. Seda
silmas pidades tuleb kindlasti tagada, et patsiendiõiguste ja -ohutuse ning
andmete stabiilsuse ja usaldusväärsuse eeskirjad oleksid ühtsed ning seega
tunnustatud kogu Euroopa Liidus.
Ravimeid üldiselt
käsitlevate eeskirjade ühtlustamise puhul peab märkima, et kliinilisi katseid
reguleerivad ühtlustatud eeskirjad annavad võimaluse viidata kliiniliste
katsete tulemustele taotluse esitamisel ravimi viimiseks liidu turule ning ka
hilisemate muudatuste ja müügiloa laiendamise eesmärgil.
Kliinilise katse käigus kasutatavaid ravimeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise puhul tuleb meenutada, et uurimis-
ja arendusalasteks katsetusteks ettenähtud ravimid on inimtervishoius
kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjadest välja jäetud. Need
ravimid võivad aga olla toodetud muudes liikmesriikides kui nendes, kus
kliiniline katse tehakse. Seega ei kohaldata kõnealuste ravimite suhtes liidu
teiseseid õigusakte, mis tagaksid nende vaba liikumise, kuid säilitaksid samal
ajal inimeste tervise kõrgetasemelise kaitse.
Lisaks põhineb kavandatav määrus Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 168 lõike 4 punktil c, sest eesmärgiks on kehtestada
ravimitele kõrged kvaliteedi- ja ohutusnõuded. Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 168 lõike 4 ja lõike 4 punkti 2 alapunkti k kohaselt on kõnealune liidu
pädevus jagatud pädevus, mida teostatakse kavandatava määruse vastuvõtmise
kaudu, nagu osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 114.
Kavandatava määrusega tahetakse ravimitele
kehtestada kõrged kvaliteedi- ja ohutusnõuded kahel viisil.
·
Määruse abil tagatakse, et kliiniliste katsete
käigus saadud andmed on stabiilsed ja usaldusväärsed, mis omakorda tagab, et
patsiendi jaoks eeldatavalt ohutumad raviviisid ja ravimid põhinevad
stabiilsetel ja usaldusväärsetel kliinilistel andmetel. Ainult siis, kui
andmed, millest lähtuvalt otsused langetati, on stabiilsed ja usaldusväärsed,
saavad reguleerivad asutused, teadlased, tööstus ja avalikkus langetada
ravimite kvaliteedi ja ohutuse tagamiseks õigeid otsuseid. Seda tagavad sätted
puudutavad eelkõige loamenetlust ja kliinilise katse tegemist reguleerivaid
eeskirju, sealhulgas liikmesriikidepoolse järelevalve eeskirju.
·
Määrusega tahetakse kehtestada ranged nõuded nende
ravimite kvaliteedi ja ohutuse tagamiseks, mida katses osalejatele kliinilise
katse käigus manustatakse (samas teadvustades asjaolu, et selline kindlus on
võimalik ainult kliinilist katset iseloomustavate puuduvate teadmiste raames).
See tagatakse muu hulgas loamenetluse kaudu, mis on kavandatavas määruses
sätestatud, aga ka eeskirjade kaudu selliste ravimite tootmise kohta, mida
kasutatakse kliinilistes katsetes, ohutusaruandluses ja inspekteerimisel.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 168 lõike 4
punkti c ei saa kasutada ainsa õigusliku alusena, vaid seda tuleb täiendada
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 õigusliku alusega järgmistel
põhjustel.
·
Nagu eespool nimetatud, on kavandatava määruse
eesmärgiks nii siseturu rajamine ja toimimine kui ka ravimitele kõrgete
kvaliteedi- ja ohutusnõuete kehtestamine.
·
Kavandatava määruse eesmärk on kehtestada kõrged
kvaliteedi- ja ohutusnõuded, samal ajal aga ka nõuded inimtervishoius kasutatavate
ravimite tõhususele. Nagu ka seoses ohutuse aspektiga, tagatakse, et
katses osalejad saavad osa tõhusast ravimist/ravist. Samuti soovitakse
kindlustada, et kliinilise katse käigus saadud andmed on stabiilsed ja
usaldusväärsed mitte vaid kvaliteedi ja ohutuse osas, vaid ka ravimi tõhususe
osas. Tõhususe aspekti ei ole aga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 168
lõike 4 punktis c selgesõnaliselt käsitletud. Kõnealust rahvatervise aspekti on
käsitletud hoopis Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 lõikes 3 (tervise
kõrgetasemeline kaitse).
Selliseid olukordi ei suudetud rahuldavalt
lahendada seni, kuni jõustus direktiiv 2001/20/EÜ. Õigusaktid, määrused ja
haldusnormid erinesid liikmesriigiti. Erinevused sundisid müügilubade omanikke
oma ravimite turuleviimise loataotlusi kohandama. Samuti takistasid need
erinevused kõnealuste toodete turustamist. See mõjutas otseselt siseturu
väljakujundamist ja selle toimimist.
Kliinilisi katseid käsitlevate ELi õigusaktide
abil püütakse nimetatud probleemi lahendada. Liidu tasandil on sätestatud
menetluseeskirjad, mida tuleb täita näiteks kliiniliste katsete lubamise ja
teostamise, ohutusalase aruandluse, katses kasutatavate ravimite tootmise ja
märgistamisega seoses.
Kliiniliste katsete reguleerimisel teostab liit
jagatud pädevust vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 4 lõikele 2.

Eeskirjadesse tehtavad muudatused liikmesriikide
poolt oleksid vastuolus lepingu nõuetega, sest ainult liit võib neid muuta.
Seda arvestades seab leping kliiniliste katsete
reguleerimisega seoses piirangud loa andmise ja kliiniliste katsete
reguleerimise eetiliste aspektide ühtlustamise suhtes. Eetilised aspektid on
eelkõige seotud vajadusega saada katses osalejalt või tema seaduslikult
esindajalt „teadev nõusolek”. Jättes kõrvale tõsiasja, et kliiniline katse võib
patsiendi tervise ohtu seada, muudab ainuüksi see, et ravi moodustab osa
eksperimendist, katses osaleja teadva nõusoleku saamise eetilisest
vaatepunktist vajalikuks. Seega ei kuulu teadva nõusolekuga seotud aspektide
hindamine liikmesriikidevahelise koostöö valda, vaid neid hindab iga
liikmesriik ise.
On ka mõningaid olemuslikult riiklikku laadi
aspekte, näiteks:
·
eeskirjad, millega määratakse kindlaks, kes on
teadva nõusoleku andmiseks võimetu katses osaleja „seaduslik esindaja” (näiteks
juhul kui katses osaleja on laps); eeskirjad on ELi piires väga erinevad
olenevalt riiklikest traditsioonidest ja praktikast;
·
katses osalejale tekitatud kahju hüvitamise ulatust
ning eeldusi reguleerivad eeskirjad: need eeskirjad tulenevad liikmesriikide
tsiviilõiguse sellest osast, mis reguleerib meedikute vastutust. See kehtib
lisaks hooletuse määrale (nt mittesüüline või objektiivne vastutus) ka
tõendamiskoormise eeskirjade ja kahjustuste eeldatava ulatuse arvutamise
suhtes.
Järelikult on selge, et ehkki kliiniliste katsete
reguleerimine ja eriti direktiivi 2001/20/EÜ läbivaatamine on vastavuses
subsidiaarsuse põhimõttega, tulenevad aluslepingutest teatavad piirangud,
millega tuleb arvestada.
4.           MÕJU EELARVELE
Käesoleva ettepaneku mõju eelarvele on järgmine:
·
andmebaasidega seotud kulud (ühekordsed kulud ja
andmebaaside haldamiskulud);
·
määruse toimimisega tegelevad komisjoni töötajad;
·
kulud, mis on seotud liikmesriikide koosolekutega
käesolevas määruses sätestatud loamenetluse sujuva toimimise tagamiseks;
·
liidu kontrollimise ja inspektsioonide
korraldamisega seotud kulud ja sellega tegelevate komisjoni töötajatega seotud
kulud.
Kulude üksikasjad on esitatud finantsselgituses.
Kulusid käsitlev põhjalik arutelu sisaldub mõju hindamise aruandes.
Kulud kaetakse programmi „Tervis ja majanduskasv 2014–2020”
rahastamispaketiga.
2012/0192 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
milles käsitletakse inimtervishoius
kasutatavate ravimite kliinilisi katseid ja millega tunnistatakse kehtetuks
direktiiv 2001/20/EÜ
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 114 ja artikli 168 lõike 4 punkti c,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[13],
pärast seadusandliku akti eelnõu edastamist
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[14],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[15],
olles konsulteerinud Euroopa
andmekaitseinspektoriga[16],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[17],
ning arvestades järgmist:
(1)       Kliinilises katses osalejate
ohutus ja õigused peaksid olema kaitstud ning kogutud andmed peaksid olema
stabiilsed ja usaldusväärsed.
(2)       Et nende põhimõtete järgimist
oleks võimalik sõltumatult kontrollida, peaks kliinilise katse tegemise jaoks
olema eelnev luba.
(3)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
4. aprilli 2001. aasta direktiivis 2001/20/EÜ liikmesriikide õigus- ja
haldusnormide ühtlustamise kohta, mis käsitlevad hea kliinilise tava
rakendamist inimtervishoius kasutatavate ravimite kliinilistes uuringutes[18], on esitatud kliinilise
uuringu määratlus, mida tuleks selgitada. Kliinilise uuringu mõiste tuleks
täpsemalt määratleda sel viisil, et kasutusele võetakse laiem mõiste
„kliiniline uuring”, mille üks kategooria on kliiniline katse. Nimetatud
kategooria tuleks määratleda konkreetsete kriteeriumide alusel. Sellise
lähenemise puhul võetakse nõuetekohaselt arvesse rahvusvahelisi suuniseid ning
säilitatakse kooskõla ravimeid reguleerivate ELi õigusaktidega, milles on
lähtutud kahestumisest „kliiniline uuring” ja „ravisse mittesekkuv uuring”.
(4)       Direktiivi 2001/20/EÜ eesmärk
oli lihtsustada ja ühtlustada ELis tehtavaid kliinilisi katseid käsitlevaid
haldusnorme. Kogemused näitavad, et ühtlustatud lähenemine kliiniliste katsete
reguleerimisele on saavutatud ainult osaliselt. Seetõttu on eriti keerukas ühe
kliinilise katse tegemine mitmes liikmesriigis. Teaduse arengu põhjal võib aga
oletada, et tulevikus tehtavad kliinilised katsed on suunatud konkreetsematele
patsiendirühmadele, näiteks genoomiinfo abil määratletud alarühmad. Piisava
hulga patsientide kaasamiseks sellistesse katsetesse võib osutuda vajalikuks
mitme või kõikide liikmesriikide osalus. Kliiniliste katsete uued loamenetlused
peaksid stimuleerima nii paljude liikmesriikide osalemist kui võimalik. Niisiis
tuleks taotluste esitamise korra lihtsustamiseks vältida paljuski samasuguse
teabe mitmekordset esitamist ning asendada see ühe taotlustoimiku esitamisega
ühtse taotluste portaali kaudu, mida saaksid kasutada kõik asjaomased
liikmesriigid.
(5)       Direktiivi 2001/20/EÜ kogemus
on näidanud ka seda, et ELis tehtavaid kliinilisi katseid käsitlevate
haldusnormide lihtsustamise ja ühtlustamise eesmärki ei ole õiguslikult
võimalik saavutada direktiivi, vaid ainult määruse abil. Ainult määrusega
tagatakse, et liikmesriigid rajavad kliinilise katse loataotluse hindamise
identsetele kriteeriumidele, mitte erinevatele siseriiklikele
ülevõtmismeetmetele. See kehtib nii kogu loamenetlusprotsessi kohta kui ka
käesolevas määruses käsitletavate kõikide muude küsimuste kohta, nagu
ohutusalane aruandlus kliiniliste katsete käigus ning kliinilises katses
kasutatavate ravimite märgistamisnõuded.
(6)       Asjaomased liikmesriigid
peaksid kliinilise katse loataotluse hindamisel koostööd tegema. Koostöö ei
peaks aga hõlmama riiklikku laadi aspekte ja kliinilise katse eetilisi aspekte
nagu teadev nõusolek.
(7)       Menetlus peaks olema paindlik
ja tõhus, et vältida halduslikke viivitusi kliinilise katse alustamisel.
(8)       Tähtajad kliiniliste katsete
taotlustoimikute hindamiseks peaksid olema piisavalt pikad toimiku hindamiseks,
tagades samas kiire juurdepääsu uutele innovaatilistele raviviisidele ning
säilitades liidu atraktiivsuse kliiniliste katsete tegijate jaoks. Sellest lähtuvalt
esitati direktiivis 2001/20/EÜ vaikimisi loa andmise kontseptsioon. See
kontseptsioon tuleks alles jätta tähtaegadest kinnipidamise tagamiseks.
Rahvatervisealases kriisiolukorras peaks liikmesriikidel olema võimalus
kliinilise katse loataotlust kiiresti hinnata ja see rahuldada. Niisiis ei
tuleks kehtestada minimaalseid heakskiitmise tähtaegu.
(9)       Risk kliinilises katses
osaleja ohutusele tuleneb peamiselt kahest allikast: uuritav ravim ja
sekkumine. Paljude kliiniliste katsete puhul on täiendav risk katses osalejate
ohutusele võrreldes normaalsete kliiniliste tavadega aga minimaalne. Eelkõige
kehtib see juhul, kui uuritaval ravimil on müügiluba (st kvaliteeti, ohutust ja
tõhusust on müügiloa menetluse raames juba hinnatud) ning kui sekkumisega
osalejale kaasnev täiendav risk on normaalse kliinilise tavaga võrreldes väike.
Niisugused „vähesekkuvad kliinilised katsed” on tavapärase ravi ja diagnooside
hindamise seisukohalt sageli ülimalt olulised, sest optimeerivad ravimite
kasutamist ning aitavad seega kaasa rahvatervise taseme tõstmisele. Selliste
kliiniliste katsete suhtes peaksid kehtima leebemad eeskirjad, näiteks lühem
heakskiitmise tähtaeg.
(10)     Kliiniliste katsete
loataotluste hindamise keskmes peaksid olema eeldatavad terapeutilised ja
rahvatervisele ilmnevad kasud („asjakohasus”) ning katses osalejate riskid ja
ebamugavused. Asjakohasusest lähtuvalt tuleks arvestada väga paljude
aspektidega, sealhulgas sellega, kas ravimite hindamise ja turuleviimise
lubamise eest vastutavad reguleerivad asutused on soovitanud konkreetset
kliinilist katset teha või selle tegemist nõudnud.
(11)     Loamenetluses peaks olema
sätestatud võimalus hindamise peatamiseks, et sponsor saaks esitada
taotlustoimiku hindamise ajal tekkinud küsimusi või kommentaare. Peatamise
maksimumkestusest peaks ilmnema asjaolu, kas tegemist on vähesekkuva kliinilise
katsega või mitte. Lisaks tuleks tagada, et peatamise lõpetamise järel on alati
piisavalt aega esitatud täiendava teabe hindamiseks.
(12)     Mõned kliinilise katse
taotluse aspektid on seotud oluliste riiklikku laadi küsimustega või kliinilise
katse eetiliste aspektidega. Neid küsimusi tuleks hinnata muul viisil kui
asjaomaste liikmesriikide koostöö kaudu.
(13)     Kliinilise katse lubamise
puhul tuleks käsitleda kõik aspekte, mis on seotud katses osaleja kaitse ning
andmete stabiilsuse ja usaldusväärsusega. Kliinilise katse tegemise luba peaks
seetõttu sisalduma ühes haldusotsuses, mille on vastu võtnud asjaomane
liikmesriik.
(14)     Hindamisega tegeleva asutuse
või asutuste kindlaksmääramine peaks olema asjaomase liikmesriigi ülesanne.
Otsus on iga liikmesriigi siseriikliku korralduse küsimus. Pädeva asutuse või
asutuste määramisel peaksid liikmesriigid tagama ka väljaõppeta isikute ja
patsientide kaasamise. Lisaks peaksid nad kindlustama vajaliku ekspertiisi
kättesaadavuse. Igal juhul peaks hindamise ühiselt ja kooskõlas rahvusvaheliste
suunistega läbi viima mõistlik hulk inimesi, kes on sõltumatud, kellel on
ühiselt vajalik kvalifikatsioon ja kogemus. Taotlust hindavad isikud ei tohiks
olla seotud sponsoriga, asutusega, kus kliiniline katse toimub ega katsega
seotud uurijatega ning peaksid olema vabad mis tahes muudest mõjutustest.
(15)     Tegelikkuses ei ole
sponsoritel kliinilise katse loataotluse esitamisel alati täit kindlust selle
suhtes, millistes liikmesriikides kliiniline katse teha otsustatakse.
Sponsoritel peaks olema võimalus esitada taotlus ainult nende dokumentide
põhjal, mida need liikmesriigid on ühiselt hinnanud, kus võimalik kliiniline
katse toimub.
(16)     Sponsoril peaks olema õigus
kliinilise katse loataotlus tagasi võtta. Hindamismenetluse usaldusväärse
toimimise tagamiseks tuleks kliinilise katse loataotluse tagasivõtmist
võimaldada ainult kliinilise katse kui terviku suhtes. Sponsoril peaks olema
võimalus pärast taotluse tagasivõtmist esitada uus kliinilise katse loataotlus.
(17)     Tegelikkuses võib sponsoreid
värbamiseesmärkide saavutamise nimel või muul põhjusel huvitada kliinilise
katse laiendamine ka muudesse liikmesriikidesse kliinilisele katsele esialgse
loa andmise järel. Laiendamise võimaldamiseks tuleks luua loa andmise mehhanism
ning vältida taotluse uut hindamist kõigi nende asjaomaste liikmesriikide
poolt, kes olid kliinilise katse esialgse loamenetluse osalised.
(18)     Pärast loa saamist tehakse
kliinilistesse katsetesse tavaliselt veel palju muudatusi. Muuta võidakse
läbiviimist, kavandamist, metoodikat, uuritavat või täiendavat ravimit, uurijat
või kliinilise katse asukohta. Kui muudatused mõjutavad oluliselt määral katses
osaleja ohutust või õigusi või kliinilise katse käigus saadud andmete
stabiilsust ja usaldusväärsust, tuleks ka nende suhtes rakendada esialgse
loamenetlusega sarnast loamenetlust.
(19)     Kliinilise katse
loataotlustoimiku sisu peaks olema ühtlustatud, sest see tagab, et kõikidele
liikmesriikidele on kättesaadav sama teave, ning lihtsustab kliiniliste katsete
jaoks loa taotlemise protsessi.
(20)     Kliiniliste katsete valdkonna
läbipaistvuse suurendamise eesmärgil peaksid kliiniliste katsete andmed, mis
taotluse toetuseks esitatakse, põhinema üksnes avalikus andmebaasis
registreeritud kliinilistel katsetel.
(21)     Taotlustoimiku keelenõuete
kehtestamine peaks jääma liikmesriikide ülesandeks. Et tagada kliinilise katse
loataotluse hindamise sujuv toimimine, peaksid liikmesriigid kaaluma
meditsiinivaldkonnas üldiselt arusaadava keele aktsepteerimist sellise
dokumentatsiooni keelena, mis ei ole määratud katses osalejale tutvumiseks.
(22)     Euroopa Liidu põhiõiguste
hartas on tunnustatud inimväärikuse ja isikupuutumatuse õigust. Eelkõige
nõutakse hartas, et ükski sekkumine meditsiini ja bioloogia valdkonnas ei tohi
toimuda asjaomase isiku vaba ja teadva nõusolekuta. Direktiiv 2001/20/EÜ
sisaldas palju katses osalejate kaitset reguleerivaid eeskirju. Need eeskirjad
tuleks säilitada. Piiratud teovõimega isikute ja alaealiste seadusliku esindaja
määramist käsitlevad eeskirjad erinevad liikmesriigiti. Seega peaks piiratud
teovõimega isikute ja alaealiste seadusliku esindaja kindlaksmääramine jääma
liikmesriikide ülesandeks.
(23)     Käesoleva määrusega tuleks
kehtestada selged reeglid hädaolukorras antava teadva nõusoleku kohta. Selliste
olukordade all peetakse silmas näiteks juhtumeid, mil patsiendi seisund on äkki
muutunud eluohtlikuks mitme trauma, rabanduse või südameinfarkti tõttu ning
vaja on viivitamatut meditsiinilist sekkumist. Kõnealuste juhtumite korral võib
osutuda vajalikuks sekkumine juba loa saanud käimasolevasse kliinilisse
katsesse. Teatavates olukordades ei ole aga patsiendi teadvusetuse ja
viivitamatult kättesaadava seadusliku esindaja puudumise tõttu võimalik sekkumiseelset
teadvat nõusolekut saada. Sellepärast tuleks määrusega kehtestada selged
reeglid, millega sätestatakse, et selliseid patsiente tohib kliinilisse
katsesse kaasata ainult väga rangetel tingimustel. Lisaks peaks kõnealune
kliiniline katse olema otseses seoses terviseprobleemiga, mis põhjustab
patsiendi võimetuse teadvat nõusolekut anda. Arvestada tuleb patsiendi mis
tahes varem esitatud vastuväiteid ning katses osaleja või seadusliku esindaja
teadvat nõusolekut tuleb taotleda esimesel võimalusel.
(24)     Vastavalt rahvusvahelistele
suunistele peaks katses osaleja vaba ja teadev nõusolek olema esitatud
kirjalikus vormis, välja arvatud erakorraliste olukordade puhul. See peaks
põhinema selgel, asjakohasel ja katses osalejale arusaadaval teabel.
(25)     Et patsiendid saaksid hinnata
kliinilises katses osalemise võimalusi ning et asjaomasel liikmesriigil oleks
võimalik kliinilist katset igakülgselt kontrollida, tuleks teatada kliinilise
katse alustamisest, katses osalejate värbamise lõpetamisest ning kliinilise
katse lõpetamisest. Rahvusvaheliste standardite kohaselt tuleks kliinilise
katse tulemused teatada pädevatele asutustele ühe aasta jooksul kliinilise
katse lõpetamisest alates.
(26)     Et sponsor saaks kogu
potentsiaalselt asjaomast ohutusalast teavet hinnata, peaks uurija teda kõigist
tõsistest kõrvalnähtudest teavitama.
(27)     Sponsor peaks hindama uurijalt
saadud teavet ja edastama ametile ohutusalase teabe tõsiste kõrvalnähtude
kohta, mida peetakse kahtlustatavateks ootamatuteks rasketeks kõrvaltoimeteks.
(28)     Amet peaks sama teabe edastama
liikmesriikidele, et nad saaksid seda hinnata.
(29)     Inimtervishoius kasutatavate
ravimite registreerimise tehniliste nõuete ühtlustamise rahvusvahelisel
konverentsil osalejad töötasid ühiselt välja heade kliiniliste tavade
üksikasjalikud juhised, mis praegu moodustavad kliiniliste katsete kavandamise,
läbiviimise, teostuse, andmete talletamise ja katsete kohta aruannete esitamise
rahvusvaheliselt tunnustatud standardi kooskõlas Maailma Arstide Liidu Helsingi
deklaratsioonist lähtuvate põhimõtetega. Kliiniliste katsete kavandamise,
läbiviimise, andmete talletamise ja katsete kohta aruannete esitamise käigus
võib asjakohaste kvaliteedinõuete suhtes tekkida spetsiifilisi küsimusi. Sel
juhul tuleks lähtuda inimtervishoius kasutatavate ravimite registreerimise
tehniliste nõuete ühtlustamise rahvusvahelise konverentsi juhistest heade
kliiniliste tavade kohta eeldusel, et komisjon ei ole välja andnud muid
spetsiifilisi suuniseid ning need juhised ei piira käesoleva määruse kohaldamist.
(30)     Sponsor peaks kliinilise katse
tegemist nõuetekohaselt kontrollima, et tagada tulemuste kindlus ja
usaldusväärsus. Kontrollimine võib kaasa aidata ka katses osaleja ohutuse
tagamisele, võttes arvesse kliinilise katse laadi ja katses osalejate
põhiõiguste austamist. Kontrolli ulatuse kindlaksmääramisel tuleks võtta
arvesse kliinilise katse laadi.
(31)     Kliinilise katsega seotud
isikutel, eriti uurijatel ja teistel tervishoiutöötajatel, peaks olema
kliinilise katse ajal ülesannete täitmiseks piisav kvalifikatsioon ja
kliinilise katse tegemise kohad peavad olema kliinilise katse jaoks sobivad.
(32)     Kliinilise katse asjaoludest
sõltuvalt peaks olema võimalik jälgida uuritavaid ja teatavaid täiendavaid
ravimeid eesmärgiga tagada katses osalejate ohutus ning andmete stabiilsus ja
usaldusväärsus. Samadel põhjustel tuleks need tooted vajadusel hävitada ning
sõltuvalt kliinilise katse asjaoludest säilitada neid spetsiaalsetes
tingimustes.
(33)     Kliinilise katse käigus võib
sponsor tuvastada kliinilise katse tegemise eeskirjade tõsiseid rikkumisi.
Neist tuleks asjaomastele liikmesriikidele teatada, et liikmesriigid saaksid
vajadusel meetmeid võtta.
(34)     Lisaks kahtlustatavate
ootamatute raskete kõrvaltoimete ilmnemisele võib toimuda ka muid sündmusi, mis
on riski ja kasulikkuse vahekorra seisukohast olulised ning millest tuleks
asjaomastele liikmesriikidele õigeaegselt teatada.
(35)     Kui ootamatute sündmuste tõttu
tuleb kliinilist katset kiiresti muuta, peaks sponsoril ja uurijal olema
võimalik võtta kiireloomulisi ohutusmeetmeid eelnevat luba taotlemata.
(36)     Et tagada kliinilise katse
tegemise vastavus uuringuplaanile ning et uurijatel oleks vajalik teave
uuritavate ravimite kohta, mida nad manustavad, peaks sponsor andma uurijatele
uurijateatmikud.
(37)     Kliinilise katse käigus saadud
teavet tuleks salvestada, käidelda ja säilitada eesmärgiga tagada katses
osalejate õigused ja ohutus, kliinilise katse käigus saadud andmete stabiilsus
ja usaldusväärsus, täpne aruandlus ja tõlgendamine, tõhus sponsoripoolne järelevalve
ja liikmesriikide või komisjoni tõhus inspekteerimine.
(38)     Et oleks võimalik näidata
vastavust uuringuplaanile ja käesolevale määrusele, peaks kliinilise katse
peatoimik, mis sisaldab asjaomast dokumentatsiooni tõhusa järelevalve
võimaldamiseks (tõhus sponsoripoolne järelevalve ja liikmesriikide või
komisjoni tõhus inspekteerimine), olema sponsori ja uurija valduses. Kliinilise
katse peatoimik tuleks nõuetekohaselt arhiveerida, et võimaldada järelevalvet
ka pärast kliinilise katse lõpetamist.
(39)     Uurimis- ja arendusalasteks
katsetusteks ettenähtud ravimid on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001.
aasta direktiivi 2001/83/EÜ (inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate
ühenduse eeskirjade kohta)[19]
reguleerimisalast välja jäetud. Selliste ravimite hulka kuuluvad ka
kliinilistes katsetes kasutatavad ravimid. Nende suhtes peaksid kehtima
konkreetsed eeskirjad, mille puhul on arvesse võetud niisuguste ravimite
eripärasid. Eeskirjade kehtestamisel tuleks eristada uuritavaid ravimeid (katsetatav
ravim ja selle võrdlusravimid, sealhulgas platseebod) ning täiendavaid ravimeid
(ravimid, mida kasutatakse kliinilises katses, kuid mitte uuritavate
ravimitena), näiteks taustravis kasutatavad ravimid, provokatsiooniained,
päästeravimid või ravimid, mida kliinilises katses kasutatakse lõpptulemuste
hindamiseks. Täiendavate ravimite hulka ei tohiks arvata kaasuvaid ravimeid, st
ravimeid, mis ei ole kliinilise katsega seotud ning mis ei ole kliinilise katse
kavandamisel asjakohased.
(40)     Katses osaleja ohutuse ning
kliinilise katse käigus saadud andmete stabiilsuse ja usaldusväärsuse
tagamiseks ning selleks, et võimaldada uuritavate ja täiendavate ravimite
jagamist kliiniliste katsete kohtades kogu liidus, tuleks kehtestada nii
uuritavate kui ka täiendavate ravimite tootmist ja importi käsitlevad
eeskirjad. Nagu direktiivis 2001/20/EÜ, peaksid need eeskirjad kajastama
direktiiviga 2001/83/EÜ hõlmatud toodete heade tootmistavade eeskirju.
Üksikutel erijuhtudel peaks olema lubatud ka nimetatud eeskirjadest kõrvalekaldumine,
et kliinilise katse tegemist hõlbustada. Seetõttu peaksid kohaldatavad
eeskirjad võimaldama mõningat paindlikkust eeldusel, et katses osalejate ohutus
ning katse käigus saadud andmete stabiilsus ja usaldusväärsus on tagatud.
(41)     Katses osaleja ohutuse ning
kliinilise katse käigus saadud andmete kindluse ja usaldusväärsuse tagamiseks
ning selleks, et võimaldada uuritavate ja täiendavate ravimite jagamist
kliiniliste katsete tegemise kohtades kogu liidus, peaksid nii uuritavad kui ka
täiendavad ravimid olema nõuetekohaselt märgistatud. Märgistamiseeskirjad
peaksid olema kohandatud vastavalt katses osalejate ning kliinilise katse
käigus saadud andmete stabiilsuse ja usaldusväärsuse suhtes tekkida võivatele
ohtudele. Kui uuritav või täiendav ravim on vastavalt direktiivile 2001/83/EÜ
loa saanud ravimina juba turule viidud, ei ole täiendav märgistus avatud
katsete puhul reeglina nõutav. Lisaks leidub teatavaid konkreetseid ravimeid
nagu radiofarmatseutilised preparaadid, mida kasutatakse diagnostilise uuritava
ravimina – nende jaoks üldised märgistamiseeskirjad ei sobi, arvestades
kliinilistes katsetes kasutatavate radiofarmatseutiliste preparaatide suhtes
kehtivat ranget kontrolli.
(42)     Vastutusalade selge
määratlemise tagamiseks toodi direktiivis 2001/20/EÜ kooskõlas rahvusvaheliste
suunistega sisse kliinilise katse „sponsori” mõiste. See mõiste tuleks alles
jätta.
(43)     Tegelikkuses võivad kliinilist
katset ühiselt läbi viia teadlaste või teadusasutuste hajusad mitteametlikud
võrgustikud. Need võrgustikud peaksid olema kliinilise katse kaassponsorid. Et
mitte nõrgendada kliinilise katsega seotud vastutuse mõistet, peaksid juhul,
kui kliinilisel katsel on mitu sponsorit, kehtima nende kõigi suhtes käesolevas
määruses sponsorile pandud kohustused. Siiski peaks kaassponsoritel olema
võimalus sponsorikohustusi lepingulise kokkuleppe alusel jagada.
(44)     Kliinilise katse sponsor võib
asuda kolmandas riigis. Järelevalve ja kontrolli hõlbustamiseks peaks kolmandas
riigis asuv sponsor määrama liidus asuva kontaktisiku, et võimaldada
liikmesriigi pädeval asutusel sponsoriga suhelda. Kontaktisik võib olla
füüsiline või juriidiline isik.
(45)     Kui kliinilise katse käigus on
katses osaleja kannatanud kahju, mis kuulub uurija või sponsori tsiviil- või
kriminaalvastutuse alla, peaksid vastutuse tingimused olema reguleeritud
siseriiklike õigusaktidega.
(46)     Kliiniliste katsete puhul
ravimitega, millel puudub luba või juhul kui sekkumisega kaasneb märkimisväärne
risk osalejale, peaks olema tagatud nende kahjude hüvitamine, mille hüvitamist
on kehtivate õigusaktide kohaselt taotletud.
(47)     Praegu saab selliseid kahjusid
hüvitada kindlustuse kaudu. Kindlustus võib katta kahjud, mille hüvitamise
peavad määratud vastutuse korral katses osalejale tasuma sponsor ja uurija.
Kindlustus võib katses osaleja tasuda ka otse, sponsorile või uurijale eelnevat
vastutust kehtestamata. Kogemus näitab, et kindlustusturg on väike ja
kindlustuskaitse kulud ebaproportsionaalselt kõrged. Pealegi on vastutuse
normid liikmesriigiti väga erinevad ja seetõttu on kindlustuse saamine
vastavalt siseriiklikele õigusaktidele rahvusvaheliste katsete sponsorite jaoks
keeruline ja koormav. Sellepärast peaks iga liikmesriik looma riikliku
hüvitamismehhanismi, mis hüvitab osalejatele kahjud vastavalt konkreetse
liikmesriigi seadustele.
(48)     Asjaomane liikmesriik peaks
olema volitatud kliinilist katset ennetähtaegselt lõpetama, peatama või muutma.
(49)     Käesoleva määruse täitmise
tagamiseks peaks liikmesriikidel olema võimalik korraldada inspekteerimisi ning
neil peaks olema piisav kontrollisuutlikkus.
(50)     Komisjon peaks saama
kontrollida, kas liikmesriigid teostavad käesoleva määruse täitmise üle
nõuetekohast järelevalvet. Lisaks peaks komisjonil olema võimalus kontrollida,
kas kolmandate riikide õigusraamistike puhul on tagatud vastavus käesoleva
määruse ja direktiivi 2001/83/EÜ konkreetsele sätetele kolmandates riikides
tehtud kliiniliste katsete kohta.
(51)     Teabe liikumise ühtlustamiseks
ja lihtsustamiseks sponsorite ja liikmesriikide ning liikmesriikide endi vahel
peaks komisjon looma portaali kaudu juurdepääsetava andmebaasi ning seda
haldama.
(52)     Andmebaas peaks sisaldama kogu
kliinilise katsega seotud asjakohast teavet. Katses osalevate andmesubjektide
isikuandmeid ei tohiks andmebaasi salvestada. Andmebaasis sisalduv teave peaks
olema avalik, välja arvatud juhul kui konkreetsetel põhjustel ei tohi mingit
osa teabest avalikustada Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklite 7 ja 8
kohaste eraelu puutumatuse ja isikuandmete kaitse õiguste kaitsmise tõttu.
(53)     Ühe liikmesriigi piires võib
kliiniliste katsete loa andmise protsessi olla kaasatud mitu asutust. Et
liikmesriikidevaheline koostöö oleks tõhus ja tulemuslik, peaks iga liikmesriik
määrama ühe kontaktpunkti.
(54)     Käesolevas määruses sätestatud
loamenetlust kontrollivad peamiselt liikmesriigid. Sellele vaatamata peaks
komisjon toetama menetluse sujuvat toimimist käesoleva määruse kohaselt.
(55)     Käesolevas määruses esitatud
tegevuste läbiviimiseks peaks liikmesriikidel olema õigus küsida tasu. Liikmesriigid
ei peaks aga nõudma mitmekordsete maksete tasumist ühes liikmesriigis
kliinilise katse loataotlust hindavatele eri asutustele.
(56)     Et tagada käesoleva määruse
rakendamiseks ühesugused tingimused, tuleks komisjonile anda volitused võtta
vastu rakendusakte seoses inspekteerimistega. Kõnealuseid volitusi tuleks
kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta
määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja
üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme,
mida kohaldatakse komisjoni rakendusvolituste teostamise suhtes[20].
(57)     Selle tagamiseks, et
kliinilise katse loataotluses või olulises muudatuses esitatud teave ja
dokumendid võimaldavad taotluse hindamist, pidades silmas tehnika arengut või
ülemaailmseid õigusnormide nõudeid, ning ühtlasi katses osalejate
kõrgetasemelise kaitse ning kliinilise katse käigus saadud andmete
usaldusväärsuse ja stabiilsuse tagamiseks hästitoimiva ohutusalase aruandluse
ning katses kasutatavate ravimite tootmist ja märgistamist käsitlevate
üksikasjalike nõuete abil, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290,
millega on võimalik muuta kliinilise katse loataotluses või olulises muudatuses
esitatavate dokumentide ja teabe loetelu, kliinilise katse ohutuse alase
aruandluse tehnilisi nüansse, töötada välja heade tootmistavade üksikasjalikud
nõuded ning muuta kliinilises katses kasutatavate ravimite märgistusel esitatud
teabe loetelu. On väga tähtis, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus
asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas eksperditasandil. Komisjon peaks
delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste
dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile
ja nõukogule.
(58)     Direktiivi 2001/83/EÜ artikli 4
lõikega 5 sätestatakse, et kõnealune direktiiv ja kõik selles osutatud määrused
ei tohiks põhimõtteliselt mõjutada liikmesriigi õigusakte, millega keelatakse
või piiratakse mis tahes konkreetset tüüpi inimrakkude või loomsete rakkude
kasutamist. Ka käesolev määrus ei tohiks mõjutada liikmesriigi õigusakte,
millega keelatakse või piiratakse mis tahes konkreetset tüüpi inimrakkude või
loomsete rakkude kasutamist. Nagu on sätestatud ka direktiivis 2001/83/EÜ,
peaksid liikmesriigid edastama kõnealused siseriiklikud õigusnormid
komisjonile.
(59)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24.
oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete
töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[21] kohaldatakse isikuandmete
töötlemise suhtes liikmesriikides liikmesriikide pädevate asutuste, eelkõige
liikmesriikide määratud sõltumatute ametiasutuste järelevalve all. Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001
üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides
ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[22] kohaldatakse seoses
isikuandmete töötlemisega, millega tegelevad komisjon ja amet käesoleva määruse
raames Euroopa andmekaitseinspektori järelevalve all.
(60)     Ilma et see piiraks ravi
kulude ja hüvitamise riiklikke süsteeme, ei peaks katses osalejad ise
uuritavate ravimite eest maksma.
(61)     Käesolevas määruses sätestatud
loamenetlust tuleks hakata rakendama nii ruttu kui võimalik, et sponsorid
saaksid lihtsustatud loamenetlusest kasu. Kuid selleks, et võimaldada
loamenetluse jaoks vajalike ulatuslike IT-rakenduste loomist liidu tasandil, on
kohane sätestada, et käesolevat määrust hakatakse kohaldama alles piisavalt
pika ajavahemiku möödudes.
(62)     Direktiiv 2001/20/EÜ tuleks
kehtetuks tunnistada, et tagada ainult ühe eeskirjakogumi kehtimine kliiniliste
katsete tegemise kohta liidus. Ülemineku hõlbustamiseks käesolevas määruses
sätestatud eeskirjadele tuleks sponsoritel lubada üleminekuajal kliinilist
katset alustada ja läbi viia vastavalt direktiivile 2001/20/EÜ.
(63)     Käesolev määrus on kooskõlas
peamiste rahvusvaheliste juhenddokumentidega kliiniliste katsete kohta nagu
Maailma Arstide Liidu Helsingi deklaratsiooni hiliseim (2008. aasta) versioon
ja head kliinilised tavad, mis põhinevad Helsingi deklaratsioonil.
(64)     Käesolev määrus põhineb
kahetisel õiguslikul alusel: Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 114 ja
artikli 168 lõike 4 punktil c. Määruse eesmärk on saavutada siseturg
kliiniliste katsete ja inimtervishoius kasutatavate ravimite osas kõrgest
tervisekaitse tasemest lähtuvalt. Samal ajal kehtestatakse käesoleva määrusega
ravimitele kõrged kvaliteedi- ja ohutusnõuded kõnealuste toodetega seotud
ühiste ohutusprobleemide lahendamiseks. Mõlemaid eesmärke püütakse saavutada
samaaegselt. Mõlemad eesmärgid on lahutamatult seotud ning võrdselt olulised.
Seoses Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 114 ühtlustatakse käesoleva
määruse abil kliiniliste katsete tegemise eeskirju ELis, tagades seega siseturu
toimimise kliiniliste katsete tegemise osas mitmes liikmesriigis, kliinilise
katse käigus saadud ja muu kliinilise katse loataotluses esitatud andmete või
ravimi liidu turule viimise aktsepteerimise kogu Euroopa Liidus, samuti
kliinilises katses kasutatud ravimite vaba liikumise. Seoses Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 168 lõike 4 punktiga c kehtestatakse käesoleva
määrusega ravimite kõrged kvaliteedi- ja ohutusnõuded, tagades, et kliiniliste
katsete käigus saadud andmed on kindlad ja usaldusväärsed, mis omakorda tagab,
et ravimeetodid ja ravimid, millega patsientide ravimist eeldatavalt
tõhustatakse, põhinevad stabiilsetel ja usaldusväärsetel andmetel. Lisaks
kehtestatakse käesoleva määrusega kliinilises katses kasutatavate ravimite
kõrged kvaliteedi- ja ohutusnõuded, tagades seega katses osalejate ohutuse.
(65)     Käesolev määrus austab
põhiõigusi ja järgib iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud
põhimõtteid, eelkõige õigust inimväärikusele, isikupuutumatusele, lapse õigusi,
era- ja perekonnaelu austamist, õigust isikuandmete kaitsele ning kunsti ja
teadustegevuse vabadust. Liikmesriigid peaksid käesolevat määrust kohaldama
kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.
(66)     Kuna käesoleva määruse
eesmärki (tagada terves ELis kliiniliste katsete andmete kindlus ja
usaldusväärsus, kindlustades samas katses osalejate ohutuse ja õigused) ei
suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning selle ulatuse ja toime tõttu on
seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa
Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud
artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev
määrus kaugemale sellest, mis on vajalik kõnealuse eesmärgi saavutamiseks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I peatükk
Üldsätted
Artikkel 1
Kohaldamisala
Käesolevat määrust kohaldatakse liidus
tehtavate kliiniliste katsete suhtes.
Seda ei kohaldata ravisse mittesekkuvate
uuringute suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid: „ravim”, „radiofarmatseutiline preparaat”, „kõrvaltoime”, „raske
kõrvaltoime”, „esmapakend” ja „välispakend”, mis on esitatud direktiivi 2001/83/EÜ
artikli 1 lõikes 2, lõikes 6, lõikes 11, lõikes 12, lõikes 23 ja lõikes 24.
Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:
(1)
Kliiniline uuring” – inimestega seotud mis tahes
uurimine, mille eesmärk on
a)       avastada või tõestada ühe või mitme
ravimi kliiniline, farmakoloogiline ja/või muu farmakodünaamiline toime;
b)      kindlaks teha ühe või mitme ravimi mis
tahes kõrvaltoime; või
c)       uurida ühe või mitme ravimi imendumist,
jaotumist, metabolismi ja eritumist
eesmärgiga määrata kindlaks selle (nende) ohutus
ja/või tõhusus.
(2)
Kliiniline katse” – kliiniline uuring, mille puhul
on täidetud üks järgmistest tingimustest:
a)       uuritavate ravimite jaoks ei ole luba
antud;
b)      kliinilise uuringu uuringuplaani kohaselt
ei kasutata uuritavaid ravimeid vastavalt asjaomase liikmesriigi müügiloa
tingimustele;
c)       katses osalejale konkreetse
ravistrateegia määramine otsustatakse eelnevalt ning see ei jää asjaomase
liikmesriigi normaalse kliinilise tava piiresse;
d)      uuritavate ravimite väljakirjutamise
otsus langetatakse koos otsusega katses osaleja kliinilisse uuringusse
kaasamise kohta;
e)       lisaks normaalsete kliiniliste tavade
järgimisele tehakse katses osalejatega diagnostilisi või jälgimisega seotud
lisaprotseduure.
(3)
„Vähesekkuv kliiniline katse” – kliiniline katse,
mille puhul on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)       uuritavate ravimite jaoks on luba antud;
b)      kliinilise katse uuringuplaani kohaselt
kasutatakse uuritavaid ravimeid vastavalt müügiloa tingimustele või nende
kasutamine tähendab tavapärast ravi mis tahes asjaomases liikmesriigis;
c)       diagnostilised või jälgimisega seotud
lisaprotseduurid kujutavad endast vaid minimaalset täiendavat riski või
kahtlust katses osalejate ohutuse suhtes võrreldes asjaomase liikmesriigi
normaalsete kliiniliste tavadega.
(4)
„Ravisse mittesekkuv uuring” – muu kliiniline
uuring kui kliiniline katse;
(5)
„Uuritav ravim” – kliinilise katse käigus
katsetatav ravim või võrdlusravimina kasutatav ravim, sealhulgas platseebo;
(6)
„Normaalsed kliinilised tavad” – haiguse või
tervisehäire diagnoosimisel, ennetamisel või ravimisel järgitav tüüpiline
ravirežiim;
(7)
„Uudne uuritav ravim” – uuritav ravim, mis on
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1394/2007[23] artikli 2 lõike 1 tähenduses
uudne ravim;
(8)
„Täiendav ravim” – kliinilises katses kasutatav muu
ravim kui uuritav ravim;
(9)
„Lubatud uuritav ravim” – määruse (EÜ) nr 726/2004
alusel või asjaomases liikmesriigis direktiivi 2001/83/EÜ alusel loa saanud
ravim (olenemata ravimi markeerimise suhtes tehtud muudatustest), mida
kasutatakse uuritava ravimina;
(10)
„Lubatud täiendav ravim” – määruse (EÜ) nr 726/2004
alusel või asjaomases liikmesriigis direktiivi 2001/83/EÜ alusel loa saanud
ravim (olenemata ravimi markeerimise suhtes tehtud muudatustest), mida
kasutatakse täiendava ravimina;
(11)
„Asjaomane liikmesriik” – liikmesriik, milles on
esitatud käesoleva määruse II ja III peatükile vastav kliinilise katse või
oluliste muudatuste tegemiseks vajaliku loa taotlus;
(12)
„Oluline muudatus” – kliinilise katse mis tahes
aspekti mis tahes muudatus, mis viiakse läbi pärast artiklites 8, 14, 19, 20 ja
23 osutatud otsuse teatavakstegemist ning mis mõjutab tõenäoliselt oluliselt
katses osalejate ohutust või õigusi või katse käigus saadud andmete
usaldusväärsust ja stabiilsust;
(13)
„Sponsor” – üksikisik, ettevõte, asutus või
organisatsioon, kes vastutab kliinilise katse algatamise ja juhtimise eest;
(14)
„Uurija” – isik, kes vastutab kliinilise katse
läbiviimise eest kliinilise katse kohas;
(15)
„Katses osaleja” – isik, kes osaleb kliinilises
katses uuritava ravimi saajana või kontrollisikuna;
(16)
„Alaealine” – isik, kes asjaomase liikmesriigi
õigusaktide järgi ei ole veel õiguslikult pädev teadva nõusoleku andmiseks;
(17)
„Piiratud teovõimega isik” – isik, kes asjaomase
liikmesriigi seaduse järgi on õiguslikult ebapädev teadva nõusoleku andmiseks
muul kui alaealisusega seotud põhjusel;
(18)
„Seaduslik esindaja” – füüsiline või juriidiline
isik, asutus või organ, kes asjaomase liikmesriigi õiguse kohaselt annab teadva
nõusoleku katses osaleva piiratud teovõimega isiku või alaealise nimel;
(19)
„Teadev nõusolek” – protsess, mille käigus kinnitab
katses osaleja vabatahtlikult oma valmidust konkreetses katses osaleda pärast
seda, kui teda on katse kõigist osalusotsuse seisukohast asjakohastest
aspektidest teavitatud;
(20)
„Uuringuplaan” – dokument, milles kirjeldatakse
uuringu eesmärke, kavandamist, metoodikat, statistilisi kaalutlusi ja
korraldust;
(21)
„Tootmine” – täielik ja osaline tootmine, samuti
osadeks jagamise, pakkimise ja märgistamise mitmesugused protsessid (sealhulgas
pimemenetlus);
(22)
„Kliinilise katse alustamine” – võimaliku katses
osaleja värbamisega seotud esimene protseduur, kui uuringuplaanis ei ole ette
nähtud teisiti;
(23)
„Kliinilise katse lõpetamine” – viimase katses
osaleja viimane visiit, kui uuringuplaanis ei ole ette nähtud teisiti;
(24)
„Kliinilise katse ajutine peatamine” – kliinilise
katse katkestamine sponsori poolt kavatsusega seda hiljem taas jätkata;
(25)
„Kliinilise katse peatamine” – kliinilise katse
katkestamine liikmesriigi poolt;
(26)
„Head kliinilised tavad” – kliiniliste katsete
kavandamise, läbiviimise, teostuse, järelevalve, auditeerimise, andmete
talletamise, analüüsimise ja aruandmise üksikasjalike eetiliste ja teaduslike
kvaliteedinõuete kogum, millega tagatakse, et katses osalejate õigused, ohutus
ja heaolu on kaitstud ning kliinilise katse käigus saadud andmed on stabiilsed
ja usaldusväärsed;
(27)
„Inspekteerimine” – pädeva asutuse toiming, mis
seisneb dokumentide, vahendite, andmete, kvaliteedi tagamise korra ja muude
allikate ametlikus läbivaatamises, mis on pädeva asutuse arvates kliinilise
katsega seotud ja mis võivad asuda katse kohas, sponsori ja/või lepinguosalise
uurimisorganisatsiooni rajatistes või muudes asutustes, mida pädev asutus peab
kohaseks kontrollida;
(28)
„Kõrvalnäht” – mis tahes ebasoovitav meditsiiniline
näht katses osalejal, kellele on manustatud ravimit, ning mis ei pruugi olla
selle raviga põhjuslikus seoses;
(29)
„Tõsine kõrvalnäht” – mis tahes ebasoovitav
meditsiiniline näht, mis annusest sõltumata nõuab statsionaarset haiglaravi või
selle pikendamist, lõpeb püsiva või tõsise puude või töövõimetusega, põhjustab
kaasasündinud väärarengu või sünnidefekti, on eluohtlik või lõpeb surmaga;
(30)
„Ettearvamatu tõsine kõrvaltoime” – tõsine
kõrvaltoime, mis oma olemuse, raskusastme ja tagajärgede poolest ei ole ravimi
ohutusalase teabega kooskõlas.
Käesolevas määruses käsitatakse katses
osalejat, kes kuulub nii „alaealise” kui ka „piiratud teovõimega isiku”
määratluse alla, piiratud teovõimega isikuna.
Artikkel 3
Üldpõhimõte
Kliinilist katset võib teha ainult juhul kui:
–
katses osaleja õigused, ohutus ja heaolu on
kaitstud ning
–
katse käigus saadud andmed on stabiilsed ja
usaldusväärsed.
II peatükk
Kliinilise katse loamenetlus
Artikkel 4
Eelnev luba
Kliinilise katse tegemiseks on vaja
käesolevale peatükile vastavat luba.
Artikkel 5
Taotluse esitamine
1.           Loa saamiseks esitab sponsor
artiklis 77 osutatud portaali (edaspidi „ELi portaal”) kaudu asjaomastele
liikmesriikidele taotlustoimiku.
Sponsor esitab ühe asjaomase liikmesriigi
aruandvaks liikmesriigiks.
Kui esitatud aruandev liikmesriik selleks hakata ei
soovi, lepib ta kokku muu asjaomase liikmesriigiga, et viimane hakkab
aruandvaks liikmesriigiks. Juhul kui ükski asjaomane liikmesriik aruandvaks
liikmesriigiks hakata ei soovi, hakkab selleks esitatud aruandev liikmesriik.
2.           Kuue päeva jooksul alates
taotlustoimiku esitamisest teavitab esitatud aruandev liikmesriik sponsorit ELi
portaali kaudu järgnevatest asjaoludest:
(a)
kas aruandev liikmesriik on kõnealune esitatud
aruandev liikmesriik või mõni muu asjaomane liikmesriik;
(b)
kas kliiniline katse kuulub käesoleva määruse
reguleerimisalasse;
(c)
kas taotlus on täielik vastavalt I lisale;
(d)
kas tegemist on vähesekkuva kliinilise katsega, kui
sponsor nii väidab.
3.           Kui esitatud aruandev
liikmesriik ei ole sponsorit lõikes 2 osutatud ajavahemikul teavitanud,
peetakse taotletud kliinilist katset käesoleva määruse reguleerimisalasse
kuuluvaks, taotlus loetakse täielikuks, kliinilist katset käsitatakse
vähesekkuva kliinilise katsena, kui sponsor nii väidab, ning esitatud aruandev
liikmesriik hakkab aruandvaks liikmesriigiks.
4.           Kui esitatud aruandev
liikmesriik leiab, et taotlus ei ole täielik, taotletud kliiniline katse ei
kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse või tegemist ei ole vähesekkuva
kliinilise katsega, kuigi sponsor nii väidab, teavitab ta sellest sponsorit ELi
portaali kaudu ja annab sponsorile kuni kuus päeva aega kommentaaride
esitamiseks või taotluse täiendamiseks ELi portaali kaudu.
Kui sponsor esimeses lõigus osutatud ajavahemikul
ei ole kommentaare esitanud või taotlusele midagi lisanud, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Kui esitatud aruandev liikmesriik ei ole sponsorit
vastavalt lõike 2 punktidele a–d teavitanud kolme päeva jooksul alates
kommentaaride või lõpetatud taotluse kättesaamisest, loetakse taotlus
täielikuks, kliinilist katset peetakse käesoleva määruse reguleerimisalasse
kuuluvaks, kliinilist katset käsitatakse vähesekkuva kliinilise katsena, kui
sponsor nii väidab, ning esitatud aruandev liikmesriik hakkab aruandvaks
liikmesriigiks.
5.           Käesoleva peatüki tähenduses
on kuupäev, mil sponsorit vastavalt lõikele 2 teavitatakse, taotluse
kinnitamise kuupäev. Kui sponsorit ei teavitata, on kinnitamise kuupäev lõikes 2
ja lõikes 4 osutatud ajavahemike viimane päev.
Artikkel 6
Hindamisaruanne – I osaga hõlmatud aspektid
1.           Aruandev liikmesriik hindab
taotlust järgmiste aspektide suhtes.
(a)
Vastavus V peatükile, pidades silmas alltoodut.
i)        Eeldatav kasu ravi ja rahvatervise
seisukohalt järgnevat arvesse võttes:
–
uuritavate ravimite omadused ja teadmised nende
kohta;
–
kliinilise katse asjakohasus, arvestades teaduse
hetkeseisu ning asjaolu, kas ravimite turuleviimise lubamise eest vastutavad
reguleerivad asutused on soovitanud konkreetset kliinilist katset teha või
selle tegemist nõudnud;
–
kliinilise katse käigus saadud andmete stabiilsus
ja usaldusväärsus, arvestades statistilisi lähenemisviise, katse kavandamist ja
metoodikat (sealhulgas valimi maht ja juhuvalik, võrdlusravim ja näitajad);
ii)       Katses osalejate riskid ja ebamugavused
järgnevat arvesse võttes:
–
uuritavate ravimite ja täiendavate ravimite
omadused ja teadmised nende kohta;
–
sekkumise laad normaalsete kliiniliste tavadega
võrreldes;
–
ohutusmeetmed, sealhulgas riskivähendamismeetmeid
käsitlevad sätted, järelevalve, ohutusalane aruandlus ja ohutuskava;
–
katses osaleja terviserisk, mida põhjustab
terviseprobleem, mille lahendamiseks uuritavat ravimit uuritakse;
(b)
IX peatükis sätestatud uuritavate ravimite ja
täiendavate ravimite tootmist ja importi käsitlevate nõuete järgimine;
(c)
X peatükis sätestatud märgistamisnõuete järgimine;
(d)
Uurijateatmiku terviklikkus ja selles sisalduva
teabe piisavus.
2.           Aruandev liikmesriik koostab
hindamisaruande. Lõikes 1 osutatud aspektide hindamine moodustab
hindamisaruande I osa.
3.           Hindamisaruanne sisaldab üht
järgmistest järeldustest hindamisaruande I osas käsitletud aspektide kohta:
a)      kliinilise katse tegemine on käesolevas
määruses sätestatud nõudeid silmas pidades vastuvõetav;
b)      kliinilise katse tegemine on käesolevas
määruses sätestatud nõudeid silmas pidades vastuvõetav, kuid see peab vastama
eritingimustele, mis konkreetses järelduses on täpselt loetletud;
c)      kliinilise katse tegemine ei ole
käesolevas määruses sätestatud nõudeid silmas pidades vastuvõetav.
4.           Aruandev liikmesriik esitab
hindamisaruande I osa, sealhulgas järelduse, sponsorile ja muudele asjaomastele
liikmesriikidele järgmiste ajavahemike jooksul:
(a)
kümne päeva jooksul alates vähesekkuvate
kliiniliste katsete kinnitamise kuupäevast;
(b)
25 päeva jooksul alates muude kui vähesekkuvate
kliiniliste katsete kinnitamise kuupäevast;
(c)
30 päeva jooksul alates uudsete uuritavate
ravimitega tehtavate kliiniliste katsete kinnitamise kuupäevast.
Käesoleva peatüki tähenduses on hindamiskuupäev
kuupäev, mil hindamisaruanne sponsorile ja muudele asjaomastele
liikmesriikidele esitatakse.
5.           Kuni hindamiskuupäevani võib
asjaomane liikmesriik edastada aruandvale liikmesriigile taotlusega seotud mis
tahes kaalutlusi. Aruandev liikmesriik võtab neid kaalutlusi nõuetekohaselt
arvesse.
6.           Ainult aruandev liikmesriik võib
kinnitamise kuupäeva ja hindamise kuupäeva vahele jääval ajavahemikul nõuda
sponsorilt lisaselgitusi, võttes arvesse lõikes 5 osutatud kaalutlusi.
Kõnealuste lisaselgituste saamise eesmärgil võib
aruandev liikmesriik lõikes 4 osutatud ajavahemiku peatada kuni kümneks päevaks
vähesekkuvate kliiniliste katsete puhul ning kuni kahekümneks päevaks muude kui
vähesekkuvate kliiniliste katsete puhul.
Kui lisaselgituste saamisel on hindamisaruande I
osa esitamiseks jäänud vähem kui kolm päeva vähesekkuvate kliiniliste katsete
puhul ja vähem kui viis päeva muude kui vähesekkuvate kliiniliste katsete
puhul, pikendatakse ajavahemikke vastavalt kolme ja viie päevani.
Kui sponsor aruandva liikmesriigi sätestatud
ajavahemikul vastavalt teisele lõigule lisaselgitusi ei esita, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Nõue lisaselgituste saamiseks ja lisaselgitused
esitatakse ELi portaali kaudu.
7.           Sponsor võib omaalgatuslikult
taotluse sisu muuta ainult kinnitamise kuupäeva ja hindamise kuupäeva vahele
jääval ajavahemikul ning ainult nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel. Sellisel
juhul võib aruandev liikmesriik taotluse sisusse tehtava muudatuse ulatusest
sõltuvalt peatada lõikes 4 osutatud ajavahemiku kuni 60 päevaks.
Artikkel 7
Hindamisaruanne – II osaga hõlmatud aspektid
1.           Iga asjaomane liikmesriik hindab
taotlust oma territooriumil järgnevat silmas pidades:
(a)
V peatükis sätestatud teadvat nõusolekut
käsitlevate nõuete järgmine;
(b)
uurijate ja katses osalejate tasustamise või neile
hüvitise maksmise korra vastavus V peatükis sätestatud nõuetele;
(c)
katses osalejate värbamise korra vastavus V
peatükis sätestatud nõuetele;
(d)
vastavus direktiivile 95/46/EÜ;
(e)
vastavus artiklile 46;
(f)
vastavus artiklile 47;
(g)
vastavus artiklile 72;
(h)
katses osaleja bioloogiliste proovide kogumise,
säilitamise ja edaspidise kasutamise suhtes kohaldatavate eeskirjade täitmine.
Esimeses lõigus osutatud aspektide hindamine
moodustab hindamisaruande II osa.
2.           Iga asjaomane liikmesriik viib
hindamise lõpule kümne päeva jooksul alates kinnitamise kuupäevast. Mõjuvatel
põhjustel võib asjaomane liikmesriik nõuda sponsorilt lisaselgitusi 1 lõikes
osutatud aspektide kohta ainult nimetatud ajavahemikul.
3.           Sponsorilt lisaselgituste saamise
eesmärgil võib asjaomane liikmesriik lõikes 2 osutatud ajavahemiku peatada kuni
kümneks päevaks.
Kui lisaselgituste saamisel on lõikes 1 osutatud
hindamise lõpuleviimiseks jäänud vähem kui viis päeva, pikendatakse seda viie
päevani.
Kui sponsor liikmesriigi sätestatud ajavahemikul
vastavalt esimesele lõigule lisaselgitusi ei esita, loetakse taotlus tagasivõetuks.
Tagasivõtmine kehtib ainult asjaomase liikmesriigi suhtes.
Nõue ja lisaselgitused esitatakse ELi portaali
kaudu.
Artikkel 8
Otsus kliinilise katse kohta
1.           Iga asjaomane liikmesriik
teatab sponsorile ELi portaali kaudu, kas kliinilise katse tegemiseks on luba
antud, kas luba on antud teatud tingimustel või kas loa andmisest on keeldutud.

Teavitamine toimub üheainsa otsusega kümne päeva
jooksul alates hindamise kuupäevast või hindamise viimasest päevast vastavalt
artiklile 7 olenevalt sellest, kumb on hilisem.
2.           Kui aruandva liikmesriigi
järeldus seoses hindamisaruande I osaga kliinilise katse tegemise kohta on
heakskiitev või heakskiitev teatavatel tingimustel, on asjaomase liikmesriigi
järeldus sama mis aruandva liikmesriigi järeldus.
Olenemata esimesest lõigust võib asjaomane
liikmesriik aruandva liikmesriigi järelduse vaidlustada ainult järgmistel
alustel:
(a)
asjaomase liikmesriigi ja aruandva liikmesriigi
normaalsete kliiniliste tavade vahel esinevad märkimisväärsed erinevused, mis
võib viia selleni, et katses osaleja ravi on halvema kvaliteediga kui normaalse
kliinilise tava puhul;
(b)
artiklis 86 osutatud siseriiklike õigusaktide
rikkumine.
Kui asjaomane liikmesriik ei ole vastavalt teise
lõigu punktile a tehtud järeldusega nõus, edastab ta teabe mittenõustumise
kohta koos üksikasjaliku põhjendusega, milles on lähtutud teaduslikest ja
sotsiaal-majanduslikest argumentidest, ning põhjenduse kokkuvõtte ELi portaali
kaudu komisjonile, kõikidele liikmesriikidele ja sponsorile.
3.           Kui hindamisaruande I osaga
seoses on kliiniline katse heaks kiidetud või heaks kiidetud teatavatel
tingimustel, lisab asjaomane liikmesriik järelduse hindamisaruande II osa
kohta oma otsusesse.
4.           Kui asjaomane liikmesriik ei
ole sponsorit oma otsusest teavitanud lõikes 1 osutatud ajavahemikel,
käsitatakse järeldust hindamisaruande I osa kohta asjaomase liikmesriigi
otsusena kliinilise katse loa taotlemise kohta.
5.           Asjaomased liikmesriigid ei
nõua sponsorilt pärast hindamiskuupäeva möödumist lisaselgitusi.
6.           Käesoleva peatüki tähenduses
loetakse teatavakstegemise kuupäevaks kuupäeva, mil sponsorit teavitatakse
lõikes 1 osutatud otsusest. Kui sponsorit ei ole vastavalt lõikele 1
teavitatud, on teatavakstegemise kuupäev lõikes 1 sätestatud ajavahemiku
viimane päev.
Artikkel 9
Taotlust hindavad isikud
1.           Liikmesriigid tagavad, et
isikutel, kes taotlust hindavad ja selle kinnitavad, ei ole huvide konflikti,
et nad ei ole seotud sponsoriga, asutusega, kus kliiniline katse toimub ega
katsega seotud uurijatega ning on vabad mis tahes muudest mõjutustest.
2.           Liikmesriigid tagavad, et
hindamise teeb ühiselt mõistlik hulk inimesi, kes on sõltumatud, kellel on
ühiselt vajalik kvalifikatsioon ja kogemus kõigis vastavates valdkondades.
3.           Hindamisel võetakse arvesse
vähemalt ühe sellise isiku vaatenurka, kelle eriala ei ole seotud teadusega.
Arvesse võetakse ka vähemalt ühe patsiendi vaatenurka.
Artikkel 10
Haavatavate elanikerühmadega seotud erikaalutlused
1.           Kui kliinilises katses
osalejad on alaealised, tuleb erilist tähelepanu pöörata sellele, et kliinilise
katse loataotluse hindamine põhineb pediaatrilisel ekspertiisil või
pediaatriavaldkonna kliiniliste, eetiliste ja psühhosotsiaalsete probleemide
suhtes küsitud nõuannetel.
2.           Kui katses osalejate teovõime
on piiratud, tuleb erilist tähelepanu pöörata sellele, et kliinilise katse
loataotluse hindamine põhineb asjaomase haiguse ja patsientide alasel
ekspertiisil või küsitud on nõu asjaomase haiguse ja patsientidega seotud
kliiniliste, eetiliste ja psühhosotsiaalsete küsimuste suhtes.
3.           Artiklis 32 osutatud
kliiniliste katsete loataotluste puhul tuleb erilist tähelepanu pöörata
kliinilise katse tegemise tingimustele.
Artikkel 11
Hindamisaruande I osaga hõlmatud aspektidega piirduvate taotluste esitamine ja
hindamine
Sponsori nõudmisel piirdub kliinilise katse
loataotlus, selle hindamine ja vastav otsus hindamisaruande I osaga hõlmatud
aspektidega.
Hindamisaruande I osaga hõlmatud aspektide
kohta tehtud otsusest teavitamise järel võib sponsor taotleda luba, mis piirdub
hindamisaruande II osaga hõlmatud aspektidega. Sellisel juhul hinnatakse
taotlust vastavalt artiklile 7 ja asjaomane liikmesriik teeb teatavaks oma
otsuse hindamisaruande II osa kohta vastavalt artiklile 8.
Artikkel 12
Tagasivõtmine
Sponsor võib taotluse mis tahes ajal tagasi
võtta kuni hindamise kuupäevani. Sellisel juhul võetakse taotlus tagasi ainult
kõikide asjaomaste liikmesriikide suhtes.
Artikkel 13
Uue taotluse esitamine
Käesolev peatükk ei piira sponsorile antud
võimalust pärast loa andmisest keeldumist või taotluse tagasivõtmist esitada
loataotlus mis tahes asjaomasele liikmesriigile. Kõnealust taotlust käsitatakse
uue loataotlusena muu kliinilise katse tegemiseks.
Artikkel 14
Asjaomase liikmesriigi hilisem lisamine
1.           Kui sponsor soovib kliinilist
katset muusse liikmesriiki (edaspidi „uus asjaomane liikmesriik”) laiendada,
esitab ta kõnealusele liikmesriigile ELi portaali kaudu taotlustoimiku.
Taotluse võib esitada ainult pärast loa andmise
esialgse otsuse teatavakstegemise kuupäeva.
2.           Lõikes 1 osutatud taotluse
suhtes aru andev liikmesriik on esialgse loamenetluse suhtes aru andev
liikmesriik.
3.           Uus asjaomane liikmesriik
teatab sponsorile ELi portaali kaudu üheainsa otsuse vormis, kas kliinilise
katse tegemiseks on luba antud, kas luba on antud teatavatel tingimustel või
kas loa andmisest keeldutakse järgmistel ajavahemikel:
(a)
vähesekkuvate kliiniliste katsete puhul 25 päeva
alates lõikes 1 osutatud taotluse esitamise kuupäevast;
(b)
muude kui vähesekkuvate kliiniliste katsete puhul 35
päeva alates lõikes 1 osutatud taotluse esitamise kuupäevast;
(c)
uudsete ravimitega tehtavate kliiniliste katsete
puhul 40 päeva alates lõikes 1 osutatud taotluse esitamise kuupäevast.
4.           Kui aruandva liikmesriigi
järeldus seoses hindamisaruande I osaga kliinilise katse tegemise kohta on
heakskiitev või heakskiitev teatavatel tingimustel, on uue asjaomase
liikmesriigi järeldus sama mis artikli 6 lõikes 3 osutatud aruandva
liikmesriigi järeldus.
Olenemata esimesest lõigust võib uus asjaomane
liikmesriik aruandva liikmesriigi järelduse vaidlustada ainult järgmistel
alustel:
(a)
asjaomase liikmesriigi ja aruandva liikmesriigi
normaalsete kliiniliste tavade vahel esinevad märkimisväärsed erinevused, mis
võib viia selleni, et katses osaleja ravi on halvema kvaliteediga kui normaalse
kliinilise tava puhul;
(b)
artiklis 86 osutatud siseriiklike õigusaktide
rikkumine.
Kui uus asjaomane liikmesriik ei ole vastavalt
teise lõigu punktile a tehtud järeldusega nõus, edastab ta teabe
mittenõustumise kohta koos üksikasjaliku põhjendusega, milles on lähtutud
teaduslikest ja sotsiaalmajanduslikest argumentidest, ning põhjenduse
kokkuvõttega ELi portaali kaudu komisjonile, kõikidele liikmesriikidele ja
sponsorile.
5.           Lõikes 1 osutatud taotluse
esitamise kuupäeva ning lõikes 3 osutatud vastava ajavahemiku vahelisel ajal
võib uus asjaomane liikmesriik edastada aruandvale liikmesriigile taotlusega
seotud mis tahes kaalutlusi.
6.           Ainult aruandev liikmesriik
võib lõikes 1 osutatud taotluse esitamise kuupäeva ning lõikes 3 osutatud
vastava ajavahemiku vahelisel ajal nõuda sponsorilt lisaselgitusi
hindamisaruande I osa kohta, võttes arvesse lõikes 5 osutatud kaalutlusi.
Kõnealuste lisaselgituste saamise eesmärgil võib
aruandev liikmesriik lõikes 3 osutatud ajavahemiku peatada kuni kümneks päevaks
vähesekkuvate kliiniliste katsete puhul ning kuni kahekümneks päevaks muude kui
vähesekkuvate kliiniliste katsete puhul.
Kui lisaselgituste saamisel on lõikes 4 osutatud
otsusest teatamiseks jäänud vähem kui kolm päeva vähesekkuvate kliiniliste
katsete puhul ja vähem kui viis päeva muude kui vähesekkuvate kliiniliste
katsete puhul, pikendatakse seda vastavalt kolme ja viie päevani.
Kui sponsor aruandva liikmesriigi sätestatud
ajavahemikul vastavalt teisele lõigule lisaselgitusi ei esita, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Nõue ja lisaselgitused esitatakse ELi portaali
kaudu.
7.           Uus asjaomane liikmesriik
hindab oma territooriumit silmas pidades hindamisaruande II osaga hõlmatud
olulise muudatuse aspekte kümne päeva jooksul alates taotluse esitamise
kuupäevast, mis on esitatud lõikes 1. Sel ajavahemikul võib kõnealune
liikmesriik mõjuvatel põhjustel nõuda sponsorilt lisaselgitusi hindamisaruande
II osaga hõlmatud aspektide kohta seoses enda territooriumiga.
8.           Lisaselgituste saamise
eesmärgil võib uus asjaomane liikmesriik lõikes 7 osutatud ajavahemiku peatada
kuni kümneks päevaks. Kui lisaselgituste saamisel on hindamisaruande II osaga
hõlmatud aspektide hindamiseks jäänud vähem kui viis päeva, pikendatakse seda
viie päevani.
Nõue lisaselgituste saamiseks ja lisaselgitused
esitatakse ELi portaali kaudu.
9.           Kui hindamisaruande I osaga
seoses on kliiniline katse heaks kiidetud või heaks kiidetud teatavatel
tingimustel, lisab uus asjaomane liikmesriik järelduse hindamisaruande II osa
kohta oma otsusesse.
10.         Kui uus asjaomane liikmesriik
ei ole sponsorit oma otsusest teavitanud lõikes 3 osutatud ajavahemikul,
käsitatakse järeldust hindamisaruande I osa kohta uue asjaomase liikmesriigi
otsusena kliinilise katse loataotluse kohta.
11.         Sponsor ei esita taotlust
käesoleva artikli kohaselt juhul, kui III peatükis osutatud menetlus konkreetse
kliinilise katse osas on pooleli.
III peatükk
Kliinilise katse olulise muutmise loamenetlus
Artikkel 15
Üldpõhimõtted
Olulist muudatust võib rakendada ainult juhul
kui see on käesolevas peatükis sätestatud menetlusele vastavalt heaks kiidetud.
Artikkel 16
Taotluse esitamine
Loa saamiseks esitab sponsor ELi portaali
kaudu asjaomastele liikmesriikidele taotlustoimiku.
Artikkel 17
Hindamisaruande I osaga hõlmatud aspekti olulise muutmise jaoks loa andmise
taotluse kinnitus
1.           Olulise muudatuse lubamise
suhtes aru andev liikmesriik on esialgse loamenetluse suhtes aru andev
liikmesriik.
2.           Nelja päeva jooksul alates
taotlustoimiku esitamisest teavitab aruandev liikmesriik sponsorit ELi portaali
kaudu järgnevatest asjaoludest:
(a)
kas oluline muudatus puudutab hindamisaruande I
osaga hõlmatud aspekti või mitte;
(b)
kas taotlus on täielik vastavalt II lisale;
(c)
kas kliiniline katse on vähesekkuv kliiniline katse
või mitte, kas ka pärast olulist muutmist on endiselt tegemist vähesekkuva
kliinilise katsega või mitte.
3.           Kui aruandev liikmesriik ei
ole sponsorit lõikes 2 osutatud ajavahemikul teavitanud, käsitatakse taotletud
olulist muudatust kui sellist, mis puudutab hindamisaruande I osaga hõlmatud
aspekti, taotlus loetakse täielikuks ning juhul kui tegemist on vähesekkuva
kliinilise katsega, peetakse seda ka pärast olulise muudatuse tegemist
vähesekkuvaks kliiniliseks katseks.
4.           Kui aruandev liikmesriik
leiab, et taotlus ei puuduta hindamisaruande I osaga hõlmatud aspekti, et
taotlus ei ole täielik või et kliiniline katse ei ole pärast olulist muutmist
enam vähesekkuv kliiniline katse vastupidiselt sponsori väidetele, teavitab
aruandev liikmesriik sponsorit sellest ELi portaali kaudu ja annab sponsorile
maksimaalselt kuus päeva aega kommenteerimiseks või taotluse täiendamiseks ELi
portaali kaudu.
Kui sponsor esimeses lõigus osutatud ajavahemikul
kommentaare esitanud või taotlusele midagi lisanud ei ole, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Kui aruandev liikmesriik ei ole sponsorit lõike 2
punktide a–c kohaselt teavitanud kolme päeva jooksul alates kommentaaride või
täieliku taotluse saamisest, loetakse taotlus täielikuks ning juhul kui
tegemist on vähesekkuva kliinilise katsega, käsitatakse seda endiselt
vähesekkuva kliinilise katsena ka pärast oluliste muudatuste tegemist.
5.           Artiklite 18, 19 ja 22
tähenduses on kuupäev, mil sponsorit vastavalt lõikele 2 teavitatakse, taotluse
kinnitamise kuupäev. Kui sponsorit ei teavitata, on kinnitamise kuupäev lõikes 2
ja lõikes 4 osutatud ajavahemike viimane päev.
Artikkel 18
Hindamisaruande I osaga hõlmatud aspekti olulise muutmise hindamine
1.           Aruandev liikmesriik hindab
taotlust ja koostab hindamisaruande.
2.           Hindamisaruanne sisaldab üht
järgmistest järeldustest hindamisaruande I osas käsitletud aspektide kohta:
(a)
oluline muudatus on käesolevas määruses sätestatud
nõudeid silmas pidades vastuvõetav;
(b)
oluline muudatus on käesolevas määruses kehtestatud
nõudeid silmas pidades vastuvõetav, kuid see peab vastama eritingimustele, mis
konkreetses järelduses on täpselt loetletud;
(c)
oluline muudatus ei ole käesolevas määruses
kehtestatud nõudeid silmas pidades vastuvõetav.
3.           Aruandev liikmesriik esitab
hindamisaruande I osa, sealhulgas järelduse, sponsorile ja muudele asjaomastele
liikmesriikidele 15 päeva jooksul alates kinnitamise kuupäevast.
Käesoleva artikli ning artiklite 19 ja 23
tähenduses on hindamiskuupäev kuupäev, mil hindamisaruanne sponsorile ja
muudele asjaomastele liikmesriikidele esitatakse.
4.           Kuni hindamiskuupäevani võib
asjaomane liikmesriik edastada aruandvale liikmesriigile taotlusega seotud mis
tahes kaalutlusi. Aruandev liikmesriik võtab neid kaalutlusi nõuetekohaselt
arvesse.
5.           Ainult aruandev liikmesriik
võib kinnitamise kuupäeva ja hindamise kuupäeva vahele jääval ajavahemikul
nõuda sponsorilt lisaselgitusi, võttes arvesse lõikes 4 osutatud kaalutlusi.
Kõnealuste lisaselgituste saamise eesmärgil võib
asjaomane liikmesriik lõikes 4 osutatud ajavahemiku peatada kuni kümneks
päevaks.
Kui lisaselgituste saamisel on hindamisaruande I
osa esitamiseks jäänud vähem kui viis päeva, pikendatakse seda viie päevani.
Kui sponsor aruandva liikmesriigi sätestatud
ajavahemikul vastavalt teisele lõigule lisaselgitusi ei esita, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Nõue ja lisaselgitused esitatakse ELi portaali
kaudu.
6.           Sponsor võib omaalgatuslikult
taotluse sisu muuta ainult kinnitamise kuupäeva ja hindamise kuupäeva vahele
jääval ajavahemikul ning ainult nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel. Sellisel
juhul võib aruandev liikmesriik taotluse sisusse tehtava muudatuse ulatusest
sõltuvalt peatada lõikes 3 osutatud ajavahemiku kuni 60 päevaks.
Artikkel 19
Hindamisaruande I osaga hõlmatud aspekti olulise muutmise otsus
1.           Iga asjaomane liikmesriik
teatab sponsorile ELi portaali kaudu, kas olulise muudatuse tegemiseks on luba
antud, kas luba on antud teatud tingimustel või kas loa andmisest keeldutakse.
Teavitamine toimub üheainsa otsusega kaudu kümne
päeva jooksul alates hindamise kuupäevast.
2.           Kui aruandva liikmesriigi
järeldus olulise muudatuse kohta on kas heakskiitev või heakskiitev teatavatel
tingimustel, on asjaomase liikmesriigi järeldus sama mis aruandva liikmesriigi
järeldus.
Olenemata esimesest lõigust võib asjaomane
liikmesriik aruandva liikmesriigi järelduse vaidlustada ainult järgmistel
alustel:
(a)
asjaomase liikmesriigi ja aruandva liikmesriigi
normaalsete kliiniliste tavade vahel esinevad märkimisväärsed erinevused, mis
võib viia selleni, et katses osaleja ravi on halvema kvaliteediga kui normaalse
kliinilise tava puhul;
(b)
artiklis 86 osutatud siseriiklike õigusaktide
rikkumine.
Kui asjaomane liikmesriik ei ole vastavalt teise
lõigu punktile a tehtud järeldusega nõus, edastab ta teabe mittenõustumise
kohta koos üksikasjaliku põhjendusega, milles on lähtutud teaduslikest ja
sotsiaalmajanduslikest argumentidest, ning põhjenduse kokkuvõttega ELi portaali
kaudu komisjonile, kõikidele liikmesriikidele ja sponsorile.
3.           Kui asjaomane liikmesriik ei
ole sponsorit oma otsusest teavitanud lõikes 1 osutatud aja jooksul,
käsitatakse järeldust hindamisaruande kohta asjaomase liikmesriigi otsusena
olulise muudatuse tegemiseks loa taotlemise kohta.
Artikkel 20
Hindamisaruande II osaga hõlmatud aspekti olulise muudatuse kinnitamine,
hindamine ja selle kohta otsuse langetamine
1.           Nelja päeva jooksul alates
taotlustoimiku esitamisest teavitab asjaomane liikmesriik sponsorit ELi
portaali kaudu järgnevatest asjaoludest:
(a)
kas oluline muudatus puudutab hindamisaruande II
osaga hõlmatud aspekti või mitte ning
(b)
kas taotlus on täielik vastavalt II lisale.
2.           Kui asjaomane liikmesriik ei
ole sponsorit 1 lõikes osutatud ajavahemikul teavitanud, käsitatakse olulist
muudatust, mille jaoks taotlus esitati, hindamisaruande II osaga hõlmatud
aspekti puudutavaks ning taotlus loetakse täielikuks.
3.           Kui asjaomane liikmesriik
leiab, et oluline muudatus ei puuduta hindamisaruande II osaga hõlmatud aspekti
või taotlus ei ole täielik, teavitab ta sellest ELi portaali kaudu sponsorit ja
annab sponsorile maksimaalselt kuus päeva aega ELi portaali kaudu kommenteerida
või taotlusele midagi lisada.
Kui sponsor esimeses lõigus osutatud ajavahemikul
kommentaare esitanud või taotlusele midagi lisanud ei ole, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Kui asjaomane liikmesriik ei ole sponsorit
vastavalt lõike 1 punktile a ja punktile b teavitanud kolme päeva jooksul
alates kommentaaride või lõpetatud taotluse kättesaamisest, käsitatakse olulist
muudatust hindamisaruande II osaga hõlmatud aspekti puudutavaks ning taotlus
loetakse täielikuks.
4.           Käesoleva artikli tähenduses
on kuupäev, mil sponsorit vastavalt lõikele 1 teavitatakse, taotluse
kinnitamise kuupäev. Kui sponsorit ei teavitata, on kinnitamise kuupäev lõikes 1
ja lõikes 3 osutatud ajavahemike viimane päev.
5.           Asjaomane liikmesriik hindab
taotlust ja teatab sponsorile ELi portaali kaudu, kas olulise muudatuse
tegemiseks on luba antud, kas luba on antud teatavatel tingimustel või loa
andmisest keeldutakse.
Teavitamine toimub üheainsa otsusega kümne päeva
jooksul alates kinnitamise kuupäevast.
6.           Lõike 5 teises lõigus
osutatud ajavahemikul võib asjaomane liikmesriik mõjuvatel põhjustel nõuda
sponsorilt lisaselgitusi kõnealuse olulise muudatuse kohta seoses enda
territooriumiga.
Lisaselgituste saamise eesmärgil võib asjaomane
liikmesriik lõike 5 teises lõigus osutatud ajavahemiku peatada kuni kümneks
päevaks.
Kui lisaselgituste saamisel on lõike 5 teises
lõigus osutatud hindamiseks jäänud vähem kui viis päeva, pikendatakse seda viie
päevani.
Kui sponsor liikmesriigi sätestatud ajavahemikul
vastavalt esimesele ja teisele lõigule lisaselgitusi ei esita, loetakse taotlus
tagasivõetuks.
Nõue ja lisaselgitused esitatakse ELi portaali
kaudu.
7.           Kui asjaomane liikmesriik ei
ole sponsorit oma otsusest lõikes 5 ja lõikes 6 määratud ajavahemikel
teavitanud, käsitatakse olulist muudatust lubatuna.
Artikkel 21
Hindamisaruande I ja II osaga hõlmatud aspektide oluline muutmine
1.           Kui oluline muudatus on
seotud hindamisaruande I ja II osaga hõlmatud aspektidega, kinnitatakse selle
muudatuse jaoks loa taotlemine artikli 17 kohaselt.
2.           Hindamisaruande I osaga
hõlmatud aspekte hinnatakse artikli 18 kohaselt ja hindamisaruande II osaga
hõlmatud aspekte hinnatakse artikli 22 kohaselt.
Artikkel 22
Hindamisaruande I ja II osaga hõlmatud aspektide olulise muutmise hindamine –
hindamisaruande II osaga hõlmatud aspektide hindamine
1.           Iga asjaomane liikmesriik
hindab oma territooriumit silmas pidades hindamisaruande II osaga hõlmatud
olulise muudatuse aspekte kümne päeva jooksul alates kinnitamise kuupäevast.
2.           Lõikes 1 osutatud
ajavahemikul võib asjaomane liikmesriik mõjuvatel põhjustel nõuda sponsorilt
lisaselgitusi kõnealuse olulise muudatuse kohta seoses enda territooriumiga.
3.           Sponsorilt lisaselgituste
saamise eesmärgil võib asjaomane liikmesriik lõikes 1 osutatud ajavahemiku
peatada kuni kümneks päevaks.
Kui lisaselgituste saamisel on lõikes 1 osutatud
hindamiseks jäänud vähem kui viis päeva, pikendatakse seda viie päevani.
Kui sponsor esimeses ja teises lõigus osutatud
ajavahemikul lisaselgitusi ei esita, loetakse taotlus tagasivõetuks.
Nõue ja lisaselgitused esitatakse ELi portaali
kaudu.
Artikkel 23
Hindamisaruande I ja II osaga hõlmatud aspektide olulise muutmise otsus
1.           Iga asjaomane liikmesriik
teatab sponsorile ELi portaali kaudu, kas olulise muudatuse tegemiseks on luba
antud, kas luba on antud teatud tingimustel või kas loa andmisest keeldutakse.
Teavitamine toimub üheainsa otsusega kümne päeva
jooksul alates hindamise kuupäevast või hindamise viimasest päevast vastavalt
artiklile 22 olenevalt sellest, kumb on hilisem.
2.           Kui aruandva liikmesriigi
järeldus hindamisaruande I osaga hõlmatud olulise muudatuse kohta on kas
heakskiitev või heakskiitev teatavatel tingimustel, on asjaomase liikmesriigi
järeldus sama mis aruandva liikmesriigi järeldus.
Olenemata esimesest lõigust võib asjaomane
liikmesriik aruandva liikmesriigi järelduse vaidlustada ainult järgmistel
alustel:
(a)
asjaomase liikmesriigi ja aruandva liikmesriigi
normaalsete kliiniliste tavade vahel esinevad märkimisväärsed erinevused, mis
võib viia selleni, et katses osaleja ravi on halvema kvaliteediga kui normaalse
kliinilise tava puhul;
(b)
artiklis 86 osutatud siseriiklike õigusaktide
rikkumine.
Kui asjaomane liikmesriik ei ole vastavalt teise
lõigu punktile a hindamisaruande I osaga hõlmatud aspektide olulise muutmise
kohta tehtud järeldusega nõus, edastab ta teabe mittenõustumise kohta koos
üksikasjaliku põhjendusega, milles on lähtutud teaduslikest ja
sotsiaal-majanduslikest argumentidest, ning põhjenduse kokkuvõtte ELi portaali
kaudu komisjonile, kõikidele liikmesriikidele ja sponsorile.
3.           Kui seoses hindamisaruande I
osaga hõlmatud aspektide olulise muutmise kohta on oluline muudatus heaks
kiidetud või heaks kiidetud teatavatel tingimustel, lisab asjaomane liikmesriik
oma järelduse otsusesse hindamisaruande II osaga hõlmatud aspektide olulise
muutmise kohta.
4.           Kui asjaomane liikmesriik ei
ole sponsorit oma otsusest teavitanud lõikes 1 osutatud aja jooksul,
käsitatakse järeldust hindamisaruande I osaga hõlmatud aspektide olulise
muutmise kohta asjaomase liikmesriigi otsusena olulise muudatuse tegemiseks loa
taotlemise kohta.
Artikkel 24
Taotlust hindavad isikud
Artiklit 9 kohaldatakse käesoleva peatüki
alusel tehtud hindamise suhtes.
IV peatükk
Taotlustoimik
Artikkel 25
Taotlustoimikus esitatavad andmed
1.           Kliinilise katse loataotluse
toimik sisaldab kõiki dokumente ja kogu teavet, mis on vajalik II peatükis
osutatud kinnitamiseks ja hindamiseks ning seotud:
(a)
kliinilise katse teostamisega (sh teaduslik taust
ja sõlmitud kokkulepped);
(b)
sponsorite, uurijate, võimalike osalejate,
osalejate ning kliinilise katse teostamiskohtadega;
(c)
uuritava ravimiga ja vajaduse korral ka täiendava
ravimiga (eelkõige nende omadused, märgistus, tootmine ja kontroll);
(d)
osalejate kaitseks võetavate meetmetega.
Dokumentide ja teabe loetelu on esitatud
I lisas.
2.           Olulise muudatuse loataotluse
toimik sisaldab kõiki järgmisi dokumente ja kogu teavet, mis on vajalik
III peatükis osutatud kinnitamiseks ja hindamiseks:
(a)
viide sellele kliinilisele katsele või nendele
kliinilistele katsetele, mida on kavas oluliselt muuta;
(b)
oluliste muudatuste üksikasjalik kirjeldus;
(c)
andmed ja täiendav teave, mis kinnitavad oluliste
muudatuste tegemise vajadust (vajaduse korral);
(d)
 oluliste muudatuste tagajärgede üksikasjalik
kirjeldus, lähtudes katses osalejate õigustest ning kliinilise katse käigus
saadud andmete usaldusväärsusest ja stabiilsusest.
Dokumentide ja teabe loetelu on esitatud
II lisas.
3.           Taotlustoimikus esitatud
mittekliinilised andmed toetuvad uuringutele, mis on kooskõlas uuringute
teostamise ajal kehtivate hea laboritava põhimõtteid käsitlevate liidu
õigusaktidega või samaväärsete normidega.
4.           Kui taotlustoimikus
viidatakse kliinilise katse käigus saadud andmetele, peab kliiniline katse
olema teostatud käesoleva määruse kohaselt.
5.           Kui kliiniline katse on
tehtud väljaspool ELi, peab see vastama käesoleva määrusega samaväärsetele
põhimõtetele nii katses osaleja õiguste ja ohutuse osas kui ka kliinilise katse
käigus saadud andmete usaldusväärsuse ja stabiilsuse osas.
6.           Taotlustoimikus esitatud
kliiniliste katsete andmed toetuvad nendele kliinilistele katsetele, mis on kantud
Maailma Terviseorganisatsiooni rahvusvaheliste kliiniliste katsete
registreerimisplatvormi avalikku registrisse enne selle kliinilise katse
algust, millele luba taotletakse.
7.           Taotlustoimikus esitatud
andmeid, mis ei vasta lõigetele 3–6, ei võeta arvesse kliiniliste katsete
loataotluse või oluliste muudatuste tegemise taotluse hindamisel.
Artikkel 26
Keelenõuded
Taotlustoimiku või selle osade esitamise keele
määrab kindlaks asjaomane liikmesriik.
Esimese lõigu kohaldamisel kaalub liikmesriik,
kas dokumentide puhul, mis ei ole suunatud katses osalejale, võiks kasutada
meditsiinivaldkonnas üldiselt arusaadavat keelt.
Artikkel 27
Ajakohastamine delegeeritud õigusaktide abil
Kooskõlas artikliga 85 volitatakse komisjoni
võtma vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisa muutmiseks, et kohandada need
tehnika arenguga või võtta arvesse ülemaailmset regulatiivset arengut.
V peatükk
Kliinilises katses osaleja kaitse ja teadev nõusolek
Artikkel 28
Üldeeskirjad
1.           Kiinilist katset võib läbi
viia vaid juhul, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)      eeldatav terapeutiline ja rahvatervisele
ilmnev kasu õigustab võetavaid riske ning ebamugavusi;
b)      vastavust punktile a kontrollitakse
pidevalt;
c)      katses osaleja, või kui osaleja ei ole
võimeline andma teadvat nõusolekut, siis tema seaduslik esindaja, on andnud
teadva nõusoleku;
d)      katses osalejal või tema seaduslikul
esindajal, kui osaleja ei ole võimeline andma teadvat nõusolekut, on olnud
võimalus eelneval kohtumisel uurija või uuringumeeskonna liikmega saada selgitusi
kliinilise katse eesmärkide, riskide ja ebamugavuste kohta ning tingimuste
kohta, mille alusel katset teostatakse, ning teda on ühtlasi teavitatud
õigusest lõpetada kliinilises katses osalemine kahju kandmata mis tahes ajal;
e)      tagatakse katses osaleja õigused
füüsilisele ja vaimsele puutumatusele, eraelu puutumatusele ja tema
isikuandmete kaitsele vastavalt direktiivile 95/46/EÜ.
2.           katses osaleja õigused,
ohutus ja heaolu on ülemuslikud teaduslike ja ühiskondlike huvide suhtes.
3.           Katses osaleja võib lõpetada
kliinilises katses osalemise kahju kandmata mis tahes ajal, tühistades oma
teadva nõusoleku. Nõusoleku tühistamine ei mõjuta enne tühistamist toimunud
katsete seaduslikkust.
Artikkel 29
Teadev nõusolek
1.           Teadev nõusolek on kirjalik,
kuupäevastatud ja allkirjastatud ning antud vabatahtlikult katse osaleja või
tema seadusliku esindaja poolt pärast seda, kui teda on nõuetekohaselt
teavitatud kliinilise katse olemusest, tähtsusest, mõjudest ja riskidest.
Nõusolek on asjakohaselt dokumenteeritud. Kui katses osaleja ei ole võimeline
kirjutama, võib erandjuhtudel anda suulise nõusoleku vähemalt ühe erapooletu
tunnistaja juuresolekul. Katses osalejale või tema seaduslikule esindajale
antakse koopia dokumendist, millega ta andis teadva nõusoleku.
2.           Kirjalik teave, mis antakse
katses osalejale ja/või tema seaduslikule esindajale ning mille eesmärk on
saada teadev nõusolek, on lühike, selge ja asjakohane ning väljaõppeta isikule
mõistetav. See hõlmab nii meditsiinilist kui ka õiguslikku teavet. Selles teavitatakse
katses osalejat tema õigusest teadev nõusolek tühistada.
3.           Katses osalejale teatatakse
kontaktpunkt, kust ta võib saada lisateavet.
Artikkel 30
Kliinilised katsed piiratud teovõimega isikutega
1.           Piiratud teovõimega
isikutega, kes ei ole andnud või ei ole keeldunud andmast teadvat nõusolekut
enne nende piiratud teovõimega isikuks tunnistamist, võib kliinilist katset
teha ainult siis, kui lisaks artiklis 28 sätestatud tingimustele, on
täidetud kõik järgmised tingimused:
a)      teadva nõusoleku on andnud seaduslik
esindaja ning nõusolek kajastab piiratud teovõimega isiku eeldatavat tahet;
b)      piiratud teovõimega isik on saanud
vastavalt tema arusaamisvõimele piisavalt teavet katse, sellega seotud riskide
ja kasu kohta;
c)      uurija võtab arvesse oma arvamust
formuleerida ja seda teavet hinnata suutva piiratud teovõimega isiku sõnaselget
tahet keelduda kliinilises katses osalemisest või lõpetada mis tahes ajal
selles osalemine;
d)      ei pakuta soodustusi ega rahalist
hüvitist, välja arvatud kompensatsioon kliinilises katses osalemise eest;
e)      uuring on esmatähtis selliste andmete
tõendamiseks, mis on saadud kliiniliste katsete käigus isikutega, kes on
võimelised andma teadvat nõusolekut või mis on saadud muude teaduslike
meetoditega;
f)       kõnealused uuringud on otseselt seotud
piiratud teovõimega isiku eluohtliku või kurnava terviseprobleemiga;
g)      kliiniline katse on kavandatud nii, et
viia miinimumini valu, ebamugavus, hirm ja igasugune muu risk, mis on seotud
haiguse ja selle arenguetapiga, ning nii riskilävi kui ka stressitase on
konkreetselt kindlaks määratud ning neid jälgitakse pidevalt;
h)      on alust arvata, et piiratud teovõimega
isiku jaoks kliinilises katses osalemisega kaasnev kasu kaalub üles riskid või
ei kaasnegi kliinilise katsega riske.
2.           Piiratud teovõimega isik
osaleb teadva nõusoleku andmise menetluses nii palju kui võimalik.
Artikkel 31
Kliinilised katsed alaealistega
1.           Alaealistega võib kliinilist
katset teha ainult siis, kui lisaks artiklis 28 sätestatud tingimustele,
on täidetud kõik järgmised tingimused:
a)      teadva nõusoleku on andnud seaduslik
esindaja ning nõusolek kajastab alaealise eeldatavat tahet;
b)      alaealine on saanud lastega töötamiseks
väljaõppinud või kogenud spetsialistilt oma vanusele ja küpsusele vastava kogu
asjakohase teabe nii katse kui ka sellega seotud riskide ja kasu kohta;
c)      lähtudes alaealise vanusest ja
küpsusastmest võtab uurija nõuetekohaselt arvesse oma arvamust formuleerida ja
seda teavet hinnata suutva alaealise sõnaselget tahet keelduda kliinilises
katses osalemisest või lõpetada selles osalemine mis tahes ajal;
d)      ei pakuta soodustusi ega rahalist
hüvitist, välja arvatud kompensatsioon kliinilises katses osalemise eest;
e)      uuring on esmatähtis selliste andmete
tõendamiseks, mis on saadud kliiniliste katsete käigus isikutega, kes on
võimelised andma teadvat nõusolekut või mis on saadud muude teaduslike
meetoditega;
f)       uuring on otseselt seotud alaealise
terviseprobleemiga või on tegemist uuringuga, mida saab läbi viia ainult
alaealistel;
g)      kliiniline katse on kavandatud nii, et
viia miinimumini valu, ebamugavus, hirm ja igasugune muu risk, mis on seotud
haiguse ja selle arenguetapiga, ning nii riskilävi kui ka stressitase on
konkreetselt kindlaks määratud ning neid jälgitakse pidevalt;
h)      patsiendirühm saab kliinilisest katsest
otsest kasu.
2.           Alaealine osaleb teadva
nõusoleku andmise menetluses viisil, mis võtab arvesse tema vanust ja
küpsusastet.
Artikkel 32
Kliinilised katsed hädaolukorras
1.           Erandina artikli 28
lõike 1 punktidest c ja d, artikli 30 lõike 1 punktidest a ja b
ning artikli 31 lõike 1 punktidest a ja b, võib kliinilise katse
jätkamiseks saada teadva nõusoleku pärast kliinilise katse algust ning teavet
kliinilise katse kohta võib anda pärast kliinilise katse algust, kui kõik
järgmised tingimused on täidetud:
(a)
ettearvamatu eluohtliku või muu ootamatu tõsise
terviseprobleemi põhjustatud hädaolukorra tõttu ei ole võimalik saada katses
osaleja eelnevat teadvat nõusolekut või anda katses osalejale eelnevalt teavet;
(b)
seaduslikku esindajat ei ole võimalik kätte saada;
(c)
uurijale teadaolevalt ei ole katses osaleja
esitanud varasemaid vastuväiteid;
(d)
uuring on otseselt seotud terviseprobleemiga, mis
muudab eelneva teadvat nõusoleku saamise või eelneva teavitamise võimatuks;
(e)
kliinilise katsega osalejale kaasnev risk ja koormus
on minimaalsed.
2.           Lõikes 1 osutatud teadev
nõusolek tuleb saada ja teave kliinilise katse kohta esitada kooskõlas
järgmiste nõuetega:
(a)
piiratud teovõimega isikute ja alaealiste puhul
tuleb lõikes 1 osutatud teadev nõusolek saada võimalikult kiiresti
seaduslikult esindajalt ja lõikes 1 osutatud teave tuleb edastada katses
osalejale nii kiiresti kui võimalik;
(b)
muude katses osalejate puhul tuleb lõikes 1
osutatud teadev nõusolek saada võimalikult kiiresti seaduslikult esindajalt või
katses osalejalt endalt, olenevalt sellest, kumb võimalus tekib enne, ja
lõikes 1 osutatud teave tuleb edastada nii kiiresti kui võimalik kas
seaduslikule esindajale või katses osalejale endale, olenevalt sellest, kumb
võimalus tekib enne.
Kui punkti b kohaselt on teadev nõusolek saadud
seaduslikult esindajalt, tuleb katse jätkamiseks saada katses osaleja teadev
nõusolek kohe, kui ta on võimeline teadlikku nõusolekut andma.
VI peatükk
Kliinilise katse alustamine, lõpetamine, peatamine, ajutine peatamine ja
ennetähtaegne lõpetamine.
Artikkel 33
Teade kliinilise katse alustamise ja katses osalejate värbamise lõpetamise
kohta
1.           Sponsor teatab ELi portaali
kaudu igale asjaomasele liikmesriigile kliinilise katse alustamisest asjaomases
liikmesriigis.
Nimetatud teade esitatakse 15 päeva jooksul
kliinilise katse alustamisest asjaomases liikmesriigis.
2.           Sponsor teatab ELi portaali
kaudu igale asjaomasele liikmesriigile katses osalejate värbamise lõpetamisest
kliinilise katse jaoks asjaomases liikmesriigis.
Nimetatud teade esitatakse 15 päeva jooksul katses
osalejate värbamise lõpetamisest kliinilise katse jaoks. Kui katses osalejate
värbamist alustatakse taas, kohaldatakse lõiget 1.
Artikkel 34
Kliinilise katse lõpetamine ja ennetähtaegne lõpetamine
1.           Sponsor teatab ELi portaali
kaudu igale asjaomasele liikmesriigile kliinilise katse lõpetamisest asjaomases
liikmesriigis.
Nimetatud teade esitatakse 15 päeva jooksul
kliinilise katse lõpetamisest asjaomases liikmesriigis.
2.           Sponsor teatab ELi portaali
kaudu igale asjaomasele liikmesriigile kliinilise katse lõpetamisest.
Nimetatud teade esitatakse 15 päeva jooksul
kliinilise katse lõpetamisest.
3.           Sponsor esitab ELi andmebaasi
jaoks kliinilise katse tulemuste kokkuvõtte ühe aasta jooksul pärast kliinilise
katse lõpetamist.
Kui teaduslikel põhjustel ei ole võimalik esitada
tulemuste kokkuvõtet ühe aasta jooksul, esitatakse tulemuste kokkuvõte niipea,
kui see on võimalik. Sel juhul täpsustatakse uuringuplaanis, millal tulemused
esitatakse ja antakse selgitused.
4.           Kui pärast peatamist või
ajutist peatamist kliinilist katset ei jätkata, käsitletakse käesoleva määruse
kohaselt kliinilise katse lõppkuupäevana sponsori kliinilise katse
mittejätkamise otsuse kuupäeva. Ennetähtaegse lõpetamise korral on kliinilise
katse lõppkuupäevaks katse ennetähtaegse lõpetamise kuupäev.
5.           Kui kliinilise katse puhul on
ette nähtud esmane lõppkuupäev, mis on varasem kui katse lõppkuupäev, ning
vastavad kliinilise katse tulemused on kättesaadavad, esitatakse nende
tulemuste kokkuvõte ELi andmebaasi jaoks ühe aasta jooksul pärast esialgset
lõppkuupäeva, ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist.
Artikkel 35
Katse ajutine peatamine või ennetähtaegne lõpetamine sponsori poolt seoses
katses osaleja ohutuse tagamisega
Kliinilise katse ajutist peatamist või
ennetähtaegset lõpetamist riski ja kasulikkuse vahekorra muutumise tõttu ning
katse jätkamist pärast sellist ajutist peatamist käsitletakse käesoleva määruse
kohaselt kliinilise katse olulise muutmisena.
VII peatükk
Kliinilise katse ohutusaruanne
Artikkel 36
Ohutusaruannete elektrooniline andmebaas
Artiklites 38 ja 39 osutatud elektroonilist
aruannete andmebaasi koostab ja säilitab määruse (EÜ) nr 726/2004 kohaselt
loodud Euroopa Ravimiamet (edaspidi „ravimiamet”).
Artikkel 37
Uurija teated sponsorile kõrvalnähtudest ja tõsistest kõrvalnähtudest
1.           Uurija teatab sponsorile
kõrvalnähtudest või laboriuuringute tulemuste kõrvalekalletest, mida
uuringuplaanis peetakse ohutushinnangu seisukohalt kriitilisteks, vastavalt
aruandlusnõuetele ja uuringuplaanis kindlaksmääratud aja jooksul.
2.           Uurija teatab sponsorile
viivitamata tõsistest kõrvalnähtudest, välja arvatud juhul, kui uuringuplaanis
on sätestatud teatavad kõrvalnähud, millest ei ole vaja teatada. Uurija
registreerib kõik tõsised kõrvalnähud. Vajaduse korral esitab uurija sponsorile
järelmeetmete aruande.
3.           Sponsor peab üksikasjalikku
arvestust kõigi kõrvalnähtude kohta, millest uurija talle on teatanud.
Artikkel 38
Sponsori aruanded ravimiametile tõsiste ettearvamatute kõrvaltoimete kohta
1.           Sponsor edastab artiklis 36
osutatud elektroonilisele andmebaasile viivitamata elektrooniliselt kogu
asjakohase teabe uuritava ravimi tõsiste ettearvamatute kõrvaltoimete kohta,
mis ilmnevad sponsori juhtimisel teostatava või sponsoriga seotud kliinilise
katse käigus.
2.           Teatamise aja puhul võetakse
arvesse kõrvaltoime raskusastet. Juhul, kui on vaja tagada õigeaegne teatamine,
võib sponsor esitada enne täielikku aruannet esialgse mittetäieliku aruande.
3.           Kui sponsor ei saa vahendite
puudumise tõttu esitada teavet artiklis 36 osutatud elektroonilisele
andmebaasile, võib ta esitada teabe liikmesriigile, kus tõsine ettearvamatu
kõrvaltoime ilmnes. Kõnealune liikmesriik teatab tõsisest ettearvamatust
kõrvaltoimest vastavalt lõikele 1.
Artikkel 39
Sponsori aastaaruanne ravimiametile
1.           Seoses uuritavate ravimitega,
millel puudub luba (v.a platseebo) ja müügiloaga lubatud uuritavate ravimitega,
mida uuringuplaani kohaselt ei kasutata vastavalt müügiloale, esitab sponsor
igal aastal ravimiametile elektroonilise aruande iga uuritava ravimi ohutuse
kohta, mida kasutatakse tema spondeeritud kliinilisel katsel.
2.           Lõikes 1 osutatud
kohustus algab esimese käesoleva määruse kohase loa andmisega kliinilise katse
alustamiseks. See lõpeb kui lõpeb viimane sponsori teostatav uuritava ravimi
kliiniline katse.
Artikkel 40
Hindamine liikmesriikide poolt
1.           Ravimiamet edastab
asjakohastele liikmesriikidele elektrooniliselt teabe, mis on talle esitatud
artiklite 38 ja 39 kohastes aruannetes.
2.           Liikmesriigid teevad koostööd
artiklite 38 ja 39 kohaselt esitatud teabe hindamisel.
Artikkel 41
Sponsori aastaaruanne müügiloa hoidjale
1.           Sponsor esitab igal aastal
müügiloa omanikule teabe kõigi tõsiste ettearvamatute kõrvaltoimete kohta, mis
on seotud müügiluba omavate ravimitega, mida uuringuplaani kohaselt kasutatakse
vastavalt müügiloa tingimustele.
2.           Lõikes 1 osutatud
kohustus algab esimese käesoleva määruse kohase loa andmisega kliinilise katse
alustamiseks. See lõpeb pärast kliinilise katse lõppu.
Artikkel 42
Tehnilised aspektid
Artiklite 37–41 kohase ohutusaruande
tehnilised aspektid on sätestatud III lisas. Komisjonile antakse volitused
võtta kooskõlas artikliga 85 vastu delegeeritud õigusakte III lisa
muutmiseks järgmistel eesmärkidel:
–
osalejate kaitse kõrge taseme tagamine;
–
ravimi ohutust käsitleva teabe täiustamine;
–
tehniliste nõuete kohandamine tehnika arenguga;
–
artiklite 38 ja 39 kohaselt esitatud teabe
hindamist käsitlevate üksikasjalike koostööeeskirjade koostamine või muutmine;
–
kliinilisi katseid käsitlevate õigusnormide
ülemaailmse arengu arvessevõtmine.
Artikkel 43
Aruanded täiendavate ravimite kohta
Täiendavate ravimite ohutusaruanne koostatakse
vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ 3. peatükile.
VIII peatükk
Katse teostamine, sponsoripoolne järelevalve, koolitus ja kogemus, lisaravimid
Artikkel 44
Vastavus uuringuplaanile ja heale kliinilisele tavale
Kliiniline katse teostatakse vastavalt
uuringuplaanile.
Ilma et see piiraks liidu õigusaktide ja
komisjoni erisuuniste kohaldamist, võtavad sponsor ja uurija uuringuplaani
koostamisel ning käesoleva määruse ja uuringuplaani kohaldamisel nõuetekohaselt
arvesse kvaliteedistandardeid, mis on kehtestatud inimtervishoius kasutatavate
ravimite registreerimise tehniliste nõuete ühtlustamise rahvusvahelise
konverentsi üksikasjalike rahvusvaheliste suunistega heade kliiniliste tavade
kohta.
Komisjon teeb teises lõigus osutatud
üksikasjalikud rahvusvahelised suunised heade kliiniliste tavade kohta
üldsusele kättesaadavaks.
Artikkel 45
Järelevalve
Sponsor kontrollib nõuetekohaselt kliinilise
katse teostamist. Kontrolli ulatuse ja sisu kindlaksmääramisel võtab sponsor
arvesse kõiki kliinilist katset iseloomustavaid näitajaid, sealhulgas järgmisi:
(a)
kas kliiniline katse on vähesekkuv kliiniline
katse;
(b)
kliinilise katse eesmärk ja metoodika;
(c)
sekkumise tavapärasest kliinilisest praktikast
kõrvalekaldumise ulatus.
Artikkel 46
Kliinilise katse teostamisega seotud isikute sobivus
Uurija on siseriiklikele õigusnormidele vastav
arst või isik, kellel on katsete teostamiseks asjakohase liikmesriigi nõuetele
vastav eriala oma teadustöö ja patsientide ravimiskogemuse tõttu.
Muudel isikutel, kes on seotud kliinilise
katse teostamisega, on oma ülesannete täitmisele vastav haridus, koolitus ja
kogemus.
Artikkel 47
Kliinilise katse teostamiskoha sobivus
Kliinilise katse teostamise kohad peavad olema
sobivad kliinilise katse teostamiseks.
Artikkel 48
Ravimite jälgitavus, säilitamine, hävitamine ja tagastamine
1.           Uuritavad ravimid peavad
olema jälgitavad, nende säilitamine, hävitamine ja tagastamine on asjakohane
ning nende kasutamine proportsionaalne, et tagada katses osaleja ohutus ning
kliinilise katse käigus kogutud andmete usaldusväärsus ja stabiilsus, võttes
arvesse seda, kas uuritav ravim on lubatud, ja seda, kas kliiniline katse on
vähesekkuv kliiniline katse.
Esimest lõiku kohaldatakse ka müügiloata
täiendavate ravimite suhtes.
2.           Asjakohane teave, mis on
seotud ravimite lõikes 1 osutatud jälgitavuse, säilitamise, hävitamise ja
tagastamisega, esitatakse taotlustoimikus.
Artikkel 49
Teatamine tõsistest rikkumistest
1.           Kui sponsor on teadlik, et
kliinilise katsega, mida ta spondeerib, rikutakse tõsiselt käesolevat määrust
või rikkumise ajal kohaldatavat uuringuplaani versiooni, teatab ta rikkumisest
asjaomastele liikmesriikidele ELi portaali kaudu seitsme päeva jooksul pärast
rikkumisest teadasaamist.
2.           Tõsine rikkumine on käesoleva
artikli tähenduses rikkumine, mis võib mõjutada olulisel määral katses
osalejate ohutust ja õigusi või kliinilise katse käigus kogutud andmete
usaldusväärsust ja stabiilsust.
Artikkel 50
Muud katses osaleja ohutusega seotud aruandekohustused
1.           Sponsor teatab viivitamata
asjaomastele liikmesriikidele ELi portaali kaudu kõigist ettearvamatutest
asjaoludest, mis mõjutavad kliinilise katse riski ja kasulikkuse vahekorda,
kuid ei ole artiklis 38 osutatud tõsised ettearvamatud kõrvaltoimed.
2.           Sponsor esitab asjaomastele
liikmesriikidele ELi portaali kaudu kõik kolmandate riikide ametiasutuste
koostatud inspekteerimisaruanded, mis on seotud kõnealuse sponsori teostatava
kliinilise katsega.
Artikkel 51
Kiireloomulised ohutusmeetmed
1.           Kui on tõenäoline, et
ettearvamatu kõrvalnäht võib oluliselt mõjutada riski ja kasulikkuse vahekorda,
võtavad sponsor ja uurija kiireloomulised ohutusmeetmed katses osaleja
kaitsmiseks.
2.           Sponsor teatab viivitamata
asjaomastele liikmesriikidele ELi portaali kaudu kõrvalnähust ja võetud
meetmetest.
3.           Käesolev artikkel ei piira II
ja VII peatüki kohaldamist.
Artikkel 52
Uurijateatmik
1.           Sponsor koostab uurija jaoks
uurijateatmiku.
2.           Uurijateatmik sisaldab kõiki
kliinilisi ja mittekliinilisi andmeid kliinilise katsega seotud uuritava ravimi
kohta.
3.           Uurijateatmikku
ajakohastatakse, kui muutuvad kättesaadavaks uued ohutusalased andmed, ja
vähemalt kord aastas.
Artikkel 53
Teabe salvestamine, töötlemine, käitlemine ja säilitamine
1.           Kogu kliinilise katsega
seotud teave salvestatakse, seda töödeldakse, käideldakse ja säilitatakse nii,
et selle kohta saab täpselt aru anda, seda tõlgendada ja kontrollida, kuid
samas oleks katses osalejaid käsitlevate andmete konfidentsiaalsus kaitstud vastavalt
isikuandmete töötlemise valdkonnas kohaldatavatele õigusaktidele.
2.           Rakendatakse asjakohaseid
tehnilisi ja korralduslikke meetmeid, et kaitsta käideldavat teavet ja
isikuandmeid volitamata või ebaseadusliku juurdepääsu, avalikustamise,
levitamise, muutmise, hävitamise või juhusliku kaotsimineku eest, eelkõige
juhul, kui töötlemine hõlmab andmete edastamist võrgu kaudu.
Artikkel 54
Kliinilise katse peatoimik
Sponsor ja uurija täidavad kliinilise katse
peatoimikut.
Kliinilise katse peatoimik võimaldab
kontrollida kliinilise katse teostamist, võttes arvesse kõiki kliinilist katset
iseloomustavaid näitajaid ja seda, kas kliiniline katse on vähesekkuv
kliiniline katse.
Sponsori ja uurija peetava kliinilise katse
peatoimiku sisu võib olla erinev, kui see on põhjendatud erinevustega uurija ja
sponsori kohustustes.
Artikkel 55
Kliinilise katse peatoimiku säilitamine
Välja arvatud juhul, kui muude liidu
õigusaktidega nähakse ette pikem arhiveerimisperiood, säilitavad sponsor ja
uurija kliinilise katse peatoimikut vähemalt viis aastat pärast kliinilise
katse lõppu. Katses osalejate tervisekaarte säilitatakse vastavalt
siseriiklikele õigusaktidele.
Kliinilise katse peatoimikut säilitatakse
viisil, mis tagab, et see on taotluse korral pädevatele asutustele kättesaadav.
Kliinilise katse peatoimiku sisu omandiõiguse
üleminek dokumenteeritakse. Uus omanik täidab käesolevas artiklis sätestatud
kohustusi.
Sponsor määrab organisatsioonisiseselt
arhiivide eest vastutavad isikud. Juurdepääs arhiivile on ainult kõnealustel
isikutel.
Kliinilise katse peatoimikut säilitatakse
andmekandjal, mis tagab sisu täielikkuse ja loetavuse kogu esimeses lõigus
osutatud aja jooksul.
Kliinilise katse peatoimikus tehtud muudatused
peavad olema jälgitavad.
Artikkel 56
Täiendavad ravimid
1.           Kliinilistes katsetes tohib
kasutada ainult müügiloaga täiendavaid ravimeid.
2.           Lõiget 1 ei kohaldata,
kui liidus puudub müügiloaga täiendav ravim või kui sponsorilt ei saa
põhjendatult eeldada, et ta kasutataks müügiloaga täiendavat ravimit.
Sellekohased põhjendused esitatakse uuringuplaanis.
IX peatükk
Uuritavate ja täiendavate ravimite tootmine ja import
Artikkel 57
Kohaldamisala
Käesolevat peatükki kohaldatakse uuritavate
ravimite ja lisaravimite tootmise ja impordi suhtes ilma, et see piiraks artikli 1
kohaldamist.
Artikkel 58
Tootmis- ja impordiluba
1.           Uuritavate ravimite
tootmiseks liidus ja liitu importimiseks on vaja luba.
2.           Lõikes 1 osutatud loa
saamiseks, peab taotleja vastama järgmistele nõuetele:
(a)
tema käsutuses on tootmiseks või importimiseks
sobivad ja piisavad ruumid, tehnilised seadmed ja kontrollivahendid, mis
vastavad käesolevas määruses sätestatud tingimustele;
(b)
ta saab alaliselt ja pidevalt kasutada isiku
teenuseid, kes vastab direktiivi 2001/83/EÜ artikli 49 lõigetes 2 ja 3
sätestatud tingimustele (edaspidi „nõuetekohase ettevalmistusega isik”).
3.           Taotleja täpsustab
loataotluses toodetava või imporditava uuritava ravimi tüübid ja ravimvormid,
tootmis- või imporditoimingud, vajaduse korral tootmisprotsessi, uuritavate
ravimite eeldatava tootmiskoha ja üksikasjaliku teabe nõuetekohase
ettevalmistusega isikute kohta.
4.           Lõikes 1 osutatud tootmis- ja
impordiloa suhtes kohaldatakse direktiivi 2001/83/EÜ alates artiklist 42
kuni artikli 46 punktini e.
5.           Lõiget 1 ei kohaldata
järgmiste toimingute suhtes:
(a)
ümbermärgistamine, ümberpakendamine või kasutamis-
või pakendamiseelne manustamiskõlblikuks muutmine, kui seda teevad farmatseudid
või liikmesriikides selleks juriidilist õigust omavad isikud haiglates,
tervishoiukeskustes või kliinikutes ning kui uuritavad ravimid on mõeldud
kasutamiseks ainult nimetatud asutustes;
(b)
uuritava diagnostilise ravimi katsetamisel
kasutatavate radiofarmatseutiliste preparaatide tootmine ja import, kui seda
teevad farmatseudid või liikmesriikides selleks juriidilist õigust omavad
isikud haiglates, tervishoiukeskustes või kliinikutes ning kui uuritavad
ravimid on mõeldud kasutamiseks ainult nimetatud asutustes;
(c)
direktiivi 2001/83/EÜ artikli 3 lõigetes 1 ja 2
osutatud ravimite valmistamine.
6.           Liikmesriigid kehtestavad
lõikes 5 sätestatud toimingute suhtes asjakohased ja proportsionaalsed
nõuded, millega tagatakse katses osaleja ohutus ning kliinilise katse käigus
saadud andmete usaldusväärsus ja stabiilsus. Toiminguid kontrollitakse
korrapäraselt.
Artikkel 59
Nõuetekohase ettevalmistusega isiku kohustused
1.           Nõuetekohase ettevalmistusega
isik veendub, et iga uuritava ravimi liidus valmistatud või liitu imporditud
partii vastab artiklis 60 sätestatud nõuetele ja kinnitab, et kõnealused
nõuded on täidetud.
2.           Asjaomase liikmesriigi
taotluse korral teeb sponsor lõikes 1 osutatud kinnituse kättesaadavaks.
Artikkel 60
Tootmine ja import
1.           Uuritavate ravimite tootmisel
kohaldatakse tootmistava, mis kindlustab nimetatud ravimite kvaliteedi, et
tagada katses osaleja ohutus ning kliinilise katse käigus saadud andmete
usaldusväärsus ja stabiilsus (edaspidi „hea tootmistava”). Kooskõlas artikliga 85
volitatakse komisjoni võtma vastu delegeeritud õigusakte hea tootmistava
üksikasjalike nõuete täpsustamiseks, mis tagaks uuritavate ravimite kvaliteedi,
võttes arvesse katses osaleja ohutust, andmete usaldusväärsust ja stabiilsust,
tehnika arengut ja ülemaailmset õigusaktide arengut.
2.           Seda ei kohaldata
artikli 58 lõikes 5 osutatud toimingute suhtes.
3.           Liitu imporditavate
uuritavate ravimite tootmisel kohaldatavad kvaliteedistandardid on vähemalt
samaväärsed standarditega, mille kehtestamisel on lähtutud käesolevast
määrusest.
Artikkel 61
Müügiloaga uuritava ravimi muutmine
Artikleid 58, 59 ja 60 kohaldatakse ainult
müügiloaga uuritavate ravimite suhtes, ainult seoses võimalike muutustega, mis
ei ole müügiloaga hõlmatud.
Artikkel 62
Täiendavate ravimite tootmine
Kui täiendaval ravimil puudub müügiluba või
kui müügiloaga täiendavat ravimit muudetakse, kuid müügiluba ei hõlma kõnealust
muudatust, kohaldatakse ravimi tootmisel asjakohaseid standardeid, et tagada
vajalik kvaliteet.
X peatükk
Märgistamine
Artikkel 63
Müügiloata uuritavad ja täiendavad ravimid
1.           Müügiloata uuritavate ja
täiendavate ravimite puhul märgitakse välis- ja sisepakendile järgmine teave:
(a)
kliinilise katsega seotud kontaktisiku(te)
tunnusandmed;
(b)
kliinilise katse tunnusandmed;
(c)
ravimi tunnusandmed;
(d)
teave ravimi kasutamise kohta.
2.           Välis- ja sisepakendile
märgitud teave tagab katses osaleja ohutuse ning kliinilise katse käigus
kogutud andmete usaldusväärsuse ja stabiilsuse, võttes arvesse katse korraldust
ja seda, kas toode on uuritav või täiendav ravim ning kas nendel toodetel on
mingeid eriomadusi.
Välis- ja sisepakendile märgitava teabe loetelu on
esitatud IV lisas.
Artikkel 64
Müügiloaga uuritavad ja täiendavad ravimid,
1.           Müügiloaga uuritavad ja
täiendavad ravimid märgistatakse
(a)
vastavalt artikli 63 lõikele 1 või
(b)
vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ V jaotisele.
2.           Olenemata lõike 1
punktist b, kui kliinilise katse konkreetsed asjaolud seda nõuavad, et
tagada katses osaleja ohutus ning kliinilise katse käigus kogutud andmete
usaldusväärsus ja stabiilsus, märgitakse müügiloaga uuritavate ravimite välis-
ja sisepakendile täiendavad tunnusandmed kliinilise katse ja kontaktisiku
kohta. Välis- ja sisepakendile märgitavate täiendavate tunnusandmete loetelu on
esitatud IV lisas.
Artikkel 65
Meditsiinilisel diagnoosimisel uuritava ravimina kasutatavad
radiofarmatseutilised preparaadid
Artikleid 63 ja 64 ei kohaldata meditsiinilisel
diagnoosimisel uuritava ravimina kasutatavate radiofarmatseutiliste
preparaatide suhtes.
Esimeses lõigus osutatud tooted märgistatakse
nõuetekohaselt, et tagada katses osaleja ohutus ning kliinilise katse käigus
kogutud andmete usaldusväärsus ja stabiilsus.
Artikkel 66
Keel
Märgistusel oleva teabe keele määrab kindlaks
asjaomane liikmesriik. Ravimi märgistus võib olla mitmes keeles.
Artikkel 67
Delegeeritud õigusakt
Kooskõlas artikliga 85 volitatakse komisjoni
võtma vastu delegeeritud õigusakte IV lisa muutmiseks, et tagada katses
osaleja ohutus ning kliinilise katse käigus kogutud andmete usaldusväärsus ja
stabiilsus või võtta arvesse tehnika arengut.
XI peatükk
Sponsor ja uurija
Artikkel 68
Sponsor
Kliinilisel katsel võib olla üks või mitu
sponsorit.
Sponsor võib delegeerida mõne või kõik oma
ülesanded eraisikule, ettevõttele, asutusele või organisatsioonile. Selline
delegeerimine ei piira sponsori vastutust.
Uurija ja sponsor võivad olla üks ja sama
isik.
Artikkel 69
Kaassponsorlus
1.           Kui kliinilisel katsel on
rohkem kui üks sponsor, kannavad nad kõik sponsorile käesoleva määrusega pandud
kohustusi välja arvatud juhul, kui sponsorid otsustavad teisiti ja sätestavad
lepingus iga sponsori kohustused. Kui lepingus ei ole täpsustatud, kes
sponsoritest teatava kohustuse eest vastutab, vastutavad kõik sponsorid.
2.           Erandina lõikest 1
vastutavad kõik sponsorid ühe sponsori nimetamise eest, kelle ülesandeks on
a)      tagada loamenetluse käigus vastavus
sponsori kohustustega, mis on sätestatud I ja II peatükis;
b)      vastata katses osaleja, uurija või
asjaomase liikmesriigi kõigile kliinilisi katseid käsitlevatele küsimustele;
c)      rakendada artikli 74 kohaselt võetud
meetmeid.
Artikkel 70
Sponsori kontaktisik liidus
Kui kliinilise katse sponsor ei asu Euroopa
Liidus, tagab ta, et kontaktisik asub Euroopa Liidus. Kontaktisikule
edastatakse kogu sponsorile suunatud teabevahetus, mis toimub käesoleva määruse
kohaselt. Kontaktisikule edastatud teavet käsitletakse sponsorile edastatud
teabena.
Artikkel 71
Õigusvastutus
Käesolev peatükk ei mõjuta sponsori, uurija
või isiku, kellele sponsor on delegeerinud oma ülesanded, tsiviil- või
kriminaalvastutust.
XII peatükk
Kahju hüvitamine, kindlustus ja riiklik hüvitamismehhanism
Artikkel 72
Kahju hüvitamine
Kliinilise katse, välja arvatud vähesekkuva
kliinilise katse puhul tagab sponsor, et katses osalejale tekitatud kahju
hüvitatakse vastavalt sponsori ja uurija õigusvastutuse suhtes kohaldatavatele
õigusnormidele. Kahju hüvitamine ei sõltu sponsori või uurija
finantssuutlikkusest.
Artikkel 73
Riiklik hüvitamismehhanism
1.           Liikmesriik kehtestab
riikliku hüvitamismehhanismi kahju hüvitamiseks, nagu on osutatud artiklis 72.
2.           Sponsorit loetakse artikli 72
sätetele vastavaks, kui ta kasutab asjakohase liikmesriigi riikliku
hüvitamismehhanismi.
3.           Riikliku hüvitamismehhanismi
kasutamine on tasuta, kui loataotluse esitamisel kliinilise katse jaoks ei
olnud objektiivsetel põhjustel kavas kasutada seda kliinilist katset ravimi
müügiloa taotlemisel.
Kõigi muude kliiniliste katsete puhul võib riikliku
hüvitamismehhanismi kasutamise eest nõuda tasu. Liikmesriik kehtestab tasu
suuruse lähtudes mittetulunduslikest eesmärkidest ning võttes arvesse
kliinilise katsega seotud riski, võimalikku kahju ja selle tõenäosust.
XIII peatükk
Liikmesriikide teostatav järelevalve ning liidu teostatav inspekteerimine ja
kontroll
Artikkel 74
Liikmesriikide parandusmeetmed
1.           Kui asjaomasel liikmesriigil
on objektiivne alus arvata, et käesolevas määruses sätestatud nõudeid ei
täideta, võib ta võtta järgmisi meetmeid:
a)      ta võib kliinilise katse ennetähtaegselt
lõpetada;
b)      ta võib kliinilise katse peatada;
c)      ta võib muuta kliinilise katse kõiki
aspekte.
2.           Lõikes 1 osutatud
meetmed edastatakse ELi portaali kaudu kõigile asjaomastele liikmesriikidele.
Artikkel 75
Liikmesriikide inspekteerimised
1.           Liikmesriigid nimetavad
inspektorid, kes kontrollivad käesolevast määrusest kinnipidamist.
Liikmesriigid tagavad inspektorite piisava ettevalmistuse ja koolituse.
2.           Inspekteerimiste eest
vastutab liikmesriik, kus inspektsioon toimub.
3.           Kui asjaomasel liikmesriigil
on kavas inspekteerida ühe või mitme kliinilise katse teostamist, mis hõlmavad
rohkem kui ühte asjaomast liikmesriiki, teatab ta oma kavatsusest ELi portaali
kaudu teistele asjaomastele liikmesriikidele, komisjonile ja ravimiametile ning
edastab neile pärast inspektsiooni oma järeldused.
4.           Ravimiamet kooskõlastab
liikmesriikide koostööd, mis on seotud inspektsioonidega, liikmesriikide
kolmandates riikides tehtavate inspektsioonidega ja määruse (EÜ) nr 726/2004 kohaselt
esitatud müügiloataotlustega seotud inspektsioonidega.
5.           Liikmesriik, kelle vastutusel
inspekteerimine läbi viidi, koostab pärast inspektsiooni inspekteerimisakti.
Liikmesriik teeb inspekteerimisakti kättesaadavaks asjaomase kliinilise katsega
seotud sponsorile ja saadab selle ELi portaali kaudu ELi andmebaasi.
Sponsorile inspekteerimisakti kättesaadavaks
tegemisel tagab esimeses lõigus osutatud liikmesriik konfidentsiaalsuse kaitse.
6.           Komisjon kehtestab
inspekteerimise korra rakendusaktidega. Need rakendusaktid võetakse vastu
kooskõlas artikli 84 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 76
Liidu teostatavad kontrollimised ja inspekteerimised
1.           Komisjon võib teostada
kontrollimisi, et veenduda
a)      kas liikmesriigid jälgivad nõuetekohaselt
vastavust käesolevale määrusele;
b)      kas kolmandates riikides teostatud
kliiniliste katsete suhtes kohaldatav õigussüsteem tagab vastavuse direktiivi 2001/83/EÜ
I lisa punktile 8;
c)      kas kolmandates riikides teostatud
kliiniliste katsete suhtes kohaldatav õigussüsteem tagab vastavuse käesoleva
määruse artikli 25 lõikele 3.
2.           Komisjon võib korraldada
inspekteerimisi, kui ta seda vajalikuks peab.
XIV peatükk
IT-taristu
Artikkel 77
ELi portaal
Komisjon loob ja haldab liidu tasandil
portaali, mis on käesoleva määruse kohaselt ainus kliiniliste katsetega seotud
teabe- ja andmesisestusportaal.
ELi portaali kaudu esitatud andmeid ja teavet
säilitatakse artiklis 78 osutatud ELi andmebaasis.
Artikkel 78
ELi andmebaas
1.           Komisjon loob ja haldab liidu
tasandi andmebaasi (edaspidi „ELi andmebaas”). Komisjon on andmebaasi vastutav
töötleja.
ELi andmebaas sisaldab käesoleva määruse kohaselt
esitatud andmeid ja teavet.
2.           ELi andmebaas võimaldab
liikmesriikide pädevatel asutustel teha koostööd sellises ulatuses, mis on vajalik
käesoleva määruse kohaldamiseks, ning otsida teavet konkreetsete kliiniliste
katsete kohta. Samuti võimaldab see sponsoritel viidata varasematele
taotlustele kliiniliste katsete lubamiseks või oluliseks muutmiseks.
3.           ELi andmebaas on üldsusele
kättesaadav, välja arvatud seal sisalduvad andmed, mille täielik või osaline
konfidentsiaalsus on õigustatud järgmistel põhjustel:
–
määruse (EÜ) nr 45/2001 kohase isikuandmete kaitse
tagamine;
–
konfidentsiaalsete kaubanduslike andmete kaitse
tagamine;
–
liikmesriikide poolt tõhusa järelevalve tagamine
kliinilise katse teostamise üle.
4.           ELi andmebaas sisaldab
isikuandmeid ainult juhul, kui see on vajalik lõike 2 kohaldamisel.
5.           Katses osaleja isikuandmeid
ei tehta avalikkusele kättesaadavaks.
6.           Sponsor ajakohastab pidevalt
ELi andmebaasis olevat teavet kliiniliste katsete kõigi muudatuste kohta, ka
nende kohta, mis ei ole olulised muudatused, kuid on vajalikud kliinilise katse
üle järelevalve teostamiseks liikmesriikide poolt.
7.           Komisjon ja liikmesriigid
tagavad, et andmesubjekt võib tõhusalt kasutada oma õigust saada teavet,
tutvuda andmetega, teha parandusi ja esitada vastuväiteid kooskõlas määrusega
(EÜ) nr 45/2001 ning riiklike andmekaitsealaste õigusaktidega,
millega rakendatakse direktiivi 95/46/EÜ. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et
andmesubjekt võib tõhusalt kasutada oma õigust pääseda juurde endaga seotud
andmetele ning parandada ja kustutada ebaõigeid või ebatäpseid andmeid.
Vastavalt oma pädevusele tagavad komisjon ja liikmesriigid, et vigased ja ebaseaduslikult
töödeldud isikuandmed kustutatakse kooskõlas kohaldatavate õigusaktidega.
Parandused ja kustutamised tehakse nii kiiresti kui võimalik, kuid mitte hiljem
kui 60 päeva jooksul pärast taotluse esitamist andmesubjekti poolt.
XV peatükk
Liikmesriikide koostöö
Artikkel 79
Riiklikud kontaktpunktid
1.           Iga liikmesriik määrab ühe
riikliku kontaktpunkti, et hõlbustada II ja III peatükis sätestatud menetluste
toimimist.
2.           Iga liikmesriik teatab
komisjonile kontaktpunkti andmed. Komisjon avaldab kontaktpunktide loetelu.
Artikkel 80
Komisjoni toetus
Komisjon toetab käesoleva määruse II ja III
peatükis osutatud loamenetluse raames tehtavat liikmesriikidevahelist koostööd
ja artikli 40 lõikes 2 osutatud koostööd.
Artikkel 81
Kliiniliste katsete koordineerimis- ja nõuanderühm
1.           Käesolevaga luuakse
kliiniliste katsete koordineerimis- ja nõuanderühm (edaspidi „nõuanderühm”),
mis koosneb artiklis 79 osutatud riiklikest kontaktpunktidest.
2.           Nõuanderühmal on järgmised
ülesanded:
a)      toetada teabevahetust liikmesriikide ja
komisjoni vahel käesoleva määruse rakendamisel omandatud kogemuste kohta;
b)      aidata komisjoni artiklis 80
osutatud toetuse tagamisel.
3.           Nõuanderühma juhib komisjoni
esindaja.
4.           Nõuanderühm tuleb komisjoni
või liikmesriigi taotlusel kokku korrapäraselt ja alati, kui olukord nõuab.
5.           Sekretariaaditeenuste eest
hoolitseb komisjon.
XVI peatükk
Tasud
Artikkel 82
Üldpõhimõte
Käesolev määrus ei piira liikmesriikide
võimalust nõuda käesolevas määruses sätestatud tegevuste eest tasu, tingimusel,
et tasu määramine on läbipaistev ja toimub kulude katmise põhimõttel.
Artikkel 83
Üks makse ühe tegevuse eest liikmesriigi kohta
Liikmesriik ei nõua II ja III peatükis
osutatud hindamise eest maksmist eraldi mitmele hindamises osalevale asutusele.
XVII peatükk
Rakendusaktid ja delegeeritud õigusaktid
Artikkel 84
Komitee
1.           Komisjoni abistab direktiivi 2001/83/EÜ
alusel asutatud inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee. Nimetatud
komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.           Kui on viidatud käesolevale lõikele,
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamus tuleb saada kirjaliku
menetluse käigus, siis lõpetatakse kõnealune menetlus ilma tulemuseta juhul,
kui komitee eesistuja arvamuse esitamise tähtaja jooksul nii otsustab või kui
seda nõutakse komitee liikmete lihthäälteenamusega.
Artikkel 85
Delegeerimine
1.           Komisjonile antakse
käesolevas artiklis sätestatud tingimustel õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte.
2.           Artiklites 27, 42, 60 ja 67
osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata
ajaks alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.
3.           Euroopa Parlament või nõukogu
võivad artiklites 27, 42, 60 ja 67 osutatud õiguse võtta vastu
delegeeritud õigusakte igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega
lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel
päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses
nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud
õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Artiklite 27, 42, 60
ja 67 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui
Euroopa Parlament või nõukogu ei ole selle kohta kõnealusest aktist Euroopa
Parlamendi ja nõukogu teavitamisest arvestatuna kahe kuu jooksul vastuväidet
esitanud või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne kõnealuse
ajavahemiku möödumist andnud komisjonile teada, et nad ei esita vastuväiteid.
Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu
võrra.
XVIII peatükk
Muud sätted
Artikkel 86
Rakke sisaldavad, neist koosnevad või neist saadud ravimid
Käesolev määrus ei piira riikide õigusaktide
kohaldamist, millega keelustatakse või piiratakse mis tahes konkreetset tüüpi
inimrakke või loomseid rakke sisaldavate, neist koosnevate või neist saadud
ravimite müüki, tarnimist või kasutamist põhjendustel, mida ei ole käesolevas
määruses käsitletud. Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma asjakohastest
õigusaktidest.
Artikkel 87
Seosed muude õigusaktidega
Käesolev määrus ei piira nõukogu direktiivi 97/43/Euratom[24], nõukogu direktiivi 96/29/Euratom[25], Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiivi 2001/18/EÜ[26]
ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/41/EÜ[27] kohaldamist.
Artikkel 88
Ravimiuuringus osaleja jaoks on uuritav ravim tasuta
Ilma et see piiraks liikmesriikide pädevust
oma tervishoiupoliitika määratlemisel ning tervishoiuteenuste ja arstiabi
korraldamisel ning kättesaadavaks muutmisel, ei nõuta katses osalejalt uuritava
ravimi eest tasu.
Artikkel 89
Andmekaitse
1.           Liikmesriigid kohaldavad
käesoleva määruse alusel liikmesriikides teostatava isikuandmete töötlemise
suhtes direktiivi 95/46/EÜ.
2.           Käesoleva määruse alusel
komisjoni ja Euroopa Ravimiameti poolt teostatava isikuandmete töötlemise
suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 45/2001.
Artikkel 90
Tsiviil- ja kriminaalvastutus
Käesolev määrus ei piira siseriiklike või
liidu eeskirjade kohaldamist sponsori või uurija tsiviil- ja kriminaalvastutuse
suhtes.
XIX peatükk
Lõppsätted
Artikkel 91
Kehtetuks tunnistamine
1.           Direktiiv 2001/20/EÜ tunnistatakse
kehtetuks alates [märkida konkreetne kuupäev –- kahe aasta jooksul alates
käesoleva määruse avaldamisest].
2.           Erandina lõikest 1, kui
kliinilise katse loataotlus on esitatud kooskõlas direktiiviga 2001/20/EÜ ning
enne artikli 92 lõikes 2 sätestatud kuupäeva [kohaldamise kuupäev],
kohaldatakse selle kliinilise katse suhtes jätkuvalt nimetatud direktiivi kuni
[märkida konkreetne kuupäev –- viie aasta jooksul alates käesoleva määruse
avaldamisest].
3.           Viiteid direktiivile 2001/20/EÜ
tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele ja loetakse vastavalt
V lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 92
Üleminekusätted
Erandina artikli 91 lõikest 1, kui
kliinilise katse loataotlus on esitatud ajavahemikul [märkida konkreetne
kuupäev – kahe aasta jooksul alates käesoleva määruse avaldamisest] kuni [märkida
konkreetne kuupäev – kolme aasta jooksul alates käesoleva määruse avaldamisest],
võib kliinilist ravimiuuringut alustada kooskõlas direktiivi 2001/20/EÜ
artiklitega 6, 7 ja 9. Kõnealuse kliinilise katse suhtes kohaldatakse nimetatud
direktiivi kuni [märkida konkreetne kuupäev –- viie aasta jooksul alates
käesoleva määruse avaldamisest].
Artikkel 93
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates [märkida
konkreetne kuupäev – kahe aasta jooksul alates käesoleva määruse avaldamisest].
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja

I LISA
Esmase taotluse toimik
1.           Sissejuhatus ja üldpõhimõtted
1.           Olemasolu korral viitab
sponsor eelnevatele taotlustele. Kui kõnealused taotlused on esitanud mõni
teine sponsor, esitatakse kirjalik kokkulepe selle sponsoriga.
2.           Taotluse allkirjastab
sponsor. Allkirjaga kinnitatakse, et sponsor on veendunud, et:
·
esitatud teave on täielik;
·
lisatud dokumendid sisaldavad täpset ülevaadet
olemasolevast teabest;
·
kliiniline katse viiakse läbi vastavalt
uuringuplaanile.
3.           Artiklis 11 osutatud taotlustoimik piirneb käesoleva
lisa punktidega 2–10.
4.           Ilma et see piiraks
artikli 26 kohaldamist, piirneb artiklis 14 osutatud taotlustoimik
käesoleva lisa punktidega 11–17.
2.           Kaaskiri
5.           Kaaskirjas juhitakse
tähelepanu katse iseärasustele.
6.           Kaaskirjas ei ole siiski vaja
uuesti esitada teavet, mis juba sisaldub ELi taotlusvormil, välja arvatud
järgmised erandid:
·
katses osalejate eripärad, sh katses osalejad, kes
ei ole võimelised andma teadvat nõusolekut ja alaealised;
·
katse puhul on tegemist uue toimeaine esmakordse
manustamisega inimestele;
·
katse või uuritava ravimiga seotud teaduslikud
nõuanded on andnud ravimiamet või liikmesriigi või kolmanda riigi pädev asutus
ning
·
katse moodustab osa või peab hakkama moodustama osa
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) 1901/2006
(pediaatrias kasutatavate ravimite kohta)[28]
II jaotise 3. peatükis osutatud pediaatrilise uuringu programmist
(kui ravimiamet on pediaatrilise uuringu programmi kohta otsuse juba teinud,
sisaldab kaaskiri viidet ravimiameti otsusele selle veebisaidil);
·
uuritav või täiendav ravim on narkootiline või
psühhotroopne aine;
·
sponsori taotluse alusel on uuritav ravim
määratletud harvikravimina või harvikhaiguse ravimina.
7.           Taotleja märgib, millises
taotlustoimiku osas on asjakohane teave esitatud.
8.           Taotleja märgib kaaskirjas
täpselt, kus asub taotlustoimikus ohutusalane teave, et hinnata, kas kõrvaltoime
puhul on tegemist tõsise ettearvamatu kõrvaltoimega.
9.           Taotluse uuestiesitamist
käsitlevas kirjas toob taotleja esile muudatused võrreldes eelmise taotlusega.
3.           ELi taotlusvorm
10.         Korrektselt täidetud ELi
taotlusvorm.
4.           Uuringuplaan
11.         Uuringuplaanis kirjeldatakse
katse eesmärki, korraldust, metoodikat, statistilisi kaalutlusi ja korraldust.
12.         Uuringuplaan peab olema
identifitseeritav pealkirja, sponsori uuringuplaani koodi (mis on vajaduse
korral selle iga versiooni puhul erinev), kuupäeva ja muudatuste korral
ajakohastatava versiooninumbri ning lühikese pealkirja või nimetuse järgi.
13.         Uuringuplaan sisaldab eelkõige
järgmist:
·      selge ja üheselt mõistetav määratlus asjaomase kliinilise katse lõpu
kohta (enamasti on see viimase ravimiuuringus osaleja viimase arstivisiidi
kuupäev; erandeid tuleb uuringuplaanis põhjendada);
·      arutelu kliinilise katse asjakohasuse ja selle korralduse üle, et
võimaldada artikli 6 kohast hindamist;
·      kliinilise katse eeldatava kasulikkuse ja riskide hindamine, et
võimaldada artikli 6 kohast hindamist;
·      välistamis- ja valikukriteeriumid;
·      põhjendus, miks osalevad kliinilises katses isikud, kes ei ole
võimelised andma teadvat nõusolekut, või muud erirühmad, näiteks alaealised;
·      välistamiskriteeriumide põhjendused ja selgitused, kui kliiniline katse
ei hõlma eakaid ja naisi;
·      värbamis- ja teadva nõusoleku andmise korra üksikasjalik kirjeldus
eelkõige juhul, kui osalejad ei ole võimelised andma teadvat nõusolekut;
·      järelevalvemeetmete kokkuvõte;
·      avaldamispoliitika kirjeldus;
·      katses osalejate hooldamise kord, kui nad vajavad pärast katses
osalemist ja selle tõttu täiendavat hooldust, juhul kui see erineb tavapäraselt
eeldatavast hooldusest võttes arvesse konkreetse katses osaleja
terviseprobleemi;
·      artiklile 48 vastava uuritavate ja täiendavate ravimite
jälgitavuse, säilitamise, hävitamise ja tagastamise kord (olemasolu korral);
·      kord, millega tagatakse isikuandmete kaitse suhtes kohaldatavate
eeskirjade järgimine; eelkõige kohaldatav organisatsiooniline ja tehniline
korraldus, et vältida loata juurdepääsu töödeldud teabele ja isikuandmetele
ning nende avalikustamist, levitamist, muutmist või kaotsiminekut;
·      rakendatavad meetmed, et tagada kliinilises katses osaleja isikuandmete
konfidentsiaalsus;
·      andmete turvalisuse rikkumise korral rakendatavad meetmed, et vähendada
võimalikku kahjulikku mõju;
·      nõuetekohased põhjendused, kui ravimiuuringu tulemuste kokkuvõte
esitatakse rohkem kui ühe aasta pärast;
·      põhjendused müügiloata täiendavate ravimite kasutamiseks.
14.         Kui kliiniline katse viiakse
läbi toimeainega, mis on Euroopa Liidus saadaval erineva kaubanime all mitmes
müügiloaga ravimis, võib uuringuplaanis määratleda ravi üksnes seoses
toimeainega või anatoomilis-terapeutiline keemilise koodiga („ATC-kood”) (tase 3–5)
ning mitte täpsustada iga toote kaubamärki.
15.         Seoses kõrvalnähtudest
teatamisega määratletakse uuringuplaanis
·      kõrvalnähud või laboriuuringute tulemuste kõrvalekalded, mida peetakse
ohutushinnangute seisukohalt kriitilisteks ja millest teatatakse sponsorile
ning
·      tõsised kõrvalnähud, mis ei nõua uurijapoolset aruandlust.
16.         Vajaduse
korral selgitatakse uuringuplaanis uuritavate ravimite märgistamise ja
pimemenetlusega seotud küsimusi.
17.         Uuringuplaanile lisatakse
uuringuplaani lühikokkuvõte.
5.           Uurijateatmik
18.         Uurijateatmiku eesmärk on anda
uurijatele ja teistele katsega seotud isikutele teavet, et aidata neil mõista
uuringuplaani põhielemente (sh doosi, doseerimise tihedust/intervalli,
manustamisviise ja ohutuse järelevalve korda) ja põhielementidega seotud
põhjendusi ning neid põhielemente järgida.
19.         Uurijateatmikus esitatud teave
on esitatud sisutihedas, lihtsas, objektiivses, tasakaalustatud ja
mitte-müügiedenduslikus vormis, mis võimaldab arstil või uurijal seda mõista ja
koostada erapooletut riskianalüüsi kavandatud kliinilise katse sobivuse kohta.
Uurijateatmik koostatakse kogu olemasoleva teabe ja tõendusmaterjali põhjal,
mis toetavad kavandatava kliinilise katse põhjendusi ja uuritava ravimi ohutut
kasutamist katse käigus ning need tuleb esitada kokkuvõtvalt.
20.         Kui uuritaval ravimil on
müügiluba ja ravimit kasutatakse vastavalt müügiloale, on uurijateatmikuks
ravimi omaduste kinnitatud kokkuvõte. Kui ravimi kliinilises katses kasutamise
tingimused erinevad loas täpsustatud tingimustest, täiendatakse ravimi omaduste
kokkuvõtet asjakohaste mittekliiniliste ja kliiniliste andmete kokkuvõttega,
mis toetavad uuritava ravimi kasutamist kliinilises katses. Kui uuritavat
ravimit identifitseeritakse uuringuplaanis üksnes toimeaine alusel, valib
sponsor ühe ravimi omaduste kokkuvõtte, mis on uurijateatmikus samaväärne
kõikide ravimite jaoks, mis sisaldavad asjaomast toimeainet ja mida kasutatakse
kliinilise katse teostamiskohas.
21.         Rahvusvahelise katse puhul, kui igas liikmesriigis
kasutatav ravim on sama, mis riigi tasandil müügiloa saanud ravim, kuid ravimi
omaduste kokkuvõte on liikmesriigiti erinev, valib sponsor ühe ravimi omaduste
kokkuvõtte kogu kliinilise katse jaoks. Kõnealune ravimi omaduste kokkuvõte
peaks tagama patsiendi ohutuse kõige kindlamini.
22.         Kui uurijateatmik ei ole
ravimi omaduste kokkuvõte, sisaldab see selgelt eristatavat osa, milles
kirjeldatakse kõrvaltoimeid, mida võib pidada oodatavateks kõrvaltoimeteks,
sealhulgas teavet kõrvaltoimete esinemissageduse (edaspidi „ohutusteave”)
kohta.
6.           Dokumendid, mis tõendavad heade
tootmistavade järgimist uuritava ravimi puhul
23.         Dokumentide suhtes, mis
tõendavad heade tootmistavade järgimist, kohaldatakse järgmisi nõudeid:
24.         dokumente ei pea esitama
järgmistel juhtudel:
·      uuritaval ravimil on müügiluba, uuritavat ravimit ei ole muudetud ja
see on toodetud ELis; või
·      uuritav ravim ei ole toodetud ELis, kuid ravimil on müügiluba ja
uuritavat ravimit ei ole muudetud.
25.         Kui uuritaval ravimil puudub
nii ELi kui ka inimravimite tehniliste registreerimisnõuete rahvusvahelisel
ühtlustamiskonverentsil (International Conference on Harmonisation of Technical
Requirements for Registration of Pharmaceuticals for Human Use, ICH) osaleva
kolmanda riigi müügiluba ja uuritav ravim ei ole valmistatud ELis, esitatakse
järgmised dokumendid:
·      artiklis 58 osutatud impordiloa koopia; ning
·      ELi esindava nõuetekohase ettevalmistusega isiku kinnitus, et tootmisel
on järgitud häid tootmistavasid, mis on vähemalt võrdsed ELi heade
tootmistavadega, juhul kui puudub ELi ja kolmandate riikide vahelise
vastastikuse tunnustamise lepinguga ette nähtud erikord.
26.         Kõigil muudel juhtudel
esitatakse artiklis 58 osutatud tootmis-/impordiloa koopia.
27.         Kui uuritava ravimi tootmiseks
või importimiseks ei ole artikli 58 kohaselt luba vaja, esitatakse dokumendid,
mis tõendavad vastavust artikli 58 lõikes 6 esitatud nõuetele.
7.           Uuritava ravimi toimik
28.         Uuritava ravimi toimikus
esitatakse teave iga uuritava ravimi kvaliteedi kohta, uuritava ravimi tootmise
ja kontrollimise kohta ning mittekliiniliste uuringutega ja kliinilise
kasutamisega seotud andmed.
7.1.1.     Andmed uuritava ravimi kohta
7.1.1.1.  Sissejuhatus
29.         Andmete osas võib uuritava
ravimi toimiku asemel esitada muud dokumendid, kas eraldi või koos uuritava
ravimi lihtsustatud toimikuga. Uuritava ravimi lihtsustatud toimiku
üksikasjalik kirjeldus on esitatud punktis 7.1.2.
30.         Uuritava ravimi toimik algab
üksikasjaliku sisukorra ja kasutatavate terminite sõnastikuga.
31.         Uuritava ravimi toimikus
esitatud teave on kokkuvõtlik. Uuritava ravimi toimik ei tohi olla liiga
mahukas. Andmed on soovitav esitada tabeli kujul ja lisada kirjeldav kokkuvõte
tähtsamatest punktidest.
7.1.1.2.  Andmed kvaliteedi kohta
32.         Kvaliteeti käsitlevate andmete
esitamisel järgitakse loogilist struktuuri.
7.1.1.3.  Mittekliinilised
farmakoloogilised ja toksikoloogilised andmed
33.         Lisaks esitatakse uuritava
ravimi toimikus mittekliiniliste farmakoloogiliste ja toksikoloogiliste andmete
kokkuvõtted kliinilises katses kasutatud iga uuritava ravimi kohta. Toimik peab
sisaldama ka läbiviidud uuringute ja asjakohaste kirjandusviidete loetelu.
Vajaduse korral esitatakse andmed tabeli kujul ja lisatakse kirjeldav kokkuvõte
tähtsamatest punktidest. Läbiviidud uuringuid käsitlevad kokkuvõtted
võimaldavad hinnata uuringu asjakohasust ja seda, kas uuring on teostatud
vastuvõetava uuringuplaani kohaselt.
34.         Mittekliiniliste
farmakoloogiliste ja toksikoloogiliste andmete esitamisel järgitakse loogilist
struktuuri, võttes aluseks näiteks ühise tehnilise dokumendi (Common Technical
Document) 4. mooduli kehtiva versiooni või eCTD formaadi rubriigid.
35.         Uuritava ravimi toimikus
esitatakse uuringuid käsitlevate faktide kokkuvõtte asemel pigem andmete
kriitiline analüüs, mis hõlmaks põhjendusi puudulike andmete kohta ning toote
ohutuse hinnangut kavandatava kliinilise katse kontekstis.
36.         Uuritava ravimi toimik
sisaldab kinnitust hea laboritava või sellega samaväärsete standardite
järgimise kohta, kooskõlas artikli 25 lõikega 3.
37.         Mürgisuse uuringutes kasutatud
katsematerjal on lisandite kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete koostise osas
võrreldav kliinilises katses kasutamiseks ettenähtud materjaliga.
Katsematerjali ettevalmistamisel tuleb selle tagamiseks teha vajalikke
kontrolle ja seega toetada uuringu valiidsust.
7.1.1.4.  Eelmine kliiniline katse ja
andmed inimestega seotud kogemuste kohta
38.         Kliinilisi katseid ja
inimestega seotud kogemusi käsitlevate andmete esitamisel järgitakse loogilist
struktuuri, võttes aluseks näiteks ühise tehnilise dokumendi („Common Technical
Document”) 5. mooduli kehtiva versiooni või eCTD formaadi rubriigid.
39.         Kõnealuses
punktis esitatakse kokkuvõtted kõigi olemasolevate andmete kohta, mis on saadud
uuritavate ravimitega seotud eelmistest kliinilistest katsetest ja inimestega
seotud kogemustest.
40.         See hõlmab ka kinnitust hea
kliinilise tava järgimise kohta osutatud kliiniliste katsete puhul ja viidet
artikli 25 lõigetes 4–6 osutatud avaliku kande kohta.
7.1.1.5.  Üleüldine riskide ja kasu
hinnang
41.         Selles punktis esitatakse lühike
integreeritud kokkuvõte, milles analüüsitakse kriitiliselt mittekliinilisi ja
kliinilisi andmeid seoses kavandatava uuringu võimalike riskide ja kasuga, kui
seda teavet ei ole uuringuplaanis juba esitatud. Viimasel juhul viidake
uuringuplaani asjaomasele osale. Tekstis tuuakse esile uuringud, mis lõpetati
ennetähtaegselt ning analüüsitakse selle põhjuseid. Alaealiste või piiratud
teovõimega isikutega läbiviidud uuringutega seotud prognoositavaid ohte ja
eeldatavat kasu käsitlevate hinnangute puhul võetakse arvesse käesoleva määruse
sätteid.
42.         Vajaduse korral ei analüüsi
sponsor ohutusvaru mitte kasutatud annuse alusel, vaid lähtudes suhtelisest
süsteemsest kokkupuutest uuritava ravimiga, kasutades soovitatavalt kõveraaluse
ala pindala käsitlevaid või maksimaalse kontsentratsiooni (Cmax) andmeid,
olenevalt sellest, milliseid neist peetakse asjakohasemaks. Samuti
analüüsitakse nii mittekliiniliste kui ka kliiniliste uuringute kõikide leidude
kliinilist tähtsust ning kõiki soovitusi toime edasise jälgimise ja kliiniliste
katsete ohutuse kohta.
7.1.2.     Uuritava ravimi lihtsustatud
toimik ja muud dokumendid
43.         Taotleja võib viidata muudele
dokumentidele, mis on esitatud eraldi või koos uuritava ravimi lihtsustatud
toimikuga.
7.1.2.1.  Võimalus
viidata uurijateatmikule
44.         Taotleja võib uuritava aine
toimiku prekliiniliste ja kliiniliste osade puhul esitada kas eraldiseisva
uuritava aine toimiku või viidata uurijateatmikule. Viimasel juhul sisaldavad
prekliinilise ja kliinilise teabe kokkuvõtted piisavalt üksikasjalikke andmeid,
soovitavalt tabelite kujul, mis võimaldavad hindajatel teha otsuse uuritava
ravimi võimaliku mürgisuse kohta ja selle ravimi kasutamise ohutuse kohta
kavandatavas katses. Kui prekliiniliste või kliiniliste andmete teatava
konkreetse aspekti puhul on vaja eksperdi üksikasjalikku selgitust või
põhjalikumat analüüsi kui see, mis uurijateatmikusse tavapäraselt lisatakse,
esitab taotleja prekliinilise ja kliinilise teabe uuritava ravimi toimiku
osana.
7.1.2.2.  Võimalus viidata ravimi
omaduste kokkuvõttele
45.         Kui uuritaval ravimil on
müügiluba, võib taotleja esitada uuritava ravimi toimikuna ravimi omaduste
kokkuvõtte kehtiva versiooni. Täpsed nõuded on esitatud tabelis 1.
Tabel 1. Uuritava ravimi lihtsustatud toimiku
sisu
 Eelmise hinnangu tüübid || Andmed kvaliteedi kohta || Mittekliinilised andmed || Kliinilised andmed
 Uuritaval ravimil on ELi või ICH-riigi müügiluba ja seda kasutatakse katses: ||   ||   ||
 - ravimi omaduste kokkuvõtte tingimusi järgides || Ravimi omaduste kokkuvõte
 - ravimi omaduste kokkuvõtte tingimusi järgimata || Ravimi omaduste kokkuvõte || Vajaduse korral || Vajaduse korral
 - pärast muutmist (nt pimemenetlus) || P+A || Ravimi omaduste kokkuvõte || Ravimi omaduste kokkuvõte
 Uuritava ravimi muul ravimivormil või tugevusel on ELi või ICH-riigi müügiluba ja uuritava ravimi tarnib müügiloa valdaja || Ravimi omaduste kokkuvõte+P+A || Jah || Jah
 Uuritaval ravimil ei ole ELi või ICH-riigi müügiluba, kuid toimeainet kasutatakse mõnes müügiluba omavas ravimis ja ||   ||   ||
 - seda tarnib sama tootja || Ravimi omaduste kokkuvõte+P+A || Jah || Jah
 - seda tarnib muu tootja || Ravimi omaduste kokkuvõte+S+P+A || Jah || Jah
 Uuritav ravim on seotud eelmise kliinilise katse taotlusega, sellel on asjaomases liikmesriigis müügiluba ja seda ei ole modifitseeritud ning ||   ||   ||
 - pärast kliinilise katse taotluse viimast muudatust puuduvad uued andmed || Viide eelmisele taotlusele
 - pärast kliinilise katse taotluse viimast muudatust on kättesaadavad uued andmed || Uued andmed || Uued andmed || Uued andmed
 - seda kasutatakse erinevatel tingimustel || Vajaduse korral || Vajaduse korral || Vajaduse korral
(S: andmed toimeaine kohta; P: andmed uuritava
ravimi kohta; A: lisateave ruumide ja seadmete, juhuslike lisandite ohutuse
hinnangu, uute abiainete, manustamiskõlblikuks muutmiseks vajalike lahustite ja
lahjendusvedelike kohta.)
46.         Kui uuringuplaanis
määratletakse uuritavat ravimit toimeaine või ATC-koodi alusel (vt punkt 4),
võib taotleja asendada uuritava ravimi toimiku ühe esindava ravimi omaduste
kokkuvõttega iga toimeaine/kõnealusesse ATC-rühma kuuluva toimeaine puhul.
Teise võimalusena võib ta esitada võrdlusdokumendi, mis sisaldab
representatiivses ravimi omaduste kokkuvõttes esitatud teabega samaväärset
teavet iga toimeaine kohta, mida kliinilises katses võidakse kasutada uuritava
ravimina.
7.1.3.     Uuritava ravimi toimik platseebo korral
47.         Kui uuritav ravim on platseebo,
esitatakse ainult kvaliteediga seotud andmed. Lisadokumente ei nõuta, kui
platseebol on sama koostis kui testitaval uuritaval ravimil, selle on tootnud
sama tootja ja see ei ole steriilne.
8.           Täiendava ravimi toimik
48.         Ilma et see piiraks artikli 62
kohaldamist, kohaldatakse punktides 6 ja 7 sätestatud dokumenteerimisnõudeid ka
täiendavate ravimite suhtes. Lisateavet ei esitata kui täiendaval ravimil on
asjaomases liikmesriigis müügiluba.
9.           Teadusliku nõuanne ja pediaatrilise
uuringu plaan
49.         Võimaluse korral esitatakse
koopia mis tahes liikmesriigi või kolmanda riigi ravimiameti teaduslikust
nõuandest kliinilise katse kohta.
50.         Kui kliiniline katse on osa
pediaatrilise uuringu programmist, esitatakse koopia ravimiameti otsusest
pediaatrilise uuringu programmi käsitleva lepingu kohta ja pediaatriakomitee
arvamus, välja arvatud juhul, kui need dokumendid on Internetis täielikult
kättesaadavad. Viimasel juhul piisab kaaskirjas esitatud viidast kõnealustele
dokumentidele (vt punkt 2).
10.         Uuritava ravimi märgistuse sisu
11.         Värbamise kord (teave iga asjaomase
liikmesriigi kohta)
51.         Katses osalejate värbamise
korda kirjeldatakse üksikasjalikult eraldi dokumendis, välja arvatud juhul, kui
seda on juba kirjeldatud uuringuplaanis.
52.         Kui katses osalejate värbamine
toimub reklaami kaudu, esitatakse koopiad reklaammaterjalist, sealhulgas
kõigist trükitud materjalidest ning heli- või visuaalsalvestustest.
Kirjeldatakse ka reklaami peale saadetud vastuste käitlemise korda. See hõlmab
kavandatud korda, et teavitada või nõustada vastajaid, kes leitakse olevat
sobimatud katsesse kaasamiseks.
12.         ravimiuuringus osalejate teavitamine ja
teadva nõusoleku menetlus (teave iga asjaomase liikmesriigi kohta)
53.         Esitatakse teadva nõusoleku
kirjalik vorm ja kogu teave, mis antakse ravimiuuringus osalejale (või, kui see
on asjakohane, lapsevanematele või seaduslikule esindajale) enne otsuse
langetamist katses osalemise või osalemisest loobumise kohta.
54.         Esitatakse teadva nõusoleku
menetluse kirjeldus järgmiste konkreetsete juhtude kohta:
–
alaealise või piiratud teovõimega isiku kaasamisel
katsesse kirjeldatakse lapsevanema(te)lt või seaduslikult esindajalt teadva
nõusoleku küsimise menetlust ning alaealise või piiratud teovõimega isiku
kaasamist sellesse menetlusse;
–
kui teadva nõusoleku andmine toimub tunnistaja
juuresolekul, esitatakse asjakohane teave tunnistaja valiku ja teadva nõusoleku
saamise menetluse kohta;
–
artiklis 32 osutatud kliiniliste katsete puhul
kirjeldatakse menetlust seadusliku esindaja ja kliinilises katses osaleja
teadva nõusoleku saamiseks, et jätkata kliinilist katset.
–
hädaolukorras teostatavate kliiniliste katsete
puhul kirjeldatakse menetlust, mida järgitakse eriolukorra kindlaksmääramisel
ja dokumenteerimisel.
55.         Sellisel juhul esitatakse
teave, mida antakse katses osalejale ning lapsevanema(te)le või seaduslikule
esindajale.
13.         Uurija sobivus (teave iga asjaomase
liikmesriigi kohta)
56.         Esitatakse kliinilise katse
kavandatud teostamiskohtade loend, kliinilise ravimi meeskonna eest kliinilise
katse teostamiskohal vastutavate uurijate nimed ja ametikohad („vastutavad
uurijad”) ja katses osalejate arv teostamiskohtade lõikes.
57.         Esitatakse vastutavate
uurijate elulookirjeldused koos nende kvalifikatsiooni kirjelduse ja muude
asjakohaste dokumentidega. Kirjeldatakse kõiki eelnevaid head kliinilist tava
käsitlevaid koolitusi ning kliiniliste katsete käigus ja patsientide
hooldamisel saadud kogemusi.
58.         Kirjeldatakse kõiki tingimusi,
näiteks majanduslikke huve, mis võivad mõjutada vastutava uurija erapooletust.
14.         Katsekoha sobivus (teave iga asjaomase
liikmesriigi kohta)
59.         Vastavalt liikmesriigis
kohaldatavale korrale esitatakse katse teostamiskohaks oleva kliiniku/asutuse
juhataja või mõne muu vastutava isiku kirjalik kinnitus asutuse uuringuteks sobivuse
kohta.
15.         Tõendus kindlustuskaitse või kahjude
hüvitamise kohta (teave iga asjaomase liikmesriigi kohta)
16.         Rahastamiskord (teave iga asjaomase
liikmesriigi kohta)
60.         Esitatakse teave
finantstehingute kohta ning katses osalejatele, sponsoritele ja katse
teostamiskohtadele kliinilises katses osalemise eest makstud hüvitiste kohta.
61.         Esitatakse sponsori ja katse
teostamiskoha vahel sõlmitud kõigi kokkulepete kirjeldus.
17.         Tõendus tasude maksmise kohta (teave iga
asjaomase liikmesriigi kohta)
II LISA
Oluliste muudatuste taotlustoimik
1.           Sissejuhatus ja üldpõhimõtted
1.           Kui oluline muudatus hõlmab
rohkem kui ühte sama sponsori ja sama uuritava ravimiga seotud kliinilist
katset, võib sponsor esitada ühtse loataotluse. Kaaskirjas ja teatises esitatakse
kõigi asjaomaste kliiniliste katsete loetelu koos ametlike identimisnumbritega
ja muudatuste koodidega.
2.           Taotluse allkirjastab
sponsor. Allkirjaga kinnitatakse, et sponsor on veendunud, et:
·      esitatud teave on täielik;
·      lisatud dokumendid sisaldavad täpset ülevaadet olemasolevast teabest;
·      kliinilist katset jätkatakse vastavalt muudetud dokumentidele.
2.           Kaaskiri
3.           Kaaskirjas esitatakse
järgmine teave:
–       teema real esitatakse ELi kliinilise
katse ja sponsori uuringuplaani number (kui see on kättesaadav), katse nimetus
ja sponsori tehtud muudatuste kood, mis on muudatuste unikaalne tunnus ning,
mida tuleb järjekindlalt kasutada;
–       taotleja tunnusandmed;
–       muudatuse identimisnumber (sponsori
tehtud muudatuse kood ja kuupäev); üks muudatus võib viidata mitmele väiksemale
muudatusele uuringuplaanis või teaduslikes tõendavates dokumentides;
–       esile toodud märge mis tahes eriküsimuste
kohta seoses muudatusega ning selle kohta, kus asjakohane teave või tekst on
esitatud algses taotlustoimikus;
–       viide mis tahes teabele, mis ei sisaldu
muudatuse taotlusvormil ja mis võiks mõjutada katses osalejatele avalduvat
ohtu;
–       vajaduse korral loetelu kõigi seotud
kliiniliste katsete identimisnumbrite ja asjakohaste muudatuste koodidega (vt
eespool).
3.           Muudatuse taotlusvorm
4.           Muudatuse kirjeldus
4.           Muudatusi kirjeldatakse
järgmiselt:
–       muudetud dokumentide väljavõte, milles on
jälita muutusi funktsiooni abil näha varasem ja uus sõnastus, ning
selline väljavõte, milles on näha üksnes uus sõnastus;
–       eelmisest punktist olenemata tuleb juhul,
kui parandused on nii laiaulatuslikud, et need õigustavad dokumendi uut
versiooni, esitada kogu dokumendi uus versioon (sellisel juhul esitatakse
dokumendis tehtud muudatuste loetelu lisatabelis, loetelus võib identseid
parandusi rühmitada).
5.           Uuele versioonile märgitakse
kuupäev ja ajakohastatud versiooninumber.
5.           Tõendav teave
6.           Täiendav tõendav teave hõlmab
vajaduse korral järgmist:
–       kokkuvõtteid andmete kohta;
–       ajakohastatud üleüldist riski ja
kasulikkuse vahekorra hinnangut;
–       võimalikke tagajärgi katses juba
osalevatele isikutele;
–       võimalikke tagajärgi tulemuste
hindamisele.
6.           ELi taotlusvormi ajakohastamine
7.           Kui oluline muudatus hõlmab
parandusi kliinilise katse ELi taotlusvormil, esitatakse taotlusvormi muudetud
versioon. Muudetud versioonis esitatakse oluliste muudatustega osad rõhutatult.
III LISA
Ohutusaruanne
1.           Sponsori teavitamine uurija poolt
tõsiste kõrvalnähtude korral
1.           Kõrvalnäht võib olla mis
tahes ebasoovitav ja ettearvamatu näht (sealhulgas näiteks laboriuuringute
tulemuste kõrvalekalle), sümptom või haigus, mis on ajaliselt seotud ravimi
kasutamisega.
2.           Uurija teatab artikli 37
lõikes 2 osutatud tõsistest kõrvalnähtudest kohe pärast nendest teada
saamist. Vajaduse korral esitab ta järelmeetmete aruande, mis võimaldab
sponsoril teha kindlaks, kas tõsise kõrvalnähu tõttu on vaja uuesti hinnata
kliinilise ravimiuuringu riski ja kasulikkuse vahekorda.
3.           Uurija vastutab, et tema
poolt ravitavate kliinilises katses osalejatega seotud kõigist tõsistest
kõrvalnähtudest teatatakse sponsorile. Pärast katse lõppemist ei pea uurija
aktiivselt jälgima tema poolt ravitud katses osalejaid kõrvalnähtude suhtes,
kui uuringuplaanis ei ole sätestatud teisiti.
4.           Tõsistest kõrvalnähtudest,
mis on katses osalejal tekkinud pärast ravi lõppu, teatab uurija sponsorile
siis, kui ta on neist teada saanud.
2.           Ravimameti teavitamine sponsori poolt
tõsise ettearvamatu kõrvaltoime korral
2.1.        Tõsine kõrvalnäht või -toime
5.           Tõsine kõrvalnäht on
tervislik seisund, mis nõuab sekkumist, et vältida mõnda artikli 2 teise
lõigu punktis 29 osutatud olukorda või tagajärge.
6.           Kõrvaltoime mõiste hõlmab ka
ravivigu ja uuringuplaanis ette nägemata kasutamist, sealhulgas toote
väärkasutust ja kuritarvitamist.
7.           Mõistega nähakse ette
põhjendatud võimalus, et kõrvaltoime ja uuritava ravimi vahel võib olla
põhjuslik seos. See tähendab, et on olemas põhjuslikule seosele viitavaid fakte
(tõendeid) või põhjendusi.
8.           Kui kõrvaltoimest teatanud
uurija ei ole esitanud teavet põhjusliku seose kohta, peab sponsor temaga nõu
ja julgustab teda väljendama oma arvamust kõnealuses küsimuses. Sponsor ei
langeta uurija hinnangut põhjusliku seose kohta. Kui sponsor ei nõustu uurija
hinnanguga põhjusliku seose kohta, esitatakse teavitamisel nii uurija kui ka
sponsori arvamus.
2.2.        Ootuspärasus ja ettearvamatus
9.           Kui aruandes antakse olulist
lisateavet teadaolevate varem dokumenteeritud tõsiste kõrvaltoimete
spetsiifilisuse ning esinemuse või raskusastme suurenemise kohta, käsitletakse
neid kui ettearvamatuid kõrvaltoimeid.
10.         Sponsor määratleb kõrvaltoime
ootuspärasuse ohutusteabes. Arvesse tuleb võtta varem registreeritud nähte ja
mitte neid, mida võiks eeldada ravimi farmakoloogiliste omaduste põhjal.
11.         Ohutusteave
esitatakse ravimi omaduste kokkuvõttes või uurijateatmikus. Ohutusteabele
osutatakse taotlustoimikule lisatud kaaskirjas. Kui uuritaval ravimil on mitmes
asjaomases liikmesriigis müügiluba, kuid ravimi omaduste kokkuvõtted on
erinevad, valib sponsor ohutusteabeks ravimi omaduste kokkuvõtte, mis on katses
osaleja ohutuse suhtes kõige asjakohasem.
12.         Kliinilise katse teostamise
käigus võib ohutusteavet muuta. Tõsisest ettearvamatust kõrvaltoimest
teatamisel lähtutakse selle kõrvaltoime ilmnemise ajal kehtivast ohutusteabest.
Seega mõjutab ohutusteabe muutmine nende kõrvaltoimete arvu, millest tuleb
teatada kui tõsistest ettearvamatutest kõrvaltoimetest. Iga-aastase
ohutusaruande eesmärgil kohaldatava ohutusteabe kohta vt punkti 3.
13.         Kui kõrvaltoimest teatanud
uurija on andnud teavet ootuspärasuse kohta, võtab sponsor seda arvesse.
2.3.        Sellise tõsise ettearvamatu
kõrvaltoime üksikasjalik kirjeldus, millest tuleb teatada
14.         Vähemalt ühes liikmesriigis
läbiviidud kliinilise katse sponsor teatab järgmistest tõsistest
ettearvamatutest kõrvaltoimetest:
·      kõik kõnealuse kliinilise katse käigus ilmnenud tõsised ettearvamatud
kõrvaltoimed olenemata sellest, kas tõsine ettearvamatu kõrvaltoime ilmnes
asjaomases liikmesriigis või asjaomases kolmandas riigis asuvas katse
teostamiskohas; ning
·      kõik sama toimeainega seotud tõsised ettearvamatud kõrvaltoimed
(olenemata uuritavast ravimivormist, tugevusest või näidustusest), mis on
ilmnenud ainult kolmandas riigis teostatud kliinilises katses, kui kõnealusel
kliinilisel katsel on
–
sama sponsor või
–
teine sponsor, kes on kas sama emaettevõtja osa või
kes ametliku lepingu alusel arendab ravimit ühiselt kõnealuse sponsoriga.
Uuritava ravimi või ohutusküsimustega seotud teabe edastamist tulevasele
müügiloa omanikule ei käsitata ühise arendustegevusena.
15.         Teatatakse ka pärast ravimiuuringu
lõppu kindlaks tehtud tõsistest ettearvamatutest kõrvaltoimetest.
2.4.        Surmaga
lõppenud või eluohtlikest tõsistest ettearvamatutest kõrvaltoimetest teatamise
tähtaeg
16.         Surmaga lõppenud ja eluohtlike
tõsiste ettearvamatute kõrvaltoimete puhul esitab sponsor vähemalt
miinimumteabe nii kiiresti kui võimalik ning mitte mingil juhul hiljem kui
seitse päeva pärast juhtumist teadasaamist.
17.         Kui esialgne teave ei ole
täielik, näiteks kui sponsor ei ole esitanud kogu teavet/hinnangut seitsme
päeva jooksul, esitab sponsor järgmise kaheksa päeva jooksul esialgsel teabel
põhineva täieliku aruande.
18.         Esialgse kiirteatamise korral
algab ajaarvestus (menetluse 0. päev) nii pea, kui sponsor saab
miinimumaruandeks vajalikele kriteeriumidele vastava teabe.
19.         Kui sponsor saab uut ja olulist teavet juhtumi kohta,
millest on juba teatatud, algab ajaarvestus jälle päevast null ehk uue teabe
vastuvõtmise päevast. Kõnealune teave esitatakse järelaruandena 15 päeva
jooksul.
2.5.        Sellistest tõsistest
ettearvamatutest kõrvaltoimetest teatamise tähtaeg, mis ei ole surmavad ega
eluohtlikud
20.         Tõsistest ettearvamatutest
kõrvaltoimetest, mis ei ole surmavad ega eluohtlikud, teatatakse 15 päeva
jooksul.
21.         Kui tõsine ettearvamatu
kõrvaltoime, mis esialgse arvamuse kohaselt ei olnud ei surmav ega eluohtlik,
lõpeb surmaga või osutub eluohtlikuks, tuleb sellest teatada nii kiiresti kui
võimalik, kuid kõige hiljem 15 päeva jooksul. Surmaga lõppenud või
eluohtliku tõsise ettearvamatu kõrvaltoime kohta esitatakse järelaruanne nii
pea kui võimalik, kuid kõige hiljem seitsme päeva jooksul pärast esmakordset
teadasaamist, et kõrvaltoime lõppes surmaga või oli eluohtlik. Järelaruande
kohta vt punkti 2.4.
22.         Kui
tõsine ettearvamatu kõrvaltoime, mis esialgse arvamuse kohaselt ei olnud ei
surmav ega eluohtlik, lõpeb surmaga või osutub eluohtlikuks enne, kui esialgne
aruanne on ära saadetud, koostatakse koondaruanne.
2.6.        Ravirühmadesse jaotuse
pimemenetluse katkestamine
23.         Sponsor teatab tõsisest
ettearvamatust kõrvaltoimest ainult juhul, kui katses osalejate ravirühmadesse
jaotuse pimemenetlus on katkestatud.
24.         Uurija katkestab
ravirühmadesse jaotuse pimemenetluse kliinilise katse käigus üksnes siis, kui
see on vajalik katses osaleja ohutuse tagamiseks.
25.         Kui tegemist võib olla tõsise
ettearvamatu kõrvaltoimega katkestab sponsor pimemenetluse üksnes kõnealuse
katses osaleja suhtes. Pimemenetlus säilitatakse nende isikute suhtes, kes
vastutavad käimasoleva uuringu teostamise eest (juhtkond, järelevalve
teostajad, uurijad), ja nende suhtes, kes vastutavad andmeanalüüsi ja tulemuste
tõlgenduse eest katse lõppedes (näiteks biomeetria spetsialistid).
Pimemenetluse katkestamisel saadud teabele on juurdepääs üksnes neil, kes on
seotud ohutusaruande esitamisega ravimiametile, andmeohutuse järelevalvenõukogudele
või isikutele, kes koostavad käimasoleva katse ohutushinnangut.
26.         Kõrge haigestumuse või
suremusega seotud haiguse kliinilistes katsetes, milles tõhususe lõppnäitajad
võivad olla ka tõsised ettearvamatud kõrvaltoimed, või kui suremus või muu
tõsine tagajärg, millest on võimalik teatada kui tõsisest ettearvamatust
kõrvaltoimest, on kliinilise katse tõhususe lõppnäitaja, siis võib
pimemenetluse süstemaatiline katkestamine ohtu seada kliinilise katse
terviklikkuse. Kõnealuste ja sarnaste asjaolude puhul märgib sponsor
uuringuplaanis, milliseid tõsiseid kõrvaltoimeid käsitatakse haigusega seotuna
ning milliste puhul ei ole vaja süstemaatilist pimemenetluse katkestamist ja
kiirteavitamist.
27.         Juhul
kui kõrvaltoime osutus tõsiseks ettearvamatuks kõrvaltoimeks (näiteks
ootuspärasusega seoses) kohaldatakse pärast pimemenetluse katkestamist alati
tõsistest ettearvamatutest kõrvaltoimetest teatamise korda.
3.           Sponsori iga-aastane ohutusaruanne
28.         Ohutusaruandele lisatakse
aruandlusperioodi alguses kehtinud ohutusteave.
29.         Aruandlusperioodi alguses
kehtinud ohutusteave on kogu aruandlusperioodi ohutusteave.
30.         Kui ohutusteabesse tehakse
olulisi muudatusi aruandlusperioodi jooksul, loetletakse need iga-aastases
ohutusaruandes. Sel juhul lisatakse ohutusaruandele nii aruandlusperioodi
alguses kehtinud ohutusteave kui ka läbivaadatud ohutusteave. Vaatamata
ohutusteabe muudatusele on aruandlusperioodi alguses kehtinud ohutusteave kogu
aruandlusperioodi ohutusteave.
IV LISA
Uuritava ja täiendava ravimi märgistamine
1.           Müügiloata uuritavad ravimid
1.1.        Üldeeskirjad
1.           Välis- ja sisepakendile
märgitakse järgmine teave:
a)      peamise kontaktpunkti nimi, aadress ja
telefoninumber, et küsida teavet ravimi, kliinilise katse ja pimemenetluse
erakorralise katkestamise kohta; Peamine kontaktpunkt võib olla sponsor,
lepinguline uurimisorganisatsioon või uurija (käesolevas lisas edaspidi
„peamine kontaktpunkt”)
b)      ravimivorm, manustamisviis, üksikannuste
kogus ja avatud kliinilise katse korral ka ravimi nimi/tähis ja
tugevus/tõhusus;
c)      partiinumber või kood, mis võimaldab
tuvastada sisu ja pakendamisega seonduvat;
d)      kliinilise katse tunnuskood, mis
võimaldab tuvastada katset, selle teostamiskohta, uurijat ja sponsorit, kui
seda ei ole mujal märgitud;
e)      katses osaleja identimisnumber/ravi
number ning vajaduse korral visiidi number;
f)       uurija nimi (kui seda ei ole esitatud
punktides a või d);
g)      ravimi kasutamisjuhis (viide pakendi
infolehele või muule selgitavale dokumendile, mis on suunatud uuringus
osalejale või ravimit manustavale isikule);
h)      märge „Kasutamiseks ainult kliinilistes
katsetes” või samalaadne märge;
i)       hoiustamistingimused;
j)       kasutusaeg (viimane kasutamiskuupäev,
kõlblikkusaja lõpp või vajaduse korral uuesti kontrollimise kuupäev) vormingus
„kuu/aasta”, mis välistaks igasuguse mitmetähenduslikkuse;
k)      märge „Hoida lastele kättesaamatus
kohas”, välja arvatud juhul, kui ravimit kasutatakse katses, kus uuringus
osaleja ei võta ravimit koju kaasa.
2.           Eespool nimetatud teabe
selgitamiseks võib lisada sümboleid või piktogramme. Lisada võib täiendavat
teavet, hoiatusi või käitlemisjuhendeid.
3.           Peamise kontaktpunkti
aadressi ja telefoninumbrit ei pea märgistusel esitama, kui ravimiuuringus
osalejale antakse kõnealuste andmetega infoleht või kaart ja osalejale on
selgitatud, et seda tuleb kogu aeg kaasas kanda.
1.2.        Sisepakendi piiratud
märgistamine
1.2.1.     Kokkukuuluv sise- ja
välispakend
4.           Kui ravim antakse katses
osalejale või ravimit manustavale isikule sise- ja välispakendis, mis kuuluvad
kokku, ja välispakendil on esitatud punktis 1.1 osutatud teave, märgitakse
sisepakendile (või sisepakendis olevale pitseeritud doseerimisseadele) järgmine
teave:
a)      peamise kontaktpunkti nimi
b)      ravimivorm, manustamisviis (ei pea
märkima suukaudu manustatava tahke doseeritud ravimi puhul), üksikannuste kogus
ja avatud kliinilise katse korral ka ravimi nimi/tähis ja tugevus/tõhusus;
c)      partiinumber või kood, mis võimaldab
tuvastada sisu ja pakendamisega seonduvat;
d)      kliinilise katse tunnuskood, mis
võimaldab tuvastada katset, selle teostamiskohta, uurijat ja sponsorit, kui
seda ei ole mujal märgitud;
e)      katses osaleja identimisnumber/ravi
number ning vajaduse korral visiidi number.
1.2.2.     Väike sisepakend
5.           Kui sisepakend on mullpakend
või väikepakend (nt ampull), millele ei saa märkida punkti 1.1 kohast teavet,
märgitakse kõnealune teave välispakendile. Sisepakendile märgitakse:
a)      peamise kontaktpunkti nimi
b)      manustamisviis (ei pea märkima suukaudu
manustatava tahke doseeritud ravimi puhul) ja avatud kliinilise katse korral ka
ravimi nimi/tähis ja tugevus/tõhusus;
c)      partiinumber või kood, mis võimaldab
tuvastada sisu ja pakendamisega seonduvat;
d)      kliinilise katse tunnuskood, mis
võimaldab tuvastada katset, selle teostamiskohta, uurijat ja sponsorit, kui
seda ei ole mujal märgitud;
e)      katses osaleja identimisnumber/ravi
number ning vajaduse korral visiidi number.
2.           Müügiloata täiendav ravim
6.           Välis- ja sisepakendile
märgitakse järgmine teave:
a)      peamise kontaktpunkti nimi
b)      ravimi nimetus, tugevus ja farmatseutiline
vorm;
c)      toimeainete kvalitatiivne ja
kvantitatiivne koostis ühe doosiühiku kohta;
d)      kliinilise katse tunnuskood, mis
võimaldab tuvastada katse teostamiskohta, uurijat ja katses osalejat.
3.           Müügiloaga uuritavate ravimite täiendav
märgistamine
7.           Välis- ja sisepakendile
märgitakse järgmine teave:
a)      peamise kontaktpunkti nimi,
b)      kliinilise katse tunnuskood, mis
võimaldab tuvastada katse teostamiskohta, uurijat ja katses osalejat.
4.           Teabe asendamine
8.           Iga punktis 1, 2 ja 3
nimetatud osateabe võib välja jätta ja esitada selle muude vahendite kaudu (nt
kasutades tsentraliseeritud elektroonilist juhuslikustamise süsteemi või
tsentraliseeritud teabesüsteemi) tingimusel, et see ei kahjusta katses osaleja
ohutust ega andmete usaldusväärsust ja stabiilsust. Teabe asendamist
põhjendatakse uuringuplaanis.
V LISA
Vastavustabel
 Direktiiv 2001/20/EÜ || Käesolev määrus
 Artikli 1 lõige 1 || Artikli 1, artikli 2 esimese ja teise lõigu punktid 1, 2 ja 4
 Artikli 1 lõige 2 || Artikli 2 teise lõigu punkt 26
 Artikli 1 lõike 3 esimene lõik || -
 Artikli 1 lõike 3 teine lõik || Artikli 44 kolmas lõik
 Artikli 1 lõige 4 || Artikli 44 teine lõik
 Artikkel 2 || Artikkel 2
 Artikli 3 lõige 1 || -
 Artikli 3 lõige 2 || Artiklid 4 ja 28, artikli 29 lõige 1, artikkel 72
 Artikli 3 lõige 3 || -
 Artikli 3 lõige 4 || Artikli 29 lõige 3
 Artikkel 4 || Artiklid 28 ja 31 ning artikli 10 lõige 1
 Artikkel 5 || Artiklid 28 ja 30 ning artikli 10 lõige 2
 Artikkel 6 || Artiklid 4–14
 Artikkel 7 || Artiklid 4–14
 Artikkel 8 || -
 Artikkel 9 || Artiklid 4–14
 Artikli 10 punkt a || Artiklid 15–24
 Artikli 10 punkt b || Artikkel 51
 Artikli 10 punkt c || Artiklid 34, 35
 Artikkel 11 || Artikkel 78
 Artikkel 12 || Artikkel 74
 Artikli 13 lõige 1 || Artikli 58 lõiked 1–4
 Artikli 13 lõige 2 || Artikli 58 lõige 2
 Artikli 13 lõike 3 esimene lõik || Artikli 59 lõige 1, artikli 60 lõiked 1 ja 3
 Artikli 13 lõike 3 teine lõik || Artikli 60 lõige 1
 Artikli 13 lõike 3 kolmas lõik || -
 Artikli 13 lõige 4 || Artikli 59 lõige 2
 Artikli 13 lõige 5 || -
 Artikkel 14 || Artiklid 63–67
 Artikkel 15 || Artikkel 75
 Artikkel 16 || Artikkel 37
 Artikli 17 lõike 1 punktid a–c || Artikkel 38
 Artikli 17 lõike 1 punkt d || -
 Artikli 17 lõige 2 || Artikkel 39
 Artikli 17 lõike 3 punkt a || -
 Artikli 17 lõike 3 punkt b || Artikli 40 lõige 1
 Artikkel 18 || -
 Artikli 19 esimese lõigu esimene lause || Artikkel 71
 Artikli 19 esimese lõigu teine lause || Artikkel 70
 Artikli 19 teine lõik || Artikkel 88
 Artikli 19 kolmas lõik || -
 Artikkel 20 || -
 Artikkel 21 || Artikkel 84
 Artikkel 22 || -
 Artikkel 23 || -
 Artikkel 24 || -
FINANTSSELGITUS
1.           Ettepaneku/algatuse raamistik
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuste
ja muude rikkumiste ärahoidmine
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate isikute
rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS
1.           Ettepaneku/algatuse raamistik
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse inimtervishoius
kasutatavate ravimite kliinilisi katseid ja millega tunnistatakse kehtetuks
direktiiv 2001/20/EÜ.
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile[29]
Rahvatervis
Kulud
kaetakse programmi „Tervis majanduskasvuks” 2014–2020 eelarvest.
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis
tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[30]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva
meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Ettepaneku
eesmärk on edendada rahvatervist ja teadusuuringuid kogu ELis, kehtestades
ühtlustatud eeskirjad kliiniliste ravimiuuringute lubamiseks ja teostamiseks.
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusvaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
süsteemile
Erieesmärk nr 1: Euroopa Liidu elektroonilise
portaali loomine kliiniliste katsete loataotluste haldamiseks ja järelevalve
korraldamiseks.
Erieesmärk nr 2: Andmebaasi Eudravigilance
kliiniliste katsete mooduli ajakohastamine, et tagada ohutusaruannete
käsitlemine kliiniliste katsete ajal.
Erieesmärk nr 3: liikmesriikide
koostöösüsteemi loomine kliiniliste katsete loataotluste hindamiseks.
Erieesmärk nr 4: Mehhanismi loomine kolmandate
riikide kliinilisi katseid käsitleva õigusraamistiku süsteemseks
kontrollimiseks.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile
Rahvatervis
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Mõju
kliiniliste katsete sponsoritele (nii tööstuslikele kui ka mittekaubanduslikele
sponsoritele): kliiniliste katsete loataotluste esitamisega ja oluliste
muudatustega seotud halduskoormuse vähendamine.
Mõju
patsientidele ja tervishoiusüsteemile: kiirem juurdepääs uutele ja
uuenduslikele ravimitele ja ravimeetoditele.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Määratleda
ettepaneku/algatuse rakendamise järelevalveks kasutatavad näitajad.
·
ELis kliiniliste katsete teostamiseks esitatud
taotluste arv ja kliinilistes katsetes osalejate arv;
·
ELis riikidevaheliste kliiniliste katsete
teostamiseks esitatud taotluste arv ja kliinilistes katsetes osalejate arv;
·
uuringuplaani valmimise ja esimese patsiendi
registreerimise vahele jäävate päevade arv;
·
ELis teostatud kliiniliste katsete halduskoormust
kajastavate halduskulude tase ning tegevuskulude tase; ning
·
väljaspool ELi teostatud kliiniliste katsete arv,
mille käigus kogutud andmetele viidatakse kliinilise katse loataotluses või
ravimi müügiloa taotluses.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Kõik
sidusrühmad (patsiendid, teadlased, tootjad) panevad kliinilisi katseid
käsitlevale direktiivile süüks, et see on põhjustanud patsientidele suunatud
uuringute ja nendega seonduvate uuringute atraktiivsuse märkimisväärse
vähenemise ELis. Tõepoolest, taotluste arv kliiniliste katsete teostamiseks
ELis on vähenenud 5028 taotluselt 2007. aastal 3800 taotluseni 2011. aastal.
See suundumus vähendab märgatavalt Euroopa konkurentsivõimet kliiniliste
katsete valdkonnas ja tal on seega negatiivne mõju uute ja uuenduslike
ravimeetodite ja ravimite väljatöötamisele.
Kõnealust
suundumust on vaja muuta ja kriitikat arvesse võtta.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
Ühtlustatud
eeskirjad annavad võimaluse viidata kliiniliste katsete tulemustele taotluse
esitamisel ravimi viimiseks liidu turule ning ka hilisemate muudatuste ja
müügiloa laiendamiste puhul.
Kliiniliste
katsete puhul on see väga oluline, sest peaaegu kõik suuremad kliinilised
katsed hõlmavad rohkem kui ühte liikmesriiki.
Lisaks
ei hõlma inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevad ühenduse eeskirjad
uurimis- ja arendusalasteks katsetusteks ettenähtud ravimeid. Need ravimid on
toodetud erinevates liikmesriikides, kus kliinilisi katseid teostatakse. Seega
ei kohaldata kõnealuste toodete suhtes liidu teiseseid õigusakte, mis tagaksid
nende vaba liikumise, kuid säilitaksid samal ajal inimeste tervise
kõrgetasemelise kaitse.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Ravimite
reguleerimise valdkonnas on alates 1975. aastast kehtestatud mehhanismid,
et hõlbustada ravimi müügiloa taotlemist siseturul. See on osutunud väga
edukaks. Mõned käesoleva algatuse elemendid tuginevad ravimite müügilubade
valdkonnas omandatud kogemustele.
Teisest
küljest esindab 2001. aasta kliinilisi katseid käsitlev direktiiv, millega
ei kehtestatud liikmesriikidevahelise koostöö mehhanismi, negatiivset kogemust,
mida ei ole vaja järgida.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Meditsiiniseadmeid
käsitlevate õigusaktide läbivaatamisega kaasnev eeldatav sünergia: kõnealuste
õigusaktidega nähakse ette luua meditsiiniseadmete kliinilise uuringu tarbeks
ELi portaal, mis on sarnane ELi kliiniliste katsete portaaliga.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
¨ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
¨  Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA – AAAA
X Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
–
meetme järkjärguline rakendamine ajavahemikul 2014–2016
(käivitusperiood on ajavahemik määruse jõustumisest, st 20 päeva pärast selle
avaldamist, kuni määruse kohaldamise alguspäevani: selle aja jooksul peab
komisjon võtma kõik rakendusmeetmed, et tagada määruse toimimine määruse
kohaldamise alguskuupäeval),
–
sellele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[31]
X Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine , mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨  täitevasutustele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[32]

–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud
asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused:
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Komisjon
on loonud mehhanismid, et koostöös liikmesriikidega jälgida ELi õigustiku
rakendamist farmaatsiatoodete ja kliiniliste katsete valdkonnas. Eelkõige on
farmaatsiakomiteel kavas luua foorum, et jälgida ja hinnata uue määruse
rakendamist.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1.     Tuvastatud ohud
ELi
portaal muutub liiga keeruliseks ega vasta kasutajate (liikmesriigid ja
sponsorid) vajadustele. Seega puudub ELi portaalil lihtsustav mõju, kuigi see
oli portaali loomise eesmärk.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Tihe
ja korrapärane suhtlemine ELi portaali arendajatega.
Korduvad
kohtumised sidusrühmade ja liikmesriikidega, et tagada ELi portaali vastavus
kasutajate vajadustele.
2.3.        Pettuste ja muude rikkumiste
ärahoidmine
Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed
Lisaks kõikide regulatiivsete kontrollimehhanismide kohaldamisele
töötab tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat välja pettustevastase
võitluse strateegia, mis on kooskõlas komisjoni uue, 24. juunil 2011 vastu
võetud pettustevastase võitluse strateegiaga (CAFS), et tagada muu hulgas oma
pettusevastaste sisemeetmete täielik kooskõla CAFSiga ning pettusteohu
haldamise orientatsioon pettuseohu valdkondade kindlakstegemisele ja sobivate
lahenduste leidmisele. Vajaduse korral luuakse võrgustikud ja asjakohased
IT-vahendid, et analüüsida pettusejuhtumeid, mis on seotud kliinilisi katseid
käsitleva määruse rakendusmeetmete rahastamisega. Eelkõige kehtestatakse
näiteks järgmised meetmed:
– kliinilisi katseid käsitleva määruse rakendusmeetmete rahastamisega seotud
otsused ja lepingud annavad komisjonile, sealhulgas OLAFile ja kontrollikojale
sõnaselgelt õiguse viia läbi auditeid, kohapealseid kontrolle ja
inspekteerimisi;
– konkursi-/pakkumiskutse hindamisfaasis kontrollitakse pakkujaid avaldatud
välistamiskriteeriumide alusel, lähtudes deklaratsioonidest ja varajase
hoiatamise süsteemist;
– kulude kõlblikkuse eeskirju lihtsustatakse kooskõlas finantsmääruse sätetega;
– lepingute haldusega tegelevat personali
koolitatakse korrapäraselt pettuse ja rikkumistega seotud küsimustes; samuti
koolitatakse audiitoreid ja kontrollijaid, kes tõendavad toetusesaajate
deklaratsioone kohapeal.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Nr… [Rahvatervise programm] || Liigendatud/ liigendamata ([33]) || EFTA riigid[34] || Kandidaatriigid[35] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 (3B)  17.03.XX || Liigendatud/liigendamata || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Nr… [Rubriik:……………………………………..] || Liigendatud/ liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
Eurodes
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || Nr 3B || Rahvatervise programm
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ||   ||   || Aasta 2014[36] || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ja järgnevad || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr: 17.03.XX || Kulukohustused || (1) || 895 000 || 1 082 000 || 238 000 || 193 000 || 180 000 || 184 000 || 187 000 || 2 959 000
 Maksed || (2) || 447 000 || 998 000 || 671 000 || 232 000 || 175 000 || 184 000 || 187 000 + 65 000 || 2 959 000
 Eelarverida || Kulukohustused || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 17.01.04.02 ||   || (3) || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 952 000 || 1 140 000 || 357 000 || 314 000 || 304 000 || 310 000 || 316 000 || 3 693 000
 Maksed || =2+2a+3 || 504 000 || 1 056 000 || 790 000 || 353 000 || 299 000 || 310 000 || 316 000 + 65 000 || 3 693 000
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 895 000 || 1 082 000 || 238 000 || 193 000 || 180 000 || 184 000 || 187 000 || 2 959 000
 Maksed || (5) || 447 000 || 998 000 || 671 000 || 232 000 || 175 000 || 184 000 || 187 000 + 65 000 || 2 959 000
  Eriprogrammide vahenditest haldusassigneeringud KOKKU || (6) || 57.000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi SANCO assigneeringud KOKKU || Kulukohustused ||   || 952 000 || 1 140 000 || 357 000 || 314 000 || 304 000 || 310 000 || 316 000 || 3 693 000
 Maksed ||   || 504 000 || 1 056 000 || 790 000 || 353 000 || 299 000 || 310 000 || 316 000 + 65 000 || 3 693 000
Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || „Halduskulud”
Eurodes
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ja järgnevad || KOKKU
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ||
  Personalikulud[38] || 222 000 || 222 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 4 730 000[39]
  Muud halduskulud ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 DG SANCO KOKKU[40] || Assigneeringud ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU[41] || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
Eurodes
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ja järgnevad || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 952 000 || 1 140 000 || 444 000 || 402 000 || 394 000 || 402 000 || 410 000 || 4 144 000
 Maksed || 504 000 || 1 056 000 || 877 000 || 441 000 || 389 000 || 402 000 || 410 000 + 65 000 || 4 144 000
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
X  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes
 Märkige eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2108 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ja järgnevad || KOKKU ||
 VÄLJUNDID ||
 Väljundi liik || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 Erieesmärk nr 1 Euroopa Liidu elektroonilise portaali loomine kliiniliste katsete loataotluste haldamiseks ja järelevalve korraldamiseks. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Väljund || IT portaal ||   || 1 || 595 000 || 1 || 782 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 7 || 2.359.000
 Erieesmärk nr 1 kokku || 1 || 595.000 || 1 || 782 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 7 || 2 359 000 ||
 Erieesmärk nr 2 Andmebaasi Eudravigilance kliiniliste katsete mooduli ajakohastamine, et tagada ohutusaruannete käsitlemine kliiniliste katsete ajal. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Väljund || Ajakohastatud IT moodul ||   || 1 || 300 000 || 1 || 300 000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 2 || 600 000
 Erieesmärk nr 2 kokku || 1 || 300.000 || 1 || 300 000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 2 || 600 000 ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Väljund || Koosolekud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Väljund || Süsteemi inspekteerimine ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU || 2 || 895.000 || 2 || 1 082 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 9 || 2 959 000 ||
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
X  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ja järgnevad || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud[42] || 222 000 || 222 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 4 730 000[43]
 Muud halduskulud ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku[44] ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[45] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5  välja jäävad kulud kokku || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 KOKKU[46] || 57 000 || 58 000 || 206 000 || 209 000 || 214 000 || 218 000 || 223 000 || 1 185 000
3.2.3.2.   Hinnanguline
personalivajadus
–
X  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist[47]
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
 –        || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ja järgnevad || KOKKU
 17 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes)[48] || 1,75 täistööajaga töötajat || 1,75 täistööajaga töötajat || 6,75 täistööajaga töötajat || 6,75 täistööajaga töötajat || 6,75 täistööajaga töötajat || 6,75 täistööajaga töötajat || 6,75 täistööajaga töötajat ||
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (Kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 01 (Üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (Lepingulised töötajad, renditööjõud, noored eksperdid, kohalikud töötajad ja riikide lähetatud eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [49] || – peakorter[50] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – delegatsioonid ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX on asjaomane
poliitikavaldkond või eelarvepeatükk.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Kliiniliste ravimiuuringute jaoks loa andmise menetlusega seotud üldküsimused. Asjakohase eksperdirühma moodustamine ning selle töö juhatamine ja kontrollimine. Kolmandate riikide õigusalaste süsteemide kontrollimine
 Koosseisuvälised töötajad ||
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
X  Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga 2014–2020.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjakohase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[51].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
X Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
X  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju
tuludele
[1]               EÜT L 121, 1.5.2001, lk 34.
[2]               2010. aasta arvude alusel.
[3]               Ajavahemikul 2007–2010 oli
vähenemise määr 12 %.
[4]               EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67.
[5]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1999. aasta
harva kasutatavaid ravimeid käsitleva määruse (EÜ) nr 141/2000 artikli 6 lõige 1
(EÜT L 18, 22.1.2000, lk 1).
[6]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta
pediaatrias kasutatavaid ravimeid käsitleva määruse (EÜ) nr 1901/2006 artikkel 15
(ELT L 378, 27.12.2006, lk 1).
[7]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta
määruse (EÜ) nr 726/2004 (milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja
veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse
Euroopa Ravimiamet) artikli 56 lõige 3 (ELT L 136, 30.4.2004,
lk 1).
[8]               Direktiivi 2001/83/EÜ artikli 21 lõike a punktid b ja f.
[9]               EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.
[10]             EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.
[11]             ELT C 172, 11.6.2011, p. 1.
[12]             ELT L 91, 9.4.2005, lk 13.
[13]             ELT C, , lk.
[14]             ELT C, , lk.
[15]             ELT C, , lk.
[16]             XXX.
[17]             ELT C, , lk.
[18]             EÜT L 121, 1.5.2001, lk 34.
[19]             EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67.
[20]             ELT L 55, 28.02.2011, lk 13.
[21]             EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.
[22]             EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.
[23]             ELT L 324, 10.12.2007, lk 121.
[24]             EÜT L 180, 9.7.1997, lk 22.
[25]             EÜT L 159, 29.6.1996, lk 1.
[26]             EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.
[27]             ELT L 125, 21.5.2009, lk 75.
[28]             ELT L 378, 27.11.2006, lk 1.
[29]             Tegevuspõhine juhtimine ehk ABM (Activity-Based
Management) ja tegevuspõhine eelarvestamise struktuur ehk ABB (Activity-Based
Budgeting).
[30]             Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6
punktile a või b.
[31]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[32]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[33]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[34]             EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[35]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[36]             Kõik hinnad on jooksvad hinnad.
[37]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[38]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat ja kohaldamise kuupäev) DG
SANCO töötajate ümberpaigutamise teel.
[39]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel. Sellest tulenevalt ei ole 5. rubriigi kogukuludele
lisatud personalikulusid.
[40]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel. Sellest tulenevalt ei ole DG SANCO kogukuludele lisatud
personalikulusid.
[41]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel. Sellest tulenevalt ei ole 5. rubriigi
koguassigneeringutele lisatud personalikulusid.
[42]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel.
[43]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel. Sellest tulenevalt ei ole 5. rubriigi kogukuludele
lisatud personalikulusid.
[44]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel. Sellest tulenevalt ei ole 5. rubriigi kogusummale
lisatud personalikulusid.
[45]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[46]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel. Sellest tulenevalt ei ole haldusega seotud kogukuludele
lisatud personalikulusid.
[47]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel.
[48]             Vastavalt mõju hindamise aruandele kaetakse täiendav
personalivajadus (1,75 + 5 täistööajaga töötajat) DG SANCO töötajate
ümberpaigutamise teel.
[49]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B.A read).
[50]             Peamiselt struktuurifondid, Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfond (EAFRD) ja Euroopa Kalandusfond (EKF).
[51]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.