Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0205

Ettepanek Nõukogu määrus millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 1212/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtes  /* KOM/2008/0205 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 18.4.2008KOM(2008)205 lõplikEttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1212/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtes(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1) ETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev ettepanek käsitleb nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed („algmäärus“)[1] kohaldamist teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite importi käsitleva menetluse suhtes. |120 | Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis viidi läbi kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |139 | Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu määrus (EÜ) nr 1212/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtes[2]. Ettepanek kehtestada uute vaatlusaluse toote Euroopa Ühendusse eksportijate suhtes uus eksportiva tootja režiim. |141 | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |219 | Taotlejaid ja ühenduse tootmisharu on teavitatud analüüsi tulemustest ja neile on antud võimalus avaldada oma arvamust. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |229 | Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |230 | Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärus ei näe ette üldist mõju hindamist, ent sisaldab põhjalikku loendit tingimustest, mida tuleb hinnata. |3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Nõukogu kehtestas määrusega (EÜ) nr 1212/2005 lõpliku dumpinguvastase tollimaksu teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtes. Meetmete kehtestamise põhjustanud uuringu käigus kasutati valimit, arvestades vaatlusalust toodet eksportivate tootjate suurt arvu Hiina Rahvavabariigis . Nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõike 4 kohaselt võidakse Hiina eksportivaid tootjaid, kes vastavad teatavatele kriteeriumidele, kohelda samamoodi nagu koostööd tegevaid äriühinguid, keda ei ole valimisse kaasatud (edaspidi „uue eksportiva tootja režiim”). Üheksa äriühingut on taotlenud uue eksportiva tootja režiimi kohaldamist nende suhtes ning nende taotlused on läbi vaadatud. Seetõttu on tehtud ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku, milles sätestatakse nende äriühingute nimed ja tollimaksumäärad, kelle suhtes kohaldatakse uue eksportiva tootja režiimi. Määrus tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas. |310 | Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed („algmäärus“). |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmis(t)el põhjus(t)el. |331 | Nõukogu määrus (EÜ) nr 1212/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtes, ei võimalda võtta vastu riigisiseseid otsuseid. |332 | Märkust selle kohta, et ühendusel, liikmesriikide valitsustel, piirkondlikel ja kohalikel ametiasutustel, äriühingutel ja kodanikel lasuv finants- ja halduskoormus peab olema minimaalne ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei kohaldata. |Õigusakti valik |341 | Kavandatud õigusakt: määrus. |342 | Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: eespool nimetatud algmääruses ei nähta ette muid võimalusi. |4) MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1212/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”)[3],võttes arvesse nõukogu 25. juuli 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1212/2005 (millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit valandite impordi suhtes)[4] artikli 1 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. KEHTIVAD MEETMED1.  Määrusega (EÜ) nr 1212/2005 kehtestas nõukogu lõpliku dumpinguvastase tollimaksu ühendusse imporditavatele Hiina Rahvavabariigist pärinevatele mittetempermalmist valanditele, v.a tuletõrjehüdrandid, mida kasutatakse maapinnal või maa all asuvate süsteemide katmiseks ja/või neile juurdepääsuks, ning nende osadele, mis võivad olla masintöödeldud, kaetud, värvitud või muude materjalidega kombineeritud või mitte („vaatlusalune toode“), mida üldjuhul deklareeritakse CN-koodide 7325 10 50, 7325 10 92 ja ex 7325 10 99 (TARICi kood 7325 10 99 10) all. Võttes arvesse koostööd tegevate isikute suurt hulka, valiti meetmete kehtestamise põhjustanud uuringu käigus Hiina eksportivatest tootjatest valim.2.  Valimisse võetud äriühingutele kehtestati individuaalsed tollimaksumäärad, mis määrati kindlaks uuringu jooksul. Valimisse mittekuuluvatele koostööd tegevate äriühingute suhtes, kellele oli võimaldatud turumajanduslik kohtlemine algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c kohaselt, kohaldati nullmääraga dumpinguvastast tollimaksu, mis oli kehtestatud ainsale valimisse kuulunud äriühingule, kellele oli võimaldatud turumajanduslik kohtlemine. Valimisse mittekuuluvate koostööd tegevate äriühingute suhtes, kellele oli võimaldatud individuaalne kohtlemine algmääruse artikli 9 lõike 5 kohaselt, kohaldati 28,6 % kaalutud keskmist tollimaksumäära, mis oli kehtestatud valimisse kuulunud äriühingutele, kellele oli võimaldatud individuaalne kohtlemine. Kõikidele teistele äriühingutele kehtestati üleriigiline tollimaks määraga 47,8 %.3.  Määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõike 4 kohaselt võidakse Hiina eksportivate tootjate suhtes, kes vastavad neljale nimetatud artiklis sätestatud kriteeriumile, kohaldada põhjenduses 2 viidatud kohtlemist, mis on ette nähtud koostööd tegevatele äriühingutele, keda ei ole valimisse kaasatud (edaspidi „uue eksportiva tootja režiim”).B. UUTE EKSPORTIVATE TOOTJATE TAOTLUSED4.  Uue eksportiva tootja režiimi kasutamist on taotlenud üheksa äriühingut.5.  Selleks et määrata kindlaks, kas kõik taotlejad vastavad nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 4 sätestatud uue eksportiva tootja režiimi kasutamise kriteeriumidele, on iga taotleja puhul kontrollitud, kas:6.  ta ei ole uurimisperioodil (1. aprillist 2003 kuni 31. märtsini 2004) eksportinud ühendusse põhjenduses 1 kirjeldatud tooteid;7.  ta ei ole seotud ühegi Hiina Rahvavabariigi eksportija või tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse kõnealuse määrusega kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid,8.  ta on vaatlusalust toodet tegelikult ühendusse eksportinud pärast selle uurimisperioodi lõppu, millel meetmed põhinevad, või ta on tühistamatu lepinguga võtnud kohustusi märkimisväärsete koguste ühendusse eksportimiseks,9.  ta kas tegutseb turumajanduse tingimustes, mis on määratletud algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c, või täidab individuaalse tollimaksumäära kehtestamiseks vajalikke nõudmisi algmääruse artikli 9 lõike 5 kohaselt.10.  Kuna neljas kriteerium nõuab, et taotlejad esitaksid turumajandusliku või individuaalse kohtlemise taotluse, saatis komisjon kõikidele taotlejatele Hiinas nii turumajandusliku kui ka individuaalse kohtlemise taotluse vormid. Kõik taotlejatest äriühingud Hiinas taotlesid algmääruse artikli 2 lõike 7 kohaselt turumajandusliku kohtlemise kohaldamist.11.  Turumajandusliku kohtlemise kriteeriumid on selguse huvides kokkuvõtlikult esitatud allpool:12.  majanduslikud otsused kulude kohta tehakse lähtuvalt turusituatsioonist ja ilma märkimisväärse riigipoolse sekkumiseta; kulutused tähtsamatele sisenditele peegeldavad turuväärtusi;13.  äriühingutel on üks selge peamiste raamatupidamisdokumentide kogum, mida auditeeritakse sõltumatult kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega[5] ning kohaldatakse kõikidel eesmärkidel;14.  puuduvad varasemale mitteturumajanduslikule süsteemile iseloomulikud märkimisväärsed moonutused;15.  pankroti- ja asjaõigusega tagatakse õiguskindlus ja stabiilsus;16.  kursid arvutatakse ümber turukursside alusel.17.  Kõigile taotlejatele saadeti küsimustikud ning neil paluti esitada tõendeid selle kohta, et nad vastavad eespool nimetatud kriteeriumidele.18.  Neile kriteeriumidele vastavate eksportivate tootjate suhtes võib vastavalt määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikele 4 kohaldada valimisse kaasamata koostööd tegevate äriühingute tollimaksumäära.C. TULEMUSEDMITTETÄIELIKKE VASTUSEID ESITANUD ÄRIÜHINGUD19.  Üks uue eksportiva tootja režiimi kohaldamist taotlevatest Hiina äriühingutest ei vastanud küsimustikule üldse ja üks äriühing ei vastanud kirjale, milles nõuti lisateavet poolikult täidetud küsimustiku tõttu. Seepärast ei olnud võimalik kindlaks teha, kas need äriühingud täidavad nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 4 sätestatud kriteeriume, ning nende taotlused tuli tagasi lükata. Neile äriühingutele teatati, et nende taotlusi ei saa rohkem käsitleda, ja neile anti võimalus esitada märkusi. Ühtegi märkust ei esitatud.TÄIELIKU VASTUSE ESITANUD ÄRIÜHINGUD20.  Seitse äriühingut esitasid küsimustikele täielikud vastused. Komisjon otsis ja kontrollis teavet, mida ta pidas vajalikuks nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 4 sätestatud neljanda kriteeriumi (turumajanduslik/individuaalne kohtlemine) täitmise kindlaks tegemiseks. Kontrollkäigud viidi läbi järgmise seitsme äriühingu valdustes:21.  Wuxi Norlong Foundry Co., Ltd. (Wuxi New District, Jiangsu) (edaspidi „Norlong”),22.  Baoding City Maikesaier Casting Ltd. (Xinanli, Hebei) (edaspidi „Maikesaier”),23.  XianXian Guozhuang Precision Casting Co., Ltd. (Gouzhuang, Hebei) (edaspidi „XianXian”),24.  Changsha Wuxing Foundry Co., Ltd. (Wangcheng County, Changsha) (edaspidi „Wuxing”) ja sellega seotud äriühing Changsha J & J Sunshine Machinery and Electronic Co., Ltd (189 Wuyi Road, Changsha) (edaspidi „Sunshine”),25.  Baoding Yuehai Machine Manufacturing Co., Ltd. (Baoding, Hebei) (edaspidi „Yuehai”),26.  HanDan County Yan Yuan Smelting and Casting Co., Ltd. (Han Dan County, Hebei) (edaspidi „Yan Yuan”),27.  Tianjin Loiselet Art Casting Co., Ltd. (Jinghai, Tianjin) (edaspidi „Loiselet”).28.  Kõigi seitsme külastatud äriühingu puhul kontrolliti, kas põhjenduses 5 nimetatud 4 kriteeriumi on täidetud.29.  Kahe Hiina eksportiva tootja, Maikesaier’i ja Yuehai esitatud teabe analüüs näitas, et nad on esitanud piisavalt tõendeid selle kohta, et nad vastavad neljale nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 4 esitatud kriteeriumile, ning viimase kriteeriumi puhul on nad täitnud viis turumajandusliku kohtlemise tingimust. Seega võib nende kahe tootja suhtes kohaldada turumajandusliku kohtlemise saanud äriühingute tollimaksumäärade kaalutud keskmisena arvutatud tollimaksumäära, mida kohaldatakse valimisse kaasamata koostööd tegevate äriühingute suhtes (s.o 0 %) vastavalt määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikele 4, ning lisada nad nimetatud määruse artikli 1 lõikes 2 nimetatud eksportivate tootjate loetelusse.30.  Neli Hiina eksportivat tootjat, Norlong, XianXian, Yan Yuan ja Loiselet esitasid piisavaid tõendeid selle kohta, et nad täidavad nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 4 sätestatud nelja kriteeriumi. Kuid viimase kriteeriumi puhul ei suutnud nad tõendada, et nad täidavad turumajandusliku kohtlemise kohaldamise tingimusi.31.  Norlongi puhul leiti, et äriühing on saanud olulist avaliku maa kasutamise õiguse hüvitust. Seetõttu leiti, et turumajandusliku kohtlemise 3. kriteerium ei ole täidetud. Samuti järeldati, et kuna 3. kriteeriumi ei suudetud täita, ei ole võimalik lõplikult tuvastada 1. kriteeriumi täidetust. Siiski ei leitud tõendeid, et äriühing ei täitnud viit individuaalse kohtlemise kriteeriumi.32.  XianXiani puhul leiti, et äriühing ei täida turumajandusliku kohtlemise 1., 2. ja 3. kriteeriumi. Äriühing ei esitanud piisavaid tõendeid turumajanduse tingimustes tegutsemise kohta ning selle kohta, et ta kulud peegeldavad turuväärtusi. Lisaks leiti, et äriühingul puudub üks selge ja rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaselt auditeeritav raamatupidamisstandardite kogum. Samuti tuvastati, et äriühing oli saanud maarendilepinguid ebatavaliselt madalate hindadega nii absoluut- kui ka suhteliste näitajate poolest.33.  Leiti, et äriühing Yan Yuan ei täida turumajandusliku kohtlemise 2. kriteeriumi. Kõnealuse äriühingu 2006. aasta aruanne oli Hiina seaduste ja rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite vastaselt auditeerimata, samuti avastati muid raamatupidamise alaseid rikkumisi, eriti asjaolu, et toorainet osteti eraisikutelt arveteta.34.  Äriühingu Loiselet puhul leiti, et täidetud ei ole turumajandusliku kohtlemise 2. ja 3. kriteerium. Konkreetselt tuvastati, et enamik äriühingu peamistest varadest ei olnud raamatupidamisarvestuses kajastatud. Samuti paistis, et ei järgita maa ja tehasehoone rendilepingut.35.  Arvestades äriühingute XianXian, Yan Yuan ja Loiselet raamatupidamistavade kohta tehtud järeldusi, ei ole võimalik väita, et nende ekspordihinnad oleksid piisavalt usaldusväärsed individuaalse dumpingumarginaali arvutamiseks, ning seetõttu ei ole võimalik tuvastada, kas nad täidavad individuaalse kohtlemise teist kriteeriumi. Kõik ülejäänud neli individuaalse kohtlemise kriteeriumi on täidetud. Kuid võttes arvesse asjaolu, et nende ekspordihindu ei kasutata dumpingumarginaali arvutamiseks, juhul kui kõnealused 3 äriühingut jäävad allapoole 28,6 % kaalutud keskmist tollimaksumäära, mis on arvutatud algsesse uuringusse valitud äriühingute jaoks, kellele võimaldati individuaalne kohtlemine, tehti järeldus, et käesoleva analüüsi raames saab nimetatud äriühingute suhtes kohaldada sama kohtlemist kui nende äriühingute suhtes, kes jäävad allapoole kaalutud keskmist tollimaksumäära.36.  Seega võib äriühingute Norlong, XianXian, Yan Yuan ja Loiselet suhtes kohaldada individuaalse kohtlemise saanud äriühingute tollimaksumäärade kaalutud keskmisena arvutatud tollimaksumäära, mida kohaldatakse valimisse kaasamata koostööd tegevate äriühingute suhtes (s.o 28,6 %) vastavalt määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikele 4, ning lisada nad nimetatud määruse artikli 1 lõikes 2 esitatud eksportivate tootjate loetelusse.37.  Leiti, et äriühing Wuxing ei esitanud piisavaid tõendeid selle kohta, et ta on EÜsse eksporditava vaatlusaluse toote tootja. Seetõttu ei täitnud nimetatud tootja nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 4 sätestatud kolmandat kriteeriumi ning tema taotlus uue eksportiva tootja režiimi kohaldamiseks tuli tagasi lükata.D. INDIVIDUAALSETE TOLLIMAKSUMÄÄRADEGA ÄRIÜHINGUTE NIMEKIRJA MUUTMINE38.  Võttes arvesse põhjenduses 13 nimetatud uuringutulemusi tehti järeldus, et äriühingud Maikesaier ja Yuehai tuleks lisada nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 2 esitatud äriühingute nimekirja 0 % tollimaksumääraga.39.  Äriühingute Norlong, XianXian, Yan Yuan ja Loiselet kohta otsustati põhjendustes 14–20 nimetatud uuringutulemuste alusel, et need neli äriühingut tuleks lisada nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikes 2 esitatud äriühingute nimekirja 28,6 % tollimaksumääraga.40.  Arvestades põhjenduses 21 nimetatud uuringutulemusi, ei saa äriühingu Wuxing suhtes uue eksportiva tootja režiimi kehtestada ning seetõttu peaks vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõikele 2 jääma tema suhtes kehtima 47,8 % jääktollimaks.41.  Kõiki taotlejaid ja ühenduse tootmisharu on teavitatud uuringutulemustest ja neile on antud võimalus avaldada oma arvamust. Teavitamise järel esitasid äriühingud Norlong, XianXian ja Loiselet oma märkused. Ei esitatud täiendavat teavet, mille alusel oleks nende kolme hulgast ühegi suhtes saanud võtta vastu erineva otsuse.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Nõukogu määruse (EÜ) nr 1212/2005 artikli 1 lõige 2 asendatakse järgmisega:'2. Lõplik dumpinguvastane tollimaks, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud ja allpool loetletud Hiina Rahvavabariigi äriühingute valmistatud toodete vaba netohinna suhtes ühenduse piiril enne tollimaksu sissenõudmist, on järgmine:Äriühing | Dumpinguvastane tollimaks (%) | TARICi lisakood |Shijiazhuang Transun Metal Products Co. Ltd., Xinongcheng Liulintun, Luancheng County, Shijiazhuang City Hebei Province, 051430, Hiina Rahvavabariik | 0 | A675 |Shaoshan Huanqiu Castings Foundry, Fengjia Village Yingtian Township, Shaoshan, Hunan, Hiina Rahvavabariik | 0 | A676 |Fengtai Handan Alloy Casting Co. Ltd. Beizhangzhuang Town, Handan County, Hebei, Hiina Rahvavabariik | 0 | A677 |Shanxi Jiaocheng Xinglong Casting Co. Ltd. Jiaocheng County, Shanxi Province, Hiina Rahvavabariik | 0 | A678 |Tianjin Jinghai Chaoyue Industrial and Commercial Co. Ltd. Guan Pu Tou Village, Yang Cheng Zhuang Town Jinghai District, 301617 Tianjin, Hiina Rahvavabariik | 0 | A679 |Baoding City Maikesaier Casting Ltd. Xin'anli Town, Tang County Hebei; Baoding 072350, Hiina Rahvavabariik | 0 | A867 |Baoding Yuehai Machine Manufacturing Co., Ltd., No 333 Building A Tian E West Road, Baoding, Hebei, Hiina Rahvavabariik | 0 | A868 |Shanxi Yuansheng Casting and Forging Industrial Co. Ltd No. 8 DiZangAn, Taiyuan, Shanxi, 030002, Hiina Rahvavabariik | 18,6 | A680 |Botou City Simencum Town Bai fo Tang Casting Factory Bai Fo Tang Village, Si Men Cum Town, Bo Tou City 062159, Hebei Province, Hiina Rahvavabariik | 28,6 | A681 |Hebei Shunda Foundry Co. Ltd., Qufu Road, Quyang 073100, Hiina Rahvavabariik | 28,6 | A682 |XianXian Guozhuang Precision Casting Co., Ltd. Guli Village, Xian County, Hebei, Gouzhuang, Hiina Rahvavabariik | 28,6 | A869 |Wuxi Norlong Foundry Co., Ltd. Wuxi New District Jiangsu, Hiina Rahvavabariik | 28,6 | A870 |HanDan County Yan Yuan Smelting and Casting Co., Ltd South of Hu Cun Village, Hu Cun Town, Han Dan County, Hebei, Hiina Rahvavabariik | 28,6 | A871 |Tianjin Loiselet Art Casting Co., Ltd Dongzhuangke, Yangchenzhuang, Jinghai, Tianjin, Hiina Rahvavabariik | 28,6 | A872 |Changan Cast Limited Company of Yixian Hebei Taiyuan main street, Yi County, Hebei Province 074200, Hiina Rahvavabariik | 31,8 | A683 |Shandong Huijin Stock Co. Ltd., North of Kouzhen Town Laiwu City, Shandong Province, 271114, Hiina Rahvavabariik. | 37,9 | A684 |Kõik muud äriühingud | 47,8 | A999 |'Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] ELT L 199, 29.7.2005, lk 1. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 268/2006 (ELT L 47, 17.2.2006, lk 3).[3] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[4] ELT L 199, 29.7.2005, lk 1. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 268/2006 (ELT L 47, 17.2.2006, lk 3).[5] Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite all on mõeldud kõiki tunnustatud rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid, sh Ameerika Ühendriikide GAAP ning rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite nõukogu (IASB) poolt jõustatud rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite komitee sihtasutuse (IASCF) tööd, mille hulka kuuluvad rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite nõukogu raamistik (IASBF), rahvusvahelised raamatupidamisstandardid (IAS), rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid (IFRS) ja rahvusvaheline finantsaruandluse tõlgenduste komitee (IFRIC) väljaanded.


				|

		52012PC0394

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 510/2011, et määrata kindlaks meetodid uute väikeste tarbesõidukite CO2-heite vähendamise 2020. aasta sihttaseme saavutamiseks /* COM/2012/0394 final - 2012/0191 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
·
Üldine taust
ELil on kindel eesmärk piirata üleilmset
kliimamuutust nii, et temperatuur ei tõuseks rohkem kui 2 ºC võrreldes
tööstuseelse perioodiga. Selle saavutamiseks peavad üleilmsed heitkogused
jõudma maksimumtasemeni enne 2020. aastat ning seejärel 2050. aastaks vähenema
alla 50 % 1990. aastate tasemest. Euroopa Ülemkogu kinnitas veelkord, et
ELi eesmärk on vähendada 2050. aastaks heitkoguseid 80–95 % võrreldes
1990. aastate tasemega ja arenenud riigid vähendavad üheskoos heidet selleks
vajalikul määral.
Praeguste meetmetega väheneks
kasvuhoonegaaside heide 2050. aastaks üksnes 40 %. Komisjoni teatises
„Konkurentsivõimeline vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 –
edenemiskava”[1]
on näidatud, kuidas vähendada 2050. aastaks oma territooriumil tekitatavat
heidet 80 % võrra kõige kulutõhusamal viisil. Edenemiskavas on osutatud,
et iga majandussektor peab osalema ning sõltuvalt stsenaariumist peab
transpordisektorist pärit heide aastal 2030 olema 1990. aastatega võrreldes
vahemikus +20 – –9 % ning vähenema 2050. aastaks 54–67 % võrra[2].
Kui muude sektorite heide üldiselt väheneb,
siis maateetransport on üks neist vähestest sektoritest, kus heitkogused on
kiiresti suurenenud: aastatel 1990–2008 suurenes maanteetranspordist pärit
heide 26 % võrra. 2008. aastal oli 70 % transpordisektori CO2-heitest
pärit maanteetranspordist[3].
Sellest lähtuvalt on maanteetranspordisektor ELis suuruselt teine
kasvuhoonegaaside heite allikas ning sealt pärit heite osakaal on ligikaudu
viiendik kogu ELi CO2-heitest.
2011. aasta märtsis võttis komisjon vastu
dokumendi „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – Konkurentsivõimelise
ja ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas.” Selles esitatakse
transpordistrateegia, millega püütakse vähendada transpordisektori
kasvuhoonegaaside heidet 60 % aastaks 2050.
·
Määrus
Määrusega (EL) 510/2011 kehtestatakse uute
kaubikute CO2-heite vähendamise raamistik aastani 2020. Määrusega
on ette nähtud kaheetapiline lähenemisviis. Esimeses, 2017. aastani kestvas etapis
kehtestatakse sihttasemete saavutamise meetodid. Ka 2020. aastani kestvaks
teiseks etapiks on sihttasemete saavutamiseks vaja kehtestada meetodid, mis
tuleb kindlaks määrata läbivaatamise käigus. Komisjonil tuleb kinnitada, et
kaubikutele 2020. aastaks kehtestatud sihttase on saavutatav. Sihttaseme suurus
kehtestati kaasotsustamismenetlusega ning komisjoni kinnitusest sõltumata seda
eespool nimetatud läbivaatamise käigus ei muudeta.
Kui kõnealuste meetodite kindlaksmääramine või
rakendamine ebaõnnestub, mõjutaks see kahjulikult autotootjaid ja varuosade
tarnijaid, kellel on vaja kindlustunnet seoses sihttaseme saavutamiseks
vajaliku tehnoloogia ja sõidukitega.
Meetodid on rakendamise aspektid, mis
mõjutavad heite sihttasemete saavutamise viisi. Praeguse määrusega ettenähtud
põhimeetodid hõlmavad heite piirnormi kõverat, mis on määratud kasulikkuse
parameetri ja funktsiooniga, mis kirjeldab kasulikkuse parameetri ja CO2-heite
vahelist seost (kõvera kuju ja tõusu kindlaksmääramine). Muud meetodid käsitlevad
ülemäärase heite maksu kava, ökoinnovatsiooni, erandeid, heiteühenduse
moodustamist, sihttasemete järkjärgulist suurendamist ja erisoodustuste andmist
piiratud aja jooksul.
2.           KONSULTEERIMINE HUVITATUD
ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE
Konsulteerimine huvitatud isikutega
·
Väliseksperdid
Välisuurimuses[4]
„Support for the revision of Regulation (EU) 510/2011 on CO2
emissions from light commercial vehicles”[5]
(toetusmaterjal väikeste tarbesõidukite CO2-heidet käsitleva
määruse (EL) nr 510/2011 läbivaatamiseks) on esitatud peamine analüüs, millel
käesolev ettepanek põhineb. Selles hinnatakse erinevaid meetodeid ja nendega
seotud kulusid. 2020. aasta sihttaseme üldmõju hindamisel kasutati
PRIMES-TREMOVE mudelit.
·
Huvitatud isikutega konsulteerimine
Sidusrühmadega on ametlikult konsulteeritud
veebiküsimustiku kaudu ja sidusrühmade kohtumistel. Sidusrühmade ettepanekuid
võeti arvesse, kui hinnati väikesõidukite CO2-heite reguleerimise
võimalusi.
–
Üldsusega konsulteerimine
Üldsusega toimusid konsultatsioonid 2011.
aastal internetis. Vastustest saadud üldine sõnum on see, et väikesõidukite
heite reguleerimine on oluline, seda tuleks teha kooskõlas kasvuhoonegaaside
heite vähendamise pikaajaliste eesmärkidega ja aluseks tuleks võtta uute
sõidukite keskmine heide ning reguleerimine peaks olema tehnoloogiliselt
neutraalne. Praeguste õigusaktide tõhusust käsitlevad arvamused olid väga
erinevad. Peamine põhjus näib olevat see, et paljude arvates ei ole praegused
õigusaktid piisavalt ranged. Ollakse kindlal arvamusel, et aastale 2020
järgnevaks perioodiks tuleb kehtestada sihttasemed sõltumata sellest, milliseid
muid meetmeid võidakse rakendada. Avalike konsultatsioonide tulemustest on
tehtud kokkuvõte ning see on avaldatud[6].
–
Sidusrühmade kohtumine
6. detsembril 2011 korraldati sidusrühmade
kohtumine. Kohtumisel tutvustati uuringu esialgseid tulemusi. Kohtumise
ettekanded ja arutelude kokkuvõte on avaldatud[7].
Osalejad ei näidanud üles olulisi eriarvamusi seoses tutvustatud analüüsiga.
Vabaühenduste arvates tuleks sihttasemeid tõsta, kuna kulud on väiksemad kui
esilagu arvati ja ka heitkogused on eeldatust palju väiksemad.
Mõju hindamine
Käesoleva ettepaneku ja määruse (EÜ) nr
443/2009 muutmisettepaneku toetuseks on koostatud ühine mõjuhinnang.
Poliitikavõimaluste kindlaksmääramisel on kasutatud ulatuslikku lähenemisviisi,
mis hõlmab õigusaktides tekkinud küsimusi, õigusaktide rakendamisega seotud
küsimusi ning selliseid küsimusi, mida on hinnatud õigusaktide tõhususe
parandamist käsitlevaid võimalikke lähenemisviise analüüsivates uuringutes.
Analüüsiti järgmisi aspekte:
a) poliitikat ei muudeta;
b) kaubikutele 2020. aastaks kehtestatud
sihttaseme saavutatavuse kinnitamine;
c) kaubikutele kehtestatud sihttasemete
saavutamise meetodid;
d) lihtsustamine ja halduskoormuse
vähendamine;
e) uue katsetsükli kohandamine;
f) õigusaktide vorm ja rangus pärast 2020.
aastat.
Erinevate meetodite majanduslikku,
keskkonnaalast ja sotsiaalset mõju käsitleva analüüsi põhjal jõuti mõju
hindamisel järgmistele tulemustele:
·
kinnitatud on kaubikutele 2020. aastaks kehtestatud
sihttaseme (147 g/km) saavutatavus väiksemate kuludega;
·
kasulikkuse parameetriks peab olema jätkuvalt mass;
heite piirnormi kõver peaks jääma lineaarseks ja kõvera tõusuks tuleks
kehtestada 100 %;
·
ülemäärase heite maks peaks olema endiselt 95 eurot
g/km sõiduki kohta;
·
erandite kehtestamise korda tuleks lihtsustada ning
kohaldada kõige väiksemate tootjate suhtes de minimis erandit ja
vabastada nad CO2-heite sihttaseme järgimise kohustusest. Lisaks
peaksid erandite kohaldamise kuupäevad olema väiketootjate puhul paindlikumad.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
EL on juba selles valdkonnas meetmeid
rakendanud ning võtnud vastu määruse (EL) 510/2011, mis põhineb aluslepingu
keskkonnapeatükil. Ka ühtne turg loob aluse võtta meetmeid mitte liikmesriikides,
vaid ELi tasandil, et tagada ühtsed nõuded kogu ELis ja viia kulud tootjate
jaoks miinimumini.
Ettepaneku vastuvõtmisega ei kaasne seniste
õigusaktide kehtetuks tunnistamist.
Kavandatud
meetmete kokkuvõte
Ettepanekuga kinnitatakse, et heite keskmine
sihttase 147 g CO2/km on väikeste tarbesõidukite puhul 2020. aastaks
saavutatav. Selles tehakse ettepanek määrata kindlaks järgmised sihttaseme
saavutamise meetodid:
–
kasulikkuse parameetriks jääb sõidukorras sõiduki
mass;
–
piirnormi kõveraks jääb lineaarne kõver, mille tõus
on 100 % võrreldes võrdlusaluse sõidukipargiga.
–
tootjad, kelle uusi väikeseid tarbesõidukeid
registreeritakse aastas vähem kui 500, vabastatakse eriheite sihttaseme
saavutamise kohustusest;
–
erandeid käsitlevate otsuste kohaldamise kuupäevad
on väiketootjate jaoks paindlikumad;
–
ökoinnovatsioon jätkub, kui läbivaadatud
katsemenetlus on rakendatud;
–
ülemäärase heite maks jääb endiselt 95 eurot g/km
ja sõiduki kohta.
Kuna ettevõtjatel on kasulik teada, milline on
pärast 2020. aastat kohaldatav reguleeriv kord, nähakse ettepanekuga ette
edasine läbivaatamine, mis peab toimuma hiljemalt 31. detsembriks 2014.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei nõua täiendavaid rahalisi
vahendeid.
5.           VALIKULISED ÜKSIKASJAD
·
Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel
Ettepanek sisaldab ülevaatamisklauslit.
·
Euroopa Majanduspiirkond
Kavandatavas õigusaktis käsitletakse Euroopa
Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda kohaldada ka Euroopa
Majanduspiirkonnas.
2012/0191 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 510/2011,
et määrata kindlaks meetodid uute väikeste tarbesõidukite CO2-heite
vähendamise 2020. aasta sihttaseme saavutamiseks
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut ja eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[8],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[9],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
11. mai 2011. aasta määruse (EL) nr 510/2011 (millega kehtestatakse uute
väikeste tarbesõidukite heitenormid, lähtudes väikesõidukite CO2-heite
vähendamist käsitlevast liidu terviklikust lähenemisviisist)[10] artikli 13 lõikega 1 on ette
nähtud, et komisjon vaatab läbi meetodid, mis on vajalikud 2020. aastaks
kehtestatud sihttaseme (147 g/km) saavutamiseks kulutõhusal viisil, eelkõige I
lisas sätestatud valemi ja artiklis 11 sätestatud erandid. Määruse muutmise
ettepanek peaks olema konkurentsi seisukohast võimalikult neutraalne ning
sellega tuleks tagada sotsiaalne võrdsus ja säästvus.
(2)       On asjakohane selgitada, et
sihttaseme 147 g CO2/km järgimise kontrollimiseks tuleks jätkata CO2
heitkoguste mõõtmist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007.
aasta määrusele (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust
seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heidetega
ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust,[11] ning selle rakendusmeetmetele
ja uuenduslikule tehnoloogiale.
(3)       Mõju hindamise tarbeks tehtud
tehnilise analüüsi kohaselt on sihttaseme 147 g CO2/km saavutamiseks
vajalik tehnoloogia olemas ning heitkoguseid on võimalik vajalikul määral
vähendada väiksemate kuludega, kui prognoositi eelmises analüüsis, mis viidi
läbi enne määruse (EL) nr 510/2011 vastuvõtmist. Lisaks on uute väikeste
tarbesõidukite praeguse keskmise CO2 eriheite taseme ja sihttaseme
vahe vähenenud. Seepärast kinnitatakse, et 2020. aastaks on võimalik saavutada
sihttase 147 g CO2/km.
(4)       Pidades silmas
ebaproportsionaalset mõju, mida sõiduki kasulikkuse alusel kindlaksmääratud eriheite
sihttaseme järgimine avaldab kõige väiksematele autotootjatele, suurt
halduskoormust, mis on seotud erandite kehtestamisega, ning marginaalset kasu,
mida saadakse selliste tootjate poolt müüdavate sõidukite CO2-heite
vähenemisest, ei kohaldata eriheite sihttaset ja ülemäärase heite maksu
tootjate suhtes, kes toodavad aastas alla 500 uue väikese tarbesõiduki.
(5)       Väiketootjatele erandite
tegemise korda lihtsustatakse, et muuta paindlikumaks ajalised tingimused,
millal tootja peab erandit taotlema ja millal komisjon peab selle kohta otsuse
tegema.
(6)       Selleks et autotööstus saaks
teha pikaajalisi investeeringuid ja viia läbi innovatsiooni, oleks soovitav
esitada teavet selle kohta, kuidas käesolevat määrust tuleks seoses
2020. aastale järgneva perioodiga muuta. Selline teave peaks põhinema
hinnangul selle kohta, mil määral tuleb heidet liidu pikaajaliste
kliimaeesmärkide saavutamiseks vähendada ning milline on mõju sõiduautode CO2-heite
kulutõhusa vähendamise tehnoloogia väljatöötamisele. Seepärast tuleks need
aspektid uuesti läbi vaadata ning komisjon peaks koostama aruande ja tegema
vajaduse korral ettepanekuid sihttasemete kohta 2020. aasta järgsel perioodil.
(7)       Artikli 13 lõike 3 kohaselt
avaldab komisjon aruande sõiduki katteala ja kasuliku koormuse andmete
kättesaadavuse ja nende kasutamise kohta kasulikkuse parameetrina I lisa
valemites. Kuna kõnealused andmed on kättesaadavad ning nende võimalikku
kasutamist on käsitletud mõjuhinnangus, on jõutud järeldusele, et väikestele
tarbesõidukitele 2020. aastaks kehtestatud sihttaseme saavutamiseks on
kulutõhusam jätkata sõidukorras sõiduki massi kasutamist kasulikkuse
parameetrina.
(8)       On asjakohane jätkata sellise
lähenemisviisi kohaldamist, mille kohaselt kehtestatakse väikese tarbesõiduki
CO2-heite sihttase kõnealuse tarbesõiduki kasulikkuse ja I lisa
põhjal arvutatud CO2-heite sihttaseme vahelise lineaarse seose
põhjal, kuna see võimaldab säilitada mitmekesisuse väikeste tarbesõidukite
turul ning tootjad saavad arvesse võtta tarbijate erinevaid vajadusi, vältides
sel viisil põhjendamatuid konkurentsimoonutusi. Siiski on asjakohane kõnealust
lähenemisviisi ajakohastada, et võtta arvesse uute väikeste tarbesõidukite
viimaseid kättesaadavaid registreerimisandmeid.
(9)       Komisjon on hinnanud sõiduki
katteala andmete kättesaadavust ja nende kasutamist kasulikkuse parameetrina I
lisa valemites. Sellised andmed on kättesaadavad ning nende võimalikku
kasutamist on mõjuhinnangus käsitletud; selle põhjal on jõutud järeldusele, et
2020. aasta sihttaseme arvutamise valemis tuleks kasulikkuse parameetrina
kasutada massi.
(10)     Määruses on sätestatud, et
komisjon viib läbi mõju hindamise katsemenetluste läbivaatamiseks, et kajastada
sõiduautode CO2-heite tegelikke muutusi. See töö ei ole veel valmis,
kuid seda tehakse ÜRO Euroopa Majanduskomisjonis World Light Duty Test-menetluse
väljatöötamise raames. Seepärast on määruse (EÜ) nr 443/2009 I lisas
kehtestatud 2020. aasta heitenormid vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2007 ja
määruse (EÜ) nr 692/2008 XII lisale. Kui katsemenetlusi muudetakse, tuleks I
lisas kehtestatud heitenorme muuta, et tootjaid ja sõidukiklasse käsitlevad
normid oleksid ranguse poolest võrreldavad.
(11)     Seepärast tuleks määrust (EL)
nr 510/2011 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1

Määrust (EL) nr 510/2011 muudetakse
järgmiselt.
(1)
Artikli 1 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2.     Käesoleva määrusega kehtestatakse alates
2020. aastast liidus registreeritud uutele väikestele tarbesõidukitele keskmine
heitetase 147 g CO2/km, mida mõõdetakse kooskõlas määrusega (EÜ) nr
715/2007 ja selle rakendusmeetmetega ning innovatiivsete
tehnoloogialahendustega.”
(2)
Artiklile 2 lisatakse lõige 4 järgmises sõnastuses:
„4.     Artiklit 4, artikli 8 lõike 4 punkte b ja
c, artiklit 9 ja artikli 10 lõike 1 punkte a ja c ei kohaldata selliste
tootjate suhtes, kes toodavad koos kõigi nendega seotud ettevõtjatega aastas
alla 500 uue väikese tarbesõiduki, mis on ELis eelmisel kalendriaastal
registreeritud.”
(3)
Artikli 11 lõike 3 viimane lause jäetakse välja.
(4)
Artiklit 13 muudetakse järgmiselt.
(a)
Lõige 1 asendatakse järgmisega:
„Komisjon vaatab 31. detsembriks 2014 eriheite
sihttasemed, selle saavutamise meetodid ja muud käesoleva määruse aspektid
läbi, et kehtestada uute väikeste tarbesõidukite CO2-heite
sihttasemed 2020. aastale järgnevaks perioodiks.”
(b)
Lõiget 6 muudetakse järgmiselt:
–
teine lõige jäetakse välja;
–
kolmas lõige asendatakse järgmisega:
„Selleks et võtta arvesse CO2 eriheite
mõõtmist reguleeriva katsemenetluse muudatusi, kohandab komisjon I lisas
esitatud valemeid artikli 15 kohaste delegeeritud õigusaktidega ning artiklites
16 ja 17 sätestatud tingimustel, tagades samas, et vanas ja uues
katsemenetluses on erineva kasulikkusega sõidukitele ja eri tootjatele
kehtestatud heite vähendamise nõuded oma ranguselt võrreldavad.”
(5)
I lisa punktile 1 lisatakse järgmine alapunkt c:
„c)     alates 2020:
süsinikdioksiidi eriheite soovituslik tase = 147 +
a × (M – M0),
kus:
M = sõiduki mass kilogrammides (kg),
M0 = artikli 13 lõike 2 kohaselt
vastuvõetud väärtus,
a = 0,096.”
Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüsselis,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM(2011)0112 (lõplik).
[2]               V.a rahvusvahelisest merendusest
pärit heide.
[3]               ELi transport arvudes 2011, Euroopa
Komisjon.
[4]               Sõidukite heidet käsitlev
raamleping ENV.C.3/FRA/2009/0043.
[5]               http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/vehicles/vans/studies_en.htm
[6]               http://ec.europa.eu/clima/consultations/0012/index_en.htm
[7]               http://ec.europa.eu/clima/events/0048/index_en.htm
[8]               ELT C , , lk .
[9]               ELT C , , lk .
[10]             ELT L 145, 31.5.2011, lk 1.
[11]             ELT L 171, 29.6.2007, lk 1.


|

52011PC0039

/* KOM/2011/0039 lõplik - NLE 2011/0018 */  Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 367/2006, millega kehtestatakse Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 4.2.2011KOM(2011) 39 lõplik2011/0018 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 367/2006, millega kehtestatakse Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaksSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev ettepanek käsitleb nõukogu 11. juuni 2009. aasta määruse (EÜ) nr 597/2009 (kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) (edaspidi „algmäärus”) kohaldamist Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile importi käsitlevas subsiidiumivastases menetluses. |Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis on toimunud kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu määrus (EÜ) nr 367/2006, millega kehtestatakse Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaks, viimati muudetud nõukogu rakendusmäärusega (EÜ) nr 806/2010. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetme kokkuvõte 14. jaanuaril 2010 algatas komisjon Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes kehtestatud tasakaalustusmeetmete osalise vahepealse läbivaatamise, mis piirnes subsideerimise küsimustega. Läbivaatamine algatati, sest taotluse esitaja (India eksportiv tootja) esitas piisaval hulgal esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et subsideerimisega seotud asjaolud, mille alusel need meetmed kehtestati, on muutunud ning et nimetatud muutused on püsivad. Osalise vahepealse läbivaatamise uurimises said kinnitust järgmised asjaolud: i) asjaomase India tootjaga seotud subsideerimise tase on vähenenud; ii) uuritud kavade tegelik kord ja nende tasakaalustatavus ei ole muutunud. Kuna tõendati, et taotluse esitaja saab edaspidi subsiidiume oluliselt väiksemas mahus kui praegu kohaldatav tollimaksu määr, tuleks meetmete taset muuta, et võtta arvesse uusi uurimistulemusi. Leiti, et muutunud asjaolud on püsivad. Seega soovitatakse nõukogul lisatud määruse ettepanek vastu võtta, et muuta asjaomase India tootja suhtes kohaldatavat tollimaksu määra nii, et see oleks 11 %. Nõukogu määrus tuleks Euroopa Liidu Teatajas avaldada hiljemalt 14. aprillil 2011. |Õiguslik alus Nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, eriti selle artiklid 19 ja 22. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele, sest meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ning see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt Euroopa Liidu, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike pädevate asutuste, ettevõtjate ja kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult väike ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga. |Vahendi valik |Kavandatav vahend: nõukogu määrus. |Muud vahendid ei oleks asjakohased, sest algmäärusega ei ole ette nähtud muid võimalusi. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet. |2011/0018 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 367/2006, millega kehtestatakse Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile) impordi suhtes lõplik tasakaalustav tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrust (EÜ) nr 597/2009 kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikleid 19 ja 22,võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. MENETLUS1.  Eelmine uurimine ja kehtivad tasakaalustavad meetmed2.  Nõukogu kehtestas 1999. aasta detsembris määrusega (EÜ) nr 2597/1999[2] praegu CN-koodide ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90 alla kuuluva Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile; edaspidi „vaatlusalune toode”) impordi suhtes lõpliku tasakaalustava tollimaksu. Meetmetena kehtestati väärtuseline tasakaalustav tollimaks vahemikus 3,8 %–19,1 % eraldi nimetatud eksportijate impordi suhtes, kusjuures kõikidelt teistelt äriühingutelt pärineva vaatlusaluse toote impordi suhtes kohaldati jääktollimaksumäära 19,1 %. Esialgne uurimine hõlmas ajavahemikku 1. oktoobrist 1997 kuni 30. septembrini 1998.3.  Pärast aegumise läbivaatamist vastavalt algmääruse artiklile 18 säilitas nõukogu 2006. aasta märtsis oma määrusega (EÜ) nr 367/2006[3] Indiast pärit PET-kile impordi suhtes lõpliku tasakaalustava tollimaksu, mis oli kehtestatud määrusega (EÜ) nr 2597/1999. Läbivaatamise uurimisperiood hõlmas ajavahemikku 1. oktoobrist 2003 kuni 30. septembrini 2004.4.  Pärast vahepealset läbivaatamist, mis käsitles ühe India PET-kile tootja subsideerimist, muutis nõukogu 2006. aasta augustis määrusega (EÜ) nr 1288/2006[4] lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli sellele äriühingule kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.5.  Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, mis käsitles ühe teise India PET-kile tootja subsideerimist, muutis nõukogu 2007. aasta septembris määrusega (EÜ) nr 1124/2007[5] lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli sellele äriühingule kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.6.  Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, mille komisjon algatas omal algatusel ning milles käsitleti viie India PET-kile tootja subsideerimist, muutis nõukogu 2009. aasta jaanuaris määrusega (EÜ) nr 15/2009[6] lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli kõnealuste äriühingute suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006, ning lõplikku dumpinguvastast tollimaksu, mis oli nende äriühingute suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 1292/2007[7].7.  Pärast osalist vahepealset läbivaatamist, milles käsitleti ühe India PET-kile tootja subsideerimist, muutis nõukogu 2010. aasta juunis määrusega (EL) nr 579/2010[8] lõplikku tasakaalustavat tollimaksu, mis oli selle äriühingu suhtes kehtestatud määrusega (EÜ) nr 367/2006.8.  Tuleb märkida, et äriühingule Vacmet India Limited kehtib praegu tasakaalustav tollimaks 19,1 % vastavalt määrusele (EÜ) 367/2006 (muudetud kujul).9.  Kehtivad dumpinguvastased meetmed10.  Tuleb märkida, et äriühingule Vacmet India Limited kehtib dumpinguvastane jääktollimaks 17,3 % vastavalt määrusele (EÜ) 1292/2007 (muudetud kujul).11.  Osalise vahepealse läbivaatamise algatamine12.  7. augustil 2009 sai komisjon taotluse osalise vahepealse läbivaatamise algatamiseks vastavalt algmääruse artiklile 19. Subsideerimise uurimisega piirduva taotluse esitas äriühing Vacmet India Limited, India eksportiv tootja (edaspidi „taotluse esitaja”). Oma taotluses väitis taotluse esitaja, et asjaolud, mille alusel meetmed kehtestati, on muutunud ja et need muutused on püsivad. Taotluse esitaja esitas esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole subsideerimise korvamiseks enam vajalik.13.  Pärast nõuandekomiteega konsulteerimist tegi komisjon kindlaks, et on olemas piisavad tõendid, mis õigustavad osalise vahepealse läbivaatamise algatamist, ja teatas 14. jaanuaril 2010 Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates,[9] et ta kavatseb algatada algmääruse artikli 19 kohase osalise vahepealse läbivaatamise, mis piirdub taotluse esitajaga seonduva subsideerimise uurimisega.14.  Osalise vahepealse läbivaatamise käigus kavatseti hinnata läbivaatamise tulemuste põhjal, kas on vaja muuta tollimaksumäära, mida praegu kohaldatakse vaatlusaluse toote impordi suhtes, mis pärineb määruse (EÜ) nr 367/2006 artikli 1 lõikes 2 individuaalselt nimetamata asjaomase riigi eksportivatelt tootjatelt, st tollimaksumäära, mida kohaldatakse „kõikide teiste äriühingute” suhtes, kes tegutsevad Indias.15.  Komisjon teatas 14. jaanuaril 2010 Euroopa Liidu Teatajas avaldatud algatamisteates,[10] et ta kavatseb algatada ka dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise, mis piirdub taotluse esitajaga seonduva dumpingu uurimisega.16.  Uurimine17.  Subsideerimise taseme uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2009 (edaspidi „läbivaatamise uurimisperiood”).18.  Komisjon teavitas ametlikult taotluse esitajat, India valitsust ja liidu tootmisharu osalise vahepealse läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus oma seisukohad kirjalikult ja suuliselt teatavaks teha.19.  Uurimise seisukohast vajaliku teabe saamiseks saatis komisjon taotluse esitajale küsimustiku. Lisaks sellele saadeti küsimustik ka India valitsusele.20.  Taotluse esitaja tegi uurimisel täielikult koostööd, kuid India valitsuse asjakohased ametiasutused ei esitanud tähtaja jooksul küsimustikule vastuseid. Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas subsideerimise kindlakstegemise seisukohast vajalikuks. Taotluse esitaja valdustesse tehti kontrollkäik.B. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE21.  Vaatlusalune toode22.  Käesoleva läbivaatamise vaatlusalune toode on sama toode, mis on määratletud määruses, millega kehtestati praegu kehtivad meetmed (määrus (EÜ) nr 367/2006, viimati muudetud kujul), nimelt praegu CN-koodide ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90 alla kuuluv Indiast pärit polüetüleentereftalaatkile (PET-kile).23.  Samasugune toode24.  Nagu ka eelmiste uurimiste puhul, näitas käesolev uurimine, et Indias toodetud ja liitu eksporditud PET-kilel ning India siseturu jaoks toodetud ja siseturul müüdaval PET-kilel, samuti liidu tootjate toodetud ja ELi turul müüdaval PET-kilel on samad füüsikalised ja keemilised põhiomadused ja samad kasutusvaldkonnad.25.  Seepärast on tegu samasuguste toodetega algmääruse artikli 2 punkti c tähenduses.C. SUBSIDEERIMINE26.  SissejuhatusÜleriigilised kavad27.  Taotluse esitajalt ja liidu tööstusharult saadud teabe põhjal uuriti järgmisi kavasid, mille raames väidetavalt anti subsiidiume:a) imporditollimaksude hüvituskava (Duty Entitlement Passbook Scheme);b) kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava (Export Promotion Capital Goods Scheme);c) eellubade kava (Advance Authorisation Scheme, varasem nimetus Advance Licence Scheme);d) kapitalitoetused.28.  Eespool punktides a–c nimetatud kavad põhinevad 1992. aasta väliskaubanduse arendamise ja reguleerimise seadusel (Foreign Trade (Development and Regulation) Act, 1992, nr 22), mis jõustus 7. augustil 1992 (edaspidi „väliskaubandusseadus”). Väliskaubandusseadus lubab India valitsusel välja anda teatisi ekspordi- ja impordipoliitika kohta. Need on kokku võetud väliskaubanduspoliitika dokumentides, mida kaubandusministeerium annab välja iga viie aasta tagant ja ajakohastab regulaarselt. Käesoleva uurimisega hõlmatud ajavahemikku arvestades on asjakohased kaks väliskaubanduspoliitika dokumenti: FT-poliitika 2004–2009 ja FT-poliitika 2009–2014. Lisaks kirjeldab India valitsus FT-poliitikat 2004–2009 ja FT-poliitikat 2009–2014 reguleerivat korda ka väljaandes „Menetlusjuhend – I köide” („Handbook of Procedures, Volume I”, vastavalt „HOP 2004–2009 I köide” ja „HOP 2009–2014 I köide”). Ka menetlusjuhendit ajakohastatakse regulaarselt.29.  Punktis d nimetatud kava haldavad Uttar Pradeshi osariigi ametiasutused.30.  Imporditollimaksude hüvituskava (Duty Entitlement Passbook Scheme – DEPB-kava)a) Õiguslik alus31.  Imporditollimaksude hüvituskava on üksikasjalikult kirjeldatud FT-poliitika 2004-2009 ja FT-poliitika 2009–2014 punktis 4.3 ning HOP 2004–2009 I köite ja HOP 2009–2014 I köite 4. peatükis.b) Valikukriteeriumid32.  Selle kava raames saavad toetust taotleda kõik tootvad eksportijad ja vahendavad eksportijad.c) DEPB-kava rakendamine33.  Selle kava alusel võib eksportija taotleda krediiti, mis arvutatakse protsendina kava raames eksporditud toodete väärtusest. India ametiasutused on kehtestanud sellised DEPB-määrad enamiku toodete, sealhulgas vaatlusaluse toote jaoks. Määrad kehtestatakse standardsete sisend- ja väljundnormide (SIONide) alusel, võttes arvesse eeldatavat imporditud sisendite sisaldust eksporditavas tootes ja tollimaksu sellele eeldatavale impordile, sõltumata sellest, kas imporditollimaksud on tegelikult tasutud või mitte.34.  Selleks et kõnealuse kava raames soodustusi saada, peab äriühing eksportima. Eksporditehingu ajal peab eksportija esitama India ametiasutustele deklaratsiooni, milles on näidatud, et eksport toimub DEPB-kava raames. Kauba eksportimiseks väljastab India toll lähetusprotseduuri ajal ekspordi saatekirja. Kõnealuses dokumendis märgitakse muu hulgas eksporditehingu puhul antava DEPB-krediidi summa. Sellel ajahetkel saab eksportija teada saadava toetuse suuruse. Kui tolliasutused on väljastanud ekspordi saatekirja, ei ole India valitsusel enam DEPB-krediidi andmise üle otsustusõigust.35.  Leiti, et vastavalt India raamatupidamisstandarditele saab DEPB-krediiti arvestada pärast ekspordikohustuse täitmist tekkepõhiselt sissetulekuna raamatupidamisaruannetes. Sellist krediiti võib kasutada tollimaksude tasumiseks ükskõik milliste kaupade järgneval importimisel, välja arvatud kapitalikaubad ja impordipiiranguga kaubad. Kõnealuse krediidi alusel imporditud kaupu võib müüa siseturul (kui nende suhtes kohaldatakse müügimaksu) või kasutada muul viisil. DEPB-krediit on vabalt ülekantav ja kehtib 12 kuud alates väljastamise kuupäevast.36.  DEPB-krediidi taotlusi täidetakse elektrooniliselt ja need võivad sisaldada piiramatul arvul eksporditehinguid. DEPB-krediidi kohaldamiseks ei ole tegelikult rangeid tähtaegu. DEPB-kava haldamiseks kasutatav elektrooniline süsteem ei välista automaatselt eksporditehinguid, mille puhul ei ole kinni peetud HOP 2004–2009 I köite ja HOP 2009–2014 I köite peatükis 4.47 nimetatud taotluste esitamise tähtaegadest. Enamgi veel, HOP 2004–2009 I köite ja HOP 2009–2014 I köite peatükis 9.3 on selgelt sätestatud, et taotlusi, mis saabuvad pärast taotluse esitamise tähtaja möödumist, võidakse alati arvesse võtta, kui tasutakse väike trahv (10 % krediidi summast).37.  Tehti kindlaks, et taotluse esitaja kasutas kõnealust kava läbivaatamise uurimisperioodi ajal.d) Järeldused DEPB-kava kohta38.  DEPB-kava raames antakse subsiidiume algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses. DEPB-krediit on India valitsuse antav rahaline toetus, sest krediiti kasutatakse hiljem imporditollimaksude tasumiseks, mistõttu vähenevad India valitsuse tulud, mille ta muidu maksmisele kuuluvatest tollimaksudest saaks. Lisaks on DEPB-krediit kasuks eksportijale, kuna parandab tema likviidsust.39.  Lisaks sõltub DEPB-kava juriidiliselt eksporditegevusest ja seepärast peetakse seda konkreetseks ja tasakaalustatavaks vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punktile a.40.  Seda kava ei saa lugeda lubatavaks tollimaksu tagastussüsteemiks ega asendamise puhul rakendatavaks tagastussüsteemiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See ei vasta algmääruse I lisa punktis i, II lisas (tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. Eksportija ei ole tegelikult kohustatud tollimaksuvabalt imporditud kaupu tootmisprotsessis tarbima ja krediidisumma arvutamise aluseks ei ole tegelikult tarbitud sisendid. Lisaks puudub süsteem või menetluskord, mis kinnitaks, milliseid sisendeid eksporditud toote tootmisprotsessis kasutati või kas imporditollimakse maksti ülemäära algmääruse I lisa punkti i ning II ja III lisa tähenduses. Lõpuks on eksportijal õigus saada DEPB-kava alusel toetust sõltumata sellest, kas ta üldse sisendeid impordib. Toetuse saamiseks piisab, kui eksportija lihtsalt ekspordib kaupu, tõendamata sisendite importimist. Seega on DEPB-kava alusel õigus abi saada isegi eksportijatel, kes hangivad kogu tooraine kodumaalt ega impordi sisendina kasutatavaid kaupu.(e) Subsiidiumisumma arvutamine41.  Algmääruse artikli 3 lõike 2 ja artikli 5 kohaselt ning vastavalt arvutusmeetoditele, mida kasutati selle kava puhul nõukogu määruses (EÜ) nr 367/2006, lähtuti tasakaalustatavate subsiidiumide summa arvutamisel läbivaatamise uurimisperioodi jooksul saadud toetustest. Seejuures võeti arvesse, et kasu saadi selle kava raames toimunud eksporditehingu ajal. Sel hetkel loobub India valitsus tollimaksudest, andes seega rahalist toetust algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Kui toll väljastab ekspordi saatekirja, milles märgitakse muu hulgas asjakohase eksporditehingu puhul antava DEPB-krediidi summa, ei ole India valitsusel enam õigust otsustada, kas subsiidiumi anda või mitte. Ülaltoodut arvestades peetakse õigeks hinnata DEPB-kava alusel saadud kasu kui läbivaatamise uurimisperioodil selle kava raames tehtud eksporditehingute eest saadud krediidi summat.42.  Põhjendatud nõuete esitamisel arvati krediidisummast vastavalt algmääruse artikli 7 lõike 1 punktile a maha subsiidiumi saamiseks makstud tasud ja saadi nii subsiidiumisumma (lugeja). Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 2 on see subsiidiumi summa jagatud kogu läbivaatamise uurimisperioodi vältel toimunud ekspordiga (nimetaja), kuna subsiidium antakse seoses eksporditegevusega ja selle andmisel ei võetud arvesse valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguseid.43.  Läbivaatamise uurimisperioodil taotluse esitaja puhul kõnealuse kava alusel kindlaks tehtud subsiidiumimäär oli 7,9 %.44.  Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava (Export Promotion Capital Goods Scheme – EPCG-kava)a) Õiguslik alus45.  Kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava on üksikasjalikult kirjeldatud FT-poliitika 2004–2009 ja FT-poliitika 2009–2014 5. peatükis ning HOP 2004–2009 I köite ja HOP 2009–2014 I köite 5. peatükis.b) Valikukriteeriumid46.  Selle kava raames saavad toetust taotleda tootvad eksportijad, toetavate tootjatega seotud vahendavad eksportijad ning teenusepakkujad.c) Rakendamine47.  Ekspordikohustuse tingimusel on äriühingul lubatud importida kapitalikaupu (uusi ja alates 2003. aasta aprillist kuni 10 aasta vanuseid kasutatud kapitalikaupu) vähendatud tollimaksumääraga. Selle jaoks väljastab India valitsus vastavalt taotlusele ja lõivu tasumisel EPCG-litsentsi. Alates 2000. aasta aprillist kehtib kõigile selle kava raames imporditud kapitalikaupadele vähendatud imporditollimaks 5 %.48.  Kapitalikaupade ekspordisoodustuste litsentsi omanik võib kapitalikaupu hankida ka oma riigist. Sellisel juhul võib omamaine kapitalikaupade tootja ise ära kasutada nende kapitalikaupade tootmiseks vajalike komponentide tollimaksuvaba importimist. Samuti võib omamaine tootja nõuda ekspordiga samaväärsete toimingute hüvitamist seoses kapitalikaupade tarnimisega EPCG-litsentsi omanikule.49.  Tehti kindlaks, et taotluse esitaja kasutas kõnealust kava läbivaatamise uurimisperioodi ajal.d) Järeldus kapitalikaupade ekspordisoodustuste kava kohta50.  EPCG-kava raames antakse subsiidiume algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses. Tollimaksu vähendamine on India valitsuse rahaline toetus, kuna see vähendab India valitsuse tollisissetulekut. Lisaks toob tollimaksu vähendamine eksportijale kasu, sest impordi arvelt säästetud tollimaks parandab tema likviidsust.51.  Peale selle sõltub EPCG-kava juriidiliselt eksporditegevusest, kuna litsentside saamiseks tuleb võtta ekspordikohustus. Seetõttu peetakse seda algmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punkti a alusel konkreetseks ja tasakaalustatavaks.52.  Seda kava ei saa lugeda lubatavaks tollimaksu tagastussüsteemiks ega asendamise puhul rakendatavaks tagastussüsteemiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. Kapitalikaubad ei kuulu selliste lubatud süsteemide kohaldamisalasse, nagu on sätestatud algmääruse I lisa punktis i, kuna neid ei tarbita eksporditavate toodete tootmiseks.e) Subsiidiumisumma arvutamine53.  Vastavalt algmääruse artikli 7 lõikele 3 arvutati subsiidiumisummad imporditud kapitalikaupadelt maksmata tollimaksu alusel, mis jagati ajavahemikule, mis vastab selliste kaupade tavapärasele amortisatsiooniajale asjaomases tootmisharus. Vastavalt kehtestatud tavadele on summale, mis arvutati läbivaatamise uurimisperioodi kohta, lisatud selle perioodi intress, mis kajastab soodustuse väärtuse muutumist aja jooksul. Selleks otstarbeks loeti asjakohaseks Indias uurimisperioodi jooksul kehtinud turuintressimäär. Põhjendatud nõuete esitamise korral arvati algmääruse artikli 7 lõike 1 punkti a kohaselt maha subsiidiumi saamiseks makstud tasud.54.  Vastavalt algmääruse artikli 7 lõigetele 2 ja 3 on see subsiidiumi summa jagatud kogu läbivaatamise uurimisperioodi asjaomase ekspordi käibega (nimetaja), kuna subsiidium sõltub eksporditegevusest ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguste alusel.55.  Selle kava raames tehtud impordi osas selgus uurimise käigus, et oli hulk kaubanimetusi, mida võidi kasutada nii vaatlusaluse toote kui teiste toodete valmistamiseks. Siiski märgiti, et mõnd kaubanimetust kasutati üksnes PET-kile tootmisüksuses. Seega kasutatakse taotluse esitaja kasu arvutamisel nende kaubanimetuste jaoks nimetajana vaatlusaluse toote ekspordikäivet ja mitte kogu ekspordikäivet.56.  Läbivaatamise uurimisperioodil taotluse esitaja puhul kõnealuse kava alusel kindlaks tehtud subsiidiumimäär oli 2,4 %.57.  Eellubade kava (Advance Authorisation Scheme)a) Õiguslik alus58.  Kava on üksikasjalikult kirjeldatud FT-poliitika 2004–2009 ja FT-poliitika 2009-2014 punktides 4.1.1–4.1.14 ning HOP 2004–2009 I köite ja HOP 2009–2014 I köite peatükkides 4.1–4.30. Varasema uurimise ajal oli kava nimetus Advance Licence Scheme ning selle alusel kehtestati nõukogu määrusega (EÜ) nr 367/2006 praegu kehtiv lõplik tasakaalustav tollimaks.b) Valikukriteeriumid59.  Eellubade kava koosneb kuuest allkavast, mida on üksikasjalikumalt kirjeldatud põhjenduses 50. Need allkavad erinevad muu hulgas abikõlblikkuse tingimuste ulatuse poolest. Eellubade kavaga seotud soodustusi saavad taotleda toetavate tootjatega seotud tootvad eksportijad või vahendavad eksportijad tegeliku ekspordi eest ja iga-aastase vajaduse alusel. Lõppeksportijat varustavad tootvad eksportijad saavad eellubade kavaga seotud soodustusi taotleda vahetarnete alusel. Peatöövõtjad, kelle tarned kuuluvad „ekspordiga samaväärsete toimingute” kategooriatesse, mida on nimetatud FT-poliitika 2004–2009 punktis 8.2 (näiteks tarned ekspordisuunitlusega üksusele), saavad taotleda eellubade kava raames soodustusi ekspordiga samaväärsete toimingute eest. Toetusi ekspordiga samaväärsete toimingute eest saavad taotleda ka tootvate eksportijate vahetarnijad eelnevaid vabastusotsuseid ja sisemaiseid akreditiive käsitlevate allkavade alusel.c) Rakendamine60.  Eellube väljastatakse järgmisel otstarbel:i) tegelik eksport: see on peamine allkava. See võimaldab konkreetse eksporditava lõpptoote valmistamiseks vajalikku sisendmaterjali tollimaksuvabalt importida. „Tegelik” tähendab siinjuures seda, et eksporttoode peab väljuma India territooriumilt. Impordiluba ja ekspordikohustus, kaasa arvatud eksporditava toote tüüp, on loal kirjas;ii) iga-aastane vajadus: selline luba ei ole seotud konkreetse eksporditava tootega, vaid laiema tooterühmaga (nt kemikaalid ja nendega seotud tooted). Loa omanik võib – kuni teatud väärtusläveni, mis põhineb tema eelneval eksporditegevusel – importida tollimaksuvabalt ükskõik millist sisendmaterjali, mida kasutatakse sellesse rühma kuuluvate toodete valmistamiseks. Ta võib eksportida kõiki lõpptooteid, mis kuuluvad tooterühma, mille tootmiseks sellist tollimaksuvabastusega sisendit kasutatakse;iii) vahetarned : see allkava hõlmab juhtumeid, kui kaks tootjat kavatsevad toota üht eksporttoodet ja jagavad omavahel tootmisprotsessi. Tootja-eksportija, kes valmistab vahetoote, võib sisendmaterjali tollivabalt importida ja võib taotleda sel eesmärgil vahetarnete eellubade kava kohaldamist. Lõplik eksportija viib tootmise lõpule ja on kohustatud valmistoote eksportima;iv) ekspordiga samaväärsed toimingud: see allkava lubab peatöövõtjal importida tollimaksuvabalt sisendmaterjale, mis on vajalikud nende kaupade tootmiseks, mida müüakse „ekspordiga samaväärse toiminguna” FT-poliitika 2004–2009 punkti 8.2 alapunktides b–f, g, i ja j nimetatud kliendikategooriatele. Ekspordiga samaväärsete toimingutena käsitletakse selliseid toiminguid, mille puhul tarnitav kaup ei lahku riigist. Mitmeid tarnekategooriaid peetakse ekspordiga samaväärseks, eeldusel et kaubad toodetakse Indias, näiteks tarned ekspordisuunitlusega üksusele või äriühingule, mis asub erimajandustsoonis;v) eelnev vabastusotsus: eelloa omanikul, kes kavatseb hankida sisendeid otseimpordi asemel kodumaalt, on võimalus hankida neid eelnevate vabastusotsuste alusel. Sellistel juhtudel muudetakse eelload eelnevateks vabastusotsusteks, mis lähevad nendes nimetatud kaupade kohaletoimetamisel üle omamaisele tarnijale. Eelnevate vabastusotsuste üleandmine annab omamaisele tarnijale õiguse saada toetust ekspordiga samaväärsete tehingute eest, nagu on sätestatud FT-poliitika 2004–2009 punktis 8.3 (st eelload vahetarnete/ekspordiga samaväärsete tehingute jaoks, tollimaksutagastus ekspordiga samaväärsetelt tehingutelt ja aktsiisimaksu tagasimaksmine). Eelneva vabastusotsuse mehhanismi abil makstakse maksud ja tollimaksud lõppeksportija asemel tagasi tarnijale. Maksude ja tollimaksude tagasimaksmine on võimalik nii omamaiste kui ka imporditud sisendite puhul;vi) sisemaised akreditiivid: see allkava hõlmab omamaiseid tarneid eelloa omanikule. Eelloa omanik saab teha pangale ettepaneku avada sisemaine akreditiiv omamaise tarnija jaoks. Pank kinnitab loa otseimpordiks üksnes selliste kaupade väärtuse ja koguse ulatuses, mis hangitakse importimise asemel riigisiseselt. Omamaisel tarnijal on õigus saada toetusi ekspordiga samaväärsete toimingute eest, nagu on sätestatud dokumendi FT-poliitika 2004–2009 lõikes 8.3 (st eelload vahetarnete / ekspordiga samaväärsete tehingute jaoks, tollimaksutagastus ekspordiga samaväärsetelt tehingutelt ja aktsiisimaksu tagasimaksmine).61.  Taotluse esitaja sai seoses vaatlusaluse tootega eellubade kava raames läbivaatamise uurimisperioodil soodustusi. Taotluse esitaja kasutas üht allkava: tegeliku ekspordi eellubade kava. Seepärast ei ole vaja kindlaks määrata teiste, kasutamata allkavade tasakaalustatavust.62.  India asutused nõuavad kontrollimise eesmärgil, et eelloa omanik peaks „tõest ja nõuetekohast arvestust tollimaksuvabalt imporditud / kodumaalt hangitud kauba tarbimise ja kasutamise kohta” kindlaksmääratud vormis (menetlusjuhendite HOP 2004–2009 I köite ja HOP 2009–2014 I köite peatükid 4.26, 4.30 ja 23. lisa), st tegelikku tarbimisregistrit. Seda registrit kontrollib sõltumatu vannutatud audiitor/kuluraamatupidaja, kes annab välja tõendi, milles kinnitatakse, et registri kandeid ja asjakohaseid dokumente on kontrollitud ning et 23. lisas nõutud teave on igas suhtes tegelikkusele vastav ja õige.63.  Selle allkava puhul, mida taotluse esitaja uurimisperioodil kasutas (tegeliku ekspordi allkava), on India valitsus määranud kindlaks imporditoetuse ja ekspordikohustuse mahu ja väärtuse, mis on märgitud loale. Lisaks peavad valitsusametnikud märkima loale impordi- ja eksporditehingud. Eellubade kava raames lubatud impordi mahu määrab India valitsus kindlaks standardsete sisend- ja väljundnormide (SIONide) alusel; need normid on kehtestatud enamike toodete, sh ka vaatlusaluse toote kohta. Imporditud sisendid ei ole edasiantavad ja neid tuleb kasutada konkreetse eksporttoote tootmiseks. Ekspordikohustus tuleb täita ettenähtud tähtaja jooksul pärast loa väljastamist (24 kuud koos kahe võimaliku kuuekuulise pikendusega).64.  Käesoleva läbivaatamise uurimise käigus tehti kindlaks, et India ametiasutuste kehtestatud kontrollinõudeid ei järgitud ega rakendatud tegelikkuses. Taotluse esitaja ei kasutanud süsteemi, mille alusel saaks kontrollida, milliseid sisendeid ning millistes kogustes eksporditud toote valmistamisel kasutati, nagu on sätestatud FT-poliitika 23. lisas ja algmääruse II lisa II jao punktis 4. Tegelikult puudus igasugune tegelikku tarbimist kajastav register.65.  2005. aasta sügisel jõustunud muudatusi FT-poliitika 2004–2009 haldamises (kohustus saata India ametiasutustele tarbimisregister seoses litsentsi hüvitamise menetlusega) ei ole taotluse esitaja puhul veel rakendatud. Seega ei saa selle sätte tegelikku kohaldamist praegu kontrollida.d) Kokkuvõte eellubade kava kohta66.  Imporditollimaksust vabastamine on subsiidium algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses, st India valitsuse antud rahaline toetus, millest uuritud eksportija sai kasu.67.  Lisaks sellele sõltub eellubade kava raames toimuv tegelik eksport juriidiliselt eksporditegevusest ning seetõttu peetakse seda konkreetseks ja tasakaalustatavaks vastavalt algmääruse artikli 4 lõike 4 esimese lõigu punktile a. Ilma ekspordikohustuseta äriühingud selle kava alusel toetust ei saa.68.  Kõnealusel juhul kasutatud allkava ei saa pidada lubatavaks tollimaksu tagastamise süsteemiks või asendamise puhul kasutatavaks tagastussüsteemiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses. See ei vasta algmääruse I lisa punktis i, II lisas (tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) ja III lisas (asendamise puhul kasutatava tagastussüsteemi määratlus ja eeskirjad) sätestatud eeskirjadele. India valitsus ei rakendanud efektiivselt ei uut ega vana kontrollisüsteemi ega -menetlust, et kindlaks teha, kas ja millistes kogustes kasutati eksporditud toote tootmisel sisendeid (algmääruse II lisa II jao punkt 4 ja asendamise puhul kasutatavate tagastussüsteemide korral III lisa II jao punkt 2). Vaatlusaluse toote SIONid ei olnud piisavalt täpsed. SIONeid ei saa pidada tegeliku tarbimise kontrollisüsteemiks, kuna nende standardsete normide ülesehitus ei võimalda India valitsusel piisava täpsusega kontrollida, milline kogus sisendeid kasutati ära eksporttoodangus. Samuti ei korraldanud India valitsus tegelikult kasutatud sisendeil põhinevat edasist uurimist, kuigi seda tuleks tõhusalt rakendatava kontrollisüsteemi puudumisel tavaliselt teha (algmääruse II lisa II jao punkt 5 ja III lisa II jao punkt 3).69.  Seepärast on kõnealune allkava tasakaalustatav.e) Subsiidiumisumma arvutamine70.  Lubatavate tollimaksu tagastussüsteemide ja asendamise puhul kasutatavate tagastussüsteemide puudumisel on tasakaalustatav tulu kogu sissenõudmata jäänud imporditollimaks, mida makstakse üldjuhul sisendmaterjalide importimisel. Seoses sellega märgitakse, et algmäärusega ei nähta ette mitte üksnes „ülemäärase” tollimaksu tagastamise tasakaalustamist. Vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii ja I lisa punktile i võidakse tollimaksude liigset tagastamist tasakaalustada ainult siis, kui on täidetud algmääruse II ja III lisa tingimused. Kõnealusel juhul ei olnud need tingimused täidetud. Seega, kui adekvaatse kontrollmenetluse rakendamist ei ole kinnitatud, pole ülaltoodud erand tagastussüsteemide suhtes kohaldatav ja kehtib tavaline maksmata tollimaksude summa (saamata jäänud tulu) tasakaalustamise reegel, mitte aga väidetava ülemäärase tagastamise reegel. Nagu on sätestatud algmääruse II lisa II jaos ja III lisa II jaos, ei kuulu uurimise korraldaja ülesannete hulka sellise ülemäärase tagastamise väljaarvutamine. Vastavalt algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunktile ii peab uurimise korraldaja ainult leidma piisavalt tõendeid väidetava kontrollisüsteemi tõhususe ümberlükkamiseks.71.  Subsiidiumisummad taotluse esitajale, kes kasutas eellubade kava raames antavaid toetusi, arvutati uurimisperioodi jooksul kasutatud allkava raames imporditud materjalilt saamata jäänud imporditollimaksude (põhitollimaks ja spetsiaalne lisatollimaks) põhjal (lugeja). Kooskõlas algmääruse artikli 7 lõike 1 punktiga a arvati subsiidiumi saamiseks makstud tasud põhjendatud nõuete esitamise korral subsiidiumisummast maha. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jagati see subsiidiumisumma vaatlusaluse toote ekspordikäibega uurimisperioodil (nimetaja), kuna subsiidium sõltub eksporditegevusest ja seda ei antud toodetud, eksporditud või transporditud koguste alusel.72.  Läbivaatamise uurimisperioodil taotluse esitaja puhul kõnealuse kava alusel kindlaks tehtud subsiidiumimäär oli 0,2 %.73.  Kapitalitoetuseda) Õiguslik alus74.  Kui toimusid varasemad PET-kilet käsitlevad uurimised, sealhulgas uurimine, mille tulemusena kehtestati määrusega (EÜ) nr 367/2006 praegu kehtiv lõplik tasakaalustav tollimaks, uuriti mitut India riigikava, mille alusel pakuti kohalikele äriühingutele soodustusi. Riigikavasid nimetatakse ergutussüsteemiks, sest need võivad hõlmata erinevaid soodustusi. Varasema uurimise käigus tehti kindlaks, et äriühingu õigus saada toetusi võib olla kehtestatud toetusesaaja või toetuskõlblikkuse tunnistuses. Kuid esineda võib ka – nagu käesoleva uurimise puhul – ad hoc subsiidiume, nagu kapitalitoetused.b) Valikukriteeriumid75.  Tingimustele vastamiseks peavad äriühingud üldreeglina investeerima riigi vähem arenenud piirkondadesse, rajades kas uue tööstusettevõtte, tehes suuremahulise kapitaliinvesteeringu või mitmekesistades olemasolevat tööstusettevõtet.c) Rakendamine76.  Küsimustikule antud vastuste põhjal sai taotluse esitaja 2009. aastal Uttar Pradeshi osariigi valitsuselt kapitalitoetusena märkimisväärse summa uute tootmisrajatiste loomiseks. Ta selgitas, et saadud kapitalitoetus oli seotud uute tootmisrajatiste loomisega, st taotluse esitaja investeeringute kulude katmisega. Taotluse esitaja sõnul oli see pelgalt toetuse vormis antud subsiidium võrdsete võimaluste parandamiseks.77.  Samuti selgus uurimise käigus, et tänu varasematele investeeringutele vastab taotluse esitaja tingimustele, mis võimaldavad tal saada Uttar Pradeshi kaubandusmaksu osakonnalt (Commercial Tax Department) käibemaksu ja riikliku müügimaksu tagastust. „Toetusesaaja tunnistusel” on märgitud piirsumma, mida äriühingul on õigus taotleda. Äriühing kasutas kava nelja aasta jooksul. Igal kuul, sealhulgas uurimisperioodil, taotleti vastavalt osariigi piires toimuvalt müügilt ja osariikidevaheliselt müügilt makstud käibemaksu ja riikliku müügimaksu tagastust.d) Järeldused78.  Kapitalitoetus on taotluse esitajale tehtav otsene rahaline ülekanne, st toetus. See on subsiidium algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 2 tähenduses. See on Uttar Pradeshi osariigi valitsuse rahaline toetus, mis toob taotluse esitajale otsest kasu.79.  Käibemaksu ja riikliku müügimaksu tagastuse raames antakse subsiidiume algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii ja artikli 3 lõike 2 tähenduses. Tagastus on Uttar Pradeshi osariigi valitsuse antav rahaline toetus, kuna see vähendab selle osariigi valitsuse maksusissetulekut. Lisaks toob maksutagastus kasu taotluse esitajale, kuna säästetud maksud parandavad tema likviidsust.80.  Subsiidiumid ei sõltu juriidiliselt eksporditegevusest Siiski ei saanud komisjon tulenevalt Uttar Pradeshi osariigi valitsuse ametiasutuste vähesest koostöövalmidusest teha lõplikku järeldust selle kava kohta, eeskätt mis puudutab selle konkreetsust, valikukriteeriumide praktilist kohaldamist ja toetust andvate asutuste objektiivsustaset taotluste üle otsustamisel. Eeskätt oli võimatu kontrollida artikli 4 lõike 2 esimese lõigu punkti b täitmist, kuna ei olnud selge, kas Uttar Pradeshi osariigi valitsus kohaldas toetuse andmisel objektiivseid kriteeriume või tingimusi. Kuigi on tõestatud, et kava ei ole juriidiliselt konkreetne, ei ole selge, kuidas on asi tegelikult. Seetõttu peetakse seda kava algmääruse artikli 4 lõike 2 esimese lõigu punkti c ja sama artikli neljanda lõigu alusel konkreetseks ja tasakaalustatavaks.e) Subsiidiumisumma arvutamine81.  Algmääruse artikli 7 lõike 3 kohaselt arvutati uute tootmisrajatiste loomiseks saadud kapitalitoetuse puhul subsiidiumisumma kapitalitoetuse alusel, mis jagati ajavahemikule, mis vastab kapitalikaupade tavapärasele amortisatsiooni-/kasutusajale selles tööstusharus, sest subsiidiumi saab seostada põhivarade soetamisega. Sellele summale lisati intress, et kajastada saadava kasu väärtuse muutumist aja jooksul. Selleks otstarbeks loeti asjakohaseks Indias uurimisperioodi jooksul kehtinud turuintressimäär. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jaotati see subsiidiumisumma läbivaatamise uurimisperioodil ekspordist ja omamaisest müügist tulenevale kogukäibele (nimetaja), kuna subsiidium ei sõltu ekspordist ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguste alusel.82.  Käibemaksu ja riikliku müügimaksu tagastuse puhul arvutati subsiidiumisumma vastavalt uurimisperioodil tagastatud summale. Algmääruse artikli 7 lõike 2 kohaselt jaotati see subsiidiumisumma (lugeja) läbivaatamise uurimisperioodi ekspordi ja omamaise müügi kogukäibele (nimetaja), kuna subsiidium ei sõltu ekspordist ja seda ei antud valmistatud, toodetud, eksporditud või transporditud koguste alusel.83.  Ülalmainitut silmas pidades on läbivaatamise uurimisperioodil taotluse esitaja puhul nende kapitalitoetuste osas kindlaks tehtud subsiidiumimäär 0,5 %.84.  TASAKAALUSTATAVATE SUBSIIDIUMIDE SUMMAD85.  Taotluse esitajale kehtib praegu 19,1 % suurune tasakaalustav tollimaks.86.  Käesoleva osalise vahepealse läbivaatamise käigus määrati taotluse esitaja puhul tasakaalustatava subsiidiumi summaks ad valorem 11,0 %, nagu allpool kirjeldatud.KAVA→ | DEPB-kava(*) | EPCG-kava(*) | Eellubade kava(*) | Kapitali-toetused | Kokku |ÄRIÜHING↓ | % | % | % | % | % |Vacmet India Limited | 7,9 | 2,4 | 0,2 | 0,5 | 11,0 |(*) Tärniga märgitud subsiidiumid on ekspordisubsiidiumid87.  Eespool kirjeldatut arvesse võttes järeldatakse, et asjaomase koostööd teinud eksportiva tootja subsideerimise tase on vähenenud.88.  TASAKAALUSTAVAD MEETMED89.  Uuriti ka seda, kas uuritud kavadega seotud muutunud asjaolusid saab pidada püsivateks.90.  Uurimine kinnitas, et taotluse esitaja subsiidiumisumma on vähenenud oluliselt madalamale tasemele kui taotluse esitaja suhtes praegu kohaldatav tollimaksu määr. Subsiidiumide üldise taseme vähenemine on peamiselt tingitud DEPB-kava raames antavate soodustuste mahu olulisest vähenemisest. Eespool esitatu põhjal võib järeldada, et taotluse esitaja saab ka edaspidi väiksemaid subsiidiume kui praegu saadavad summad.91.  Kuna on tõestatud, et taotluse esitaja saab tunduvalt vähem subsiidiume kui varem, ning on tõenäoline, et ta saab ka edaspidi väiksemaid subsiidiume kui algse uurimise käigus kindlaks määratud summad, tuleks meedet uute uurimistulemuste arvesse võtmiseks muuta.92.  Arvestades eespool esitatut, tuleks muudetud tasakaalustav tollimaksumäär kehtestada käesoleva vahepealse läbivaatamise käigus leitud uute subsiidiumimäärade põhjal, kuna esialgse subsiidiumidevastase uurimise käigus arvutatud kahjumarginaal on kõrgem.93.  Vastavalt määruse (EÜ) nr 597/2009[11] artikli 24 lõike 1 teisele lõigule ei või ühegi toote kohta korraga kehtida dumpinguvastane ja tasakaalustav tollimaks, et korrigeerida üht ja sama dumpingust või ekspordi subsideerimisest tulenevat olukorda. Ent kuna taotluse esitajale kohaldatav dumpinguvastane tollimaks on paralleelse dumpinguvastaste meetmete vahepealse läbivaatamise tulemusena vaatlusaluse toote puhul 0 %, siis käesoleval juhul sellist olukorda ei teki.94.  Võttes arvesse tollimaksumäära, mida praegu kohaldatakse vaatlusaluse toote impordi suhtes, mis pärineb nõukogu määruse (EÜ) nr 367/2006 artikli 1 lõikes 2 individuaalselt nimetamata asjaomastelt eksportivatelt tootjatelt, st tollimaksu, mida kohaldatakse Indias tegutsevate „kõikide teiste äriühingute” suhtes, märgitakse, et uuritud kavade tegelik kord ja nende tasakaalustatavus ei ole varasema uurimisega võrreldes muutunud. Seega ei ole põhjust nende äriühingute suhtes kehtivaid subsiidiumi- ja tollimaksumäärasid ümber arvutada. Seega ei muudeta tollimaksumäärasid, mida kohaldatakse kõikide teiste äriühingute suhtes peale taotluse esitaja.95.  Huvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal oli kavas teha ettepanek taotluse esitaja suhtes kehtiva tollimaksumäära muutmiseks, ja neile anti võimalus arvamust avaldada.96.  Nende isikute esitatud suulisi ja kirjalikke märkusi võeti arvesse ning vajaduse korral muudeti vastavalt lõplikke järeldusi,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Nõukogu määruse (EÜ) nr 367/2006 artikli 1 lõikes 2 esitatud tabelile lisatakse järgmine osa:Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, India | 11,0 | „A992” |Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT L 188, 18.7.2009, lk 93.[2] EÜT L 316, 10.12.1999, lk 1.[3] ELT L 68, 8.3.2006, lk 15.[4] ELT L 236, 31.8.2006, lk 1.[5] ELT L 255, 29.9.2007, lk 1.[6] ELT L 6, 10.1.2009, lk 1.[7] ELT L 288, 6.11.2007, lk 1.[8] ELT L 168, 2.7.2010, lk 1.[9] ELT C 8, 14.1.2010, lk 29.[10] ELT C 8, 14.11.2010, lk 27.[11] ELT L 188, 18.7.2009, lk 93.


				|

		52013PC0881

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu 14. mai 2007. aasta määrust (EÜ) nr 617/2007 AKV-EÜ koostöölepingu raames 10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta seoses üleminekurahastu rakendamisega /* COM/2013/0881 final - 2013/0429 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
11. Euroopa Arengufondi (edaspidi
„11. EAF”) loomise sisekokkuleppe allkirjastasid 2013. aasta juunis
nõukogus kokku tulnud liikmesriigid. Sisekokkulepe jõustub alles pärast seda,
kui kõik liikmesriigid on selle ratifitseerinud. Tõenäoliselt ei lõpe see
protsess enne 2014. aasta jaanuari.
Komisjon on pannud ette üleminekumeetmed
(edaspidi „üleminekurahastu”), millega tagatakse rahaliste vahendite
kättesaadavus nii koostööks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna
riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega kui ka toetuskuludeks 2014.
aasta jaanuari ja 11. EAFi loomise sisekokkuleppe jõustumise vahel. Seda
üleminekurahastut rahastatakse 10. EAFi ja varasemate EAFide järelejäänud
ja vabanenud vahenditest. Üleminekurahastust eraldatavate vahendite üle
peetakse arvestust 11. EAFi raames.
Samuti on komisjon võtnud vastu määruse ettepaneku,
millega nähakse ette 11. EAFi rakenduseeskirjad, milles võetakse arvesse
ELi arengupoliitika uusi suundumusi, eelkõige teatises „Muutuste kava ELi arengupoliitika
mõju suurendamiseks”[1]
sätestatud suundumusi, ning Cotonou lepingu hiljutisi muudatusi. Kõnealust
määrust ei saa nõukogu vastu võtta enne 11. EAFi sisekokkuleppe jõustumist
või enne seda, kui nõukogu võtab vastu otsuse, millega lubatakse ajutiselt
kohaldada teatavaid kõnealuse sisekokkuleppe sätteid. Võttes arvesse hiljutisi
arutelusid nõukogus, ei ole tõenäoline, et kumbki neist protsessidest viiakse
lõpule enne 2014. aasta jaanuari.
Tuleb võimalikult kiiresti rakendada
üleminekurahastu raames toetatavaid meetmeid, kohaldades samu eeskirju, nagu on
ette nähtud 11. EAFi puhul. Seepärast teeb komisjon ettepaneku kohandada
nõukogu määrust 10. EAFi rakendamise kohta nii, et 11. EAFi suhtes
kohaldatavaid rakenduseeskirju kohaldataks ka üleminekurahastu tegev- ja
finantsjuhtimise suhtes.
Läbirääkimised 11. EAFi rakendusmääruse
üle ei ole nõukogus veel lõppenud (ja seepärast ei ole 11. EAFi
rakenduseeskirjad veel lõplikult sätestatud). Kohe pärast kõnealuste
läbirääkimiste lõppemist lisatakse 11. EAFi lõplike rakendussätete tekst
käesoleva ettepaneku lisasse. Sellega tagatakse 11. EAFi
rakenduseeskirjade ühtsus aastatel 2014–2020.
Seepärast teeb komisjon nõukogule ettepaneku
võtta vastu käesolev määrus, mida tehniliselt täiendatakse lisas vastavalt eelmisele
lõigule.
2013/0429 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu 14. mai 2007.
aasta määrust (EÜ) nr 617/2007 AKV-EÜ koostöölepingu raames 10. Euroopa
Arengufondi rakendamise kohta seoses üleminekurahastu rakendamisega
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt
Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt
poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud
23. juunil 2000 Cotonous[2]
(edaspidi „Cotonou leping”),
võttes arvesse nõukogus kokku tulnud
liikmesriikide valitsuste esindajate vahelist sisekokkulepet, mis käsitleb
ühenduse abi rahastamist vastavalt mitmeaastasele finantsraamistikule aastateks
2008–2013 AKV-EÜ partnerluslepingu alusel ja finantsabi eraldamist nendele
ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ
asutamislepingu neljandat osa[3]
(edaspidi „sisekokkulepe”), eelkõige selle artikli 10 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu [xx/xx/2013] otsusega
on ette nähtud üleminekumeetmed (üleminekurahastu), millega tagatakse rahaliste
vahendite kättesaadavus nii koostööks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani
piirkonna riikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega kui ka toetuskuludeks
2014. aasta 1. jaanuari ja 11. EAFi jõustumise vahel.
(2)       Tuleb kohandada 10. EAFi
rakenduseeskirju, mis käsitlevad selliste üleminekumeetmete (üleminekurahastu)
tegev- ja finantsjuhtimist, mida kasutatakse rahastamiseks 10. EAFi ja
11. EAFi vahelisel üleminekuperioodil kuni 11. EAFi sisekokkuleppe ja
selle rakenduseeskirjade jõustumiseni, kooskõlas viimati nimetatuga.
(3)       Euroopa välisteenistuse
korraldust ja toimimist on kirjeldatud nõukogu otsuses 2010/427/EL,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Üleminekurahastu rakendamiseks asendatakse
nõukogu määruse (EÜ) nr 617/2007 sätted käesoleva määruse lisa sätetega.
Artikkel 2
Käesoleva määruse kohaldamine on
kooskõlas nõukogu otsusega 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa
välisteenistuse korraldus ja toimimine.
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates selle jõustumise kuupäevast
kuni 11. EAFi rakendusmääruse kohaldamise alguse kuupäevani.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               KOM (2011) 637.
[2]               EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Lepingut on muudetud
25. juunil 2005. aastal Luxembourgis allkirjastatud lepinguga
(ELT 287, 28.10.2005, lk 4) ja 22. juunil 2010. aastal
Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010,
lk 3).
[3]               ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.


				|

		52014PC0547

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse kalapüügivõimaluste jaotamist Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahelise säästva kalanduse partnerluslepingu ja selle rakendamise protokolli alusel /* COM/2014/0547 final - 2014/0253 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Nõukogu andis Euroopa Komisjonile volituse
pidada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi, et uuendada Senegali Vabariigi
valitsuse ja Euroopa Majandusühenduse vahelist Senegali rannikuvetes
kalastamise kokkulepet, mis jõustus 1. juunil 1981, ning selle protokolli
kalapüügivõimaluste ja rahalise toetuse kohta. Läbirääkimiste tulemusena
parafeerisid läbirääkijad 25. aprillil 2014 uue lepingu ja protokolli. Uue
lepinguga tühistatakse ja asendatakse varasem kokkulepe. Leping hõlmab
viieaastast ajavahemikku arvestatuna jõustumise kuupäevast ja on vaikimisi
pikenev. Uus protokoll hõlmab viieaastast ajavahemikku alates protokolli
ajutise kohaldamise kuupäevast, milleks on artikli 12 kohaselt kuupäev, millal
lepinguosalised uue protokolli allkirjastavad.
Uue lepingu peamine eesmärk on luua Euroopa
Liidu ja Senegali Vabariigi kalandusalase strateegilise partnerluse jaoks
ajakohane raamistik, võttes arvesse reformitud ühist kalanduspoliitikat ja
selle välismõõdet.
Protokolli eesmärk on sätestada Euroopa Liidu
laevade kalapüügivõimalused Senegali vetes kalavarude kasutamata ülejäägi
piires, võttes arvesse eelkõige Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF)
teadusalaseid hinnanguid ning lähtudes parimatest saadaolevatest
teadusuuringutest ja järgides Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni
(ICCAT) soovitusi. Komisjon võttis muu hulgas aluseks sõltumatute
välisekspertide koostatud ning uue lepingu ja protokolli sõlmimist käsitleva
ettevaatava hinnangu tulemused. Partnerluslepingu eesmärk on ühtlasi anda uut
hoogu Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahelisele koostööle, et arendada
mõlema lepinguosalise huvides säästvat kalanduspoliitikat ja kalavarude
vastutustundlikku kasutust Senegali kalapüügipiirkonnas.
Protokolliga on ette nähtud
kalapüügivõimalused järgmistele laevakategooriatele:
‒         28 tuunipüügiseinerit;
‒         8 ritvõngelaeva;
‒         2 traalerit (püüavad avamere
põhjalähedast Senegali merluusi).
Oleks vaja määrata kindlaks
kalapüügivõimaluste jaotamispõhimõtted liikmesriikide vahel. Sellest lähtuvalt
teeb komisjon nõukogule ettepaneku kõnealune määrus vastu võtta.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Huvitatud isikutega konsulteeriti Euroopa
Liidu ja Senegali Vabariigi vahelise kalandussektori partnerluslepingu
sõlmimise võimalust käsitleva ettevaatava hindamise raames. Liikmesriikide
ekspertidega konsulteeriti ka tehnilistel koosolekutel. Konsultatsioonid
kinnitasid huvi uuendada Senegali Vabariigiga sõlmitud kalanduslepingut ja
sõlmida vastav kalandusprotokoll.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Käesolevat menetlust alustati paralleelselt
menetlustega, mis hõlmavad nõukogu otsust, millega lubatakse allkirjastada
säästva kalanduse partnerlusleping ja seda ajutiselt kohaldada, ning nõukogu
määrust, milles käsitletakse kalapüügivõimaluste jaotamist ELi liikmesriikide
vahel, ning nõukogu otsust, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Senegali
Vabariigi vahelise säästva kalanduse partnerluslepingu ja selle rakendamise
protokolli sõlmimist.
4.           MÕJU EELARVELE
Aastane rahaline toetus on esimesel aastal
1 808 000 eurot, teisel, kolmandal ja neljandal aastal
1 738 000 eurot ning viiendal aastal 1 668 000, toetus
põhineb järgmisel:
a) tuuni viitetonnaaž on 14 000 tonni ja
Senegali merluusi lubatud püügimaht on 2 000 tonni; summa, mis võimaldab
juurdepääsu osutatud varudele, on esimesel aastal 1 058 000 eurot,
teisel kolmandal ja neljandal aastal 988 000 eurot ning viiendal aastal
918 000 eurot;
b) eritoetus Senegali Vabariigi
kalandussektori poliitika arendamiseks on kuni 750 000 eurot aastas.
Toetus vastab riikliku kalanduspoliitika eesmärkidele ja eelkõige Senegali
Vabariigi vajadustele seoses teadusuuringutega, võitlusega ebaseadusliku
kalapüügi vastu, samuti seoses väikesemahulise kalapüügiga sealhulgas
kahjustatud ökosüsteemide taastamisega noorkalade varude taastumiseks.
2014/0253 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
milles käsitletakse kalapüügivõimaluste
jaotamist Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahelise säästva kalanduse
partnerluslepingu ja selle rakendamise protokolli alusel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       25. aprillil 2014
parafeerisid Euroopa Liit ja Senegali Vabariik säästva kalanduse
partnerluslepingu (edaspidi „partnerlusleping”) ja selle rakendamise protokolli
(edaspidi „protokoll”), millega nähakse ette liidu laevade kalapüügivõimalused
Senegali Vabariigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni all olevates vetes.
(2)       Nõukogu võttis […] vastu
otsuse 2014/…/UE,[1]
milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahelise säästva
kalanduse partnerluslepingu ja selle rakendamise protokolli allkirjastamist.
(3)       Tuleks määratleda
kalapüügivõimaluste jagunemine liikmesriikide vahel nii protokolli ajutise
kohaldamise ajal kui ka protokolli kehtivusaja jooksul tervikuna.
(4)       Kalandusalaste
partnerluslepingute alusel Euroopa Liidule antud kalapüügivõimaluste täieliku
kasutamise tagamiseks on vaja anda komisjonile volitused teatavate
liikmesriikide poolt kasutamata jäänud kalapüügivõimaluste ajutiseks
üleandmiseks mõnele teisele liikmesriigile,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
(1)
Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahelise
säästva kalanduse partnerluslepingu rakendamise protokolliga (edaspidi
„protokoll”) ette nähtud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel
järgmiselt:
(a)
a)       tuunipüügiseinerid:
 Hispaania ||                   16   laeva
 Prantsusmaa ||                   12   laeva
(b)
b)       ritvõngelaevad
 Hispaania ||                     7   laeva
 Prantsusmaa ||                     1   laeva
(c)
c)       traalerid:
 Hispaania ||                     2   laeva
(2)
Määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõikes 1
osutatud tähtaeg, mille jooksul peavad liikmesriigid kinnitama, et nad ei
kasuta lepingu alusel jaotatud kalapüügivõimalusi täielikult, on kümme tööpäeva
arvestatuna kuupäevast, millal komisjon teatab neile, et kalapüügivõimalused ei
ole ammendatud.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates protokolli
allkirjastamise kuupäevast.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT C […] , […], lk […].