               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            2016/0330(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Norra kuningriigi vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe Euroopa Liidu nimel allkirjastamise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Käesolev ettepanek esitatakse üldiste tariifsete soodustuste kava 2010. aasta päritolureeglite reformi (mis algatati 18. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1063/2010, millega muudeti määrust (EMÜ) nr 2454/93) raames.

               Reformiga kaasati Türgi tingimuslikult päritolu kumulatsiooni süsteemi, mis oli seni kehtinud liidu, Šveitsi ja Norra vahel.

               Reformiga võeti kasutusele ka registreeritud eksportijate poolt päritolu sertifitseerimise uus süsteem, mille kohaldamine on edasi lükatud kuni 1. jaanuarini 2017.

               Eespool nimetatud asjaoludele tuginedes on vaja läbi vaadata olemasolev õigusakt, mida kohaldatakse liidu ja Šveitsi vahelise päritolu kumulatsiooni süsteemi suhtes. See on käesoleva ettepaneku eesmärk.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ettepanek on kooskõlas ühise kaubanduspoliitikaga, eelkõige tolli, kaupade vaba liikumise ja päritolureeglite vallas.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ei kohaldata

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 5;
                  nõukogu 5.detsembri 2000. aasta otsus nr 2001/101/EÜ.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ettepanek on seotud ühise kaubanduspoliitikaga, mis kuulub liidu ainupädevusse.

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna selle mõju on rangelt piiratud sellega, mis on vajalik Šveitsi ja Norra päritoluga toodete kehtiva kumulatsiooni laiendamiseks Türgile.

               •Vahendi valik

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 5 kohaselt võtab nõukogu vastu otsuse, millega antakse volitused kokkuleppe allkirjastamiseks läbirääkija ettepaneku põhjal. Käesolev ettepanek käsitleb sellist otsust.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Konsulteerimine huvitatud pooltega on võimaldanud jõuda kokkuleppele, mille kõik elemendid on täielikult heaks kiidetud.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõjuhinnang

                  Lisatud tegevuskava ega parema õigusloome suuniste mõju ei hinnatud, kuna ettepanek puudutab päritolu kumulatsiooni süsteemi liidu, Šveitsi, Norra ja potentsiaalselt Türgi vahel, mis oli juba olemas ja mida kohandatakse nüüd selleks, et need vastaksid tehnilistele nõuetele, mis kaasnevad REX-süsteemi rakendamisega alates 1. jaanuarist 2017.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Pooled hindavad meedet regulaarselt, kohtudes ning korraldades REX-süsteemi rakendamise küsimuses koolitusi ja koosolekuid.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Euroopa Ühenduse nimel heaks kiidetud eelmine ühenduse ja üldise soodustussüsteemi raames EFTA riikide (Norra ja Šveits) vahel kirjavahetuse teel sõlmitud tariifisoodustusi andev kokkulepe, mis sätestab, et kaupu, mille komponendid on Norra või Šveitsi päritoluga, käsitletakse ühenduse tolliterritooriumile jõudes kui kaupu, mille komponendid on ühenduse päritolu (nõukogu 5. detsembri 2000. aasta otsus), tuleb asendada uue kokkuleppega, et arvesse võtta üldiste tariifsete soodustuste kava päritolureeglite reformi, mis algatati 18. novembri 2010. aasta määrusega nr 1063/2010. Pärast nõukogu poolt 8. märtsil 2012. aastal komisjonile antud heakskiitu on Norra ja Šveitsiga peetud kõnealuse uue kokkuleppe üle läbirääkimisi ja need ka lõpule viidud.

               2016/0330 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Norra kuningriigi vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe Euroopa Liidu nimel allkirjastamise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446
                  1
                artikli 41 punktile b käsitatakse soodustatud riigist pärit toodetena Norras, Šveitsis ja Türgis saadud tooted, milles on kasutatud materjale, mis ei ole täielikult seal saadud, tingimusel et need materjalid on läbinud piisava töö või töötluse kõnealuse delegeeritud määruse artikli 45 tähenduses (kumulatsiooni süsteem).

               (2)Kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 artikliga 54, kohaldatakse kumulatsioonisüsteemi tingimusel, et Norra kohtleb vastastikkuse alusel samaväärselt tooteid, mis on pärit soodustatud riikidest ja sisaldavad liidust pärit materjale.

               (3)Norra osas kehtestati kõnealune kumulatsioonisüsteem algselt liidu ja Norra vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppena. Kõnealune kirjade vahetus toimus 29. jaanuaril 2001 pärast seda, kui nõukogu oli otsusega 2001/101/EÜ
                  2
                andnud oma heakskiidu.

               (4)Selleks et tagada päritolu sellise mõiste kohaldamine, mis vastaks liidu üldiste tariifsete soodustuste süsteemi päritolureeglites sätestatule, on Norra muutnud oma üldiste tariifsete soodustuste kava päritolureegleid. Seepärast on vaja liidu ja Norra vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepet muuta.

               (5)Kirjavahetuse teel sõlmitud muudetud kokkuleppe raames tuleks jätkuvalt kohaldada liidu, Norra ja Šveitsi päritolusertifikaatide vormi A asendussertifikaatide vastastikuse tunnustamise süsteemi ning seda tuleks tingimuslikult kohaldada Türgi suhtes, et soodustada kaubavahetust liidu, Norra, Šveitsi ja Türgi vahel.

               (6)Lisaks nähakse liidu 2010. aastal reformitud üldiste tariifsete soodustuste süsteemi päritolureeglitega ette registreeritud eksportijate päritolutõendite kehtestamise uue süsteemi rakendamine alates 1. jaanuarist 2017. Kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepet tuleb muuta ka sellest seisukohast.

               (7)Selleks et ennetada kõnealuse uue süsteemi ja sellega seotud eeskirjade rakendumist, volitas nõukogu 8. märtsil 2012 komisjoni pidama läbirääkimisi kirjavahetuse vormis kokkuleppe sõlmimiseks Norraga, mille raames käsitletakse päritolusertifikaatide vormi A asendussertifikaatide vastastikust tunnustamist või asenduspäritolukinnitusi ning nähakse ette, et kaupu, mille komponendid on Norra, Šveitsi või Türgi päritoluga, käsitletakse liidu tolliterritooriumile jõudes kui kaupu, mille komponendid on liidu päritolu. Läbirääkimised lõppesid edukalt lepingu parafeerimisega.

               (8)Seepärast tuleks leping liidu nimel allkirjastada, tingimusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Tingimusel, et sõlmitakse Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames („kokkulepe“), kiidetakse käesolevaga heaks selle allkirjastamine liidu nimel.

               Allkirjastatava kirjavahetuse vormis lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu peasekretariaat annab kokkuleppele allakirjutamise täielikud volitused isikutele, kelle on määranud kokkuleppe läbirääkija, tingimusel et kokkulepe sõlmitakse.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub 1. jaanuaril 2017.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Komisjoni 28. juuli 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/2446, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavaid sätteid käsitlevate üksikasjalike eeskirjadega (ELT L 343, 29.12.2015, lk 1).

                     (2)
                  Nõukogu 5. detsembri 2000. aasta otsus 2001/101/EÜ, mis käsitleb heakskiidu andmist ühenduse ja üldise soodustussüsteemi raames EFTA riikide (Norra ja Šveits) vahel kirjavahetuse teel sõlmitud tariifisoodustusi andvale kokkuleppele, mis sätestab, et kaupu, mille komponendid on Norra või Šveitsi päritoluga, käsitletakse ühenduse tolliterritooriumile jõudes kui kaupu, mille komponendid on ühenduse päritolu (vastastikune kokkulepe) (EÜT L 38, 8.2.2001, lk 24).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.10.2016
            COM(2016) 669 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Norra kuningriigi vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe Euroopa Liidu nimel allkirjastamise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               A. Liidu kiri

                     …, …

                     [koht ja kuupäev]

               Lugupeetud kirjasaaja

               1. Euroopa Liit (edaspidi „liit“) ja Norra Kuningriik (edaspidi „Norra“) on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi (edaspidi „GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

               (a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

               (b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

               (c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

               (d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

               (e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

               (f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

               (g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

               2. Liit ja Norra tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Šveitsist ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

               Liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahel 14. mail 1973 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

               Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

               3. Liit ja Norra kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

               Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

               4. Pool tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

               (a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Norra õigusaktidele;

               (b)ainult siis, kui tooted ei ole lubatud poole territooriumil vabasse ringlusse, võib päritolutõendi või asenduspäritolutõendi asendada ühe või mitme asenduspäritolutõendiga, et saata osa tooteid või kõik tooted, mis on hõlmatud esialgse päritolutõendiga, kõnealuselt poolelt teisele poolele;

               (c)tooted on jäänud edasisaatva poole tollijärelevalve alla ning neid ei ole muudetud, ühelgi viisil töödeldud ega viidud läbi muid toiminguid peale nende, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks („mittemuutmise põhimõte“);

               (a)kui tooted on päritolustaatuse saanud poole antud päritolueeskirjade erandi alusel, ei väljastata ega koostata asenduspäritolutõendit, kui tooted saadetakse edasi teisele poolele;

               (b)kui teise poole territooriumile edasisaadetavad tooted on saanud päritolustaatuse piirkondliku kumulatsiooni raames, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               (c)kui edasisaatev pool ei käsitle teise poole territooriumile edasisaadetavaid tooteid sooduskoheldavatena, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               5. Lõigu 4 punkti c kohaldamisel kehtib järgmine:

               Kui näib olevat põhjust kahelda mittemuutmise põhimõtte järgimises, võivad lõppsihtkoha poole tolliasutused nõuda deklarandilt tõendeid selle põhimõtte järgimise kohta, mille võib esitada mistahes viisil.

               Edasisaatja taotlusel kinnitavad edasisaatva poole tolliasutused, et tooted olid vastava poole territooriumil viibimise ajal tollijärelevalve all ning et tolliasutused ei andnud toodete vastava poole territooriumil viibimise ajal luba nende muutmiseks, ühelgi viisil töötlemiseks ega muude toimingute läbiviimiseks peale nende, mida oli vaja nende seisundi säilitamiseks.

               Kui asendustõend on asendussertifikaat, ei taotle lõppsihtkoha poole tolliasutused mittemuutmise tõendit aja kohta, mil tooted olid teise poole territooriumil.

               6. Pool tagab, et:

               a)
                     kui asenduspäritolutõend vastab liidu või Norra GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teevad liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused kõnealuste päritolutõendite järelkontrolli teostamisel asjakohast halduskoostööd. Lõppsihtriigi poole taotlusel algatavad ja korraldavad edasisaatva poole tolliasutused vastavate esialgsete päritolutõendite järelkontrolli menetluse;

               b)
                     kui asenduspäritolutõend vastab vaid lõppsihtriigi poole GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teostab esialgse päritolutõendi järelkontrolli kõnealune pool koostöös soodustatud riigiga. Selleks et lõppsihtkoha poole tolliasutused saaksid teostada asenduspäritolutõendi järelkontrolli, esitavad edasisaatva poole tolliasutused neile kontrollitavatele asenduspäritolutõenditele vastavad esialgsed päritolutõendid või vajaduse korral nende koopiad.

               7. Pool tagab, et:

               (a)iga asendussertifikaadi ülemisse parempoolsesse lahtrisse märgitakse selle välja andnud edasisaatva vahendajariigi nimi;

               (b)lahtrisse 4 tehakse üks järgmistest märkustest: „replacement certificate“ või „certificat de remplacement“, samuti lisatakse sinna algse päritolusertifikaadi vormi A väljaandmise kuupäev ja seerianumber;

               (c)edasisaatja nimi märgitakse lahtrisse 1;

               (d)lõpliku kaubasaaja nime võib märkida lahtrisse 2;

               (e)esialgse sertifikaadi kõik andmed edasisaadetavate toodete kohta tuleb üle kanda lahtritesse 3–9;

               (f)viited edasisaatja kaubaarvele võib esitada lahtris 10;

               (g)asendussertifikaadi väljastanud tolliasutus teeb oma kinnitusmärke lahtrisse 11. Asutuse vastutus piirdub asendussertifikaadi väljastamisega. Lahtri 12 üksikasjad päritoluriigi ja lõppsihtriigi kohta võetakse algse päritolusertifikaadi vormist A. Edasisaatja allkirjastab päritolusertifikaadi lahtri 12. Lahtrile 12 heauskselt allakirjutanud edasisaatja ei vastuta algse päritolusertifikaadi vormi A tehtud sissekannete õigsuse eest;

               (h)tolliasutus, kellelt asendussertifikaadi väljastamist taotleti, peaks märkima algse päritolusertifikaadi vormile A edasisaadetavate toodete massi, arvu ja laadi ning iga vastava asendussertifikaadi või -sertifikaatide seerianumbri(d). Ta hoiab nii asendussertifikaadi väljastamise taotluse kui ka algse päritolusertifikaadi vormi A alles vähemalt kolm aastat;

               (i)Asenduspäritolusertifikaadid koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               8. Pool tagab, et:

               (a)edasisaatja märgib igale asenduspäritolukinnitusele järgmise:

               (1)kõik esialgsest päritolutõendist võetud üksikasjad edasisaadetud toodete kohta;

               (2)kuupäev, mil esialgne päritolutõend koostati;

               (3)üksikasjad esialgse päritolutõendi kohta, sh vajaduse korral teave päritolukinnitusega hõlmatud kaupade suhtes kohaldatava kumulatsiooni kohta;

               (4)tema nimi, aadress ja registreeritud eksportija number;

               (5)liidus või Norras asuva kaubasaaja nimi ja aadress;

               (6)päritolukinnituse koostamise või päritolusertifikaadi väljastamise kuupäev ja koht;

               (b)igale asenduspäritolukinnitusele tehakse märge „Replacement statement“ või „Attestation de remplacement“;

               (c)asenduspäritolukinnitusi koostavad eksportijate endi poolt päritolu sertifitseerimise elektroonilises süsteemis (registreeritud eksportijate (REX) süsteemis) registreeritud edasisaatjad, sõltumata esialgses saadetises sisalduvate päritolustaatusega toodete väärtusest;

               (d)päritolutõendi asendamisel märgib kauba edasisaatja esialgsele päritolutõendile järgmise:

               (1)asenduspäritolukinnitus(t)e koostamise kuupäev ja asenduspäritolukinnitus(t)ega hõlmatud kaupade kogus;

               (2)kauba edasisaatja nimi ja aadress;

               (3)liidus või Norras asuva(te) kaubasaaja(te) nimi ja aadress;

               (e)esialgsele päritolukinnitusele tehakse märge „Replaced“ või „Remplacé“;

               (f)asenduspäritolukinnitus kehtib kaksteist kuud alates koostamise kuupäevast.

               (g)Asenduspäritolukinnitused koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               9. Esialgseid päritolutõendeid ja asenduspäritolutõendite koopiaid säilitab edasisaatja vähemalt kolm aastat alates selle kalendriaasta lõpust, mil asenduspäritolutõendid väljastati või koostati.

               10. Pooled lepivad kokku REX-süsteemi kulude jagamises vastavalt poolte pädevate asutuste vahel kehtestatavale koostöökorrale.

               11. Mis tahes pooltevahelised erimeelsused seoses käesoleva kokkuleppe tõlgendamise või kohaldamisega lahendatakse üksnes pooltevaheliste kahepoolsete läbirääkimiste teel. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui erimeelsused võivad mõjutada nende huve.

               12. Vastastikusel kokkuleppel võivad pooled käesolevat kokkulepet igal ajal kirjalikult muuta. Pooled alustavad ühe poole taotlusel konsultatsioone käesoleva kokkuleppe võimalike muudatuste kohta. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui muudatused võivad mõjutada nende huve. Sellised muudatused jõustuvad omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui pooled on teineteisele teatanud oma vastavate siseriiklike nõuete täitmisest.

               13. Tõsiste kahtluste korral käesoleva kokkuleppe nõuetekohase toimimise osas võib emb-kumb pool selle kohaldamise peatada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               14. Emb-kumb pool võib käesoleva kokkuleppe lõpetada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               15. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Šveitsist pärit materjalidele ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Šveitsiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               16. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Türgist pärit materjalidele
                  1
                ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Türgiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               17. Alates Norra ja Türgi vahelise kokkuleppe jõustumisest vastavalt käesoleva kokkuleppe lõike 2 esimesele lõigule ja kui Türgi vastab samaga, võib kumbki pool ette näha, et poolte territooriumil võib välja anda või koostada selliste toodete asenduspäritolutõendeid, mis sisaldavad Türgist pärit materjale, mida on GSP-süsteemi soodustatud riikides töödeldud kahepoolse kumulatsiooni raames.

               18. Käesolev kokkulepe jõustub omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui liit ja Norra on teineteisele teatanud nõutavate siseriiklike vastuvõtmismenetluste lõpuleviimisest. Nimetatud kuupäevast alates asendatakse selle kokkuleppega 14. detsembril 2000. aastal allkirjastatud kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe
                  2
               .

               Oleksin tänulik, kui kinnitaksite, et Teie valitsus on eespool nimetatuga nõus.

               Kui eespool sätestatu on teie valitsusele vastuvõetav, on mul au teha ettepanek, et käesolev kiri ja teie kinnitus sellele moodustaksid Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise kokkuleppe.

               Lugupidamisega

               Euroopa Liidu nimel

               B. Norra kiri

               Lugupeetud kirjasaaja

               Mul on au kinnitada, et olen kätte saanud Teie kirja, mis kõlab järgmiselt:

               1. EL ja Norra on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi („GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

               (a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

               (b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

               (c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

               (d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

               (e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

               (f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

               (g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

               2. Liit ja Norra tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Šveitsist ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

               Liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahel 14. mail 1973 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

               Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

               3. Liit ja Norra kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

               Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

               4. Pool tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

               (a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Norra õigusaktidele;

               (b)ainult siis, kui tooted ei ole lubatud poole territooriumil vabasse ringlusse, võib päritolutõendi või asenduspäritolutõendi asendada ühe või mitme asenduspäritolutõendiga, et saata osa tooteid või kõik tooted, mis on hõlmatud esialgse päritolutõendiga, kõnealuselt poolelt teisele poolele;

               (c)tooted on jäänud edasisaatva poole tollijärelevalve alla ning neid ei ole muudetud, ühelgi viisil töödeldud ega viidud läbi muid toiminguid peale nende, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks („mittemuutmise põhimõte“);

               (a)kui tooted on päritolustaatuse saanud poole antud päritolueeskirjade erandi alusel, ei väljastata ega koostata asenduspäritolutõendit, kui tooted saadetakse edasi teisele poolele;

               (b)kui teise poole territooriumile edasisaadetavad tooted on saanud päritolustaatuse piirkondliku kumulatsiooni raames, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               (c)kui edasisaatev pool ei käsitle teise poole territooriumile edasisaadetavaid tooteid sooduskoheldavatena, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               5. Lõigu 4 punkti c kohaldamisel kehtib järgmine:

               Kui näib olevat põhjust kahelda mittemuutmise põhimõtte järgimises, võivad lõppsihtkoha poole tolliasutused nõuda deklarandilt tõendeid selle põhimõtte järgimise kohta, mille võib esitada mistahes viisil.

               Edasisaatja taotlusel kinnitavad edasisaatva poole tolliasutused, et tooted olid vastava poole territooriumil viibimise ajal tollijärelevalve all ning et tolliasutused ei andnud toodete vastava poole territooriumil viibimise ajal luba nende muutmiseks, ühelgi viisil töötlemiseks ega muude toimingute läbiviimiseks peale nende, mida oli vaja nende seisundi säilitamiseks.

               Kui asendustõend on asendussertifikaat, ei taotle lõppsihtkoha poole tolliasutused mittemuutmise tõendit aja kohta, mil tooted olid teise poole territooriumil.

               6. Pool tagab, et:

               a)
                     kui asenduspäritolutõend vastab liidu või Norra GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teevad liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused kõnealuste päritolutõendite järelkontrolli teostamisel asjakohast halduskoostööd. Lõppsihtriigi poole taotlusel algatavad ja korraldavad edasisaatva poole tolliasutused vastavate esialgsete päritolutõendite järelkontrolli menetluse;

               b)
                     kui asenduspäritolutõend vastab vaid lõppsihtriigi poole GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teostab esialgse päritolutõendi järelkontrolli kõnealune pool koostöös soodustatud riigiga. Selleks et lõppsihtkoha poole tolliasutused saaksid teostada asenduspäritolutõendi järelkontrolli, esitavad edasisaatva poole tolliasutused neile kontrollitavatele asenduspäritolutõenditele vastavad esialgsed päritolutõendid või vajaduse korral nende koopiad.

               7. Pool tagab, et:

               (a)iga asendussertifikaadi ülemisse parempoolsesse lahtrisse märgitakse selle välja andnud edasisaatva vahendajariigi nimi;

               (b)lahtrisse 4 tehakse üks järgmistest märkustest: „replacement certificate“ või „certificat de remplacement“, samuti lisatakse sinna algse päritolusertifikaadi vormi A väljaandmise kuupäev ja seerianumber;

               (c)edasisaatja nimi märgitakse lahtrisse 1;

               (d)lõpliku kaubasaaja nime võib märkida lahtrisse 2;

               (e)esialgse sertifikaadi kõik andmed edasisaadetavate toodete kohta tuleb üle kanda lahtritesse 3–9;

               (f)viited edasisaatja kaubaarvele võib esitada lahtris 10;

               (g)asendussertifikaadi väljastanud tolliasutus teeb oma kinnitusmärke lahtrisse 11. Asutuse vastutus piirdub asendussertifikaadi väljastamisega. Lahtri 12 üksikasjad päritoluriigi ja lõppsihtriigi kohta võetakse algse päritolusertifikaadi vormist A. Edasisaatja allkirjastab päritolusertifikaadi lahtri 12. Lahtrile 12 heauskselt allakirjutanud edasisaatja ei vastuta algse päritolusertifikaadi vormi A tehtud sissekannete õigsuse eest;

               (h)tolliasutus, kellelt asendussertifikaadi väljastamist taotleti, peaks märkima algse päritolusertifikaadi vormile A edasisaadetavate toodete massi, arvu ja laadi ning iga vastava asendussertifikaadi või -sertifikaatide seerianumbri(d). Ta hoiab nii asendussertifikaadi väljastamise taotluse kui ka algse päritolusertifikaadi vormi A alles vähemalt kolm aastat;

               (i)Asenduspäritolusertifikaadid koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               8. Pool tagab, et:

               (a)edasisaatja märgib igale asenduspäritolukinnitusele järgmise:

               (1)kõik esialgsest päritolutõendist võetud üksikasjad edasisaadetud toodete kohta;

               (2)kuupäev, mil esialgne päritolutõend koostati;

               (3)üksikasjad esialgse päritolutõendi kohta, sh vajaduse korral teave päritolukinnitusega hõlmatud kaupade suhtes kohaldatava kumulatsiooni kohta;

               (4)tema nimi, aadress ja registreeritud eksportija number;

               (5)liidus või Norras asuva kaubasaaja nimi ja aadress;

               (6)päritolukinnituse koostamise või päritolusertifikaadi väljastamise kuupäev ja koht;

               (b)igale asenduspäritolukinnitusele tehakse märge „Replacement statement“ või „Attestation de remplacement“;

               (c)asenduspäritolukinnitusi koostavad eksportijate endi poolt päritolu sertifitseerimise elektroonilises süsteemis (registreeritud eksportijate (REX) süsteemis) registreeritud edasisaatjad, sõltumata esialgses saadetises sisalduvate päritolustaatusega toodete väärtusest;

               (d)päritolutõendi asendamisel märgib kauba edasisaatja esialgsele päritolutõendile järgmise:

               (1)asenduspäritolukinnitus(t)e koostamise kuupäev ja asenduspäritolukinnitus(t)ega hõlmatud kaupade kogus;

               (2)kauba edasisaatja nimi ja aadress;

               (3)liidus või Norras asuva(te) kaubasaaja(te) nimi ja aadress;

               (e)esialgsele päritolukinnitusele tehakse märge „Replaced“ või „Remplacé“;

               (f)asenduspäritolukinnitus kehtib kaksteist kuud alates koostamise kuupäevast.

               (g)Asenduspäritolukinnitused koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               9. Esialgseid päritolutõendeid ja asenduspäritolutõendite koopiaid säilitab edasisaatja vähemalt kolm aastat alates selle kalendriaasta lõpust, mil asenduspäritolutõendid väljastati või koostati.

               10. Pooled lepivad kokku REX-süsteemi kulude jagamises vastavalt poolte pädevate asutuste vahel kehtestatavale koostöökorrale.

               11. Mis tahes pooltevahelised erimeelsused seoses käesoleva kokkuleppe tõlgendamise või kohaldamisega lahendatakse üksnes pooltevaheliste kahepoolsete läbirääkimiste teel. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui erimeelsused võivad mõjutada nende huve.

               12. Vastastikusel kokkuleppel võivad pooled käesolevat kokkulepet igal ajal kirjalikult muuta. Pooled alustavad ühe poole taotlusel konsultatsioone käesoleva kokkuleppe võimalike muudatuste kohta. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui muudatused võivad mõjutada nende huve. Sellised muudatused jõustuvad omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui pooled on teineteisele teatanud oma vastavate siseriiklike nõuete täitmisest.

               13. Tõsiste kahtluste korral käesoleva kokkuleppe nõuetekohase toimimise osas võib emb-kumb pool selle kohaldamise peatada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               14. Emb-kumb pool võib käesoleva kokkuleppe lõpetada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               15. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Šveitsist pärit materjalidele ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Šveitsiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               16. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Türgist pärit materjalidele
                  3
                ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Türgiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               17. Alates Norra ja Türgi vahelise kokkuleppe jõustumisest vastavalt käesoleva kokkuleppe lõike 2 esimesele lõigule ja kui Türgi vastab samaga, võib kumbki pool ette näha, et poolte territooriumil võib välja anda või koostada selliste toodete asenduspäritolutõendeid, mis sisaldavad Türgist pärit materjale, mida on GSP-süsteemi soodustatud riikides töödeldud kahepoolse kumulatsiooni raames.

               18. Käesolev kokkulepe jõustub omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui liit ja Norra on teineteisele teatanud nõutavate siseriiklike vastuvõtmismenetluste lõpuleviimisest. Nimetatud kuupäevast alates asendatakse selle kokkuleppega 14. detsembril 2000. aastal allkirjastatud kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe
                  4
               .

               Mul on au kinnitada, et minu valitsus nõustub eespool nimetatuga.

                     (1)
                  EL täitis selle tingimuse, avaldades määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega rakendatakse ühenduse tolliseadustiku sätteid) artikli 85 kohase komisjoni teatise, millega laiendati Türgile kõnealuse artikliga kehtestatud kahepoolse kumulatsiooni süsteemi, ELT C 134, 15.4.2016, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 38, 8.2.2001, lk 24.

                     (3)
                  EL täitis selle tingimuse, avaldades määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega rakendatakse ühenduse tolliseadustiku sätteid) artikli 85 kohase komisjoni teatise, millega laiendati Türgile kõnealuse artikliga kehtestatud kahepoolse kumulatsiooni süsteemi, ELT C 134, 15.4.2016, lk 1.

                     (4)
                  EÜT L 38, 8.2.2001, lk 24.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            2016/0165(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega (Eelarverida 33.02.03.01 – Äriühinguõigus)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Nõutava õiguskindluse ja siseturu ühtsuse tagamiseks peab EMP ühiskomitee pärast asjaomaste ELi õigusaktide vastuvõtmist integreerima need võimalikult kiiresti Euroopa Majanduspiirkonna lepingusse ja lubama EMP EFTA riikidel osaleda ka EMPd käsitlevates ELi meetmetes ja programmides.

               EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu protokolli nr 31, mis käsitleb koostööd teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust, et lubada EMP EFTA riikidel (Norra, Island ja Liechtenstein) osaleda Euroopa Liidu 2016. aasta üldeelarvesse lisatud eelarverea 33 02 03 01 („Äriühinguõigus“) alla kuuluvates liidu meetmetes.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Nõukogu otsuse ettepanekule lisatud ühiskomitee otsuse eelnõu on täielikus kooskõlas EMP lepingu eesmärgiga aidata kaasa lepinguosaliste vaheliste kaubandus- ja majandussidemete püsivale ja tasakaalustatud tugevdamisele võrdsetes konkurentsitingimustes ning samu eeskirju järgides, et nii luua ühtne Euroopa Majanduspiirkond.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ühiskomitee otsus on samuti kooskõlas muude liidu tegevuspõhimõtetega, eelkõige eesmärgiga kaitsta ELi siseturu ühtsust.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94
                  1
                artikli 1 lõikega 3 on ette nähtud, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb liidu nimel selliste otsuste suhtes võtta.

               Komisjon esitab koostöös Euroopa välisteenistusega nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas alljärgnevatel põhjustel.

               Käesoleva ettepaneku eesmärki – tagada siseturu ühtsus – ei ole võimalik piisavalt saavutada üksnes liikmesriikide tasandil ning eesmärgi toime tõttu on see paremini saavutatav liidu tasandil.

               •Proportsionaalsus

                  Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe ettepanek kaugemale sellest, mis on vajalik, et saavutada ettepaneku eesmärk – tagada siseturu ühtsus.

               •Vahendi valik

                  Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 on valitud vahend EMP ühiskomitee otsus. EMP ühiskomitee tagab EMP lepingu tulemusliku rakendamise ja toimimise. Selleks teeb ta otsuseid kõnealuses lepingus sätestatud juhtudel.

               3.MÕJU EELARVELE

                  EMP EFTA riigid osalevad liidu eelarve eelarverea 33 02 03 01 („Äriühinguõigus“) rahastamisel. Täpne summa määratakse kooskõlas EMP lepingu sätetega pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist.

               2016/0165 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega
                  (Eelarverida 33.02.03.01 – Äriühinguõigus)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta,
                  2
                eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  3
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu protokolli nr 31 (edaspidi „protokoll nr 31“).

               (3)EMP lepingu protokoll nr 31 sisaldab sätteid koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

               (4)On asjakohane laiendada EMP lepingu osaliste koostööd selliselt, et hõlmata Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavad liidu meetmed, mis seonduvad äriühinguõigusega.

               (5)Seepärast tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda alates 1. jaanuarist 2016.

               (6)Liidu seisukoht EMP ühiskomitees peaks tuginema lisatud otsuse eelnõule,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (2)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (3)
                  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2016
            COM(2016) 362 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega(Eelarverida 33.02.03.01 – Äriühinguõigus)

               LISA

                  EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2016,

                  [kuupäev],
                  millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31
                  (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust)

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artikleid 86 ja 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)On asjakohane laiendada EMP lepingu osaliste koostööd selliselt, et hõlmata Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavad liidu meetmed, mis seonduvad äriühinguõigusega.

               (2)Seepärast tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda alates 1. jaanuarist 2016,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu protokolli nr 31 artiklisse 7 lisatakse järgmine lõige:

               „13.Alates 1. jaanuarist 2016 osalevad EFTA riigid liidu meetmetes, mis on seotud Euroopa Liidu 2016. aasta üldeelarvesse kantud järgmise eelarvereaga:

               -Eelarverida 33 02 03 01: „Äriühinguõigus“.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated*.

                  1Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel, …

                     EMP ühiskomitee nimel

                     eesistuja

                     EMP ühiskomitee
                     sekretärid

                     (1)
                  [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


title: Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

text:
|

52011PC0813

	SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST26. märtsil 2010 nõustus Euroopa Ülemkogu Euroopa Komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia „Euroopa 2020. aastal”,[1] mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub võtmetähtsusega valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks. Sel eesmärgil leppis Euroopa Ülemkogu kokku ELi peamistes eesmärkides, millest liikmesriigid ja Euroopa Liit oma tegevuses ühiselt juhinduvad.Euroopa Liidu toimimise lepingus on sätestatud, et liikmesriigid käsitlevad oma majanduspoliitikat ja edendavad tööhõivet ühise huvi küsimustena ning kooskõlastavad neid nõukogus. Lepingu kahes erinevas artiklis nähakse ette, et nõukogu peab vastu võtma majanduspoliitika üldsuunised (artikkel 121) ja tööhõivesuunised (artikkel 148), täpsustades, et viimased neist peavad olema esimestega kooskõlas. Nimetatud õiguslikku alust silmas pidades on tööhõive- ja majanduspoliitika suunised esitatud kahe eraldiseisva, ent oma põhiolemuselt üksteisega tihedalt seotud õigusaktina:-  nõukogu soovitus liikmesriikide ja Euroopa Liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta − Euroopa 2020. aasta strateegia koondsuuniste I osa;-  nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta − Euroopa 2020. aasta strateegia koondsuuniste II osa.Kõnealused suunised, mis rakendatakse ellu eespool nimetatud õigusaktidega, moodustavad ühiselt Euroopa 2020. aasta strateegia rakendamise koondsuunised. Tööhõivesuunised võeti vastu 21. oktoobril 2010. Vastavalt otsusele, millega suunised vastu võeti, peaksid need kehtima muutusteta kuni 2014. aastani, et tagada keskendumine meetmete rakendamisele.Tööhõivepoliitika suunistes seatud üldeesmärgid ja -prioriteedid jäävad kehtima. Kooskõlas artikli 148 lõikega 2 peab tööhõivesuuniste kehtivust 2012. aastal oma otsusega kinnitama nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee ning tööhõivekomiteega.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSEDEi kohaldata3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGELT L 308, 24.11.2010, lk 46.2011/0390 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSliikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 148 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[3],võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[4]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 145 on sätestatud, et liikmesriigid ja liit püüavad välja arendada kooskõlastatud tööhõivestrateegia, eelkõige edendada kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelist tööjõudu ning majanduslikele muudatustele reageerivaid tööturge, pidades sealjuures silmas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 3 määratletud eesmärkide saavutamist.(2) Komisjoni esitatud Euroopa 2020. aasta strateegia võimaldab liidul suunata oma majandus aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu teele, millega kaasneb kõrge tööhõive tase ning suur tootlikkus ja sotsiaalne ühtekuuluvus. Asjaomaste suuniste all loetletud viis peamist eesmärki on ühised eesmärgid, millest liikmesriigid oma tegevuses juhinduvad ja liidu tegevust ning milles on arvesse võetud liikmesriikide suhtelist lähtepositsiooni ja eripära ning liidu seisukohti ja olukorda. Euroopa tööhõivestrateegial on uue strateegia tööhõive- ja tööturueesmärkide rakendamises otsustav roll.(3) Uued koondsuunised on kooskõlas Euroopa Ülemkogu järeldustega. Koondsuunistes antakse liikmesriikidele täpsed juhised riiklike reformikavade määratlemiseks ja reformide rakendamiseks, võttes arvesse vastastikust sõltuvust ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Tööhõivesuunised peaksid olema aluseks kõikidele riigipõhistele soovitustele, mida nõukogu võib ELi toimimise lepingu artikli 148 lõike 4 alusel paralleelselt kõnealuse lepingu artikli 121 lõike 2 alusel liikmesriikidele antavate riigipõhiste soovitustega liikmesriikidele anda. Samuti peaksid tööhõivesuunised olema aluseks ühisele tööhõivearuandele, mille nõukogu ja Euroopa Komisjon igal aastal Euroopa Ülemkogule esitavad.(4) Ühise tööhõivearuande eelnõus esitatud liikmesriikide reformikavade eelnõude analüüsi tulemuste kohaselt tuleb liikmesriikidel jätkata jõupingutusi, et parandada olukorda järgmistes prioriteetsetes valdkondades: tööturul osalemise määra suurendamine ning võitlus struktuurse tööpuudusega, tööturu vajadustele vastava kvalifitseeritud tööjõu arendamine ning töökohtade kvaliteedi ja elukestva õppe edendamine, iga tasandi haridus- ja koolitussüsteemide kvaliteedi parandamine ja kolmanda taseme hariduse omandajate arvu suurendamine, sotsiaalse kaasatuse edendamine ning vaesuse vastu võitlemine.(5) 2010. aastal vastuvõetud tööhõivesuunised peaksid kehtima muutusteta kuni 2014. aastani, et tagada keskendumine meetmete rakendamisele. Enne 2014. aasta lõppu peaks nende ajakohastamine olema rangelt piiratud.(6) Liikmesriigid peaksid uurima Euroopa Sotsiaalfondi vahendite kasutamise võimalusi tööhõivesuuniste rakendamisel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Nõukogu 21. oktoobri 2010. aasta otsuse (liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta)[5] lisas sätestatud liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised jäävad kehtima ka 2012. aastaks ning liikmesriigid arvestavad neid oma tööhõivepoliitikas .Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.[…]Nõukogu nimeleesistuja [1] KOM(2010) 2020, 3. märts 2010.[2] ELT C , , lk .[3] ELT C , , lk .[4] ELT C , , lk .[5] Nõukogu otsus 2010/707/EL, 21. oktoober 2010, liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 308, 24.11.2010, lk 46).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            2015/0299(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XXI lisa „Statistika” muutmisega(tervishoiukulude statistika)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Siseturu nõutava õiguskindluse ja ühtsuse tagamiseks peab EMP ühiskomitee pärast asjaomaste ELi õigusaktide vastuvõtmist integreerima need võimalikult kiiresti Euroopa Majanduspiirkonna lepingusse (edaspidi „EMP leping”).

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISTE TULEMUSED

               EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu XXI lisa „Statistika”, et inkorporeerida komisjoni EMP lepingusse komisjoni 4. märtsi 2015. aasta määrus (EL) 2015/359, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1338/2008 tervishoiu kulude ja rahastamise statistika osas
                  1
               .

               Taotletavate kohanduste põhjendus määruse (EL) 2015/359 inkorporeerimisel EMP lepingusse

               Asjakohane säte:

               artiklid 3 ja 5; andmete esitamine päevapatsientide aktiivravi (HC.1.2) ja taastusravi (HC.2.2), pikaajalise päevaravi (tervis) (HC.3.2) ja ettevõtete rahastamismudelite (HF.2.3) kohta.

               Põhjendus ja pakutud lahendus:

               Teave päevapatsientide (aktiiv-, taastus- ja pikaajalise) ravi kohta ei ole Liechtensteinis kättesaadav ja see ei ole riiklikul tasandil asjakohane. Euroopa statistika tegevusjuhise 11. põhimõtte järgi peab Euroopa statistika vastama tarbijate vajadustele; Eurostati ja riiklike statistikaametite tööprogrammid peavad täitma ja peegeldama prioriteetseid vajadusi. Ja ka vastupidi, see tähendab, et statistilisi andmeid, mis ei vasta tarbijate vajadustele, ei ole vaja koguda.

               HC.1.2, HC.2.2, HC.3.2 – Andmed päevapatsientide (aktiiv-, taastus- ja pikaajalise) ravi kohta:

               Liechtensteini tervishoiuteenuste pakkujad registreerivad andmeid oma tegevuse kohta üksnes statsionaarse ja ambulatoorse ravi kategooriates. Kuna vahetegemine ambulatoorse ravi ja päevapatsientide ravi vahel ei ole üldine, ei ole ka vastavad andmed kättesaadavad. Kuid päevapatsientide aktiivravi (HC.1.2) sisaldub ambulatoorses aktiivravis (HC.1.3), päevapatsientide taastusravi (HC.2.2) sisaldub ambulatoorses taastusravis (HC.2.3) ja pikaajaline päevaravi (tervis) (HC.3.2) sisaldub pikaajalises ambulatoorses ravis (tervis) (HC.3.3).

               Seepärast tehakse ettepanek teha järgmine kohandus:

               „Liechtenstein vabastatakse kohustusest esitada andmeid eraldi päevapatsientide aktiivravi (HC.1.2) ja taastusravi (HC.2.2) ning pikaajalise päevaravi (tervis) (HC.3.2) kohta, mis sisalduvad andmetes vastavalt ambulatoorse aktiivravi (HC.1.3), ambulatoorse taastusravi (HC.2.3) ja pikaajalise ambulatoorse ravi (tervis) (HC.3.3) kohta.”

               HF.2.3 – Ettevõtete rahastamismudelid:

               Teave ettevõtete rahastamismudelite kohta ei ole Liechtensteinis kättesaadav. Peale selle moodustavad ettevõtete tervishoiukulud väga väikse osa kõigist tervishoiukuludest ja seetõttu on selle teabe kogumine ebaproportsionaalselt koormav. Liechtensteini vabastus HF.2.3 andmete esitamise kohustusest tuleb EMP lepinguosalistel perioodiliselt läbi vaadata vastavalt Liechtensteini statistikaameti esitatavale teabele ning nimetatud amet teatab Eurostatile, kui ettevõtete rahastamismudelite suurusjärku ei saa enam pidada tühiseks.

               Seepärast tehakse ettepanek teha järgmine kohandus:

               „Liechtenstein vabastatakse kohustusest esitada andmeid ettevõtete rahastamismudelite (HF.2.3) kohta. See erand tuleb EMP ühiskomiteel läbi vaadata, kui Liechtensteini esitatud andmed näitavad, et Liechtensteini ettevõtete rahastamismudelitele tehtavate kulutuste suurusjärk ei ole enam tühine.”

               3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõikega 3 on ette nähtud, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb ELi nimel selliste otsuste suhtes võtta.

               Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu kiidaks selle heaks kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               2015/0299 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XXI lisa „Statistika” muutmisega
                  (tervishoiukulude statistika)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 338 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94
                  2
                Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta, eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  3
                (edaspidi „EMP leping”) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu XXI lisa „Statistika”.

               (3)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni määrus (EL) 2015/359
                  4
               . Kuna teave päevapatsientide ravi ja ettevõtete rahastamismudelite kohta ei ole Liechtensteinis kättesaadav, tuleks Liechtenstein vabastada kohustusest neid andmeid esitada.

               (4)Seetõttu tuleks EMP lepingu XXI lisa „Statistika” vastavalt muuta.

               (5)EMP ühiskomitees võetav Euroopa Liidu seisukoht peaks seetõttu põhinema lisatud otsuse eelnõul,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht EMP lepingu XXI lisa „Statistika” muutmise ettepaneku suhtes põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 62, 6.3.2015, lk 6.

                     (2)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (3)
                  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

                     (4)
                  Komisjoni määrus (EL) 2015/359, 4. märts 2015 , millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1338/2008 tervishoiu kulude ja rahastamise statistika osas (ELT L 62, 6.3.2015, lk 6).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.12.2015
            COM(2015) 656 final
            LISA
            EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr .../2015,[kuupäev], millega muudetakse EMP lepingu XXI lisa „Statistika”järgmise dokumendi juurde:Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XXI lisa „Statistika” muutmisega

               LISA
               EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2015,
                  [kuupäev],
               millega muudetakse EMP lepingu XXI lisa „Statistika”

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eriti selle artiklit 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)
                     EMP lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 4. märtsi 2015. aasta määrus (EL) 2015/359, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1338/2008 tervishoiu kulude ja rahastamise statistika osas
                  1
               .

               (2)
                     Seetõttu tuleks EMP lepingu XXI lisa vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu XXI lisa punkti 18z5 (komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 205/2014) järele lisatakse järgmine punkt:

               „18z6.
                     32015 R 0359: Komisjoni määrus (EL) 2015/359, 4. märts 2015, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1338/2008 tervishoiu kulude ja rahastamise statistika osas (ELT L 62, 6.3.2015, lk 6).

               Käesolevas lepingus loetakse selle määruse sätteid järgmises kohanduses:

               (a)
                     Liechtenstein vabastatakse kohustusest esitada andmeid eraldi päevapatsientide aktiivravi (HC.1.2) ja taastusravi (HC.2.2) ning pikaajalise päevaravi (tervis) (HC.3.2) kohta, mis sisalduvad andmetes vastavalt ambulatoorse aktiivravi (HC.1.3), ambulatoorse taastusravi (HC.2.3) ja pikaajalise ambulatoorse ravi (tervis) (HC.3.3) kohta;

               (b)
                     Liechtenstein vabastatakse kohustusest esitada andmeid ettevõtete rahastamismudelite (HF.2.3) kohta. See erand tuleb EMP ühiskomiteel läbi vaadata, kui Liechtensteini esitatud andmed näitavad, et Liechtensteini ettevõtete rahastamismudelitele tehtavate kulutuste suurusjärk ei ole enam tühine.”

               Artikkel 2

               Määruse (EL) 2015/359 islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub […], tingimusel et EMP ühiskomiteele on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated*.

                  2Artikkel 4

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel,

                  EMP ühiskomitee nimel

                  eesistuja

                     […]

                  EMP ühiskomitee
                  sekretärid

                     […]

                     (1)
                  ELT L 62, 6.3.2015, lk 6.

                     (2)
                  [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            2016/0183(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2016. aasta osamaksu teist osa

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu otsuse eelnõu Euroopa Arengufondi (EAF) 2016. aastal liikmesriikide poolt tehtava 2. osamaksu kohta.

                  11. EAFi ja teiste seni avatud EAFi vahendite (st 8., 9. ja 10. EAF) haldamisel kehtivad järgmised õigusnormid:

                  Praegu kehtiv koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (AKV-EÜ koostööleping) viimati muudetud kujul,
                     1

                  Sisekokkulepe nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV–ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa
                     2

                      (edaspidi „11. EAFi sisekokkulepe”),

                  Nõukogu määrus (EL) 2015/323, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust
                     3
                   (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus”).

                  Eespool nimetatud dokumendid sisaldavad liikmesriikide mitmeaastaseid kohustusi EAFi sularahahalduse finantsiliseks toetamiseks. 11. EAFi finantsmääruse kohaselt tasuvad liikmesriigid korrapäraseid osamakse EAFi sularahahaldusele vastavalt eelnevalt kindlaks määratud finantskohustustele. Korrapärased osamaksud tasutakse vastavalt nõukogu tehnilistele otsustele, mis kajastavad eelnevalt kindlaks määratud finantskohustuste rakendamist.

                  Seepärast ei kohaldata kõiki seletuskirja pealkirju selliste korrapäraste osamaksunõuete suhtes nagu käesolev.

               Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               Õiguslik alus

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõike 7 kohaselt täpsustatakse eraldi, milliseid summasid haldab komisjon ja milliseid Euroopa Investeerimispank (EIP).

                  EIP on edastanud komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt 11. EAFi finantsmääruse artiklile 52.

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus esitatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu nii EIP kui ka komisjoni puhul 10. EAFi summasid.

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõike 3 kohaselt otsuse peab nõukogu tegema käesoleva ettepaneku kohta otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva pärast komisjoni ettepaneku esitamist.

                  Kooskõlas nõukogu otsuse 2013/759/EL artikliga 1, millega asutatakse üleminekurahastu
                     4
                  , vähendatakse 8., 9. ja 10. EAFi sisekokkulepete artikli 1 lõike 2 punktis a sätestatud liikmesriikide osamaksusid vastavalt pärast 11. EAFi sisekokkuleppe jõustumist. Vähendamine mõjutab liikmesriikide 2015., 2016. ja 2017. aasta osamaksusid olenevalt sellest, millise kohandamisviisi liikmesriik valib.

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 23 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei maksa tasumisele kuuluvat osamaksu sätestatud tähtajaks, peab asjaomane liikmesriik tasuma maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud viivise maksmise korrale.

               Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Proportsionaalsus

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Vahendi valik

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata

               Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata

               Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               Põhiõigused

                  Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

                  Vt punkt 1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               5.MUU TEAVE

               Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata

               Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ei kohaldata

               2016/0183 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2016. aasta osamaksu teist osa

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (AKV-ELi koostööleping) selle viimati muudetud kujul
                  5
                (edaspidi „AKV-ELi koostööleping”),

               võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV–ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa
                  6
                (edaspidi „11. EAFi sisekokkulepe”), eriti selle artiklit 7,

               võttes arvesse nõukogu 2. märtsi 2015. aasta määrust (EL) 2015/323, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus”)
                  7
               , eriti selle artikli 21 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon esitab 11. EAFi finantsmääruse artiklites 21–24 sätestatud korras 15. juuniks 2015 ettepaneku, milles täpsustatakse a) liikmesriikide 2016. aasta osamaksu teise osa suurus ning b) 2016 aasta aastane osamaks, mida on muudetud juhul, kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest.

               (2)Euroopa Investeerimispank edastas 28. aprillil 2016 komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt 11. EAFi finantsmääruse artiklile 52.

               (3)11. EAFi finantsmääruse artikli 22 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide raames ette nähtud summad. Seetõttu tuleks esitada 10. EAFi rahastamisnõue.

               (4)Nõukogu võttis 24. novembril 2015 komisjoni ettepaneku alusel vastu otsuse määrata liikmesriikide 2016. aasta EAFi osamaksude ülemmäärad järgmiselt: komisjonile 3 450 000 000  eurot ja Euroopa Investeerimispangale 150 000 000.
                  8

               (5)Nõukogu võttis 12. detsembril 2013 vastu otsuse, milles käsitletakse EAFi juhtimise üleminekumeetmeid alates 1. jaanuarist 2014 kuni 11. Euroopa Arengufondi jõustumiseni
                  9
               ,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Arengufondi osamaksude summad, mille liikmesriigid maksavad Euroopa Komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2016. aasta osamaksu teise osana, on esitatud 1. lisa tabelis.

               Need osamaksude maksed võib ühendada kohandustega, mis tulenevad üleminekurahastu raames seotud summade mahaarvamisest vastavalt kohandamiskavale, mille iga liikmesriik edastab komisjonile 2015. aasta osamaksu kolmanda osa kindlaksmääramisel.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3

                     (2)
                  ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (3)
                  ELT L 58, 3.3.2015, lk 17–38.

                     (4)
                  ELT L 335, 14.12.2013, lk 48–49.

                     (5)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

                     (6)
                  ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (7)
                  ELT L 58, 3.3.2015, LK 17–38.

                     (8)
                  Institutsioonidevaheline dokument 2015/0248(NLE)

                     (9)
                  ELT L 335, 14.12.2013, nõukogu määrused (EL) nr 2015/322 ja (EL) nr 2015/323, 2. märts 2015.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,15.6.2016
            COM(2016) 389 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            mis käsitleb liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2016. aasta osamaksu teist osa

               1. LISA

                        LIIKMESRIIGID

                        Osatähtsus 10. EAFis (%)

                        2016. aasta osamaksu 2. osa (eurodes)

                        Makstakse

                        Makstakse

                        Kokku

                        EIP-le

                        komisjonile

                        10. EAF

                        10. EAF

                        AUSTRIA

                        2,41

                        2 410 000,00

                        24 100 000,00

                        26 510 000,00

                        BELGIA

                        3,53

                        3 530 000,00

                        35 300 000,00

                        38 830 000,00

                        BULGAARIA

                        0,14

                        140 000,00

                        1 400 000,00

                        1 540 000,00

                        KÜPROS

                        0,09

                        90 000,00

                        900 000,00

                        990 000,00

                        TŠEHHI VABARIIK

                        0,51

                        510 000,00

                        5 100 000,00

                        5 610 000,00

                        TAANI

                        2,00

                        2 000 000,00

                        20 000 000,00

                        22 000 000,00

                        EESTI

                        0,05

                        50 000,00

                        500 000,00

                        550 000,00

                        SOOME

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        PRANTSUSMAA

                        19,55

                        19 550 000,00

                        195 500 000,00

                        215 050 000,00

                        SAKSAMAA

                        20,50

                        20 500 000,00

                        205 000 000,00

                        225 500 000,00

                        KREEKA

                        1,47

                        1 470 000,00

                        14 700 000,00

                        16 170 000,00

                        UNGARI

                        0,55

                        550 000,00

                        5 500 000,00

                        6 050 000,00

                        IIRIMAA

                        0,91

                        910 000,00

                        9 100 000,00

                        10 010 000,00

                        ITAALIA

                        12,86

                        12 860 000,00

                        128 600 000,00

                        141 460 000,00

                        LÄTI

                        0,07

                        70 000,00

                        700 000,00

                        770 000,00

                        LEEDU

                        0,12

                        120 000,00

                        1 200 000,00

                        1 320 000,00

                        LUKSEMBURG

                        0,27

                        270 000,00

                        2 700 000,00

                        2 970 000,00

                        MALTA

                        0,03

                        30 000,00

                        300 000,00

                        330 000,00

                        MADALMAAD

                        4,85

                        4 850 000,00

                        48 500 000,00

                        53 350 000,00

                        POOLA

                        1,30

                        1 300 000,00

                        13 000 000,00

                        14 300 000,00

                        PORTUGAL

                        1,15

                        1 150 000,00

                        11 500 000,00

                        12 650 000,00

                        RUMEENIA

                        0,37

                        370 000,00

                        3 700 000,00

                        4 070 000,00

                        SLOVAKKIA

                        0,21

                        210 000,00

                        2 100 000,00

                        2 310 000,00

                        SLOVEENIA

                        0,18

                        180 000,00

                        1 800 000,00

                        1 980 000,00

                        HISPAANIA

                        7,85

                        7 850 000,00

                        78 500 000,00

                        86 350 000,00

                        ROOTSI

                        2,74

                        2 740 000,00

                        27 400 000,00

                        30 140 000,00

                        ÜHENDKUNINGRIIK

                        14,82

                        14 820 000,00

                        148 200 000,00

                        163 020 000,00

                        KOKKU EL 27

                        100,00

                        100 000 000,00

                        1 000 000 000,00

                        1 100 000 000,00


title: Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega kohandatakse otsuses 2002/148/EÜ, millega lõpetatakse AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96 kohased konsultatsioonid Zimbabwega,  sätestatud meetmeid ja pikendatakse nende kohaldamisaega

text:
|

52011PC0030

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 1.2.2011KOM(2011) 30 lõplik2011/0013 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega kohandatakse otsuses 2002/148/EÜ, millega lõpetatakse AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96 kohased konsultatsioonid Zimbabwega, sätestatud meetmeid ja pikendatakse nende kohaldamisaegaSELETUSKIRI1. 18. veebruaril 2002 otsustas Euroopa Liidu Nõukogu võtta pärast AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96[1] alusel peetud konsultatsioonide lõpuleviimist Zimbabwe[2] suhtes asjakohased meetmed. Nende meetmete raames peatati eelarvetoetuste rahastamine ja projektide toetamine ning 9. Euroopa Arengufondi riikliku sihtprogrammi allkirjastamine, kuid need meetmed ei mõjutanud konkreetselt humanitaarabialast tegevust ega otseselt elanikkonda toetavaid projekte, eelkõige seoses sotsiaalvaldkonna, demokratiseerimise, inimõiguste austamise ja õigusriigi põhimõtetega. Samuti hõlmavad meetmed AKV-EÜ partnerluslepingu 2. lisa jooksvaid makseid ja kapitali liikumist käsitleva artikli 12 peatamist niivõrd, kui see on vajalik täiendavate piiravate meetmete ja eelkõige rahaliste vahendite külmutamise rakendamiseks.2. Kõnealuste meetmete kehtestamise põhjuseks toodi inimõiguste, rahumeelse kogunemise ning sõna- ja ühinemisvabaduse raskekujulised rikkumised. Teine põhjus oli Zimbabwe valitsuse katsed takistada vabu ja õiglasi valimisi, millega keelduti lubamast riiki rahvusvahelisi valimisvaatlejaid ja meediat.3. 18. veebruari 2002. aasta otsuse artikli 2 lõike 3 kohaselt pidi kõnealuseid meetmeid kohaldatama 12 kuu jooksul, kuid need oleks tühistatud niipea, kui oleks tagatud inimõiguste, demokraatlike põhimõtete ja õigusriigi austamiseks vajalikud tingimused.4. Nõukogu tegi kaheksal korral: 18. veebruaril 2003,[3] 19. veebruaril 2004,[4] 17. veebruaril 2005,[5] 14. veebruaril 2006,[6] 19. veebruaril 2007,[7] 18. veebruaril 2008,[8] 20. veebruaril 2009[9] ja 15. veebruaril 2010[10] järelduse, et Zimbabwe valitsus jätkab AKV-EÜ partnerluslepingu artiklis 9 nimetatud põhielementide rikkumist ja et selles riigis ei ole tagatud inimõiguste ning demokraatlike ja õigusriigi põhimõtete järgimiseks vajalikud tingimused, ning otsustas pärast iga läbivaatamist pikendada asjakohaseid meetmeid Zimbabwe suhtes 12 kuulise ajavahemiku võrra.5. Kolm peamist erakonda (ZANU PF, MDC-T, MDC-M) sõlmisid pärast 2008. märtsis toimunud valimisi septembris võimu jagamise kokkuleppe: üldise poliitilise kokkuleppe. Üldine poliitiline kokkulepe võimaldas 2009. aasta veebruaris luua kõigi kolme partei liidritest moodustatud rahvusliku ühtsuse valitsuse.6. EL toetab rahvusliku ühtsuse valitsust kui ainust demokraatia taastamise poliitilist raamistikku. Üldises poliitilises kokkuleppes on nimetatud mitmeid reforme, millel on kokkupuutepunkte ELi murega inimõiguste, õigusriigi ja demokraatlike põhimõtete pärast, näiteks uue põhiseaduse koostamine, maa-audit, riigi tasandil leppimise protsess, meedia sõltumatus jne. Kokkuleppe rakendamine on usaldusväärsete valimiste korraldamise seisukohast väga oluline.7. Zimbabwe valitsuse palvel toimus ministritaseme kolmiku kohtumine 18.–19. juunil 2009. Brüsselisse saabunud Zimbabwe delegatsiooni juhtis peaminister Morgan Tsvangirai. Selleks puhuks algatati artiklile 8 vastav poliitiline dialoog ning sellele järgnes 11.–12. septembril 2009 ELi ministritaseme kolmiku visiit Zimbabwesse.8. Pooled on kokku leppinud, et dialoogi eesmärk on koostada ühised suunised, mis hõlmavad üksikasjalikku tegevuskava, kuidas rahvusliku ühtsuse valitsus kavatseb üldist poliitilist kokkulepet rakendada ning kuidas EL kavatseb parandada suhteid Zimbabwega, kelle eesmärk on lõpetada lepingu artikli 96 kohaldamine. Suhete normaliseerimine lubaks ka läbi vaadata ühise välis- ja julgeolekupoliitika ühise seisukoha[11].9. Vahepeal koostas Euroopa Komisjon ajutise lühiajalise mehhanismi, millega toetada rahvusliku ühtsuse valituse ja selle reformiprogrammi stabiliseerimist.10. Alates 2009. aasta veebruarist on rahvusliku ühtsuse valitsus astunud riigi majanduslikuks ja sotsiaalseks stabiliseerimiseks mitu olulist sammu. Poliitiliste reformide osas on edusammud olnud ebapiisavad, mistõttu on riigis tekkinud põhiseaduslik kriis.11. Lõuna-Aafrika Arenguühendus nimetas president Zuma juhtimisel uue Lõuna-Aafrika vahendusmeeskonna, mis edukalt vahendas erakondadevahelist dialoogi ning võimaldas edukalt hinnata kokkuleppe rakendamist. Võimalikud eesootavad valimised on tekitanud siiski parteidevahelisi pingeid.12. Lõuna-Aafrika ja Lõuna-Aafrika Arenguühendus on praegu kaasamas rahvusliku ühtsuse valitsust jõupingutustesse, et luua usaldusväärsete valimiste jaoks vajalik keskkond. Kõnealune kaasamisprotsess hõlmab Lõuna-Aafrika, Lõuna-Aafrika Arenguühenduse ja rahvusliku ühtsuse valitsuse vahelisi konsultatsioone, mille eesmärk on koostada suunised demokraatlike valimiste korraldamiseks. Lõuna-Aafrika, Lõuna-Aafrika Arenguühenduse ning Zimbabwe kolme poliitilise liidri arvates takistavad ELi meetmed selliseid jõupingutusi.13. Võttes arvesse kokkuleppe rakendamisel tehtud edusammude ebaühtlust, teeb komisjon nõukogule ettepaneku pikendada artikli 96 kohaste meetmete kehtivust kuni 20. veebruarini 2012.14. EL tunnistab, et Lõuna-Aafrika Arenguühenduse heaks kiidetud rahvusliku ühtsuse valitsuses osalejat vaheline kokkulepe valimisi käsitlevate suuniste kohta on ainulaadne võimalus lähendada ELi ja Zimbabwe vahelisi suhteid. Komisjon teeb nõukogule ettepaneku läbi vaadata arengukoostöö suhtes kehtestatud piirangud pärast valimisi käsitlevate suuniste heakskiitmist, näiteks järgmisel Lõuna-Aafrika Arenguühenduse tippkohtumisel. See võimaldaks koostada riigistrateegia dokumendi. Arvatakse, et riigistrateegia dokumendile on võimalik alla kirjutada alles pärast valimisi.15. Kui valimisi käsitlevaid suunitlusi ei suudeta korrektselt rakendada, vaatab EL artikli 96 kohaste piirangute kohaldamise uuesti läbi.16. Komisjon teeb ettepaneku teatada Zimbabwe valitsusele muutustest ELi poliitikas president Mugabele adresseeritud kirjas, mis saadetakse ka rahvusliku ühtsuse valitsuse kahele teisele poliitilisele liidrile: peaminister Tsvangiraile ja asepeaminister Mutambarale.JäreldusedEespool öeldut silmas pidades palutakse nõukogul vastu võtta lisatud ettepaneku eelnõu nõukogu otsuse kohta, millega pikendatakse Zimbabwe vastu võetavate asjakohaste meetmete kohaldamisaega.2011/0013 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega kohandatakse otsuses 2002/148/EÜ, millega lõpetatakse AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96 kohased konsultatsioonid Zimbabwega, sätestatud meetmeid ja pikendatakse nende kohaldamisaegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 217,võttes arvesse Cotonous 23. juunil 2000 allakirjutatud[12] ja Burkina Fasos Ouagadougous 23. juunil 2010 läbivaadatud[13] koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (edaspidi „AKV-EÜ partnerlusleping”), eriti selle artiklit 96,võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet AKV–EÜ partnerluslepingu rakendamiseks võetavate meetmete ja järgitavate menetluste kohta,[14] eriti selle artiklit 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  Otsusega 2002/148/EÜ[15] viidi lõpule Zimbabwe Vabariigiga AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96 lõike 2 punkti c alusel peetud konsultatsioonid ning võeti nimetatud otsuse lisas sätestatud asjakohased meetmed.2.  Otsusega 2010/97/ÜVJP[16] on otsuse 2002/148/EÜ artiklis 2 osutatud meetmete kohaldamist pikendatud täiendavalt 12 kuu võrra kuni 20. veebruarini 2011.3.  Rahvusliku ühtsuse valitsuse moodustamist tunnustati Euroopa Liidu ja Zimbabwe konstruktiivsete suhete taastamise ja selle reformikava rakendamise toetamise võimalusena.4.  Nimetatud jõupingutusi takistavad siiski jätkuvalt hiljutised poliitilised sündmused ning valimisi käsitlevate heaks kiidetud suuniste puudumine. Pärssivalt on mõjunud ka rahvusliku ühtsuse valitsuse võimetus rakendada AKV-EÜ partnerluslepingu teatavaid olulisi elemente, kuigi valitsus kohustus seda üldise poliitilise kokkuleppe raames tegema.5.  EL tunnustab Lõuna-Aafrika jõupingutusi üldise poliitilise kokkuleppe vahendajana, et koostada usaldusväärsete valimiste korraldamiseks mõlemale poolele sobivad suunised.6.  EL vaatab seetõttu arengukoostöö suhtes kehtestatud piirangud läbi pärast seda, kui Lõuna-Aafrika Arenguühendus on heaks kiitnud valimisi käsitlevad suunised,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Käesolevaga pikendatakse lisatud kirjas osutatud meetmete kehtivusaega asjakohaste meetmetena AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96 lõike 2 punkti c tähenduses.Neid meetmeid kohaldatakse kuni 20. veebruarini 2012. Kõnealuste meetmete täitmist jälgitakse pidevalt ning vaadatakse läbi kohe, kui Lõuna-Aafrika Arenguühendus on heaks kiitnud valimisi käsitlevad suunised.Artikkel 2Käesolevale otsusele lisatud kiri adresseeritakse Zimbabwe president Mugabele ja selle koopiad saadetakse peaminister Tsvangiraile ja asepeaminister Mutambarale.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAKIRI ZIMBABWE PRESIDENDILEEuroopa Liit peab AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 9 sätteid väga tähtsaks. Partnerluslepingu olulise osana on inimõiguste, demokraatlike institutsioonide ja õigusriigi põhimõtte austamine meie suhete alus.19. veebruaril 2002 teavitas Euroopa Liit Teid kirja teel oma otsusest viia lõpule AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 96 kohased konsultatsioonid ning võtta asjakohaseid meetmeid kõnealuse lepingu artikli 96 lõike 2 punkti c tähenduses.Euroopa Liit teavitas Teid 15. veebruari 2010. aasta kirjaga oma otsusest mitte tühistada asjakohaste meetmete kohaldamist ning pikendada nende kohaldamisaega 20. veebruarini 2011.Euroopa Liit tunneb pärast rahvusliku ühtsuse valitsuse moodustamist 2009. aastal üldise poliitilise kokkuleppe raames saavutatud edusammude üle head meelt. Euroopa Liit rõhutab, et ta peab väga tähtsaks AKV-EÜ partnerluslepingu artikli 8 kohast poliitilist dialoogi, mis algatati Zimbabwe valitsuse ametlikul taotlusel ELi ja Zimbabwe ministritaseme kolmiku 18.–19. juuni 2009. aasta kohtumisel Brüsselis. Kõige hiljutisemal ministrite kohtumisel 2. juulil 2010 esitas minister Mangoma juhitud Zimbabwe delegatsioon üldise poliitilise kokkuleppel põhineva kohustuste kava ajakohastatud versiooni. Euroopa Liit võttis teatavaks üldise poliitilise kokkuleppe rakendamisel senini tehtud edusammud ning teavitas Zimbabwe valitsust 29. septembri 2010. aasta kirjaga 10. Euroopa Arengufondi eraldiste suunavast jaotusest (artikli 96 kohaldamise lõpetamise ning riigistrateegia dokumendi alla kirjutamise järel tehakse kättesaadavaks 130 miljonit eurot).Euroopa Liit toetab rahvusliku ühtsuse valitsuse käimasolevaid jõupingutusi üldise poliitilise kokkuleppe rakendamisel ning tervitab majanduse stabiliseerimisel ning põhiliste sotsiaalteenuste taastamisel saavutatud tulemusi. Samavõrd positiivselt tunnustatakse Lõuna-Aafrika Vabariigi juhitavat aktiivsemat piirkondlikku diplomaatiat Zimbabwe reformide toetamiseks. Samas on Euroopa Liidul kahju, et üldise poliitilise kokkuleppe põhiliste küsimuste osas ja eelkõige usaldusväärsete valimiste jaoks vajaliku keskkonna loomisega seotud teemade puhul on edusammud olnud puudulikud.Kuna tõenäoliselt toimuvad 2011. aastal valimised, peab Euroopa Liit kõige tähtsamaks kõigi rahvusliku ühtsuse valitsuses osalejate ja Lõuna-Aafrika Arenguühenduse vahelist kokkulepet, mis käsitleb valimiste korraldamisega seotud suuniseid. Kõnealuste suunistega, millega kehtestataks ühiselt kokkulepitud eeskirjad ning määratletaks Lõuna-Aafrika Arenguühenduse roll valimiste vaatlemisel ning järelevalves, tagataks ka see, et valimised peegeldavad valijate tahet. Artiklis 96 sätestatud asjakohaste meetmete kohaldamisperioodi pikendamise hetkel ei olnud valimissuuniste osas kokkuleppele veel jõutud.Seetõttu on Euroopa Liit otsustanud pikendada nõukogu otsuses 2002/148/EÜ ja nõukogu otsuses 2010/97/ÜVJP ajakohastatud asjakohaste meetmete kohaldamisperioodi 20. veebruarini 2012. EL tunnistab siiski, et Lõuna-Aafrika Arenguühenduse heaks kiidetud rahvusliku ühtsuse valitsuses osalejate vaheline kokkulepe valimisi käsitlevate suuniste kohta on ainulaadne võimalus lähendada ELi ja Zimbabwe vahelisi suhteid. Sellest tulenevalt on Euroopa Liit nõus artikli 96 kohased meetmed uuesti läbi vaatama kohe, kui valimisi käsitlevad suunised on rahvusliku ühtsuse valitsuses heaks kiidetud ja Lõuna-Aafrika Arenguühenduses kinnitatud . See tähistab Euroopa Liidu poliitikas suunamuutust, millest me loodame uut tõuget kahepoolsete suhete parandamisele.AustusegaEuroopa Liidu nimel [1] Artikli 96 kohased konsultatsioonid algatati eesmärgiga leppida kokku Zimbabwe valitsuse võetavate meetmete üle, et parandada olukorda eelkõige viies küsimuses (lõpetada ametlik sallivus poliitilise vägivalla suhtes, kutsuda rahvusvahelised partnerid varakult tulevasi valimisi vaatlema ja toetama ning võimaldada neile selleks igakülgne ligipääs, pressivabaduse kaitse, kohtusüsteemi sõltumatus ja kohtu otsuste austamine ning omandi ebaseadusliku hõivamise lõpetamine).[2] Vrd nõukogu otsus 2002/148/EÜ (EÜT L 50, 21.2.2002, lk 64. Lisaks (vt üldasjade nõukogu järeldused, 18.2.2002) võttis nõukogu vastu ÜVJP sanktsioonid (nõukogu ühine seisukoht 2002/145/ÜJVP ja nõukogu määrus (EÜ) nr 310/2002, mis käsitleb Zimbabwe suhtes kehtestatud piiravaid meetmeid, EÜT L 50, 21.2.2002, lk 1-12).[3] ELT L 46, 20.2.2003, lk 25.[4] ELT L 50, 20.2.2004, lk 60.[5] ELT L 48, 19.2.2005, lk 28.[6] ELT L 48, 18.2.2006, lk 26.[7] ELT L 53, 22.2.2007, lk 23.[8] ELT L 51, 26.2.2008, lk 19.[9] ELT L 49, 20.2.2009, lk 15.[10] ELT L 44, 16.2.2010, lk 20.[11] 2009/68/ÜVJP, 26.1.2009.[12] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.[13] ELT L 287, 4.2.2010, lk 3.[14] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 376.[15] ELT L 50, 21.2.2002, lk 64.[16] ELT L 44, 16.2.2010, lk 20.