				|

		52011PC0753

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend /* KOM/2011/0753 lõplik - 2011/0368 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva
alaga seotud poliitika on viimastel aastatel üha olulisemaks muutunud. Sellel
poliitikal on keskne koht Euroopa projektis, mille eesmärk on luua
sisepiirideta ala, kuhu ELi ja kolmandate riikide kodanikud võivad siseneda
ning kus nad saavad ringi liikuda, elada ja töötada, tuues uusi ideid,
kapitali, teadmisi ja uuendusi või täites lünki riikide tööturul, olles
kindlad, et nende õigusi austatakse ja nende turvalisus on tagatud. Siseasjade
poliitika kasvavat tähtsust kinnitati 2009. aasta Stockholmi programmis[1] ning see
on ka üks valdkondadest, kus on toimunud tähtsad muudatused vastavalt Lissaboni
lepingule.
Sisejulgeoleku valdkonnas on tulevikus
võetavate meetmete kohta selgeid suuniseid antud sellistes olulistes
dokumentides nagu komisjoni teatis sisejulgeoleku strateegia kohta[2].
Sisejulgeolek on valdkond, kus EL puutub tulevikus kokku oluliste
probleemidega. Muu hulgas terrorism ja organiseeritud kuritegevus,
uimastikaubandus, korruptsioon, küberkuritegevus, inim- ja relvakaubandus
kujutavad endast ka edaspidi tõsist ohtu. Kuritegevuse üldtase eeldatavasti ei
muutu, kuid ennustatakse, et muutub kuritegude iseloom ning kurjategijad
võtavad kuritegude sooritamisel kasutusele uusi tehnoloogiaid. Eeldatavalt
suureneb piiriülene ja organiseeritud kuritegevus ning muutub keerulisemaks ja
oma loomult veelgi rahvusvahelisemaks. Ilmselt kasvab kuritegevus sellistes
valdkondades nagu pettus, rahapesu ja küberkuritegevus. Samuti on vaja võtta
lisameetmeid, et tõhusamalt kaitsta ELi elutähtsat infrastruktuuri
terrorirünnakute eest ning töötada välja ELi integreeritud lähenemisviis
riskijuhtimise ja kriisiohje valdkonnas. Kõikide nende probleemide
lahendamiseks on vaja võtta täiustatud meetmeid ELi tasandil, et kaitsta
kodanikke üha suuremate piiriüleste ohtude eest ning toetada liikmesriikide
pädevate asutuste tööd, kaasa arvatud piisava rahastamisega ELi tasandil.
Selleks nõuti Stockholmi programmis sõnaselgelt fondi loomist sisejulgeoleku strateegia
rakendamise toetamiseks ning sidusat ja terviklikku lähenemisviisi
õiguskaitsevaldkonnas toimuva koostöö, sealhulgas ELi välispiiri haldamise
jaoks.
Seda arvestades soovitas komisjon oma 29. juuni
2011. aasta ettepanekus järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kohta
aastateks 2014–2020[3]
luua Sisejulgeolekufondi, mis moodustaks osa kahest fondist koosnevast
lihtsustatud struktuurist siseasjade valdkonna tulevaste kulude jaoks ning
hõlmaks ka Varjupaiga- ja Rändefondi. Sisejulgeoleku fondi kogueelarve on 4 648
miljonit eurot (jooksevhindades), et toetada sisejulgeoleku strateegia viie
eesmärgi elluviimist. Need eesmärgid on järgmised: tõkestada rahvusvaheliste
kuritegelike võrgustike tegevust; hoida ära terrorismi ning tegeleda
radikaliseerumise ja terroristide värbamise probleemiga; tõsta kodanike ja
ettevõtjate jaoks turvalisuse taset küberruumis; tugevdada turvalisust piiride
haldamise kaudu ning muuta Euroopa kriisidele ja katastroofidele
vastupanuvõimelisemaks.
Õiguslikult ei ole võimalik luua Sisejulgeolekufondi
ühtse rahastamisvahendina, sest selle arvukatel strateegilistel eesmärkidel on
aluslepingus erinev õiguslik alus. Seetõttu tehakse ettepanek luua fond
tervikliku finantsraamistikuna, mis koosneb kahest sektorikohasest ettepanekust
(käesolev ettepanek on üks neist), mida täiendab horisontaalne määrus, millega
on kehtestatud ühised sätted.
Õiguslikku ülesehitust on üksikasjalikumalt
selgitatud 3. jaos.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Kuna hindamisele kui poliitika kujundamiseks
vajaliku teabe hankimise vahendile pööratakse üha suuremat tähelepanu,
tuginetakse käesolevas ettepanekus hindamise, sidusrühmadega peetud
konsultatsioonide ja mõjuhinnangu tulemustele.
Töö siseasjade tulevaste rahastamisvahendite
ettevalmistamiseks algas 2010. aastal ja jätkus 2011. aastal. Selle
ettevalmistava töö osana käivitati 2010. aasta detsembris välistöövõtja abil
hindamist/mõjuhinnangut käsitlev uuring. Nimetatud uuringusse, mis viidi lõpule
juulis 2011, on koondatud olemasolevate rahastamisvahendite hindamise
kättesaadavad tulemused ning teave mõjuhinnangus uuritud probleemide,
eesmärkide ja poliitiliste valikute, sealhulgas nende tõenäolise mõju kohta.
Uuringu põhjal koostas komisjon mõjuhinnangu aruande, mille kohta mõju hindamise
komitee esitas oma arvamuse 9. septembril 2011.
Kuna hindamisele
kui poliitika kujundamiseks vajaliku teabe hankimise vahendile pööratakse üha
suuremat tähelepanu, võeti selles seadusandlikus ettepanekus täielikult arvesse
ka üldprogrammi „Turvalisus ja vabaduste kaitse”[4] ametlikku vahehindamist, mis hõlmab
programmide „Kuritegevuse ennetamine ja selle vastu võitlemine” (ISEC) ja
„Terrorismi ning muude julgeolekuriskide ennetamine, nendeks valmisolek ja
nende tagajärgede likvideerimine” (CIPS) rakendamist ajavahemikul 2007–2009.
Komisjon hindas 16. juuni 2011. aasta aruandes programmide rakendamise
kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid aspekte ning saavutatud tulemusi,
sealhulgas programmi tegevuste täpset kavandamist, rahastatud projektide
tulemuslikkuse analüüsi ning vahendite ja rakendamismehhanismide läbivaatamist,
et selgitada välja võimalikud parandusmeetmed.
Käesoleva ettepaneku koostamisel on arvestatud
kõiki tulemusi, mis saadi siseasjade edasist rahastamist käsitleva avaliku
Interneti-arutelu käigus[5].
Arutelu toimus 5. jaanuarist –20. märtsini 2011 ning selles võisid
osaleda kõik sidusrühmad liidust ja kolmandatest riikidest. Kokku saadi
üksikisikutelt ja organisatsioonidelt 115 vastust, sealhulgas kaheksa
seisukohti tutvustavat dokumenti. Arutelus osalesid vastajad nii kõikidest
liikmesriikidest kui ka mõnest kolmandast riigist.
Aprillis 2011 toimus peamiste sidusrühmade
(liikmesriigid, rahvusvahelised organisatsioonid, kodanikuühiskonna
organisatsioonid jne) osalemisel konverents „Värske pilk siseasjade edasisele
rahastamisele ELi vahenditest”, kus neil oli võimalus jagada oma seisukohti
seoses siseasjade tulevase rahastamisega liidu vahenditest. Ühtlasi võimaldas
konverents leida kinnitust koostatud ülevaate ja avaliku arutelu tulemustele.
Tõstatati küsimus siseasjade edasise
rahastamise kohta ELi vahenditest ja seda arutati institutsiooniliste
sidusrühmadega mitmel korral, sealhulgas justiits- ja siseküsimuste nõukogu
istungi raames toimunud mitteametlikul lõunal 21. jaanuaril 2011, Euroopa
Parlamendi poliitiliste koordinaatoritega toimunud mitteametlikul hommikusöögil
26. jaanuaril 2011, volinik Malmströmi korraldatud arutelul parlamendi
poliitiliste väljakutsete komisjonis 10. märtsil 2011 ning siseasjade
peadirektoraadi peadirektori ja parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja
siseasjade komisjoni mõttevahetusel 17. märtsil 2011.
Konkreetseid eksperdiarvamusi sisejulgeoleku
valdkonna tulevaste rahastamisvahendite kohta esitati aruteludel, mis toimusid 5. oktoobril
2010 sisejulgeolekualase operatiivkoostöö alalise komitee koosolekul, kus
toimus liikmesriikide ja ametite (Eurojust, Europol, CEPOL ja Frontex)
esindajate esialgne mõttevahetus, ning 9. veebruaril 2011 Euroopa
julgeolekuorganisatsiooni (EOS) tööstus- ja julgeolekukonverentsil. Sisejulgeoleku
valdkonna tulevase rahastamisvahendi rakendamise tehnilisi küsimusi arutati
liikmesriikide ekspertidega raamprogrammi „Turvalisus ja vabaduste kaitse”
eriprogramme (ISEC ja CIPS) käsitlenud kohtumistel 15. veebruaril ja18. juulil
2011.
Need konsultatsioonid, konverentsid ja
eksperdiarutelud kinnitasid, et peamised sidusrühmad on üldiselt üksmeelel
vajaduse suhtes laiendada liidu rahastamise ulatust sisejulgeoleku valdkonnas,
sealhulgas seoses selle välise mõõtmega, ning vajaduse suhtes püüda lihtsustada
rakendusmehhanisme ja näha ette suurem paindlikkus eeskätt eriolukordadele
reageerimiseks. Selleks et saavutada lisaväärtus, peaks rahastamine paremini
vastama liidu tasandi prioriteetidele ja strateegilistele kohustustele ning
toetama liidu õigustiku rakendamist siseasjade valdkonnas. Sidusrühmad leidsid,
et sisejulgeoleku valdkonna laiemad temaatilised prioriteedid on juba kindlaks
määratud 2009. aasta Stockholmi programmis ja 2010. aasta
sisejulgeoleku strateegias. Tulevane rahastamismehhanism peaks seetõttu olema
terviklik ning hõlmama õiguskaitse-, piirivalve- ja tollivaldkonda. Samuti
peeti tähtsaks vajadust paremini kaasata asjaomaseid liidu ameteid, nagu
Europol ja Frontex. Kavatsus vähendada rahastamisvahendite arvu ja luua kahest
fondist koosnev struktuur leidis suurt toetust tingimusel, et see toob kaasa
lihtsustamise. Sidusrühmad leppisid kokku, et on vaja luua paindlik
hädaolukordadele reageerimise mehhanism. Koostöös liikmesriikidega toimuvat
eelarve täitmist ja liikumist mitmeaastase kavandamise suunas peeti kõikide
siseasjade valdkonna kulutuste puhul üldiselt sobilikuks eelarve täitmise
viisiks. Valitsusvälised organisatsioonid olid siiski seisukohal, et tuleks
jätkata ka otsest eelarve täitmist.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Õigus tegutseda tuleneb Euroopa Liidu lepingu
artikli 3 lõikest 2, milles on sätestatud, et „liit moodustab oma kodanikele
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva sisepiirideta ala, kus isikute vaba
liikumine on tagatud koos välispiirikontrolli, varjupaiga ja sisserändega ning
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemisega seotud asjakohaste
meetmete võtmisega”.
Liidu meetmed on põhjendatud eesmärkide
alusel, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi
„alusleping”) artiklis 67, millega on ette nähtud vahendid vabadusel,
turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomiseks.
Määrus põhineb aluslepingu V jaotises
(vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala) toodud mitmel õiguslikul
alusel (artikli 82 lõige 1, artikkel 84 ja artikli 87
lõige 2). Nimetatud artiklid moodustavad nõuetekohase õigusliku aluse,
arvestades õiguslikku eripära, mida kohaldatakse kõnealuse jaotise kohaselt
otsuste tegemise suhtes.
Kuna
nõukogus kohaldatakse erinevat hääletuskorda, mis tuleneb muutuvast
geomeetriast vastavalt protokollile nr 19 (Schengeni acquis'
kohta), protokollile nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) ja protokollile
nr 22 (Taani seisukoha kohta, sealhulgas aluslepingu kolmanda osa V jaotise
suhtes), ei ole seatud poliitiliste eesmärkide ühtsusest hoolimata õiguslikult
võimalik koostada Sisejulgeolekufondi kohta ühte terviklikku seadusandlikku
ettepanekut.
Seetõttu luuakse Sisejulgeolekufond tervikliku
finantsraamistikuna, mis koosneb kahest eraldi õigusaktist, millega
moodustatakse fondi erinevad osad ning sätestatakse eesmärgid,
rahastamiskõlblikud meetmed ja nähakse ette vahendid iga osa jaoks:
·
määrus, millega luuakse fondi osana
politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning
kriisiohje rahastamisvahend;
·
määrus, millega luuakse fondi osana piirihalduse ja
ühise viisapoliitika rahastamisvahend.
Sisejulgeolekufondi terviklikus raamistikus
antakse selle määruse alusel rahalist toetust politseikoostöö, teabevahetuse ja
teabele juurdepääsu ning kuritegevuse tõkestamise jaoks ja piiriülese, raske ja
organiseeritud kuritegevusega, sealhulgas terrorismiga, võitlemise toetamiseks,
inimeste ja elutähtsa infrastruktuuri kaitseks julgeolekuga seotud intsidentide
eest ning tõhusaks julgeolekuriskide juhtimiseks ja kriisiohjeks, võttes
arvesse liidu ühiseid poliitikapõhimõtteid (strateegiaid, programme ja
tegevuskavasid), õigusakte ja praktilist koostööd ning ohu- ja riskihinnanguid.
Sellest tulenevalt tuleks kaks programmi, mille alusel praegu antakse
asjaomases poliitikavaldkonnas rahalist toetust (ISEC, CIPS), tunnistada alates
1. jaanuarist 2014 kehtetuks, ilma et see piiraks üleminekueeskirjade
kohaldamist. Programmi CIPS (nõukogu otsus 2007/124/EÜ, Euratom) ei ole võimalik
käesoleva määruse raames kehtetuks tunnistada, vaid selleks on vaja eraldi
õigusakti, kuna kõnealuse õigusakti kahekordse õigusliku aluse tõttu
(EÜ/Euratom) kohaldatakse erinevat hääletuskorda.
Üldiselt on tegemist valdkonnaga, kus liidu
sekkumisel on võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega ilmselge
lisaväärtus. Kuna Euroopa Liidul on liikmesriikidest paremad võimalused
lahendada piiriüleseid probleeme ja luua platvorm ühise lähenemisviisi jaoks,
aitab käesoleva määruse alusel antav rahaline toetus eelkõige suurendada
liikmesriikide ja Euroopa suutlikkust kõnealuses valdkonnas ning parandada
piiriülest koostööd ja koordineerimist, võrgustike tegevust, suurendada
vastastikust usaldust ning edendada teabe ja parimate tavade vahetamist.
Täielikult teadvustatakse seda, et sekkumine peab toimuma sobilikul tasandil
ning liidu roll ei tohiks minna kaugemale sellest, mis on vajalik. Nagu eelarve
läbivaatamisel rõhutati, tuleks „ELi eelarvet kasutada selleks, et rahastada
ELi avalikke hüvesid ning meetmeid, mida liikmesriigid ja piirkonnad ei saa ise
rahastada või mille puhul ELi eelarvest rahastamine saab kindlustada paremad
tulemused”[6].
4.           MÕJU EELARVELE
Komisjoni ettepanekus järgmise mitmeaastase
finantsraamistiku kohta soovitatakse eraldada ajavahemikuks 2014–2020
Sisejulgeolekufondile 4 648 miljonit eurot (jooksevhindades). Nende
koguvahendite raames moodustavad käesoleva määruse rakendamiseks soovituslikult
kasutatavad vahendid 1 128 miljonit eurot. Soovituslikult tuleks 50 %
nimetatud summast (564 miljonit eurot) kasutada liikmesriikide riiklike
programmide jaoks ning ülejäänud 50 % (564 miljonit eurot) hallatakse
tsentraliseeritult, et rahastada liidu ja erakorralisi meetmeid ning tehnilist
abi.
miljonites
eurodes
 Sisejulgeolekufond sealhulgas uued IT-süsteemid ||   || 4 648
 - politseikoostöö rahastamisvahend ||   || 1 128
 - piirihalduse rahastamisvahend ||   || 3 520
5.           ETTEPANEKU PÕHIELEMENDID
·
Keskendumine strateegilistele prioriteetidele
Tagamaks, et on võimalik saavutada piisav ja
märgatav mõju, tehakse käesolevas määruses ettepanek koondada ajavahemikuks 2014–2020
liidu rahaline toetus viie strateegilise prioriteedi saavutamiseks (nagu
kindlaksmääratud liidu sisejulgeoleku strateegias):
–
piiriülese, raske ja organiseeritud kuritegevuse
tõkestamine ja võitlus selle vastu;
–
küberruumis kodanike ja ettevõtjate turvalisuse
taseme tõstmine;
–
terrorismi tõkestamine ning radikaliseerumise ja
terroristide värbamise probleemiga tegelemine;
–
suutlikkuse suurendamine, et kaitsta elutähtsat
infrastruktuuri kõikides majandusharudes, ning
–
Euroopa muutmine kriisidele ja katastroofidele
vastupanuvõimelisemaks.
Neid strateegilisi prioriteete, mis on
üksikasjalikumalt esitatud käesoleva määruse lisas, peavad liikmesriigid
arvestama oma mitmeaastaste riiklike programmide koostamisel. Neid on võimalik
uute riskide või ohtude ilmnemise korral alati muuta delegeeritud õigusaktiga,
mis võetakse vastu lihtsustatud menetlusega. Selleks et luua täiendavaid
stiimuleid, võib ELi-poolse kaasrahastamise määra neid liidu strateegilisi
prioriteete rakendavate riiklike meetme puhul kooskõlas horisontaalse määrusega
suurendada 90 %-ni 75 % asemel.
Konkreetsete meetmete hulka, mida käesoleva
määrusega toetatakse, kuuluvad eelkõige meetmed, millega suurendatakse
liikmesriikide operatiivsuutlikkust, nagu piiriülesed ühisoperatsioonid,
parimate tavade vahetamine, uute meetodite ja uue tehnoloogia katsetamine ja
valideerimine (et vähendada erinevust liidu rahastatavatest julgeolekualastest
teadusprojektidest), tehniliste seadmete ja infrastruktuuride omandamine,
töötajate koolitamine ja vahetamine, analüüsivad tegevused, nagu ohu- ja
riskihinnangud, ning võrgustike tegevus.
Et asjaomaste liidu ametite pädevust ja
teadmisi siseküsimustes tõhusamalt kasutada, kavatseb komisjon kasutada
finantsmäärusega[7]
pakutavat võimalust delegeerida käesoleva määruse alusel kättesaadavate
vahendite piires konkreetsete ülesannete täitmise sellistele ametitele nende
volituste piires ja kooskõlas nende tööprogrammiga. Käesoleva
rahastamisvahendiga seotud ülesannete puhul puudutab see eelkõige Euroopa
Politseiametit (Europol), näiteks et moodustada ühised uurimisrühmad või tagada
Prümi kasutajatoe toimimine, ning Euroopa Politseikolledžit (CEPOL), näiteks et
töötada välja Euroopa koolituskavad, ühised temaatilised õppekavad ja moodulid,
sealhulgas asjaomaste kolmandate riikide õiguskaitseasutuste töötajate jaoks,
ning neid rakendada.
·
Kasutatavate vahendite jaotus
Rahastamisvahendi jaoks ajavahemikuks 2014–2020
kasutada olev kogusumma koosneb kahest osast: liidu eelarve vahenditest (1 128 miljonit
eurot jooksevhindades) ning Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise
ja edasiarendamisega ühinenud ja rahastamisvahendis osalevate riikide (Norra,
Island, Šveits, Liechtenstein) osamaksudest, mille suurus on veel kindlaks
määramata. Liikmesriikidest ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning
Iirimaa ja Ühendkuningriik võivad kooskõlas oma protokollidega otsustada
osaleda määruse vastuvõtmisel.
Kogusumma 1 128 miljonit eurot on jagatud
võrdselt: liikmesriigid saavad soovitusliku summa 564 miljonit eurot
(jooksevhindades) oma riiklike programmide jaoks (eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega) ning liidu meetmete, erakorralise abi ja tehnilise abi jaoks
kasutab komisjon sama suurt soovituslikku summat otsese ja kaudse eelarve täitmise
raames.
Need liikmesriikidele vahendite eraldamise
kriteeriumid on seotud peamiste hüvedega, mida liikmesriigid peavad kaitsma:
elanikkond, territoorium, rahvusvahelisi lennujaamu ja sadamaid läbivad
reisijad ja veosed ning liidu õiguse kohaselt määratud Euroopa elutähtsad
infrastruktuurid. Kuna tuleb arvestada ka liikmesriikide erinevat
finantssuutlikkust, on viienda kriteeriumina lisatud nende sisemajanduse
koguprodukt (pöördvõrdelises seoses).
·
Kolmandates riikides või seoses nendega antav
erakorraline abi ja võetavad meetmed
Käesolevas määruses ja horisontaalses määruses
on ette nähtud erisätted, et võimaldada liidul võtta kiireid ja tõhusaid
meetmeid julgeolekuga seotud intsidendi või uue ohu korral, mis avaldab või
võib avaldada olulist negatiivset mõju ühe või mitme liikmesriigi elanikele
(hädaolukord). Otsuse sellise erakorralise abi kohta teeb alati komisjon, kuid
ettepaneku võib teha ka liikmesriik, liidu amet, rahvusvaheline organisatsioon
või artikli 71 komitee (COSI), mida esindab eesistujariik. Erakorralist
abi võib anda nii liidus kui ka kolmandates riikides või nendega seoses.
Üldiselt keskendutakse kolmandates riikides
või nendega seoses käesoleva määruse kohaselt rahastamiskõlblike meetmete
nimekirjas liidu sisejulgeolekule otsest mõju omavatele lühiajalistele
operatiivmeetmetele, nagu piiriülesed ühisoperatsioonid, tehniliste seadmete
omandamine, töötajate vahetamine ja koolitamine, ohu- ja riskihinnangud ning
teadlikkuse suurendamise ja teabe vahetamise toetamise rahastamine. Kolmandates
riikides võetavaid meetmeid rakendab peamiselt komisjon kas otsese või kaudse
eelarve täitmise raames kooskõlas finantsmäärusega. Need meetmed ei tohi olla
otseselt arengule suunatud ning need peavad vajaduse korral täiendama rahalist
abi, mida antakse liidu välisabivahendite raames, mis on ka edaspidi peamine
rahastamisallikas, et aidata kolmandatel riikidel saavutada vajalikku
suutlikkust. Eelkõige tuleks selliste meetmete rakendamisel taotleda täielikku
kooskõla liidu välistegevuse põhimõtete ja üldeesmärkide ning asjaomase riigi
või piirkonnaga seotud välispoliitikaga. Vastastikune täiendavus tagatakse
tegevuse parema koordineerimise kaudu Euroopa välisteenistuse ja asjaomaste
komisjoni talitustega.
2011/0368 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana
politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning
kriisiohje rahastamisvahend
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 82 lõiget 1, artiklit 84 ja
artikli 87 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[8],
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[9],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[10],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Liidu eesmärk tagada
kõrgetasemeline turvalisus vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal
(Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 67 lõige 3) tuleks saavutada muu
hulgas kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise meetmete ning
liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja asjaomaste kolmandate riikide tegevuse
koordineerimise ja koostöö meetmetega.
(2)       Kõnealuse eesmärgi
saavutamiseks tuleks võtta liidu tasandil tõhustatud meetmeid, et kaitsta
inimesi ja kaupu üha kasvavate piiriüleste ohtude eest ja toetada
liikmesriikide pädevate asutuste tööd. Terrorism
ja organiseeritud kuritegevus, uimastikaubandus, korruptsioon,
küberkuritegevus, inim- ja relvakaubandus tekitavad liidule jätkuvalt
sisejulgeolekuga seotud probleeme.
(3)       Euroopa Liidu sisejulgeoleku
strateegia, mille nõukogu võttis vastu 2010. aasta veebruaris,[11] kujutab
endast ühist tegevuskava kõnealuste ühiste julgeolekuprobleemide lahendamiseks.
Komisjoni 2010. aasta novembris avaldatud teatises „ELi sisejulgeoleku
strateegia toimimine”[12]
sõnastatakse nimetatud strateegia põhimõtete ja suuniste põhjal konkreetsed
meetmed, määrates kindlaks viis strateegilist eesmärki: tõkestada rahvusvaheliste
kuritegelike võrgustike tegevust, hoida ära terrorismi ning tegeleda
radikaliseerumise ja terroristide värbamise probleemiga, tõsta kodanike ja
ettevõtjate jaoks turvalisuse taset küberruumis, tugevdada turvalisust piiride
halduse kaudu ning Euroopa muutmine kriisidele ja katastroofidele
vastupanuvõimelisemaks.
(4)       Sisejulgeoleku strateegia
elluviimisel juhindutakse peamiselt sellistest põhimõtetest nagu
liikmesriikidevaheline solidaarsus, selgus ülesannete jaotamisel, põhiõiguste
ja õigusriigi põhimõtte järgimine, keskendumine üleilmsetele huvidele ja
lahutamatu seotus välisjulgeolekuga.
(5)       Selleks et edendada
sisejulgeoleku strateegia rakendamist ja tagada selle toimimine, peaks liit
liikmesriike rahaliselt piisavalt toetama, luues Sisejulgeolekufondi.
(6)       Aluslepingu V jaotise
suhtes kohaldatava õigusliku eripära tõttu ei ole võimalik luua
Sisejulgeolekufondi ühtse rahastamisvahendina.
(7)       Seepärast tuleks fond luua
ELi sisejulgeoleku valdkonna rahalise toetamise tervikliku raamistikuna, mis
koosneb käesoleva määrusega loodud rahastamisvahendist ning
rahastamisvahendist, mis on loodud määrusega (EL) nr XXX/2012, millega luuakse
Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend[13].
Terviklikku raamistikku tuleks täiendada määrusega (EL) nr XXX/2012,[14] millega
nähakse ette Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö, kuritegevuse
tõkestamise ja kriisiohje rahastamisvahendi üldsätted.
(8)       Käesoleva määruse ja määruse
(EL) nr XXX/2012 [millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja
viisade rahastamisvahend] jaoks ettenähtud koguvahendid peaksid moodustama
terveks fondi kehtivusajaks rahastamispaketi, mis kujutaks endast peamist
juhist eelarvepädevale institutsioonile iga-aastase eelarvemenetluse ajal
kooskõlas institutsioonidevahelise kokkuleppe punktiga 17.
(9)       Sisejulgeolekufondi
terviklikus raamistikus käesoleva rahastamisvahendi raames antava rahalise
abiga tuleks toetada politseikoostööd, teabevahetust ja teabele juurdepääsu,
kuritegevuse tõkestamist, võitlust piiriülese, raske ja organiseeritud
kuritegevusega, sealhulgas terrorismiga, inimeste ja elutähtsa infrastruktuuri
kaitset julgeolekuga seotud intsidentide eest ning tõhusat julgeolekuriskide
juhtimist ja kriisiohjet, võttes arvesse ühiseid poliitikapõhimõtteid (strateegiaid,
programme ja tegevuskavasid), õigusakte ja praktilist koostööd.
(10)     Kõnealustes valdkondades
antava rahalise abiga tuleks eelkõige toetada piiriüleseid ühisoperatsioone
edendavaid meetmeid, teabele juurdepääsu ja teabevahetust, parimate tavade vahetamist,
lihtsamat ja turvalist teabevahetust ja koordineerimist, töötajate koolitamist
ja vahetust, analüüsivaid, järelevalve- ja hindamismeetmeid, laiaulatuslikke
ohu- ja riskihinnanguid, teavitustööd, uue tehnoloogia katsetamist ja
valideerimist, kohtumeditsiinialast teadustegevust ning koostalitusvõimelise
tehnilise varustuse omandamist.
(11)     Kolmandates riikides ja seoses
kolmandate riikidega käesoleva rahastamisvahendi kaudu toetatavad meetmed
tuleks võtta koostoimes ja kooskõlas muude meetmetega, mida toetatakse
väljaspool liitu geograafiliste ja temaatiliste liidu välisabi
rahastamisvahendite raames. Kõnealuseid meetmeid rakendades tuleks püüda tagada
nende täielik kooskõla asjaomase riigi või piirkonnaga seotud liidu
välismeetmete ja -poliitika põhimõtete ja üldiste eesmärkidega Meetmed ei
tohiks olla suunatud otse arengule suunatud tegevuse toetamiseks ning need
peaksid vajaduse korral täiendama välisabi rahastamisvahendi kaudu antud
rahalist abi. Samuti tuleks püüda tagada kooskõla liidu humanitaarpoliitikaga,
eelkõige seoses erakorralise abi meetmetega.
(12)     Rahastamisvahendi rakendamisel
tuleks täielikult järgida Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigusi ja
põhimõtteid.
(13)     Selleks et tagada
Sisejulgeolekufondi ühtne rakendamine, tuleks kõnealuse rahastamisvahendi jaoks
ettenähtud liidu eelarvet täita koostöös liikmesriikidega, välja arvatud
liidule erilist huvi pakkuvad meetmed (liidu meetmed), erakorraline abi ja
tehniline abi, mida rakendatakse otsese ja kaudse eelarve täitmise raames.
(14)     Liikmesriikidele riiklike
programmide raames rakendamiseks eraldatud rahalised vahendid tuleks jaotada
selgete ja objektiivsete kriteeriumide alusel, mis on seotud avalike hüvedega,
mida liikmesriigid kaitsma peavad, ning nende finantssuutlikkusega tagada
sisejulgeoleku kõrge tase, nagu nende elanikkonna suurus, nende territooriumi
suurus, rahvusvahelisi lennujaamu ja sadamaid läbivate reisijate ja veoste arv,
Euroopa elutähtsate infrastruktuuride arv ning nende sisemajanduse koguprodukt.
(15)     Selleks et tugevdada
solidaarsust ja paremini jagada ühiste liidu poliitikameetmete, strateegiate ja
tegevuskavadega seotud vastutust, tuleks liikmesriike julgustada kasutama
riiklikele programmidele ettenähtud osa koguvahenditest käesoleva määruse lisas
sätestatud liidu strateegiliste prioriteetide jaoks. Kõnealuste prioriteetidega
seotud projektide puhul suurendatakse liidu panust nende rahastamiskõlblikesse
kogukuludesse 90 %-ni kooskõlas määrusega (EL) nr XXX/2012
[horisontaalne määrus].
(16)     Liidu käsutusse jäävate
vahendite ülemmäär peaks olema võrdne liikmesriikidele nende riiklike
programmide rakendamiseks eraldatud vahenditega. Nii tagatakse liidu suutlikkus
toetada asjaomasel eelarveaastal meetmeid, mis liidule erilist huvi pakuvad,
nagu uuringud, uue tehnoloogia katsetamine ja valideerimine, riikidevahelised
projektid, koostöövõrgustike tegevus ning parimate tavade vahetamine,
järelevalve asjaomase liidu õiguse ning liidu poliitikameetmete ja kolmandates
riikides või nendega seoses rakendatavate meetmete üle. Toetatavad meetmed
peaksid olema kooskõlas asjaomastes liidu strateegiates, programmides,
tegevuskavades ning ohu- ja riskihinnangutes kindlaksmääratud prioriteetidega.
(17)     Selleks et suurendada ELi
suutlikkust reageerida viivitamatult julgeolekuga seotud intsidentidele või
liitu ähvardavatele uutele ohtudele, peaks olema võimalik anda erakorralist abi
kooskõlas määruses (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus] ettenähtud
kiirreageerimismehhanismiga.
(18)     Liidu eelarvest tuleks
eelkõige rahastada selliseid tegevusi, mille puhul liidu sekkumine võib anda
lisaväärtust võrreldes liikmesriikide eraldi tegutsemisega. Kuna liidul on
liikmesriikidest paremad võimalused lahendada piiriüleseid probleeme ja luua
platvorm ühise lähenemisviisi jaoks, peaksid käesoleva määruse kohaselt
rahastamiskõlblikud meetmed eelkõige aitama kaasa liikmesriikide ja liidu
suutlikkuse suurendamisele ning piiriülese koostöö ja koordineerimise
parandamisele, võrgustike tegevusele, vastastikuse usalduse suurendamisele ning
teabe ja parimate tavade vahetamisele.
(19)     Selleks et täiendada või muuta
käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad liidu strateegiliste prioriteetide
kindlaksmääramist, tuleks komisjonile delegeerida volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt
ning komisjon peaks oma ettevalmistava töö käigus korraldama vajalikke
konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud
õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste dokumentide
sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja
nõukogule.
(20)     Selleks et tagada käesoleva
määruse ühtne, tõhus ja õigeaegne kohaldamine, tuleks komisjonile anda
rakendamisvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes.
(21)     Nõukogu 12. veebruari 2007. aasta
otsus 2007/125/JSK, millega kehtestatakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi
„Turvalisus ja vabaduste kaitse” raames eriprogramm „Kuritegevuse ennetamine ja
selle vastu võitlemine”,[15]
tuleks tunnistada kehtetuks, ilma et see piiraks käesoleva määrusega ettenähtud
üleminekusätete kohaldamist.
(22)     Kuna käesoleva määruse
eesmärke, nimelt parandada õiguskaitseasutuste tegevuse koordineerimist ja
koostööd, tõkestada kuritegevust ja selle vastu võidelda, kaitsta inimesi ja
elutähtsat infrastruktuuri julgeolekuga seotud intsidentide eest ning
suurendada liikmesriikide ja liidu suutlikkust tõhusalt juhtida julgeolekuriske
ja tagada kriisiohje, ei suuda liikmesriigid piisaval määral saavutada ning
neid on parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas
Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe
käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(23)     Islandi ja Norra puhul kujutab
käesolev määrus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist,
mis kuuluvad nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (Euroopa Liidu
Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu
teatavate rakenduseeskirjade kohta nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis'
sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[16] artikli 1
punktis H osutatud valdkondadesse.
(25)     Šveitsi puhul kujutab käesolev
määrus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi
Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis' sätete rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ
artikli 1 punktis H osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse
vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ (sõlmida
Euroopa Ühenduse nimel nimetatud leping)[17] artikliga 3.
(26)     Liechtensteini puhul kujutab
käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini
Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi
ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise
lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’
rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu
otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis H osutatud valdkonda, kusjuures
nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/349/EL[18]
artikliga 3.
(27)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva
protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse
vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(28)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli (Ühendkuningriigi ja
Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes)
artikli 3 kohaselt ning ilma et see piiraks kõnealuse protokolli
artikli 4 kohaldamist, [ei osale Iirimaa käesoleva määruse
vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav / on Iirimaa
teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel].

(29)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli (Ühendkuningriigi ja
Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes)
artikli 3 kohaselt ning ilma et see piiraks kõnealuse protokolli
artikli 4 kohaldamist, [ei osale Ühendkuningriik käesoleva
määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav / on Ühendkuningriik
teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel],
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Eesmärk ja reguleerimisala
1.         Käesoleva
määrusega luuakse Sisejulgeolekufondi (edaspidi „fond”) osana rahastamisvahend
politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje
toetamiseks (edaspidi „rahastamisvahend”).
Koos määrusega
(EL) nr XXX/2012, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride
ja viisade rahastamisvahend, luuakse käesoleva määrusega ajavahemikuks 1.
jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020 Sisejulgeolekufond.
2.         Käesolevas
määruses sätestatakse:
a)      rahastamisvahendi raames antava rahalise
toetuse eesmärgid, rahastamiskõlblikud meetmed ja strateegilised prioriteedid;
b)      rahastamiskõlblike meetmete rakendamise
üldine raamistik;
c)      ajavahemikul 1. jaanuarist 2014 kuni
31. detsembrini 2020 rahastamisvahendi raames kasutada olevad rahalised
vahendid ja nende jaotus.
3.         Käesoleva
määrusega nähakse ette määruses (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus]
sätestatud eeskirjade kohaldamine.
4.         Rahastamisvahendit
ei kohaldata valdkondades, mida hõlmab õigusprogramm, mis on ette nähtud
määrusega (EL) nr XXX/2012[19].
Rahastamisvahend võib siiski hõlmata meetmeid, mille eesmärgiks on
õigusasutuste ja õiguskaitseasutuste vahelise koostöö edendamine.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
a)      „politseikoostöö” – konkreetsed meetmed
ja koostööliigid, nagu need on kindlaks määratud Euroopa Liidu toimimise
lepingu artiklis 87;
b)      „teabevahetus ja teabele juurdepääs” –
sellise teabe kogumine, säilitamine, töötlemine, analüüs ja vahetus, mis on
oluline õiguskaitseasutustele seoses kuritegude, eelkõige piiriüleste, raskete
ja organiseeritud kuritegude tõkestamise, avastamise, uurimise ja nende eest
vastutusele võtmisega;
c)      „kuritegevuse tõkestamine” – kõik
meetmed, mille eesmärk on vähendada kuritegevust ja kodanike ebakindlust või
nende vähendamisele muul moel kaasa aidata, nagu on kindlaks määratud nõukogu 30. novembri
2009. aasta otsuses 2009/902/JSK, millega luuakse Euroopa kriminaalpreventsiooni
võrgustik[20];
d)      „organiseeritud kuritegevus” – karistatav
tegevus, millega tegeleb kolmest või enamast isikust koosnev struktureeritud
rühm, mis on olemas teatava ajavahemiku jooksul ning tegutseb kooskõlastatult,
et saada vahetult või kaudselt rahalist või muud materiaalset kasu;
e)      „terrorism” – kõik tahtlikud teod ja
rikkumised, nagu need on määratletud 13. juuni 2002. aasta
raamotsuses 2002/475/JSK terrorismivastase võitluse kohta,[21] mida on
muudetud 28. novembri 2008. aasta raamotsusega 2008/919/JSK[22];
f)       „riskijuhtimise ja kriisiohje” –
meetmed, mis on seotud terrorismi ning muude julgeolekuriskide hindamise,
ennetamise, nendeks valmisoleku ja nende tagajärgede likvideerimisega;
g)      „ennetamine ja valmisolek” – meetmed,
mille eesmärk on ennetada ja/või vähendada võimalike terroriaktide või muude
julgeolekuga seotud intsidentidega seotud riske;
h)      „tagajärgede likvideerimine” –
terroriaktide ning muude julgeolekuga seotud intsidentide mõjule reageerimiseks
ja selle vähendamiseks võetavate meetmete tõhus kooskõlastamine, et tagada
meetmete tulemuslik koordineerimine riiklikul ja/või ELi tasandil;
i)       „elutähtis infrastruktuur” – eelkõige
füüsilised ressursid, teenused, infotehnoloogiarajatised, võrgustikud ja
infrastruktuuri varad, mille tegevuse häirimine või hävitamine avaldaks olulist
mõju esmatähtsatele ühiskondlikele funktsioonidele, sealhulgas turustusahelale,
tervisele, turvalisusele, julgeolekule, inimeste majanduslikule või
sotsiaalsele heaolule või liidu või selle liikmesriikide toimimisele;
j)       „hädaolukord” – julgeolekuga seotud
intsident või uus oht, mis avaldab või võib avaldada olulist negatiivset mõju
ühe või mitme liikmesriigi elanike julgeolekule.
Artikkel 3
Eesmärgid
1.         Rahastamisvahendi üldeesmärk on
aidata kaasa turvalisuse kõrge taseme tagamisele Euroopa Liidus.
2.         Lõikes 1 sätestatud üldeesmärgi
raames toetatakse rahastamisvahendist kooskõlas asjaomastes liidu
strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes kindlaksmääratud
prioriteetidega järgmiste konkreetsete eesmärkide saavutamist:
a)         piiriülese, raske ja organiseeritud
kuritegevuse, sealhulgas terrorismi tõkestamine ja võitlus selle vastu ning
liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja asjaomaste kolmandate riikide tegevuse
koordineerimise ja koostöö tugevdamine.
Kõnealuse eesmärgi saavutamise hindamisel
arvestatakse selliseid näitajaid nagu piiriüleste ühisoperatsioonide arv ning
koostatud parimate tavade ja korraldatud ürituste arv.
b)         liikmesriikide ja liidu suutlikkuse
suurendamine tõhusa julgeolekuriskide juhtimise ja kriisiohje eesmärgil ning
valmisolek terroriaktideks ja muudeks julgeolekuga seotud intsidentideks ja
inimeste ja elutähtsa infrastruktuuri kaitse nende eest.
Kõnealuse eesmärgi saavutamist mõõdetakse
selliste näitajatega nagu kasutusele võetud ja/või täiustatud vahendite arv, et
lihtsustada liikmesriikidepoolset elutähtsa infrastruktuuri kaitset kõikides
majandusharudes, ning liidu tasandil tehtud ohu- ja riskihinnangute arv.
3.         Kõnealuste eesmärkide saavutamiseks
toetatakse rahastamisvahendiga järgmisi tegevuseesmärke, edendades ja arendades
järgmist:
a)      meetmeid (metoodikad, vahendid ja
struktuurid), millega tugevdatakse liikmesriikide suutlikkust piiriülese, raske
ja organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas terrorismi tõkestamisel ja võitluses
selle vastu, eelkõige avaliku ja erasektori partnerluste, teabevahetuse ja
parimate tavade vahetamise, andmetele juurdepääsu, koostalitusvõimeliste
tehnoloogiate, võrreldava statistika, rakendusliku kriminoloogia, avalikkusega
suhtlemise ja teadlikkuse suurendamise kaudu;
b)      halduslikku ja tegevuse koordineerimist,
koostööd, vastastikust mõistmist ning teabevahetust liikmesriikide
õiguskaitseasutuste, muude siseriiklike ametiasutuste, asjaomaste liidu
asutuste ja vajaduse korral kolmandate riikidega;
c)      õppekavasid Euroopa koolituspoliitika
rakendamiseks, sealhulgas liidu õiguskaitse valdkonna töötajate
vahetusprogrammidega, et tugevdada Euroopa kohtu- ja õiguskaitsekultuuri;
d)      meetmeid ning parimaid tavasid
tunnistajate ja kuriteoohvrite kaitseks ning toetamiseks;
e)      meetmeid liikmesriikide haldusliku ja
operatiivsuutlikkuse suurendamiseks, et kaitsta elutähtsat infrastruktuuri
kõikides majandusharudes, sealhulgas avaliku ja erasektori partnerluste ning
parema koordineerimise, koostöö, liidus ja asjaomastes kolmandates riikides
oskusteabe ja kogemuste vahetamise ja levitamise teel;
f)       turvalisi ühendusi ja tõhusat
koordineerimist olemasolevate valdkonnapõhiste varajase hoiatamise ja
kriisikoostöös osalejate vahel nii ELi kui ka riiklikul tasandil, sealhulgas
vaatluskeskuste tööd, et võimaldada terviklike ja täpsete ülevaadete kiiret
koostamist kriisiolukordades, vastumeetmete kooskõlastamist ning avaliku,
konfidentsiaalse ja salastatud teabe jagamist;
g)      meetmeid (metoodikad, vahendid ja
struktuurid), millega suurendatakse liikmesriikide ja liidu halduslikku ja
operatiivsuutlikkust välja töötada laiaulatuslikke ohu- ja riskihinnanguid, et
võimaldada liidul kujundada integreeritud lähenemisviise, mis põhinevad ühisel
ja jagatud hinnangul kriisiolukorrale, ning aidata liikmesriikidel ja
partnerriikidel paremini mõista üksteise arusaamu erinevatest ohutasemete
määratlustest.
4.         Rahastamisvahendit kasutatakse
liikmesriikide ja komisjoni algatusel ka tehnilise abi rahastamise toetamiseks.

Artikkel 4
Rahastamiskõlblikud meetmed
1.         Artiklis 3 kindlaksmääratud
eesmärkide kohaselt ning juhindudes määruse (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne
määrus] artiklis 13 esitatud poliitikadialoogi järeldustest, toetatakse
rahastamisvahendist liikmesriikides võetavaid meetmeid, mis hõlmavad eelkõige
järgmist:
a)      meetmed, millega parandatakse
politseikoostööd ja õiguskaitseasutuste vahelist koordineerimist, sealhulgas
ühiste uurimisrühmade tegevuse ja muude piiriüleste ühisoperatsioonide kaudu,
ning teabele juurdepääsu ja teabevahetust ja täiustatakse koostalitusvõimelisi
tehnoloogiaid;
b)      võrgustike tegevus, vastastikune usaldus
ja üksteiselt õppimine, oskusteabe, kogemuste ja parimate tavade
väljaselgitamine, vahetamine ja levitamine, teabe jagamine, ühine teadlikkus
olukorrast ja prognoosid, situatsiooniplaneerimine ja koostalitlusvõime;
c)      analüüsivad, järelevalve- ja
hindamismeetmed, sealhulgas uuringud ning ohu-, riski- ja mõjuhinnangud;
d)      meetmed teadlikkuse suurendamiseks, teabe
levitamiseks ja vahetamiseks;
e)      tehniliste seadmete, turvaliste
rajatiste, infrastruktuuri, nendega seotud hoonete ja süsteemide, eelkõige
info- ja kommunikatsioonitehnoloogia süsteemide ja nende osade omandamine
ja/või täiendav ajakohastamine, sealhulgas küberkuritegevuse alase koostöö
parandamiseks Euroopas, eelkõige küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa
keskusega;
f)       asjaomaste ametiasutuste töötajate ja
ekspertide vahetamine, koolitamine ja väljaõpetamine, sealhulgas keeleõpe ja
ühisõppused või -programmid;
g)      uute meetodite ja uue tehnoloogia
kasutuselevõtmine, ülevõtmine, katsetamine ja valideerimine, sealhulgas liidu
rahastatavate julgeolekualaste teadusprojektide katseprojektid ja järelmeetmed.
2.         Artiklis 3 kindlaksmääratud
eesmärkide kohaselt toetatakse käesolevast rahastamisvahendist kolmandate riikidega
seotud ja kolmandates riikides võetavaid meetmeid, eelkõige järgmist:
a)      meetmed, millega parandatakse
politseikoostööd ja õiguskaitseasutuste vahelist koordineerimist, sealhulgas
ühiste uurimisrühmade tegevuse ja muude piiriüleste ühisoperatsioonide kaudu,
ning teabele juurdepääsu ja teabevahetust ja täiustatakse koostalitusvõimelisi
tehnoloogiaid;
b)      võrgustike tegevus, vastastikune usaldus
ja üksteiselt õppimine, oskusteabe, kogemuste ja parimate tavade
väljaselgitamine, vahetamine ja levitamine, teabe jagamine, ühine teadlikkus
olukorrast ja prognoosid, situatsiooniplaneerimine ja koostalitlusvõime;
c)      tehniliste seadmete, sealhulgas info- ja
kommunikatsioonitehnoloogia süsteemide ja nende osade omandamine ja/või
täiendav ajakohastamine;
d)      asjaomaste ametiasutuste töötajate ja
ekspertide vahetamine, koolitamine ja väljaõpetamine, sealhulgas keeleõpe;
e)      meetmed teadlikkuse suurendamiseks, teabe
levitamiseks ja vahetamiseks;
f)       ohu-, riski- ja mõjuhinnangud;
g)      uuringud ja katseprojektid.
Artikkel 5
Koguvahendid ja rakendamine
1.         Koguvahendid käesoleva määruse
rakendamiseks on 1 128 miljonit eurot.
2.         Iga-aastased assigneeringud
kinnitavad eelarvepädevad institutsioonid finantsraamistiku piires.
3.         Koguvahendeid rakendatakse
järgmiselt:
a)      riiklike programmide kaudu kooskõlas
artikliga 6;
b)      liidu meetmete kaudu kooskõlas
artikliga 7;
c)      tehnilise abi kaudu kooskõlas
artikliga 8;
d)      erakorralise abi kaudu kooskõlas
artikliga 9.
4.         Rahastamisvahendi eelarvet
täidetakse koostöös liikmesriikidega kooskõlas määruse (EL) nr XXXX/2012
[uus finantsmäärus][23]
artikli 55 lõike 1 punktiga b, välja arvatud artiklis 7
osutatud liidu meetmete, artikli 8 lõikes 1 osutatud tehnilise abi ja
artiklis 9 osutatud erakorralise abi puhul.
5.         Koguvahendeid kasutatakse soovituslikult
järgmiselt:
a)      564 miljonit eurot liikmesriikide
riiklike programmide jaoks;
b)      564 miljonit eurot komisjoni
algatusel liidu meetmete, erakorralise abi ja tehnilise abi jaoks.
6.         Koos määruse (EL) nr XXX/2012
(millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade
rahastamisvahend) jaoks ettenähtud koguvahenditega moodustavad käesoleva
määruse rakendamiseks lõike 1 alusel kasutatavad koguvahendid
Sisejulgeolekufondi rahastamispaketi ning on eelarvepädevale institutsioonile
iga-aastase eelarvemenetluse käigus peamiseks juhiseks Euroopa Parlamendi,
nõukogu ja komisjoni vahel sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe
(eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) [24]
punkti 17 tähenduses.
7.         Schengeni acquis’ rakendamise,
kohaldamise ja arendamisega seotud riigid osalevad rahastamisvahendis vastavalt
käesolevale määrusele.
8.         Kehtestatakse kord, millega nähakse
ette kõnealuste riikide osamaksud rahastamisvahendisse ja osalemiseks vajalikud
lisaeeskirjad, sealhulgas sätted, millega tagatakse liidu finantshuvide kaitse
ja kontrollikoja auditeerimisalased volitused.
Kõnealuste riikide osamaksud lisatakse liidu
eelarvest lõike 1 kohaselt kasutatavatele koguvahenditele.
Artikkel 6
Riiklikud programmid
1.         Rahastamisvahendi ja määruse (EL)
nr XXX/2012 (millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade
rahastamisvahend) alusel ettevalmistatavad riiklikud programmid koostavad
liikmesriigid ühiselt ja esitavad need komisjonile ühtse riikliku programmina
kooskõlas määruse (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus] artikliga 14.
2.         Riiklike programmidega, mida
kontrollib ja mille kiidab heaks komisjon kooskõlas määruse (EL) nr XXX/2012
[horisontaalne määrus] artikliga 14, keskenduvad liikmesriigid käesoleva
määruse lisas loetletud liidu strateegiliste prioriteetidega seotud
projektidele.
3.         Komisjonile antakse volitused
delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks artikli 11 kohaselt, et muuta
lõikes 2 osutatud lisa, muutes, lisades või jättes välja liidu
prioriteete.
Artikkel 7
Liidu meetmed
1.         Komisjoni algatusel võib
rahastamisvahendit kasutada, et rahastada riikidevahelisi meetmeid või liidu
erihuvidele vastavaid meetmeid (edaspidi „liidu meetmed”), mis on seotud
artiklis 3 osutatud üldiste, konkreetsete ja fondi toimimisega seotud
eesmärkidega.
2.         Selleks et olla
rahastamiskõlblikud, peavad liidu meetmed olema kooskõlas asjaomastes liidu
strateegiates, programmides, riski- ja ohuhinnangutes kindlaksmääratud
prioriteetidega ning eelkõige toetama:
a)      ettevalmistavat, järelevalvealast,
halduslikku ja tehnilist tuge ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja
selle vastu võitlemise ning kriisiohje meetmete rakendamiseks vajaliku
hindamismehhanismi väljatöötamist;
b)      riikidevahelisi projekte, milles osalevad
vähemalt kaks liikmesriiki või vähemalt üks liikmesriik ja üks kolmas riik;
c)      analüüsivaid, järelevalve- ja
hindamismeetmeid, sealhulgas ohu-, riski- ja mõjuhinnanguid, liidu õiguse ja
liikmesriikides liidu poliitikaeesmärkide rakendamise järelevalve projekte;
d)      projekte, millega edendatakse võrgustike
tegevust, vastastikust usaldust, mõistmist ja õppimist, parimate tavade ja
uuenduslike lähenemisviiside väljaselgitamist ja levitamist liidu tasandil,
koolitus- ja vahetusprogramme;
e)      projekte, millega toetatakse metodoloogiliste,
eelkõige statistiliste vahendite ja meetodite ja ühiste näitajate
väljatöötamist;
f)       tehniliste seadmete, turvaliste
rajatiste, infrastruktuuri, nendega seotud hoonete ja süsteemide, eelkõige
info- ja kommunikatsioonitehnoloogia süsteemide ja nende osade omandamine
ja/või täiendav ajakohastamine liidu tasandil, sealhulgas eelkõige
küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskusega tehtava küberkuritegevuse
alase Euroopa koostöö parandamiseks;
g)      projektid, millega suurendatakse
sidusrühmade ja avalikkuse teadlikkust liidu poliitikast ja eesmärkidest,
sealhulgas liidu poliitiliste prioriteetide propageerimine;
h)      eriti uuenduslikud projektid, mille
raames töötatakse välja uusi meetodeid ja/või rakendatakse uusi tehnoloogiaid,
mida on võimalik teistes liikmesriikides üle võtta,  eelkõige projektid, mille
eesmärk on katsetada ja valideerida liidu rahastatavate julgeolekualaste
teadusprojektide tulemusi;
i)       uuringud ja katseprojektid;
j)       kolmandate riikidega seotud ja
kolmandates riikides võetavad meetmed, nagu osutatud artikli 4
lõikes 2.
3.         Liidu meetmeid rakendatakse
kooskõlas määruse (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus] artikliga 7.
Artikkel 8
Tehniline abi
1.         Komisjoni algatusel ja/või nimel
võidakse rahastamisvahendist igal aastal eraldada kuni 800 000 euro
ulatuses vahendeid Sisejulgeolekufondist antava tehnilise abi toetuseks
kooskõlas määruse (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus] artikliga 10.
2.         Liikmesriigi algatusel võidakse
rahastamisvahendist anda kuni 5 % liikmesriigile eraldatud kogusummast
riikliku programmiga seotud tehniliseks abiks kooskõlas määruse (EL) nr XXX/2012
[horisontaalne määrus] artikliga 20.
Artikkel 9
Erakorraline abi
1.         Rahastamisvahendist antakse
rahalist abi kiireloomuliste konkreetsete vajaduste rahuldamiseks
hädaolukordades, nagu määratletud artikli 2 punktis j.
2.         Erakorralist abi rakendatakse
määruse (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus] artiklis 8 sätestatud
korras.
Artikkel 10
Vahendid liikmesriikide
rahastamiskõlblike meetmete jaoks
1.         Liikmesriikidele eraldatakse
soovituslikult 564 miljonit eurot järgmiselt:
a)      30 % proportsionaalselt nende
elanike koguarvuga;
b)      10 % proportsionaalselt nende
territooriumi suurusega;
c)      10 % proportsionaalselt nende
rahvusvahelisi lennujaamu ja sadamaid läbivate reisijate arvuga ja veoste
kogusega tonnides;
d)      10 % proportsionaalselt direktiivi 2008/114/EÜ
kohaselt määratud Euroopa elutähtsate infrastruktuuride arvuga;
e)      40 % pöördvõrdeliselt nende
sisemajanduse koguproduktiga (ostujõu standard elaniku kohta).
2.         Lõikes 1 osutatud andmete
kontrollarvud on komisjoni (Eurostati) esitatud värskeimad statistilised
andmed, mis põhinevad liidu õigusaktide kohaselt liikmesriikide esitatud
andmetel ja andmetel, mis liikmesriigid esitavad komisjonile kooskõlas
direktiiviga 2008/114/EÜ. Kontrollkuupäev on 30. juuni 2013.
Artikkel 11
Delegeeritud
volituste rakendamine
1.         Komisjonile antud õiguse suhtes
võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse käesoleva artikli tingimusi.
2.         Käesolevas määruses osutatud
volitused antakse komisjonile seitsmeks aastaks alates [käesoleva määruse
jõustumise kuupäev]. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt
samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu
esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga
ajavahemiku lõppemist.
3.         Euroopa Parlament ja nõukogu võivad
käesolevas määruses osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba
jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.         Niipea kui komisjon on delegeeritud
õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile
ja nõukogule.
5.         Käesoleva määruse alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega
nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist esitanud
selle kohta vastuväiteid või kui mõlemad institutsioonid on enne selle tähtaja
möödumist teatanud komisjonile, et neil ei ole õigusaktile vastuväiteid. Euroopa
Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 12
Komiteemenetlus
1.         Komisjoni abistab määruse (EL) nr
XXX/2012 [horisontaalne määrus] artikli 55 lõikega 1 loodud varjupaiga-, rände-
ja turvalisusküsimuste ühiskomitee.
2.         Käesolevale lõikele viitamisel
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 13
Määruse
(EL) nr XXX/2012 kohaldamine
            Rahastamisvahendi
suhtes kohaldatakse määrust (EL) nr XXX/2012 [horisontaalne määrus].
Artikkel 14
Kehtetuks
tunnistamine
Nõukogu otsus 2007/125/JSK tunnistatakse
kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
Artikkel 15
Üleminekusätted
1.         Käesolev
määrus ei mõjuta asjaomaste projektide jätkamist ega muutmist, sealhulgas
täielikku ega osalist tühistamist, kuni nende projektide lõpetamiseni ega
finantsabi andmist, mille komisjon on nõukogu otsuse 2007/125/JSK või mõne muu 31. detsembril
2013 kõnealuse abi suhtes kohaldatava õigusakti alusel heaks kiitnud.
2.         Komisjon
võtab rahastamisvahendi alusel kaasrahastamise otsuste vastuvõtmisel arvesse
kõiki meetmeid, mis on nõukogu otsuse 2007/125/JSK alusel enne [Euroopa
Liidu Teatajas avaldamise kuupäev] vastu võetud ja mis avaldavad
kaasrahastamisega hõlmatud ajavahemikul finantsmõju.
3.         Komisjoni
poolt ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013
heakskiidetud kaasrahastamiseks määratud summad, mille kohta ei ole komisjonile
lõpparuande esitamise tähtajaks programmide lõpetamiseks nõutavaid dokumente
saadetud, vabastab komisjon automaatselt kulukohustustest 31. detsembril 2017
ning alusetult makstud summad tuleb tagasi maksta.
Kohtumenetluse või
peatava toimega halduskaebuse tõttu peatatud toimingutega seotud summasid ei
võeta automaatselt vabastatud kulukohustuste summa arvutamisel arvesse.
4.         Liikmesriigid
esitavad komisjonile 30. juuniks 2015. aastaks hindamisaruande
ajavahemikus 2011–2013 nõukogu otsuse 2007/125/JSK alusel kaasrahastatud meetmete
tulemuste ja mõju kohta.
5.         Komisjon
esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule 31. detsembriks 2015 aruande
saavutatud tulemuste ning nõukogu otsuse 2007/125/JSK ajavahemikul 2011–2013
rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta.
Artikkel 16
Läbivaatamine
            Komisjoni ettepanekul vaatavad
Euroopa Parlament ja nõukogu käesoleva määruse läbi hiljemalt 30. juuniks 2020.
Artikkel 17
Jõustumine
ja kohaldamine
            Käesolev määrus jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
LISA
Liidu
strateegiliste prioriteetide nimekiri (artikli 6 lõige 2)
·
Meetmed, millega tõkestatakse piiriülest, rasket
ja organiseeritud kuritegevust, eelkõige uimastikaubandust, inimkaubandust
ja laste seksuaalset ärakasutamist, ning võideldakse selle vastu ning
projektid, mille raames tehakse kindlaks ja likvideeritakse kuritegelikke võrgustikke,
kaitstakse majandust kuritegevuse sissetungi eest ning vähendatakse
finantsstiimuleid kuritegelikul teel saadud vara arestimise, külmutamise ja
konfiskeerimise teel.
·
Meetmed, millega tõstetakse kodanike ja
ettevõtjate turvalisuse taset küberruumis, eelkõige projektid, millega
suurendatakse õiguskaitseasutuste ja õigusasutuste suutlikkust, projektid,
millega tagatakse koostöö valdkonna esindajatega, et anda kodanikele rohkem
õigusi ja neid kaitsta, ning projektid, millega suurendatakse küberrünnakutega
toimetuleku suutlikkust.
·
Meetmed, millega tõkestatakse terrorismi ja
tegeletakse radikaliseerumise ja terroristide värbamise probleemiga,
eelkõige projektid, millega antakse kogukondadele suuremad õigused töötada
välja kohalikke lähenemisviise ja kuritegevuse tõkestamise meetmeid, projektid,
millega võimaldatakse pädevatel asutustel takistada terroristide juurdepääsu
rahastamisele ja materjalidele ning jälgida nende tehinguid, projektid, millega
kaitstakse inimeste ja veoste transporti, ning projektid, millega parandatakse
lõhkeainete ja keemiliste, bioloogiliste, radioloogiliste ja tuumaainete
turvalisust.
·
Meetmed, mille eesmärk on suurendada
liikmesriikide halduslikku ja operatiivsuutlikkust elutähtsa infrastruktuuri
kaitsmisel kõikides majandusharudes, sealhulgas nendes, mis kuuluvad direktiivi
2008/114 reguleerimisalasse, ning eelkõige projektid, millega edendatakse
avaliku ja erasektori partnerlusi, et suurendada usaldust ja lihtsustada
koostööd, koordineerimist, situatsiooniplaneerimist ning teabe ja heade tavade
vahetamist ning levitamist avaliku ja erasektori osaliste vahel.
·
Meetmed, millega muudetakse Euroopa kriisidele
ja katastroofidele vastupanuvõimelisemaks, eelkõige projektid, millega
edendatakse liidu ühtse riskiohjepoliitika väljatöötamist, nii et otsuste
tegemisel võetaks aluseks ohu- ja riskihinnangud, ning projektid, millega
toetatakse tõhusat ja kooskõlastatud reageerimist kriisidele olemasolevat
(valdkonnaspetsiifilist) suutlikkust, oskusi ja kriisivaatluskeskusi arvesse
võttes, sealhulgas tervishoiu-, kodanikukaitse ja terrorismivaldkonnas.
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus:
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise ABM/ABB
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS

1.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus

Teatis „Avatud
ja turvalise Euroopa loomine: siseasjade eelarve aastateks 2014–2020”;
Ettepanek:
määrus, millega kehtestatakse Varjupaiga- ja Rändefondi ning politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamise ja piiriülese, raske ja organiseeritud kuritegevuse
vastu võitlemise rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted;
Ettepanek:
määrus, millega kehtestatakse politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja
selle vastu võitlemise ja kriisiohje rahastamisvahend;
Ettepanek:
määrus, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade
rahastamisvahend

1.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt ABM/ABB[25]
struktuurile

Praegu
rubriik 3, jaotis 18 – Siseasjad
Tulevased
mitmeaastased finantsperspektiivid: Rubriik 3 (Julgeolek ja kodakondsus) –
„Sisejulgeolek”
Ettepaneku/algatuse liik
þ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet (siseasjade rahastamine
aastatel 2014–2020)
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast
tegevusest[26]

¨ Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet

1.3.
Eesmärgid
1.3.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Siseasjade
poliitika lõplik eesmärk on luua sisepiirideta ala, kuhu ELi ja kolmandate
riikide kodanikud võivad siseneda ja kus nad saavad ringi liikuda, elada ja
töötada, tuues kaasa uusi ideid, kapitali, teadmisi ja uuendusi või täites
lünki riikide tööturul, olles kindlad, et nende õigusi austatakse ja nende
turvalisus on tagatud. Selle eesmärgi saavutamisel on ülimalt tähtis teha
koostööd kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.
Siseasjade
poliitika kasvavat tähtsust on kinnitatud Stockholmi programmis ja selle
tegevuskavas, mille rakendamine on strateegiline prioriteet ning mis hõlmab nii
selliseid valdkondi nagu ränne (seaduslik ränne ja integratsioon,
varjupaigaküsimused, ebaseaduslik ränne ja tagasipöördumine), turvalisus
(terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastane võitlus ja nende
tõkestamine; politseikoostöö) ning välispiiri haldamine (sealhulgas
viisapoliitika) kui ka nimetatud poliitikavaldkondade välist mõõdet. Lissaboni
leping võimaldab liidul põhjalikumalt reageerida kodanike igapäevastele
muredele vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal. Siseasjade
poliitika prioriteete, eelkõige kolmandate riikide kodanike integreerimist,
tuleks samuti vaadelda seoses seitsme juhtalgatusega, mis esitati Euroopa 2020
strateegias, mille eesmärk on aidata Euroopa Liidul tulla välja praegusest
finants- ja majanduskriisist ning saavutada arukas, jätkusuutlik ja kaasav
majanduskasv.
Sisejulgeolekufondist
antakse rahalist abi, mida on vaja liidu siseasjade eesmärkide tulemuslikuks
saavutamiseks.

1.3.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

SISEJULGEOLEKUFOND
Politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje
rahastamisvahend
Kooskõlas
asjaomastes liidu strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes
kindlaksmääratud prioriteetidega antakse rahastamisvahendi alusel toetust
järgmiste erieesmärkide saavutamiseks:
a)         piiriülese,
raske ja organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas terrorismi tõkestamine ja
nende vastu võitlemine ning liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja asjaomaste
kolmandate riikide tegevuse koordineerimise ja koostöö tugevdamine;
c)         liikmesriikide
ja liidu suutlikkuse suurendamine tõhusa julgeolekuriskide juhtimise ja
kriisiohje eesmärgil ning valmisolek terroriaktideks ja muudeks julgeolekuga
seotud intsidentideks ning inimeste ja elutähtsa infrastruktuuri kaitse nende
eest.
Asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise süsteemile: 18.05
Välispiiride
ja viisade rahastamisahend
Kooskõlas
asjaomastes liidu strateegiates, programmides, ohu- ja riskihinnangutes
kindlaksmääratud prioriteetidega antakse rahastamisvahendi alusel toetust
järgmiste erieesmärkide saavutamiseks:
a)         toetada
ühist viisapoliitikat, et hõlbustada seaduslikku reisimist, tagada kolmandate
riikide kodanike võrdne kohtlemine ja tõkestada ebaseaduslikku rännet;
b)         toetada
piirihaldust, et tagada ühelt poolt välispiiride kaitse kõrge tase ja teiselt
poolt välispiiride sujuv ületamine kooskõlas Schengeni acquis'ga.
Asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise süsteemile: 18 02 (niivõrd kui Välispiirifond on seotud).

1.3.3.
Oodatavad tulemused ja mõju

Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju toetusesaajatele/sihtrühmale.
Ettepaneku
mõju toetusesaajatele/sihtrühmale on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangu
punktis 4.1.2.
Üldiselt on
rahastamise igal tasandil ja eelarve täitmise iga viisi puhul sisse viidud
lihtsustamisel selgelt kasulik mõju rahastamise juhtimisprotsessidele.
Politseikoostöö,
kuritegevuse tõkestamine ja selle vastu võitlemine ning kriisiohje
Peamised
toetusesaajad on liikmesriigid ja nende õiguskaitseasutused ning samuti teised
elutähtsa infrastruktuuri kaitsmisele ja kriisiohjele spetsialiseerunud asutused,
kuid vajaduse korral (nt kuritegevuse tõkestamise, radikaliseerumisvastase ja
inimkaubandusvastase võitluse valdkonnas) ka asjaomased rahvusvahelised ja
valitsusvälised organisatsioonid.
Muudatustest kasu saava sihtrühma moodustab kogu
elanikkond.
Peamised
saavutused on järgmised: 1) liikmesriikide kõrgenenud haldus- ja
operatiivsuutlikkus avastada piiriüleseid, raskeid ja organiseeritud
kuritegusid, sealhulgas terrorismi, ning nende eest edukalt vastutusele võtta,
et vähendada sellisest kuritegevusest tulenevaid julgeolekuriske, ja 2) Euroopa
suurem vastupanuvõime kriisidele ja katastroofidele tänu ühtsemale ELi
riskijuhtimispoliitikale, kus ühelt poolt on omavahel ühendatud ohu- ja
riskihinnangud ning poliitika kujundamine ja teiselt poolt on seotud tõhusam ja
kooskõlastatud ELi kriisile reageerimine olemasolevate võimete ja teadmistega.
Oluline saavutus on ka liikmesriikide suurem suutlikkus ennetada terrorismiakte
ja teisi julgeolekuriske ning olla nendeks valmis ning kaitsta inimesi ja
elutähtsat infrastruktuuri nende eest.
Välispiirid
ja viisad
Välispiiride
ja viisa osa raames toimuva rahastamise puhul on peamised toetusesaajad ELi
õigusakte, Schengeni piirieeskirju ja viisaeeskirju rakendavad teenistused
liikmesriikides: piirivalve, politsei ja konsulaarteenistused. Muudatustest
kasu saav sihtrühm on reisijad – kõik inimesed, kes sisenevad ELi üle
välispiiri. Tulemuste hulgas on nende teenistuste suurem suutlikkus 1) teostada
piirikontrolli ja pidada Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) raames
sidet teiste õiguskaitseasutustega; 2) juhtida rändevooge
konsulaaresindustes (viisataotlused) ning 3) parandada reisijatevoo
haldamist piiripunktides, tagades koostöös õiguskaitseasutustega ühelt poolt
kõrgetasemelise ja ühtse kaitse ja teiselt poolt sujuva piiriületuse kooskõlas acquis'
ning austusväärse kohtlemise ja väärikuse põhimõtetega. Tähtis tulemus on kahe
uue ELi IT-süsteemi rajamine kolmandate riikide kodanike piiriülese liikumise
kohta (ELi sisenemise ja EList lahkumise süsteemi ning ELi registreeritud
reisijate programm).

1.3.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad

Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Tulenevalt
vajadusest pidada poliitikadialoogi enne riiklike programmide väljatöötamist,
ei ole praeguses etapis võimalik kehtestada kindlaid näitajaid, mida saaks
kasutada eelmainitud konkreetsete eesmärkide saavutamise mõõtmiseks. Samas
kuuluvad
– politseikoostöö
ning kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise näitajate hulka piiriüleste ühisoperatsioonide ning parimaid tavasid
käsitlevate dokumentide ja korraldatud ürituste arv. Kriisiohje ja
elutähtsa infrastruktuuri kaitse näitajate hulka kuuluvad kasutusele võetud
ja/või täiustatud vahendite arv, et lihtsustada liikmesriikidepoolset elutähtsa
infrastruktuuri kaitset kõikides majandusharudes, ning liidu tasandil tehtud
ohu- ja riskihinnangute arv;
– piiride
ja viisa valdkonna näitajate hulka nende
konsulaaresinduste arv, mis on varustatud, turvatud või tugevdatud selleks, et
tagada viisataotluste tõhus menetlemine ja osutada viisataotlejatele
kvaliteetset teenust, ning piirikontrolli varustuse areng ja välispiiridel
ebaseaduslikult riiki sisenenud kolmandate riikide kodanike arv, võttes arvesse
välispiiri asjaomase lõigu ohutaset. Mõjunäitajatega mõõdetakse piirijulgeoleku,
viisade väljastamise suutlikkuse ning üle piiri liikuva reisijatevoo ohutu ja
sujuva käsitlemise suutlikkuse suurenemist.

1.4.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.4.1.
Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad
vajadused

Ajavahemikul 2014–2020
on EL siseasjade valdkond endiselt vastamisi suurte raskustega.
Ohutu ja
kindla keskkonna tagamine on vajalik ja kasulik ELi majanduslikule,
kultuurilisele ja sotsiaalsele arengule. ELil on täita otsustav roll võitluses
raske ja organiseeritud kuritegevuse, küberkuritegevuse ja terrorismiga ning
ELi välispiiride haldamise tagamisel ja kiirel reageerimisel inimtegevusest või
loodusõnnetustest põhjustatud kriisidele. Globaliseerumise ajastul, mil ohud
suurenevad ja need on üha sagedamini rahvusvahelised, ei suuda ükski
liikmesriik neile üksi tõhusalt vastata. Selleks, et õiguskaitseasutused
saaksid teha tõhusat tööd piiriüleselt ja jurisdiktsioonidevaheliselt, on vaja
ühtset ja igakülgset Euroopa lahendust.
Selle eesmärgi
saavutamisel on ülimalt tähtis teha koostööd kolmandate riikide ja
rahvusvaheliste organisatsioonidega. Hiljutised sündmused Põhja-Aafrikas
näitavad, kui tähtis on, et ELil oleks terviklik ja koordineeritud
lähenemisviis rände-, piiri- ja julgeolekuküsimustele. Seega tuleb täielikus
kooskõlas liidu välispoliitikaga tugevdada ELi siseasjade poliitika üha
suureneva tähtsusega välismõõdet.

1.4.2.
Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

Rändevoogude
ja julgeolekuriskide juhtimine seab meie ette raskused, millega liikmesriigid
üksi ei suuda toime tulla. Need on valdkonnad, kus ELi eelarve kasutamine annab
ilmselget lisaväärtust.
Mõned
liikmesriigid kannavad rasket koormat, mis tuleneb nende geograafilisest
asukohast ja nende hallatavast Euroopa Liidu välispiiri pikkusest. Kontrolli
kaotamisega sisepiiridel peavad kaasnema ühised meetmed liidu välispiiride
tõhusaks kontrollimiseks ja järelevalveks. Liikmesriikide vahel solidaarsuse
ning vastutuse õiglase jagamise põhimõte on seega varjupaiga, rände ja
välispiiride ühise poliitika keskmes. ELi eelarves on vahendid selle põhimõtte
finantskoormuse kandmiseks. Julgeoleku valdkonnas on raske ja organiseeritud
kuritegevus, terrorism ning teised julgeolekuga seotud riskid olemuselt üha
enam piiriülesed. Riikidevaheline koostöö ja koordineerimine
õiguskaitseasutuste vahel on oluline, et selliseid kuritegusid edukalt
tõkestada ja nende vastu võidelda, näiteks teabevahetuse, ühisuurimiste,
koostalitusvõimelise tehnoloogia ning ühiste ohu- ja riskihinnangute abil.
Rändevoogudega
tegelemine, ELi välispiiride haldamine ja ELi julgeolek nõuavad
liikmesriikidelt märkimisväärseid vahendeid ja suutlikkust. Täiendatud
operatiivkoostöö ja koordineerimine, mis hõlmab vahendite ühiskasutamist
sellistes valdkondades nagu koolitus ja varustus, loob mastaabisäästu ja
sünergia, millega tagatakse riigi vahendite tõhusam kasutamine ja tugevdatakse
liikmesriikidevahelist solidaarsust, vastastikust usaldust ning vastutuse
jagamist ELi ühistes poliitikavaldkondades. See on eriti asjakohane julgeoleku
valdkonnas, kus rahaline toetus piiriülese ühistegevuse kõikidele vormidele on
vajalik, et laiendada koostööd politsei, tolli, piirivalve ja õigusasutuste
vahel.
Seoses
siseasjade välismõõtmega on selge, et meetmete vastuvõtmine ja vahendite
ühiskasutamine ELi tasandil suurendab märkimisväärselt ELi mõju, mida on vaja
kolmandate riikide veenmiseks, et nad teeksid ELiga koostööd nendes rände- ja
julgeolekuküsimustes, mis pakuvad peamist huvi ELile ja liikmesriikidele.
ELi õigus
tegutseda siseasjade valdkonnas tuleneb Euroopa Liidu toimimise lepingu
V jaotisest „Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala”, eelkõige
selle artikli 77 lõikest 2, artikli 78 lõikest 2, artikli 79
lõigetest 2 ja 4, artikli 82 lõikest 1, artiklist 84
ja artikli 87 lõikest 2. Koostöö kolmandate riikide ja
rahvusvaheliste organisatsioonidega tugineb Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 212 lõikele 3. Ettepanekud on kooskõlas subsidiaarsuse
põhimõttega, sest suurem osa rahastamisest on vastavuses põhimõttega, et
eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega, ja juhindub liikmesriikide
institutsioonilisest pädevusest.

1.4.3.
Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Ehkki
leitakse, et praegused siseasjade rahastamisvahendid peaksid saavutama oma
eesmärgid ja toimima tõhusalt, võib vahekokkuvõttest ja sidusrühmadega peetud
konsultatsioonide käigus saadud kogemuste põhjal öelda, et vaja on:
–      lihtsustada ja täiustada tulevasi siseasjade rahastamisvahendeid, vähendades rahastamisprogrammide arvu kaheni ning luua Varjupaiga- ja
Rändefond ning Sisejulgeolekufond. See võimaldab ELil vahendeid
strateegilisemat kasutada, et nende abil saaks paremini reageerida ELi
poliitilistele prioriteetidele ja vajadustele;
–      tugevdada ELi rolli globaalse tegutsejana,
andes loodavatele fondidele välismõõtme, et tugevdada ELi mõjuvõimu seoses
siseasjade poliitika välispoliitilise mõõtmega;
–      eelistada eelarve tsentraliseeritult
täitmisele eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, et kõrvaldada
liigne halduskoormus;
–      kehtestada tulemuspõhisem lähenemine eelarve täitmisele koostöös
liikmesriikidega, minnes üle mitmeaastasele
programmitööle koos kõrgemate ametnike tasandil toimuva poliitikadialoogiga, et
tagada liikmesriikide riiklike programmide täielik vastavus ELi
poliitikaeesmärkidele ja prioriteetidele ning keskenduda tulemuste
saavutamisele;
–      parandada eelarve tsentraliseeritult täitmist, et pakkuda
poliitikapõhiste meetmete tarvis mitmeid vahendeid,
sealhulgas toetust riikidevahelistele meetmetele, eelkõige uuenduslikele
meetmetele ning kolmandates riikides ja seoses nendega võetavatele meetmetele
(välismõõde), ning samuti erakorralistele meetmetele, uuringutele ja
üritustele;
–      luua ühine regulatiivraamistik, millel on
ühised programmitöö, aruandluse, finantsjuhtimise ja kontrolli eeskirjad ja mis
on võimalikult sarnane teiste ELi fondidega, mille eelarve täitmine toimub
koostöös liikmesriikidega, et kõik sidusrühmad saaksid eeskirjadest paremini
aru ning et tagada ulatuslik sidusus ja järjepidevus;
–      tagada kiire ja tõhus reageerimine hädaolukordades, kavandades fondid selliselt, et EL suudaks asjakohaselt reageerida
kiiresti muutuvatele olukordadele;
–      tugevdada siseasjade asutuste rolli, et
edendada praktilist koostööd liikmesriikide vahel ja usaldada neile erimeetmete
rakendamine, kuid samas tagades piisava poliitilise kontrolli ametite tegevuse
üle.
Täiendavad
üksikasjad on esitatud mõjuhinnangus ja iga määruse seletuskirjas.

1.4.4.
Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste
meetmetega

Mitmetest ELi
vahenditest toetatakse meetmeid, mis täiendavad Sisejulgeolekufondist
rahastatavaid meetmeid:
Eraldusjoon
Sisejulgeolekufondi ja kodanikukaitse rahastamisvahendi vahel jääb
alles, nagu on kirjeldatud kehtiva CIPS programmi artiklis 3:
loodusõnnetused ja ka tahtmatud inimtegevusest tingitud õnnetused kuuluvad
kodanikukaitse valdkonda (õnnetused), kusjuures tahtlikud inimtegevusest
tingitud õnnetused kuuluvad julgeolekuvaldkonda ning seetõttu toimub
rahastamine Sisejulgeolekufondist.
Terroriaktid
ja teised julgeolekuga seotud intsidendid ei kuulu ELi Solidaarsusfondi
reguleerimisalasse. Samuti ei ole selge Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 222 (solidaarsusklausel) täpne reguleerimisala ja see, millises
ulatuses selle abil saab toetada liikmesriike, kus toimub terroriakt või
loodusõnnetus või inimtegevusest tingitud õnnetus, kuna selle jaoks on vaja
vastu võtta rakenduskord, mille kohta pole veel isegi ettepanekut tehtud.
Erakorralise abi rahastamiseks suuremate terrorirünnakute ja teiste
julgeolekuintsidentide korral antakse toetust Sisejulgeolekufondist.
Horisont 2020
programmi raames tehtavate julgeolekualaste teadusuuringute
ja nende tulemuste praktilise rakendamise vaheline lõhe ületatakse, kuna
Sisejulgeolekufondis on ette nähtud erieesmärgid ja rahastamiskõlblikud meetmed
teadusuuringute tulemuste testimise ja valideerimise rahastamiseks
(prototüübid), et neid praktikas kohaldada (kommertskasutusele eelnevad
hanked).
Tulevane õigusprogramm
on lähedalt seotud Sisejulgeolekufondiga ning täiendab seda, eelkõige selle
kriminaalõiguse osa, kuid on rohkem keskendunud õigusalasele koostööle,
menetluste ühtlustamisele ja vastastikusele tunnustamisele, millega praktikas
välditakse ulatuslikke kattuvusi.
Sisejulgeolekufondi
välismõõtme raames toetatakse peamiselt ELi huve ja eesmärke teenivaid
meetmeid, mida võetakse kolmandates riikides ja seoses nendega, ning nendel on
otsene mõju ELile ja liikmesriikidele ning nendega tagatakse järjepidevus ELi
territooriumil rakendatavate meetmetega. Selline rahastamine kavandatakse ja
rakendatakse kooskõlas ELi välistegevuse ja välispoliitikaga. See ei ole
mõeldud otseselt majandusarengule suunatud meetmete toetamiseks ja see peaksid
vajaduse korral täiendama välisabivahenditest antavat rahalist abi. Seoses
sellega pakub siseasjade valdkonnas erilist huvi rände ja varjupaiga
temaatilise programmi ja stabiliseerimisvahendi järeltulija. Kuna
välisabivahenditest toetatakse kas toetust saavate riikide arenguvajadusi või
ELi ja selle strateegiliste partnerite üldisi poliitilisi huve, siis siseasjade
fondidest toetatakse erimeetmeid kolmandates riikides ELi sisejulgeoleku
eesmärkide huvides. Seega täidetakse tühimik ning aidatakse suurendada ELi
käsutuses olevate töövahendite arvu.

1.5.
Meetme kestus ja finantsmõju

þ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
þ    Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku 1.1.2014–31.12.2020
–
þ    Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2014–2023
¨ Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
–
Rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku
AAAA–AAAA,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.

1.6.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[27]

þOtsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
þ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine,
mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
þ    rakendusametitele
–
þ    ühenduste asutatud asutustele[28]
–
þ    riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨    isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete
rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks
määratud asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
þ Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
þDetsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
þ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste
organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused:
Ettepanekud
rakendatakse peamiselt eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
mitmeaastaste riiklike programmide raames.
Riiklike
programmide alusel saavutatavaid eesmärke täiendavad liidu meetmed ja
kiirreageerimismehhanism hädaolukordade jaoks. Need on peamiselt toetuste ja
otsese tsentraliseeritud eelarve täitmise alusel toimuvate hangete vormis ning
need hõlmavad kolmandates riikides ja seoses nendega võetavaid meetmeid.
Killustatuse
vältimiseks kasutatakse kõiki võimalusi ja suunatakse vahendid vaid teatud
liidu eesmärkidele ning partnerluslepingute ja raamkokkulepete alusel
kasutatakse vajaduse korral peamiste sidusrühmade kogemusi.
Komisjoni
algatusel rakendatavat tehnilist abi rakendatakse otsese tsentraliseeritud
eelarve täitmise kaudu.
Schengeni acquis'
sätete kohaldamise, rakendamise ja edasiarendamisega seotud riigid osalevad
samuti kahes Sisejulgeolekufondi rahastamisvahendis, mis on Schengeni acquis'
edasiarendus (piiride ja viisa ning politseikoostöö rahastamisvahend), nagu nad
oleksid liikmesriigid, pidades silmas Schengeni acquis' sätetega
ühinemise lepinguid. Need riigid osalevad rahastamisvahendites kooskõlas
määruse sätetega, rakendades oma mitmeaastaseid riiklikke programme, ning neil
on võimalus taotleda rahastamist liidu meetmetest jne. Välispiiride Fondi
raames sõlmitakse erikokkulepped, millega täpsustatakse nende osalemiseks
vajaminevaid täiendavaid eeskirju (finantsmäärusest, selle rakenduseeskirjadest
ja aluslepingutest tulenevad eeskirjad, sealhulgas kontrollikoja
auditeerimisõigus). Kuna need riigid maksavad mõlemas rahastamisvahendis
osalemiseks proportsionaalselt oma SKPga osamaksu ELi eelarvesse, määratakse
osana vastutuse jagamisest Schengeni ala juhtimisel kindlaks nende riikide
osamaks ning see toimub vaatamata rahastamisvahendite alusel neile eraldatud
summade suurusele. Hetkel on assotsieerunud riigid Norra, Island, Šveits ja
Liechtenstein.

2.
HALDUSMEETMED
2.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Eelarve
täitmiseks koostöös liikmesriikidega esitatakse
aruandluse, järelevalve ja hindamise ühtne ja tõhus raamistik. Iga riikliku
programmi puhul nõutakse, et liikmesriik looks järelevalvekomitee, kus komisjon
võib osaleda.
Liikmesriigid
esitavad igal aastal aruande mitmeaastase programmi rakendamise kohta. Need
aruanded on aastamaksete tegemise eeltingimuseks. Nende aruannete põhjal
tehakse vahekokkuvõte, mis palutakse esitada 2017. aastal, et anda
täiendavat teavet eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude kohta. Samasugune
vahekokkuvõte tehakse 2019. aastal, et vajaduse korral teha viimasel
eelarveaastal (2020) kohandusi.
Selleks et
toetada siseasjade valdkonnas hindamispõhise tegevuskultuuri arendamist,
luuakse fondidele ühine hindamise ja järelevalve raamistik, millega seoses
kohaldatakse laia valikut poliitikaga seotud näitajaid, mis rõhutavad
tulemustele suunatud lähenemisviisi fondidele ja tähtsat rolli, mis neil võiks
olla tegevusstrateegia koostamisel, et saavutada eesmärk luua vabadusel,
turvalisusel ja õigusel rajaneva ala. Need näitajad on seotud mõjuga, mida
fondid võiksid avaldada: piirijulgeoleku, politseikoostöö ja kriisiohje ühise
tegevuskultuuri arendamine; liitu sisenevate rändevoogude tõhus juhtimine;
kolmandate riikide kodanike õiglane ja võrdne kohtlemine;
liikmesriikidevaheline solidaarsus ja koostöö rände- ja sisejulgeolekuküsimustega
tegelemisel ja kolmandaid riike käsitlev Euroopa Liidu ühine lähenemisviis nii
rände- kui ka julgeolekuküsimustes.
Selleks et
tagada hindamispõhimõtete nõuetekohane kohaldamine ja pidades silmas liidu
siseasjade praeguse rahastamise alusel liikmesriikides toimunud hindamise
käigus saadud kogemusi, töötavad komisjon ja liikmesriigid koos, et arendada
ühtne hindamise ja järelevalve raamistik, määrates muu hulgas kindlaks
toimimismallid ning ühised väljundid ja tulemusnäitajad.
Kõik meetmed
kehtestatakse programmitöö alguses, et liikmesriikidel oleks kokkulepitud
põhimõtete ja nõuete alusel võimalik luua oma aruandlus- ja hindamissüsteemid.
Halduskoormuse
vähendamiseks ning aruandluse ja hindamise vahelise koostoime tagamiseks
kasutatakse hindamisaruannete jaoks nõutud teavet, et täiendada riiklike
programmide rakendamise aastaaruannetes liikmesriikidelt saadud teavet.
2018. aastal
esitab ka komisjon aruande, mis koostatakse riiklike programmide vahearuannete
alusel.
Üldisemalt esitab komisjon vahearuande fondide rakendamise kohta 30. juuniks 2018
ja 30. juuniks 2024 järelhindamise aruande, kus käsitletakse rakendamist
tervikuna (st mitte ainult riiklikke programme, mille eelarve täitmine toimub
koostöös liikmesriikidega).

2.2.
Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.2.1.
Tuvastatud ohud

SISEASJADE
PEADIREKTORAAT ei ole tuvastanud kuluprogrammides olulist vigade esinemise
riski. Seda kinnitab asjaolu, et kontrollikoja aastaaruannetes ei ole endiselt
olulisi leide ja kahel viimasel aastal ei ole SISEASJADE PEADIREKTORAADI (ja
endise õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadi) iga-aastastes
tegevusaruannetes esinenud jääkvigade määra üle 2 %.
Eelarve
täitmisel koostöös liikmesriikidega kuuluvad praeguste
programmide rakendamisel tuvastatud üldised ohud peaasjalikult kolme
kategooriasse:
–      fondide ebatõhusa või ebapiisavalt sihtotstarbelise kasutamise risk;
–      eeskirjade keerukusest ning juhtimis- ja kontrollisüsteemi nõrkustest
tulenevad vead;
–      haldusressursside ebatõhus kasutamine (nõuete proportsionaalsus on piiratud).
Samuti tasub
märkida üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” nelja fondi
süsteemile eriomaseid elemente.
–      Aastaprogrammide süsteem tagab, et lõppmaksed tehakse korrapäraselt
kontrollitud ja auditeeritud kulude põhjal. Kuid aastaprogrammide
rahastamiskõlblikkuse periood ei lange kokku ELi eelarveaastaga ning kinnituse
andmise kord ei ole väga rangest süsteemist hoolimata täiesti rahuldav.
–      Üksikasjalikud rahastamiskõlblikkuse eeskirjad kehtestab komisjon.
Sellega põhimõtteliselt tagatakse rahastatavate kulude homogeensus. Kuid sedasi
tekitatakse riiklikele asutustele ja komisjonile tarbetut tööd ja suurendatakse
vigade esinemise riski, mis tuleneb sellest, et toetusesaajad ja/või
liikmesriigid tõlgendavad ELi eeskirju vääralt.
–      Praegused haldus- ja kontrollisüsteemid on üsna sarnased
struktuurifondide omadega. Siiski esinevad vastutusahelas väikesed erinevused,
eelkõige sertifitseerivate asutuste ja auditeerimisasutuste vahel. See tekitab
liikmesriikide seas segadust, peamiselt siis, kui asutused tegutsevad kahes
fondis. Samuti suurendab see vigade esinemise riski ja nõuab intensiivsemat
järelevalvet.
Käesolevas
määruses muudetakse neid elemente olulisel määral:
–      haldus- ja kontrollisüsteemide puhul järgitakse ÜSRi fondide üldnõudeid
ja need peavad täielikult vastama uue finantsmääruse uutele nõuetele: kolm
asutust asendatakse kahega (vastutav asutus ja auditeerimisasutus), kelle
rollid muudetakse selgemaks eesmärgiga tagada parem kindlus;
–      mitmeaastane programmitöö koos raamatupidamise aastaaruannetega, mis
põhinevad vastutava asutuse tehtud maksetel, ühtlustab
rahastamiskõlblikkusperioodid komisjoni aastaaruannetega, ilma et võrreldes
praeguse süsteemiga suurendataks halduskoormust;
–      kohapealsed kontrollid tehakse osana esimese taseme kontrollidest, st
seda teeb vastutav asutus ja see toetab Euroopa Liidu vahendite haldaja
iga-aastast kinnitavat avaldust;
–      rahastamiskõlblikkuse eeskirjade täpsustamine, lihtsustamine ning
ühtlustamine teiste ELi rahalise toetuse vahendite asjaomaste eeskirjadega vähendab
vigade tekkimist toetusesaajatel, kes saavad toetust eri allikatest.
Rahastamiskõlblikkuse eeskirjad, väljaarvatud mõned põhiprintsiibid,
kehtestatakse riiklikul tasandil samamoodi ÜSRi fondide eeskirjadega;
–      lihtsustatud kulude kasutamist julgustatakse, eelkõige väikeste
toetuste puhul.
Eelarve
tsentraliseeritud täitmise puhul on peamised ohud
järgmised:
–      vastuvõetud projektide ja SISEASJADE PEADIREKTORAADI poliitiliste
prioriteetide kokkulangevus on nõrk;
–      valitud projektide halb kvaliteet ja projekti halb tehniline
rakendamine, mille tagajärjel väheneb projekti mõju; puuduliku valikumenetluse
tõttu ei ole eksperditeadmisi või on järelevalve ebapiisav;
–      eraldatud rahaliste vahendite ebatõhus või mittetulus kasutamine, nii
toetuste puhul (tegelike rahastamiskõlblike kulude hüvitamise keerukus, millele
lisaks on piiratud võimalused kontrollida rahastamiskõlblikke kulusid
dokumentide põhjal) kui ka hangete puhul (mõnikord on nõutavad eriteadmised
vähestel ettevõtjatel, mistõttu ei ole võimalik piisavalt võrrelda
pakkumishindu);
–      (eelkõige) väiksemate organisatsioonide vähene suutlikkus kontrollida
tõhusalt kulutusi ning tagada elluviidavate tegevuste läbipaistvus;
–      oht komisjoni mainele, juhul kui avastatakse pettus või kuritegu;
kolmandate isikute sisekontrollisüsteemid tagavad üksnes osalise kindluse,
tingituna mitmest erinevast töövõtjast ja abisaajast, kellel kõigil on oma
kontrollisüsteemid, mis on tihtipeale küllaltki väikesed.
Eeldatavalt
enamik ohte ennetatakse tänu ettepanekute parema eesmärgiasetuse ning uue
finantsmääruse lihtsustatud nõuete kohaldamise abil.

2.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Eelarve
täitmine koostöös liikmesriikidega :
Liikmesriigi
tasandil kujutab haldus- ja kontrollisüsteemi
kavandatud struktuur endast 2007.–2013. aasta süsteemi edasiarendust, kus
on säilitatud enamik funktsioone, mida täidetakse praegusel perioodil, kaasa
arvatud halduskontrollid, kohapealsed kontrollid, haldus- ja
kontrollisüsteemide auditid ning projektide auditid. Nende funktsioonide
järjestust siiski ei muudeta, et anda vastutavale asutusele vastutus
kohapealsete kontrollide tegemisel, mis on lahutamatu osa
raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrolli ja heakskiitmise
ettevalmistamisel.
Aruandekohustuse
tugevdamiseks akrediteerib vastutavaid asutusi riiklik akrediteerimisasutus,
kes vastutab nende jooksva järelevalve eest. Asutuste arvu vähendamine – enam
ei ole sertifitseerimisasutust ja fonde on vähem – eeldatavalt vähendab
halduskoormust ja suurendab võimalust tugevdada haldussuutlikkust, kuid samas
laseb selgemalt vastutust jagada.
Siiani ei ole
olemas usaldusväärset hinnangut siseasjade valdkonna nende fondide
kontrollimise kulude kohta, mille eelarve täitmine toimub koostöös
liikmesriikidega.. Ainus olemasolev hinnang on seotud EFRi ja
Ühtekuuluvusfondiga ning seal on kontrolliga seotud ülesannete kulud (riiklikul
tasandil, välja arvatud komisjoni kulud) hinnanguliselt ligikaudu 2 %
kõigist hallatavatest vahenditest ajavahemikus 2007–2013. Need kulud on seotud
järgmiste kontrollivaldkondadega: 1 % tuleneb siseriiklikust
koordineerimisest ja programmi ettevalmistamisest, 82 % on seotud
programmi juhtimisega, 4 % sertifitseerimisega ja 13 %
auditeerimisega.
Järgmised
ettepanekud suurendavad kontrollikulusid:
–      akrediteerimisasutuse loomine ja toimimine ning üldine süsteemivahetus;
–      vahendite haldaja kinnituse esitamine koos raamatupidamise
aastaaruandega;
–      vastutava asutuse tehtavad kohapealsed kontrollid;
–      auditeerimisasutuse ulatuslikum auditeerimistegevus vahendite haldaja
kinnituse auditeerimiseks.
Siiski on ka
ettepanekuid, mis vähendavad kontrollikulusid:
–      sertifitseerimisasutus lõpetab tegevuse; ehkki osa ülesandeid antakse
üle vastutavale asutusele, võimaldab see liikmesriigil hoida kokku olulise osa
praegustest sertifitseerimisega seotud kuludest tänu paremale
haldussuutlikkusele, väiksemale koordineerimisvajadusele ja auditite ulatuse
vähenemisele;
–      auditeerimisasutuse tehtavad kontrollid on suunatud rohkem vastutava
asutuse tehtud esimese tasandi haldus- ja kohapealsete kontrollide või nendest
koostatud valimi uuesti kontrollimisele. Seeläbi kiirendatakse
ärakuulamismenetlust ja tagatakse kõikide vajalike kontrollide tegemine enne
aastaaruande esitamist;
–      lihtsustatud kulude kasutamine vähendab halduskulusid ja -koormust
kõikidel tasanditel, niihästi haldusasutuste kui ka toetusesaajate jaoks;
–      iga-aastane lõpetamine ja vastavushindamise perioodi lühendamine 36 kuuni
vähendab dokumentide kontrolliks säilitamise kulusid nii haldusasutuste kui ka
toetusesaajate jaoks;
–      komisjoni ja liikmesriikide vahelise elektroonilise suhtlemise
võimaluse loomine on kohustuslik.
Nendele tuleb
lisada eespool punktis 2.2.1 loetletud lihtsustavad meetmed, mis aitavad samuti
vähendada toetusesaajate halduskoormust ning seega vähendavad samaaegselt
vigade esinemise riski ja halduskoormust.
Üldiselt
loodetakse, et need ettepanekud ei suurenda ega vähenda kontrollikulusid, vaid
et toimub ümberjaotumine. Siiski eeldatakse, et selline kulude ümberjaotumine
(eri funktsioonide vahel tänu proportsionaalsele kontrollikorraldusele, aga ka
liikmesriikide ja programmide vahel) võimaldab riske tulemuslikumalt leevendada
ning selle tulemusel võetakse kasutusele parem ja kiirem kinnituse andmise
kord.
Komisjoni
tasandil ei vähene tõenäoliselt programmitöö esimesel
poolel haldus- ja kontrollikulud, mis tekivad seoses eelarve täitmisega
koostöös liikmesriikidega. Seda esiteks seetõttu, et võrreldes praeguse
perioodiga suurenevad summad ja laienevad poliitikavaldkonnad, mis on seotud
eelarve täitmisega koostöös liikmesriikidega. Seega on samade vahendite juures
vaja tõhusamalt tegutseda. Lisaks on esimestele aastatele iseloomulik mitme
olulise ülesande kokkulangemine, et viia ellu järgnev: 2007–2013 perioodi
programmide sulgemine (viimased sulgemisaruanded tuleb esitada 31.
märtsiks 2016), poliitikadialoogid ja 2014–2020 perioodi mitmeaastaste
riiklike programmide heakskiitmine, uue raamatupidamisarvestuse
kasutuselevõtmine. Perioodi teisel poolel kasutatakse võimalikke olemasolevaid
vahendeid hindamise ja järelevalve parandamiseks.
Eelarve
tsentraliseeritud täitmine
Eelarve
tsentraliseeritud täitmise puhul kohaldab komisjon edasi oma praegust
kontrollisüsteemi, mis koosneb järgmistest osadest: direktoraatide teostatav
järelevalve tegevuse üle, eelarve- ja kontrolliüksuse teostatav järelkontroll,
sisene hankekomisjon, toetuste või siseauditi üksuse ja/või siseauditi talituse
tehtud auditite järelkontroll. Järelkontrollisektor kohaldab nn
avastamisstrateegiat, mille eesmärk on avastada võimalikult palju
kõrvalekaldeid, mis on seotud alusetute maksete sissenõudmisega. Selle
strateegia põhjal auditeeritakse projektide valim, mis peaaegu täielikult
valitakse riskianalüüsi põhjal.
Tänu eel- ja
järelkontrollidele ning dokumendipõhistele kontrollidele ja kohapealsetele
kontrollkäikudele oli viimastel aastatel kvantifitseeritav keskmine jääkvigade
määr alla 2 %. Seega leitakse, et sisekontrollisüsteem ja ka sellega
seotud kulud on SISEASJADE PEADIREKRORAADILE piisavad, et saavutada madal
veamäär.
SISEASJADE
PEADIREKTORAAT uurib nimetatud raamistikus jätkuvalt juhtimise parandamise ja
edasise lihtsustamise võimalusi. Eelkõige kasutatakse võimalikult ulatuslikult
uue finantsmäärusega kättesaadavaks tehtud lihtsustamisvõimalusi, kuna
loodetakse, et need aitavad vähendada toetusesaajate halduskoormust ja samal
ajal vähendavad ka komisjoni vigade esinemise riski ja halduskoormust.
Uued suunad
Ettepanekutega
nähakse ette ELi rahastamise uued suunad siseasjade valdkonnas, nt ELi asutuste
pädevuse parem kasutamine, välismõõtme edasiarendamine ja hädaolukordadele
reageerimise mehhanismide tugevdamine.
Nende puhul on siseasjade peadirektoraadil vaja uusi haldus- ja
kontrollimeetodeid.
Uutele suundadele mõeldud summad ei ole veel kindlaks määratud, kuid
tõenäoliselt ei ole need siseasjade üldise eelarvega võrreldes märkimisväärsed.
Siiski on väga oluline luua sisemised vahendid ja töökorraldus nende ülesannete
täitmiseks võimalikult vara perioodi alguses, austades täielikult usaldusväärse
finantsjuhtimise põhimõtteid.
Eespool
esitatud analüüs näitab selgelt, et kasutuselevõetud lihtsusmeetmetest
hoolimata on SISEASJADE PEADIREKTORAADI suurenenud eelarve täitmiseks vaja
rohkem personali.
Personalivajadused kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega
ja/või töötajate ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse
korral võidakse personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile
iga-aastase vahendite eraldamise käigus, arvestades olemasolevate
eelarvepiirangutega.

2.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Lisaks kõikide
regulatiivsete kontrollimehhanismide rakendamisele kujundab SISEASJADE
PEADIREKTORAAT välja pettusevastase võitluse strateegia, mis vastab uuele, 24.
juunil 2011 vastu võetud komisjoni pettusevastase võitluse strateegiale, et muu
hulgas tagada peadirektoraadi pettusevastase võitlusega seotud
sisekontrollimeetmete täielik kooskõla eelnimetatud komisjoni strateegiaga ja
pettuseriski ohjamise suunamine pettuseriski valdkondade ja sobivate
reageerimisviiside kindlakstegemisele. Vajaduse korral moodustatakse
võrgustikud ja võetakse kasutusele piisavad IT-vahendid, et analüüsida
fondidega seotud pettusejuhtumeid.
Eelarve
täitmist koostöös liikmesriikidega silmas pidades määratakse komisjoni
pettusevastase võitluse strateegias selgelt kindlaks vajadus komisjoni
ettepanekute järele võtta vastu ajavahemikuks 2014–2020 määrused, millega
nõutakse liikmesriikidelt tulemuslike ja tuvastatud pettuseohtudega
proportsionaalsete pettuse ärahoidmise meetmete kasutuselevõttu. Praeguse
ettepaneku artiklis 5a on liikmesriikidele esitatud selge nõue ennetada,
avastada ja korrigeerida kõrvalekalded ja teavitada nendest komisjoni. Nende
kohustuste täiendavad üksikasjad moodustavad osa artikli 24 lõike 5
punktis c ettenähtud vastutava asutuse ülesannete üksikasjalikes
eeskirjades.
Lisaks on
artiklis 41 selgelt märgitud komisjoni või kontrollikoja auditileidudel
põhineva finantskorrektsiooni tulemusel tekkinud vahendite uuesti kasutamine.

3.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik   || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr || Liigendatud[29] || EFTA[30] riigid || Kandidaat-riigid[31] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 3 ||   || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr Rubriik 3 || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaat-riigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 3 || 18 01 04 bb – Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus – tehniline abi || Liigendamata || EI || EI || JAH || EI
 3 || 18 02 bb – Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus || Liigendatud || EI || EI || JAH || EI
 3 || 18 01 04 cc – Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad – tehniline abi || Liigendamata || EI || EI || JAH || EI
 3 || 18 02 cc – Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad || Liigendatud || EI || EI || JAH || EI
Kolmandate riikide rahaline osalus puudutab
Sisejulgeolekufondi mõlemat osa.
Nende riikide osaluse arvutamise kriteeriumid
ja meetodid lepitakse kokku ELi ja assotsieerunud riikide vahelistel
läbirääkimistel eraldi menetluse alusel. Oletades, et protsendimäärad on
samaväärsed praeguste Euroopa Välispiirifondi protsendimääradega, kutsutakse
assotsieerunud riike tasuma piiride ja viisadega seotud osa jaoks osamakse
suurusega umbes 210 miljonit eurot ja politseikoostöö osa jaoks umbes 50 miljonit
eurot.

3.2.
Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.
Üldine hinnanguline mõju kuludele

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || Nr 3 || Julgeolek ja kodakondsus
 SISEASJADE peadirektoraat ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Pärast 2020. aastat || KOKKU
  Tegevusassigneeringud (jooksevhindades) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 02 bb Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus || Kulukohustused || (1a) || 135,076 || 143,047 || 151,283 || 159,791 || 168,578 || 177,653 || 187,022 ||   || 1 122,450
 Maksed || (2a) || 15,714 || 43,881 || 71,419 || 111,709 || 147,854 || 156,248 || 164,918 || 410,707 || 1 122,450
 18 02 cc  Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad || Kulukohustused || (1a) || 422,310 || 447,186 || 472,886 || 499,435 || 526,856 || 555,173 || 584,412 || - || 3 508,258
 Maksed || (2a) || 59,999 || 120,794 || 223,204 || 350,813 || 461,098 || 487,256 || 514,275 || 1 290,818 || 3 508,258
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[32] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 18 01 04 bb            Sisejulgeolekufond – Politsei ja kuritegevus ||   ||   || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 || 0,800 ||   || 5,600
 18 01 04 cc             Sisejulgeolekufond – Piirid ja viisad ||   ||   || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 || 1,700 ||   || 11,900
 SISEASJADE peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 559,886 || 592,733 || 626,669 || 661,726 || 697,934 || 735,326 || 773,934 ||   || 4 648,208
 Maksed || =2+2a+3 || 78,213 || 167,174 || 297,123 || 465,023 || 611,452 || 646,004 || 681,693 || 1 701,525 || 4 648,208
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || Halduskulud
Kuna Varjupaiga-
ja Rändefondi ning Sisejulgeolekufondi vahendite rakendamises on ühisjooni,
nagu poliitikadialoog iga liikmesriigiga, ning arvestades asjaolu, et võib
muutuda siseasjade peadirektoraadi sisemine korraldus seoses uute fondide
juhtimise tagamisega (ja tagamaks pooleliolevate programmide lõpetamise), ei
ole võimalik jagada halduskulusid Varjupaiga- ja Rändefondi ning
Sisejulgeolekufondi vahel.
Seetõttu vastavad
rubriigiga 5 seotud allpool esitatud arvnäitajad halduskulude kogusummale,
mida peetakse vajalikuks, et tagada mõlema fondi juhtimine peadirektoraadi
poolt, ning ei ole esitatud assigneeringute kogusummat.
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Pärast 2020. aastat || KOKKU
 SISEASJADE peadirektoraat ||
  Personalikulud || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 ||   || 145,887
  Muud halduskulud || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 ||   || 1,157
 SISEASJADE PEADIREKTORAAT KOKKU || Assigneeringud || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 ||   || 147,044
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||   || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1– 5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata ||
 Maksed ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
þ  Ettepanek hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
Siseasjade poliitika eelarvet täidetakse peamiselt koostöös liikmesriikidega.
Ehkki kuluprioriteedid seatakse ELi tasandil, on tegeliku igapäevase haldamise
volitused vastutavatel asutustel riiklikul tasandil. Ühiste väljundnäitajate ja
eesmärkide kohta teevad otsuse koos komisjon ja vastutavad asutused osana nende
riiklikest programmidest ning komisjon kiidab need heaks. Seetõttu on keeruline
välja tuua väljundite sihttasemeid enne programmide koostamist, läbirääkimist
ja heakskiitmist 2013/14. aastal.
Eelarve tsentraliseeritud täitmise suhtes ei ole siseasjade peadirektoraadil
samuti võimalik esitada täielikku nimekirja kõikidest väljunditest, mis
saavutatakse fondide tegevuse tulemusel, nende keskmistest kuludest ja
summadest, nagu käesolevas punktis nõutud. Hetkel ei ole statistilisi
vahendeid, mis võimaldaks arvutada praeguste programmide alusel keskmisi
kulusid, ja selline täpne kulude kindlaksmääramine oleks vastuolus põhimõttega,
et tulevane programm peaks olema piisavalt paindlik, et saaks kohandada aastate
2014–2020 poliitilisi prioriteete. See peab paika ennekõike erakorralise abi ja
meetmete puhul ning seoses kolmandate riikidega.
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[33] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kokku kokku
 ERIEESMÄRK nr 1…[34] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.
Ülevaade

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
þ Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist allpool
kirjeldatud moel:
Kuna Varjupaiga-
ja Rändefondi ning Sisejulgeolekufondi vahendite rakendamises on ühisjooni,
nagu poliitikadialoog iga liikmesriigiga, ning arvestades asjaolu, et võib
muutuda siseasjade peadirektoraadi sisemine korraldus seoses uute fondide
juhtimise tagamisega (ja tagamaks pooleliolevate programmide lõpetamise), ei
ole võimalik jagada halduskulusid Varjupaiga- ja Rändefondi ning
Sisejulgeolekufondi vahel.
Seetõttu vastavad
rubriigiga 5 seotud allpool esitatud arvnäitajad halduskulude kogusummale,
mida peetakse vajalikuks, et tagada mõlema fondi juhtimine peadirektoraadi
poolt, ning ei ole esitatud assigneeringute kogusummat.
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma) SISEASJAD
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5[35] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 SISEASJAD: personalikulud || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 20,841 || 145,887
 Muud halduskulud || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || 20,997 || 21,000 || 21,003 || 21,006 || 21,009 || 21,013 || 21,016 || 147,044
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[36]välja jäävad kulud[37] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 SISEASJAD: personalikulud || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 0,640 || 4,480
 Muud halduskulud || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 1,860 || 13,020
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 2,500 || 17,500
 KOKKU || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata

3.2.3.2.
 Hinnanguline
personalivajadus

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
þ Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
aasta n arvnäitajad on 2011, aasta omad.
Kuna Varjupaiga-
ja Rändefondi ning Sisejulgeolekufondi vahendite rakendamises on ühisjooni,
nagu poliitikadialoog iga liikmesriigiga, ning arvestades asjaolu, et võib
muutuda siseasjade peadirektoraadi sisemine korraldus seoses uute fondide
juhtimise tagamisega (ja tagamaks pooleliolevate programmide lõpetamise), ei
ole võimalik jagada halduskulusid Varjupaiga- ja Rändefondi ning
Sisejulgeolekufondi vahel.
Seetõttu vastavad
rubriigiga 5 seotud allpool esitatud arvnäitajad halduskulude kogusummale,
mida peetakse vajalikuks, et tagada mõlema fondi juhtimine peadirektoraadi
poolt, ning ei ole esitatud assigneeringute kogusummat.
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad): siseasjad ||
 || 18 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15
 || 18 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[38] ||
 || 18 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16
 || XX 02 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja noored eksperdid delegatsioonides) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10
 || 18 01 04 bb[39] || - peakorteris[40] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4
 || - delegatsioonides || * || * || * || * || * || * || *
 || 18 01 04 cc[41]   || - peakorteris[42] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6
 || - delegatsioonides || * || * || * || * || * || * || *
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muu 13 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata || Ei kohaldata
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused kaetakse juba meedet
haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate ümberpaigutamise teel
peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse personali täiendada meedet
haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise käigus, arvestades
olemasolevate eelarvepiirangutega. Summasid ja arvestust korrigeeritakse, kui
ülesannete täitmine suunatakse rakendusametitele.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad peakorteris || Ülesanded koosnevad rahastamisprogrammi juhtimiseks vajalikest ülesannetest: – osalemine eelarvemenetluses;        – poliitikadialoogi pidamine liikmesriikidega;  – iga-aastaste tööprogrammide / rahastamisotsuste ettevalmistamine, iga-aastaste prioriteetide kehtestamine, riiklike programmide heakskiitmine;   – riiklike programmide, ettepanekute esitamise kutsete ja pakkumiskutsete ning järgneva valikumenetluse haldamine;               – suhtlemine sidusrühmadega (potentsiaalsed/tegelikud toetusesaajad, liikmesriigid jne); – suuniste kavandamine liikmesriikidele;         – projektide operatiiv- ja finantsjuhtimine;      – kontrollimine vastavalt eespool kirjeldatule (eelkontroll, hankekomitee, järelaudit, siseaudit, raamatupidamise aastaaruande kontroll ja heakskiit);  – raamatupidamine;             – toetuste ja riiklike programmide haldamise IT-vahendite arendamine ja juhtimine;                – järelevalve ja aruandlus seoses eesmärkide saavutamisega, sealhulgas tegevuse aastaaruandes ja edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja aruandes
 Koosseisuvälised töötajad || Ülesanded on samad, mis ametnikel ja ajutistel töötajatel, välja arvatud ülesanded, mida kooseisuvälised töötajad ei saa täita,
 Delegatsioonide töötajad || Selleks et rakendada siseasjade valdkonna poliitikat ja eelkõige arendada selle välist mõõdet, on ELi delegatsioonides vaja piisavalt siseasjade eksperte. Nendeks võivad olla Euroopa Komisjoni ja/või Euroopa välisteenistuse töötajad.

3.2.4.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga

–
þ  Ettepanek/algatus on kooskõlas järgmise mitmeaastase
finantsraamistikuga,
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjakohase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[43]
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.

3.2.5.
Kolmandate isikute rahaline osalus

–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist
–
þ Ettepanekus nähakse ette, et Euroopa rahastamist on vaja
kaasrahastada. Täpne summa ei ole kvantifitseeritav. Määrusega kehtestatakse
kaasrahastamismäärade ülempiirid, mis on liigendatud kooskõlas meetmete
liigiga:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik || Liikmesriik ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel ||

3.3.
Hinnanguline mõju tuludele

–
þ  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[44]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisada vajalik arv aastaid, et kajastada finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel … ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[1]               ELT C 115, 4.5.2010, lk 1.
[2]               KOM(2010) 673 (lõplik).
[3]               KOM(2011) 500 (lõplik).
[4]               KOM(2011)
318(lõplik), 16. juuni 2011: Teatis raamprogrammi „Turvalisus ja vabaduste
kaitse (2007–2013)” vahehindamise kohta.
[5]               Arutelu
dokumentide ja tulemuste aruandega saab tutvuda siseasjade peadirektoraadi
veebisaidil: http://ec.europa.eu/home-affairs/news/consulting_public/consulting_0020_en.htm

[6]               „ELi
eelarve läbivaatamine”, KOM(2010) 700, 19.10.2010.
[7]               Komisjoni
ettepanek: Määrus Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate
finantseeskirjade kohta (KOM (2010) 815 (lõplik) 22.12.2010). Ettepanekuga
võtab komisjon ametlikult tagasi varem esitatud ettepanekud KOM (2010) 71(lõplik)
ja KOM (2010) 260(lõplik).
[8]               ELT C
[…].
[9]               ELT C
[…].
[10]             ELT C […].
[11]             Nõukogu
dokument nr 7120/10.
[12]             KOM(2010) 673 (lõplik).
[13]             ELT L ….
[14]             ELT L ….
[15]             ELT L 58, 24.2.2007,
lk 7.
[16]             EÜT L 176,
10.7.1999, lk 31.
[17]             ELT L 53, 27.2.2008,
lk 1.
[18]             ELT L 160,
18.6.2011, lk 1.
[19]             ELT L …
[20]             ELT L 321,
8.12.2009, lk 44.
[21]             EÜT L 64, 22.6.2002,
lk 3.
[22]             ELT L 330,
9.12.2008, lk 21.
[23]             ELT L …..
[24]             KOM(2011) 403
(lõplik).
[25]             ABM –
tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.
[26]             Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
[27]             Eelarve
täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[28]             Määratletud
finantsmääruse artiklis 185.
[29]             Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[30]             EFTA –
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[31]             Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[32]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[33]             Väljunditena
käsitatakse tarnitavaid tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud
üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
[34]             Vastavalt
punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[35]             Koguvahendid,
mis põhinevad 2011. aasta personalikulude lõplikel assigneeringutel, sealhulgas
ametnikud ja koosseisuväline personal.
[36]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[37]             Endistelt B.A ridadelt rahastatav koosseisuväline personal lähtuvalt 2011.
aasta personalikulude lõplikust assigneeringust, sealhulgas koosseisuväline
personal peakorteris ja delegatsioonides.
[38]             Lepingulised
töötajad, renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides, kohalikud töötajad,
riikide lähetatud eksperdid.
[39]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A
read).
[40]             Peamiselt
struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa
Kalandusfond.
[41]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A
read).
[42]             Peamiselt
struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa
Kalandusfond.
[43]             Vt
institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[44]             Traditsiooniliste
omavahendite (tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema
netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.