               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.5.2016
            COM(2016) 304 final
            2016/0157(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele viisade väljastamise lihtsustamise lepingu alusel moodustatud ühiskomitees võetav seisukoht seoses lepingu rakendamiseühiste suuniste vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Liidu ja Gruusia vaheline viisade väljastamise lihtsustamise leping (edaspidi „leping“)
                  1
                jõustus 1. märtsil 2011. Lepinguga on kehtestatud vastastikkuse põhimõtte alusel õiguslikult siduvad õigused ja kohustused, et lihtsustada Gruusia kodanikele viisade andmise korda. Lepingu artikli 12 alusel on moodustatud ühiskomitee, kelle ülesanne on jälgida lepingu rakendamist.Ühiskomitee pidas vajalikuks võtta vastu ühised suunised, et tagada lepingu ühetaoline rakendamine Schengeni liikmesriikide konsulaatides ning selgitada seoseid lepingu ja lepinguosaliste (edaspidi „lepinguosalised“) selliste õigusaktide vahel, mille alusel väljastatakse lepinguga hõlmamata viisasid.

               Suunised ei moodusta lepingu osa ega ole õiguslikult siduvad. Sellegipoolest on soovitatav, et diplomaatilised ja konsulaaresindused järgiksid neid lepingu rakendamisel järjepidevalt.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Küsimustes, mida reguleerivad nii leping kui ka viisaeeskiri, on leping ülimuslik.

               Viisaeeskirja
                  2
                sätetega reguleeritakse kõiki küsimusi, mida leping ei hõlma, nagu viisataotluse menetlemise eest vastutava Schengeni liikmesriigi kindlaksmääramine, viisa väljastamisest keeldumise põhjused, õigus negatiivne otsus edasi kaevata ja taotlejaga isikliku vestluse korraldamise üldeeskirjad.

               Lepinguga reguleerimata küsimuste puhul, mille hulga kuuluvad näiteks reisidokumentide tunnustamine, toimetulekuks piisavate vahendite olemasolu tõendamine, liikmesriigi territooriumile sissepääsu keelamine ja väljasaatmismeetmed, kohaldatakse ka edaspidi Schengeni eeskirju ning vajaduse korral liikmesriikide õigusakte.

               Lepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt kohaldatakse lepingus sätestatud viisade väljastamise lihtsustatud korda nende Gruusia kodanike suhtes, kes ei ole määruse 539/2001
                  3
                alusel viisanõudest vabastatud. Juhul kui Gruusia kantakse määruse 539/2001 II lisas esitatud nimekirja, milles loetletakse riigid, kelle kodanikud on viisanõudest vabastatud, lepingu kohaldamine lõpetatakse. Kuna selline erand tehakse vaid biomeetrilise passi kasutajatele (erand tuleb nimetada II lisa joonealuses märkuses), kohaldatakse lepingut jätkuvalt nende Gruusia kodanike suhtes, kes kasutavad mittebiomeetrilist passi.

               2.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               Pärast ELi seisukoha vastuvõtmist käesoleva ettepaneku põhjal võtab ühiskomitee vastu suunised, mille eesmärk on selgitada üksikasjalikult lepingu sätteid ning tagada lepingu nõuetekohane ja ühetaoline rakendamine.

               Suunistes on võetud arvesse viisaeeskirja ja muid ELi viisapoliitika valdkonna õigusakte. Eesmärk on tagada, et liikmesriikide konsulaaresindused lähtuksid lepingut rakendades ELi viisaõigustikust.

               3.KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Komisjon on suuniste eelnõud arutanud Gruusia vastutavate asutustega ühiskomitee koosolekutel (1.6.2011, 24.11.2011, 13.2.2012, 26-27.2.2013, 4.6.2014 ja 13.10.2015), samuti ühiskomitee koosolekute vahelisel ajal lepinguosalistega toimunud e-kirjavahetuses. Mitu lahendamata küsimust nõudsid enne mõlemaid pooli rahuldava kompromissini jõudmist mõlemalt osapoolelt põhjalikumat analüüsi. Sellised küsimused seondusid eelkõige ajakirjanike ja veoettevõtjate kutseorganisatsioonidega (vt suuniste punkti 2.2.1 alapunktid e ja k).

               Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku lisale lisatud suuniste eelnõu üle on konsulteeritud liikmesriikidega kohaliku Schengeni koostöö raames Thbilisis ja viisatöörühmaga (viimased konsultatsioonid toimusid 20. novembril 2015). Suuniste lõplikus versioonis lepiti kokku ühiskomitee kuuendal koosolekul, mis toimus 13. oktoobril 2015.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Käesolev ettepanek ei avalda mõju ELi eelarvele.

               2016/0157 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele viisade väljastamise lihtsustamise lepingu alusel moodustatud ühiskomitees võetav seisukoht seoses lepingu rakendamise
                  ühiste suuniste vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise lepingu (edaspidi „leping”) artikli 12 alusel on moodustatud ühiskomitee. Kõnealuse artikliga on eelkõige ette nähtud, et ühiskomitee jälgib lepingu rakendamist.

               (2)Viisaeeskirjaga (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 810/2009) on kehtestatud kord ja tingimused, mille alusel antakse viisasid liikmesriikide territooriumi läbivaks transiidiks ja liikmesriikide territooriumil kavandatud kuni 90päevaseks viibimiseks 180 päeva jooksul.

               (3)Tuleb vastu võtta ühised suunised, et tagada lepingu ühetaoline rakendamine liikmesriikide konsulaatides ning selgitada seoseid lepingu ja lepinguosaliste selliste õigusaktide vahel, mille alusel väljastatakse lepinguga hõlmamata viisasid.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel ühiskomitees võetav seisukoht seoses lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmisega.

               (5)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes)
                  4
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (6)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes)
                  5
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (7)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise lepingu artikliga 12 moodustatud ühiskomitees seoses lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 52, 25.2.2011, lk 34-44.

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (3)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud, EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (4)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43–47).

                     (5)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes, EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20–23.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.5.2016
            COM(2016) 304 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele viisade väljastamise lihtsustamise lepingu alusel moodustatud ühiskomitees võetav seisukoht seoses lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmisega

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele viisade väljastamise lihtsustamise lepingu alusel moodustatud ühiskomitees võetav seisukoht seoses lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmisega

               EELNÕU:

               EUROOPA LIIDU JA GRUUSIA VAHELISE GRUUSIA KODANIKELE

               LÜHIAJALISTE VIISADE VÄLJASTAMISE

               LIHTSUSTAMISE LEPINGU ALUSEL

               MOODUSTATUD ÜHSIKOMITEE OTSUS NR .../201..,

               (kuupäev),

               lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmise kohta

               ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Liidu ja Gruusia vahelist Gruusia kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise lepingut (edaspidi „leping“), eriti selle artiklit 12,

               ning arvestades, et leping jõustus 1. märtsil 2011,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesoleva otsuse lisas kehtestatakse Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise Gruusia kodanikele lühiajaliste viisade väljastamise lihtsustamise lepingu rakendamise ühised suunised.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Kuupäev: ….

               Euroopa Liidu nimel

                     Gruusia nimel

                  EELNÕU:

                  EUROOPA LIIDU

                  JA GRUUSIA VAHELISE

                  VIISADE VÄLJASTAMISE LIHTSUSTAMISE LEPINGU

                  RAKENDAMISE SUUNISED

               1. märtsil 2011 jõustunud Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise viisade väljastamise lihtsustamise lepingu eesmärk on lihtsustada vastastikkuse põhimõtte alusel viisade väljastamist Gruusia kodanikele, kelle kavandatav viibimise aeg ei ole pikem kui 90 päeva 180 päeva jooksul.

               Lepinguga on kehtestatud vastastikkuse põhimõtte alusel õiguslikult siduvad õigused ja kohustused eesmärgiga lihtsustada Gruusia kodanikele viisade andmise korda.

               Käesolevad suunised võtab vastu lepinguga artikli 12 alusel moodustatud ühiskomitee (edaspidi „ühiskomitee“) ning nende eesmärk on tagada lepingu ühetaoline rakendamine liikmesriikide diplomaatilistes ja konsulaaresindustes. Suunised ei moodusta lepingu osa ega ole seetõttu õiguslikult siduvad. Sellegipoolest on soovitatav, et diplomaatilised ja konsulaaresindused järgiksid neid lepingu sätete rakendamisel järjepidevalt.

               Suuniseid ajakohastatakse vastavalt lepingu rakendamisel saadud kogemustele. Selle eest vastutab ühiskomitee.

               Kooskõlas viisade väljastamise lihtsustamise ühiskomitee töökorraga suhtlevad lepinguosalised ühiskomitee ametlike koosolekute vahelisel ajal kiirete küsimuste lahendamiseks mitteametlikus korras, et tagada lepingu järjepidev ja ühetaoline rakendamine. Viisade väljastamise lihtsustamise ühiskomitee järgmisel koosolekul esitatakse nende küsimuste ja mitteametliku suhtluse kohta üksikasjalikud aruanded.

               I. ÜLDISED KÜSIMUSED

               1.1. Eesmärk ja kohaldamisala

               Lepingu artikli 1 lõikes 1 on sätestatud: „Käesoleva lepingu eesmärk on lihtsustada viisade väljastamist Gruusia kodanikele, kelle kavatsetav viibimise aeg ei ole pikem kui 90 päeva 180 päeva jooksul.“

               Lepingut kohaldatakse kõigi lühiajalist viisat taotlevate Gruusia kodanike suhtes sõltumata sellest, millises riigis nad elavad.

               Lepingut ei kohaldata Gruusia poolt väljastatud elamisloaga kodakondsuseta isikute suhtes. Nimetatud isikute suhtes kehtivad ELi viisaõigustiku tavasätted.

               Lepingu artikli 1 lõikes 2 on sätestatud: „Kui Gruusia taastab viisanõude kõikide liikmesriikide kodanike või nende teatavate kategooriate suhtes, kehtivad automaatselt ja vastastikkuse põhimõtte kohaselt asjaomastele liidu kodanikele samad soodustused, mis antakse käesoleva lepinguga Gruusia kodanikele.“

               Alates 2006. aasta 1. juunist on kõik ELi kodanikud ja ELi liikmesriigi poolt väljastatud elamisloaga kodakondsuseta isikud viisanõudest vabastatud, kui nad reisivad Gruusiasse maksimaalselt 90 päevaks 180 päeva jooksul või läbivad Gruusia transiitreisiga.

               Selleks et vältida ühe või mitme ELi liikmesriigi kodanike või selliste kodanike teatavate kategooriate diskrimineerivat kohtlemist Gruusia poolt, teatas Euroopa Liit lepingule lisatud deklaratsioonis oma kavatsusest peatada lepingu kohaldamine juhul, kui Gruusia taastab viisanõude ühe või enama ELi liikmesriigi kodanikele või selliste kodanike teatavatele kategooriatele.

               1.2. Lepingu kohaldamisala

               Lepingu artiklis 2 on sätestatud:

               „1.
                     Käesolevas lepingus sätestatud viisade väljastamise lihtsustatud korda kohaldatakse nende Gruusia kodanike suhtes, kes ei ole liidu või liikmesriikide õigus- ja haldusnormide, käesoleva lepingu või teiste rahvusvaheliste lepingute alusel viisanõudest vabastatud.

               2.
                     Selliste käesolevas lepingus käsitlemata küsimuste puhul nagu viisa väljastamisest keeldumine, reisidokumentide tunnustamine, toimetulekuks piisavate vahendite olemasolu tõendamine ning sissepääsu keelamine ja väljasaatmismeetmed kehtivad Gruusia, liikmesriikide või liidu õigusaktid.“

               Ilma et see piiraks lepingu artikli 10 kohaldamist (millega nähakse ette Gruusia diplomaatilise passi kasutajate viisanõudest vabastamine), ei mõjuta leping viisanõuet ja sellest vabastamist käsitlevaid eeskirju.

               Näiteks vastavalt nõukogu määruse nr 539/2001
                  1
                artiklile 4 võivad liikmesriigid viisanõudest vabastada lisaks muudele isikute kategooriatele ka tsiviillennukite ja -laevade meeskonnaliikmed. Alates Šveitsi ja Liechtensteini ühinemisest Schengeni alaga vastavalt 13. detsembril 2008 ja 7. märtsil 2011 tunnustatakse Šveitsi ja Liechtensteini väljastatud elamislubasid Schengeni viisaga võrdväärsena nii transiidi kui ka lühiajalise viibimise puhul.

               Viisaeeskirjaga
                  2
                reguleeritakse kõiki küsimusi, mida leping ei hõlma, nagu viisataotluse menetlemise eest vastutava Schengeni liikmesriigi kindlaksmääramine, viisa väljastamisest keeldumise põhjused, õigus negatiivne otsus edasi kaevata ja taotlejaga isikliku vestluse korraldamise üldeeskirjad. Lisaks kohaldatakse ka edaspidi Schengeni eeskirju ning vajaduse korral liikmesriikide õigusakte lepinguga reguleerimata küsimuste puhul, mille hulka kuuluvad näiteks reisidokumentide tunnustamine, toimetulekuks piisavate vahendite olemasolu tõendamine, sissepääsu keelamine liikmesriigi territooriumile ja väljasaatmismeetmed. Sellega seoses on oluline anda nende küsimuste kohta täpset teavet (vaata ka ühisdeklaratsioon, mis käsitleb lühiajalise viisa väljastamise menetlusi ja lühiajalise viisa taotlemisel nõutavaid dokumente käsitleva teabe ühtlustamist).

               Kuid ka juhul, kui on täidetud lõik lepingu tingimused, näiteks kui mõnda lepingu artiklis 4 sätestatud kategooriasse kuuluv viisataotleja esitab reisi eesmärki tõendava dokumendi, võib keelduda viisa väljastamisest, kui on täitmata Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 562/2006 (Schengeni piirieeskirjad
                  3
               ) artiklis 5 ettenähtud tingimused, st isikul puudub kehtiv reisidokument, tema kohta on SISi sisestatud hoiatusteade, isikut peetakse ohuks avalikule korrale või sisejulgeolekule jne.

               Kehtima jäävad ka muud viisaeeskirja kohased viisade väljastamisel paindlikkust võimaldavad sätted. Näiteks juhul, kui on täidetud viisaeeskirja nõuded (artikkel 24), võib väljastada pika, maksimaalselt viieaastase kehtivusajaga mitmekordse viisa ka muudele kui lepingu artiklis 5 osutatud isikutele. Samuti jäävad kehtima viisaeeskirja sätted viisatasust loobumise ja selle vähendamise kohta (viisaeeskirja artikli 16 lõiked 5 ja 6).

               1.3.
                     Lepingu kohaldamisalasse kuuluvad viisad

               Lepingu artikli 3 punktis d on „viisa“ määratletud kui „liikmesriigi väljastatud luba transiidiks läbi liikmesriigi territooriumi või kavatsetud viibimiseks liikmesriigi territooriumil kokku kuni 90 päeva 180 päeva jooksul alates esimesest sisenemisest liikmesriigi territooriumile;“.

               Lepingu kohane lihtsustus kehtib nii ühtsete viisade kui ka piiratud territoriaalse kehtivusega viisade suhtes, mis on väljastatud transiidi või lühiajalise viibimise eesmärgil.

               1.4. Viisa alusel riigis viibimise kestuse arvutamine, sealhulgas kuuekuise perioodi kindlaksmääramine

               Schengeni piirieeskirjade
                  4
                hiljutiste muudatustega on muudetud lühiajalise viibimise määratlust. Praegu käsitatakse lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes 180päevase ajavahemiku jooksul, mis tähendab igale viibimispäevale eelneva 180päevase ajavahemiku arvestamist“.

               Sisenemiskuupäevaks loetakse liikmesriikide territooriumil viibimise esimene päev ja väljumiskuupäevaks liikmesriikide territooriumil viibimise viimane päev. Väljend „mis tahes“ osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180päevast võrdlusperioodi ning et võetakse arvesse liikmesriikide territooriumil viibimise kõiki päevi viimase 180 päeva jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriigi territooriumil lubatud viibida 90 päeva 180päevase ajavahemiku jooksul, on endiselt täidetud. See tähendab, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90päevane viibimine.

               Määratlus jõustus 18. oktoobril 2013.

               Näide viibimise kestuse arvutamisest uue määratluse alusel.

               Üheaastase (18.4.2010–18.4.2011) mitmekordse viisaga isik siseneb liikmesriikide territooriumile esimest korda 19. aprillil 2010 ja viibib seal 3 päeva. 18. juunil 2010 siseneb ta uuesti ja viibib 86 päeva. Milline on olukord konkreetsetel kuupäevadel? Millal võib isik uuesti liikmesriikide territooriumile siseneda?

               Seisuga 11.9.2010: isik on viimase 180 päeva jooksul (16.3.2010–11.9.2010) viibinud liikmesriikide territooriumil 3 päeva (19.–21.4.2010) pluss 86 päeva (18.6.2010–11.9.2010) ehk kokku 89 päeva. Viibimise lubatud kestust ei ole ületatud. Isik võib liikmesriikide territooriumil viibida veel ühe päeva.

               Seisuga 16. oktoober 2010 võib isik liikmesriikide territooriumile siseneda ja viibida seal veel 3 päeva (16. oktoobril 2010 ei võeta enam arvesse viibimist 19. aprillil 2014, sest see jääb 180päevasest ajavahemikust välja); 17. oktoobril 2010 ei võeta enam arvesse viibimist 20. aprillil 2010, sest see jääb 180päevasest ajavahemikust välja, jne.

               Seisuga 15. detsember 2010 võib isik liikmesriikide territooriumile siseneda veel 86 päevaks, kuna 15. detsembril 2010 ei võta enam arvesse viibimist 18. juunil 2010, mis jääb 180päevasest ajavahemikust välja; 16. detsembril 2010 ei võeta enam arvesse viibimist 19. juunil 2010 jne.

               1.5.
                     Olukord seoses liikmesriikidega, kes ühinesid Euroopa Liiduga 2004. ja 2007. aastal ja kes ei osale veel täielikult Schengeni alas, liikmesriikidega, kes ei osale ELi ühises viisapoliitikas, ja assotsieerunud riikidega

               Ainult Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia ei rakenda Schengeni acquis'd veel täielikult. Nad annavad endiselt välja oma riigi viisasid, mis kehtivad ainult nende territooriumil. Kui need liikmesriigid on Schengeni acquis' täielikult rakendanud, jätkavad nad lepingu kohaldamist.

               Kuni nendes liikmesriikides Schengeni acquis' täieliku rakendamise kuupäevani reguleeritakse küsimusi, mida leping ei hõlma, siseriiklike õigusaktidega. Alates sellest kuupäevast kohaldatakse lepinguga reguleerimata küsimuste suhtes Schengeni eeskirju ja siseriiklikke õigusakte.

               Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia võivad lubada lühiajalist viibimist oma territooriumil Schengeni riikide ja assotsieerunud riikide väljastatud elamislubade, D-viisade ja lühiajaliste viisade alusel
                  5
               .

               Vastavalt 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu (kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta ühispiiridel) rakendamise konventsiooni artiklile 21 peavad kõik Schengeni riigid tunnustama üksteise pikaajalisi viisasid ja elamislube ning võimaldama nende alusel lühiajalist viibimist oma territooriumil. Schengeni liikmesriigid tunnustavad assotsieerunud riikide ning assotsieerunud riigid tunnustavad Schengeni liikmesriikide elamislube, D-viisasid ja lühiajalisi viisasid ning võimaldavad nende alusel oma territooriumile sisenemist ja seal lühiajalist viibimist.

               Lepingut ei kohaldata Taani, Iirimaa ja Ühendkuningriigi suhtes, kuid selles on esitatud ühisdeklaratsioonid, milles soovitatakse nimetatud liikmesriikidel sõlmida Gruusiaga kahepoolne viisalihtsustusleping.

               Kuigi Island, Liechtenstein, Norra ja Šveits on ühinenud Schengeni koostööga, ei kohaldata lepingut nende suhtes.

               1.6.
                     Leping ja kahepoolsed lepingud

               Lepingu artiklis 13 on sätestatud: „Käesolev leping on jõustumisest alates ülimuslik üksikute liikmesriikide ja Gruusia vahel sõlmitud kahe- või mitmepoolsete lepingute või kokkulepete suhtes, mis hõlmavad käesolevas lepingus käsitletud küsimusi.“

               Lepingu jõustumise kuupäevast alates ei kohaldata enam neid liikmesriikide ja Gruusia vaheliste kahepoolsete lepingute sätteid, mis käsitlevad lepinguga reguleeritud küsimusi. Kooskõlas liidu õigusega tuleb liikmesriikidel kõrvaldada vastuolud oma kahepoolsete lepingute ja lepingu vahel.

               Nende liikmesriikide suhtes, kellel on Gruusiaga sõlmitud kahepoolne leping või kokkulepe küsimustes, mida leping ei hõlma, näiteks teenistuspassi kasutajate viisanõudest vabastamine, kohaldatakse seda erandit ka pärast Euroopa Liidu sõlmitud viisalihtsustuslepingu jõustumist.

               Järgmistel liikmesriikidel on Gruusiaga kahepoolne leping, mille kohaselt ei nõuta viisat teenistuspassi kasutajatelt: Bulgaaria, Küpros, Ungari, Läti, Rumeenia ja Slovakkia.

               Teenistuspassi kasutajad, kelle liikmesriik on vabastanud viisanõudest, võivad viisata reisida ainult selles liikmesriigis, mitte aga teistesse Schengeni liikmesriikidesse.

               1.7. Ühisdeklaratsioon, mis käsitleb lühiajalise viisa väljastamise menetlusi ja lühiajalise viisa taotlemisel nõutavaid dokumente käsitleva teabe ühtlustamist

               Lepingule on lisatud ühisdeklaratsioon, milles viidatakse lepinguosaliste kohustusele anda Gruusia kodanikele ühtset ja ühesugust teavet liikmesriikide diplomaatilistele ja konsulaaresindustele juurdepääsu ning viisa taotlemise korra ja tingimuste, samuti väljastatud viisade kehtivuse kohta. See teave on kättesaadav Gruusias asuva ELi delegatsiooni veebisaidil:

                  http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm

               .

               Viisaeeskirja artikliga 47 on ELi liikmesriikide keskasutustele ja konsulaatidele kehtestatud kohustus anda üldsusele kogu asjaomane teave viisa taotlemise kohta.

               Diplomaatilistel ja konsulaaresindustel on palutud igati – infotahvlitel, voldikutena, veebisaitidel jms – seda teavet levitada. Nad võiksid levitada ka täpset teavet viisade väljastamise tingimuste ja liikmesriikide esinduste kohta Gruusias ning teha avalikkusele kättesaadavaks viisa taotlemisel nõutavate tõendavate dokumentide loetelu.

               1.8. Teave, mida Gruusia ametiasutused Euroopa Liidu ja Gruusia vahelise viisade väljastamise lihtsustamise lepingu kohta jagavad

               Selleks et Gruusia kodanikke nõuetekohaselt teavitada lepingu hüvedest ning ELi diplomaatilistest ja konsulaaresindustest, kus viisataotlusi esitada saab, on Gruusia Välisministeerium loonud spetsiaalse lingi, mille kaudu kõnealusele teabele ligi pääseb. Teave asub järgmisel veebilehel:

                  http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448

               II. SUUNISED KONKREETSETE SÄTETE KOHTA

               2.1.
                     Uued eeskirjad, mida kohaldatakse kõigi viisataotlejate suhtes

               Oluline märkus: tuleb meeles pidada, et allpool nimetatud lihtsustusi, mis käsitlevad viisalõivu, viisataotluste menetlemise kestust ning erandkorras viisa kehtivuse pikendamist, kohaldatakse kõikide viisataotlejate, sealhulgas turistide suhtes.

               2.1.1.
                     Viisatasu

               Lepingu artikli 6 lõikes 1 on sätestatud:

               „1.Gruusia kodanike esitatavate viisataotluste menetlemise tasu on 35 eurot.“

               Vastavalt artikli 6 lõikele 1 võetakse viisataotluse menetlemise eest 35 euro suurust tasu. Seda tasu kohaldatakse kõikide Gruusia viisataotlejate, sealhulgas turistide suhtes, kes taotlevad lühiajalist viisat, olenemata sisenemiste arvust.

               Lepingu artikli 6 lõikes 2 on sätestatud:

               „2.
                     Kui liikmesriigid teevad koostööd välise teenuseosutajaga, võib tasu olla suurem. Teenustasu on proportsionaalne kuludega, mida väline teenuseosutaja on kandnud ülesannete täitmisel ning need ei tohi ületada 30 eurot. Asjaomane liikmesriik säilitab või asjaomased liikmesriigid säilitavad kõigile taotlejatele võimaluse esitada taotlus otse liikmesriigi konsulaadis.“

               Mis puutub väliste teenuseosutajatega tehtava koostöö üksikasjadesse, siis viisaeeskirja artiklis 43 on sätestatud üksikasjalik teave nende ülesannete kohta.

               Lepingu artikli 6 lõikes 3 on sätestatud:

               „3.
                     Viisataotluse töötlemise tasu maksmisest on vabastatud järgmistesse kategooriatesse kuuluvad kodanikud:

               a)
                     pensionärid; (NB! Selleks et sellesse kategooriasse kuuluv viisataotleja vabastataks viisa menetlemise tasust, tuleb tal esitada tõend selle kohta, et ta on pensionär. Kui reisi eesmärgiks on tasustatava töö tegemine, ei ole viisa menetlemise tasust vabastamine põhjendatud)

               b)
                     alla 12aastased lapsed; (NB! Selleks et sellesse kategooriasse kuuluv viisataotleja vabastataks viisa menetlemise tasust, tuleb esitada tõend oma vanuse kohta.)

               c)
                     kesk- ja piirkondliku valitsuse liikmed ning põhiseadus- ja ülemkohtu liikmed, kui nad ei ole käesoleva lepinguga viisanõudest vabastatud; (NB! Selleks et sellesse kategooriasse kuuluv viisataotleja vabastataks viisa menetlemise tasust, tuleb tal esitada Gruusia ametiasutuste väljastatud tõend oma ameti kohta);

               d)
                     puudega isikud ja vajaduse korral neid saatvad isikud;“ (NB! Selleks et puudega isik või saatja vabastataks viisa menetlemise tasust, tuleb mõlemal esitada tõend selle kohta, et nad kuuluvad vastavasse kategooriasse.)“

               Selleks et sellesse kategooriasse kuuluv viisataotleja vabastataks viisa menetlemise tasust, tuleb tal esitada esimese või teise astme puuet kinnitav tõend, mille on väljastanud Gruusia tervishoiu-, töö- ja sotsiaalministeerium, või avaliku või erahaigla või -kliiniku väljastatud tõend. Juhul kui taotleja puue on ilmne (nt pime või ühe jalaga isik), on aktsepteeritav puude visuaalne tuvastamine viisat väljastavas konsulaaresinduses. Saatvatelt isikutelt ei nõuta harilikult lisadokumentide esitamist.

               Põhjendatud juhtudel võib taotluse esitada puudega isiku esindaja või eestkostja.

               „e)
                     lähisugulased – liikmesriigi territooriumil seaduslikult elavat Gruusia kodanikku külastavad abikaasa, lapsed (sealhulgas lapsendatud lapsed), vanemad (sealhulgas hooldajad), vanavanemad ja lapselapsed;“.

               Selle lõikega reguleeritakse nende Gruusias elavate lähisugulaste olukorda, kes külastavad liikmesriikides seaduslikult elavaid Gruusia kodanikke.

               „f)
                     ametlike delegatsioonide liikmed, kes osalevad Gruusiale esitatud ametliku kutse alusel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel, vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil;

               g)
                     õpilased, üliõpilased, kraadiõppes osalevad isikud ja neid saatvad õpetajad, kelle reisi eesmärk on õppimine või koolitus, kaasa arvatud vahetusprogrammid ning teised kooliga seotud üritused;

               h)
                     ajakirjanikud ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad akrediteeritud isikud;“ (NB! Selleks et sellesse kategooriasse kuuluvad viisataotlejad vabastataks viisa menetlemise tasust, tuleb neil tõendada enda kuulumist ajakirjanduse või meedia valdkonna kutseorganisatsiooni vastavalt lepingu artiklile 4);

               „i)
                     rahvusvahelistest spordiüritustest osavõtjad ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad isikud; (NB! Poolehoidjaid saatjate hulka ei arvata);

               j)
                     kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajad, kelle reisi eesmärk on koolitus, seminarid ja konverentsid, kaasa arvatud vahetusprogrammide raames;

               k)
                     teadus-, kultuuri- või kunstiüritustel, sealhulgas ülikoolide ja muudes vahetusprogrammides osalevad isikud;

               l)
                     isikud, kes on esitanud dokumendid, mis tõendavad vajadust reisida humanitaarsetel põhjustel, kaasa arvatud selleks, et saada kiiresti arstiabi, ning sellist isikut saatev isik, ning isikud, kes on esitanud dokumendid, mis tõendavad vajadust osaleda lähisugulase matusel või külastada raskelt haiget lähisugulast;“.

               Eespool nimetatud kategooriatesse kuuluvatelt isikutelt ei võeta tasu. Lisaks võidakse tasu mitte nõuda viisaeeskirja artikli 16 lõike 4 alusel.

               Viisaeeskirja artikli 16 lõikes 6 on sätestatud: „Üksikjuhtudel võib võetavat viisatasu vähendada või selle nõudmisest loobuda, kui seda tehakse kultuuri- või spordihuvide, välispoliitika, arengupoliitika või muude oluliste üldiste huvide edendamiseks või humanitaarkaalutlustel.“

               Viisaeeskirja artikli 16 lõikes 7 on sätestatud, et viisatasu võetakse eurodes, selle kolmanda riigi omavääringus või selles kolmandas riigis tavaliselt kasutatavas vääringus, kus taotlus esitatakse, ja see ei kuulu tagastamisele, välja arvatud juhtudel, kui taotlus on vastuvõetamatu või kui konsulaat ei ole pädev.

               Kui viisatasu võetakse muus vääringus kui eurodes, määratakse selles vääringus võetava viisatasu summa kindlaks ja see vaadatakse korrapäraselt läbi euro jaoks Euroopa Keskpanga kehtestatud valuutavahetuse viitekursi alusel. Tasu summat võib ümardada ülespoole ning konsulaadid tagavad kohaliku Schengeni koostöö raames, et võetavad tasud on sarnased.

               Selleks et vältida erinevusi, mis võivad kaasa tuua soodsama viisakohtlemise otsimise, peaksid liikmesriikide diplomaatilised ja konsulaaresindused Gruusias tagama muus vääringus võetava viisatasu puhul kõigile Gruusia viisataotlejatele sarnased viisatasud.

               Kooskõlas viisaeeskirja artikli 16 lõikega 8 antakse Gruusia viisataotlejale makstud viisatasu eest kviitung.

               2.1.2.
                     Viisataotluste menetlemise kestus

               Lepingu artiklis 7 on sätestatud:

               „1.
                     Liikmesriikide diplomaatilised ja konsulaaresindused otsustavad viisa väljaandmise 10 kalendripäeva jooksul alates taotluse ja viisa väljaandmiseks nõutavate dokumentide kättesaamise kuupäevast.

               2.
                     Viisataotluse kohta otsuse vastuvõtmise tähtaega võib üksikjuhtudel pikendada kuni 30 kalendripäevani, eelkõige juhul, kui viisataotlus tuleb põhjalikumalt läbi vaadata.

               3.
                     Kiireloomuliste juhtude puhul võib viisataotluse kohta otsuse vastuvõtmise tähtaega lühendada kahe tööpäevani või veelgi lühema ajani.“

               Otsus viisataotluse kohta tehakse üldiselt 10 kalendripäeva jooksul pärast vastuvõetava taotluse esitamist.

               Kui taotlus tuleb põhjalikumalt läbi vaadata, näiteks pidades nõu keskasutusega, võib tähtaega pikendada kuni 30 päevani.

               Tähtaja algus on hetk, kui taotlus on täielik, st kuupäev, kui saadud on viisataotlus ja kõik täiendavad dokumendid.

               Nende diplomaatiliste ja konsulaaresinduste puhul, kus on kasutusel vastuvõtuaja eelregistreerimise süsteem, ei arvestata vastuvõtuni kuluvat aega menetlemise aja sisse. Selles ja muudes viisataotluse esitamisega seotud praktilistes küsimustes kohaldatakse viisaeeskirja artiklis 9 sätestatud üldeeskirju. Eelkõige, kui taotluse esitamiseks nõutakse kohtumise kokkuleppimist, toimub see tavaliselt kahe nädala jooksul alates kuupäevast, mil kohtumist taotleti.

               Kohtumist kokku leppides tuleb arvesse võtta viisataotleja osutatud võimalikku kiireloomulisust. Otsuse selle kohta, kas viisataotlus rahuldatakse artikli 7 lõikes 3 osutatud lühendatud tähtajaga, teeb konsulaartöötaja.

               Kooskõlas viisataotluste menetlemise ja väljastatud viisade muutmise käsiraamatuga (2. osa, punkt 3.2.2) tuleks Gruusias asuvate liikmesriikide konsulaatide viisataotluste menetlemise suutlikkust kohandada selliselt, et viisaeeskirjas kohtumise kokkuleppimisele kehtestatud kahenädalastest tähtajast peetaks kinni ka tipphooajal.

               Põhjendatud kiireloomulistel juhtudel (kui viisat ei olnud võimalik varem taotleda asjaolude tõttu, mida taotlejal ei olnud võimalik ette näha) tuleks kohtumine (vt viisaeeskirja artikli 9 lõige 3) korraldada kohe või võimaldada taotluse esitamiseks otsene juurdepääs.

               Lisaks võib konsulaat otsustada kehtestada taotluste esitamiseks kiirmenetluse, et võtta vastu teatavatesse kategooriatesse kuuluvaid taotlejaid.

               2.1.3. Viisa kehtivuse pikendamine erakorralistel asjaoludel

               Lepingu artiklis 9 on sätestatud:

               „Gruusia kodanikule välja antud viisa kehtivusaega ja/või riigis viibimise kestust pikendatakse, kui liikmesriigi pädev asutus leiab, et viisaomanik on tõendanud vääramatu jõu või humanitaarkaalutluste olemasolu, mis takistavad tema lahkumist liikmesriikide territooriumilt enne viisa kehtivusaja või viisaga lubatud viibimise kestuse lõppemist. Kõnealune pikendamine tehakse tasuta.“

               Mis puutub võimalusse pikendada viisa kehtivusaega põhjendatud isiklike põhjuste korral, mille tõttu viisaomanik ei saa liikmesriigi territooriumilt lahkuda viisakleebisel märgitud kuupäevaks, kohaldatakse viisaeeskirja (artikkel 33), tingimusel et see on kooskõlas lepinguga. Lepingu kohaselt pikendatakse vääramatu jõu või humanitaarkaalutluste korral viisa tasuta.

               2.2. Uued eeskirjad, mida kohaldatakse teatavate viisataotlejate kategooriate suhtes

               2.2.1.
                     Reisi eesmärki tõendavad dokumendid

               Lepingu artikli 4 lõikes 1 loetletud kategooriatesse kuuluvad isikud peavad esitama ainult reisi eesmärki tõendavad dokumendid. Vastavalt artikli 4 lõikele 3 ei ole vaja esitada muud põhjendust, kutset ega kinnitust reisi eesmärgi kohta. See ei tähenda siiski loobumist üldisest nõudest, mille kohaselt tuleb viisataotluse ja toimetulekuks vajalike vahendite kohta täiendavate dokumentide esitamiseks isiklikult kohale ilmuda; nimetatud nõue jääb kehtima.

               Üksikjuhtudel, kui reisi eesmärki tõendava dokumendi ehtsuse kohta on kahtlusi, võidakse viisataotleja kutsuda täiendavale põhjalikule vestlusele saatkonda või konsulaati, kus talt võidakse küsida reisi tegelikku eesmärki või selgitada välja tema kavatsus tagasi pöörduda (vt viisaeeskirja artikli 21 lõige 8). Sellistel üksikjuhtudel võib viisataotleja esitada või erandjuhul konsulaartöötaja nõuda täiendavaid dokumente. Ühiskomitee jälgib seda küsimust tähelepanelikult.

               Lepingu artiklis 4 nimetamata kategooriatesse kuuluvatelt isikutelt (näiteks turistid) nõutakse ka edaspidi reisi eesmärki tõendavate dokumentide esitamist vastavalt üldeeskirjadele. Sama kehtib dokumentide suhtes, millega tõendatakse vanemate nõusolekut alla 18aastaste laste reisimiseks.

               Nende küsimuste suhtes, mida käesolev leping ei hõlma, näiteks reisidokumentide tunnustamine, tagasipöördumistagatis ning piisavate elatusvahendite olemasolu, kohaldatakse Schengeni eeskirju ja siseriiklikke õigusakte.

               Üldiselt esitatakse koos viisataotlusega originaaltaotlus või artikli 4 lõikes 1 ettenähtud tõendavate dokumentide originaalid, kuid konsulaat võib alustada viisataotluse menetlemist ka faksi teel saadetud taotluse ja tõendavate dokumentide või taotluse ja tõendavate dokumentide koopiate alusel. Esimese taotluse korral võib konsulaat nõuda ka originaaldokumendi esitamist. Konsulaat nõuab originaaldokumendi esitamist neil üksikjuhtudel, kui tal tekib kahtlusi.

               Artikkel 4 – Reisi eesmärki tõendavad dokumendid

               „1.Järgmistesse kategooriatesse kuuluvate Gruusia kodanike puhul piisab, kui nad esitavad teise lepinguosalise territooriumile reisimise eesmärgi tõendamiseks järgmised dokumendid:

               a)
                     lähisugulased – abikaasa, lapsed (sealhulgas lapsendatud lapsed), vanemad (sealhulgas hooldajad), vanavanemad ja lapselapsed, kes külastavad liikmesriigi territooriumil seaduslikult elavaid Gruusia kodanikke:

               –
                     vastuvõtva isiku kirjalik kutse;“.

               Selle punktiga reguleeritakse nende Gruusias elavate lähisugulaste olukorda, kes külastavad liikmesriikides seaduslikult elavaid Gruusia kodanikke. Sellist lihtsustamist ei kohaldata ELis elavate ELi kodanike suhtes, kes kutsuvad külla Gruusias elavaid sugulasi.

               Kutse esitaja allkirja ehtsust peab olema tõendanud tema elukohariigi pädev asutus vastavalt siseriiklikele õigusaktidele.

               Tõendatud peavad olema ka perekondlikud sidemed ja asjaolu, et kutse esitaja elab selles riigis seaduslikult. Nii näiteks tuleb koos vastuvõtja kirjaliku kutsega esitada ka koopia tema staatust tõendavatest dokumentidest, näiteks elamisloast ja perekondlikke sidemeid tõendavatest dokumentidest.

               Seda sätet kohaldatakse ka diplomaatiliste esinduste ja konsulaatide töötajate sugulaste suhtes, kes kavatsevad kuni 90 päeva jooksul külastada oma pereliikmeid liikmesriikide territooriumil, kuid liikmesriigis seadusliku elamise ja perekondlike sidemete tõendamist nende puhul ei nõuta.

               „b)
                     ametlike delegatsioonide liikmed, kes osalevad Gruusiale esitatud ametliku kutse alusel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel ja ametlikes vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil:

               –
                     Gruusia ametiasutuse kiri, millega kinnitatakse, et taotleja reisib kõnealuse delegatsiooni koosseisus asjaomastesse liikmesriikidesse, et osaleda eespool nimetatud üritustel, ning millele on lisatud ametliku kutse koopia;“.

               Pädeva asutuse kirjas tuleb märkida taotleja nimi ning kinnitada, et ta on ametliku delegatsiooni liige ja osaleb teise lepinguosalise territooriumil toimuval ametlikul kohtumisel. Taotleja nimi ei pea olema ametlikul koosolekukutsel tingimata märgitud, kuigi seda võidakse nõuda, kui kutse on esitatud konkreetsele isikule.

               Seda sätet kohaldatakse ametlike delegatsioonide liikmete suhtes olenemata passi liigist, mida nad kasutavad (teenistus- või tavapass).

               „c)
                     õpilased, üliõpilased, kraadiõppes osalevad isikud ja neid saatvad õpetajad, kelle reisi eesmärk on õppimine või koolitus, kaasa arvatud vahetusprogrammide ning muude õpingutega seotud ürituste raames:

               –
                     vastuvõtva ülikooli, kolledži või kooli väljastatud tõend koolitusasutusse vastuvõtmise kohta või nende asutuste kirjalik kutse või (üli)õpilaspilet või tõend koolituse kohta, millel osaletakse;“.

               Üliõpilaspilet on reisi eesmärki tõendava dokumendina vastuvõetav üksnes juhul, kui selle on väljastanud vastuvõttev ülikool, kolledž või kool, kus õpingud toimuvad või koolitust pakutakse.

               „d)
                     isikud, kes külastavad riiki meditsiinilistel põhjustel, ja isikud, kes peavad neid saatma:

               –
                     meditsiiniasutuse ametlik dokument, millega tõendatakse nii arstiabi vajadust vastavas meditsiiniasutuses kui ka saatva isiku vajadust, ning tõend, et piisavad rahalised vahendid ravi eest tasumiseks on olemas;“.

               Esitatakse meditsiiniasutuse dokument, millega tõendatakse kolme asjaolu: arstiabi tuleb osutada vastavas meditsiiniasutuses, saatev isik on vajalik ning tõend, et piisavad rahalised vahendid ravi eest tasumiseks on olemas.

               „e)
                     ajakirjanikud ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad akrediteeritud isikud:

               –
                     kutseorganisatsiooni väljastatud tõend või muu dokument, millega tõendatakse, et asjaomane isik on kutseline ajakirjanik või ametiülesandeid täitev saatev isik, ning tema tööandja väljastatud dokument, millega tõendatakse, et reisi eesmärk on ajakirjandusliku tööülesande täitmine või abistamine selliste tööülesannete täitmisel;“.

               Sellesse kategooriasse ei kuulu vabakutselised ajakirjanikud ja nende abilised.

               Esitada tuleb tõend või dokument, millega tõendatakse, et taotleja on kutseline ajakirjanik või ametiülesandeid täitev saatev isik, ning tema tööandja väljastatud originaaldokument, millega tõendatakse, et reisi eesmärk on ajakirjandusliku tööülesande täitmine või abistamine selliste tööüleannete täitmisel.

               Praegu ei ole Gruusias ühtegi kutselist meediaühendust, -keskust, -asutust, -liitu või muud sarnast organisatsiooni, mis võiks ajakirjanike või ametiülesandeid täitvate saatvate isikute rühma huvisid esindada ning anda välja tõendeid selle kohta, et isik on kutseline ajakirjanik või teatava valdkonna ametiülesandeid täitev saatev isik. Kuni sellised organisatsioonid asutatakse, võivad konsulaadid tunnustada tööandja väljastatud tõendeid ja pressiakrediteeringut mõnda liikmesriiki.

               „f)
                     rahvusvahelistest spordiüritustest osavõtjad ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad isikud:

               –
                     vastuvõtva organisatsiooni, liikmesriigi pädeva ametiasutuse, üleriigilise alaliidu või olümpiakomitee kirjalik kutse;“.

               Rahvusvaheliste spordiürituste puhul võivad saatvate isikute nimekirja kuuluda ainult sportlast saatvad isikud, kes täidavad ametiülesandeid: treenerid, massöörid, mänedžer, meditsiinitöötajad ja spordiklubi juhataja. Poolehoidjaid saatjate hulka ei arvata.

               „g)
                     ettevõtjad ja ettevõtlusorganisatsioonide esindajad:

               –
                     vastuvõtva juriidilise isiku või äriühingu, organisatsiooni või sellise juriidilise isiku või äriühingu peakorteri või filiaali, liikmesriigi riigi- või kohaliku omavalitsuse asutuse või mõne liikmesriigi territooriumil peetava kaubandus- ja tööstusnäituse, konverentsi või sümpoosioni korralduskomitee kirjalik kutse, mille on kinnitanud Gruusia Kaubanduskoda;“.

               Riiklik registriamet annab välja dokumendi, mis tõendab ettevõtlusorganisatsiooni olemasolu.

               „h)
                     kutsealade esindajad, kes osalevad rahvusvahelisel näitusel, konverentsil, sümpoosionil, seminaril või muul samalaadsel üritusel, mida peetakse mõne liikmesriigi territooriumil:

               –
                     vastuvõtva organisatsiooni kirjalik kutse, millega tõendatakse, et asjaomane isik osaleb kõnealusel üritusel;

               i)
                     kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajad, kelle reisi eesmärk on koolitus, seminarid või konverentsid, kaasa arvatud vahetusprogrammide raames:

               –
                     vastuvõtva organisatsiooni kirjalik kutse, kinnitus, et isik esindab kodanikuühiskonna organisatsiooni, ja riigi õigusaktide kohaselt vastavast registrist väljastatud riigi ametiasutuse tõend asjaomase organisatsiooni asutamise kohta;“.

               Esitada tuleb kodanikuühiskonna organisatsiooni väljastatud dokument, mis kinnitab, et taotleja esindab kõnealust organisatsiooni.

               Gruusias on ametiasutus, kes annab välja tõendi kodanikuühiskonna organisatsiooni asutamise kohta, on riiklik registriamet.

               Kodanikuühiskonna organisatsioonide asutamist kinnitavad tõendid registreeritakse riiklikus registriametis. Justiitsministeerium ja riiklik registriamet teevad koostööd kohalike omavalitsusasutustega, et arendada välja valitsusväliste organisatsioonide elektrooniline andmebaas. Pärast valmimist tehakse andmebaas kättesaadavaks justiitsministeeriumi veebisaidil aadressil

                  https://enreg.reestri.gov.ge/main.php

               .

               Leping ei hõlma kodanikuühiskonna organisatsioonide liikmeid.

               „j)
                     isikud, kes osalevad teadus-, kultuuri- või kunstiüritustel, sealhulgas ülikoolide ja muudes vahetusprogrammides:

               –
                     korraldava organisatsiooni kirjalik kutse nendel üritustel osalemiseks;

               k)
                     autojuhid, kes osutavad rahvusvahelisi kauba ja reisijate liikmesriikide territooriumile vedamise teenuseid Gruusias registreeritud sõidukitega:

               –
                     rahvusvahelise autoveoga tegelevate Gruusia veoettevõtjate üleriigilise ühenduse või riikliku äriühingu kirjalik taotlus, milles esitatakse reiside eesmärk, kestus ja sagedus;“.

               Praegu on Gruusias kaks veoettevõtjate ühendust, kes on pädevad esitama kutselistele autojuhtidele kirjalikku taotlust. Need on Gruusia rahvusvaheliste autovedudega tegelevate ettevõtjate assotsiatsioon (Georgian International Road Carriers Association, GIRCA) ja Gruusia reisijate maanteevedudega tegelevate ettevõtjate assotsiatsioon (Georgian Association of Carriers of Passengers by Road, GACPR). Veoettevõtjad, kes ei ole kummagi eelnimetatud assotsiatsiooni liikmed, võivad esitada taotluse, mille on väljastanud maismaatranspordi agentuur või Gruusia majandus- ja jätkusuutliku arengu ministeerium. Tuntud veoettevõtjate puhul võivad konsulaadid tunnustada kirjalikku taotlust Gruusia veoettevõtjalt/transpordifirmalt, kus autojuht töötab. Taotlusel tuleb esitada reiside eesmärk, kestus ja sagedus.

               „l)
                     sõpruslinnade ametlikest vahetusprogrammidest osavõtjad:

               –
                     sellise linna või kohaliku omavalitsusüksuse juhi kirjalik kutse;“.

               Selliseks linna või muu kohaliku omavalitsusüksuse juhiks või linnapeaks, kes on pädev väljastama kirjalikku kutset, on selle linna linnapea või kohaliku omavalitsusüksuse juht, kus toimub sõpruslinnade või muude partneromavalitsuste üritus. See kategooria hõlmab vaid ametlikku partnerlust.

               „m)
                     isikud, kes külastavad sõjaväelaste ja tsiviilisikute matmispaiku:

               –
                     haua olemasolu ja säilimist ning taotleja ja maetu omavahelist perekondlikku või muud seost tõendav ametlik dokument.“

               Lepingus ei ole nimetatud, millise riigi ametiasutus peaks eespool nimetatud ametliku dokumendi väljastama: kas riik, kus asub matmispaik, või riik, kus elab hauaplatsi külastada sooviv isik. Seega peaks olema vastuvõetav mõlema riigi pädeva asutuse väljastatud ametlik dokument.

               Esitada tuleb haua olemasolu ja säilimist tõendav ametlik dokument ning taotleja ja maetu omavahelist perekondlikku seost või sugulust tõendav dokument.

               Oluline märkus: Lepinguga ei looda kirjalikke taotlusi esitavate füüsiliste ja juriidiliste isikute jaoks uusi vastutust käsitlevaid eeskirju. Valetaotluste esitajate suhtes kohaldatakse asjakohaseid ELi ja riiklikke õigusakte.

               2.2.2.
                     Mitmekordsete viisade väljastamine

               Viisataotlejale, kes reisib sageli liikmesriikide territooriumile, võidakse anda välja mitmekordne lühiajaline viisa, kui tema liikmesriikides viibimise kogukestus ei ületa 90 päeva 180 päeva jooksul.

               Lepingu artiklis 5 on sätestatud:

               „1.
                     Liikmesriikide diplomaatilised ja konsulaaresindused väljastavad kuni viieaastase kehtivusajaga mitmekordseid viisasid järgmistesse kategooriatesse kuuluvatele kodanikele:

               a)
                     abikaasad ja alla 21aastased või ülalpeetavad lapsed (sealhulgas lapsendatud lapsed), vanemad, kes külastavad mõne liikmesriigi territooriumil seaduslikult elavaid Gruusia kodanikke. Viisa kehtivusaeg on piiratud neile antud elamisloa kehtivusajaga;

               b)
                     ametiülesandeid täitvad kesk- ja piirkondlike valitsuste liikmed ning põhiseadus- ja ülemkohtu liikmed, kui nad ei ole käesoleva lepinguga viisanõudest vabastatud, kusjuures viisa kehtivusaeg on piiratud nende ametiajaga, kui viimane on lühem kui viis aastat;

               c)
                     ametlike delegatsioonide alalised liikmed, kes osalevad Gruusiale esitatud ametliku kutse alusel regulaarselt kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel ja vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil.“

               Võttes arvesse nendesse kategooriatesse kuuluvate isikute tööalast staatust või perekondlikku suhet liikmesriikide territooriumil seaduslikult elava Gruusia kodanikuga, on põhjendatud väljastada neile mitmekordne viisa, mille kehtivusaeg on kuni viis aastat, või kui nende ametiaeg või riigis viibimise luba kehtib vähem kui 5 aastat, siis mitmekordne viisa, mille kehtivusaeg on piiratud selle ajavahemikuga.

               Lepingu artikli 5 lõike 1 punktiga a hõlmatud isikud peavad tõendama, et kutse esitaja elab liikmesriigis seaduslikult.

               Lepingu artikli 5 lõike 1 punktiga b hõlmatud isikute puhul tuleks tõendada nende tööalast staatust ja volituste tähtaega.

               Seda sätet ei kohaldata nende lepingu artikli 5 lõike 1 punktiga b hõlmatud isikute suhtes, kes on lepinguga viisanõudest vabastatud, st nad kasutavad diplomaatilist passi.

               Lepingu artikli 5 lõike 1 punktiga c hõlmatud isikud peavad tõendama oma delegatsiooni alalise liikme staatust ja vajadust osaleda korrapäraselt kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel või vahetusprogrammides.

               „2.
                     Liikmesriikide diplomaatilised ja konsulaaresindused väljastavad kuni üheaastase kehtivusajaga mitmekordseid viisasid järgmistesse kategooriatesse kuuluvatele isikutele, tingimusel et neile on varasema aasta jooksul väljastatud vähemalt üks viisa, et nad on seda kasutanud vastavalt külastatava riigi riiki sisenemist ja riigis viibimist reguleerivatele õigusaktidele ning et on olemas põhjus mitmekordse viisa taotlemiseks:

               a)
                     ametlike delegatsioonide alalised liikmed, kes osalevad esitatud ametlike kutsete alusel korrapäraselt kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel ja vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid liikmesriikide territooriumil;

               b)
                     kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajad, kes reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse, et osaleda koolitusel, seminaridel või konverentsidel, kaasa arvatud vahetusprogrammide raames;

               c)
                     rahvusvahelisel näitusel, konverentsil, sümpoosionil, seminaril või muul samalaadsel üritusel osalevad kutsealade esindajad, kes reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse;

               d)
                     teadus-, kultuuri- või kunstiüritustel, sealhulgas ülikoolide ja muudes vahetusprogrammides osalevad isikud, kes reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse;

               e)
                     üliõpilased ja kraadiõppes osalevad isikud, kes reisivad korrapäraselt õppimise või koolituse eesmärgil, kaasa arvatud vahetusprogrammide raames;

               f)
                     sõpruslinnade või muude omavalitsuste ametlikest vahetusprogrammidest osavõtjad;

               g)
                     isikud, kes peavad meditsiinilistel põhjustel külastama riiki korrapäraselt ja isikud, kes peavad neid saatma;

               h)
                     ajakirjanikud ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad akrediteeritud isikud;

               i)
                     ettevõtjad ja ettevõtlusorganisatsioonide esindajad, kes reisivad korrapäraselt liikmesriikidesse;

               j)
                     rahvusvahelistest spordiüritustest osavõtjad ja neid saatvad ametiülesandeid täitvad isikud;

               k)
                     autojuhid, kes osutavad rahvusvahelisi kauba ja reisijate liikmesriikide territooriumile vedamise teenuseid Gruusias registreeritud sõidukitega.

               3.
                     Liikmesriikide diplomaatilised ja konsulaaresindused väljastavad vähemalt kaheaastase ja maksimaalselt viieaastase kehtivusajaga mitmekordseid viisasid lõikes 2 nimetatud isikutele, tingimusel et nad on varasema kahe aasta jooksul kasutanud üheaastase kehtivusajaga mitmekordset viisat vastavalt külastatava liikmesriigi riiki sisenemist ja riigis viibimist reguleerivatele õigusaktidele ning et mitmekordse viisa taotlemise põhjused endiselt kehtivad.

               4.
                     Lõigetes 1–3 nimetatud isikud võivad viibida liikmesriikide territooriumil 180 päeva jooksul kokku maksimaalselt 90 päeva.“

               Kui eespool nimetatud kategooriatesse kuuluval isikul, kellele on eelmise aasta (12 kuu) jooksul antud vähemalt üks viisa ja kes on kasutanud seda kooskõlas sihtriigi (sihtriikide) riiki sisenemist ja seal viibimist käsitlevate õigusaktidega (näiteks ta ei ole ületanud lubatud viibimisaega), on põhjust taotleda mitmekordset viisat, antakse talle üldjuhul üheaastase kehtivusajaga mitmekordne viisa. Juhul kui üheaastase kehtivusega viisa väljastamine ei ole põhjendatud (näiteks kui vahetusprogrammi kestus on alla aasta või kui isikul puudub vajadus reisida terve aasta jooksul), kuid muud viisa saamise tingimused on täidetud, antakse lühema kui aastase kehtivusajaga viisa.

               Lepingu artikli 5 lõikes 2 nimetatud kategooriatesse kuuluvatele isikutele väljastatakse 2–5aastase kehtivusajaga mitmekordne viisa, tingimusel et nad on eelneva kahe aasta (24 kuu) jooksul kasutanud kaht üheaastase kehtivusajaga mitmekordset viisat vastavalt külastatud riigi (riikide) riiki sisenemist ja riigis viibimist reguleerivatele õigusaktidele ning et mitmekordse viisa taotlemise põhjused endiselt kehtivad. Tuleb märkida, et 2–5aastase kehtivusajaga viisa väljastatakse vaid viisataotlejale, kellele eelneva kahe aasta jooksul on antud kaks aastase (mitte lühema) kehtivusajaga viisat, ja kes on kasutanud neid kooskõlas sihtriigi (sihtriikide) riiki sisenemist ja seal viibimist käsitlevate õigusaktidega. Diplomaatilised ja konsulaaresindused otsustavad viisa kehtivusaja (2–5 aastat) konkreetse viisataotluse läbivaatamise tulemusel.

               Lepingu artikli 5 lõikes 2 esitatud määratluse („tingimusel ... et on olemas põhjus mitmekordse viisa taotlemiseks“) ja lepingu artikli 5 lõikes 3 esitatud määratluse („tingimusel et ... mitmekordse viisa taotlemise põhjused endiselt kehtivad“) puhul kohaldatakse mitmekordsete viisade väljastamiseks viisaeeskirjas sätestatud kriteeriume, s.t isik tõendab vajadust reisida sageli ühte või mitmesse liikmesriiki, näiteks äri huvides.

               Viisataotlejale, kes ei ole varem väljastatud viisat kasutanud, ei pea mitmekordset viisat väljastama.

               2.2.3. Diplomaatilise passi kasutajad

               Lepingu artiklis 10 on sätestatud:

               „1.
                     Gruusia kodanikud, kellel on kehtiv diplomaatiline pass, võivad liikmesriiki siseneda, sealt lahkuda või liikmesriikidest läbi sõita ilma viisata.

               2.
                     Lõikes 1 nimetatud isikud võivad viibida liikmesriigi territooriumil 180 päeva jooksul maksimaalselt 90 päeva.“

               Leping ei hõlma diplomaatide liikmesriikidesse lähetamise menetlusi. Selle suhtes kohaldatakse tavapärast akrediteerimismenetlust.

               III. KOOSTÖÖ DOKUMENTIDE TURVALISUSE ALAL

               Lepingule lisatud ühisdeklaratsioonis on lepinguosalised kokku leppinud, et lepingu artikli 12 alusel loodud ühiskomitee hindab kummagi lepinguosalise reisidokumentide turvataseme mõju lepingu toimimisele. Sellega seoses on lepinguosalised kohustunud teineteist korrapäraselt teavitama meetmetest, mida on võetud selleks, et vältida mitme reisidokumendi väljastamist ühele inimesele ja arendada reisidokumentide turvalisuse tehnilisi aspekte, samuti meetmetest, mida on võetud seoses reisidokumentide väljastamise isikustamisega.

               IV. STATISTIKA

               Selleks et lepingu kohaselt loodud ühiskomitee saaks lepingu täitmist tõhusalt jälgida, tuleks liikmesriikide diplomaatilistel ja konsulaaresindustel esitada komisjonile iga kuue kuu järel, võimaluse korral iga kuu kohta eraldi, statistilised andmed, mis käsitlevad võimaluse korral eelkõige järgmist:

               väljastatud mitmekordsete viisade arv;

               tasuta väljastatud viisade arv.

               V. EUROOPA LIIDU DEKLARATSIOON PERELIIKMETELE VIISADE VÄLJASTAMISE LIHTSUSTAMISE KOHTA

               Ehkki leping ei sisalda õiguslikult siduvaid õigusi ja kohustusi suurema hulga liikmesriikides seaduslikult elavate Gruusia kodanikega perekonnasidemeid omavate Gruusia kodanike liikumise lihtsustamise kohta, võtab Euroopa Liit arvesse Gruusia ettepanekut laiendada selliste perekonnaliikmete määratlust, kelle suhtes tuleks kohaldada lihtsustatud viisarežiimi, ning seda, kui oluliseks peab Gruusia sellesse kategooriasse kuuluvate isikute liikumise lihtsustamist.

               Seetõttu ja et lihtsustada liikmesriikides seaduslikult elavate Gruusia kodanikega perekonnasidemeid omavate laiendatud hulga isikute (eelkõige õed ja vennad ning nende lapsed) liikumist, kutsutakse lepingule lisatud deklaratsioonis liikmesriikide konsulaaresindusi üles kasutama kõiki acquis´s ettenähtud võimalusi sellesse kategooriasse kuuluvatele isikutele viisade väljastamise lihtsustamiseks, sealhulgas eelkõige lihtsustama taotlejatelt nõutavate tõendavate dokumentide nõudeid, vabastama taotlejaid menetlemise tasust ja vajaduse korral väljastama neile mitmekordsed viisad.

                     (1)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud, EÜT L 81, 21.3.2001, viimati muudetud määrusega nr 1211/2010/EL, ELT L 339, 22.12.2010.

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (3)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (5)
                  15. mai 2014. aasta otsusega nr 565/2014/EL (mis jõustus 16. juunil 2014) lubatakse Bulgaarial, Horvaatial, Küprosel ja Rumeenial ühepoolselt ja oma riigi viisadega võrdväärsena tunnustada vaid selliseid ühtseid lühiajalisi viisasid, mis kehtivad kaheks või korduvaks sisenemiseks, Schengeni riikide väljastatud pikaajalisi viisasid ja elamislube ning piiratud territoriaalse kehtivusega viisasid, mille on Kosovo väljastatud passi kasutajatele väljastanud Schengeni liikmesriigid, samuti Horvaatia väljastatud oma riigi viisasid ja elamislube. Nimetatud viisasid tunnustatakse riigi viisaga võrdväärsena mitte ainult transiidi eesmärgil, vaid ka nende riikide territooriumil mis tahes 180päevase perioodi jooksul kuni 90päevase kavandatud viibimise puhul. Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia võivad alates 14. juulist 2014 kohaldada uusi eeskirju, millega asendatakse 14. juuni 2006. aasta otsus nr 895/2006/EÜ ja 17. juuni 2008. aasta otsus nr 582/2008/EÜ.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada vähendatud maksumäära Korsika departemangudes kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0442

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 24.7.2007KOM(2007) 442 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada vähendatud maksumäära Korsika departemangudes kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidEnergiatoodete ja elektrienergia maksustamist ühenduses reguleeritakse nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ[1]. Kõnealuses direktiivis täpsustatakse maksustatavad tooted, sellise maksustamise aluseks olevad kasutusviisid ja nende maksustamise alammäärad sõltuvalt sellest, kas neid kasutatakse kütusena, teatavatel tööstuslikel või kaubanduslikel eesmärkidel või kütmiseks.Nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil teatavatel poliitilistel kaalutlustel kehtestada aktsiisimaksu suhtes täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi.Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada Prantsusmaal kohaldada maksumäära vähendamist Korsika departemangudes kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes, et osaliselt hüvitada suurest geograafilisest vahemaast tulenevad lisakulud ja varustamise raskused.-  Üldine taust16. oktoobri 2006. aasta kirjaga palusid Prantsusmaa ametiasutused luba kohaldada energialõivu puhul vähendatud maksumäära kütusena kasutatava konkreetse pliivaba bensiini suhtes jätkuna direktiivi 2003/96/EÜ artikli 18 lõikes 1 vastavalt direktiivi II lisa punkti 6 kolmandale taandele sätestatud erandi raames rakendatud praktikale ning enne erandi kehtetuks muutumist. Nimetatud säte võimaldas Prantsusmaal kohaldada kuni 31. detsembrini 2006 vähendatud maksumäära Korsikal tarbimise suhtes tingimusel, et vähendatud maksumäärad on alati kooskõlas energiatoodetele ühenduse õigusaktidega ette nähtud aktsiisi alammääradega. Taotletakse maksumäära vähendamist 1 euro võrra hektoliitri kohta ajavahemikuks 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2012. Prantsusmaa ametiasutused edastasid täiendava teabe 13. veebruaril ja 3. mail 2007.Loa taotluse põhjendamiseks nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 alusel viitab Prantsusmaa Korsika saarelisele asukohale. See on asjaolu, mis põhjustab lisakulusid erinevate kütuste saarele kohale toimetamisel ja ladustamisel ning mida on kavas taotletud maksumäära vähendamisega osaliselt hüvitada.Korsika on mägise maastikuga: alla 12%line kallak moodustab vaid 10% saare territooriumist ja tasandikud peaaegu puuduvad, välja arvatud idapoolne tasandik. Sisekaubandus on eriti keeruline, kuna ühendus orgude vahel peaaegu puudub. Korsika on seega killustatud, jaotatud mitmeks väikerajooniks.Seetõttu, kui mandril on pliivaba bensiini oktaaniarvuga 95 transpordi ja jaotamise hind 8,05 eurot hektoliitri kohta, siis Korsikal ulatub see 17,34 euroni. Naftatoodete meretransport ja saarel ladustamine tõstavad tõepoolest märgatavalt kütuste omahinda. Saare kahes naftahoidlas hoitakse aastas 400 000 m3 kütust, kuigi, võttes arvesse nende mõõtmeid, võiks kasumlikkuse tase olla ligi 1 miljon kuupmeetrit mõlema hoidla kohta. Siiski on kahe hoidla olemasolu vajalik saare geograafia ja kütuste ladustamise vajaduse tõttu, et vältida mis tahes varustamise katkestust. Seega oli Prantsusmaa mandriosas tarbitava pliivaba bensiini aasta keskmine hind koos maksudega 2007. aasta veebruaris 116,96 eurot hektoliitri kohta. Korsikal on see summa koos maksudega 3–6 eurot suurem, mis tähendab erinevust 4–7 eurot/hl ilma vähendatud maksumäärata 1 euro/hl[2].Seega aitab erinev maksumäär tagada territoriaalset ühtsust mandriosaga: vähendades pliivaba bensiini hinda 1 euro/hl jääb see summa väiksemaks kui kantavad lisakulud.Maksumäära vähendamisega seotud iga-aastased eelarvekulud ulatuvad 890 000 euroni. Saare eeldatav rahvaarv on 1. jaanuaril 2007 ligikaudu 279 000 elanikku, kellele lisanduvad hooajalised elanikud, kes kõik tarbivad Korsikal pliivaba bensiini, saades kasu kõnealusest aktsiisimäära vähendamisest.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidNõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik.Nõukogu 24. oktoobri 2005. aasta otsus 2005/767/EÜ, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevat maksumäära[3]. Riikliku naftatoodete tarbimismaksu määrade puhul detsentraliseeritud lähenemise kasutamine hõlmab nii kütusena kasutatavat diislikütust kui pliivaba bensiini. See on osa Prantsusmaa asutuste soovitud detsentraliseerimispoliitikast, kuna see annab Prantsusmaa regioonidele, sealhulgas Korsika territoriaalühendusele võimaluse muuta kütuste suhtes kohaldatavaid aktsiisimäärasid nii üles- kui allapoole. Kõnealune detsentraliseerimine kuulub lähenemisviisi, mille eesmärk on tugevdada haldussuutlikkust, arendades välja kvaliteetsemat ja vähem kulukat avalikku sektorit. See on samuti osa subsidiaarsuspoliitikast, mis võimaldab riigis mitmetes valdkondades otsuseid vastu võtta selleks kõige sobivamal tasandil (vt otsust 2005/767/EÜ, põhjendus 2) ning sellega taotletakse taotletava maksumäära vähendamisega ette nähtud eesmärkidele lisaks ka muid eesmärke.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaNõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil teatavatel poliitilistel kaalutlustel kehtestada aktsiisimaksu suhtes täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi. Komisjon uurib iga taotlust, võttes arvesse siseturu nõuetekohast toimimist, vajadust tagada aus konkurents ning ühenduse tervishoiu-, keskkonna-, energia- ja transpordipoliitika toimimine.Eri maksumäärad ühtlustavad olukorra Korsikal ja mandril pliivaba bensiini tarbijate jaoks, hüvitades osaliselt Korsika tarbijate lisakulud. Kavandatav meede vastab seega regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidele.Maksumäärade vähendamine ei ületa Korsika tarbijate transpordi ja jaotamise täiendavaid kulusid. Tegelikult jääb pliivaba bensiini hinna vähendamine summas 1 euro/hl oluliselt väiksemaks kui kantavad lisakulud ja vastavate lõplike hindade vaheline erinevus.Samal ajal jääb vähendatud maksumäär (57,92 eurot/hl), mis mõjutab pliivaba bensiini tarbimist Korsikal, märkimisväärselt kõrgemaks kui direktiiviga 2003/96/EÜ kehtestatud ühenduse alammäär (35,90 eurot/hl). See kehtib isegi siis, kui võetakse arvesse nõukogu 24. oktoobri 2005. aasta otsusega[4] lubatud detsentraliseeritud lähenemist riikliku naftatoodete tarbimismaksu määramisel. Selles raamistikus lubatakse Korsika territoriaalühendusel muuta Prantsuse tolliseadustiku artikli 265 tabelis B ette nähtud sätetest tulenevat riikliku naftatoodete tarbimismaksu määra. Kõnealune muutmine ei tohi ületada summat 1,77 eurot/hl, mis on regioonidele lubatud muutmise ülemmäär. Seega, ühendades taotletud maksumäära vähendamise ja maksimaalse vähendamise, mis võib tuleneda Korsika otsusest kasutada riikliku naftatoodete tarbimismaksu määra osas detsentraliseeritud lähenemist, oleks Korsikal pliivaba bensiini tarbimise vähendatud maksumäär 56,15 eurot/hl, mis jääb märkimisväärselt kõrgemaks kui direktiiviga 2003/96/EÜ kindlaks määratud ühenduse alammäär (35,90 eurot/hl).Komisjon on seetõttu arvamusel, et kõnealune vähendamine on ühitatav maksu ergutava mõjuga energiatõhususe parandamiseks.Lõpuks on kõnealune meede vastuvõetav, pidades silmas siseturu nõuetekohast toimimist ja vajadust tagada aus konkurents. Selle eesmärk on osaliselt hüvitada saarelisest asukohast tulenevad lisakulud. Pidades silmas nende departemangude kaugust ja saarelist asukohta, mille suhtes vähendamist kohaldatakse, ning maksumäära (mis on muu hulgas väga kõrge võrreldes ühenduse alammääraga) vähendamise mõõdukust, ei too meede kaasa konkreetselt kütuse varustamisega seotud muutusi.Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikes 2 sätestatakse niisuguse meetme puhul maksimaalne ajavahemik 6 aastat, mida võib pikendada. Praegu tundub asjakohane määrata luba kuueks aastaks, st ajavahemikuks 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2012.Tuleb tagada, et Prantsusmaal oleks võimalik kohaldada kõnealust vähendamist, mis on käesoleva otsuse ettepaneku eesmärk, kaldumata kõrvale enne 1. jaanuari 2007 kohaldatavatest õigusaktidest ja artiklis 18 vastavalt direktiivi II lisale sätestatud erandi kontekstis. Seega tuleb anda taotletud luba alates 1. jaanuarist 2007.2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine-  Konsulteerimine huvitatud isikutegaKäesoleva ettepanekuga tehakse erand, mis hõlmab üksnes Prantsusmaad.-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.-  Mõju hindamineEi kohaldata.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteKomisjon teeb ettepaneku lubada maksumäära vähendamist ühe euro ulatuses hektoliitri kohta kuni 31. detsembrini 2012, lubades seega Prantsusmaal kohaldada vähendatud maksumäära Korsika departemangudes kütusena kasutatava ja ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes.-  Õiguslik alusNõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.-  Subsidiaarsuse põhimõteTuleb tunnistada, et EÜ asutamislepingu artiklis 93 käsitletud kaudsete maksude valdkonnas ei ole eesmärgiks ühenduse ainupädevus EÜ asutamislepingu artikli 5 tähenduses.Siiski raamistavad ja piiravad liikmesriikide poolt konkureerivate pädevuste kasutamist asjaomases valdkonnas siseriiklike õigusaktide ühtlustamise meetmed, mis nõukogu on juba vastu võtnud.Antud juhul on vaid nõukogul õigus lubada liikmesriigil kehtestada täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 tähenduses, nagu selle sättega ette nähakse. Liikmesriikidel ei ole õigust nõukogu asendada.Seetõttu on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Pliivaba bensiini hinna vähendamine summas 1 euro/hl jääb märgatavalt madalamale kantavatest lisakuludest (4–7 eurot/hl).-  Õigusakti valikKavandatud õigusakt(id): nõukogu otsus.Direktiivi 2003/96 artiklis 19 nähakse ette vaid seda liiki meede.4. Mõju eelarveleMeetmega ei kaasne ühendusele rahalist või halduskoormust. Ettepanek ei mõjuta seega ühenduse eelarvet.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada vähendatud maksumäära Korsika departemangudes kütusena kasutatava ja tarbimiseks ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes(Ainult prantsuskeelne tekst on autentne)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik[5], eriti selle artikli 19 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 18 lõike 1 alusel ja vastavalt direktiivi II lisale lubati Prantsusmaal kohaldada vähendatud maksumäära Korsikal tarbimise suhtes. Kõnealune luba anti kuni 31. detsembrini 2006.(2) 16. oktoobri 2006. aasta kirjaga palusid Prantsusmaa asutused luba kohaldada energialõivu puhul vähendatud maksumäära kütusena kasutatava konkreetse pliivaba bensiini suhtes jätkuna eespool nimetatud erandi raames rakendatud praktikale ning enne selle kehtetuks muutumist. Vähendamise ulatus on 1 euro hektoliitri kohta. Luba taotletakse ajavahemikuks 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2012. Korsikal kaasneb tankla pliivaba bensiiniga varustamisega märkimisväärne lisakulu võrreldes mandril varustamisega ning lõplikud hinnad on 4–7 eurot/hl kõrgemad kui mandril.(3) Vähendades Korsika tarbijate pliivaba bensiini maksumäära, ühtlustatakse pliivaba bensiini tarbijate olukorda Korsikal ja mandril. Kõnealune meede vastab seega regionaal- ja ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidele.(4) Maksumäärade vähendamine ei ületa taset, mis on vajalik, et võtta arvesse Korsika tarbijate kantavaid täiendavaid kulusid seoses transpordi ja jaotamisega.(5) Maksumäära lõplik tase on kooskõlas direktiiviga 2003/96/EÜ ette nähtud alammääradega, milleks on praegu 359 eurot/1000 l (või 35,90 eurot/hl). See kehtib isegi siis, kui võetakse arvesse nõukogu 24. oktoobri 2005. aasta otsusega 2005/767/EÜ[6] antud luba, mille mõjud võivad kattuda käesoleva otsuse mõjudega.(6) Pidades silmas nende departemangude kaugust ja saarelist asukohta, mille suhtes vähendamist kohaldatakse, ning maksumäära (mis on muu hulgas väga kõrge võrreldes ühenduse alammääraga) vähendamise mõõdukust, ei too see kaasa konkreetselt kütuse varustamisega seotud muutusi.(7) Järelikult on taotletav meede vastuvõetav, pidades silmas siseturu nõuetekohast toimimist ja vajadust tagada aus konkurents, ning see on ühildatav ühenduse tervishoiu-, keskkonna-, energeetika- ja transpordipoliitikaga.(8) Seetõttu tuleb lubada vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikele 2 Prantsusmaal kohaldada vähendatud maksumäära kütusena kasutatava ja Korsikal ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes kuni 31. detsembrini 2012.(9) Tuleb tagada, et Prantsusmaal oleks võimalik kohaldada kõnealust vähendamist, mis on käesoleva otsuse ettepaneku eesmärk, kaldumata kõrvale enne 1. jaanuari 2007 kohaldatavatest õigusaktidest ja artiklis 18 vastavalt direktiivi II lisale sätestatud erandi kontekstis. Seega tuleb anda taotletud luba alates 1. jaanuarist 2007,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Prantsusmaal lubatakse kohaldada vähendatud maksumäära kütusena kasutatava ja Korsikal ringlusse lubatud pliivaba bensiini suhtes.Ülekompenseerimise vältimiseks ei tohi vähendamine ületada transpordi, ladustamise ja jaotamise lisakulusid Prantsusmaa mandriosaga võrreldes.Vähendatud maksumäär peab olema kooskõlas direktiivis 2003/96/EÜ ette nähtud kohustustega, eelkõige artiklis 7 sätestatud alammääradega.Artikkel 2Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007 ning see kaotab kehtivuse 31. detsembril 2012.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT L 238, 31.10.2003, lk 51.[2] Eespool näidatud hinnavahe ei peegeldu täielikult lõplikus tanklahinnas, kuna käibemaksu määr Korsikal on madalam kui mandril.[3] ELT L 290, 4.11.2005, lk 25.[4] Vähendamist, mis on käesoleva projekti eesmärk, kohaldataks automaatselt, ilma et oleks vaja Korsika territoriaalühenduse eriotsust, samal ajal kui muutmine otsuse 2005/767/EÜ kontekstis vajaks niisugust otsust.[5] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 100).[6] ELT L 290, 4.11.2005, lk 25.


				|

		52013PC0763

			Ettepanek: NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS, millega kiidetakse heaks Portugali ajakohastatud makromajanduslik kohandamisprogramm /* COM/2013/0763 final - 2013/0372 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
Portugali taotluse
alusel andis nõukogu 17. mail 2011 Portugalile finantsabi (nõukogu
rakendusotsus 2011/344/EL), et toetada jõulist majandus- ja reformikava, mille
eesmärk on taastada usaldus, võimaldada majandusel tagasi pöörduda jätkusuutliku
kasvu teele ning tagada Portugali, euroala ja ELi finantsstabiilsus.
Kooskõlas otsuse 2011/344/EL artikli 3 lõikega
10 viis komisjon koos Rahvusvahelise Valuutafondiga ja konsulteerides Euroopa
Keskpangaga korraga läbi kaheksanda ja üheksanda läbivaatamise, et hinnata
edusamme, mida ametiasutused on kokkulepitud meetmete rakendamisel saavutanud,
samuti kokkulepitud meetmete tõhusust ning majanduslikku ja sotsiaalset mõju.
Võttes arvesse uut teavet, paneb komisjon
ettepanekuga [sisestada viide] ette muuta otsust 2011/344/EL.
Pärast kahe sellise seadusandliku ettepaneku
paketi (eelkõige määrus (EL) nr 472/2013) jõustumist, millega samuti
reguleeritakse, kuidas tuleb muuta makromajandusliku kohandamisprogrammi
aluseks olevaid majanduspoliitilisi tingimusi, tuleb vastu võtta täiendav
otsus. Määrust (EL) nr 472/2013 kohaldatakse makromajanduslike
kohandamisprogrammide suhtes, mis olid olemas asjaomase määruse jõustumise
ajal, ja sellest tulenevalt tuleb muudatuste tegemisel järgida artikli 7 lõikes
5 sätestatud menetlust.
2013/0372 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,
millega kiidetakse heaks Portugali
ajakohastatud makromajanduslik kohandamisprogramm
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
21. mai 2013. aasta määrust (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja
eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, kellel on või võivad tekkida
tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel, eriti selle artikli 7
lõiget 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Määrust (EL) nr 472/2013
kohaldatakse liikmesriikide suhtes, kes selle jõustumise ajal olid juba saanud
finantsabi, sealhulgas finantsabi Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi ja/või
Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi raames.
(2)       Määrusega (EL) nr 472/2013 on
ette nähtud sellist finantsabi saavate liikmesriikide makromajandusliku
kohandamisprogrammi heakskiitmise eeskirjad, mida tuleb kohaldada kooskõlas
määruse (EL) nr 407/2010 (millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism)
sätetega, kui asjaomane liikmesriik saab abi nii Euroopa
finantsstabiilsusmehhanismi raames kui ka muudest allikatest.
(3)       Portugalile on antud
finantsabi nii Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames rakendusotsusega
2011/344/EL (Portugalile liidu finantsabi andmise kohta) kui ka Euroopa
Finantsstabiilsuse Fondi raames.
(4)       Järjepidevuse huvides tuleks
määruse (EL) nr 472/2013 kohane Portugali ajakohastatud makromajanduslik
kohandamisprogramm heaks kiita viitena rakendusotsuse 2011/344/EL asjakohastele
sätetele.
(5)       Kooskõlas otsuse 2011/344/EL
artikli 3 lõikega 10 viis komisjon koos Rahvusvahelise Valuutafondiga ja
konsulteerides Euroopa Keskpangaga korraga läbi kaheksanda ja üheksanda
läbivaatamise, et hinnata edusamme, mida Portugal on kokkulepitud meetmete rakendamisel
saavutanud, samuti kõnealuste meetmete tõhusust ning majanduslikku ja
sotsiaalset mõju. Kõnealuse läbivaatamise tulemusel tuleb olemasolevas
makromajanduslikus kohandamisprogrammis teha mõned muudatused.
(6)       Kõnealused muudatused on
sätestatud otsuses nr [sisestada viide], millega muudetakse rakendusotsust nr
2011/344/EL,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Käesolevaga kiidetakse heaks rakendusotsuse
2011/344/EL artikli 3 lõigetes 7–9 kindlaks määratud meetmed, mida Portugal
võtab oma makromajandusliku kohandamisprogrammi raames.
Artikkel 2
Käesolev otsus on
adresseeritud Portugalile.
Artikkel 3
Käesolev otsus
avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.3.2016
            COM(2016) 147 final
            2016/0080(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seoses Euroopa Liidu seisukohaga, mis võetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahel sõlmitud raamlepinguga loodud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmise ning töörühmade moodustamise ja nende pädevuste kindlaksmääramisega

               SELETUSKIRI

               Raamleping (edaspidi „leping”) ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahel sõlmiti 10. mail 2010 ja see jõustus 1. juunil 2014.

               See laiaulatuslik leping ELi ja Korea Vabariigi vahel oli esimene omataoline ELi ja Aasia riigi vahel. Lepingus on sätestatud õigusraamistik, mis hõlmab teemasid korrapärasest poliitilisest dialoogist kuni sektoripõhise koostööni. Selles rõhutatakse ELi otsusekindlust suhelda Korea Vabariigiga ja viia kahepoolsed suhted kõrgele tasemele.

               Leping tugevdab koostööd mitmes poliitikavaldkonnas, sh sellistes nagu inimõigused, massihävitusrelvade leviku tõkestamine, võitlus terrorismi vastu, võitlus korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu, kaubandus, ränne, keskkond, energeetika, kliimamuutus, transport, teadus ja tehnoloogia, tööhõive ja sotsiaalküsimused, haridus, põllumajandus, arenguabi, kultuur jne.

               Vastavalt lepingu artiklile 44 moodustati ühiskomitee, mis koosneb ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu liikmete ja Euroopa Komisjoni esindajatest ning teiselt poolt Korea Vabariigi esindajatest. Ühiskomitees peetakse konsultatsioone, et hõlbustada lepingu rakendamist, edendada selle üldeesmärkide saavutamist, säilitada suhete üldine sidusus ja tagada lepinguosaliste muude kokkulepete nõuetekohane toimimine.

               Et aidata ühiskomiteed tema ülesannete täitmisel ja hõlbustada ekspertide tasandi arutelusid lepingu kohaldamisalasse jäävatel olulistel teemadel, tehakse ettepanek moodustada kaks järgmist töörühma: 1) energeetika, keskkonna ja kliimamuutuse töörühm; 2) terrorismivastase võitluse töörühm. Hiljem võidakse lepinguosaliste kokkuleppel moodustada täiendavaid töörühmi.

               Kumbki lepinguosaline on pühendunud lepingu tulemuslikule rakendamisele. Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel lepingu artikli 44 kohaselt loodud ühiskomitees seoses i) ühiskomitee töökorra vastuvõtmise ning ii) töörühmade moodustamise ja nende pädevuste kindlaksmääramisega. Euroopa Liidu seisukoht tugineb käesolevale ettepanekule lisatud ühiskomitee otsuste eelnõudele.

               2016/0080 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seoses Euroopa Liidu seisukohaga, mis võetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahel sõlmitud raamlepinguga loodud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmise ning töörühmade moodustamise ja nende pädevuste kindlaksmääramisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 207 ja 212 ning artikli 218 lõiget 9,

               võttes arvesse komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vaheline raamleping (edaspidi „leping”) jõustus 1. juunil 2014.

               (2)Aitamaks kaasa lepingu tulemuslikule rakendamisele, tuleks selle institutsioonilise raamistiku moodustamine võimalikult pea lõpule viia, võttes vastuühiskomitee töökorra.

               (3)Vastavalt lepingu artiklile 44 loodi ühiskomitee selleks, et tagada mh lepingu nõuetekohane toimimine ja rakendamine.

               (4)Aitamaks kaasa lepingu tulemuslikule rakendamisele, tuleks võtta vastu ühiskomitee töökord.

               (5)Liidu võetav seisukoht ühiskomitees seoses kõnealuse ühiskomitee töökorra vastuvõtmisega peaks tuginema käesolevale otsusele lisatud ühiskomitee otsuste eelnõudele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahelise raamlepingu artikli 44 kohaselt loodud ühiskomitees seoses

               ühiskomitee töökorra vastuvõtmise ning

               töörühmade moodustamise ja nende pädevuste kindlaksmääramisega,

               tugineb käesolevale otsusele lisatud ühiskomitee otsuste eelnõule.

               2.Väiksemaid muudatusi otsuse eelnõus võivad liidu esindajad ühiskomitees teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.3.2016
            COM(2016) 147 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            seoses Euroopa Liidu seisukohaga, mis võetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahel sõlmitud raamlepinguga loodud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmise ning töörühmade moodustamise ja nende pädevuste kindlaksmääramisega

               1. LISA

               ELi JA KOREA VABARIIGI ÜHISKOMITEE OTSUS NR 1/[2016],
                  [kuupäev],
                  millega võetakse vastu nimetatud ühiskomitee töökord

               ELi JA KOREA VABARIIGI ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahel sõlmitud raamlepingut (edaspidi „leping”), eelkõige selle artiklit 44,

               ning arvestades järgmist:

               1.Leping jõustus 1. juunil 2014.

               2.Aitamaks kaasa lepingu tulemuslikule rakendamisele, tuleks võtta vastu ühiskomitee töökord,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Ainus artikkel

               Võetakse vastu ühiskomitee töökord, mis on esitatud A lisas.

               [koht],

                     ELi ja Korea Vabariigi

               ühiskomitee

               eesistuja

               A LISA

               Ühiskomitee töökord

               Artikkel 1

               Koosseis ja eesistuja

               1.Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahelise raamlepingu (edaspidi „leping”) artikli 44 alusel asutatud tolli ühiskomitee täidab lepingu artiklis 44 sätestatud ülesandeid.

               2.Ühiskomiteesse kuuluvad mõlema lepinguosalise sobival tasemel esindajad.

               3.Ühiskomitee eesistujaks on kalendriaasta kaupa vaheldumisi kummagi lepinguosalise esindaja. Lepingu artikli 44 alusel moodustatud ühiskomitee eesistujaks on liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja või Korea Vabariigi välisminister. Eesistuja võib oma ülesandeid delegeerida.

               4.Esimene ajavahemik algab ühiskomitee esimese koosoleku kuupäeval ja lõpeb sama aasta 31. detsembril.

               Artikkel 2

               Koosolekud

               1.Ühiskomitee kohtub tavaliselt kord aastas. Ühiskomitee koosoleku kutsub kokku eesistuja ja need toimuvad vaheldumisi Brüsselis ja Soulis ühiselt kokku lepitud ajal. Ühiskomitee erakorralisi koosolekuid võidakse lepinguosaliste kokkuleppel korraldada ükskõik kumma lepinguosalise taotlusel.

               2.Ühiskomitee koguneb tavapäraselt kõrgemate ametnike tasemel, kui lepinguosalised ei ole teisiti kokku leppinud.

               Artikkel 3

               Avalikustamine

               Ühiskomitee koosolekud ei ole avalikud, kui ei ole otsustatud teisiti.

               Artikkel 4

               Osalejad

               1.Enne iga koosolekut teatatakse eesistujale sekretariaadi vahendusel iga lepinguosalise delegatsiooni kavandatav koosseis.

               2.Vajaduse korral ja lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel võib ühiskomitee koosolekutele kutsuda eksperte või muude asutuste esindajaid kas vaatlejana või teabe saamiseks konkreetse teema kohta.

               Artikkel 5

               Sekretariaat

               Euroopa välisteenistuse esindaja ja Korea Vabariigi välisministeeriumi esindaja tegutsevad ühiselt ühiskomitee sekretäridena. Kogu ühiskomitee eesistuja kirjavahetus edastatakse sekretäridele. Ühiskomitee eesistuja kirjavahetust võib pidada kirjalikult, sh elektronposti teel.

               Artikkel 6

               Koosolekute päevakord

               1.Eesistuja koostab iga koosoleku esialgse päevakorra. See saadetakse koos asjaomaste dokumentidega teisele lepinguosalisele hiljemalt 15 päeva enne koosoleku algust.

               2.Esialgne päevakord sisaldab punkte, mis on esitatud vähemalt 21 päeva enne koosoleku algust.

               3.Iga koosoleku alguses võtab ühiskomitee vastu päevakorra. Poolte kokkuleppel võidakse päevakorda võtta ka küsimusi, mida esialgses päevakorras ei ole.

               4.Erijuhtudel ilmnevaid vajadusi arvestades võib eesistuja mõlema poole nõusolekul lõikes 1 osutatud tähtaegu lühendada.

               Artikkel 7

               Protokoll

               1.Kaks sekretäri koostavad ühiselt iga koosoleku esialgse protokolli tavaliselt 30 kalendripäeva jooksul pärast koosolekut. Esialgne protokoll tugineb eesistuja kokkuvõttele ühiskomitee tehtud järeldustest.

               2.Mõlemad lepinguosalised peavad koosoleku protokolli 45 kalendripäeva jooksul pärast koosoleku toimumise kuupäeva või lepinguosaliste poolt kokkulepitud tähtajal heaks kiitma. Kui esialgse protokolli osas on jõutud kokkuleppele, kirjutavad eesistuja ja sekretärid alla kaks originaaleksemplari. Kumbki lepinguosaline saab ühe originaaleksemplari.

               Artikkel 8

               Arutelud

               1.Kui ühiskomitee võtab vastu otsuseid või soovitusi, on nende pealkiri vastavalt „otsus” või „soovitus”, millele järgneb seerianumber, vastuvõtmise kuupäev ja otsuse teema kirjeldus. Igas otsuses sätestatakse selle jõustumise kuupäev. Lepinguosalised võtavad ühiskomitee otsused ja soovitused vastu ühisel kokkuleppel.

               2.Ühiskomitee võib vastu võtta otsuseid või anda soovitusi kirjaliku menetluse teel, kui mõlemad lepinguosalised selles kokku lepivad. Lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel võidakse näha ette kirjaliku menetluse lõpuleviimise tähtaeg, mille järel ühiskomitee eesistuja võib deklareerida, kui ükski lepinguosaline ei ole vastu, et on saavutatud lepinguosaliste ühine kokkulepe.

               3.Ühiskomitees vastuvõetud otsused ja soovitused kinnitatakse kahes eksemplaris ühiskomitee eesistuja allkirjaga.

               4.Kumbki lepinguosaline võib võtta vastu otsuse ühiskomitee otsuste ja soovituste avaldamise kohta oma ametlikus väljaandes.

               Artikkel 9

               Kirjavahetus

               1.Ühiskomiteele adresseeritud kirjavahetus suunatakse ühe lepinguosalise poolsele sekretärile, kes omakorda teavitab teist sekretäri.

               2.Sekretariaat tagab, et ühiskomiteele adresseeritud kirjavahetus edastatakse eesistujale ja saadetakse vajaduse korral edasi, nagu käesoleva töökorra artiklis 10 osutatud dokumendid.

               3.Eesistuja saadetud kirjad edastab sekretariaat teistele pooltele ja vajaduse korral saadetakse need edasi nagu käesoleva töökorra artiklis 10 osutatud dokumendid.

               Artikkel 10

               Dokumendid

               1.Kui ühiskomitee arutelud põhinevad kirjalikel dokumentidel, nummerdab sekretariaat kõnealused dokumendid ning saadab need edasi liikmetele.

               2.Kumbki sekretär vastutab dokumentide edasisaatmise eest oma poole asjaomastele liikmetele ühiskomitees ning saadetavate dokumentide koopiate süstemaatilise saatmise eest teisele sekretärile.

               Artikkel 11

               Kulud

               1.Lepinguosalised kannavad kõik ühiskomitee koosolekutel osalemisega seotud kulud ise, sealhulgas personali-, sõidu-, elamis-, posti- ja telekommunikatsioonikulud.

               2.Koosolekute korraldamise ja dokumentide paljundamisega seotud kulud kannab koosolekut võõrustav lepinguosaline.

               Artikkel 12

               Töökorra muutmine

               Töökorda võib muuta lepinguosaliste kokkuleppel vastavalt artiklile 8.

               Artikkel 13

               Töörühmad

               1.Ühiskomitee võib otsustada moodustada täiendavaid töörühmi, kes aitaksid ühiskomiteel tema ülesandeid täita.

               2.Ühiskomitee võib otsustada saata olemasolevad töörühmad laiali, määratleda või muuta nende töökorda või moodustada täiendavaid töörühmi.

               3.Töörühmad esitavad pärast iga oma koosolekut aruande ühiskomiteele.

               4.Töörühmadel ei ole otsustusõigust, aga nad võivad esitada ühiskomiteele ettepanekuid.

               2. LISA

               ELi JA KOREA VABARIIGI ÜHISKOMITEE OTSUS NR 2/[2016],

               [kuupäev],

               töörühmade moodustamise

               ja nende pädevuste kindlaksmääramise kohta

               ELi JA KOREA VABARIIGI ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahel sõlmitud raamlepingut (edaspidi „leping”), eelkõige selle artiklit 44, ning ühiskomitee töökorra artiklit 13,

               ning arvestades järgmist:

                (1)Selleks et võimaldada ekspertide tasandi arutelusid lepingu kohaldamisalasse kuuluvates põhivaldkondades, tuleks moodustada töörühmad. Lepinguosaliste nõusolekul võib nii töörühmade loetelu kui ka iga töörühma pädevust muuta.

               (2)Vastavalt ühiskomitee töökorra artiklile 13 võib ühiskomitee moodustada töörühmi, kes aitaksid ühiskomiteel tema ülesandeid täita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Ainus artikkel

               Moodustatakse A lisas loetletud töörühmad. Töörühmade töökord koostatakse nii, nagu on sätestatud B lisas.

               [Koht],

               ELi ja Korea Vabariigi ühiskomitee nimel

               eesistuja

               A lisa

               ELi ja Korea Vabariigi ühiskomitee

               töörühmad

               (1)Energeetika, keskkonna ja kliimamuutuse töörühm

               (2)Terrorismivastase võitluse töörühm.

               B lisa

               Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahelise raamlepingu alusel moodustatud töörühmade pädevused

               Artikkel 1

               Iga töörühm võib käsitleda koosolekutel lepingu rakendamisega seotud küsimusi tema pädevusse kuuluvates valdkondades.

               Töörühmad võivad arutada ka kahepoolse koostöö asjaomase valdkonnaga seonduvaid teemasid või konkreetseid projekte.

               Kui üks lepinguosaline seda taotleb, võib tõstatada ka üksikküsimusi.

               Artikkel 2

               Töörühmad töötavad ühiskomitee alluvuses. Nad annavad aru ja edastavad oma koosolekute protokollid ja järeldused ühiskomitee eesistujale 30 päeva jooksul pärast iga koosolekut.

               Artikkel 3

               Töörühmad koosnevad lepinguosaliste esindajatest.

               Lepinguosaliste nõusolekul võivad töörühmad kutsuda oma koosolekutele eksperte ja vajaduse korral kuulata ära nende arvamused päevakorra konkreetsete punktide kohta.

               Artikkel 4

               Töörühmi juhivad vaheldumisi mõlemad lepinguosalised vastavalt ühiskomitee vahelduva juhtimise reeglitele.

               Artikkel 5

               Euroopa välisteenistuse esindaja ja Korea Vabariigi välisministeeriumi esindaja tegutsevad ühiselt töörühmade alaliste sekretäridena. Kõik konkreetset töörühma käsitlevad teated edastatakse mõlemale sekretärile.

               Artikkel 6

               Töörühmad tulevad kokku vajaduse korral ja mõlema lepinguosalise nõusolekul ükskõik kumma lepinguosalise kirjaliku taotluse alusel. Iga koosolek peetakse lepinguosaliste vahel kokkulepitud ajal ja kohas.

               Töörühma koosoleku kokkukutsumise taotluse saamisel ühelt lepinguosaliselt vastab teise lepinguosalise sekretär sellele 15 tööpäeva jooksul.

               Eriti kiireloomulistel juhtudel võidakse spetsialiseerunud töörühma koosolek lepinguosaliste kokkuleppel kokku kutsuda ka lühema etteteatamisajaga.

               Enne iga koosolekut teatatakse eesistujale mõlema lepinguosalise delegatsiooni kavandatud koosseis.

               Töörühmade koosolekuid kutsuvad kokku kaks sekretäri ühiselt.

               Artikkel 7

               Punktid päevakorda lisamiseks esitatakse sekretäridele vähemalt 15 päeva enne töörühma asjaomase koosoleku kuupäeva. Seotud dokumendid esitatakse sekretäridele vähemalt 10 päeva enne koosolekut. Sekretärid edastavad esialgse päevakorra hiljemalt 5 tööpäeva enne koosolekut. Lõplik päevakord kinnitatakse mõlema lepinguosalise kokkuleppel. Erandlikel juhtudel võib lepinguosaliste nõusolekul punkte päevakorda lisada lühema tähtaja jooksul.

               Artikkel 8

               Iga koosoleku kohta koostatakse protokoll.

               Töörühmade koosolekud ei ole avalikud, kui ei ole otsustatud teisiti.