Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0637

Ettepanek: Nõukogu määrus, [kuupäev], millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1911/2006, millega kehtestatakse muu hulgas Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks  /* KOM/2009/0637 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.11.2009KOM(2009)637 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,[kuupäev],millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1911/2006, millega kehtestatakse muu hulgas Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks  SELETUSKIRIEttepaneku taust |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”), mida on viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005 kohaldamist muu hulgas Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste importi käsitlevas menetluses. |Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis tehti kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Praegu kohaldatavad meetmed on kehtestatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1911/2006, millega kehtestati muu hulgas Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata. |Ettepaneku õiguslik külg |Kavandatud meetmete kokkuvõte 21. märtsil 2009 algatas komisjon Venemaa ühe eksportiva tootja Joint Stock Company Acron (edaspidi „taotluse esitaja”) taotlusel kehtivate meetmete läbivaatamise seoses uue eksportijaga Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi vesi- või ammoniaagilahuse impordi suhtes. Taotlus tugines esmapilgul usutavatele tõenditele, et taotluse esitaja ei eksportinud dumpinguvastaste meetmete aluseks oleva uurimisperioodi jooksul ühendusse uurea ja ammooniumnitraadi lahuseid, ning et ta ei ole seotud ühegi uurea ja ammooniumnitraadi lahuseid eksportiva tootjaga, kelle suhtes kehtivad eespool nimetatud dumpinguvastased meetmed. Lisaks väitis taotluse esitaja, et ta alustas uurea ja ammooniumnitraadi lahuste eksportimist ühendusse pärast esialgse uurimisperioodi lõppu. Lisatud nõukogu määruse ettepanek põhineb järeldustel, mis saadi uurides üksnes uue eksportija tingimustele vastavust ja temaga seotud dumpingut. Uurimine kinnitas, et vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 4 tuleb taotluse esitajat käsitleda uue eksportijana. Lisaks näitas uurimine, et uurimisperioodil esines dumpingut. Dumpingu tase oli kõrgem kui esialgse uurimise käigus kindlaks määratud kahju kõrvaldamist võimaldav tase. Seepärast tehakse ettepanek dumpinguvastaste meetmete kehtestamiseks lähtuvalt esialgse uurimise tulemusena kindlaks määratud kahjumarginaali tasemest. Kõnealune marginaal vastab Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes kehtivale kogu riiki hõlmavale tollimaksule. On asjakohane kehtestada tollimaks konkreetse summana tonni kohta nagu on määrusega (EÜ) nr 1995/2000 juba sätestatud teise eksportijate suhtes. Tollimaks tuleks kehtestada tagasiulatuvalt alates käesoleva läbivaatamise algatamise kuupäevast. |Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Märkust selle kohta, et ühendusel, liikmesriikide valitsustel, piirkondlikel ja kohalikel omavalitsustel, ettevõtjatel ja kodanikel lasuv finants- ja halduskoormus peab olema minimaalne ja proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei kohaldata. |Õigusakti valik |Kavandatav õigusakt: muutmismäärus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: eespool nimetatud algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi. |Mõju eelarvele |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,[kuupäev],millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1911/2006, millega kehtestatakse muu hulgas Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed) (edaspidi „algmäärus”),[1] eriti selle artikli 9 lõiget 4 ja artikli 11 lõiget 3,võttes arvesse ettepanekut, mille esitas komisjon pärast nõuandekomiteega konsulteerimist,ning arvestades järgmist:A. EELNENUD MENETLUS1.  Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1995/2000[2] kehtestati muu hulgas Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks. Edaspidi nimetatakse seda määrust „esialgseks määruseks” ning esialgses määruses sätestatud meetmete kehtestamise aluseks olnud uurimist „esialgseks uurimiseks”.2.  Pärast 2005. aasta septembris algatatud aegumise läbivaatamist (edaspidi „aegumise läbivaatamine”) pikendas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1911/2006[3] meetmete kohaldamist senisel tasemel viie aasta võrra. Meetmed seisnevad koguselistes tollimaksudes.B. KÄESOLEV MENETLUS1. LÄBIVAATAMISE TAOTLUS3.  Algmääruse artikli 11 lõike 4 kohase uut eksportijat käsitleva läbivaatamise (edaspidi „käesolev läbivaatamine”) taotluse esitas Venemaa eksportiv tootja Joint Stock Company Acron (edaspidi „taotluse esitaja”). Taotluses piirduti taotluse esitajat käsitleva dumpinguga.4.  Taotluse esitaja väitis, et ta ei eksportinud dumpinguvastaste meetmete kehtestamise aluseks olnud uurimise jooksul, s.o ajavahemikul 1. juunist 1998 kuni 31. maini 1999 (edaspidi „esialgne uurimisperiood”) ühendusse uurea ja ammooniumnitraadi lahuseid, mille suhtes olid kehtestatud dumpinguvastased meetmed, ja et ta ei ole seotud ühegi uurea ja ammooniumnitraadi lahuseid eksportiva tootjaga, kelle suhtes kehtivad eespool nimetatud dumpinguvastased meetmed. Lisaks väitis taotluse esitaja, et ta alustas uurea ja ammooniumnitraadi lahuste eksportimist ühendusse pärast esialgse uurimisperioodi lõppu.2. UUT EKSPORTIJAT KÄSITLEVA LÄBIVAATAMISE ALGATAMINE5.  Komisjon tutvus taotluse esitaja esitatud esmapilgul usutavate tõenditega ning pidas neid piisavaks, et algatada läbivaatamine algmääruse artikli 11 lõike 4 alusel. Pärast konsulteerimist nõuandekomiteega ja pärast ühenduse tootmisharule märkuste esitamise võimaluse andmist, algatas komisjon määrusega (EÜ) nr 241/2009[4] määruse (EÜ) nr 1911/2006 (edaspidi „kehtivad meetmed”) läbivaatamise taotluse esitaja osas.6.  Vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 241/2009 artiklile 2 tunnistati kehtetuks dumpinguvastane tollimaksumäär 20,11 eurot tonni kohta, mis oli kehtestatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1911/2006 taotluse esitaja poolt toodetava ja ühendusse ekspordiks müüdava uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes. Samal ajal anti tolliasutustele vastavalt algmääruse artikli 14 lõikele 5 korraldus astuda vajalikke samme asjaomase impordi registreerimiseks.3. VAATLUSALUNE TOODE7.  Käesoleva läbivaatamisega seotud vaatlusalune toode on sama, mis esialgses uurimises, s.t Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi lahus, mis on põllumajanduses levinud vedelväetis (edaspidi „vaatlusalune toode”). Kõnealune väetis koosneb uurea, ammooniumnitraadi ja vee segust. Vaatlusalune toode kuulub praegu CN-koodi 3102 80 00 alla.4. ASJAOMASED ISIKUD8.  Komisjon teavitas läbivaatamise algatamisest ametlikult taotluse esitajat, eksportiva riigi esindajaid ning ühenduse tootjate liitu. Huvitatud isikutele anti võimalus esitada kirjalikult oma seisukohad ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul. Kõigile huvitatud isikutele, kes seda taotlesid ja teatasid konkreetsed põhjused, miks nad tuleks ära kuulata, anti selline võimalus.9.  Komisjon saatis taotluse esitajale ja temaga seotud äriühingutele küsimustikud ning sai vastused ettenähtud tähtajaks. Komisjon kogus ja kontrollis kogu olemasolevat teavet, mida ta pidas vajalikuks dumpingu kindlakstegemiseks. Komisjon korraldas kontrollkäigud järgmistesse taotluse esitaja ja temaga seotud äriühingute valdustesse:10.  JSC Acron, Novgorod, Venemaa;11.  Agronova International Inc., Hallandale, USA (edaspidi „Agronova”).5. LÄBIVAATAMISEGA SEOTUD UURIMISPERIOOD12.  Uut eksportijat käsitleva läbivaatamisega seotud uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2008 kuni 31. detsembrini 2008 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimisperiood”).C. UURIMISTULEMUSED1. UUE EKSPORTIJA VASTAVUS TINGIMUSTELE13.  Uurimine kinnitas, et taotluse esitaja ei olnud eksportinud vaatlusalust toodet esialgse uurimisperioodi jooksul ja et ta oli alustanud vaatlusaluse toote eksportimist ühendusse pärast kõnealust ajavahemikku.14.  Lisaks sellele suutis taotluse esitaja tõestada, et ta ei ole seotud ühegi Venemaa eksportija või tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse Venemaalt pärit vaatlusaluse toote suhtes kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid.15.  Sellest tulenevalt leidis kinnitust, et taotluse esitajat tuleb vaadelda uue eksportijana vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 4.2. DUMPING2.1 Normaalväärtuse kindlaksmääramine16.  Taotluse esitaja ei müünud vaatlusalust toodet Venemaa siseturul. Kui normaalväärtuse määramiseks ei ole võimalik aluseks võtta omamaist müüki, tuleb kasutada muud meetodit. Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 3 arvutas komisjon arvestusliku normaalväärtuse järgmisel viisil.17.  Normaalväärtus arvutati taotluse esitaja tootmiskulude põhjal, millele algmääruse artikli 2 lõigete 3 ja 6 kohaselt on lisati põhjendatud müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum.2.1.1. Nende kulude kohandamine, mis on seotud maagaasi hinnaga Venemaa siseturul18.  Tootmiskuludega seoses märgitakse, et gaasikulud kujutavad endast tootmiskulude suurimat osa ning moodustavad olulise osa tootmise kogukuludest. Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 5 kontrolliti, kas vaatlusaluse toote tootmise ja müügiga seotud kulud on taotluse esitaja raamatupidamises mõistlikult kajastatud.19.  Tehti kindlaks et taotluse esindaja poolt siseturul gaasi eest makstud hind oli ebaharilikult madal. Näiteks võib tuua, et see moodustas Venemaa maagaasi ekspordihinnast ühe viiendiku kuni ühe neljandiku. Seejuures näitavad kõik kättesaadavad andmed, et Venemaa omamaine gaasihind on reguleeritud hind, mis on tunduvalt madalam kui maagaasi hind reguleerimata turgudel. Kuna gaasikulud ei kajastunud mõistlikult taotluse esitaja raamatupidamises, tuli neid vastavalt kohandada. Kuna ei olnud võimalik leida Venemaa omamaise turu moonutamata gaasihinda, ning vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 5, tuli gaasi hinna kindlakstegemiseks võtta „mõni muu mõistlik alus, sealhulgas teave teiste tüüpiliste turgude kohta”.20.  Kohandatud hinna aluseks võeti Vene gaasi keskmine ekspordihind Saksa-Tšehhi piiril (Waidhaus) ilma transpordikuludeta, ning seda kohandati kohalike jaotuskulude kajastamiseks. Waidhaus on peamine sõlmpunkt Vene gaasi müügil Euroopa Liitu, mis on suurim Vene gaasi turg ja mille hindades kulud mõistlikult kajastuvad, ning seega võib seda käsitleda kui tüüpilist turgu algmääruse artikli 2 lõike 5 tähenduses.21.  Seejärel esitas taotluse esitaja mitu nõudmist i) ühelt poolt seoses gaasi hinna kohandamise õigusliku alusega ja ii) teiselt poolt seoses gaasihinna korrigeerimisel kasutatud metoodikaga.2.1.1.1. Gaasihinna korrigeerimise õiguslik alus22.  Taotluse esitaja väitis, et omamaisel turul makstud gaasihinna mis tahes kohandamine ei ole põhjendatud, kuna äriühingu raamatupidamisandmed kajastavad täielikult Venemaal vaatlusaluse toote tootmistega seotud kulusid. Lisaks väitis taotluse esitaja, et vastavalt algmääruse artiklile 1 tuleb normaalväärtuse aluseks alati võtta ekspordiriigis makstavad hinnad ning seetõttu on järelduste tegemine lähtuvalt muude kolmandate riikide tootjatelt saadud teabest vastuolus kõnealuse artikliga.23.  Seoses taotluse esitaja väitega algmääruse artikli 1 väidetava rikkumise kohta tuleb märkida, et artiklis 1 on kirjeldatud ainult dumpingu üldpõhimõtet, kuid dumpingu kindlaksmääramise üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud algmääruse artiklis 2. Algmääruse artikli 2 lõikes 5 on sätestatud, et juhul kui uurimisaluse toote valmistamise ja müügiga seotud kulud ei kajastu mõistlikult asjaomase osapoole dokumentides, võib kasutada teavet teiste tüüpiliste, sealhulgas kolmandate riikide turgude kohta. Sellest tulenevalt tuli taotluse esitaja väited tagasi lükata.24.  Lisaks väitis taotluse esitaja, et omamaisel turul müüdava ja eksporditud gaasi hinna vahe on tingitud Venemaa loomulikest konkurentsieelistest nagu maagaasi laialdane kättesaadavus ja soodsad tarnimistingimused. Taotluse esitaja väitis veel, et Venemaa omamaine gaasihind katab kõik kulud.25.  Loomulike eeliste puhul ei võtnud taotluse esitaja arvesse tõsiasja, et Venemaal olid maagaasi siseturuhinnad reguleeritud ning seega ei saa öelda, et need kajastaksid mõistlikult moonutusteta turul normaalsetes tingimustes makstavat hinda. Taotluse esitaja ei esitanud ka mingeid tõendeid kõnealuste väidete toetuseks. Seetõttu on isegi juhul, kui taotluse esitaja makstud gaasihind kattis tarnija tooteühiku tootmis- ja müügihinna, kulude kohta esitatud väide vähetähtis, sest gaasi turuhind ei ole alati tootmis- ja müügikuludega seotud. Kõnealused väited tuli seetõttu tagasi lükata.26.  Taotluse esitaja väitis lisaks, et algmääruse kohaselt ei hõlma uurimine tarnitavate kaupade subsideerimist. Tuleb märkida, et algmääruse artikli 2 lõike 5 eesmärk on määrata kindlaks, kas samasuguse toote tootmis- ja müügikulud kajastuvad mõistlikult asjaomaste isikute raamatupidamisdokumentides. Põhjenduses 17 esitatud põhjustel leiti, et kõnesoleval juhul see nii ei olnud. See ei ole kuidagi seotud subsiidiumide olemasolu kindlakstegemisega, mis ei olnud käesoleva uurimise eesmärk. Sellest tulenevalt tuli taotluse esitaja väited tagasi lükata.27.  Samast kontekstist lähtudes väitis taotluse esitaja, et isegi kui esineb eriline turuolukord algmääruse artikli 2 lõike 3 tähenduses, kajastab see ainult olukorda vaatlusaluse toote, st uurea ja ammooniumnitraadi lahuste turul, ning seda ei saa laiendada tarnitava toote turutingimustele. Nagu selgub põhjendusest 24, lähtuti maagasi hinna kohandamisel algmääruse artikli 2 lõikest 5, kus on põhjenduse 21 kohaselt antud asjaomastele asutustele selgelt õigus kasutada teiste riikide tüüpilise turu tootmiskulusid. Sellest tulenevalt tuli taotluse esitaja väited tagasi lükata.28.  Lõpuks väitis taotluse esitaja, et algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt tuleks hinnata vaid seda, kas äriühingu raamatupidamisdokumendid vastavad asjaomase kolmanda riigi üldtunnustatud majandusarvestuspõhimõtetele, mitte nõuda, et kulud peaksid vastama kuludele reguleerimata turgudel.29.  Tuleb märkida, et vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 5 peab selleks, et kulud arvutataks eksportija arvestusdokumentide põhjal, olema täidetud kaks tingimust: i) kõnealused dokumendid peavad olema kooskõlas asjaomase riigi üldtunnustatud majandusarvestuspõhimõtetega ning ii) nendes esitatakse asjakohasel viisil vaatlusaluse toote tootmis- ja müügikulud. Kui teine tingimus ei ole täidetud ja kulud ei kajastu raamatupidamisdokumentides, nagu käesoleval juhul, tuleb kulusid kohandada. Sellest tulenevalt tuli taotluse esitaja väide tagasi lükata.2.1.1.2 Gaasihinna kohandamise metoodika30.  Taotluse esitaja väitis, et käesoleva läbivaatamisega seotud uurimisperioodil kõikus gaasi hind märkimisväärselt ning normaalväärtus tuleks arvutada kuu lõikes (või vähemalt kvartalipõhiselt) ja mitte aastapõhiselt .31.  Tuleb märkida, et kuigi gaasi hind läbivaatamisega seotud uurimisperioodil kõikus, ei peeta seda erandlikuks ega eriti oluliseks. Harilikult on suured hinnakõikumised maagaasi turule iseloomulikud. Taotluse esitaja ei suutnud tõendada mingeid konkreetseid asjaolusid ega ka seda, et läbivaatamisega seotud uurimisperioodil oleksid hinnakõikumised olnud tavapärasest märkimisväärselt ulatuslikumad. Seepärast ei olnud põhjust muuta kohaldatavate meetmete kehtestamisega lõppenud uurimisel kasutatud metoodikat. Teiseks oli teave, mille põhjal oleks taotluse esitaja arvates pidanud normaalväärtuse arvutama, kättesaadav vaid osaliselt, sest asjakohane teave USA äriühingute müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kohta oli kättesaadav ainult aastapõhiselt. Seepärast, isegi kui taotluse esitaja väiteid oleks arvesse võetud, ei oleks olnud võimalik kuu või kvartalipõhiseid väärtusi täpselt kindlaks määrata. Sellest tulenevalt tuli taotluse esitaja väide tagasi lükata.32.  Lisaks väitis taotluse esitaja, et Waidhaus ei ole asjakohane võrdlusturg, sest tema arvates ei ole lepinguosaliste suhete tõttu gaasi hinnakujundus Saksamaal konkurentsivõimeline, võttes arvesse Venemaalt pärit gaasi ekspordilepingute kohast hinnakujundamise korda.33.  Tuleb märkida, et väidet, nagu ei oleks gaasi hinnakujundus Saksamaal konkurentsivõimeline, ei peetud asjakohaseks, sest see käsitles vaid hinda, millega Saksa edasimüüjad gaasi omamaisel turul müüsid, ning ei olnud kuidagi seotud hinnaga, millega Venemaalt eksporditud gaasi Waidhausis müüdi. Taotluse esitaja väide, et Saksamaa turgu valitsevatel operaatoritel puudub stiimul pidada läbirääkimisi Venemaalt imporditud gaasi hinna vähendamiseks Waidhausis, on pelgalt oletus, mille kohta ei ole faktilist tagapõhja ega tõendeid. Seetõttu lükati need väited tagasi.34.  Taotluse esitaja väitis, et Waidhausi ekspordihinna kasutamisel oleks tulnud Waidhausi hinnast maha arvata Venemaa eksporditollimaks (mida tuleb maksta kogu ekspordi eest), sest siseturul ei oleks nimetatud maksukohustust tekkinud.35.  Waidhausi (mis algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt on tüüpiline turg) turuhind on loomulikult ekspordimaksude järgne hind, mitte nimetatud maksude eelne hind. Ostja seisukohalt on oluline see hind, mis tal tuleb Waidhausis maksta, ja tema jaoks ei ole tähtis, kui suure protsendi sellest hinnast moodustab ekspordimaks ja kui suure protsendiosa saab gaasitarnija. Teisalt püüab aga viimatinimetatu alati oma hinda maksimeerida ning küsib klientidelt kõrgeimat hinda, mida need on nõus maksma. Kuna see hind on alati tootmiskuludest tublisti kõrgem, võimaldades gaasitarnijal saada väga suurt kasumit, ei ole hinnakujunduse puhul kõige olulisem mitte ekspordimaksu suurus vaid hind, mida kliendid on nõus maksma. Seepärast otsustati, et moonutamata turupõhine hind on ekspordimaksu sisaldav hind, mitte selle maksu eelne hind. Seetõttu lükati taotluse esitaja sellekohased väited tagasi.36.  Kõnealuses küsimuses väitis taotleja ka seda, et kohaliku edasimüüja kasumimarginaali ei tohiks lisada Waidhausi ekspordihinnale, kuid ei selgitanud ega kirjeldanud, miks ei ole kohaliku edasimüüja hinna kohandamine tema arvates asjakohane. Siiski, kuna omamaised kliendid ostsid gaasi kohalikelt edasimüüjatelt, tuli eeldada, et nad peaksid tasuma kohalikud jaotuskulud, mis Waidhausi kohandamata gaasihinnas ei sisaldu. Seepärast otsustati, et hinna kohandamine oli põhjendatud ning taotleja väide lükati tagasi.2.1.2 Müügi-, üld- ja halduskulud37.  Müügi-, üld- ja halduskulusid ning kasumimarginaali ei saanud algmääruse artikli 2 lõike 6 sissejuhatava lõigu esimese lause kohaselt kindlaks määrata, sest taotluse esitaja samasuguse toote omamaist müüki Venemaal ei toimunud. Kohaldada ei saanud ka algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti a, sest uurimine hõlmas ainult taotluse esitajat. Ka artikli 2 lõike 6 punkti b ei saanud kohaldada, sest samasse kaupade üldkategooriasse kuuluvate toodete jaoks on maagaas samamoodi kõige olulisem tooraine ja seetõttu oleks põhjenduses 17 märgitud põhjustel pidanud üsna tõenäoliselt kohandama ka tootmiskulusid. Käesoleva läbivaatamise raames ei olnud võimalik saada teavet, mis on vajalik sellise kohandamise nõuetekohaseks koguseliseks määratlemiseks ning müügi-, üld- ja halduskulude ning asjakohase kasumimarginaali kindlaksmääramiseks, kui neid tooteid müüakse pärast nimetatud kohanduste tegemist. Seepärast määrati müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum kindlaks algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c kohaselt mõistliku meetodi abil.38.  Kuivõrd sama üldkategooria toodete omamaine turg on Venemaal äärmiselt väike, tuli hankida teavet teistelt tüüpilistelt turgudelt. Sellega seoses hinnati avalikult kättesaadavat teavet lämmastikväetiste ärisektoris tegutsevate suuremate äriühingute kohta. Leiti, et käesolevas uurimises on kõige asjakohasem kasutada vastavaid andmeid Põhja-Ameerika (eelkõige Ameerika Ühendriikide) tootjatelt, sest kõnealuses piirkonnas on börsinimekirjadesse kantud äriühingute kohta laialdaselt saadaval usaldusväärset ja täielikku avalikku finantsteavet. Lisaks oli Põhja-Ameerikas arvestatav siseturu müügimaht ja küllaltki tugev konkurents nii omamaiste kui ka välisriikide äriühingute vahel. Seepärast võeti müügi-, üld- ja halduskulude ja kasumi määramisel aluseks kolme sellise Põhja-Ameerika tootja kaalutud keskmised müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum, kes leiti kuuluvat väetisesektori suurimate äriühingute hulka, arvestades nende sama kategooria toodete (lämmastikväetised) müügikäivet Põhja-Ameerikas. Kõnealust kolme tootjat käsitleti lämmastikväetiste tüüpiliste tootjatena ning nende müügi-, üld- ja halduskulusid ning kasumit käsitleti kõnealuses ärisegmendis edukalt tegutsevate tootjate puhul tüüpilistena. Lisaks ei viita miski sellele, et nii määratud kasumimäär ületaks Venemaa tootjate tavalist kasumit sama üldkategooria toodete müügist Venemaa turul.39.  Pärast järelduste teatavakstegemist vaidlustas taotluse esitaja eespool kirjeldatud meetodi, väites et leitud kasumimarginaal on põhjendamatu ja ülemäära kõrge, eriti võrreldes eelmise dumpinguvastase uurimisega, mis käsitles sama toodet. Taotluse esitaja väitis, et 2008. aasta, mis müügi-, üld- ja halduskulude ja kasumi määramisel aluseks võeti, oli USA turul erakordne, sest gaasi hind kõikus märkimisväärselt ning väetiste hind oli erakordselt kõrge, mis kajastus ka USA tootjate erakordselt kõrges kasumimarginaalis.40.  Üldiselt selgus käesolevast uurimisest, et algmääruse artikli 11 lõike 9 tähenduses ei ole asjaolud muutunud, seega ei ole praegu kohaldatavate meetmete kehtestamisega lõppenud uurimise metoodika muutmine õigustatud. Esiteks leiti, et samade USA äriühingute enne 2008. aastat saavutatud kasumimarginaal oli sarnane 2008. aasta kasumimarginaaliga. Teiseks, isegi kui 2008. aasta kasum oli eelmiste aastate omast erinev, on see turumajanduse tingimustes, kus kulud, hinnad ja kasum kogu aeg muutuvad, tavaline nähtus. Kolmandaks on kiired muutused maagasiturule üldiselt iseloomulikud. Võrreldes gaasi 2008. aasta ja eelmiste aastate hinnatasemeid nii USA turul kui ka Waidhausis, ei ilmnenud mingeid lahknevaid suundumusi, mis oleks võimaldanud teenida USA turul ebatavaliselt suurt kasumit. Eespool öeldut silmas pidades leiti, et põhjenduses 36 kirjeldatud metoodikat ei ole põhjust muuta.41.  Lisaks väitis taotluse esitaja, et artikli 2 lõike 6 punktis c sätestatud kasumimarginaali mõistlikkuse kriteeriumi ei ole järgitud, sest kasumimarginaal oli suurem kui kasum, mida teised eksportijad või tootjad saavad tavaliselt sama üldkategooria toodete müümisel päritoluriigi siseturul algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c tähenduses.42.  Taotluse esitaja ei esitanud mingeid tõendeid kõnealuste väidete toetamiseks. Kuna käesolev uurimine piirdus taotluse esitajat käsitleva dumpinguga, puudus komisjonil teave teiste Venemaa tootjate kohta. Tuletades meelde, et eespool kirjeldatud põhjustel ei saanud lähtuda taotluse esitaja gaasikuludest, tuleb märkida, et taotluse esitaja omamaisel turul müüdava toote kasumimäär äriühingu tasandil, võttes arvesse finantstegevusest tulenevat erakorralist kasumit ja kahjumit, on samas suurusjärgus USA tootjate kasumimääraga. Seega ei ole põhjust arvata, et kasutatud kasumimarginaal oli suurem kui kasum, mida teised eksportijad või tootjad saavad tavaliselt sama üldkategooria toodete müümisel päritoluriigi siseturul algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c tähenduses.43.  Ühenduse tootmisharu vaidlustas eespool kirjeldatud lähenemisviisi müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumi kindlaksmääramisel ja väitis, et oleks tulnud arvestada taotluse esitaja enda müügi-, üld- ja halduskulusid. Samas on algmääruse artikli 2 lõikes 6 on sätestatud, et müügi-, üld- ja halduskulude kindlaksmääramisel saab lähtuda asjaomase eksportiva tootja tegelikest tootmis- ja müügiandmetest üksnes siis, kui selline müük on toimunud tavapärase kaubandustegevuse käigus. Nagu põhjendustes 35 ja 36 kirjeldatud, ei olnud see nii, sest taotluse esitaja ei müünud samasugust toodet Venemaa siseturul. Kõnealune väide tuli seetõttu tagasi lükata.2.2 Ekspordihind44.  Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8 võeti ekspordihinna määramisel aluseks hinnad, mida tegelikult maksti või tuli maksta toote eest eksportivas riigis toote eksportimisel ühendusse.2.3 Võrdlus45.  Normaalväärtust ja ekspordihinda võrreldi tehasehinna põhjal. Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdlemise tagamiseks võeti kohandamiste näol nõuetekohaselt arvesse hindu ja hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10. Sellest tulenevalt kohandati vajaduse korral ja kontrollitud tõendite olemasolul transpordi-, käitlemis-, laadimis- ja lisakulude ning kaudsete maksudega seotud erinevusi.46.  Läbivaatamisega seotud uurimisperioodil toimus taotluse esitaja eksportmüük Agronova – USAs asuva sidusettevõtja kaudu. Uurimisel selgus, et sidusettevõtja roll piirdus ainult tarbijate otsimisega ja müügilepingute läbirääkimiste korraldamisega. Kontrollimisel selgus, et äriühingu Agronova raamatupidamisarvestus ei kajastanud kõiki tehinguid ning esines märke sellest, et kuigi äriühingule ei makstud tehingutega seotud komisjonitasusid, kompenseeriti tema tegevust muul moel. Seepärast otsustati, et Agronova funktsioonid on sarnased komisjonitasu alusel töötava esindaja omadega. Lähtudes algmääruse artikli 2 lõike 10 punktist i kohandati seetõttu ekspordihinda nominaalse komisjonitasu võrra, mis vastas vahendajate tavalise juurdehindlusele.47.  Taotluse esitaja väitis, et müügi puhul, mis toimus USAs asuva sidusettevõtte kaudu, ei ole ekspordihinda vaja kohandada algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti i kohase nominaalse komisjonitasu võrra, sest äriühing täitis väidetavalt samu funktsioone, mis täielikult integreeritud ekspordimüügi osakond ning seepärast ei saa teda käsitleda kui komisjonitasu alusel töötavat esindajat.48.  Käesolev uurimine seda väidet ei kinnitanud, vaid näitas, et võttes arvesse sidusettevõtte tegevust ja viisi, kuidas taotluse esitaja tema tegevust kompenseeris, tuleb sidusettevõtet käsitleda pigem komisjonitasu alusel töötava esindajana.2.4 Dumpingumarginaal49.  Dumpingumarginaal määrati kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 11, võrreldes kaalutud keskmist normaalväärtust ning kaalutud keskmist ekspordihinda.50.  Võrdlusest selgus, et dumpingumarginaal on 22,9 %, väljendatuna protsendina CIF-hinnast ühenduse piiril enne tollimaksu tasumist.D. DUMPINGUVASTASED MEETMED51.  Tuletatakse meelde, et vastavalt algmääruse artikli 9 lõikele 4 ja nagu on välja toodud nõukogu määruse (EÜ) nr 1995/2000 põhjenduses 49, kehtestati esialgse uurimise põhjal lõplik tollimaks tuvastatud kahjumarginaali tasemel, mis oli madalam dumpingumarginaalist, sest leiti, et väiksem tollimaks on piisav ühenduse tööstusharu kahju kõrvaldamiseks. Eespool öeldut arvesse võttes ei tohiks käesoleva läbivaatamise põhjal määratud tollimaks olla kõrgem kui kahjumarginaal.52.  Kuna käesolev osaline vahepealne läbivaatamine piirdub taotluse esitajaga seotud dumpingu uurimisega, ei ole võimalik kehtestada individuaalset kahjumarginaali. Seepärast võrreldi käesoleva läbivaatamise käigus kindlaks määratud dumpingumarginaali esialgse uurimise kahjumarginaaliga. Kuna viimati nimetatu oli käesoleva uurimise käigus kindlaks määratud dumpingumarginaalist madalam, tuleks taotluse esitaja suhtes kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks esialgse uurimise kahjumarginaali tasemel.53.  Meetme vormi osas leiti, et muudetud dumpinguvastase tollimaksu vorm peaks olema samasugune määruses (EÜ) nr 1995/2000 kehtestatud tollimaksudega. Meetmete tõhususe tagamiseks ja hinnamanipulatsioonide vältimiseks peetakse asjakohaseks kehtestada tollimaks konkreetse summana tonni kohta. Seega kehtestatakse taotluse esitaja toodetud ja ühendusse ekspordiks müüdava vaatlusaluse toote impordi suhtes dumpinguvastane tollimaks 20,11 eurot tonni kohta, mis on arvutatud lähtuvalt esialgse uurimise käigus kindlaks määratud kahjumarginaalist ja väljendatud konkreetse summana tonni kohta.E. DUMPINGUVASTASE TOLLIMAKSU TAGASIULATUV SISSENÕUDMINE54.  Eespool kirjeldatud uurimistulemustest lähtudes maksustatakse alates käesoleva läbivaatamise algatamise kuupäevast tagasiulatuvalt taotluse esitaja suhtes kohaldatava dumpinguvastase tollimaksuga määruse (EÜ) nr 241/2009 artikli 3 kohaselt registreeritud vaatlusaluse toote import.F. MEETMETE AVALIKUSTAMINE JA KEHTIVUS55.  Taotluse esitajale ja teistele huvitatud isikutele teatati olulised faktid ja kaalutlused, mille põhjal kavatseti uuesti kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Venemaalt pärit ning taotluse esitaja toodetavate ja ühendusse eksportimiseks müüdavate uurea ja ammooniumnitraadi lahuste impordi suhtes ning nõuda see tollimaks registreeritud impordilt sisse tagasiulatuvalt. Kõigile osalistele anti võimalus esitada oma märkusi.56.  Käesolev läbivaatamine ei mõjuta kuupäeva, millal nõukogu määrusega (EÜ) nr 1911/2006 kehtestatud meetmed kaotavad kehtivuse algmääruse artikli 11 lõike 2 alusel.G. KOHUSTUSED57.  Lõpliku teatavakstegemise järel tegi taotluse esitaja ettepaneku algmääruse artikli 8 kohase kohustuse võtmiseks. Taotluse esitaja väitis, et pakkumine lähtub õigustatud ootustest, et komisjon nõustub mõne väitega, mille ta esitas pärast lõplike järelduste teatavakstegemist, ning et see asjaolu kajastub ka taotluse esitaja suhtes kehtestatavates minimaalsetes impordihindades. Kuna aga taotluse esitaja ühegi märkuse puhul ei leitud, et see oleks olnud põhjendatud, ning kuna tundus, et taotluse esitaja ei olnud huvitatud minimaalse impordihinna pakkumisest, mis põhineks esialgse uurimise tulemuste kohasel kahju kõrvaldamise tasemel, siis ei peetud vajalikuks pakkumist, selle võimaliku vastuvõtmise valguses täiendavalt analüüsida,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Käesolevaga muudetakse tabelit määruse (EÜ) nr 1911/2006 artikli 1 lõikes 2 ning lisatakse sinna järgmine kirje:„Riik | Äriühing | Tollimaksu summa (tonni kohta) | TARICi lisakood |Venemaa | Joint Stock Company Acron | 20,11 eurot | A932” |2. Kehtestatud tollimaksuga maksustatakse tagasiulatuvalt ka uurea ja ammooniumnitraadi segude vesi- või ammoniaagilahuse import, mis on registreeritud vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 241/2009 artiklile 3.3. Tolliasutused peavad lõpetama äriühingu poolt Joint Stock Company Acron toodetava ja ühendusse ekspordiks müüdava Venemaalt pärit uurea ja ammooniumnitraadi segude vesi- või ammoniaagilahuse impordi registreerimise.4. Kui ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimelkomisjoni liige Catherine ASHTON [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] EÜT L 238, 22.9.2000, lk 15.[3] ELT L 365, 21.12.2006, lk 26.[4] ELT L 75, 21.3.2009, lk 5.


				|

		52012PC0424

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega muudetakse määrust (EL) nr 585/2012 (millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt või Ukrainast pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes) pärast osalist vahepealset läbivaatamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõikele 3 /* COM/2012/0424 final - 2012/0204 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
 Ettepaneku taust
   || Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, edaspidi „algmäärus”) kohaldamist menetluses teatavate Ukrainast pärit rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes.
   || Üldine taust Ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis on tehtud kooskõlas algmääruses ja eriti selle artikli 11 lõikes 3 sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.
   || Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Praegu jõus olevad meetmed on kehtestatud nõukogu määrusega (EL) nr 585/2012, millega kehtestatakse pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt ja Ukrainast pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes ja lõpetatakse Horvaatiast pärit rauast või terasest õmblusteta torude importi käsitlev aegumise läbivaatamise menetlus.
   || Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata.
 Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine
   || Konsulteerimine huvitatud isikutega
   || Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras.
   || Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
   || Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.
   || Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata.
 Ettepaneku õiguslik külg
   || Kavandatud meetme kokkuvõte 29. juulil 2011. aastal algatas komisjon Ukraina tootja Interpipe’i taotluse alusel osalise vahepealse läbivaatamise seoses teatavate Ukrainast pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes kehtivate dumpinguvastaste meetmetega. Lisatud ettepanek nõukogu määruse kohta põhineb järeldustel, et Interpipe’i toodetud teatavate rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes praegu kehtivate dumpinguvastaste tollimaksude määr ei ole enam dumpingu kahjuliku mõju kõrvaldamiseks vajalik ning et madalama dumpingumarginaali põhjuseks olnud muutunud asjaolud on püsivat laadi. Seepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku, millega muudetakse praegu LLC Interpipe Niko Tube’i ja OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant’i toodetud teatavate rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes kehtivat dumpinguvastase tollimaksu määra.
   || Õiguslik alus Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, eriti selle artikli 11 lõige 3.
   || Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
   || Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele järgmistel põhjustel.
   || Asjaomast meedet on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil.
   || Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt Euroopa Liidu, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike pädevate asutuste, ettevõtjate ja kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult madal ja ettepaneku eesmärgiga proportsionaalne.
   || Õigusakti valik
   || Kavandatav õigusakt: määrus.
   || Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: eespool nimetatud algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi.
 Mõju eelarvele
   || Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
2012/0204 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS
millega muudetakse määrust (EL) nr 585/2012
(millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt või
Ukrainast pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes) pärast
osalist vahepealset läbivaatamist vastavalt määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11
lõikele 3
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009.
aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest
riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1]
(edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikli 9 lõiget 4 ning
artikli 11 lõikeid 3, 5 ja 6,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa
Komisjon (edaspidi „komisjon”) esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1.1.        MENETLUS
1.1.1.1.  Kehtivad meetmed
(1)(1)   Pärast uurimist (edaspidi „esialgne uurimine”) on nõukogu
määrusega (EÜ) nr 954/2006[2]
kehtestanud lõpliku dumpinguvastase tollimaksu teatavate Horvaatiast, Venemaalt
ja Ukrainast pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes.
Meetmed koosnesid 12,3 % ja 25,7 % väärtuselisest dumpinguvastasest
tollimaksust individuaalselt nimetatud Ukraina eksportivate tootjate impordi
suhtes, kusjuures kõikide teiste Ukraina äriühingute impordi suhtes kehtestati
jääktollimaksumäär 25,7 %. Käesoleva
uurimisega hõlmatud eksportivate tootjate, CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant
Niko Tube ja OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, mis nüüdseks kannavad
nimesid LLC Interpipe Niko Tube ja OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling
Plant (edaspidi „taotleja” või „Interpipe”) suhtes kehtestatud maksumäär oli 25,1 %.

(2)(2)   Pärast Interpipe’i taotlust nõukogu määruse (EÜ) nr 954/2006
tühistamiseks tühistas Euroopa Liidu Üldkohus nõukogu määruse (EÜ) nr 954/2006
artikli 1 selles osas, mille tõttu Interpipe’i suhtes kehtestatud
dumpinguvastane tollimaks ületas määra, mida oleks rakendatud, kui
ekspordihinda ei oleks kohandatud seotud kaubandusettevõtja, Sepco SA kaudu
toimunud müügi komisjonitasuga[3].
16. veebruaril 2012 kinnitas Euroopa Liidu Kohus Euroopa Liidu Üldkohtu otsust[4].
(3)(3)   Pärast nimetatud otsuseid muutis nõukogu määrusega (EL) nr 540/2012[5] nõukogu määrust (EÜ) nr 954/2006,
et korrigeerida Interpipe’i suhtes kehtestatud dumpinguvastast tollimaksu
niivõrd, kuivõrd selle kindlaksmääramisel oldi eksitud. Vastavalt sellele on
Interpipe'i suhtes praegu kehtiv dumpinguvastane tollimaks 17,7 %.
(4)(4)   Pärast aegumise läbivaatamist jättis nõukogu määrusega (EL) nr 585/2012[6] jõusse nõukogu määrusega (EÜ)
nr 954/2006 Venemaalt ja Ukrainast pärit rauast ja terasest õmblusteta torude
impordi suhtes kehtestatud meetmed (edaspidi „aegumise läbivaatamise
uurimine”).
(5)(5)   Vastavalt sellele kehtivad praegu meetmed, mis kehtestati
määrusega (EL) nr 585/2012, seega 24,1 % ja 35,8 % vahele jääv
tollimaksumäär Venemaalt pärit impordi suhtes ning 12,3 % ja 25,7 %
vahele jääv tollimaksumäär Ukrainast pärit impordi suhtes, kusjuures LLC
Interpipe Niko Tube’i ja OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Planti
suhtes kehtib 17,7 % dumpinguvastane tollimaks.
1.2.1.2.  Osalise vahepealse läbivaatamise taotlus
(6)(6)   29. juulil 2011 avaldas komisjon vastavalt algmääruse
artikli 11 lõikele 3 Euroopa Liidu Teatajas teate teatavate
Ukrainast pärit rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes
kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise
algatamise kohta (edaspidi „algatamisteade”)[7].
(7)(7)   Läbivaatamine, mis piirdus dumpingu uurimisega, algatati pärast
seda, kui Interpipe esitas selleks põhjendatud taotluse. Taotluses esitas
Interpipe esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv
kohaldamine selle praegusel tasemel ei ole kahjustava dumpingu korvamiseks enam
vajalik.
1.3.1.3.  Uurimine
(8)(8)   Dumpingu ulatuse uurimine hõlmas ajavahemikku 1. aprillist 2010
kuni 31. märtsini 2011 (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimisperiood”).
(9)(9)   Komisjon teavitas ametlikult taotlejat, eksportiva riigi
ametiasutusi ning liidu tootmisharu osalise vahepealse läbivaatamise
algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad teatavaks
kirjalikult ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja
jooksul.
(10)(10)           Uurimiseks vajaliku teabe saamiseks saatis komisjon
taotlejale küsimustiku, millele taotleja vastas ettenähtud tähtaja jooksul.
(11)(11)           Komisjon kogus ja kontrollis kogu teavet, mida ta pidas
vajalikuks dumpingu ulatuse kindlakstegemiseks. Kontrollkäigud korraldati
taotleja valdustesse ning temaga seotud kaubandusettevõtjate (LLC Interpipe
Ukraine ja Interpipe Europe SA) valdustesse.
2.2.        VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE
2.1.2.1.  Vaatlusalune toode
(12)(12)           Vaatlusalune
toode on sama, mis on määratletud määruses (EL) nr 585/2012, millega kehtestati
praegu kohaldatavad meetmed, st Ukrainast pärit rauast või terasest ümmarguse
ristlõikega õmblusteta torud, mille välisdiameeter on kuni 406,4 mm ning mis on
rahvusvahelise keevitusinstituudi (International Institute of Welding – IIW)
valemi ja keemilise analüüsi kohaselt süsinikekvivalentväärtusega[8] kuni 0,86 ning mis praegu kuuluvad CN-koodide ex 7304 11 00, ex 7304 19
10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10,
ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304
51 89, ex 7304 59 92 ja ex 7304 59 93 alla (edaspidi „vaatlusalune toode”).
2.2.2.2.  Samasugune toode
(13)(13)           Nagu esialgse uurimise ja aegumise läbivaatamise
uurimise käigus kindlaks tehtud, kinnitas ka käesolev uurimine, et Ukrainas
toodetud ja liitu eksporditud tootel, Ukrainas toodetud ja omamaisel turul müüdaval
tootel ja liidus liidu tootjate toodetud ja nende müüdaval tootel on samad
füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ning kasutusviisid. Neid tooteid
käsitatakse seepärast samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4
tähenduses.
3.3.        DUMPINGUHINNAGA MÜÜK
3.1.3.1.  Sissejuhatavad
märkused
(14)(14)           Interpipe’ile kuuluvad ja tema täieliku kontrolli all on
kaks eksportivat tootjat, LLC Interpipe Niko Tube (edaspidi „Niko Tube”) ja
OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (edaspidi „Interpipe NTRP”).
Vastavalt institutsioonide tavale arvutati mõlema eksportiva tootja jaoks üks
ühine dumpingumarginaal. Enne mõlema äriühingu jaoks ühtse kaalutud keskmise
dumpingu määra kindlakstegemist arvutati dumpingu ulatus kummagi eksportiva
tootja jaoks eraldi.
(15)(15)           See metoodika oli aga erinev esialgses uurimises
kasutatud meetodikast, mille puhul koondati ühise dumpingumarginaali
arvutamiseks kõik kahe tootja andmed tootmise, kasumlikkuse ja liidus toimunud
müügi kohta. Erineva metoodika tingisid muutunud asjaolud, mille põhjuseks oli
oluline struktuurimuutus grupi sees, mis võimaldas tuvastada grupi sees
asjaomase tootja ja tema müügi- ja tootmisandmed. Esialgse uurimise käigus ei
olnud see veel võimalik.
(16)(16)           Lisaks tehti esialgses uurimises vastavalt algmääruse
artikli 2 lõikele 5 kohandus seoses Interpipe’i energiakuludega, et kajastada
mõistlikul määral Ukrainas elektri ja gaasi tootmise ja müügiga seonduvaid
kulusid. Nimetatud kohandust peeti vajalikuks seetõttu, et Ukraina gaasi ja
elektri hinnad sellel ajal olid oluliselt madalamad kui liidus makstav keskmine
hind ega kajastanud rahvusvahelise turu hindu. Kohandused põhinesid Rumeenias,
mis sel ajal oli uurimisse kaasatud, täheldatud keskmistel hindadel.
(17)(17)           Vastupidiselt esialgsele uurimisele leitakse, et käesoleva
vahepealse läbivaatamise puhul ei ole energiahinnaga seotud kohandus vajalik.
Uurimise käigus on ilmnenud, et Ukraina keskmised energiahinnad on alates
esialgse uurimise ajast pidevalt tõusnud ja seda palju suuremal määral kui
keskmised hinnad Euroopa Liidus, tasandades järk-järgult nendevahelise
erinevuse. Seega ei esine praegu enam esialgse uurimise ajal täheldatud olulist
energiakulude erinevust, mille alusel kohandus tehti.
(18)(18)           Eespool nimetatud põhjustel leitakse, et käesoleva
vahepealse läbivaatamise puhul ei ole energiakulude kohandamine asjakohane.
3.2.3.2.  Dumpinguhinnaga import läbivaatamisega seotud uurimisperioodil
3.2.1.3.2.1.      Normaalväärtus
(19)(19)           Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 2 uuriti esmalt
iga eksportiva tootja puhul, kas tema vaatlusaluse toote omamaine kogumüük
sõltumatutele klientidele on tüüpiline, võrreldes tema liitu toimuva ekspordi
müügi kogumahuga, st kas vaatlusaluse toote sellise müügi kogumaht esindas
vähemalt 5 % liitu toimunud ekspordi müügi kogumahust. Uurimise käigus tehti
kindlaks, et omamaine müük oli tüüpiline mõlema eksportiva tootja puhul.
(20)(20)           Lisaks uuriti
seda, kas iga eksportivate tootjate omamaisel turul müüdava samasuguse toote
tooteliigi müük on piisavalt tüüpiline algmääruse artikli 2 lõike 2 tähenduses.
Konkreetse tooteliigi omamaist müüki käsitati piisavalt tüüpilisena, kui
taotleja kõnealuse tooteliigi müügi kogumaht sõltumatutele klientidele
omamaisel turul moodustas läbivaatamisega seotud uurimisperioodil vähemalt 5 %
liitu eksporditud võrreldava tooteliigi müügi kogumahust.
(21)(21)           Vastavalt
algmääruse artikli 2 lõikele 4 uuriti seejärel, kas iga tooteliigi puhul, mida
müüdi omamaisel turul tüüpilistes kogustes, võib öelda, et seda tehti
tavapärase kaubandustegevuse käigus. Selleks tehti kindlaks, kui suur osa
vaatlusaluse eksporditava toote igast liigist müüdi läbivaatamisega seotud
uurimisperioodi jooksul kasumlikult sõltumatutele klientidele omamaisel turul.
(22)(22)           Nende tooteliikide puhul, mille müügist riigi siseturul
rohkem kui 80 % toimus kuludest kõrgema hinnaga ja mille keskmine kaalutud
müügihind oli võrdne ühiku keskmiste kaalutud tootmiskuludega või ületas neid,
arvutati normaalväärtus tooteliigi kohta kõnealuse tooteliigi kogu omamaise
müügi tegelike hindade kaalutud keskmisena, olenemata sellest, kas selline müük
oli kasumlik või mitte.
(23)(23)           Kui tooteliigi kasumlik müük moodustas seda liiki toote
müügi kogumahust kuni 80 % või kui kõnealuse tooteliigi kaalutud keskmine
müügihind oli ühiku tootmiskuludest väiksem, määrati normaalväärtus kindlaks
tegeliku omamaise hinna põhjal, mida väljendati kõnealuse tooteliigi üksnes
kasumliku omamaise müügi kaalutud keskmine hinnana läbivaatamisega seotud
uurimisperioodil.
(24)(24)           Muude kui tüüpilistes kogustes müüdavate tooteliikide
(st nende, mille omamaine müük jäi alla 5 % liitu suunatud ekspordi
müügist või mida omamaisel turul ei müüdudki) normaalväärtus arvutati
tooteliigi tootmiskulude alusel, millele lisati müügi-, üld- ja halduskulud
ning kasum. Omamaise müügi olemasolu korral kasutati selleks vaatlusaluste
tooteliikide puhul omamaisel turul tavapärase kaubandustegevuse käigus tehtud
tehingutest saadud kasumit tooteliigi kohta. Kui omamaine müük puudus, kasutati
keskmist kasumit. Erinevuse metoodikas tingis asjaolu, et pärast esialgset
uurimist võttis WTO vaidluste lahendamise organ vastu WTO vaekogu välja antud
aruande vaidluse „EÜ – dumpinguvastased meetmed Norrast pärit tehistingimustes
kasvatatud lõhe impordi suhtes”[9]
kohta, milles leitakse, et asjaomaste tooteliikide puhul, mille jaoks tuleb
arvutada normaalväärtus, ei saa arvestamata jätta tavapärase kaubandustegevuse
käigus tehtud tehingute jaoks kindlaks määratud tegelikku kasumimarginaali.
(25)(25)           Pärast lõplike järelduste avaldamist leidsid kaks
eksportivat tootjat, et tühikulusid ei oleks tohtinud arvata vaatlusaluse toote
tootmise kogukulude hulka läbivaatamisega seotud uurimisperioodi ajal, väites,
et see on dumpinguvastase algmääruse artikli 2 lõike 5 rikkumine ning vastuolus
rahvusvahelises raamatupidamisstandardites (IAS) ja eriti IAS 2 kehtestatud
raamatupidamispõhimõtetega. Seoses algmääruse artikli 2 lõikega 5 tuleb
märkida, et nimetatud artiklis sätestatakse, et kui leitakse, et vaatlusaluse
toote valmistamise ja müügiga seotud kulud ei kajastu mõistlikult asjaomase
äriühingu dokumentides, siis tuleb neid kulusid kohandada. Tõsiasi, et äriühing
ei töötanud oma täisvõimsusel, viitas, et kulud tekkisid sellest hoolimata.
Need kulud olid esitatud kahe eksportiva äriühingu kasumiaruandes ja neid sai
otseselt seostada samasuguse tootega. Lisaks leiti, et viide IAS 2-le ei ole
asjakohane, kuna IAS 2 eesmärk on ette näha varude raamatupidamiskäsitlus ning
selles ei määrata kindlaks, mida tuleks käsitada tootmiskuludena. Seetõttu
lükati väide tagasi.
(26)(26)           Samad
eksportivad tootjad väitsid samuti, et välja oleks pidanud jätma teatavad
müügi-, haldus- ja üldkulude hulka arvatud laenudest tulenevad
finantseerimiskulud. Nad väitsid, et kõnealused laenud võeti äriühingu
likviidsus- ja lühiajalise finantseerimisvajaduse rahuldamiseks ning need ei
olnud seotud vaatlusaluse toote tootmisega. Kontrollkäigu ajal leiti, et
intressikulud olid tõesti seotud peamiselt käibekapitali finantseerimisega.
Seega jaotati intressikulud kõigi toodete vahel. Eksportivad tootjad ei suutnud
tõendada, et intressikulusid oli kantud muudel eesmärkidel kui käibekapitali
finantseerimine. Kaks eksportivat tootjat ei suutnud oma väite toetamiseks
rohkem tõendeid esitada ja seetõttu lükati kõnealune väide tagasi.
3.2.2.3.2.2.      Ekspordihind
(27)(27)           Kogu kahe eksportiva tootja vaatlusaluse toote eksport
liitu toimus otse sõltumatutele klientidele kõnealuste tootjatega seotud
kaubandusettevõtja kaudu, kes asub Šveitsis. Ekspordihind määrati seepärast
kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8 tegelikult makstud või
makstavate ekspordihindade põhjal.
3.2.3.3.2.3.      Võrdlus
(28)(28)           Siinkohal tuletatakse meelde, et juhtudel, kui müük
toimus seotud kaubandusettevõtjate kaudu, tehti esialgse uurimise käigus
kohandus ekspordihinnas vastavalt artikli 2 lõike 10 punktile i. Kooskõlas
Euroopa Kohtu otsusega Interpipe’i kohtuasjas[10],
milles kinnitati, et kohandus ei olnud vajalik, ei ole käesoleva vahepealse
läbivaatamise käigus sellist kohandust tehtud.
(29)(29)           Normaalväärtust ja kahe eksportiva tootja ekspordihindu
võrreldi tehasest hankimise tasandil. Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase
võrdluse tagamiseks kohandati hindu ja hindade võrreldavust mõjutavaid
erinevusi nõuetekohaselt, vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10. Selle
põhjal tehti kohandused transpordikulude, maha- ja allahindluste,
komisjonitasude ja laenukulude osas.
3.2.4.3.2.4.      Dumpingumarginaal
(30)(30)           Vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 11 ja 12
võrreldi eraldi mõlema eksportiva tootja iga tooteliigi kaalutud keskmist
normaalväärtust kaalutud keskmise ekspordihinnaga tehasest hankimise tasandil.
Nagu märgitud põhjenduses 14, määratakse seega Interpipe’i jaoks kindlaks üks
ühine dumpingumarginaal, arvutades mõlema Interpipe’i kuuluva eksportiva tootja
jaoks ühise kaalutud keskmise dumpingu määra.
(31)(31)           Selle põhjal on dumpingumarginaal, väljendatuna protsendina
CIF-hinnast liidu piiril ilma tollimakse tasumata, 13,8 %.
4.4.        MUUTUNUD ASJAOLUDE PÜSIV LAAD
(32)(32)           Osalise vahepealse läbivaatamise taotluses väitis
taotleja, et äriühingu struktuuri ja tootmiskorralduse muutused ning
müügikorralduse ümberstruktureerimine nii omamaisel kui välismaisel turul oli
mõjutanud äriühingu kulustruktuuri ja seega ei ole kehtiv dumpinguvastase
tollimaksu määr kahjuliku dumpingu korvamiseks enam vajalik.
(33)(33)           Vastavalt sellele uuriti, kas muutunud asjaolusid, mis
tingisid käesoleva vahepealse läbivaatamise algatamise, ja nende asjaolude
tagajärgi saab mõistlikult käsitada püsivatena.
(34)(34)           Uurimise käigus tehti kindlaks, et peamised tegurid, mis
tingisid käesolevas uurimises täheldatud madala dumpingumarginaali, on muutused
äriühingu struktuuris, sealhulgas kahe tootmisettevõtja ühinemine ja
müügikorralduse tõhusamaks muutmine. Need muutused, mis on mõjutanud taotleja
kulustruktuuri vaatlusaluse toote tootmise ja müümise osas, on struktuurset
laadi ja seega on nende muutumine lähemas tulevikus ebatõenäoline. Lisaks ei
ole mingeid märke sellest, et taotleja hindades esineks olulist muutlikkust.
(35)(35)           Seega jõuti
järeldusele, et muutused on püsivat laadi ja et kehtivate meetmete jätkuv
kohaldamine nende praegusel tasemel ei ole enam vajalik.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EL) nr 585/2012 artikli 1 lõikes 2
esitatud tabelis asendatakse kanne LLC Interpipe Niko Tube’i ja OJSC Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Planti (Interpipe NTRP) kohta järgmisega:
 LLC Interpipe Niko Tube ja OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP) || 13.8 % || A743
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.
[2]               ELT L 175, 29.6.2006, lk 4.
[3]               10. märtsi 2009. aasta otsus
kohtuasjas T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT ja
Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT vs. Euroopa Liidu Nõukogu
(Interpipe vs. Council).
[4]               16. veebruari 2012. aasta otsus
ühendatud kohtuasjades C-191/09 P ja C-200/09 P, Europa Liidu Nõukogu vs.
Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT ja Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Council vs. Interpipe).
[5]               ELT L 165, 26.6.2012, lk 1.
[6]               ELT L 174, 4.7.2012, lk 5.
[7]               ELT C 223, 29.7.2011, lk 8
[8]               Süsinikekvivalentväärtus määratakse kindlaks kooskõlas
rahvusvahelise keevitusinstituudi (International Institute of Welding – IIW)
avaldatud tehnilise aruandega (1967, IIW doc. IX-555-67).
[9]               16. novembri 2007. aasta aruanne WT/DS337/R–WTO
vaidluste lahendamise organis vastu võetud ´15. jaanuaril 2008.
[10]             Euroopa Liidu Kohtu 16. veebruari 2012. aasta otsus
liidetud kohtuasjades C-191/09 P ja C-200/09 P: Euroopa Liidu Nõukogu versus
Interpipe Nikopolsky Seamless Tube Plant Niko Tube ZAT ja Interpipe
Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (edaspidi „Interpipe” grupp).


				|

		52014PC0374

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu teatava rakenduskorra kohta (kodifitseeritud) /* COM/2014/0374 final - 2014/0190 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon
oluliseks Euroopa Liidu õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et see oleks
kodanikele loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikele parema võimaluse neile
antud õigusi kasutada.
Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni
arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali,
osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva
õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.
Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega
oluline õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.
2.           1. aprillil 1987. aastal
otsustas[1]
komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik õigusaktid hiljemalt
kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see on minimaalne nõue ning et
õigusnormide arusaadavuse ja selguse huvides tuleks talitustel püüda nende
vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel tihedamini.
3.           Seda kinnitati Edinburghi Euroopa
Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2], rõhutades kodifitseerimise
tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel ajahetkel asjas kohaldamisele
kuuluva õiguse osas.
Kodifitseerides tuleb täpselt järgida tavapäraselt
Liidu õigusaktide vastuvõtmiseks ettenähtud seadusandlikku menetlust.
Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse
ei või teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja
komisjon 20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevahelises
kokkuleppes, et kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks võib
kasutada kiirendatud menetlust.
4.           Käesoleva ettepaneku eesmärk on
kodifitseerida nõukogu 19. novembri 2007. aasta määrus (EÜ)
nr 140/2008, ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning
teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu
ning ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja teiselt poolt Montenegro Vabariigi
vahelise vahelepingu teatava rakenduskorra kohta[3].
Uus määrus asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4]; käesolevas ettepanekus
on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende kokkupanemisel on
tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused.
5.           Kodifitseerimise ettepanek on
koostatud määruse (EÜ) nr 140/2008 ja selle muutmisaktide eelneva
konsolideerimise alusel 22 ametlikes keeltes, mis on teostatud Euroopa
Liidu Väljaannete Talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui
artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel
on näidatud tabelis, mis on kodifitseeritud määruse II lisas.
ê 140/2008
(kohandatud)
2014/0190 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende
liikmesriikide ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise
stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu teatava rakenduskorra kohta
(kodifitseeritud)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ö Liidu toimimise
lepingut Õ , eriti selle artikli
Ö 207
lõiget 2 Õ,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[5],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
ê
(1)       Nõukogu määrust (EÜ)
nr 140/2008[6]
on oluliselt muudetud[7].
Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune määrus kodifitseerida.
ê 140/2008 1.
põhjendus (kohandatud)
(2)       Stabiliseerimis- ja
assotsieerimislepingule ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide
ning teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahel (SAL) kirjutati alla 15. oktoobril
2007 Ö ning see jõustus
1. mail 2010 Õ.
ê 140/2008
(kohandatud)
(3)       On tarvis kehtestada Ö SALi Õ teatavate sätete kohaldamise
kord.
(4)       SAL Ö sätestab Õ et tariifikvootide
piires võib teatavaid Montenegrost pärinevaid kalandustooteid importida Ö liitu Õ vähendatud
tollimaksumääraga. Seetõttu on vaja kehtestada nende tariifikvootide haldamise
kord.
(5)       Kui on vaja võtta kaubanduse
kaitsemeetmeid, tuleks need vastu võtta vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 260/2009[8] nõukogu määrusele (EÜ)
nr 1061/2009[9],
nõukogu määrusele (EÜ) nr 1225/2009[10]
või vajaduse korral ka nõukogu määrusele (EÜ) nr 597/2009[11].
(6)       Kui liikmesriik esitab
komisjonile teavet võimaliku pettuse või halduskoostööga mittetoimetulemise
kohta, kohaldatakse asjakohast Ö liidu Õ õigusakti, eelkõige
nõukogu määrust (EÜ) nr 515/97[12].
(7)       Käesoleva määruse
asjakohaste sätete rakendamisel peaks komisjoni abistama Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määruse (EL) nr 952/2013[13]
artikliga 285 moodustatud tolliseadustiku komitee.
ê 37/2014
art 1 ja lisa punkt 15 (kohandatud)
(8)       Ö SALi Õ kahepoolsete
kaitseklauslite rakendamine Ö eeldab Õ ühetaolisi tingimusi
kaitsemeetmete ja muude meetmete vastuvõtmiseks. Need meetmed tuleks vastu
võtta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011[14].
(9)       Nõuetekohaselt põhjendatud
juhtudel, mis on seotud erandlike ja otsustava tähtsusega asjaoludega Ö SALi Õ artikli 41
lõike 5 punkti b ja artikli 42 lõike 4 tähenduses, ning kui
tungiv kiireloomulisus seda nõuab, peaks komisjon võtma vastu viivitamata
kohaldatavad rakendusaktid,
ê 140/2008
(kohandatud)
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Ö Reguleerimisese Õ
Käesoleva määrusega kehtestatakse teatav kord
ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt
Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu („SAL”)
teatavate sätete üksikasjalike rakenduseeskirjade vastuvõtmiseks.
ê 37/2014 art 1
ja lisa punkt 15 lg 1
Artikkel 2
Soodustused kalale ja
kalandustoodetele
Komisjon võtab kooskõlas käesoleva määruse
artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu kala ja
kalandustoodete tariifikvoote käsitlevad SALi artikli 29 rakendamise
üksikasjalikud eeskirjad.
ê 140/2008
Artikkel 3
Tollimaksude vähendamine
1. Kui lõikest 2 ei tulene teisiti,
ümardatakse soodustollimaksumäär allapoole esimese kümnendkohani.
2. Kui lõike 1 kohaldamisel on tollimaksu
soodusmäära arvutamise tulemus üks järgmistest, võrdsustatakse soodusmäär
täieliku tollimaksust vabastamisega:
a)           väärtuseline tollimaks on 1 % või
vähem või;
b)           koguseline tollimaks on 1 euro
üksiksumma kohta või vähem.
ê 37/2014 art 1
ja lisa punkt 15 lg 2
Artikkel 4
Tehnilised kohandused
Käesoleva määruse kohaselt vastuvõetud sätete
muudatused ja tehnilised kohandused, mis on vajalikud tulenevalt kombineeritud
nomenklatuurikoodide ja TARICi alamrubriikide muutmisest või mis tulenevad
liidu ja Montenegro vahelistest uutest lepingutest, protokollidest, kirjade
vahetamisest või muudest dokumentidest või nende muutmisest, võetakse vastu
kooskõlas artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 5
Üldine kaitseklausel
Kui liidul on vaja võtta SALi artikli 41
kohast meedet, siis võetakse see meede vastu kooskõlas käesoleva määruse
artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega, kui SALi
artiklis 41 ei ole sätestatud teisiti.
Artikkel 6
Puuduse korral kohaldatavad
sanktsioonid
Kui liidul on vaja võtta SALi artikli 42
kohast meedet, siis võetakse see meede vastu kooskõlas käesoleva määruse
artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
ê 140/2008
Artikkel 7
Erakorralised ja otsustava tähtsusega
asjaolud
Kui tekivad erakorralised ja otsustava
tähtsusega asjaolud SALi artikli 41 lõike 5 punkti b ja
artikli 42 lõike 4 tähenduses, võib komisjon viivitamata võtta SALi
artiklites 41 ja 42 sätestatud meetmeid.
Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse,
teeb ta selle kohta otsuse viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.
ê 37/2014 art 1
ja lisa punkt 15 lg 3 (kohandatud)
Komisjon võtab sellised meetmed kooskõlas Ö käesoleva
määruse Õ artikli 9
lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Kiireloomulistel juhtudel kohaldatakse
Ö käesoleva
määruse Õ artikli 9
lõiget 4.
ê 140/2008
(kohandatud)
Artikkel 8
Põllumajandus- ja kalandustoodete
kaitseklausel
1. Kui Ö liit Õ peab võtma
põllumajandus- ja kalandustoodete suhtes SALi artiklis 41 ettenähtud
kaitsemeetme, teeb komisjon, olenemata käesoleva määruse artiklites 5
ja 6 osutatud menetlusest, liikmesriigi taotlusel või enda algatusel
otsuse vajalike meetmete kohta pärast seda, kui ta on vajaduse korral kasutanud
SALi artiklis 41 sätestatud korda.
Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse,
teeb ta selle kohta otsuse:
a)           kolme tööpäeva jooksul alates
taotluse kättesaamisest, kui ei kohaldata SALi artiklis 41 sätestatud
korda, või
b)           kolme päeva jooksul pärast SALi
artikli 41 lõike 5 punktis a osutatud kolmekümnepäevase
ajavahemiku lõppemist, kui kohaldatakse SALi artiklis 41 sätestatud korda.
Komisjon teavitab nõukogu meetmetest, mida ta
on otsustanud võtta.
ê 37/2014 art 1
ja lisa, punkt 15 lg 4
2. Komisjon võtab sellised meetmed kooskõlas
artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Kiireloomulistel
juhtudel kohaldatakse artikli 9 lõiget 4.
ê 37/2014 art 1
ja lisa, punkt 15 lg 5 (kohandatud)
Artikkel 9
Komiteemenetlus
1. Artikli 4 kohaldamisel abistab
komisjoni määruse (EL) nr 952/2009 artikli 285 alusel loodud tolliseadustiku
komitee. See on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Artiklite 5, Ö - Õ 8 kohaldamisel
abistab komisjoni määruse (EÜ) nr 260/2009 artikli 4 lõike 1 alusel loodud
Ö kaitsemeetmete Õ komitee. See on
komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 5.
ê 140/2008
(kohandatud)
Artikkel 10
Dumping ja subsiidiumid
Juhul kui mingi tegevus annab Ö liidule Õ põhjuse kohaldada SALi
artikli 40 lõikes 2 sätestatud meetmeid, otsustatakse
dumpinguvastaste ja/või tasakaalustusmeetmete võtmine vastavalt määrusele (EÜ)
nr 1225/2009 ja/või määrusele (EÜ) nr 597/2009.
Artikkel 11
Konkurents
1. Juhul kui mingi tegevus annab Ö liidule Õ põhjuse kohaldada SALi
artiklis 73 ettenähtud meetmeid, otsustab komisjon pärast juhtumi oma
algatusel või liikmesriigi taotlusel uurimist, kas kõnealune tegevus sobib Ö SALiga Õ kokku.
SALi artikli 73 lõikes 10 sätestatud
meetmed võetakse abi andmise korral vastu määruses (EÜ) nr 597/2009 sätestatud
menetluse kohaselt ja muudel juhtudel Ö ELi toimimise
lepingu Õ artiklis Ö 207 Õ sätestatud menetluse
kohaselt.
2. Juhul kui mingi tegevus annab Montenegrole põhjust
kohaldada Ö liidu Õ suhtes meetmeid SALi
artikli 73 alusel, otsustab komisjon pärast juhtumi uurimist, kas
kõnealune tegevus sobib kokku Ö SALis Õ sätestatud
põhimõtetega. Vajaduse korral teeb Ö komisjon Õ asjakohased otsused Ö ELi toimimise
lepingu Õ artiklite 101, 102
ja 107 kohaldamisest tulenevate kriteeriumide alustel.
Artikkel 12
Pettus või halduskoostööst hoidumine
Kui komisjon leiab liikmesriikide esitatud
teabe alusel või omal algatusel, et SALi artiklis 46 sätestatud tingimused
on täidetud, siis ta viivitamata:
a)           teavitab nõukogu ja
b)           teatab stabiliseerimis- ja assotsieerimiskomiteele
oma järeldused koos faktidega ning alustab konsultatsioone stabiliseerimis- ja
assotsieerimiskomitee raames.
Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas
kõik SALi artikli 46 lõikele 5 vastavad teatised.
ê 37/2014 art 1
ja lisa, punkt 15 lg 6
Komisjon võib kooskõlas käesoleva määruse
artikli 9 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega võtta vastu otsuse
ajutiselt peatada toodete sooduskohtlemine vastavalt SALi artikli 46
lõikele 4.
ê 140/2008
(kohandatud)
Artikkel 13
Teavitamine
Stabiliseerimis- ja assotsieerimisnõukogu ning
stabiliseerimis- ja assotsieerimiskomitee teavitamise eest vastutab Ö liidu Õ nimel tegutsev
komisjon, nagu on nõutud SALis.
ê
Artikkel 14
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr 140/2008 tunnistatakse
kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse
viidetena käesolevale määrusele ning neid loetakse vastavalt II lisas
esitatud vastavustabelile.
ê 140/2008
Artikkel 15
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
President                                                        eesistuja
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Vt järelduste 3 lisa A osa.
[3]               Õigusloomeprogrammi lülitatud 2014
[4]               Vt käesoleva ettepaneku I lisa.
[5]               ELT C [...], [...], lk [...].
[6]               Nõukogu määrus (EÜ) nr 140/2008, 19. november 2007
, ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt
Montenegro Vabariigi vahelise stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu ning
ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja teiselt poolt Montenegro Vabariigi vahelise
vahelepingu teatava rakenduskorra kohta (ELT L 43, 19.2.2008, lk 1).
[7]               Vt I Lisa.
[8]               Nõukogu määrus (EÜ) nr 260/2009,
26. veebruar 2009, impordi ühiste eeskirjade kohta (ELT L 84,
31.3.2009, lk 1).
[9]               Nõukogu määrus (EÜ) nr 1061/2009, 19. oktoober 2009,
millega kehtestatakse ühised ekspordieeskirjad (ELT L 291, 7.11.2009,
lk 1).
[10]             Nõukogu määrus (EÜ) nr 1225/2009,
30. november 2009, kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest
riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT L 343,
22.12.2009, lk 51).
[11]             Nõukogu määrus (EÜ) nr 597/2009, 11. juuni 2009, kaitse
kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed
(ELT L 188, 18.7.2009, lk 93).
[12]             Nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määrus (EÜ)
nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning
haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi
käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (EÜT L 82, 22.3.1997, lk
1).
[13]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2008.
aasta määrus (EÜ) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik
(ELT L 269, 10.10.2013, lk 1).
[14]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16.
veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad
liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).
é
I LISA
Kehtetuks tunnistatud määrus koos
muudatusega
 Nõukogu määrus (EÜ) nr 140/2008 (ELT L 43, 19.2.2008, lk 1) ||   ||
 || Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 37/2014 (ELT L 18, 21.1.2014, lk 1) || Üksnes lisa punktis 15 viidatud osas
_____________
II LISA
Vastavustabel
 Määrus (EÜ) nr 140/2008 || Käesolev määrus
 Artiklid 1 kuni 8 || Artiklid 1 kuni 8
 Artikkel 8a || Artikkel 9
 Artikkel 9 || Artikkel 10
 Artikkel 10 || Artikkel 11
 Artikkel 11 || Artikkel 12
 Artikkel 13 || Artikkel 13
 __ || Artikkel 14
 Artikkel 14 || Artikkel 15
 __ || I Lisa
 __ || II Lisa
_____________


				|

		52014PC0304

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelises lepingus ettenähtud kaitsemeetmete kohta (kodifitseeritud tekst) /* COM/2014/0304 final - 2014/0159 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon
oluliseks Euroopa Liidu õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et see oleks
kodanikule loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikule parema võimaluse
talle antud õigusi kasutada.
Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni
arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali,
osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva
õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.
Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega
oluline õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.
2.           1. aprillil 1987. aastal
otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik
õigusaktid hiljemalt kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see
on minimaalne nõue ning et õigusnormide arusaadavuse ja selguse huvides tuleks
talitustel püüda nende vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel
tihedamini.
3.           Seda kinnitati Edinburghi Euroopa
Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2],
rõhutades kodifitseerimise tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel
ajahetkel asjas kohaldamisele kuuluva õiguse osas.
Kodifitseerides tuleb täpselt järgida tavapäraselt
Liidu õigusaktide vastuvõtmiseks ettenähtud seadusandlikku menetlust.
Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse
ei või teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja
komisjon 20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevahelises
kokkuleppes, et kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks võib
kasutada kiirendatud menetlust.
4.           Käesoleva ettepaneku eesmärk on
kodifitseerida nõukogu 25. juuni 1973. aasta määrus (EMÜ) nr 1692/73
Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelises lepingus ettenähtud
kaitsemeetmete kohta[3]. Uus määrus asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4]; käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu
ja nende kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised
muudatused.
5.           Kodifitseerimise ettepanek on
koostatud määruse (EMÜ) nr 1692/73 ja selle muutmisaktide eelneva
konsolideerimise alusel 22 ametlikus keeles, mis on teostatud Euroopa
Liidu Väljaannete Talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui
artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel
on näidatud tabelis, mis on kodifitseeritud määruse II lisas.
ê 1692/73
(kohandatud)
2014/0159 (COD)
Ettepanek:
Ö EUROOPA
PARLAMENDI JA Õ NÕUKOGU MÄÄRUS
Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi
vahelises lepingus ettenähtud kaitsemeetmete kohta (kodifitseeritud tekst)
EUROOPA Ö PARLAMENT JA
EUROOPA LIIDU Õ NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ö Liidu
toimimise Õ lepingut, eriti
selle Ö artikli 207
lõiget 2 Õ,
võttes arvesse Ö Euroopa Õ Komisjoni
ettepanekut,
Ö olles edastanud
seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[5],
toimides seadusandliku tavamenetluse
kohaselt Õ
ning arvestades Ö järgmist Õ:
ê
(1)       Nõukogu määrust (EMÜ)
nr 1692/73[6]
on korduvalt oluliselt muudetud[7].
Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks nimetatud määrus kodifitseerida.
ê 1692/73 põhjendus 1 (kohandatud)
(2)       Euroopa Majandusühenduse ja
Norra Kuningriigi vaheline leping Ö („leping”) Õ kirjutati alla
14. mail 1973 Brüsselis;
ê 1692/73 põhjendus 3 (kohandatud)
(3)       Ö Üksikasjalikud
eeskirjad on olulised Õ lepingu
artiklites 22–27 ettenähtud kaitseklauslite ja ettevaatusabinõude Ö rakendamiseks Õ.
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkt 3
(4)       Lepingu kahepoolsete
kaitseklauslite rakendamine eeldab ühetaolisi tingimusi kaitsemeetmete
vastuvõtmiseks. Need meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011[8].
(5)       Nõuetekohaselt põhjendatud
juhtudel, mis on seotud lepingu artiklites 24, 24a ja 26 nimetatud
olukorraga või kui ekspordiabi avaldab kaubandusele otsest ja vahetut mõju,
ning kui tungiv kiireloomulisus seda nõuab, peaks komisjon võtma vastu
viivitamata kohaldatavad rakendusaktid,
ê 1692/73
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 3 alapunkt 1
Artikkel 1
Komisjon võib otsustada pöörduda Euroopa
Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelise lepinguga (edaspidi „leping”)
loodud ühiskomitee poole eesmärgiga võtta lepingu artiklites 22, 24, 24a
ja 26 sätestatud meetmeid. Vajaduse korral võtab komisjon need meetmed vastu
kooskõlas käesoleva määruse artikli 6 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Komisjon teavitab liikmesriike, kui ta otsustab
esitada asja ühiskomiteele.
ê 1692/73 (kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 3 alapunkt 2 (kohandatud)
Artikkel 2
1. Kui mingi tegevus võib anda Ö liidule Õ põhjust kohaldada
lepingu artiklis 23 sätestatud meetmeid, uurib komisjon kõnealust juhtumit
omal algatusel või liikmesriigi taotlusel ja otsustab, kas selline tegevus on
lepinguga kooskõlas. è1 Vajaduse
korral võtab komisjon kaitsemeetmed vastu kooskõlas käesoleva määruse
artikli 6 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. ç
2. Tegevuse puhul, mille tõttu Ö liidu Õ suhtes võidakse
kohaldada meetmeid lepingu artikli 23 kohaselt, otsustab komisjon pärast
juhtumi uurimist, kas tegevus on kooskõlas lepingus sätestatud põhimõtetega.
Vajaduse korral sõnastab ta sobivad soovitused.
Artikkel 3
Tegevuse puhul, mis võib õigustada lepingu
artiklis 25 sätestatud meetmete kohaldamist Ö liidus Õ, kohaldatakse Ö nõukogu Õ määrusega (EÜ) Ö 597/2009 ja Õ[9] Ö nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1225/2009[10] Õ kehtestatud korda.
ê 37/2014 artikkel
1 ja lisa punkti 3 alapunkt 3 (kohandatud)
Artikkel 4
1. Kui lepingu artiklites 24, 24a ja 26
nimetatud olukorras nõuavad erandlikud asjaolud viivitamatut tegutsemist või
kui ekspordiabi avaldab kaubandusele otsest ja vahetut mõju, võib komisjon kooskõlas
käesoleva määruse artikli 6 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega
või kiireloomulistel juhtudel kooskõlas Ö käesoleva
määruse Õ artikli 6 lõikega 3
vastu võtta lepingu artikli 27 lõike 3 punktis e ettenähtud
kaitsemeetmed.
2. Kui liikmesriik on taotlenud komisjoni sekkumist,
teeb komisjon otsuse hiljemalt viie tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist.
ê 1692/73
(kohandatud)
Artikkel 5
Lepingu artikli 27 lõikes 2
ettenähtud Ö liidu Õ teate eest
ühiskomiteele vastutab komisjon.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 3 alapunkt 5
Artikkel 6
1. Komisjoni abistab kaitsemeetmete komitee,
mis on loodud nõukogu määruse (EÜ) nr 260/2009[11] artikli 4
lõike 1 alusel. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 5.
Artikkel 7
Komisjon lisab määruse (EÜ) nr 1225/2009
artikli 22a kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse
kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse
iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.
ê
Artikkel 8
Määrus (EMÜ) nr 1692/73 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena
käesolevale määrusele ning neid loetakse vastavalt II lisas esitatud
vastavustabelile.
Artikkel 9
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
ê 1692/73
Käesolev
määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Vt järelduste 3 lisa A osa.
[3]               2014. a õigusloomeprogrammi lülitatud.
[4]               Vt käesoleva ettepaneku I lisa.
[5]               ELT […], […], lk […].
[6]               Nõukogu 25. juuni 1973. aasta määrus (EMÜ)
nr 1692/73 Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelises
lepingus ettenähtud kaitsemeetmete kohta (ELT L 171, 27.6.1973, lk 103).
[7]               Vt I lisa.
[8]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari
2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad
ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli
mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55,
28.2.2011, lk 13).
[9]               Nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ)
nr 597/2009, kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole
Euroopa Ühenduse liikmed (ELT L 188, 18.7.2009, lk 93).
[10]             Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009
kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa
Ühenduse liikmed parandused (ELT L 343, 22.12.2009, lk 51).
[11]             Nõukogu 26. veebruari
2009. aasta määrus (EÜ) nr 260/2009 impordi ühiste eeskirjade kohta
(ELT L 84, 31.3.2009, lk 1).
é
I LISA
Kehtetuks
tunnistatud määrus koos hilisemate muudatustega
 Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1692/73 (EÜT L 171, 27.6.1973, lk 103) ||   ||
 || Nõukogu määrus (EMÜ) nr 641/90 (EÜT L 74, 20.3.1990, lk 5) ||
 || Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 37/2014 (ELT L 18, 21.1.2014, lk 1) || ainult lisa punkt 3
_____________
II LISA
Vastavustabel
 Määrus (EMÜ) nr 1692/73 || Käesolev määrus
 Artiklid 1–4 || Artiklid 1–4
 Artikkel 6 || Artikkel 5
 Artikkel 7 || Artikkel 6
 Artikkel 8 || Artikkel 7
 – || Artikkel 8
 – || Artikkel 9
 – || I lisa
 – || II lisa
_____________


				|

		52014PC0308

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi vahelises lepingus sätestatud kaitsemeetme kohta (kodifitseeritud tekst) /* COM/2014/0308 final - 2014/0160 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon
oluliseks Euroopa Liidu õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et see oleks
kodanikule loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikule parema võimaluse
talle antud õigusi kasutada.
Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni
arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali,
osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva
õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.
Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega
oluline õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.
2.           1. aprillil 1987. aastal
otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik
õigusaktid hiljemalt kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see
on minimaalne nõue ning et õigusnormide arusaadavuse ja selguse huvides tuleks
talitustel püüda nende vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel
tihedamini.
3.           Seda kinnitati Edinburghi Euroopa
Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2],
rõhutades kodifitseerimise tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel
ajahetkel asjas kohaldamisele kuuluva õiguse osas.
Kodifitseerides tuleb täpselt järgida tavapäraselt
Liidu õigusaktide vastuvõtmiseks ettenähtud seadusandlikku menetlust.
Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse
ei või teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja
komisjon 20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevahelises
kokkuleppes, et kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks võib
kasutada kiirendatud menetlust.
4.           Käesoleva ettepaneku eesmärk on
kodifitseerida nõukogu 19. detsembri 1972. aasta määrus (EMÜ)
nr 2843/72 Euroopa Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi vahelises
lepingus sätestatud kaitsemeetme kohta[3].
Uus määrus asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4];
käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende
kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused.
5.           Kodifitseerimise ettepanek on
koostatud määruse (EMÜ) nr 2843/72 ja selle muutmisaktide eelneva
konsolideerimise alusel 22 ametlikus keeles, mis on teostatud Euroopa
Liidu Väljaannete Talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui
artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel
on näidatud tabelis, mis on kodifitseeritud määruse II lisas.
ê 2843/72
(kohandatud)
2014/0160 (COD)
Ettepanek:
Ö EUROOPA
PARLAMENDI JA Õ NÕUKOGU MÄÄRUS
Euroopa Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi
vahelises lepingus sätestatud kaitsemeetme kohta (kodifitseeritud tekst)
EUROOPA Ö PARLAMENT JA
EUROOPA LIIDU Õ NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ö Liidu
toimimise Õ lepingut, eriti
selle Ö artikli 207
lõiget 2 Õ,
võttes arvesse Ö Euroopa Õ Komisjoni
ettepanekut,
Ö olles edastanud
seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[5],
toimides seadusandliku tavamenetluse
kohaselt Õ ning arvestades Ö järgmist Õ:
ê
(1)       Nõukogu määrust (EMÜ)
nr 2843/72[6]
on korduvalt oluliselt muudetud[7].
Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks nimetatud määrus kodifitseerida.
ê 2843/72
põhjendus 1 (kohandatud)
(2)       Euroopa Majandusühenduse ja
Islandi Vabariigi vaheline leping Ö („leping”) Õ allkirjastati
22. juulil 1972 Ö Brüsselis Õ.
ê 2843/72
põhjendus 3 (kohandatud)
(3)       Ö Üksikasjalikud
eeskirjad on olulised Õ lepingu
artiklites 23–28 ettenähtud kaitseklauslite ja ettevaatusabinõude Ö rakendamiseks Õ.
ê 37/2014 artikkel
1 ja lisa punkt 2
(4)       Lepingu kahepoolsete
kaitseklauslite rakendamine eeldab ühetaolisi tingimusi kaitsemeetmete
vastuvõtmiseks. Need meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011[8].
(5)       Nõuetekohaselt põhjendatud
juhtudel, mis on seotud lepingu artiklites 25, 25a ja 27 nimetatud
olukorraga või kui ekspordiabi avaldab kaubandusele otsest ja vahetut mõju,
ning kui tungiv kiireloomulisus seda nõuab, peaks komisjon võtma vastu
viivitamata kohaldatavad rakendusaktid,
ê 2843/72
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 2 alapunkt 1
Artikkel 1
Komisjon võib otsustada pöörduda Euroopa
Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi vahelise lepinguga (edaspidi „leping”)
loodud ühiskomitee poole eesmärgiga võtta lepingu artiklites 23, 25, 25a
ja 27 sätestatud meetmeid. Vajaduse korral võtab komisjon need meetmed vastu
kooskõlas käesoleva määruse artikli 6 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Komisjon teavitab liikmesriike, kui ta
otsustab esitada asja ühiskomiteele.
ê 2843/72
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 2 alapunkt 2
Artikkel 2
1. Kui mingi tegevus võib anda Ö liidule Õ põhjust kohaldada
lepingu artiklis 24 sätestatud meetmeid, uurib komisjon kõnealust juhtumit
omal algatusel või liikmesriigi taotlusel ja otsustab, kas selline tegevus on
lepinguga kooskõlas. è1 Vajaduse
korral võtab komisjon kaitsemeetmed vastu kooskõlas käesoleva määruse
artikli 6 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. ç
2. Tegevuse puhul, mille tõttu võib Ö liidu Õ suhtes kohaldada
kaitsemeetmeid lepingu artikli 24 kohaselt, otsustab komisjon pärast
juhtumi uurimist, kas tegevus on kooskõlas lepingus sätestatud põhimõtetega.
Vajaduse korral sõnastab ta asjakohased soovitused.
Artikkel 3
Kui mingi tegevuse puhul võib olla põhjendatud
lepingu artiklis 26 sätestatud meetmete kohaldamine Ö liidu Õ poolt, kohaldatakse Ö nõukogu Õ määruses (EÜ) nr 597/2009 ja[9] nõukogu määruses (EÜ)
nr 1225/2009[10]
sätestatud korda.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 2 alapunkt 3 (kohandatud)
Artikkel 4
1. Kui lepingu artiklites 25, 25a ja 27
nimetatud olukorras nõuavad erandlikud asjaolud viivitamatut tegutsemist või
kui ekspordiabi avaldab kaubandusele otsest ja vahetut mõju, võib komisjon
kooskõlas käesoleva määruse artikli 6 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega või kiireloomulistel juhtudel Ö käesoleva
määruse Õ artikli 6
lõike 3 kohaselt vastu võtta lepingu artikli 28 lõike 3
punktis e ettenähtud Ö kaitsemeetmed Õ.
2. Kui liikmesriik on taotlenud komisjoni
sekkumist, teeb komisjon otsuse hiljemalt viie tööpäeva jooksul pärast taotluse
saamist.
ê 2843/72
(kohandatud)
Artikkel 5
Ühiskomitee teavitamine Ö liidu Õ poolt lepingu
artikli 28 lõike 2 kohaselt on komisjoni ülesanne.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 2 alapunkt 5
Artikkel 6
1. Komisjoni abistab kaitsemeetmete komitee,
mis on loodud nõukogu määruse (EÜ) nr 260/2009[11] artikli 4
lõike 1 alusel. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 5.
Artikkel 7
Komisjon lisab määruse (EÜ) nr 1225/2009
artikli 22a kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse
kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse
iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.
ê
Artikkel 8
Määrus (EMÜ) nr 2843/72 tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena
käesolevale määrusele ning neid loetakse vastavalt II lisas esitatud
vastavustabelile.
Artikkel 9
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
ê 2843/72
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Vt järelduste 3 lisa A osa.
[3]               2014. a õigusloomeprogrammi lülitatud.
[4]               Vt käesoleva ettepaneku I lisa.
[5]               ELT […], […], lk […].
[6]               Nõukogu 19. detsembri 1972. aasta määrus (EMÜ)
nr 2841/72 Euroopa Majandusühenduse ja Islandi Vabariigi vahelises
lepingus sätestatud kaitsemeetmete kohta (EÜT L 301, 31.12.1972, lk 162).
[7]               Vt I lisa.
[8]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega
kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste
teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).
[9]               Nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009,
kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse
liikmed (ELT L 188, 18.7.2009, lk 93).
[10]             Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009
kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa
Ühenduse liikmed parandused (ELT L 343, 22.12.2009, lk 51).
[11]             Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ)
nr 260/2009 impordi ühiste eeskirjade kohta (ELT L 84,
31.3.2009, lk 1).
é
I LISA
Kehtetuks
tunnistatud määrus koos hilisemate muudatustega
 Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2843/72 (EÜT L 301, 31.12.1972, lk 162) ||   ||
 || Nõukogu määrus (EMÜ) nr 640/90 (EÜT L 74, 20.3.1990, lk 4) ||
 || Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 37/2014 (ELT L 18, 21.1.2014, lk 1) || ainult lisa punkt 2
_____________
II LISA
Vastavustabel
 Määrus (EMÜ) nr 2843/72 || Käesolev määrus
 Artiklid 1–4 || Artiklid 1–4
 Artikkel 6 || Artikkel 5
 Artikkel 7 || Artikkel 6
 Artikkel 8 || Artikkel 7
 – || Artikkel 8
 – || Artikkel 9
 – || I lisa
 – || II lisa
_____________