				|

		52013PC0480

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse meretranspordist pärit süsinikdioksiidiheite seiret, aruandlust ja kontrolli ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 /* COM/2013/0480 final - 2013/0224 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU
TAUST
Vajadus võidelda kliimamuutuste ja
laevadelt pärineva kasvuhoonegaaside heite vastu
2010. aasta detsembris tõdesid Ühinenud
Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni osalised, et
ülemaailmne soojenemine ei tohi ületada tööstusrevolutsiooni eelset
temperatuuri rohkem kui 2 °C[1].
See on äärmiselt oluline, et piirata inimtegevuse negatiivset mõju
kliimasüsteemile. Kõnealuse pikaajalise eesmärgi saavutamiseks tuleb
kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2050. aastaks vähendada vähemalt 50 % võrra
1990. aasta tasemega võrreldes[2].
Arenenud riigid peaksid vähendama heitkoguseid
2050. aastaks 80–95 % alla 1990. aasta taseme[3]. Keskpikas perspektiivis on EL
võtnud kohustuseks vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2020. aastaks 1990.
aastaga võrreldes 20 % võrra ning sobivate tingimuste korral 30 %
võrra. See kohustus on üks ELi viiest peamisest eesmärgist strateegias „Euroopa
2020”[4].
Lisaks on nii Euroopa Ülemkogu kui ka Euroopa Parlament kokku leppinud, et
heitkoguste vähendamisele peaksid kaasa aitama kõik majandussektorid[5]. Strateegia „Euroopa
2020” eesmärkide saavutamist silmas pidades öeldakse komisjoni 2011. aasta
valges raamatus transpordi kohta,[6]
et ELi meretranspordi CO2-heidet tuleks 2050. aastaks võrreldes 2005. aastaga
vähendada 40 % võrra (võimaluse korral 50 % võrra).
2010. aastal oli Euroopa meretranspordialase tegevusega
(hõlmab transporti ELi sisemarsruutidel, ELi saabuvaid ning EList väljuvaid reise)
seotud CO2 üldine heitkogus hinnanguliselt suurusjärgus 180
megatonni. Kuigi Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) kehtestas 2011. aastal
teatavat tüüpi uutele laevadele energiatõhususe miinimumnõuded (energiatõhususe
indeks (Energy Efficiency Design Index – EEDI)),[7]
prognoositakse heitkoguste edasist suurenemist. Selle peapõhjus on ülemaailmse
kaubanduse kasvu tagajärjel jätkuvalt suurenev nõudlus meretranspordi järele.
Heitkoguste suurenemist prognoositakse sellele
vaatamata, et on olemas töökorralduslikud meetmed ja tehnoloogilised vahendid
laevade eriotstarbelise energiatarbimise ja CO2 heitkoguste
vähendamiseks kuni 75 % võrra (vastavalt IMO arvutustele). Suurt osa
kõnealustest meetmetest võib pidada kulutõhusaks, sest väiksem kütusekulu
kompenseerib kõik tegevuse ümberkorraldamise või investeeringutega seotud
kulud. Kirjeldatud vastuolu võib selgitada turutõketega, mis takistavad asjakohaste
tehnoloogiliste vahendite ja töökorralduslike meetmete kasutuselevõtmist,
näiteks puuduv usaldusväärne teave laevade kütusesäästlikkuse või nende moderniseerimiseks
kasutatava tehnoloogia kohta, puuduvad rahastamisvõimalused laevade tõhususse
investeerimiseks ning huvide lahknevus, st laevade tõhususse investeerimine ei
tooks kasu laevaomanikele, kuna kütuse eest maksavad laevaoperaatorid.
ELi tegutsemisvolitused
Laevandusest pärinevate CO2
heitkoguste prognoositav suurenemine on vastuolus ELi eesmärkidega ning mõjutab
negatiivselt kliimamuutusi. Lisaks on rahvusvaheline meretransport ELi tasandil
ainus transpordiliik, mis ei ole hõlmatud ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise
kohustusega, mis nõuab kõigilt ülejäänud sektoritelt lisajõupingutust.
Nõukogu ja parlament meenutasid 23. aprillil
2009. aastal vastu võetud kliima- ja energiapaketi raames võetud
tegutsemiskohustust: „Kui 31. detsembriks 2011 ei ole liikmesriigid heaks
kiitnud rahvusvahelist lepingut, mis kaasaks rahvusvahelisest meretranspordist
tekkivad heitkogused lepingu heitkoguste vähendamise eesmärkidesse
Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni raames, või kui ühendus ei ole ÜRO
kliimamuutuste raamkonventsiooni raames sellist lepingut heaks kiitnud, peaks
komisjon tegema ettepaneku kaasata rahvusvahelisest meretranspordist tekkivad
heitkogused ühtlustatud korra kohaselt ühenduse heitkoguste vähendamise
kohustusse, et ettepanekus sisalduv õigusakt jõustuks 2013. aastaks. Selline
ettepanek peaks piirama kahjulikku mõju ühenduse konkurentsivõimele, võttes
arvesse võimalikku kasu keskkonnale.”[8]
Osutatud tähtaeg on möödunud, ilma et oleks
võetud piisavalt rahvusvahelisi meetmeid. Vaatamata energiatõhususe indeksi (EEDI)
kasulikkusele, ei too üksnes selle kasutuselevõtmine tõenäoliselt kaasa
heitkoguste absoluutväärtuse vähenemist võrdlusaastatega võrreldes, kui liiklus
kasvab prognoositult. Seetõttu teeb komisjon ettevalmistusi, et
rahvusvahelisest meretranspordist tekkivat kasvuhoonegaaside heidet vähendada.
Vajadus vähendada meretranspordi
kasvuhoonegaaside heidet etapiviisiliselt
Praeguse seisuga ei ole ELiga seotud
meretranspordist tekkiva CO2 ja muude kasvuhoonegaaside täpne kogus nende
heitkoguste puuduliku mõõtmise ja vähese aruandluse tõttu teada. Mõju hindamise
ja sidusrühmadega konsulteerimise (vt punkt 2) käigus jõuti järeldusele, et igasuguse
ELi tasandil või üle maailma kohaldatava turupõhise meetme või tõhususnõude
rakendamine eeldab usaldusväärset seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi, et
meretranspordist tekkivate kasvuhoonegaaside heitkogused kindlaks teha.
Lisaks peaks usaldusväärne seire-, aruandlus-
ja kontrollisüsteem aitama kõrvaldada turutõkked, eriti laevade tõhusust
käsitleva teabe vähesusega seotud turutõkked. Mõju hindamise tulemuste põhjal
eeldatakse, et seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi rakendamine vähendab
kasvuhoonegaaside heidet 2030. aastaks praeguste suundumuste jätkumise
stsenaariumiga võrreldes kuni 2 % ning summaarsed netokulud vähenevad kuni
1,2 miljardi euro võrra.
Kui esimese sammuna võetakse kasutusele
seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem, saab pühendada rohkem aega heitkoguste
vähendamise eesmärkide, turupõhiste meetmete ja tõhususnõuete kokkuleppimisele
ja vastavate otsuste langetamisele, et saavutada heite vähenemine võimalikult
väikeste kuludega. Eriti kehtib see IMOs toimuvate rahvusvaheliste kõneluste
kohta.
Kuna komisjoni selge eelistus kuulub
rahvusvahelisel tasandil võetavatele meetmetele, peaks ELi seire-, aruandlus-
ja kontrollisüsteem olema ülemaailmse seire, aruandluse ja kontrolli rakendamisel
eeskujuks ning aitama rahvusvahelisi kõnelusi kiirendada. Seda arvestades
esitatakse IMO-le vajaduse korral asjakohaseid avaldusi. Pärast ülemaailmse
süsteemi kohta otsuse tegemist tuleks ettepanekus kavandatavat määrust muuta,
et viia ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem vastavusse ülemaailmse
süsteemiga.
2.           HUVITATUD
ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Sidusrühmadega konsulteerimine
IMO teises kasvuhoonegaaside uuringus aastast
2009[9] ning CE Delfti 2009. aasta
uuringus[10]
nimetatud poliitikavalikute läbivaatamiseks moodustati Euroopa II
kliimamuutuste programmi (ECCP) raames vastav töörühm (WG6). Töörühm on võimaldanud
pidada ka ametlikke tehnilisi konsultatsioone sidusrühmadega ning andnud oma
panuse toetuse saamisse väljastpoolt, nt vähendades võimalike poliitikavalikute
arvu. 2011. aastal korraldati kolm kahepäevast kohtumist enam kui saja
osalejaga riikide valitsusasutustest, EList, rahvusvahelistest
laevandusühendustest, muudest ühingutest ja vabaühendustest. Kohtumiste
protokollid, taustadokumendid ja ettekanded on saadaval komisjoni avaliku teabe
veebisaidil[11].
Lisaks moodustas komisjon kõrgetasemelise
aruteluplatvormi, kutsudes kokku meretranspordi tippspetsialiste, võimaldamaks
neil pidada strateegilisi arutelusid otse asepresident Kallase ja volinik
Hedegaardiga. Kohtumised toimusid 3. veebruaril 2011, 28. juunil 2011 ja
7. novembril 2011.
19. jaanuarist kuni 12. aprillini 2012 ehk 12
nädala jooksul toimus internetipõhine avalik konsultatsioon. Avaliku
konsultatsiooni algus kuulutati välja pressiteatega. Komisjon viis avaliku
konsultatsiooni läbi vastavalt huvitatud isikutega konsulteerimise
üldpõhimõtetele ja miinimumnõuetele.
Konsultatsioon kinnitas, et IMOs sõlmitavat
ülemaailmset kokkulepet peetakse pikas perspektiivis parimaks võimaluseks, et
vähendada laevandussektoris kasvuhoonegaaside heitkoguseid. Euroopa tasandil
vastu võetava meetme suhtes valitses üldine seisukoht, et kõigile Euroopa
sadamaid kasutavatele laevadele peaksid kehtima võrdsed tingimused. Samuti
ollakse suures osas üksmeelel, et igasuguse turupõhise meetme või
tõhususnõudega peab kaasnema läbipaistev ja usaldusväärne heitkoguste seire.
Selline seiresüsteem ei tohiks tekitada liigset halduskoormust ning peaks
tagama täpse aruandluse. Rohkem tulemusi on avaldatud komisjoni veebisaidil[12].
Viimane sidusrühmade kohtumine, kus keskenduti
ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kavandamisele, toimus 5. detsembril
2012. Sellel osales 120 laevandussektori, vabaühenduste, liikmesriikide ja
kolmandate riikide esindajat. Kohtumisel leidis kinnitust vajadus seire-,
aruandlus- ja kontrollisüsteemi järele, sest usaldusväärsed andmed CO2
heitkoguste kohta seni puuduvad. Laevandussektoris on juba tehtud mitu algatust
kütusekulu, CO2 heitkoguste ja energiatõhususe mõõtmiseks ning
vastavate aruannete esitamiseks. Osalejad olid suures osas üksmeelel, et
seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem peaks halduskoormuse vähendamiseks
põhinema rahvusvaheliste konventsioonidega nõutaval ning laevade pardal juba
olemasoleval teabel. Kohtumise ettekanded ja järeldused on avaldatud komisjoni
veebisaidil[13].
Mõju hindamine
Mõjuhinnangus analüüsitakse ja võrreldakse
mitut turupõhiste meetmete poliitikavalikut ning üksnes seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi kasutamise võimalust. Põhijäreldused on järgmised.
–
Heitkoguste vähendamise kulutõhusate meetmete
rakendamist takistavad põhilised turutõkked on järgmised:
(i) puuduv usaldusväärne teave laevade kütusesäästlikkuse
või laevade moderniseerimise tehnoloogia kohta;
(ii) puuduvad rahastamisvõimalused laevade
tõhususse investeerimiseks;
(iii) huvide lahknevus, st laevade tõhususse
investeerimine ei tooks kasu laevaomanikele, sest laevade töö korralduse tõttu
maksavad kütuse eest sageli laevaoperaatorid.
Nimetatud turutõkete kõrvaldamine on mis tahes
konkreetse meetme eduka rakendamise põhieeldus.
–
Laevanduses on võimalik heitkoguseid oluliselt
vähendada mitmesuguste tehniliste ja töökorralduslike meetmetega, mille peamine
eesmärk on parandada laevade energiatõhusust. Enamiku selliste tehniliste või töökorralduslike
meetmete eeldatav kulu on väiksem kui nendega saavutatav kokkuhoid
kütusekulult.
–
Kõik analüüsitud poliitikavalikud avaldavad
kokkuvõttes positiivset mõju keskkonnale (CO2 ja muu heite
vähendamine), majandusele (meretranspordi kulude üldine vähenemine) ja
ühiskonnale (vähem SOx ja tahkete osakeste heitest tingitud
terviseprobleeme, töökohtade loomine).
–
Heitkoguste vähendamise ja kulude kokkuhoiu poolest
võivad kõige kasulikumaks osutada kahte liiki hüvitusfondid (kindla CO2
hinnaga osamaksepõhine fond ning kaudse hinnakujunduse ja kindla heitkoguste
vähendamise eesmärgiga eesmärgipõhine fond) ja meretranspordi heitkogustega
kauplemise süsteem.
Eelduste kohaselt võiksid sellised meetmed aidata
kõige paremini turutõkkeid kõrvaldada ning vähendada heitkoguseid 2005. aastaga
võrreldes 2030. aastaks umbes 10 %. Turutõkete täielik kõrvaldamine võiks
tähendada laevandussektorile märkimisväärset kulude kokkuhoidu (2030. aastal
kuni 12 miljardit eurot ning keskmiselt kuni 5 miljardit eurot aastas).
Olulised kokkuhoiuvõimalused peituvad olemasoleva kütusesäästutehnoloogia rakendamises
selles sektoris nii, et tegelikud kulud vähenevad. Koos töökorralduslike
meetmetega aitab see CO2 heitkoguseid veelgi vähendada.
–
Ainult seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi
juurutamine vähendaks heitkoguseid väiksemal määral: 2030. aastaks
hinnanguliselt kuni 2 % (võrdlustasemega võrreldes), mis tooks 2030.
aastal kaasa kulude vähenemise kuni 1,2 miljardit eurot (keskmiselt ligikaudu
900 miljonit eurot aastas). See aitab kõrvaldada teabe puudumisega seotud
turutõkked, kuna saadakse andmeid kütusekulu kohta ning juhtkondade tasemel
suureneb teadlikkus väiksema kütusekulu arvel saavutatavast kokkuhoiust.
Süsteemi rakendamise hinnanguline kulu on ligikaudu 26 miljonit eurot aastas
(kui jätta välja laevad kogumahutavusega alla 5 000). Selle valikuvõimaluse
tulude ja kulude üldine suhe on väga soodne.
Kõik tulemused on esitatud ettepanekule lisatud
mõjuhinnangus.
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Määruse põhieesmärk on luua laevade CO2-heite
Euroopa seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem esimese sammuna heite
järkjärgulisel vähendamisel. Kaasnevate halduskulude vähendamiseks ning samas
usaldusväärsete tulemuste tagamiseks on seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi
kavandatud nõuded lihtsad ja lühikesed. Eesmärk on maksimaalselt ära kasutada
andmeid, mis on laevade pardal juba olemas.
Seega oleksid kavandatud seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemil järgmised tegevuspõhimõtted.
–
Keskenduda CO2-le kui põhilisele laevade
tekitatud kasvuhoonegaasile ning kliimaga seotud muule teabele, näiteks andmed
tõhususe kohta, mis aitaks kõrvaldada heitkoguste vähendamise kulutõhusate
meetmete rakendamist takistavad turutõkked ning viia seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteem kooskõlla IMOs peetavate aruteludega olemasolevate laevade
tõhususenõuete kohta.
–
Arvutada aastane CO2 heitkogus
kütusekulu, kütuseliigi ja energiatõhususe põhjal, kasutades logiraamatutes,
päevaaruannetes ja kütusemahuti saatelehtedel olevaid andmeid.
–
Kasutada heitearuannete kontrollimiseks ja nõuetele
vastavuse tunnistuste väljastamiseks struktuure ja asutusi, mis on merendussektoris
juba olemas, eelkõige tunnustatud organisatsioone.
–
Jätta reguleerimisalast välja väikeheitetekitajad (laevad
kogumahutavusega alla 5 000), mis moodustavad umbes 40 % kõigist
laevadest, kuid mille arvele jääb ainult 10 % koguheitest.
Põhimõtteliselt hõlmaks seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteem ka muude kasvuhoonegaaside, kliimat mõjutavate ainete ja
õhusaasteainete, näiteks SOX ja NOX heidet. Selline
terviklik meetod võimaldaks koguda suure hulga olulist keskkonnaalast teavet
ning kasutada samal ajal laevandussektori ja avaliku sektori asutuste huvides
ära tekkivat sünergiat. Kavandatud seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi, mis
põhineb laevade pardal juba olemas olevatel dokumentidel ja seadmetel, ei oleks
siiski võimalik kasutada muu kui CO2-heite mõõtmiseks. Lisaks ei saa
muude heidete mõõtmiseks vajalikke seadmeid pidada piisavalt usaldusväärseks ning
neid ei turustata merel kasutamiseks. Seetõttu tuleks kavandatud seire-,
aruandlus- ja kontrollisüsteemi praeguses etapis rakendada ainult CO2-heite
suhtes. Hiljem võib selle kasutusala uuesti läbi vaadata.
Geograafiliselt hõlmaks seire põhimõtteliselt
kõiki järgmistel marsruutidel liikuvaid laevu (olenemata sellest, mis lipu all
nad sõidavad):
–
ELi sisereisid;
–
reisid viimasest ELi välisest sadamast esimesse ELi
sadamasse (saabuvad reisid);
–
reisid ELi sadamast esimesse ELi välisesse
sadamasse (väljuvad reisid).
Täitmistsükkel põhineb standardmeetodil.
Kavakohaselt võetakse kasutusele lihtne meetod ning komisjonile määratakse
piiratud arv ülesandeid, mille täitmisel abistab teda Euroopa Meresõiduohutuse
Amet (EMSA). Seirekavade ja heitearuannete kontrollimise, laevaomanike ja
operaatoritega suhtlemise ning nõuetele vastavuse tunnistuste väljastamise
ülesandeid täidaksid akrediteeritud kolmandast isikust tõendajad. Sellistel
asutustel, kelle hulka võivad kuuluda ka tunnustatud asutused, on juba suured
kogemused ning neil on oluline roll meresõiduohutuse tagamisel. Seire-,
aruandlus- ja kontrollisüsteemist tulenevate kohustuste täitmise tagaksid
liikmesriigid, täpsemalt sadamariigi asutused, kes kasutaksid sealjuures olemasolevaid
lipuriigi ja sadamariigi kontrollimehhanisme ja komisjoni avaldatud andmeid.
Kavandatud seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi saaks vaid väheste muudatustega teisendada ülemaailmseks
süsteemiks, kuna selles kasutatakse rahvusvaheliselt nõutavaid dokumente ja
olemasolevaid struktuure, nagu lipuriigi ja sadamariigi ametiasutused ja
klassifikatsiooniühingud.
Kavandatud seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi rakendamise hõlbustamiseks on vaja täpsemaid reegleid
kontrolli ja tõendajate akrediteerimise kohta. Lisaks tuleks teaduslike
tõendite ja muutuvate rahvusvaheliste standardite põhjal läbi vaadata nelja
seiremeetodi kirjeldus ning kliimaga seotud muu teabe, näiteks
tõhususenäitajate piiritlus, mis on esitatud kavandatava määruse I ja II lisas.
Selleks tuleks anda komisjonile volitused võtta vastu asjaomaseid delegeeritud
õigusakte.
Seirekavade ettevalmistamise, aruandluse ning
heitkoguste ja kliimaga seotud muu teabe kontrollimise lihtsustamiseks kasutatakse
elektroonilisi vorme. Komisjon koostab ja võtab sellised vormid vastu
rakendusaktide alusel.
Seire-, aruandlus- ja kontrolliprotsessi
etappe on kujutatud järgmisel joonisel.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Õiguslik alus
Seadusandliku ettepaneku õiguslik alus on
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1. Ettepanekuga taotletakse Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 191 lõike 1 kohast õiguspärast eesmärki,
milleks on kliimamuutuste vastu võitlemine. Seadusandliku ettepanekuga soovitakse
tagada laevade põhjustatud kasvuhoonegaaside heitkoguste seire ja aruandlus, et
parandada kliimamuutustega seoses võetud ELi kohustuste raames tehtavate
poliitikavalikute ja otsuste jaoks vajaliku teabe kättesaadavust ning tekitada
motivatsiooni heite vähendamiseks. Nimetatud eesmärki ei ole võimalik saavutada
seadusandlikust ettepanekust vähem piiravate vahenditega.
Subsidiaarsuse põhimõte
Et ELi tasandi meetmed oleksid põhjendatud,
tuleb järgida subsidiaarsuse põhimõtet.
(a)
Probleemi piiriülene olemus (vajalikkuse hindamine)
Kliimamuutuste ja meretranspordi piiriülene
olemus on oluline tegur, mille põhjal otsustada, kas ELi tasandi meetmeid on
vaja. Ainult riiklikest meetmetest ei piisaks transpordipoliitika valges
raamatus esitatud eesmärkide saavutamiseks. Seetõttu peab EL looma
rahvusvaheliste ja ELi nõuete täitmist soodustava raamistiku, tagades
meretranspordi kasvuhoonegaaside heite ühtlustatud seire, aruandluse ja
kontrolli.
(b)
Tõhususe hindamine (lisaväärtus)
Tänu tõhususele kaasneksid ELi tasandi
meetmetega selged eelised võrreldes liikmesriikide tasandi meetmetega. Kuna
kliimamuutustega seotud üldised kohustused, kaasa arvatud transpordipoliitika
valges raamatus esitatud eesmärk vähendada 2050. aastaks meretranspordis
tekkivaid heitkoguseid, on võetud ELi tasandil, on tõhus töötada seire-,
aruandlus- ja kontrollisüsteemi jaoks vajalikud eeskirjad samuti välja sellel
tasandil. Lisaks tagab kõnealune õiguslik raamistik tõhususe tänu sellele, et
ühtlustatud seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kasutatakse ka eri
liikmesriikide sadamate vahel toimuvate reiside puhul, mis moodustavad umbes
90 % ELi liikmesriikide sadamakülastustest. Samuti võivad ELi tasandi
meetmed hoida ära siseturu konkurentsimoonutusi, tagades võrdsed
keskkonnaalased piirangud kõigile ELi sadamaid külastavatele laevadele.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega
kooskõlas järgmistel põhjustel.
Selles piirdutakse üksnes meetmetega, mis on
vajalikud laevade kasvuhoonegaaside heite kohta usaldusväärsete andmete
kogumiseks. Lisaks põhineb kavandatava määruse seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi meetod laevade pardal juba praegu olemasoleval teabel. Selle
kogumiseks ei ole vaja lisaseadmeid.
Kavandatud meetme proportsionaalsus tagatakse
ka sellega, et keskendutakse CO2-heitele, mis moodustab umbes
98 % laevandussektori kasvuhoonegaaside heitest, ja suurtele laevadele,
mille kogumahutavus on rohkem kui 5 000. Sellega jäävad määruse
reguleerimisalast välja peaaegu pooled neist umbes 19 000 laevast, mille
kogumahutavus on üle 300 ja mis 2010. aastal ELi sadamaid külastasid,[14] kuid samas on hõlmatud
ligikaudu 90 % laevade põhjustatud koguheitest.
4.           MÕJU
EELARVELE
Määrusele lisatud finantsselgituse kohaselt
rakendatakse määrust olemasolevate eelarvevahendite arvelt ning see ei avalda
mõju mitmeaastasele finantsraamistikule. Eelduste kohaselt tekib vähesel
määral, umbes 0,5 miljoni euro ulatuses IT arenduskulusid, mis on seotud
Euroopa Meresõiduohutuse Ameti hallatava olemasoleva töövahendi kohandamisega.
Euroopa Meresõiduohutuse Ameti osalus sõltub sellest, kas ameti nõukogu kiidab
vastava lisaülesande võtmise heaks.
5.           MUU
TEAVE
Ülevaatamis-/läbivaatamisklausel
Ettepanek sisaldab sätet, mis lubab komisjonil
kõnealust määrust edasiste rahvusvaheliste arengusuundade raames läbi vaadata.
Eelkõige peetakse silmas ülemaailmse seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi
vastuvõtmist IMOs. Sellisel juhul tuleb kavandatav määrus läbi vaadata ja seda vajaduse
korral muuta, et viia selle seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi käsitlevad
sätted kooskõlla rahvusvahelise süsteemiga.
2013/0224 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
milles käsitletakse meretranspordist pärit
süsinikdioksiidiheite seiret, aruandlust ja kontrolli ning millega muudetakse
määrust (EL) nr 525/2013
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee
arvamust,[15]
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[16]
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Kliima- ja energiapaketiga,[17] milles kutsutakse kõiki
majandussektoreid, sealhulgas rahvusvahelist merelaevandust, üles aitama kaasa selles
esitatud heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamisele, antakse selge
volitus: „Kui 31. detsembriks 2011. aastaks ei ole liikmesriigid heaks kiitnud
rahvusvahelist lepingut, mis kaasaks rahvusvahelisest meretranspordist tekkivad
heitkogused lepingu heitkoguste vähendamise eesmärkidesse Rahvusvahelise
Mereorganisatsiooni raames, või kui ühendus ei ole ÜRO kliimamuutuste
raamkonventsiooni raames sellist lepingut heaks kiitnud, peaks komisjon tegema
ettepaneku kaasata rahvusvahelisest meretranspordist tekkivad heitkogused
ühtlustatud korra kohaselt ühenduse heitkoguste vähendamise kohustusse, et
ettepanekus sisalduv õigusakt jõustuks 2013. aastaks. Selline ettepanek peaks
piirama kahjulikku mõju ühenduse konkurentsivõimele, võttes arvesse võimalikku
kasu keskkonnale.”
(2)       2011.
aasta juulis võttis Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) vastu tehnilised ja
töökorralduslikud meetmed, eelkõige uute laevade energiatõhususe indeks (EEDI)
ja laevade energiatõhususe juhtimiskava (SEEMP), millega küll vähendatakse
kasvuhoonegaaside heitkoguste eeldatavat kasvu, kuid millest üksi ei piisa
rahvusvahelisest laevandusest pärit kasvuhoonegaaside absoluutse heitkoguse
vähendamiseks sellisel määral, et see aitaks saavutada ülemaailmset eesmärki,
mille kohaselt globaalne soojenemine ei tohi ületada 2 °C.
(3)       Vastavalt IMO andmetele saaks
laevade energiakulu ja CO2-heidet töökorralduslike meetmete ja
olemasolevate tehnoloogiliste vahendite rakendamisega vähendada kuni 75 %
võrra. Suurt osa kõnealustest meetmetest võib pidada kulutõhusaks, sest väiksem
kütusekulu kompenseerib kõik tegevuse ümberkorraldamise või investeeringutega
seotud kulud.
(4)       Parim võimalus vähendada laevanduse
süsinikdioksiidi heidet ELi tasandil on jätkuvalt laevade kütusekulul põhineva
CO2 heitkoguste seire, aruandluse ja kontrolli süsteemi loomine, mis
oleks esimene samm meretranspordist pärit heite lisamisel ELi kasvuhoonegaaside
heite vähendamise kohustusse.
(5)       Kasvuhoonegaaside heidet ja
kütusekulu vähendavate meetmete vastuvõtmist takistavad turutõkked, näiteks
puuduv usaldusväärne teave laevade kütusesäästlikkuse või nende moderniseerimiseks
kasutatavate tehnoloogiliste vahendite kohta, puuduvad rahastamisvõimalused
laevade tõhususse investeerimiseks ning huvide lahknevus, st laevade tõhususse
investeerimine ei tooks kasu laevaomanikele, kuna kütuse eest maksavad
laevaoperaatorid.
(6)       Sidusrühmadega
konsulteerimise ja rahvusvaheliste partneritega peetud arutelude tulemustest
nähtub, et meretranspordist pärit heite lisamisel ELi kasvuhoonegaaside heite
vähendamise kohustusse tuleb tegutseda järk-järgult, luues esimese sammuna
usaldusväärse seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi meretranspordist pärit CO2
heitkoguste jaoks ning määrates hiljem vastavate heitkoguste hinnad. Selliselt
tegutsemine aitab teha olulisi edusamme rahvusvahelisel tasandil, et leppida
kokku kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärkides ning lisameetmetes, mis
aitaksid kõnealuseid eesmärke saavutada võimalikult väikeste kuludega.
(7)       ELi seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi kasutuselevõtmine vähendab heitkoguseid praeguste suundumuste
jätkumise stsenaariumiga võrreldes eeldatavalt kuni 2 % ning aitab 2030.
aastaks vähendada kulusid netosummas kokku kuni 1,2 miljardit eurot, kuna see
võib aidata kõrvaldada turutõkkeid, eelkõige laevade tõhusust käsitleva teabe
puudumisega seotud turutõkkeid. Kõnealune transpordikulude vähenemine peaks
soodustama rahvusvahelist kaubandust. Lisaks eeldab igasuguse ELi tasandil või
üle maailma kohaldatava turupõhise meetme või tõhususnõude rakendamine
usaldusväärset seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi. Samuti võimaldab see
saada usaldusväärseid andmeid, mille põhjal määrata heitkoguste vähendamise
täpsed eesmärgid ning hinnata meretranspordi panust vähese CO2-heitega
majanduse saavutamisse.
(8)       Seire alla peaksid kuuluma
kõik ELi sisereisid, kõik viimasest ELi välisest sadamast esimesse ELi
sadamasse saabuvad reisid ning kõik ELi sadamast esimesse ELi välisesse
sadamasse väljuvad reisid. Samuti peaks seire hõlmama ELi sadamates, kaasa
arvatud kai ääres seismise või sadamas liikumise ajal tekkivat CO2-heidet,
eriti juhul, kui sellise heite vähendamiseks või ärahoidmiseks on olemas
erimeetmed. Kõnealuseid eeskirju tuleks kohaldada võrdselt kõigi laevade suhtes
nende lipust olenemata.
(9)       Kavandatud seire-, aruandlus-
ja kontrollisüsteem tuleks kehtestada määruse vormis, võttes arvesse koostatud
sätete keerukat ja äärmiselt tehnilist iseloomu ning vajadust, et kogu ELis
kohaldatavad ühtsed eeskirjad vastaksid meretranspordi rahvusvahelisele
iseloomule, arvestades et liikmesriikide sadamaid külastab eeldatavalt suur
hulk laevu, samuti selleks, et hõlbustada süsteemi rakendamist kogu ELis.
(10)     ELi usaldusväärne laevapõhise
seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem peaks põhinema ELi sadamatesse saabuvatel
ja sealt väljuvatel reisidel tarbitud kütusest tekkinud heitkoguste arvutamisel,
sest laevade kütusepaakide suure mahutavuse tõttu ei saa kütuse müügiandmete
põhjal nimetatud konkreetse perioodi kütusekulu täpselt hinnata.
(11)     ELi seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteem peaks hõlmama ka kliimaga seotud muud teavet, mis võimaldab teha
kindlaks laevade tõhusust või täiendavalt analüüsida heitkoguste tekke
põhjuseid. Selline ulatus viib ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi
kooskõlla ka rahvusvaheliste algatustega, mille eesmärk on kehtestada
olemasolevatele laevadele tõhususnõuded, mis hõlmaksid ka töökorralduslikke
meetmeid, ning aitab kõrvaldada teabe puudumisega seotud turutõkked.
(12)     Selleks et vähendada
laevaomanike ja operaatorite, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate
halduskoormust ning optimeerida seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi kasu ja
kulude vahekorda viisil, mis võimaldaks süsteemiga siiski hõlmata valdavat osa
meretranspordist pärit kasvuhoonegaaside heitest, tuleks seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi eeskirju kohaldada ainult suurte heitkoguste tekitajatele.
Üksikasjaliku objektiivse analüüsi põhjal, mis hõlmas ELi sadamatesse saabuvate
ja sealt väljuvate laevade suurust ja heitkoguseid, valiti alampiiriks
kogumahutavus 5 000. Laevad kogumahutavusega üle 5 000 moodustavad
ligikaudu 55 % ELi sadamaid külastavatest laevadest ja tekitavad umbes 90 %
sellega seotud heitest. Selle mittediskrimineeriva alampiiriga tagataks, et
kõige olulisemad heitetekitajad on süsteemiga hõlmatud. Madalam alampiir
tekitaks suurema halduskoormuse, kõrgema alampiiri tõttu aga oleks hõlmatud
vähem heitkoguseid, mis vähendaks süsteemi keskkonnaalast tõhusust.
(13)     Laevaomanike ja operaatorite
halduskoormuse täiendavaks vähendamiseks tuleks seire-eeskirjades keskenduda CO2-le,
mis on selgelt kõige olulisem meretranspordil tekkiv kasvuhoonegaas ja
moodustab kuni 98 % kõnealuse sektori kasvuhoonegaaside koguheitest.
(14)     Eeskirjades tuleks arvestada praeguste
nõuete ja teabega, mis on laevade pardal juba olemas. Seetõttu tuleks anda
laevaomanikele võimalus valida üks järgmisest neljast seiremeetodist: kütusemahuti
saatelehtede kasutamine, punkri kütusepaagi kontroll, asjaomaste
põlemisprotsesside voolumõõturid või heitkoguste otsene mõõtmine. Tehtud valik
tuleks dokumenteerida laevapõhises seirekavas, milles esitatakse ka täpsemad üksikasjad
valitud meetodi kohaldamise kohta.
(15)     Iga ettevõtjat, kes vastutab
mereveoga tegeleva laeva eest kogu aruandeperioodil, tuleks lugeda vastutavaks kõigi
asjaomase aruandeperioodiga seotud seire- ja aruandlusnõuete täitmise eest. See
hõlmab ka rahuldavalt kontrollitud seirearuande esitamist. Omandi ülemineku
korral vastutab uus omanik ainult nende seire- ja aruandluskohustuste täitmise
eest, mis on seotud selle aruandeperioodiga, mille jooksul toimus omandi
üleminek. Kõnealuste kohustuste täitmise lihtsustamiseks peaks uus omanik saama
viimase seirekava ning vajaduse korral nõuetele vastavuse tunnistuse koopia.
Omandi üleminekuga peaks kaasnema ka seirekava muutmine, et uus laevaomanik
saaks ise sobiva seiremeetodi valida.
(16)     Muud kasvuhoonegaasid, kliimat
mõjutavad ained ja õhusaasteained peaksid praeguses etapis ELi seire-,
aruandlus- ja kontrollisüsteemist välja jääma, et ei tekiks kohustust
paigaldada ebapiisava usaldusväärsusega ja vähe turustatavaid mõõteseadmeid,
mis võiks takistada ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi rakendamist.
(17)     Laevaomanike ja operaatorite
halduskoormuse vähendamiseks tuleks aruandlust ja aruannetes esitatud teabe
avaldamist korraldada aastapõhiselt. Heitkoguste, kütusekulu ja tõhususega
seotud teabe avaldamise piiramine aasta keskmiste ja koondnäitajatega peaks
lahendama ka konfidentsiaalsusega seotud probleemid. Komisjonile esitatud
andmed tuleks siduda statistikaga sellisel määral, et andmed oleksid
kasutatavad Euroopa statistika arendamise, koostamise ja levitamise eesmärgil
vastavalt komisjoni 17. septembri 2012. aasta otsusele 2012/504/EL Eurostati
kohta[18].
(18)     Akrediteeritud tõendajate tehtav
kontroll peaks tagama, et seirekavad ja heitearuanded vastavad tegelikkusele
ning on kooskõlas käesolevas määruses esitatud nõuetega. Kontrolli lihtsustava
olulise elemendina peaksid tõendajad kontrollima andmete usaldusväärsust,
võrreldes aruannetes esitatud andmeid laeva jälgimisandmetel ja omadustel põhinevate
hinnanguliste andmetega. Selliseid hinnanguid võib koostada komisjon. Tõendajad
peaksid olema sõltumatud ja pädevad füüsilised või juriidilised isikud, kelle
on akrediteerinud riiklikud akrediteerimisasutused, mis on asutatud vastavalt
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrusele (EÜ) nr 765/2008,
millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete
turustamisega ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93[19].
(19)     Tõendaja väljastatud nõuetele vastavuse
tunnistust tuleks hoida laeva pardal, et tõendada seire-, aruandlus- ja
kontrollikohustuste täitmist. Tõendajad peaksid kõnealuste tunnistuste
väljastamisest komisjonile teatama.
(20)     Meresõiduohutusega seotud sarnaste
ülesannete täitmisel saadud kogemustest lähtuvalt peaks Euroopa
Meresõiduohutuse Amet (EMSA) komisjoni teatavate ülesannete täitmisel toetama.
(21)     Käesoleva määruse nõuete täitmata
jätmine peaks kaasa tooma sanktsioonid. Seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemiga
seotud kohustuste täitmine tuleks tagada olemasolevate vahenditega, mis on
kehtestatud seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta
direktiiviga 2009/21/EÜ lipuriigi nõuete täitmise kohta[20] ning direktiiviga 2009/16/EÜ,
mis käsitleb sadamariigi kontrolli,[21]
ning samuti teabega nõuetele vastavuse tunnistuste väljastamise kohta. Komisjon
peaks lisama laeva seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemile vastavust
kinnitava tunnistuse direktiivi 2009/16/EÜ artikli 13 lõikes 1 osutatud tõendite
ja dokumentide loendisse.
(22)     Direktiiviga 2009/16/EÜ
nähakse ette laevade kinnipidamine juhul, kui nende pardal puuduvad
kohustuslikud tõendid. Kui laev ei ole seire- ja aruandluskohustusi täitnud
rohkem kui ühe aruandeperioodi jooksul, on siiski asjakohane näha ette võimalus
laev välja saata. Nimetatud võimalust tuleks kohaldada selliselt, et olukorda
oleks võimalik mõistliku aja jooksul parandada.
(23)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21.
mai 2013. aasta määrust (EL) nr 525/2013 kasvuhoonegaaside heite seire- ja
aruandlusmehhanismi ning kliimamuutusi käsitleva muu olulise siseriikliku ja
liidu teabe esitamise kohta[22]
tuleks muuta, et kehtestada liikmesriikidele käesoleva määruse kohased nõuded
meretranspordist pärit CO2-heite seire ja aruandluse kohta.
(24)     ELi seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteem peaks olema ülemaailmse seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi rakendamisel eeskujuks. Ülemaailmne seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteem oleks eelistatav, kuna see oleks suurema kohaldamisala tõttu
tõhusam. Sellega seoses peaks komisjon jagama IMO ja muude asjaomaste
rahvusvaheliste organisatsioonidega korrapäraselt asjakohast teavet käesoleva
määruse rakendamise kohta ning IMO-le tuleks esitada asjakohaseid avaldusi. Kui
ülemaailmse seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi vastuvõtmises jõutakse
kokkuleppele, peaks komisjon ELi seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi läbi
vaatama eesmärgiga viia see ülemaailmse süsteemiga kooskõlla.
(25)     Et kasutada ära parimaid
tavasid ja teaduslikke tõendeid, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, mis
on seotud laevade CO2-heite seire ja aruandluse teatud tehniliste
aspektide läbivaatamisega või heitearuannete kontrolli ja tõendajate akrediteerimise
eeskirjade täpsustamisega. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava
töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud
õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste
dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile
ja nõukogule.
(26)     Komisjonile tuleks anda
rakendamisvolitused tagamaks, et heitkoguste ja kliimaga seotud muu teabe
komisjonile ja seotud liikmesriikidele sidusaks esitamiseks kasutatavate
automaatsüsteemide ja elektrooniliste standardvormide kasutamise tingimused
oleksid ühtsed. Osutatud vajalikke rakendamisvolitusi tuleks kasutada vastavalt
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes[23].
(27)     Kavandatud meetme eesmärki,
nimelt laevade CO2-heite seiret, aruandlust ja kontrolli kui esimest
sammu nimetatud heite järkjärgulisel vähendamisel, ei ole meretranspordi
rahvusvahelise olemuse tõttu võimalik piisaval määral saavutada liikmesriikide
iseseisva tegevusega ning seega on seda meetme ulatuse ja mõju tõttu parem teha
ELi tasandil. EL võib võtta meetmeid Euroopa Liidu lepingu artiklis 5
sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt. Kõnealuses artiklis sätestatud
proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud
eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(28)     Seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi kehtestamise eeskirjad peaksid olema kooskõlas Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ
üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba
liikumise kohta[24]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 45/2001
üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba
liikumise kohta[25].
(29)     Käesolev määrus peaks jõustuma
1. juulil 2015. aastal, et jätta liikmesriikidele ja asjaomastele
sidusrühmadele piisavalt aega määruse tõhusaks kohaldamiseks vajalike meetmete
võtmiseks enne esimese aruandeperioodi algust 1. jaanuaril 2018. aastal,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses sätestatakse
liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvatesse sadamatesse saabuvatelt, seal
viibivatelt või sealt lahkuvatelt laevadelt pärit süsinikdioksiidi (CO2)
heitkoguste ja kliimaga seotud muu teabe täpse seire, aruandluse ja kontrolli
eeskirjad eesmärgiga edendada meretranspordist pärit CO2-heite
kulutõhusat vähendamist.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1.           Käesolevat määrust
kohaldatakse laevade suhtes, mille kogumahutavus on üle 5 000, seoses heitkogustega,
mis tekivad nende reisidel viimasena külastatud sadamast liikmesriigi
jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse, liikmesriigi jurisdiktsiooni alla
kuuluvast sadamast järgmisena külastatavasse sadamasse ja nende viibimisel liikmesriigi
jurisdiktsiooni all olevates sadamates.
2.           Käesolevat määrust ei
kohaldata sõjalaevade, mereväe abilaevade, kalapüügi- või -töötlemislaevade,
lihtsa ehitusega puidust laevade, mehaanilise jõuajamita laevade ega valitsusasutuste
laevade suhtes, mida kasutatakse mittekaubanduslikel eesmärkidel.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
(a)
„heide” – CO2 eraldumine atmosfääri
artiklis 2 osutatud laevadelt;
(b)
„külastatav sadam” – sadam, kus laev peatub kauba lastimiseks
või lossimiseks või reisijate pealevõtmiseks või maale laskmiseks, välja
arvatud üksnes kütuse tankimise, varude täiendamise ja/või meeskonna vahetamise
eesmärgil tehtavad peatused;
(c)
„ettevõtja” – artiklis 2 osutatud laeva omanik või
mis tahes muu isik, näiteks juht või laevapereta prahtija, kes on võtnud
laevaomanikult üle vastutuse laeva käitamise eest;
(d)
„kogumahutavus” – kogumahutavus, mis arvutatakse
vastavalt 1969. aasta rahvusvahelise laevade mõõtmise konventsiooni 1. lisas
esitatud mahutavuse mõõtmise eeskirjadele;
(e)
„tõendaja” – kontrolli teostav õigussubjekt, kelle
riiklik akrediteerimisasutus on akrediteerinud vastavalt Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrusele (EÜ) nr 765/2008[26]
ning käesolevale määrusele;
(f)
„kontrollimine” – tõendaja tegevus, millega ta
hindab ettevõtja esitatud dokumentide vastavust käesolevast määrusest
tulenevatele nõuetele;
(g)
„kliimaga seotud muu teave” – laevade kütusekulu,
transporditöö ja energiatõhususega seotud teave, mis võimaldab analüüsida
heitkoguste suundumusi ja hinnata laevade tulemusnäitajaid;
(h)
„heitekoefitsient” – kasvuhoonegaasi keskmine
heitemäär võrreldes lähtevoo tegevusandmetega, eeldades täielikku oksüdeerumist
põlemisel ja täielikku muundumist kõigi teiste keemiliste reaktsioonide puhul;
(i)
„mõõtemääramatus” – parameeter, mis on seoses
sellise koguse määramistulemusega, mis iseloomustab teatud kogusele mõistlikult
omistatavate väärtuste dispersiooni, kaasa arvatud nii süstemaatiliste kui ka
juhuslike tegurite mõju, ja mida väljendatakse protsentides ning mis kajastab
keskmise väärtuse ümbruses olevat usaldusvahemikku ja mis hõlmab 95 %
saadud väärtustest, kusjuures võetakse arvesse asümmeetrilist väärtuste
jaotust;
(j)
„konservatiivne” – kindlaks määratud valik eeldusi,
mille ülesanne on vältida aastaheite alahindamist või tonnkilomeetrite
ülehindamist või läbitud vahemaa või veetud kaubakoguse ülehindamist;
(k)
„CO2 tonn” – süsinikdioksiidi tonn;
(l)
„aruandeperiood” – üks kalendriaasta, mille jooksul
tuleb heitkoguseid jälgida ja koostada nende kohta aruanne.
II PEATÜKK
SEIRE JA ARUANDLUS
1. osa
Seire ja aruandluse põhimõtted ja
meetodid
Artikkel 4
Seire
ja aruandluse ühispõhimõtted
1.           Ettevõtjad peavad iga laeva puhul
arvet kalendriaasta jooksul igas liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevas
sadamas ning liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevast sadamast alanud või seal
lõppenud reisi jooksul tarbitud kütuse koguse ja liigi kohta ning esitavad
sellekohase aruande vastavalt lõigetele 2–6.
2.           Seire ja aruandlus peavad
olema täielikud ning hõlmama kõiki kütuste põletamise tagajärjel tekkinud
heitkoguseid. Ettevõtjad rakendavad sobivaid meetmeid, et vältida andmelünkade
tekkimist aruandeperioodil.
3.           Seire ja aruandlus peavad
olema järjepidevad ja ajas võrreldavad. Ettevõtjad kasutavad samu
seiremeetodeid ja andmekogumeid, mille muudatused ja mille suhtes tehtavad erandid
tõendaja heaks kiidab.
4.           Ettevõtjad koguvad, säilitavad,
koostavad, analüüsivad ja dokumenteerivad seireandmeid, sealhulgas kasutatud
eeldusi, võrdlusaluseid, heitekoefitsiente ja tegevusandmeid, läbipaistval
viisil, mis võimaldab tõendajal heitkoguste leidmiseks kasutatud menetlust
korrata.
5.           Ettevõtjad tagavad, et
heitkoguste määramisel ei esine süstemaatilist või teadlikku ebatäpsust.
Ebatäpsuste põhjused tuleb kindlaks teha ja kõrvaldada.
6.           Ettevõtjad tagavad mõistlikkuse
piires seire- ja aruandekohustuse alla kuuluvate heiteandmete terviklikkuse.
Artikkel 5
Meretranspordi heitkoguste seire ja
aruandluse meetodid
Artikli 4 lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel teevad
ettevõtjad kõigi endale kuuluvate laevade puhul, mille kogumahutavus on üle 5 000,
kindlaks heitkogused ja kliimaga seotud muud andmed vastavalt ühele I lisas
esitatud meetodile.
2. OSA
SEIREKAVA
Artikkel 6
Seirekava sisu ja esitamine
1.           Ettevõtjad esitavad 31.
augustiks 2017 tõendajatele seirekava, milles on märgitud iga üle 5 000-se
kogumahutavusega laeva heitkoguste ja kliimaga seotud muude andmete seireks ja
aruandluseks valitud meetod.
2.           Erandina lõikest 1 esitab
ettevõtja tõendajale seirekava selliste laevade kohta, mis kuuluvad käesoleva
määruse reguleerimisalasse esimest korda alates 1. jaanuarist 2018. aastal,
ilma liigse viivituseta ja mitte hiljem kui kaks kuud pärast seda, kui laev on
külastanud esimest liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvat sadamat.
3.           Lõikes 1 osutatud seirekava
koosneb konkreetsel laeval kasutatavat seiremeetodit kajastavast täielikust ja
läbipaistvast dokumentatsioonist ning sisaldab vähemalt järgmisi üksikasju:
(a)
laeva identifitseerimisandmed ja liik, sealhulgas
laeva nimi, registreerimisnumber Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO)
juures, registreerimis- või kodusadam ning laevaomaniku nimi;
(b)
ettevõtja nimi ning kontaktisiku aadress, telefon,
faksinumber ja e-posti aadress;
(c)
laeva pardal olevate heiteallikate (näiteks
peajõuseade, abijõuseade, katlad ja inertgaasi generaator ning kasutatud
kütuseliigid) kirjeldus;
(d)
seireaasta jooksul heiteallikate loendi
uuendamiseks ning laeva heitkoguste seire ja aruandluse täielikkuse tagamiseks
kasutatud menetluste, süsteemide ja vastutusalade kirjeldus;
(e)
reiside loendi täielikkuse jälgimiseks kasutatud
menetluste kirjeldus;
(f)
laeva kütusekulu jälgimiseks kasutatud menetluste
kirjeldus, sealhulgas:
i)        I lisas sätestatud meetodite hulgast valitud
meetod iga heiteallika kütusekulu arvutamiseks, sealhulgas kasutatud
mõõteseadmete kirjeldus (vajaduse korral);
ii)       pardale võetud ja paakides oleva kütuse
koguse mõõtmiseks kasutatud menetlused, kasutatud mõõteriistade kirjeldus ning
vajaduse korral meetodid mõõtmisega seotud teabe registreerimiseks, otsimiseks,
edastamiseks ja säilitamiseks;
iii)      tiheduse määramiseks valitud meetod (vajaduse
korral);
iv)      menetlus, millega tagatakse, et
kütusemõõtmiste summaarne mõõtemääramatus on kooskõlas käesoleva määruse
nõuetega, viidates võimaluse korral riikide seadustele, kliendilepingute
sätetele või kütusetarnijate täpsusstandarditele;
(g)
iga kütuseliigi puhul kasutatav heitekoefitsient
või alternatiivkütuste puhul kasutatavad heitekoefitsiendi määramise meetodid,
sealhulgas proovivõtu- ja analüüsimeetodid, kasutatavad laborid (ja vajaduse
korral nende kinnitatud akrediteering vastavalt standardile ISO 17025);
(h)
iga reisi tegevusandmete määramiseks kasutatavate
menetluste kirjeldus, sealhulgas:
i)        reisi jooksul läbitud vahemaa
määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad ja
andmeallikad;
ii)       veetud lasti või reisijate arvu
määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad, valemid ja
andmeallikad;
iii)      lähte- ja sihtsadama vahel merel
veedetud aja määramiseks ja registreerimiseks kasutatud meetodid, vastutusalad,
valemid ja andmeallikad;
(i)
andmelünkade täitmiseks kasutatavate asendusandmete
määramise meetodi kirjeldus;
(j)
seirekava viimase muutmise kuupäev.
4.           Ettevõtjad kasutavad
standardseid seirekavavorme. Lõikes 1 osutatud seirekavade vormide koostamise
tehnilised eeskirjad määratakse kindlaks rakendusaktidega. Komisjon võtab nimetatud
rakendusaktid vastu käesoleva määruse artikli 25 lõikes 2 osutatud korra
kohaselt.
Artikkel 7
Seirekava muutmine
Ettevõtjad kontrollivad regulaarselt, kas
laeva seirekava vastab laeva liigi ja talitluse eripäradele ning kas seiremeetodit
on võimalik täiustada.
Ettevõtja muudab seirekava kõigil järgmistel
juhtudel:
(a)
laevaomaniku vahetumine;
(b)
seirekavaga veel hõlmamata uute heiteallikate või
uut liiki kütuste kasutamise tõttu tekkivad uued heitkogused;
(c)
andmete kättesaadavuse muutumine uut tüüpi
mõõteseadmete, proovivõtu- või analüüsimeetodite tõttu või muudel põhjustel,
mis toob kaasa suurema täpsuse heitkoguste määramisel;
(d)
varem kasutatud seiremeetodiga saadud andmed
osutuvad valeks;
(e)
seirekava ei vasta käesoleva määruse nõuetele ning
tõendaja nõuab ettevõtjalt kava muutmist.
Ettevõtjad teatavad tõendajatele liigse
viivituseta kõigist seirekava muutmise ettepanekutest.
Tõendaja hindab kõiki seirekava olulisi
muudatusi.
3. osa
HEITKOGUSTE JA MUU OLULISE TEABE SEIRE
Artikkel 8
Tegevuse seire aruandeperioodil
Alates 1. jaanuarist 2018 mõõdavad ettevõtjad
vastavalt artikli 13 lõikele 1 heakskiidetud seirekava alusel iga laeva
heitkoguseid üksikreiside ja aasta lõikes, kasutades I lisa B osas sätestatud
meetodite hulgast valitud sobivat meetodit ning arvutades heitkogused vastavalt
I lisa A osale.
Artikkel 9
Seire üksikreiside lõikes
Ettevõtjad koguvad artikli 13 lõike 1 kohaselt
heaks kiidetud seirekava alusel iga laeva ning liikmesriigi jurisdiktsiooni all
olevas sadamas lõppeva või sealt algava iga reisi kohta vastavalt I lisa A
osale ja II lisale järgmisi andmeid:
(a)
lähtesadam ja sihtsadam koos väljumise ja saabumise
kuupäeva ja kellaajaga;
(b)
iga liiki kütuse tarbitud kogus ja heitekoefitsient
summaarselt ning eraldi heite kontrollipiirkondades ja väljaspool neid kasutatud
kütuse kohta;
(c)
CO2 heitkogus;
(d)
läbitud vahemaa;
(e)
merel viibitud aeg;
(f)
veetud last;
(g)
transporditöö maht.
Artikkel 10
Seire aasta lõikes
Ettevõtja kogub artikli 13 lõike 1 kohaselt heaks
kiidetud seirekava alusel iga laeva ning iga kalendriaasta kohta vastavalt I
lisa A osale ja II lisale järgmisi näitajaid:
(a)
iga liiki kütuse tarbitud kogus ja heitekoefitsient
summaarselt ning eraldi heite kontrollipiirkondades ja väljaspool neid
kasutatud kütuse kohta;
(b)
summaarne CO2 heitkogus;
(c)
liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvate
sadamate vahel toimunud kõigi reiside summaarne CO2 heitkogus;
(d)
liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvatest
sadamatest alanud kõigi reiside summaarne CO2 heitkogus;
(e)
liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates
sadamates lõppenud kõigi reiside summaarne CO2 heitkogus;
(f)
liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates
sadamates kai ääres viibimisel tekkinud CO2 heitkogus;
(g)
läbitud vahemaa kokku;
(h)
merel viibitud aeg kokku;
(i)
transporditöö maht kokku;
(j)
keskmine energiatõhusus.
4. osa
ARUANDLUS
Artikkel 11
Heitearuande sisu
1.           Alates 2019. aastast esitavad
ettevõtjad iga aasta 30. aprilliks komisjonile ja asjaomase lipuriigi
ametiasutustele aruande kõigi nende vastutusel olevate laevade kogu
aruandeperioodi heitkoguste ja kliimaga seotud muu teabe kohta. Tõendaja peab
olema aruannet kontrollinud ja selle rahuldavaks tunnistanud vastavalt artiklis
14 osutatud nõuetele.
2.           Laeva omaniku
vahetumise korral peab uus ettevõtja tagama, et kõik tema vastutusel olevad
laevad vastavad käesoleva määruse nõuetele kogu selle aruandeperioodi vältel,
mille ajal vastutus asjaomase laeva eest temale üle läheb.
3.           Ettevõtjad esitavad lõikes 1
osutatud heitearuandes järgmise teabe:
(a)
            laeva ja ettevõtja
identifitseerimisandmed, sealhulgas:
i)        laeva nimi;
ii)       IMO registreerimisnumber;
iii)      registreerimis- või kodusadam;
iv)      laeva tehniline tõhusus (energiatõhususe
indeks (EEDI) või vajaduse korral näitaja hinnanguline väärtus (EIV) vastavalt
IMO resolutsioonile MEPC.215 (63));
v)       laevaomaniku nimi;
vi)      laevaomaniku aadress ja peamine
tegevuskoht;
vii)     ettevõtja nimi (kui ei ole laevaomanik);
viii)    ettevõtja aadress (kui ei ole
laevaomanik) ja peamine tegevuskoht;
ix)      kontaktisiku aadress, telefon,
faksinumber ja e-posti aadress;
(b)
            teave kasutatud seiremeetodi ja sellega
seotud mõõtemääramatuse kohta;
(c)
            artikli 10 kohaselt kogutud aastased
seirenäitajad.
Artikkel 12
Heitearuande vorm
1.           Artiklis 11 osutatud
heitearuanne esitatakse automaatsüsteemide ja täielike andmevahetusvormingute,
sealhulgas elektrooniliste vormide abil.
2.           Andmevahetusvormingute,
sealhulgas lõikes 1 osutatud elektrooniliste vormide koostamise tehnilised
eeskirjad määratakse kindlaks rakendusaktidega. Komisjon võtab nimetatud
rakendusaktid vastu käesoleva määruse artikli 25 lõikes 2 osutatud korra
kohaselt.
III PEATÜKK
KONTROLL JA AKREDITEERIMINE
Artikkel 13
Kontrollitegevuse
ulatus ja kontrolliaruanne
1.           Tõendaja hindab artiklis 6
osutatud seirekava vastavust artiklites 6 ja 7 sätestatud nõuetele. Kui
tõendaja hinnang sisaldab soovitusi, mida tuleb seirekavas arvesse võtta, vaatab
asjaomane ettevõtja seirekava enne aruandeperioodi algust läbi.
2.           Tõendaja hindab heitearuande
vastavust artiklites 8–11 ning I ja II lisas sätestatud nõuetele.
3.           Eelkõige tagab tõendaja, et
heitearuandes esitatud heitkogused ja kliimaga seotud muu teave on kindlaks
määratud vastavalt artiklitele 8, 9 ja 10 ning artiklis 6 osutatud seirekavale.
Samuti tagab tõendaja, et aruannetes avaldatud heitkogused ja kliimaga seotud
muu teave on kooskõlas I ja II lisa kohaselt muude allikate põhjal arvutatud
andmetega.
4.           Kui tõendaja järeldab
hinnangus oma parimate teadmiste kohaselt, et heitearuanne ei sisalda olulist
väärkajastamist ega vigu, väljastab tõendaja kontrolliaruande.
Kontrolliaruandes kirjeldatakse kõiki tõendaja tehtud tööga seotud üksikasju.
5.           Kui hinnangus järeldatakse,
et heitearuanne sisaldab olulist väärkajastamist, vigu, vasturääkivusi või see
ei vasta artiklite 11 ja 14 ning I lisa nõuetele, teatab tõendaja sellest
aegsasti ettevõtjale ning palub tal esitada läbivaadatud aruande. Ettevõtja
kõrvaldab kõik talle teatavaks tehtud mittevastavused ja vasturääkivused, et
võimaldada kontrolli lõpetamist õigel ajal. Tõendaja märgib oma
kontrolliaruandes, kas ettevõtja on kontrolli käigus mittevastavused
kõrvaldanud.
Artikkel 14
Tõendajate üldised kohustused ja
tööpõhimõtted
1.           Tõendaja on asjaomase laeva
omanikust või operaatorist sõltumatu ning teeb käesoleva määruse kohaselt nõutavaid
toiminguid avalikes huvides. Seetõttu ei tohi tõendaja ega sama õigussubjekti
ükski muu allüksus olla ettevõtja ega laevaoperaator, laevandusettevõtte omanik
ega nende omandis ning tõendajal ei tohi olla ettevõtjaga suhteid, mis võivad
mõjutada tema sõltumatust ja erapooletust.
2.           Artiklis 11 osutatud
heitearuande ning ettevõtja kasutatud seiremeetodite kontrollimisel hindab tõendaja
seiresüsteemide ja esitatud andmete ning heitkogustega seotud teabe kindlust,
usaldusväärsust ja täpsust, pöörates eelkõige tähelepanu järgmisele:
(a)
kütusekulu omistamine käesoleva määruse
reguleerimisalasse kuuluvatele reisidele;
(b)
esitatud andmed kütusekulu kohta ning nendega
seotud mõõtmised ja arvutused;
(c)
heitekoefitsientide valik ja kasutamine;
(d)
summaarse heitkoguse määramiseks kasutatud
arvutused;
(e)
energiatõhususe määramiseks kasutatud arvutused.
3.           Tõendaja võtab artikli 11 kohaselt
esitatud aruanded kontrollimisele üksnes juhul, kui usaldusväärsete andmete ja
teabe põhjal on võimalik heitkogused suure kindlusega kindlaks määrata ning
täidetud on järgmised nõuded:
(a)
esitatud andmed on kooskõlas laeva jälgimisandmetel
ja omadustel (näiteks paigaldatud jõuseadme võimsus) põhinevate hinnanguliste
andmetega;
(b)
esitatud andmed ei sisalda vasturääkivusi, eriti
kui aastas igale laevale ostetud kütuse kogust võrreldakse käesoleva määruse
reguleerimisalasse kuuluvatel reisidel kulunud summaarse kütusekogusega;
(c)
andmed on kogutud vastavalt kohaldatavatele
eeskirjadele;
(d)
asjaomased laevadokumendid on täielikud ja
järjepidevad.
Artikkel 15
Kontrollimenetlused
1.           Tõendaja teeb kindlaks seire
ja aruandlusega seotud võimalikud riskid, võrreldes aruandes esitatud
heitkoguseid laeva jälgimisandmetel ja omadustel, näiteks paigaldatud jõuseadme
võimsusel põhinevate hinnanguliste andmetega. Oluliste kõrvalekallete leidmise
korral teeb tõendaja täiendavaid analüüse.
2.           Tõendaja teeb kindlaks
arvutusetappidega seotud võimalikud riskid, vaadates läbi kõik kasutatud
andmeallikad ja meetodid.
3.           Tõendaja võtab kasutatud
seiremeetodite täpsust silmas pidades arvesse kõiki tõhusaid
riskikontrollimeetodeid, mida ettevõtja on rakendanud mõõtemääramatuse
vähendamiseks.
4.           Ettevõtja annab tõendajale
lisateavet, mis võimaldab viimasel kontrolli teostada. Tõendaja võib kontrolli
käigus teha kohapealseid kontrollkäike, et teha kindlaks esitatud andmete ja
teabe usaldusväärsus.
5.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 24, et täpsustada
käesolevas määruses osutatud kontrollitegevuse eeskirju ning tõendajate
akrediteerimise meetodeid. Nimetatud delegeeritud õigusaktid põhinevad artiklis
14 sätestatud kontrollipõhimõtetel ning asjaomastel rahvusvaheliselt heaks
kiidetud standarditel.
Artikkel 16
Tõendajate akrediteerimine
1.           Seirekavasid ja
heitearuandeid hindavale ning artiklites 13 ja 17 osutatud kontrolli- ja nõuetele
vastavuse dokumente väljastavale tõendajale annab käesoleva määruse reguleerimisalasse
kuuluva tegevuse jaoks akrediteeringu riiklik akrediteerimisasutus vastavalt
määrusele (EÜ) nr 765/2008.
2.           Kui käesolevas määruses ei
ole esitatud erisätteid tõendajate akrediteerimise kohta, kohaldatakse määruse
(EÜ) nr 765/2008 asjaomaseid sätteid.
3.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 24, et täpsustada
tõendajate akrediteerimise meetodeid.
IV PEATÜKK
NÕUETELE VASTAVUS JA TEABE AVALDAMINE
Artikkel 17
Nõuetele vastavuse tunnistuse
väljastamine
1.           Kui artiklis 11 osutatud
heitearuanne vastab kontrolliaruande põhjal artiklite 11–15 ning I ja II lisa
nõuetele, väljastab tõendaja asjaomase laeva kohta nõuetele vastavuse
tunnistuse.
2.           Lõikes 1 osutatud nõuetele vastavuse
tunnistus sisaldab järgmisi andmeid:
(a)
laeva identifitseerimisandmed (nimi, IMO
registreerimisnumber ja registreerimis- või kodusadam);
(b)
laevaomaniku nimi ja aadress ning peamine
tegevuskoht;
(c)
tõendaja identifitseerimisandmed;
(d)
tunnistuse väljastamise kuupäev (käsitletud aruandeperiood
ja tunnistuse kehtivusaeg).
3.           Nõuetele vastavuse tunnistusi
loetakse kehtivaks 18 kuu jooksul alates aruandeperioodi lõpust.
4.           Tõendaja teatab komisjonile
ja lipuriigi ametiasutusele viivitamatult nõuetele vastavuse tunnistuse
väljastamisest, edastab automaatsete süsteemide abil lõikes 2 osutatud andmed
ning täidab andmevahetusvormingud, kaasa arvatud elektroonilised vormid, mille
komisjon on kehtestanud vastavalt käesolevas määruses sätestatud korrale.
5.           Andmevahetusvormingu,
sealhulgas lõikes 4 osutatud elektrooniliste vormide koostamise tehnilised
eeskirjad määratakse kindlaks rakendusaktidega. Komisjon võtab nimetatud
rakendusaktid vastu käesoleva määruse artikli 25 lõikes 2 osutatud korra
kohaselt.
Artikkel 18
Kohustus hoida pardal kehtivat nõuetele
vastavuse tunnistust
Alates 30. juunist 2019. aastal peab
liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse saabuvate, seal
viibivate või sealt lahkuvate laevade pardal olema artikli 17 kohaselt
väljastatud kehtiv tunnistus, mis tõendab aruandlus- ja seirekohustuste
täitmist asjaomase laeva puhul.
Artikkel 19
Seire- ja aruandluskohustuste täitmine
ja kontrollkäigud
1.           Iga liikmesriik tagab artikli
21 lõike 1 kohaselt avaldatud teabe põhjal, et tema lipu all sõitvad laevad
täidavad artiklites 8–12 sätestatud seire- ja aruandlusnõudeid.
2.           Iga liikmesriik tagab, et
tema jurisdiktsiooni alla kuuluvas sadamas viibivale laevale tehtaval kontrollkäigul
kontrollitakse ka seda, kas laeva pardal on artiklis 18 osutatud nõuetele vastavuse
tunnistus.
3.           Ilma et see piiraks käesoleva
artikli lõike 2 kohaldamist ning lähtudes artikli 21 kohaselt avaldatud
andmetest, kontrollib liikmesriik artiklis 18 osutatud nõuetele vastavuse
tunnistuse olemasolu liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse sisenenud
kõigi selliste laevade pardal, mis ei täida artikli 21 lõike 2 punktide j ja k
nõudeid.
Artikkel 20
Karistused, teabevahetus ja
väljasaatmiskorraldus
1.           Liikmesriigid kehtestavad
artiklites 8–12 sätestatud seire- ja aruandlusnõuete täitmata jätmise korral
kohaldatava karistuste süsteemi ning tagavad kõik vajalikud meetmed, et tagada kõnealuste
karistuste kohaldamine. Kehtestatud karistused ei tohi olla vähem ranged kui
kasvuhoonegaaside heidet käsitlevates siseriiklikes õigusaktides ette nähtud
karistused käitajate aruandluskohustuste täitmata jätmise eest ning peavad
olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid edastavad
kõnealused sätted komisjonile 1. juuliks 2017 ning teavitavad komisjoni
viivitamatult nende edasisest muutmisest.
2.           Liikmesriigid korraldavad
seire- ja aruandluskohustuste täitmise tagamise või vajaduse korral karistuste
määramise eest vastutavate riiklike ametiasutuste vahel tõhusa teabevahetuse ja
koostöö. Liikmesriigi algatatud karistusmenetlusest teatatakse komisjonile,
Euroopa Meresõiduohutuse Ametile (EMSA), teistele liikmesriikidele ja
asjaomasele lipuriigile.
3.           Kui laev ei ole täitnud
seire- ja aruandlusnõudeid rohkem kui ühe aruandeperioodi jooksul, võib riiklik
sadamavaldaja väljastada väljasaatmiskorralduse, millest teatatakse
komisjonile, EMSA-le, teistele liikmesriikidele ja asjaomasele lipuriigile.
Kõnealuse väljasaatmiskorralduse väljastamise järel ei luba ükski liikmesriik
asjaomast laeva oma ühtegi sadamasse enne, kui ettevõtja on täitnud oma seire-
ja aruandluskohustused vastavalt artiklitele 8–12 ning esitab selle kinnituseks
väljasaatmiskorralduse väljastanud riiklikule sadamavaldajale kehtiva nõuetele vastavuse
tunnistuse.
Artikkel 21
Teabe avaldamine
1.           Komisjon avaldab iga aasta
30. juuniks artikli 11 kohaselt aruannetes esitatud teabe heitkoguste kohta
ning teabe selle kohta, kas ettevõtja on täitnud artiklite 11 ja 17 kohaseid
seire- ja aruandlusnõudeid.
2.           Lõike 1 kohaselt avaldatav
teave hõlmab järgmisi andmeid:
(a)
laeva identifitseerimisandmed (nimi, IMO
registreerimisnumber ja registreerimis- või kodusadam);
(b)
laevaomaniku identifitseerimisandmed (omaniku nimi
ja aadress ning peamine tegevuskoht);
(c)
laeva tehnilise tõhususe indeks (EEDI või vajaduse
korral EIV);
(d)
aastane CO2 heitkogus;
(e)
käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate
reiside jooksul tekkinud summaarne aastane kütusekulu;
(f)
käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate
reiside jooksul tekkinud keskmine aastane kütusekulu ja kasvuhoonegaaside heide
läbitud vahemaa kohta;
(g)
käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate
reiside jooksul tekkinud keskmine aastane kütusekulu ja kasvuhoonegaaside heide
läbitud vahemaa ja veetud lasti kohta;
(h)
käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate
reiside raames aasta jooksul merel veedetud summaarne aeg;
(i)
kasutatud seiremeetod;
(j)
nõuetele vastavuse tunnistuse väljastamise ja
aegumise kuupäev;
(k)
heitearuande heaks kiitnud tõendaja
identifitseerimisandmed.
3.           Komisjon avaldab iga-aastase
aruande meretranspordist pärit heite ja kliimaga seotud muu teabe kohta.
4.           EMSA abistab komisjoni
käesoleva määruse artiklite 11, 12, 17 ja 21 nõuete täitmiseks tehtavas töös
vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1406/2002[27].
V PEATÜKK
RAHVUSVAHELINE KOOSTÖÖ
Artikkel 22
Rahvusvaheline koostöö
1.           Komisjon teavitab Rahvusvahelist
Mereorganisatsiooni ja muid asjaomased rahvusvahelisi organisatsioone korrapäraselt
käesoleva määruse rakendamisest, et hõlbustada meretranspordist pärit
kasvuhoonegaaside heite seire, aruandluse ja kontrolli rahvusvaheliste
eeskirjade väljatöötamist Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis.
2.           Komisjon vahetab kolmandate
riikidega käesoleva määruse rakendamist käsitlevat tehnilist teavet, eriti
seiremeetodite arendamise, aruandluse korraldamise ja heitearuannete
kontrollimisega seotud teavet.
3.           Kui lepitakse kokku
rahvusvahelistes meetmetes meretranspordist pärit kasvuhoonegaaside heite
vähendamiseks, vaatab komisjon käesoleva määruse läbi ning võib vajaduse korral
teha ettepanekuid käesoleva määruse muutmiseks.
VI PEATÜKK
DELEGEERITUD VOLITUSED JA
RAKENDAMISVOLITUSED NING LÕPPSÄTTED
Artikkel 23
Õiguste delegeerimine
Komisjonile antakse õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse ja muudetakse I ja II lisa
sätteid, et võtta arvesse uusimat teaduslikku tõendusmaterjali ning laevade
pardal olevaid asjaomaseid andmeid, samuti asjakohaseid rahvusvahelisi eeskirju
ja rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid, teha kindlaks kõige täpsemad ja
tõhusamad heiteseire meetodid ning suurendada heite seire ja aruandlusega
seoses nõutava teabe täpsust; õigus antakse artiklis 24 sätestatud tingimustel
ulatuses, mis ei mõjuta käesoleva määruse olemuslikke osi.
Artikkel 24
Delegeeritud volituste rakendamine
1.           Artiklites 15, 16 ja 23
osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks
aastaks alates 1. juulist 2015.
2.           Euroopa Parlament ja nõukogu võivad
artiklis 23 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba
jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
3.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti on vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks
Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
4.           Artikli 23 alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega
nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa
Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa
Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et
nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel
pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 25
Rakendusaktid
1.           Komisjoni abistab otsuse
93/389/EÜ artikli 8 alusel loodud komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse
(EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele viitamisel
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 26
Määruse
(EL) nr 525/2013 muutmine
Määrust (EL) nr 525/2013 muudetakse järgmiselt:
1.           Määruse nr 525/2013[28] artiklisse 1 lisatakse punkt h):
„h) merelaevadelt pärit kasvuhoonegaaside heite seire
ja aruandlus vastavalt määruse (EL) nr XXXX/XXXX artiklitele 9 ja 10.”
2.           Lisatakse artikkel 21a:
Artikkel 21a
Meretranspordist
pärit heite aruandlus
(1)
„Liikmesriigid teatavad komisjonile iga aasta (aasta
X) 15. jaanuariks aastal X–2 meretranspordist tekkinud CO2 heitkoguse
vastavalt määruse (EL) nr XXXX/XXXX artiklitele 9 ja 10.
(2)
Komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte [käesoleva määruse artikli 25] alusel, et täpsustada meretranspordist
pärit CO2-heite seire- ja aruandlusnõudeid vastavalt määruse (EL) nr
XXXX/XXXX artiklitele 9 ja 10, võttes vajaduse korral arvesse ÜRO kliimamuutuste
raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli osaliste asjaomaseid otsuseid või nendest
tulenevaid või neid asendavaid kokkuleppeid või Rahvusvahelises
Mereorganisatsioonis vastu võetud otsuseid.
(3)
Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega sätestatakse
vastavalt määruse (EL) nr XXXX/XXXX artiklitele 9 ja 10 liikmesriikide
esitatavate CO2 heitkoguste andmete struktuur, vorm ja esitamise
kord. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu vastavalt [artikli 26 lõikes 2]
osutatud kontrollimenetlusele.
3.           Artikli 25 lõigetesse 2, 3 ja
5 lisatakse järgmine viide:
„21a”.
Artikkel 27
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub 1. juulil 2015.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
Kasvuhoonegaaside heite ja kliimaga
seotud muu teabe seire- ja aruandlusmeetodid
A.        KÜTUSEKULU ARVUTAMINE (artikkel 9)
Ettevõtjad kasutavad kütusekulu arvutamiseks
järgmist valemit:
kütusekulu × heitekoefitsient
Kütusekulu sisaldab peajõuseadmes,
abijõuseadmes, kateldes ja inertgaasi generaatorites kasutatud kütuse kogust.
Sadamates kai ääres viibimisel tekkinud
kütusekulu arvutatakse eraldi.
Põhimõtteliselt kasutatakse kütuste
heitekoefitsientide standardväärtusi, välja arvatud juhul, kui ettevõtja
otsustab kasutada kütusemahuti saatelehtedele märgitud kütuse kvaliteedi
andmeid, millega tõendatakse vastavust väävli heitkoguste suhtes
kohaldatavatele nõuetele.
Standardsete heitekoefitsientide alus on
valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) uusimad väärtused. Need on
esitatud komisjoni määruse (EL) nr 601/2012 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiivi 2003/87/EÜ kohase kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse kohta)[29] VI lisas.
Biokütuste ja alternatiivsete mittefossiilsete
kütuste suhtes kohaldatakse neile sobivaid heitekoefitsiente.
B.        HEITKOGUSTE KINDLAKSMÄÄRAMISE
MEETODID
Ettevõtja määrab seirekavas kindlaks, millist
seiremeetodit kasutatakse iga tema vastutusel oleva laevatüübi puhul kütusekulu
arvutamiseks, ning tagab pärast valiku tegemist asjaomase meetodi järjepideva
kohaldamise.
Seiremeetodi valimisel tuleb leida sobiv
tasakaal suuremast täpsusest tuleneva kasu ja lisakulude vahel.
Kasutada tuleb iga reisi tegelikku kütusekulu,
mis arvutatakse ühe järgmise meetodi abil:
(a)
kütusemahuti saatelehed ja kütusepaakide regulaarne
inventuur;
(b)
punkri kütusepaagi seire pardal;
(c)
asjaomaste põlemisprotsesside voolumõõturid;
(d)
heitkoguste otsene mõõtmine.
1.           Meetod A: kütusemahuti
saatelehed ja kütusepaakide regulaarne inventuur
See meetod põhineb kütusemahuti saatelehele
märgitud kütuse kogusel ja liigil ning seda täiendavad paaginäitude põhjal
tehtavad kütusepaakide regulaarsed inventuurid. Perioodi jooksul kulunud kütuse
arvutamiseks liidetakse perioodi alguses paakides olnud kütuse kogusele perioodi
jooksul tangitud kütus ning lahutatakse perioodi lõpus paakides olev kütusekogus
ja vahepeal välja pumbatud kütus.
Üks periood hõlmab kahe sadamakülastuse vahelist aega
või sadamas viibimise aega. Perioodi jooksul kasutatud kütuse kohta tuleb märkida
kütuse liik ja väävlisisaldus.
Kõnealust meetodit ei ole lubatud kasutada juhul,
kui laeva pardal ei ole kütusemahuti saatelehti, ning eriti juhul, kui laeva
lasti kasutatakse ka kütusena, näiteks veeldatud maagaasi aurustamise korral.
Kütusemahuti saatelehtede koostamise õigus on
antud vastavalt rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise
konventsiooni (MARPOL) VI lisale, asjaomaseid dokumente säilitatakse pardal
kolme aasta jooksul alates punkrikütuse tarnimisest ning need peavad olema nõudmisel
kohe esitatavad. Kütusepaakide regulaarne inventuur viiakse läbi paaginäitude
põhjal. Selleks kasutatakse iga kütusepaagi kohta peetavaid tabeleid, kuhu
märgitakse näidu võtmise ajal paagis oleva kütuse kogus. Artiklis 6 osutatus
seirekavas tuleb täpsustada ka kütusemahuti saatelehtedega seotud
mõõtemääramatus. Kütusepaagi näitude võtmiseks kasutatakse sobivaid meetodeid,
näiteks automaatsüsteeme, peilimist ja loodmõõdulinte. Artiklis 6 osutatud
seirekavas tuleb esitada paagi peilimiseks kasutatav meetod ja sellega seotud mõõtemääramatus.
Kui pardale võetud kütuse koguse või paakidesse
jäänud kütuse koguse määramiseks kasutatakse liitrites väljendatud mahuühikuid,
peab ettevõtja teisendama need massiühikuteks, kasutades tegeliku tiheduse
väärtusi. Ettevõtja peab tegeliku tiheduse kindlaksmääramiseks kasutama ühte
järgmistest võimalustest:
(a)
pardal olevad mõõtmissüsteemid;
(a)
pardale võtmise ajal kütusetarnija mõõdetud ning
kütusearvele või saatelehele märgitud tihedus.
Tegelik tihedus väljendatakse kilogrammides liitri
kohta ning määratakse kindlaks vastava mõõtmise puhul kasutatava temperatuuri
juures. Tegeliku tiheduse väärtuste puudumise korral kasutatakse tõendaja
heakskiidul vastava kütuseliigi standardset tihedustegurit.
2.           Meetod B: punkri kütusepaagi
seire pardal
See meetod põhineb kõigi pardal olevate
kütusepaakide näitudel. Paaginäite tuleb võtta kõigil laeva merel viibimise
päevadel ning iga kord pärast kütuse sisse või välja pumpamist.
Kahe paaginäidu kumulatiivne vahe näitab perioodi
jooksul kulunud kütuse kogust.
Üks periood on kahe sadamakülastuse vaheline aeg
või sadamas viibimise aeg. Perioodi jooksul kasutatud kütuse kohta tuleb
märkida kütuse liik ja väävlisisaldus.
Kütusepaagi näitude võtmiseks kasutatakse sobivaid
meetodeid, näiteks automaatsüsteeme, peilimist ja loodmõõdulinte. Artiklis 6
osutatud seirekavas tuleb esitada paagi peilimiseks kasutatav meetod ja sellega
seotud mõõtemääramatus.
Kui pardale võetud või paakidesse jäänud kütuse
koguse määramiseks kasutatakse liitrites väljendatud mahuühikuid, peab
ettevõtja teisendama need massiühikuteks, kasutades tegeliku tiheduse väärtusi.
Ettevõtja peab tegeliku tiheduse kindlaksmääramiseks kasutama ühte järgmistest
võimalustest:
(a)
pardal olevad mõõtmissüsteemid;
(b)
pardale võtmise ajal kütusetarnija mõõdetud ning
kütusearvele või saatelehele märgitud tihedus.
Tegelik tihedus väljendatakse kilogrammides liitri
kohta ning määratakse kindlaks vastava mõõtmise puhul kasutatava temperatuuri
juures. Tegeliku tiheduse väärtuste puudumise korral kasutatakse tõendaja
heakskiidul vastava kütuseliigi standardset tihedustegurit.
3.           Meetod C: asjaomaste
põlemisprotsesside voolumõõturid
See meetod põhineb pardal kütusevoolu mõõtmisel.
Kõigi asjaomaste heiteallikatega seotud voolumõõturite andmed liidetakse, et
leida kindla perioodi kogukütusekulu.
Üks periood on kahe sadamakülastuse vaheline aeg
või sadamas viibimise aeg. Perioodi jooksul kasutatud kütuse kohta tuleb
märkida kütuse liik ja väävlisisaldus.
Artiklis 6 osutatud seirekavas tuleb esitada
mõõturite kalibreerimismeetodid ja nendega seotud mõõtemääramatus.
Kui kulutatud kütuse koguse määramiseks
kasutatakse liitrites väljendatud mahuühikuid, peab ettevõtja teisendama need
massiühikuteks, kasutades tegeliku tiheduse väärtusi. Ettevõtja peab tegeliku
tiheduse kindlaksmääramiseks kasutama ühte järgmistest võimalustest:
(a)
pardal olevad mõõtmissüsteemid;
(b)
pardale võtmise ajal kütusetarnija mõõdetud ning
kütusearvele või saatelehele märgitud tihedus.
Tegelik tihedus väljendatakse kilogrammides liitri
kohta ning määratakse kindlaks vastava mõõtmise puhul kasutatava temperatuuri
juures. Tegeliku tiheduse väärtuste puudumise korral kasutatakse tõendaja
heakskiidul vastava kütuseliigi standardset tihedustegurit.
4.           Meetod D: heitkoguste otsene
mõõtmine
Heitkoguste otsest mõõtmist võib kasutada
käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvate reiside ning liikmesriikide
jurisdiktsiooni alla kuuluvates sadamates viibimise ajal tekkivate heitkoguste
puhul. CO2 heitkogus peab hõlmama peajõuseadmest, abijõuseadmest,
kateldest ja inertgaasi generaatoritest eraldunud süsinikdioksiidi. Kui laeva
aruandluses kasutatakse seda meetodit, tuleb kütusekulu arvutamiseks kasutada
mõõdetud CO2 heitkogust ning vastava kütuse heitekoefitsienti.
Selle meetodi korral määratakse kindlaks CO2
vooluhulk heitgaasikorstnates, korrutades heitgaasi CO2 kontsentratsiooni
heitgaasi vooluhulgaga.
Artiklis 6 osutatud seirekavas tuleb esitada
mõõteseadmete kalibreerimismeetodid ja nendega seotud mõõtemääramatus.
II LISA
Kliimaga seotud muu teabe seire
A. Seire üksikreiside lõikes (artikkel 9)
Kliimaga seotud muu teabe seire tegemisel
üksikreiside lõikes (artikkel 9) peavad ettevõtjad lähtuma järgmistest
nõuetest.
Väljumise ja saabumise kuupäeva ja kellaaega
arvestatakse Greenwichi aja järgi. Merel veedetud aeg arvutatakse sadamast
lahkumise ja sadamasse saabumise andmete põhjal ning ei sisalda ankrus seismise
aega.
Läbitud vahemaa võib olla kõige lühem marsruut
lähte- ja sihtsadama vahel või tegelikult läbitud vahemaa. Kui kasutatakse
lähte- ja sihtsadama vahelise kõige lühema marsruudi pikkust, tuleb arvesse
võtta konservatiivset parandustegurit, millega välistatakse läbitud vahemaa
oluline alahindamine. Artiklis 6 osutatud seirekavas täpsustatakse, millist
vahemaa arvutamise meetodit ja vajaduse korral parandustegurit kasutatakse.
Läbitud vahemaad väljendatakse meremiilides.
Reisilaevade puhul näidatakse veetud lasti
reisijate arvuna. Kõigi ülejäänud laevaliikide puhul väljendatakse veetud lasti
kogust tonnides ja kuupmeetrites.
Transporditööde mahu leidmiseks korrutatakse
läbitud vahemaa veetud lasti kogusega.
B. Seire aasta lõikes (artikkel 10)
Kliimaga seotud muu teabe seire teostamisel
aasta lõikes peavad ettevõtjad lähtuma järgmistest nõuetest.
Artikli 10 kohaselt seirenõude alla kuuluvad
väärtused leitakse üksikreiside lõikes määratud vastavate andmete liitmise
teel.
Keskmise energiatõhususe seireks kasutatakse
vähemalt nelja näitajat: kütusekulu läbitud vahemaa kohta, kütusekulu
transporditöö kohta, CO2 heitkogus läbitud vahemaa kohta ja CO2
heitkogus transporditöö kohta, mis arvutatakse järgmiselt.
Kütusekulu vahemaa kohta = summaarne aastane
kütusekulu / summaarne läbitud vahemaa
Kütusekulu transporditöö kohta = summaarne
aastane kütusekulu / transporditöö summaarne maht
CO2 heitkogus vahemaa kohta =
summaarne aastane CO2 heitkogus / summaarne läbitud vahemaa
CO2 heitkogus transporditöö kohta =
summaarne aastane CO2 heitkogus / transporditöö summaarne maht
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.   Ettepaneku/algatuse
nimetus
              1.2.   Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise ABM/ABB)
struktuurile
              1.3.   Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.   Eesmärgid
              1.5.   Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.   Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.   Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.   Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.   Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.   Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.   Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.   Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1.            Üldine
hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2.            Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3.            Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4.            Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5.            Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.   Hinnanguline
mõju tuludele
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse meretranspordist pärit süsinikdioksiidheite
seiret, aruandlust ja kontrolli
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB)
struktuurile[30]
Poliitikavaldkond
34 = kliimameetmed
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast
meetmest[31]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Vähendada
kasvuhoonegaaside heitkogust 1990. aasta tasemega võrreldes vähemalt 20 %
võrra või sobivate tingimuste korral 30 % võrra ning suurendada taastuvate
energiaallikate osakaalu energia lõpptarbimises 20 %-ni ja energiatõhusust
20 %.
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise struktuurile
Erieesmärk nr 1
Aidata
ELi tasandil võetavate kliimameetmete abil kaasa atmosfääri kasvuhoonegaaside
sisalduse pikaajalisele stabiliseerimisele tasemel, mis võimaldab hoida ära inimtegevusest
tulenevaid ohtlikke kliimasüsteemi häireid.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise struktuurile
Tegevuspõhise
eelarvestamise kood 34 02: ELi ja rahvusvahelise tasandi kliimameetmed
Erieesmärk nr 2
Jätkata
kaugeleulatuvat rahvusvahelist kliimapoliitikat eesmärgiga saavutada atmosfääri
kasvuhoonegaaside sisalduse pikaajaline stabiliseerimine tasemel, mis võimaldab
hoida ära inimtegevusest tulenevaid ohtlikke kliimasüsteemi häireid
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile
Tegevuspõhise eelarvestamise kood 34 02: ELi ja rahvusvahelise tasandi
kliimameetmed
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale
Laevadelt
pärit kasvuhoonegaaside seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi rakendamine
võimaldaks koguda andmeid selliste heitkoguste kohta, mida sobivate
aruandlusnõuete puudumise tõttu arvestatakse praegu ainult hinnanguliselt. Võib
eeldada, et selliste heitkoguste, kütusekulu näitajate ning laevade tõhususe
seire ja vastav aruandlus suurendab meretranspordi sektoris teadlikkust sellega
seotud kütusekuludest ja parendusvõimalustest.
Mõjuhinnangu
kohaselt võib oodata praeguste suundumuste jätkumise stsenaariumiga võrreldes
kuni 2 % heitkoguste vähenemist ja kütuse kokkuhoidu. Tänu väiksemale
kütusekulule tähendab see 2030. aastaks sektori jaoks kuni 1,2 miljardi euro
suurust aastast netokokkuhoidu.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Määrusele
vastavat heitkoguste seire ja aruandluse süsteemi kasutavate laevade arv ja osakaal
võrreldes ELi sadamaid külastavate laevade arvuga.
ELi
meetmete reguleerimisalasse kuuluvast meretranspordist pärit aastane CO2
heitkogus, mis mõõdetakse laeva pardal ja põhineb kütusekulul.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.     Lühi- või pikaajalises perspektiivis
täidetavad vajadused
Praeguse
seisuga ei ole ELiga seotud meretranspordist tekkiva CO2 ja muude
kasvuhoonegaaside täpne kogus teada nende heitkoguste puuduliku mõõtmise ja
vähese aruandluse tõttu. Mõju hindamise ja sidusrühmadega konsulteerimise
käigus jõuti järeldusele, et ELi tasandil või üle maailma kohaldatava
turupõhise meetme rakendamine eeldab usaldusväärset seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi meretranspordist tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste
kindlakstegemiseks.
Kui
esimese sammuna võetakse kasutusele seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem,
saab pühendada rohkem aega heitkoguste vähendamise eesmärkide ja turupõhiste
meetmete kokkuleppimisele ja vastavate otsuste langetamisele, et saavutada
heite vähenemine võimalikult väikeste kuludega. Eriti kehtib see
Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis toimuvate rahvusvaheliste kõneluste kohta.
Lisaks peaks usaldusväärne seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteem aitama
kõrvaldada turutõkkeid, eriti neid, mis on seotud laevade tõhusust käsitleva
teabe vähesusega.
Lisaselgitused
on esitatud ettepaneku seletuskirjas.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
Kuna
kliimamuutustega seotud üldkohustused, kaasa arvatud transpordipoliitika valges
raamatus esitatud eesmärk vähendada 2050. aastaks meretranspordis tekkivaid
heitkoguseid, on võetud ELi tasandil, on tõhus töötada seire-, aruandlus- ja
kontrollisüsteemi jaoks vajalikud reeglid välja samuti sellel tasandil. Lisaks
tagab kõnealune õiguslik raamistik tõhususe tänu sellele, et ühtlustatud seire-,
aruandlus- ja kontrollisüsteemi kasutatakse ka eri liikmesriikide sadamate
vahel toimuvate reiside puhul, mis moodustavad umbes 90 % ELi
liikmesriikide sadamakülastustest. Samuti võivad ELi tasandi meetmed ära hoida
siseturu konkurentsimoonutusi, tagades võrdsed keskkonnaalased piirangud
kõigile ELi sadamaid külastavatele laevadele.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Muudes
sektorites rakendatud kasvuhoonegaaside heite vähendamise meetmed, eriti ELi
heitkogustega kauplemise süsteem, mis on maailma suurim piiramise ja kauplemise
süsteem, kinnitavad vajadust heite seire, aruandluse ja kontrolli
usaldusväärsete eeskirjade järele. Eesmärk on tagada ühine arusaam sellest,
mida tähendab ühe käitise või operaatori tekitatud üks tonn CO2.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Kuigi
meretranspordi sektori jaoks kavandatud seire, aruandluse ja kontrolli
eeskirjades arvestatakse täielikult selle transpordiliigi eripäraga, on
põhiline seire- ja aruandlusmeetod võrreldav ELi heitkogustega kauplemise
süsteemis kasutatava seire, aruandluse ja kontrolliga.
See
peaks võimaldama võrrelda eri sektorite ja transpordiliikide tegevust
heitkoguste vähendamisel.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
¨ Piiratud kestusega ettepanek/algatus
–
¨ Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
¨ Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA
X Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
–
rakendamise käivitamisperiood hõlmab ajavahemikku
2016–2017,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine aastal
2018.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[32]
X Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille
puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨ rakendusametitele
–
¨ ühenduste asutatud asutustele[33]
–
¨ riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele
asutustele
–
¨ isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine
koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
Kavandatud
seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi rakendamiseks vajalikud eelarvet
mõjutavad meetmed on seotud ainult infotehnoloogiliste töövahendite
arendamisega, täpsemalt Euroopa Meresõiduohutuse Ameti hallatavate töövahendite
kasutusala laiendamise ning vastavate halduskuludega. Kõnealust ühekordset
projekti rahastab komisjon kliimameetmete peadirektoraadi eelarverealt 34 02
01.
Euroopa
Meresõiduohutuse Ameti osalus sõltub sellest, kas ameti nõukogu kiidab vastava
lisaülesande võtmise heaks.
Kuna
töövahendi kasutamine on äärmiselt suures osas automatiseeritud, võib eeldada,
et tulevikus piisab selle haldamiseks Euroopa Meresõiduohutuse Ameti
praegustest töötajatest.
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Komisjon
kohtub regulaarselt vajalikku infotehnoloogilist töövahendit (Euroopa
Meresõiduohutuse Ameti hallatava olemasoleva süsteemi THETIS laiendus)
arendavate konsultantidega, et jälgida nende töö edenemist.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteem
2.2.1.     Välja selgitatud ohud
Ettepanekuga
ei kaasne eelarveriske, mis vajaksid ELi tavapärase eelarve täitmise kontrolli
raamest väljuvaid meetmeid.
2.2.2.     Teave loodud
sisekontrollisüsteemi kohta
Eraldi
kontrollimeetodid ei ole vajalikud. Vajaduse korral kasutatakse standardseid
mehhanisme.
2.2.3.     Kontrolliga kaasnevate kulude
ja sellest saadava kasu hinnang ning veariski taseme prognoos
Kavandatud
standardsete mehhanismidega ei kaasne eeldatavasti lisakulusid. Sellise
standardse kontrolli puhul ei eeldata mittevastavusi.
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage rakendatavad
või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed
Puudub
vajadus eraldi meetmete järele. Kohaldatakse lepingute ja hangete suhtes
kehtivat tavapärast raamistikku.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus………………………………….] || Liigendatud/liigendamata ([34])   || EFTA[35] riigid   || Kandidaatriigid[36]   || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 2 || 34 02 01 [ELi kasvuhoonegaaside heite vähendamine] || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr  [Nimetus……………………………………..] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
[This part must be
completed on the spreadsheet on budget data of an administrative nature (second
document in the annex to this financial statement) to be uploaded to CISNET for
interdepartmental consultation purposes.
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 2 || Loodusvarade kaitse ja majandamine
 KLIIMAMEETMETE PEADIREKTORAAT ||   ||   || 2016 || 2017 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vahalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 34 02 01 || Kulukohustused || (1) || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Maksed || (2) || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Eelarverida nr || Kulukohustused || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kliimameetmete peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 1+1a+3 || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Maksed || = 2+2a +3 || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Maksed || (5) || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 2 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 4+6 || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
 Maksed || = 5+6 || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,500
Juhul kui
ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || = 4+6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || = 5+6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || „Halduskulud”
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 <…….> PEADIREKTORAAT ||
  Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 <…….> peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = väljamaksete kogusumma) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2016 || 2017 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 0,500 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || 0,200 || 0,300 ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨ Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
¨ Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[38]   || Väljundi keskmine kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK NR 1[39]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK NR 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
X  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute
kasutamist
–
¨ Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
   || Aasta N[40] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[41] välja jäävad kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Vajalikud
haldusassigneeringud kaetakse juba meetme haldamiseks määratud peadirektoraadi
assigneeringutega ja/või peadirektoraadi sees ümbermääratud assigneeringute
teel; vajaduse korral võidakse meedet haldavale peadirektoraadile eraldada
iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus täiendavaid assigneeringuid,
arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
3.2.3.2.   Hinnanguline personalivajadus
–
X  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
¨ Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus täistööaja ekvivalendina
 ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 || Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 || XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad )[42]
 || XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 aa[43]   || - peakorteris   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX osutab asjaomasele
poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad ||
 Koosseisuvälised töötajad ||
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
X         Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
–
¨        Ettepaneku/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
[…]
–
¨        Ettepanek/algatus eeldab
paindlikkusinstrumendi kohaldamist või mitmeaastase finantsraamistiku
läbivaatamist[44].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
[…]
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
X Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist.
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
X         Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju
tuludele.
–
¨        Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
¨         omavahenditele
¨         erinevatele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[45]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel ………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste sihtotstarbeliste tulude puhul
täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid ettepanek mõjutab.
[…]
Täpsustage tuludele avaldatava mõju arvutuse meetod.
[…]
[1]               ÜRO
kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste otsus 1/CP.16 (Cancúni kokkulepped).
[2]               Valitsustevahelise
kliimamuutuste rühma (IPCC) neljanda hindamisaruande põhjal.
[3]               Euroopa
Ülemkogu 29. ja 30. oktoobri 2009. aasta järeldused ja Euroopa Parlamendi 4.
veebruari 2009. aasta resolutsioon (2008/215(INI)).
[4]               KOM(2010)
2020 (lõplik).
[5]               Direktiiv
2003/87/EÜ ja otsus 406/2009/EÜ.
[6]               KOM(2011)
144 (lõplik).
[7]               MARPOLi
VI lisa muudatus.
[8]               Otsuse
406/2009/EÜ põhjendus 2 ja direktiivi 2009/29/EÜ põhjendus 3.
[9]               IMO
teine kasvuhoonegaaside uuring, 2009.
[10]             CE
Delft, 2009 (http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/shipping/docs/ghg_ships_report_en.pdf).
[11]             http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/shipping/index_en.htmhttp://ec.europa.eu/clima/policies/eccp/second/stakeholder/documentation_en.htm.
[12]             http://ec.europa.eu/clima/consultations/0014/index_en.htm.
[13]             http://ec.europa.eu/clima/events/0064/index_en.htm.
[14]             IHS
Fairplay, 2011.
[15]             ELT
C , , lk .
[16]             ELT
C , , lk .
[17]             Otsus
406/2009/EÜ ja direktiiv 2009/29/EÜ.
[18]             ELT
L 251, 18.9.2012, lk 49.
[19]             ELT
L 218, 13.8.2008, lk 30.
[20]             ELT
L 131, 28.5.2009, lk 132.
[21]             ELT
L 131, 28.5.2009, lk 57.
[22]             ELT
L 165, 18.6.2013, lk 13–40.
[23]             ELT
L 251, 18.9.2012, lk 49.
[24]             EÜT
L 281, 23.11.1995, lk 31.
[25]             EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.
[26]             ELT
L 218, 13.8.2008, lk 30.
[27]             EÜT
L 208, 5.8.2002, lk 1.
[28]             ELT
L 165, 18.6.2013, lk 13–40.
[29]             ELT
L 181, 12.7.2012, lk 30–104.
[30]             ABM
– tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.
[31]             Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
[32]             Eelarve
täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[33]             Määratletud
finantsmääruse artiklis 185.
[34]             Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[35]             EFTA
– Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[36]             Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[37]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[38]             Väljunditena käsitatakse tarnitud tooteid ja osutatud teenuseid
(rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
[39]             Vastavalt
punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[40]             Aasta,
mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[41]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[42]             Lepingulised
töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud,
noored eksperdid delegatsioonides.
[43]             ABM:
Activity-Based Management (tegevuspõhine juhtimine) – ABB: Activity-Based
Budgeting (tegevuspõhine eelarvestamine).
[44]             Vt
institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[45]             Traditsiooniliste
omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud
ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema netosumma, s.t brutosumma pärast
25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.