				|

		52013PC0116

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mille kohaselt lubatakse Tšehhi Vabariigil ja Poolal kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 5 /* COM/2013/0116 final - 2013/0069 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
28. novembri 2006. aasta
direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, edaspidi
„käibemaksudirektiiv”) artikli 395 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni
ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada erimeetmeid,
millega tehakse erand kõnealuse direktiivi sätetest, et lihtsustada käibemaksu
kogumise menetlust või hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või
maksustamise vältimist.
Komisjonis vastavalt 26. septembril 2011.
aastal ja 8. juunil 2012. aastal registreeritud kirjaga on Tšehhi Vabariik ja
Poola taotlenud luba kohaldada meetmeid, millega tehakse erand
käibemaksudirektiivi artiklist 5. Tšehhi Vabariik täiendas 5. novembril 2012.
aastal registreeritud kirjaga oma esialgset taotlust, nõustudes Poola taotluses
esitatud teatavate lisatingimustega. Komisjon teavitas 5. detsembri 2012. aasta
kirjaga käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teisi
liikmesriike Tšehhi Vabariigi ja Poola taotlusest. Komisjon teatas 10.
detsembri 2012. aasta kirjaga Tšehhi Vabariigile ja Poolale , et tal on
taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.
Üldine taust
Selleks et hõlbustada maanteetransporti Tšehhi
Vabariigi ja Poola vahel ning reguleerida maanteeinfrastruktuuri ehitust ja
hooldust Tšehhi–Poola riigipiiril, on mõlemad riigid leppinud kokku, et
sõlmitakse leping Tšehhi–Poola riigipiiril asuvate sildade ehituse ja hoolduse
ning ühiste maanteelõikude hoolduse kohta. Kõnealuse lepingu eelnõu hõlmab
hõlbustamismeetmeid, millega tehakse erand käibemaksudirektiivist seoses
territoriaalsuse põhimõttega.
Kooskõlas lepingu eelnõuga jaguneks vastutus
piirisildade ja ühiste teelõikude hoolduse eest Tšehhi Vabariigi ja Poola vahel
vastavalt lepingu A lisale.
Tšehhi Vabariik ja Poola vastutaksid
piirisildade ja ühiste teelõikude ehituse ja järgneva hoolduse eest vastavalt
lepingu B lisale.
Seoses lepingu A ja B lisa kohaste
piirisildade ja ühiste teelõikude ehituseks või hoolduseks ettenähtud
kaubatarnete või teenuste osutamise ja ühendusesiseselt soetatavate kaupadega
käsitatakse kõnealuseid sildu ja ühiseid teelõike ning nende ehitusplatse
käibemaksuga maksustamise eesmärgil selle riigi territooriumil olevana, kes
vastutab lepingu A ja B lisa kohaselt vastavate sildade ja
teelõikude ehituse ja hoolduse eest.
Tavaeeskirjade kohaselt tuleks vastavalt
käibemaksudirektiivis sätestatud territoriaalsuse põhimõttele kohaldada Tšehhi
Vabariigis tarnitavate kaupade ja osutatavate teenuste ning ühendusesiseselt
soetatavate kaupade suhtes Tšehhi Vabariigis kehtivat käibemaksu. Samamoodi
tuleks Poolas tarnitavate kaupade ja osutatavate teenuste ja ühendusesiseselt
soetatavate kaupade suhtes kohaldada Poolas kehtivat käibemaksu. Kõnealuste
sätete kohaldamine tähendaks, et iga töö tuleks jaotada osadeks vastavalt
sellele, kas see teostatakse Tšehhi Vabariigi või Poola territooriumil.
Tšehhi Vabariik ja Poola leiavad, et
kõnealuste eeskirjade kohaldamine tooks kõnealuseid töid teostavatele
ettevõtjatele kaasa suuri maksuprobleeme. Lepingu eelnõus sätestatud
maksueeskirju, mille suhtes kohaldatakse käesolevat eranditaotlust, peavad
kõnealused riigid õigustatuks ja leiavad, et need leevendavad asjaomastel
ettevõtete halduskoormust. Komisjon nõustub, et kõnealusel juhul muudab ehituse
ja hoolduse ühtne maksustamine asjaomastele ettevõtjatele maksueeskirjade
järgimise lihtsamaks kui tavapäraste eeskirjade rakendamine.
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Nõukogu on mitmel korral lubanud
liikmesriikidel teha erandi territoriaalsuse põhimõttest piirialadel
elluviidavate transpordiinfrastruktuuriga seotud projektide puhul.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Ei kohaldata.
Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja
kasutada.
Mõju hindamine
Otsuse ettepaneku eesmärk on lihtsustada
käibemaksumenetlust seoses Tšehhi Vabariigi ja Poola vaheliste sildade ja
ühiste teelõikude ehituse ja hooldusega ning seepärast võib sellel olla
positiivne majanduslik mõju.
Mõju on igal juhul piiratud erandi kitsa
kohaldamisala tõttu.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Luba Tšehhi Vabariigile ja Poolale teha erand
käibemaksu territoriaalsest kohaldatavusest seoses kõnealuste riikide piirisildade
ja ühiste teelõikude ehituse ja hooldusega.
Õiguslik alus
Käibemaksudirektiivi artikkel 395.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
2013/0069 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
mille kohaselt lubatakse Tšehhi Vabariigil ja
Poolal kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis
käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 5
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006.
aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[1] eriti selle artikli 395 lõiget
1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Komisjonis 26. septembril
2011. aastal ja 5. novembril 2012. aastal registreeritud kirjadega on Tšehhi Vabariik
ning 8. juunil 2012. aastal registreeritud kirjaga on Poola taotlenud luba
kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ sätetest
seoses kõnealuse kahe liikmesriigi vaheliste piirisildade ja ühiste teelõikude
ehituse ja hooldusega.
(2)       Vastavalt direktiivi
2006/112/EÜ artikli 395 lõikele 2 teavitas komisjon 5.
detsembri 2012. aasta kirjaga teisi liikmesriike Tšehhi Vabariigi ja Poola
taotlusest. Komisjon teatas 10. detsembri 2012. aasta kirjaga Tšehhi
Vabariigile ja Poolale, et tal on taotluste hindamiseks kogu vajalik teave.
(3)       Erimeetmete eesmärk seoses
I lisas loetletud piirisildade ja ühiste teelõikude hoolduseks ning
II lisas loetletud piirisildade ehituseks ja järgnevaks hoolduseks
ettenähtud kaubatarnete või teenuste osutamise ja ühendusesiseselt soetatavate
kaupadega on sildade ja ühiste teelõikude ning nendega seotud ehitusplatside
käsitamine täielikult kas Tšehhi Vabariigi või Poola territooriumile kuuluvana
vastavalt lepingule, mis kõnealused liikmesriigid sõlmivad Tšehhi Vabariigi ja
Poola piiril asuvate piirisildade ja ühiste teelõikude ehituse ja hoolduse
kohta.
(4)       Erimeetmete puudumisel tuleks
iga tarnitud kauba, osutatud teenuse või ühendusesiseselt soetatud kauba
maksustamisel teha kindlaks, kas maksustamise koht on Tšehhi Vabariik või
Poola. Tšehhi Vabariigi territooriumil tehtud, piirisilla ja ühiste
teelõikudega seotud töö suhtes tuleks kohaldada Tšehhi Vabariigis kehtivat
käibemaksu, samal ajal kui Poolas tehtud töö suhtes tuleks kohaldada Poolas
kehtivat käibemaksu.
(5)       Seega on erandi eesmärk
hõlbustada piirisildade ja ühiste teelõikude remondi- ja hooldustööde
käibemaksustamist.
(6)       Erandil ei ole kahjulikku
mõju käibemaksust laekuvatele liidu omavahenditele,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Sellise lepingu jõustumise korral, mis Tšehhi
Vabariik ja Poola sõlmivad käesoleva otsuse I lisas loetletud Tšehhi
Vabariigi ja Poola riigipiiril asuvate piirisildade ja ühiste teelõikude
hoolduse kohta ning käesoleva otsuse II lisas loetletud Tšehhi Vabariigi
ja Poola riigipiiril asuvate piirisildade ehituse ja järgneva hoolduse kohta,
lubatakse Tšehhi Vabariigil ja Poolal käesolevaga vastavalt artiklitele 2
ja 3 kohaldada meetmeid, millega tehakse erand direktiivist 2006/112/EÜ
seoses kõnealuste piirisildade ja ühiste teelõikude (mis kõik asuvad osaliselt
Tšehhi Vabariigi ja osaliselt Poola territooriumil) ehituse ja hooldusega.
Artikkel 2
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 5
käsitatakse piirisildu ja ühiseid teelõike, mille ehitamise ja hooldamise eest
vastutab Tšehhi Vabariik, ning vajaduse korral ka vastavat ehitusplatsi, mis
asuvad Poola territooriumil, kõnealuste sildade ja ühiste teelõikude ehitus- ja
hooldustöödeks tarnitud kaupade ja osutatud teenuste ning ühendusesiseselt
soetatud kaupade maksustamisel Tšehhi Vabariigi territooriumi osana.
Artikkel 3
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 5
käsitatakse piirisildu ja ühiseid teelõike, mille ehitamise ja hooldamise eest
vastutab Poola, ning vajaduse korral ka vastavat ehitusplatsi, mis asuvad
Tšehhi Vabariigi territooriumil, kõnealuste sildade ja ühiste teelõikude
ehitus- ja hooldustöödeks tarnitud kaupade ja osutatud teenuste ning
ühendusesiseselt soetatud kaupade maksustamisel Poola territooriumi osana.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud Tšehhi
Vabariigile ja Poola Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
I LISA
Tšehhi Vabariik vastutab Tšehhi–Poola
piiril asuvate järgmiste piirisildade ja ühiste teelõikude hoolduse eest:
(1)
sild üle Olecka Potoki (Oleška) jõe Jasnowice ja
Bukoveci vahel I piirialal, piirimärkide 12/6 ja I/13 vahel,
(2)
sild (Wolności/Svobody) üle Olza (Olše) jõe
Cieszyni ja Český Těšíni vahel I piirialal,
piirimärkide I/86/ ja 86/1 vahel,
(3)
sild (Przyjaźni/Družby) üle Olza (Olše) jõe
Cieszyni ja Český Těšíni vahel I piirialal,
piirimärkide 87/2 ja I/88 vahel,
(4)
sild üle Piotrówka Potoki (Petrůvka) jõe
Gołkowice ja Závada vahel I piirialal, piirimärkide I/156
ja 156/1 vahel,
(5)
sild üle Odra (Oder) jõe Chałupki ja Bohumíni
vahel (vana silla betoonosa) II piirialal, piirimärkide 7/4 ja 7/5 vahel,
(6)
sild üle Odra (Oder) jõe Chałupki ja Bohumíni
vahel (uus sild) II piirialal, piirimärkide 8/1 ja 8/2 vahel,
(7)
sild üle Opawa (Opava) jõe Wiechowice ja Vávrovice
vahel II piirialal, piirimärkide 71/4 ja II/72 vahel,
(8)
sild üle Opawa (Opava) jõe Dzierzkowice ja Držkovce
vahel II piirialal, piirimärkide 74/1 ja 74/2 vahel,
(9)
sild üle Opawa (Opava) jõe Branice ja Úvalno vahel
II piirialal, piirimärkide 85/4 ja 85/5 vahel,
(10)
sild üle Opawa (Opava) jõe Krasne Pole ja Krnovi
linna Krásné Loučky halduspiirkonna vahel II piirialal,
piirimärkide 97/11 ja II/98 vahel,
(11)
sild üle Opawica (Opavice) jõe Lenarcice ja
Linhartovy vahel II piirialal, piirimärkide 99/8 ja 99/9 vahel,
(12)
sild üle Oleśnica Potoki (Olešnice) jõe
Podlesie ja Ondřejovice (spordiväljaku juures) vahel II piirialal,
piirimärkide 155/3a ja 155/3b vahel,
(13)
sild üle Oleśnica Potoki (Olešnice) jõe
Podlesie ja Ondřejovice (Rejvízi tee ühinemiskohas) vahel
II piirialal, piirimärkide 155/9 ja 155/10 vahel,
(14)
sild üle Oleśnica Potoki (Olešnice) jõe Podlesie
ja Ondřejovice (Ondřejovice masinatehase juures) vahel
II piirialal, piirimärkide 157/8 ja II/158a vahel,
(15)
sild üle Orlica (Divoká Orlice) jõe Niemojówi ja
Bartošovice v Orlických horáchi vahel III piirialal, piirimärkide
III/102 ja III/103 vahel,
(16)
sild üle Orlica (Divoká Orlice) jõe Mostowice ja
Orlické Záhoří vahel III piirialal, piirimärkide
III/113 ja III/114 vahel,
(17)
sild üle Orlica (Divoká Orlice) jõe Lasówka ja
Orlické Záhoří (Bedřichovka katastripiirkond) vahel
III piirialal, piirimärkide 117/8 ja III/118 vahel,
(18)
sild üle Lubota Potoki (Oldřichovský potok)
jõe Kopaczówi ja Oldřichov na Hranicíchi vahel IV piirialal,
piirimärkide IV/144/ ja 144/1 vahel,
(19)
sild üle Lubota Potoki (Oldřichovský potok)
jõe Porajówi ja Hrádek nad Nisou vahel IV piirialal, piirimärkide 145/16
ja IV/146 vahel,
(20)
tee Leszna Górna ja Horní Lištná vahel
I piirialal, piirimärkide I/60 ja 60/3a, 60/3b vahel, pikkus
0,333 km,
(21)
tee Chałupki ja Šilheřovice vahel
II piirialal, piirimärkide 11/4a, 11/4b ja II/12 vahel, pikkus
0,671 km,
(22)
tee Kopaczów ja Oldřichov na Hranicíchi vahel
IV piirialal, piirimärkide IV/142 ja 142/14a, 142/14b vahel, pikkus
0,867 km.
Poola vastutab Tšehhi–Poola piiril asuvate
järgmiste piirisildade ja ühiste teelõikude hoolduse eest:
(1)
sild üle Olza (Olše) jõe Cieszyni ja Chotěbuzi
vahel I piirialal, piirimärkide 91/3 ja 91/4 vahel,
(2)
sild üle Odra (Oder) jõe Chałupki ja Bohumíni
vahel (vana silla terasest osa) II piirialal, piirimärkide 7/4
ja 7/5 vahel,
(3)
sild üle Strachowicki Potoki (Strahovický potok)
jõe Krzanowice ja Rohovi vahel II piirialal, piirimärkide 35/12
ja 35/13 vahel,
(4)
sild üle Opawa (Opava) jõe Boboluszki ja
Skrochovice vahel II piirialal, piirimärkide 81/8 ja 81/9 vahel,
(5)
sild üle Opawica (Opavice) jõe Chomiąża
ja Chomýži vahel II piirialal, piirimärkide II/96 ja 96/1 vahel,
(6)
sild üle Wielki Potoki (potok Hrozová) jõe
Pielgrzymówi ja Pelhřimovy vahel II piirialal,
piirimärkide 108/2 ja 108/3 vahel,
(7)
sild üle Ciekłec Potoki (potok Hrozová) jõe
Równe ja Slezské Rudoltice vahel II piirialal, piirimärkide 110/7
ja 110/8 vahel,
(8)
sild (võlvitud truup) üle Graniczny Potoki
(Hraniční potok) jõe Trzebina ja Bartultovice vahel II piirialal,
piirimärkide II/135 ja 135/1 vahel,
(9)
sild (võlvitud truup) üle Łużyca Potoki
(Lužický potok) jõe Czerniawa Zdrój ja Nove Mesto pod Smrkemi vahel
IV piirialal, piirimärkide 66/23 ja IV/67 vahel,
(10)
tee Puńcówi ja Kojkovice u Třince vahel
I piirialal, piirimärkide I/65a, I/65b ja I/67a, I/67b vahel, pikkus
0,968 km.
(11)
tee Chałupki/Rudyszwałdi ja
Šilheřovice vahel II piirialal, piirimärkide II/12 ja 12/8 vahel,
pikkus 0,917 km.
Piirisildade ja ühiste teelõikude asukoha
kindlakstegemiseks kasutatavate piiritähiste arv vastab piiridokumentatsioonile,
mis on koostatud Tšehhi Vabariigi ja Poola Vabariigi vahel Prahas 17. jaanuaril
1995. aastal ühiste riigipiiride kohta sõlmitud lepingu artikli 10 lõike 4
kohaselt.
II LISA
Tšehhi Vabariik vastutab Tšehhi–Poola
piiril asuvate järgmiste piirisildade ehituse ja järgneva hoolduse eest:
(1)
sild (jalakäijate ja sportlaste sild) üle Olza
(Olše) jõe Cieszyni ja Český Těšíni vahel I piirialal,
piirimärkide I/85/ ja 84/4 vahel,
(2)
sild (jalakäijate sild raudteesilla juures) üle
Olza (Olše) jõe Cieszyni ja Český Těšíni vahel I piirialal,
piirimärgi 88/7 juures,
(3)
sild (jalakäijate sild) üle Olza (Olše) jõe Olza ja
Bohumíni linna Kopytovi halduspiirkonna vahel I piirialal,
piirimärkide I/182/ ja 182/1 vahel,
(4)
sild üle Orlica (Divoká Orlice) jõe Niemojówi ja
Bartošovice v Orlických horáchi vahel III piirialal, piirimärgi 101/32
juures,
(5)
sild (jalakäijate sild) üle Orlica (Divoká Orlice)
jõe Poniatówi ja Bartošovice v Orlických horáchi (Neratovi katastripiirkond)
vahel III piirialal, piirimärgi III/106 juures,
(6)
sild (jalakäijate sild) üle Orlica (Divoká Orlice)
jõe Rudawa ja Bartošovice v Orlických horáchi (Podlesí katastripiirkond) vahel
III piirialal, piirimärkide 107/9 ja 107/10 vahel.
Poola vastutab Tšehhi–Poola piiril asuvate
järgmiste piirisildade ehituse ja järgneva hoolduse eest:
(1)
sild (Euroopa jalakäijate sild) üle Olza (Olše) jõe
Cieszyni ja Český Těšíni vahel I piirialal, piirimärgi I/87
juures,
(2)
sild (jalakäijate sild) üle Olza (Olše) jõe
Hażlach-Pogwizdówi ja Karviná linna Louky nad Olší halduspiirkonna vahel I piirialal,
piirimärkide 98/6 ja I/99 vahel,
(3)
sild (jalakäijate sild) üle Opawica (Opavice) jõe
Chomiąża ja Chomýži vahel II piirialal, piirimärkide
95/2 ja 95/3 vahel,
(4)
sild (jalakäijate sild) üle Orlica (Divoká Orlice)
jõe Niemojówi ja Bartošovice v Orlických horáchi (Vrchní Orlice
katastripiirkond) vahel III piirialal, piirimärkide III/104 ja 104/1
vahel.
(5)
sild (jalakäijate sild) üle Orlica (Divoká Orlice)
jõe Rudawa ja Bartošovice v Orlických horáchi (Nová Vesi katastripiirkond)
vahel III piirialal, piirimärkide 108/2 ja 108/3 vahel.
Piirisildade asukoha kindlakstegemiseks
kasutatavate piiritähiste arv vastab piiridokumentatsioonile, mis on koostatud
Tšehhi Vabariigi ja Poola Vabariigi vahel Prahas 17. jaanuaril 1995. aastal
ühiste riigipiiride kohta sõlmitud lepingu artikli 10 lõike 4 kohaselt.
[1]               ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0320

Ettepanek: Nõukogu otsus millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2007. aasta kalandustöö konventsioon (konventsioon nr 188)  /* KOM/2008/0320 lõplik - CNS 2008/0107 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 27.5.2008KOM(2008) 320 lõplik2008/0107 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2007. aasta kalandustöö konventsioon (konventsioon nr 188)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO”) kalandustöö konventsioon (edaspidi „konventsioon nr 188”) võeti vastu 2007. aasta juunis ILO rahvusvahelise töökonverentsi 96. istungil. Konventsiooni nr 188 vastuvõtmine kerkis päevakorda pärast ILO konsolideeritud meretöönormide konventsiooni (edaspidi „MLC”)[1] vastuvõtmist 2006. aasta veebruaris. MLC kohaldamisalast jäi kalandussektor välja. 2003. aastal hakkasid ILO büroo ja ILO kolm osapoolt (valitsused, tööandjad, töötajad) välja töötama ajakohaseid ja laiaulatuslikke töönorme kalanduse valdkonnas, mis tagaksid kaluritele kogu maailmas vajaliku kaitse ja mis leiaksid laialdast ratifitseerimist. Konventsiooni nr 188 eesmärk on kehtestada kalandussektoris rahvusvahelised miinimumnormid. Sellega muudetakse järgmisi konventsioone: Minimum Age (Fishermen) Convention, 1959 (nr 112), Medical Examination (Fishermen) Convention, 1959 (nr 113), Fishermen's Articles of Agreement Convention, 1959 (nr 114) ja Accommodation of Crews (Fishermen) Convention, 1966 (nr 126); see hõlmab selliseid tähtsaid teemasid nagu tööohutus ja töötervishoid, munsterroll, repatrieerimine, tööhõive ja töölevõtmine, sotsiaalkindlustus ning konventsiooni täitmine ja järelevalve. Konventsioonile nr 188 on lisatud soovitus nr 199 kalandustöö kohta, mille rahvusvaheline töökonverents võttis vastu 2007. aasta juunis. 2007. aasta konventsiooni põhieesmärk on saavutada ja säilitada kalanduses võrdseid võimalusi, tagada kaluritele rahuldavad elu- ja töötingimused ning õiglasemad konkurentsitingimused maailmas, ning edendada paljude meretööd käsitlevate konventsioonide ratifitseerimist. Euroopa Liit osales aktiivselt läbirääkimistes ja konventsiooni nr 188 välja töötamises Euroopa Liidu sisese koordineerimise kaudu. ILO sätete ja ühenduse õigustiku ühtsust ja kooskõla on kontrollitud ELi koordineerimisel aastatel 2004, 2005 ja 2007 toimunud diskussioonides. Kõnealune tegevus oli eriti oluline seoses mõnede konventsiooni osadega, mis kuuluvad ühenduse ainupädevusse, nagu sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamine, mis tuleneb 14. juuni 1971. aasta määrusest nr 1408/71/EMÜ sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 42 kohaselt. Määruse (EMÜ) 1408/71 artikli 13 lõike 2 punktis c ja artiklis 14b sätestatakse meremeestele ja kaluritele erireeglid. Nõukogu 14. mai 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 859/2003 laiendatakse määruse (EMÜ) nr 1408/71 sätteid kolmandate riikide kodanikele. Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad, mida kohaldatakse kolmandate riikide kodanike suhtes ja millega nad saavad Euroopa Liidus ringi liikumisel samad sotsiaalkaitseõigused nagu Euroopa Liidu kodanikud. Määrus (EMÜ) nr 1408/71 asendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta), kui uue rakendusmääruse eelnõu on vastu võetud. ILO teksti kohaselt on vastutus nii lipu- kui ka elukohariigil, kuid nad vastutavad sotsiaalkindlustuse eri valdkondade eest, samas kui EÜ õigusaktide kohaselt tuleks põhiliselt kohaldada lipuriigi sotsiaalkindlustust käsitlevaid õigusakte vastavalt määrustele (EMÜ) nr 1408/71 ja (EÜ) nr883/2004. Et reguleerida 2007. aasta konventsiooni ja EÜ õigustiku võimalikke konflikte sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamisel, lisati teksti kaitseklausel (artikkel 37). Kõnealune klausel peaks tagama ja kaitsma EÜ õigusaktide ülimuslikkust sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamisel juhul, kui konventsioon viib käsitletavates küsimustes asjaomastest EÜ eeskirjadest lahkneva tulemuseni. Vastavalt Euroopa Kohtu õiguspraksisele välispädevuse kohta seoses AETRi kohtuasjaga ei saa liikmesriigid oma algatusel ilma ühenduse loata 2007. aasta konventsiooni ratifitseerida, kuna selle sätted sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta mõjutavad ühenduse ainupädevust kõnealuses valdkonnas. Sellega seoses ja eesmärgiga tagada vastavus asutamislepingus sätestatud ühenduse ja liikmesriikide pädevuste jagamisele, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu peaks lubama liikmesriikidel ühenduse huvides konventsiooni nr 188 ratifitseerida. |Üldine taust Konventsioon nr 188 on kooskõlas ILO põhimõtetega, mis hõlmavad rahvusvaheliste töönormide kehtestamist kalandussektori jaoks eesmärgiga parandada kalurite töötingimusi. Konventsioon nr 188 võtab arvesse asjaolu, et kalurid vajavad oma töövaldkonna eripära ning töö- ning elutingimuste tõttu erikaitset. Konventsioonis sätestatakse üheksa normide rühma: (I) põhimõisted ja kohaldamisala, (II) üldpõhimõtted, (III) miinimumnõuded tööks kalalaeval, (IV) töötingimused, (V) majutamine ja toitlustamine, (VI) arstiabi, töötervishoid ja sotsiaalkindlustus, (VII) täitmine ja järelevalve, (VIII) muudatused I, II ja III lisas ja (IX) lõppsätted. Konventsiooni nr 188 rakendamiseks on nii lipuriikidel kui ka sadamariikidel vaja täitmis- ja järelevalvesüsteemi. Konventsioonis sisaldub sooduskohtlemist keelav klausel, mille eesmärgiks on tagada, et selliste riikide laevad, mis ei ole konventsiooni ratifitseerinud, ei saaks soodsamat kohtlemist kui kalalaevad, mis sõidavad konventsiooni ratifitseerinud riikide lipu all. Märkimisväärne osa ühenduse õigustikust tuleneb asutamislepingu artiklitest 42, 71, 137 ja 138, mis käsitlevad laia küsimusteringi, mida hõlmab ka MLC. Jagatud pädevuse küsimused, mida 2007. aasta konventsioon käsitleb, moodustavad suure osa () sätetest. Ühenduse pädevusse kuuluvad muu hulgas sellised valdkonnad nagu tööalased õigusaktid, töötingimused, tööohutus ja töötervishoid, majutamine ning kalalaevade ehitamise ja hooldamise ohutusnõuded. Euroopa Ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kalandusalastes partnerluslepingutes on ka sotsiaalklausel, mis viitab ILO normidele. Euroopa Liidu merenduspoliitika sinine raamat (Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika) toetab merenduse valdkonna rahvusvaheliste töökonventsioonide, kaasa arvatud konventsiooni nr 188 ratifitseerimist ja kohaldamist. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivaid õigusnorme ei ole. |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Ei kohaldata |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Ei kohaldata. Seega ei ole vaja erinevaid võimalusi kaaluda. |3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Konventsiooniga nr 188 hõlmatud valdkondades tuleks ühenduse õigusnormide kohaldamist jätkata ja ülejäänud maailmale tuleks anda selgelt märku, kui oluliseks peab ühendus konventsiooni nr 188 ning kalurite töö- ja elamistingimusi. Erinevalt teistest rahvusvahelistest foorumitest tuleneb ILO tegevuseeskirjadest, et konventsioonile ei saa alla kirjutada enne selle ratifitseerimist. ILO puhul on allakirjutamine asendatud hääletamismenetlusega, mille käigus akt vastu võetakse. Kõnealune konventsioon võeti vastu 14. juunil 2007 rahvusvahelisel töökonverentsil korraldatud hääletusel, kuid ei ole veel jõustunud. Kuigi konventsiooniga saavad ühineda ainult riigid, on tõsiasi, et Euroopa Komisjon on Euroopa Ühenduse nimel osalenud Euroopa Liidu sisemise koordineerimise kaudu aktiivselt selle ettevalmistamisel ja läbirääkimistel. Võttes arvesse ILO kolmepoolsust, osalesid valitsuste, tööandjate ja töötajate esindajad läbirääkimistel ja hääletasid konventsiooni nr 188 vastuvõtmise küsimuses. Komisjon lihtsustas Euroopa Liidu poolset koordineerimist, organiseerides koos eesistujariigiga kohtumisi liikmesriikide ekspertidega ja nõupidamisi Euroopa Liidu ja rahvusvaheliste sotsiaalpartneritega. Komisjon tegutses aktiivse vaatlejana. On oluline, et käesolev konventsioon jõustataks esimesel võimalusel. Kui pidada silmas seda, et sotsiaalkindlustusskeemide koordineerimine on ühenduse pädevuses, ei saa liikmesriigid ilma ühenduse loata konventsiooni ratifitseerida. Komisjon teeb ettepaneku, et nõukogu annaks liikmesriikidele loa ühenduse huvides ratifitseerida konventsioon nr 188. Seega kavandatav otsus võimaldab liikmesriikidel ja julgustab neid võtma viivitamata kõiki ratifitseerimiseks vajalikke meetmeid. |Õiguslik alus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 42 |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmis(t)el põhjus(t)el. |Ei kohaldata |Ei kohaldata |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt(id): muu(d) |Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: Ei kohaldata ja ei ole kohane. |4. MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |5. LISATEAVE |Ettepaneku üksikasjalik selgitus Ei kohaldata |2008/0107 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2007. aasta kalandustöö konventsioon (konventsioon nr 188)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 42 koostoimes artikli 300 lõike 2 esimese lõigu esimese lause ja artikli 300 lõike 3 esimese lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3],ning arvestades järgmist:(1) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO”) konventsioon nr 188 kalandustöö kohta (edaspidi „konventsioon”) võeti vastu ILO rahvusvahelisel töökonverentsil 14. juunil 2007. aastal Genfis, kus selle poolt hääletasid kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide delegatsioonid[4].(2) Kõnealune konventsioon annab olulise panuse kalandussektori arengusse rahvusvahelisel tasandil, parandades kalurite elu- ja töötingimusi ning luues õiglasemaid konkurentsitingimusi kalalaevaomanikele, ning seetõttu on soovitav, et konventsiooni sätteid kohaldataks nii kiiresti kui võimalik.(3) Komisjon, nõukogu ja Euroopa Parlament toetavad ILO rahvusvaheliste töökonventsioonide (mida ILO klassifitseerib kui ajakohastatud konventsioone) ratifitseerimist kui panust, mis toetab Euroopa Liidu püüdeid tagada väärikas töö kõigile nii Euroopa Liidus kui ka väljaspool seda[5].(4) ILO konstitutsiooni artikli 19 lõikes 8 on sätestatud, et ükski konverentsil vastuvõetud konventsioon või soovitus või liikmesriigi ratifitseeritud konventsioon ei mõjuta mingil juhul selliseid õigusakte, otsuseid, tavasid või kokkuleppeid, mis tagavad asjaomastele töötajatele konventsioonis või soovituses pakutavatest soodsamaid tingimusi.(5) Konventsiooni teatavad sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamist käsitlevad sätted kuuluvad ühenduse ainupädevusse.(6) Ühendus ei saa konventsiooni ratifitseerida, sest sellega saavad liituda ainult riigid.(7) Nõukogu peaks seega volitama liikmesriike, kelle suhtes on siduvad Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 42 põhinevad sotsiaalkindlustusskeemide koordineerimise eeskirjad ratifitseerima konventsiooni ühenduse huvides ja käesolevas otsuses sätestatud tingimustel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Käesolevaga volitatakse liikmesriike ratifitseerima 14. juunil 2007. aastal vastu võetud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2007. aasta kalandustöö konventsiooni ühenduse pädevusse kuuluvad osad.Artikkel 2Liikmesriigid peaksid tegema jõupingutusi, et anda konventsiooni ratifitseerimiskirjad Rahvusvahelise Tööbüroo peadirektorile hoiule niipea kui võimalik, soovitavalt enne 31. detsembrit 2012. Nõukogu vaatab ratifitseerimise osas tehtud edusammud läbi enne 2012. aasta jaanuari.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepinguga.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] Nõukogu andis 7. juuni 2007. aasta otsusega 2007/431/EÜ (ELT L 161, 22.6.2007, lk 63) liikmesriikidele loa ratifitseerida MLC.[2] ELT, lk.[3] ELT, lk.[4] ILO, International Labour Conference, Provisional Record, Ninety-sixth Session, Geneva, 2007, no. 12 and no. 25[5] KOM(2006) 249 (lõplik) ja SEK(2006) 643; Nõukogu 30. novembri – 1. detsembri 2006 järeldused, 2767. istung; Euroopa Parlamendi 23. mai 2007. aasta resolutsioon „Inimväärne töö kõigile”.


title: Ettepanek: Nõukogu raamotsus, mis käsitleb Euroopa järelevalvekorraldust kohtueelsetes menetlustes Euroopa Liidu liikmesriikides {SEC(2006)1079} {SEC(2006)1080}

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0468

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 26.8.2006KOM(2006) 468 lõplik2006/0158 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU RAAMOTSUS,mis käsitleb Euroopa järelevalvekorraldust kohtueelsetes menetlustes Euroopa Liidu liikmesriikides {SEC(2006)1079}{SEC(2006)1080}(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Ettepaneku taustEttepaneku põhjused ja eesmärgidEuroopa Liit on seadnud üheks peamiseks eesmärgiks arendada Euroopa Liitu vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alana, kus on tagatud isikute vaba liikumine.Kooskõlas inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga ja õiguse üldpõhimõtetega on kohtueelne kinnipidamine erakorraline meede. Kõige laialdasemalt tuleks siiski kasutada vabadusekaotuseta järelevalvemeetmeid.Euroopa Liidu kodanikke, kes ei ela selles liikmesriigis, kus neid süüteo toimepanekus kahtlustatakse, peetakse praegu mõningatel juhtudel nende jaoks võõras keskkonnas kohtueelselt kinni eelkõige nende riigist põgenemise ohu või piisavate sidemete puudumise tõttu asjaomases liikmesriigis või siis kohaldatakse nende suhtes pikaajalisi vabadusekaotuseta järelevalvemeetmeid. Kahtlustatavate suhtes, kelle elukoht on riigis, kus neid süüteo toimepanekus kahtlustatakse, rakendataks samasuguses olukorras üldjuhul leebemaid järelevalvemeetmeid, näiteks politseis arvelevõtmist ja riigist lahkumise keelu kohaldamist.Võrreldes isikuga, keda kahtlustatakse süüteo toimepanekus oma elukohariigis, on välismaalasest kahtlusalune üldjuhul haavatavamas olukorras. Lisaks perekonna ja sõprade vaheliste sidemete äralõikamisele esineb mitteresidendist kahtlustatava puhul oht, et ta sellises olukorras kaotab kohtuistungi toimumise riigi õigusasutuse määratud sunnimeetme (nt riigist lahkumise keelu) tagajärjel oma töö, mis takistab tal oma elukohariiki tagasi pöörduda. Üldiselt võttes esineb ka eespool nimetatud isikute ebavõrdse kohtlemise oht, mis omakorda takistab isikute vaba liikumist Euroopa Liidus.Lisaks kahtlustatava kuludele on veel mitu olulist asjaolu. Isikute kohtueelne kinnipidamine mõjutab oluliselt kõnealusesse protsessi kaasatud riigiasutuste kulusid. Lisaks põhjustab põhjendamatu või liiga pikk kohtueelne kinnipidamine kinnipidamisasutuste ülerahvastamise, mis avaldab negatiivset mõju kinnipidamissüsteemidele kogu Euroopas ning pidurdab kinnipidamistingimuste parandamist.Probleem seisneb eelkõige selles, et kohtueelse kinnipidamise alternatiive ja muid kohtueelseid järelevalvemeetmeid (näiteks politseis arvelevõtmist) ei saa praegu üle võtta ega üle kanda teistesse riikidesse, kuna riigid veel ei tunnusta kõnealustes küsimustes välismaa õigusasutustes langetatud otsuseid. See aga tähendab, et Euroopa Liidus ei rakendata endiselt täielikult õigust vabadusele ja süütuse presumptsiooni.Volitused Euroopa järelevalvekorraldust käsitleva raamotsuse ettepaneku esitamiseks kohtueelsete menetluste kohta Euroopa Liidu liikmesriikides anti juba novembris 2000 vastu võetud dokumendis „Meetmeprogramm kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamiseks“ (ehk „vastastikuse tunnustamise programm“) (meede 10).[1] Tampere Euroopa Ülemkogu kohtumisel (1999) tõdeti, et kohtuasjades tehtud otsuste vastastikune tunnustamine hõlbustaks ametiasutuste vahelist koostööd ja üksikisiku õiguste kohtulikku kaitset. Seepärast kiideti Tampere istungil heaks vastastikuse tunnustamise põhimõte, mis on nii tsiviil- kui ka kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö nurgakivi ning mis peaks olema kohaldatav ka eelotsuste suhtes. Ettepanek vabadusekaotuseta kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuse tunnustamise kohta on lülitatud komisjoni 2005. aasta tööprogrammi (2005/JLS/035) ning see on ühtlasi ka prioriteet komisjoni teatises Haagi programmi kohta (2004)[2] ning nõukogu ja komisjoni tegevuskavas vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamist Euroopa Liidus käsitleva Haagi programmi rakendamiseks (2005).[3]Üldine taustVastastikuse tunnustamise programmis on märgitud, et teatavaid vastastikuse tunnustamise aspekte ei ole rahvusvahelisel tasandil käsitletud, eelkõige eelotsustega seotud küsimusi. See kehtib endiselt kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuse tunnustamise kohta.Lisaks on mitmete uuringute käigus leitud, et ka kohtueelse kinnipidamise puhul Euroopa Liidus esineb tõsiseid probleeme. 2002. aasta aruandes põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus ja selle liikmesriikides osutas ELi põhiõiguste valdkonna sõltumatute ekspertide võrgustik Euroopa Nõukogu statistikale, mille kohaselt on mitmes liikmesriigis kohtueelselt kinnipeetavate arv väga suur. Itaalia eesistumise taotlusel koostas komisjon 2003. aastal küsimustiku statistiliste andmete saamiseks kinnipeetavate, sealhulgas kohtueelselt kinnipeetavate arvu kohta, ning küsimustele saadud vastustest selgub, et ELi liikmesriikide vahel esineb märkimisväärseid erinevusi nii kohtueelselt kinnipeetavate arvus 100 000 elaniku kohta kui ka oma riigi kodanike ja välismaalastest kinnipeetavate suhtes. Üldise suundumusena täheldati kohtueelse kinnipidamise kasvu.Sellega seoses tuleb samuti märkida, et Euroopa Parlament oma otsustes põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus kutsus komisjoni üles võtma meetmeid kohtueelse kinnipidamise ja sellise kinnipidamise alternatiivide küsimuste suhtes. 2001. aastal nõudis Euroopa Parlament liikmesriikidelt kõnealuses valdkonnas jõupingutuste tegemist, et võimaluse piires vähendada kinnipidamise kasutamist ja täielikult vältida laste vahistamist, välja arvatud erandjuhtudel. Euroopa Parlament kutsus nõukogu üles vastu võtma raamotsuse menetlusõiguse ühtsete standardite kohta, näiteks eelotsuste suhtes kohaldatavate eeskirjade kohta, et tagada põhiõiguste kaitse ühtlane tase Euroopa Liidus. Sellise nõude vajadus leidis taaskinnitust järgmisel aastal. Oma 2002. aasta otsuses leidis Euroopa Parlament, et liikmesriikidel tuleks kinnipidamismenetlused läbi vaadata, et tagada inimõiguste austamine, põhjendamatult pika kinnipidamise vältimine ja kinnipidamise põhjuste läbivaatamine korrapäraste ajavahemike tagant.Nõukogu juurde moodustatud piinamise ja ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise või karistamise vältimise Euroopa komitee (CPT komitee) tõi oma dokumendis “CPT standardid” (2003) esile, et vanglate ülerahvastatuse probleem on sageli kõige teravam kohtueelsetes kinnipidamisasutustes. Nende puhul täheldas CPT komitee, et suuremate rahasummade eraldamine vanglate ülalpidamiseks ei ole lahendus. Selle asemel tuleb läbi vaadata kohtueelse kinnipidamise suhtes kohaldatavad õigusaktid ja tavad. Seda probleemi loeti piisavalt tõsiseks, et algatada koostöö Euroopa tasandil.Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormidNagu mainitud, puuduvad praegu rahvusvahelised õigusaktid, mis lubaksid kohtueelsete järelevalvemeetmete ülekandmist ühest liikmesriigist teise.Siiski tuleb kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuse tunnustamise kava kehtestamist Euroopa Liidu tasandil vaadelda õigusliku raamistiku valguses, mis reguleerib kohtueelset kinnipidamist üldiselt. See on kooskõlas ka Euroopa Liidu lepingu artikli 6 nõuetega.Kõik Euroopa Liidu liikmesriigid on ratifitseerinud nii inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni kui ka kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti. Seepärast tuleb neil austada õigust vabadusele, süütuse presumptsiooni, kinnipidamise õiguslikke põhjuseid, mis on ette nähtud asjaomastes õigusaktides, kinnipidamisotsuseid tegevaid asutusi, õigust vaidlustada kinnipidamise seaduslikkus kohtus ning ligikaudseid tähtaegu, mida kohaldatakse kohtueelse menetluse eri etappides.Kõnealustes rahvusvahelistes õigusaktides on samuti ette nähtud, et isikult võib vabaduse võtta, kui teda kahtlustatakse põhjendatult õiguserikkumises, ning lisaks peab kinnipidamiseks esinema vähemalt üks eripõhjus, mis on seotud uue võimaliku õiguserikkumise toimepanemise, tõendite varjamise ja põgenemise ohuga. Lisaks võib kohtueelselt kinnipeetud isiku vabastamine sõltuda tagatistest isiku ilmumiseks kohtuistungile.Kuid samas tuleb märkida, et rahvusvahelised õigusaktid ei sisalda mingeid sätteid kohtueelse kinnipidamise künnise kohta, mis oleks seotud süüteo puhul määratava karistusega. Kõnealuse künnise puhul on järgitud liikmesriikide õigusnorme, st künnis on liikmesriigiti erinev. Mõnes liikmesriigis ei ole karistus süüteo eest asjaolu, mida võetakse arvesse eelvangistusotsuste tegemisel. Mõnes liikmesriigis on kohtueelne kinnipidamine lubatud vaatamata süüteo eest määratud karistusele, kui kahtlustataval puudub kõnealusel territooriumil alaline elukoht ning esineb oht, et see isik võib põgeneda, isegi kui kohtueelse kinnipidamise üldine künnis on tunduvalt kõrgem.Mõnes liikmesriigis on vabadusekaotuseta kohtueelsete järelevalvemeetmete künnis kõrgem kui kohtueelse kinnipidamise puhul. Kuid nii vabadusekaotuseta meetmete kui kohtueelse kinnipidamise puhul kohaldatakse samasuguseid üldpõhimõtteid. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt tuleb näiteks sunnimeetmeid kasutada ainult siis, kui see on tingimata vajalik, ning nii kaua, kui tõepoolest vajalik.Kokkuvõtteks tuleb märkida, et inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsioon ei sisalda palju sätteid, mis kasvõi kaudselt käsitleksid väljaandmist ja muid piiriüleseid küsimusi. Siinkohal võib näiteks tuua inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni artikli 5 lõike 1 punkti f, mille kohaselt tohib isikut vahistada tema väljasaatmiseks või väljaandmiseks. Selle selgituseks tuuakse asjaolu, et inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni ei loodud Euroopa Nõukogu liikmesriikidele ühise õigusruumi rajamiseks, vaid hoopis riikide õigussüsteemidele miinimumstandardite kehtestamiseks.Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidegaKäesoleva raamotsuse ettepaneku peamine eesmärk on tugevdada Euroopa Liidus tervikuna õigust vabadusele ja süütuse presumptsiooni ning edendada kõigi kodanike võrdset kohtlemist ühtsel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal.See eesmärk on kooskõlas vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamist Euroopa Liidus käsitleva Haagi programmiga, mis kiideti heaks Euroopa Ülemkogu kohtumisel 5. novembril 2004. Muu hulgas märgitakse Haagi programmis, et vabadust ja õigust tuleks Euroopa Liidus edaspidi käsitleda lahutamatutena.Tuleb rõhutada, et käesolev raamotsuse ettepanek moodustab osa kriminaalasjades tehtavate otsuste vastastikuse tunnustamise programmist, mida vastavalt Haagi programmile tuleb täita. Vastastikuse tunnustamise programmis on esitatud mitmeid tunnustamise erimeetmeid. Selle programmi meetmeid ei saa üksteisest eraldada, sest need on mõeldud toimima üksteisega koos. Eelkõige tuleks käesolevat ettepanekut vaadelda koos komisjoni ettepanekuga nõukogu raamotsuse kohta seoses kriminaalmenetluses kohaldatavate teatavate menetlusõigustega Euroopa Liidus (2004),[4] mis muu hulgas sisaldab õigust kasutada tõlki ja saada õigusalast nõustamist.2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamineKonsulteerimine huvitatud isikutegaKonsulteerimise esimeses etapis tuli koostada küsimustik, et välja selgitada võimalikud takistused, mis võivad esineda liikmesriikide vahelises koostöös kohtueelse kinnipidamise ja selle alternatiivide valdkonnas. Küsimused käsitlesid kohtueelse kinnipidamise õiguslikke põhjusi, sealhulgas künnist, mille puhul kahtlustatava suhtes kohaldatakse eelvangistust (ja mis on seotud süüteo eest määratud karistusega), kohtueelse kinnipidamise maksimaalset perioodi, kohtueelse kinnipidamise põhjusi (kahtluse aste ja „eripõhjused”), presumptsiooni olemasolu kahtlustatava isiku eelvangistamiseks raskete süütegude korral, kohtueelse kinnipidamise alternatiivmeetmeid, kohtueelsete järelevalvemeetmete kohaste kohustuste rikkumise käsitlemist süüteona, kõnealuse valdkonna pädevaid õigusasutusi ning kinnipeetavate erinevaid kategooriaid ja nende käsitlemist. Vastused saatsid kõik liikmesriigid, keda sel ajal oli 15. Kõik vastused koondati ühte dokumenti, mis edastati liikmesriikidele.Küsimustele vastuste põhjal kirjutas komisjon aruteludokumendi. Selles dokumendis, mis saadeti paljudele selle valdkonna spetsialistidele Euroopa Liidu liikmesriikides (ning tollastele ühinevatele riikidele), tehti muu hulgas ettepanek kehtestada nn „ametiasutuses registreerumise kohustus“ kui vabadusekaotuseta kohtueelne järelevalvemeede Euroopa Liidu tasandil. Lisaks vaadeldi kõnealuses dokumendis kohtueelse kinnipidamise valdkonnas meetmete võtmise piiranguid ja võimalusi.Tulevase õigusakti ulatuse väljaselgitamiseks korraldati ekspertide esimene kohtumine 12. mail 2003 Brüsselis. Mitu eksperti, kaasa arvatud valitsusväliste organisatsioonide esindajad, olid kutsutud individuaalselt, ülejäänud esindasid aga oma liikmesriiki. Esindatud oli ka Eurojust. Sellel kohtumisel arutati kohtueelse kinnipidamise erinevaid aspekte ja sellise kinnipidamise alternatiive, eelkõige komisjoni mõttekäiku teemal ametiasutuses registreerumise kohustus. Kohtumise ja sellele järgnenud arutelude tulemusena leiti, et edasine töö peaks olema suunatud vabadusekaotuseta kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikusele tunnustamisele, mille käigus tuleks välja jätta kinnipidamistingimuste ja menetluslike tagatistega seotud küsimused, mida käsitletakse eraldi rohelises raamatus.17. augustil 2004 võttis komisjon vastu rohelise raamatu vabadusekaotuseta kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuse tunnustamise kohta[5] ja asjaomase komisjoni personali töödokumendi,[6] milles võetakse täielikult arvesse esimese (ettevalmistava) ekspertide kohtumise tulemusi ja eespool nimetatud küsimustiku vastustest saadud teavet. Vastuste kokkuvõte, milles käsitletakse muu hulgas järelevalvemeetmeid (alternatiive kohtueelsele kinnipidamisele) ja kohaldatavaid karistusi kohustuste täitmatajätmise korral (mis on ette nähtud vastastikuse tunnustamise programmi meetmega 9), on esitatud rohelise raamatuga seotud komisjoni personali töödokumendi lisas 2. Komisjoni personali töödokumendi lisas 3 on esitatud ka liikmesriikide ja 10 tollase kandidaatriigi vastuste kokkuvõte kinnipeetavate, sealhulgas kohtueelselt kinnipeetavate statistika kohta, mille komisjon koostas 2003. aastal Itaalia eesistumise taotlusel (mainitud eespool).Rohelise raamatu koostamisel sai komisjon kasutada eelvangistust ja selle mõjusid kinnipidamisasutuste juhtimisele käsitleva Euroopa Nõukogu eksperdikomitee (mille juures komisjon osales vaatlejana) dokumente, eelkõige eelvangistust käsitlevat küsimustikku liikmesriikide õiguse ja tavade kohta, sealhulgas sellele küsimustikule esitatud vastuste analüüsi.Rohelises raamatus esitatud küsimusi arutati teisel ekspertide kohtumisel, mis toimus 4.–5. novembril 2004. Pärast rohelise raamatu kohta saadetud kirjalike vastuste[7] arvessevõtmist korraldas komisjon kolmanda ekspertide kohtumise 8. aprillil 2005. Protsessi edendamiseks töötasid komisjoni talitused välja töödokumendi, mida arutasid kohtumisel osalejad (liikmesriikide esindajad, valitsusvälised organisatsioonid, rahvusvahelised organisatsioonid ja õigusküsimustega tegelevad isikud). Enamik liikmesriike pooldas vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamist vabadusekaotuseta kohtueelsete järelevalvemeetmete suhtes. Eriarvamusi esines õigusakti ulatuse kohta (kas seda tuleks kohaldada ka kergemate süütegude suhtes, mida raamotsuses Euroopa vahistamismääruse kohta ei käsitleta, jne), keeldumise põhjuste kohta ning selle kohta, kumma liikmesriigi (kas väljaandva või täideviiva liikmesriigi) mõju peaks isiku järelevalve ja tema tagasisaatmise korral kohtuistungi toimumise riiki olema suurem (kas tuleks kasutada Euroopa vahistamismäärust või tuleks kavandatavasse õigusakti lisada teatav erimehhanism).Ainult mõned liikmesriigid seadsid küsimärgi alla lisaväärtuse, mida uus õigusakt sellele küsimusele Euroopa tasandil annab. Nende arvates oleks selline õigusakt kohaldatav ainult väga väheste isikute puhul.Mõju hindamineSeepärast otsustati nõu pidada välise töövõtjaga, et komisjon saaks täiendavaid statistilisi andmeid vastuseks küsimusele, kas raamotsus selles valdkonnas annab lisaväärtust või mitte. Need andmed on saadaval mõju hindamise osas, mis on lisatud käesolevale ettepanekule (http://europa.eu.int/comm/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm).Kooskõlas komisjoni suunistega ja mõju hindamise käsiraamatuga hindas väline töövõtja ka järgmist viit poliitika põhivalikut (kindlaks määranud komisjoni talitused):1. Säilitada praegune olukord (status quo): kuna liikmesriigid praegu veel ei tunnusta välismaa õigusasutustes langetatud otsuseid järelevalvemeetmete kohta, saaks praeguse olukorra säilitamisega reguleerida (samuti ainult piiratud ulatuses) kahtlustatava isiku tagasisaatmist Euroopa vahistamismääruse kaudu kohtuistungi toimumise riiki. Sel juhul isiku järelevalvet ei toimuks. Kohaldataks Euroopa vahistamismääruse raamotsuse kohaldamisala ja selles ettenähtud keeldumise põhjusi.2. Uus õigusakt kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuseks tunnustamiseks: liikmesriigid tunnustaksid vastastikku kohtueelseid järelevalvemeetmeid ning kahtlustatava suhtes kohaldataks sellist meedet eelvangistuse asemel tema alalise elukoha liikmesriigis või siis kohaldataks tema suhtes vähem rangeid sunnimeetmeid kohtuistungi toimumise riigis. Seda õigusakti saaks kohaldada ka kergemate süütegude suhtes (allpool ühe aasta künnist vastavalt Euroopa vahistamismäärusele). Võrreldes Euroopa vahistamismäärusega võiksid keeldumise põhjused olla enam piiratud. Lisaks sisaldaks selline õigusakt tagasisaatmismehhanismi, mis võimaldab tuua koostöövalmiduseta isiku riiki, kus õigusemõistmine toimub (kui otsust ei ole võimalik teha in absentia ). Tagasisaatmise tähtaeg oleks väga lühike.3. Uus õigusakt kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuseks tunnustamiseks ja Euroopa vahistamismääruse kohaldamisala laiendamine kõigi süütegude suhtes: see valik sisaldaks samasuguseid elemente kui valik 2. Ainus erinevus oleks tagasisaatmismehhanismi puudumine. Koostöövalmiduseta isik antaks kohtuistungi toimumise riigile üle kooskõlas Euroopa vahistamismääruse sätetega. Kergemate süütegude (mis jäävad allapoole Euroopa vahistamismääruse künnist) hõlmamiseks tuleks luua uus süüteo kategooria („õigusemõistmisest kõrvalehoidumine,“ näiteks järelevalvemeetmega ettenähtud kohustuse rikkumine või õigusemõistmisel osalemisest keeldumine, kuigi selleks on tehtud vastavasisuline korraldus).4. Koostööprogramm: piiratud arv Euroopa Liidu liikmesriike osaleks kohtueelsete menetluste koostööalases pilootprogrammis.5. ELi kautsjon: see mudel tugineb funktsioonide jaotamisele asja menetleva kohtu ja kahtlustatava isiku elukohariigi kohtu vahel. Asja menetlev kohus annab esialgse hinnangu, kas süüteo suhtes saab kautsjoni kohaldada. Kui jah, saadetakse kahtlustatav isik oma elukohariiki tagasi, kus kohus langetab lõppotsuse tema ajutise vabastamise kohta. Elukohariik vastutab isiku tagasiviimise eest kohtuistungi toimumise riiki (kui see on vajalik).Eelistatud on valik nr 2: „ uus õigusakt kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikuseks tunnustamiseks ” (sisaldab tagasisaatmismehhanismi). See valik väldiks kohtuistungi toimumise riigis toimuva kohtueelse menetluse käigus nende isikute diskrimineerimist, kes ei ole Euroopa Liidu kodanikud. Sellega tagatakse õigus vabadusele ja süütuse presumptsiooni edendamine liidus tervikuna, toimimine kooskõlas liidu üldpõhimõtetega, eelkõige proportsionaalsuse põhimõttega, ja vähendatakse kinnipidamise kulusid.Edasiste üksikasjadega tutvumiseks lugege välise töövõtja aruannet ja mõju hindamist järgmisel aadressil:http://europa.eu.int/comm/dgs/justice_home/evaluation/dg_coordination_evaluation_annexe_en.htm .3. Ettepaneku õiguslik külgKavandatud meetmete kokkuvõteEuroopa järelevalvekorraldus on otsus, mille on välja andnud liikmesriigi õigusasutus (näiteks kohus, kohtunik, uurija või prokurör) ning mida teise liikmesriigi pädeval õigusasutusel tuleb tunnustada. Selle eesmärk on võimaldada kahtlustatava isiku suhtes kasutada kohtueelset järelevalvemeedet temale harjumuspärases keskkonnas (elukohariigis). Euroopa järelevalvekorraldus on võimalik alati siis, kui väljaandva liikmesriigi õiguse kohaselt saab nõuda, et kahtlustatava suhtes tuleb kohaldada eelvangistust, vaatamata sellele, et künnised on liikmesriigiti väga erinevad. Kuid Euroopa järelevalvekorraldus ei ole pelgalt alternatiiv kohtueelsele kinnipidamisele. Selle võib välja anda ka seoses süüteoga, mille puhul võrreldes kohtueelse kinnipidamisega kohaldatakse kergemaid sunnimeetmeid (näiteks riigist lahkumise keeld), kus künnis võib olla väiksem kui eelvangistuse puhul.Raamotsuse ettepanekuga ei kohustata õigusasutust Euroopa järelevalvekorraldust välja andma. Kuid õigusasutus võib seda teha. Sõnastusest nähtub, et väljaandev asutus otsustab ise, kas ta soovib seda võimalust kasutada või mitte. Kuigi kahtlustatav isik võib Euroopa järelevalvekorralduse väljaandmist taotleda, puudub tal sellele igasugune õigus. Loomulikult peab väljaandev asutus alati hindama juhtumi kõiki elemente, lähtudes õigusest vabadusele, süütuse presumptsioonist ja proportsionaalsuse põhimõttest. Kohtueelse järelevalve rakendamist kahtlustatava isiku elukohariigis peetakse vähem tülikaks võrreldes järelevalvemeetmete kohaldamisega riigis, kus väidetav süütegu toime pandi, või siis võrreldes kohtueelse kinnipidamisega selles riigis.Euroopa järelevalvekorraldusega pannnakse kahtlustatavale isikule vähemalt üks kohustus, mille eesmärk on vähendada kolme nn klassikalist ohtu, mille puhul on kohtueelne kinnipidamine riigi õigusaktidega lubatud. Need on uue võimaliku õiguserikkumise toimepanemise, tõendite varjamise ja põgenemise oht. Need kohustused vastavad teataval määral Euroopa Nõukogu soovitustele, mis käsitlevad kohtueelset kinnipidamist. Kohustused, mille väljaandev asutus võib kehtestada, on kõik „fakultatiivsed“, välja arvatud (i) kahtlustatava isiku kohustus olla kättesaadav kohtuistungil osalemise kutse vastuvõtmiseks (kuid kui väljaandva riigi õigusaktide kohaselt on otsust võimalik teha in absentia , ei pea kahtlustatavalt kohtuistungil osalemist nõudma), ja (ii) kohustus mitte takistada õigusemõistmist ega osaleda kuritegelikus tegevuses. Muud („fakultatiivsed“) kohustused vastavad samuti Euroopa Nõukogu soovitustele ja siseriiklikele õigusnormidele (näiteks riigist lahkumise keeld, politseis arvelevõtmine, liiklemiskeeld ja koduarest).Kahtlustatava isiku elukohariik vastutab kahtlustatava järelevalve eest ning peab kõikidest rikkumistest aru andma väljaandvale õigusasutusele, kes langetab otsuse kahtlustatava vahistamise ja üleandmise kohta väljaandvale riigile, kui see on vajalik. Siin kohaldatakse rangeid tähtaegu. Enne sellise otsuse langetamist on kahtlustataval isikul õigus ärakuulamisele. Seda nõuet võib täita täideviiva ja väljaandva riigi vahel kokkulepitud asjakohase videoühenduse[8] kasutamise kaudu. Üleandmismenetlus on proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga viia kohtueelsete kinnipidamiste arv miinimumini ning vastab seega ka inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni artikli 5 lõike 1 (eelkõige punkti b) nõuetele.Põhimõtteliselt tugineb ettepanek kahtlustatava isiku elukohariigi kohustusele viia täide Euroopa järelevalvekorraldus, mille on välja andnud kohtuistungi toimumise riik. Keeldumiseks on piiratud arv põhjusi, mida täideviiv riik võib kasutada.Lisaks põhineb ettepanek väljaandvate ja täideviivate asutuse vahelistel otsekontaktidel.Õiguslik alusEuroopa Liidu lepingu artikli 31 lõike 1 punktid a ja c ning artikli 34 lõike 2 punkt b.Subsidiaarsus ja proportsionaalsusPraegu liikmesriigid veel ei tunnusta välismaa õigusasutustes langetatud otsuseid vabadusekaotuseta kohtueelsete järelevalvemeetmete kohta. Ühismeetme puudumise tõttu ja edu saavutamiseks vastastikuse tunnustamise valdkonnas tuleb liikmesriikidel seepärast tegutseda ühepoolselt, et näha oma õigusaktides ette säte selliste meetmete tunnustamiseks. Sellise lähenemisviisi õnnestumist peetakse aga ebatõenäoliseks, kuna see eeldaks 25 eraldi tegutseva liikmesriigi asjaomaste sätete ühtsust. Selline ühtsus (nii sisu kui ka ajalise kohaldamise mõttes) oleks paremini saavutatav ühismeetme kaudu nõukogu raamotsuse vormis. Käesolev raamotsus ei lähe kaugemale, kui on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks. Samuti ei piira see Euroopa Liidu lepingu artikli 33 kohaldamist.Õigusakti valikEuroopa Liidu lepingu artikli 34 lõike 2 punktile b tuginev raamotsus.4. Mõju eelarveleKavandatava raamotsuse rakendamisega ei kaasneks täiendavaid tegevuskulusid, mida tuleks kanda liikmesriikide või Euroopa Liidu eelarvest.2006/0158 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU RAAMOTSUS,mis käsitleb Euroopa järelevalvekorraldust kohtueelsetes menetlustes Euroopa Liidu liikmesriikidesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 31 lõike 1 punkte a ja c ning artikli 34 lõike 2 punkti b,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[9]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[10]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liit on seadnud eesmärgiks vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala säilitamise ja arendamise.(2) Vastavalt 15. ja 16. oktoobril 1999 Tamperes kogunenud Euroopa Ülemkogu järeldustele, eelkõige nende punktile 36, tuleb vastastikuse tunnustamise põhimõtet kohaldada ka eelotsuste suhtes. Meetmeprogramm kriminaalasjades tehtavate otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamiseks on suunatud järelevalvemeetmete vastastikusele tunnustamisele, mida käsitletakse meetmes 10.(3) Käesolevas raamotsuses ette nähtud meetmed peaksid eelkõige edendama õigust vabadusele ja süütuse presumptsiooni Euroopa Liidus tervikuna ja tagama koostöö liikmesriikide vahel juhtudel, kui isikule on enne kohtuotsuse tegemist määratud kohustusi või ta on määratud kohtujärelevalve alla.(4) Kohtueelse kinnipidamise puhul esineb oht, et kahtlustatavaid isikuid võidakse kohelda erinevalt, sõltuvalt sellest, kas nende elukoht on kohtuistungi toimumise riigis või mitte: mitteresidendi puhul võib esineda eelvangistusse sattumise oht, kui samas olukorras oleval residendil selline oht puudub. See tuleneb suhtumisest, et esimesena nimetatu võib oma mitteresidendi staatuse tõttu kohtuistungi toimumise riigist oma päritoluriiki põgeneda ning seega takistada õigusemõistmist. Euroopa ühtsel sisepiirideta õigusel rajaneval alal tuleb võtta meetmeid, et tagada kohtuistungi toimumise riigis mitteresidendist kahtlustatava isiku ja residendist kahtlustatava isiku võrdne kohtlemine.(5) Et vältida tarbetuid kulutusi ja raskusi, mis kaasnevad kahtlustatava isiku transportimisega eelistungite või kohtuistungi toimumise kohta, tuleks liikmesriikidel lubada videoühenduste kasutamist.(6) Käesolev raamotsus ei piira nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsuse 2002/584/JSK (Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise tagasisaatmiskorra kohta[11]) kohaldamist, kolmanda riigi esitatud väljaandmistaotluste ega Rahvusvahelise Kriminaalkohtu statuudi täitmist. Lisaks ei tohiks see takistada täideviival liikmesriigil kriminaalmenetlust iseseisvalt algatada või seda jätkata.(7) Kohtueelsete järelevalvemeetmete vastastikust tunnustamist ei ole võimalik piisavalt saavutada, kui liikmesriigid tegutsevad üksinda, ning seepärast, arvestades meetme ulatust ja mõju, on nimetatud eesmärke parem saavutada Euroopa Liidu tasandil, kus nõukogu võib võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 2 ja EÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Viimati nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev raamotsus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.(8) Käesolev raamotsus austab põhiõigusi ja järgib põhimõtteid, mida tunnustatakse Euroopa Liidu asutamislepingu artiklis 6 ja mis on kajastatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA RAAMOTSUSE:1. PEATÜKK – ÜLDPÕHIMÕTTEDArtikkel 1 Sisu ja reguleerimisalaKäesoleva raamotsusega kehtestatakse Euroopa järelevalvekorraldus ja kohtueelse üleandmise menetlused liikmesriikides.Euroopa järelevalvekorraldus on kohtuotsus, mille on väljastanud liikmesriigi pädev asutus mitteresidendist kahtlustatava isiku kohta, et võimaldada kõnealuse isiku tagasipöördumine oma elukohaliikmesriiki tingimusel, et ta täidab järelevalvemeetmeid, mille eesmärk on tagada õigeaegne õigusemõistmine ja eelkõige kahtlustatava ilmumine järelevalvekorralduse välja andnud liikmesriigis toimuvale kohtuistungile.Artikkel 2MõistedKäesolevas raamotsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:(a) „väljaandev riik” on liikmesriik, kelle territooriumil antakse Euroopa järelevalvekorraldus välja;(b) „täideviiv riik” on liikmesriik, kelle territooriumil viiakse Euroopa järelevalvekorraldus täide;(c) „väljaandev asutus” on kohus, kohtunik, uurija või prokurör, kellele riigi õigusega on antud volitused Euroopa järelevalvekorralduse väljaandmiseks;(d) „täideviiv asutus” on kohus, kohtunik, uurija või prokurör, kellele riigi õigusega on antud volitused Euroopa järelevalvekorralduse täideviimiseks.Artikkel 3Euroopa järelevalvekorralduse täitmise kohustusLiikmesriigid täidavad Euroopa järelevalvekorraldusi vastastikuse tunnustamise põhimõtte alusel ja vastavalt käesoleva raamotsuse sätetele.Artikkel 4Pädevate asutuste määramineIga liikmesriik saadab nõukogule nende asutuste nimed, kellele riigi õigusega on antud volitused Euroopa järelevalvekorralduse väljaandmiseks ja täideviimiseks.Nõukogu peasekretariaat teeb liikmesriikide edastatud asutuste nimed kättesaadavaks kõikidele liikmesriikidele ja komisjonile ning avaldab need Euroopa Liidu Teatajas.2. PEATÜKK – EUROOPA JÄRELEVALVEKORRALDUSArtikkel 5 Teave kahtlustatava isiku kohta1. Euroo pa järelevalvekorraldust tohib välja anda väljaandev asutus pärast seda, kui ta on teavitanud kahtlustatavat isikut kõikidest kohustustest, mis talle pannakse vastavalt artiklile 6, ning kõikidest tagajärgedest, eelkõige artiklites 17 ja 18 sätestatud tagajärgedest.2. Järelevalvekorraldust väljaandev asutus registreerib kahtlustatavale isikule edastatud teabe vastavalt väljaandva riigi õigusaktidest sätestatud korrale.Artikkel 6 Kohtueelsete järelevalvemeetmete kehtestamine ja kahtlustatava isiku kohustused1. Väljaandev asutus paneb kahtlustatavale isikule kohustuse olla kättesaadav kohtukutse vastuvõtmiseks ja kohtuistungil osalemiseks kutsel märgitud ajal.Õigusemõistmise takistamist või kuritegelikus tegevuses osalemist võidakse käsitleda Euroopa järelevalvekorralduse rikkumisena.Väljaandev asutus võib kahtlustatavale isikule panna järgmisi kohustusi:(a) osaleda eelistungitel, milles käsitletakse tema süütegu(sid), või(b) ilma loata mitte siseneda väljaandva riigi teatavatesse kohtadesse või(c) hüvitada kulud, mis on seotud tema kohaletoimetamisega eelistungile või kohtuistungile.2. Väljaandva ja täideviiva asutuse vahelise kokkuleppe alusel võib väljaandev asutus panna kahtlustatavale isikule ühe või mitu kohustust, mis võivad sisaldada järgmisi kohustusi, kuigi nende loetelu ei ole ammendav:(a) kindlal kellaajal ja kuupäeval tulla kohale täideviivas riigis kindlaksmääratud aadressil;(b) registreeruda täideviivas asutuses kindlaksmääratud kohas või kohtades ning kindlaksmääratud aegadel;(c) loovutada täideviivale asutusele oma pass(id) või muud isikut tõendavad dokumendid;(d) asuda kindlaksmääratud aegadel oma kindlaksmääratud elukohas, mille hulka võivad kuuluda ka täideviiva riigi kautsjoni vastu vabastatud isikute majutusasutus või alaealiste õigusrikkujate asutus;(e) olla kindlaksmääratud aegadel oma kindlaksmääratud töökohas täideviivas riigis;(f) ilma loata mitte lahkuda täideviiva riigi teatavatest kindlaksmääratud kohtadest või piirkondadest ega sinna siseneda;(g) mitte osaleda teatavatel tegevusaladel, sealhulgas mitte töötada teatavatel kutsealadel või töökohtadel;(h) läbida kindlaksmääratud ravi.3. Kõik kohustused, mille väljaandev asutus on kehtestanud kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 1–3, tuleb esitada Euroopa järelevalvekorralduses.4. Lisaks Euroopa järelevalvekorralduses sätestatud kohustustele võib täideviiv asutus kooskõlas täideviiva riigi õigusega Euroopa järelevalvekorralduses esitatud kohustusi muuta, kui see on tingimata vajalik Euroopa järelevalvekorralduse täitmiseks.Artikkel 7Euroopa järelevalvekorralduse vorm ja sisu1. Euroopa järelevalvekorraldus esitatakse lisas vormil A. Väljaandev asutus täidab ja allkirjastab järelevalvekorralduse ja tunnistab selle sisu täpseks. Euroopa järelevalvekorraldusele tuleb lisada artikli 5 lõikes 2 nimetatud teave.2. Järelevalvekorraldust väljaandval riigil tuleb järelevalvekorraldus tõlkida järelevalvekorraldust täideviiva riigi ametlikku keelde või ühte tema ametlikest keeltest.3. Mis tahes liikmesriik võib kinnitada deklaratsioonis, mis antakse hoiule nõukogu peasekretariaati, et ta aktsepteerib Euroopa järelevalvekorralduse tõlget ühte või mitmesse muusse Euroopa ühenduste institutsioonide ametlikku keelde.3. PEATÜKK – MENETLUSArtikkel 8 Järelevalvekorralduse edastamine1. Järelevalvekorraldust väljaandev asutus edastab Euroopa järelevalvekorralduse otse täideviivale asutusele mis tahes viisil, mis võimaldab seda kirjalikult registreerida, et järelevalvekorraldust täideviival riigil oleks võimalik selle ehtsus kindlaks teha.2. Kui järelevalvekorraldust täideviiv asutus on teadmata, teeb järelevalvekorraldust väljaandev asutus kõik vajalikud uurimised, sealhulgas Euroopa kohtute võrgu kontaktpunktide kaudu, et täideviivalt riigilt see teave täideviiva asutuse kohta saada.3. Kui järelevalvekorraldust täideviiva riigi asutus, kes järelevalvekorralduse saab, ei ole tegelikult artiklis 4 nimetatud järelevalvekorralduse täideviimiseks volitatud asutus, edastab ta Euroopa järelevalvekorralduse täideviimiseks pädevale asutusele ja teatab sellest korralduse väljaandnud asutusele.Artikkel 9Järelevalvekorralduse tunnustamine ja täitmineKui käesolevas raamotsuses ei ole sätestatud teisiti, tunnustab järelevalvekorraldust täideviiv asutus kooskõlas artikliga 8 edastatud Euroopa järelevalvekorraldust ilma täiendavate formaalsusteta ja võtab seejärel vajalikud meetmed selle täitmiseks.Artikkel 10Mittetunnustamise või mittetäitmise põhjused1. Korralduse saanud riigi kohus, kohtunik, uurija või prokurör keeldub järelevalvekorralduse tunnustamisest ja täitmisest, kui on selge, et kriminaalmenetlus süüteo puhul, millega seoses järelevalvekorraldus on esitatud, rikuks ne bis in idem põhimõtet.2. Korralduse saanud riigi kohus, kohtunik, uurija või prokurör võib keelduda Euroopa järelevalvekorralduse tunnustamisest ja täitmisest kas ühel või mitmel allpool esitatud põhjusel:(a) kui kahtlustatavat isikut ei saa seoses tema vanusega võtta korralduse saanud riigi õiguse alusel kriminaalvastutusele järelevalvekorralduse aluseks olevate tegude eest;(b) kui korralduse saanud riigi õiguse kohaselt esineb privileeg või immuniteet, mis takistab Euroopa järelevalvekorralduse täitmist;(c) kui järelevalvekorralduse aluseks oleva süüteo puhul on korralduse saanud riigis antud amnestia ning kui see riik oli pädev uurima süütegu oma riigi kriminaalõiguse alusel.Artikkel 11 Järelevalvekorralduse välja andnud liikmesriigis teatavatel juhtudel antavad tagatisedKui isik, kelle suhtes on välja antud Euroopa järelevalvekorraldus, on järelevalvekorraldust täideviiva riigi kodanik või omab seal elukohta, võib korralduse täitmise suhtes kohaldada tingimust, et see isik antakse pärast õigusemõistmist järelevalvekorraldust täideviivale riigile üle, et ta saaks seal kanda vabadusekaotust või täita vabadust piiravat julgeolekumeedet, mis on talle määratud järelevalvekorralduse välja andnud liikmesriigis.Artikkel 12Järelevalvekorralduse jõustumise otsus1. Korralduse saanud riigi kohus, kohtunik, uurija või prokurör otsustab võimalikult kiiresti, kuid igal juhul viie päeva jooksul pärast Euroopa järelevalvekorralduse saamist, kas järelevalvekorraldust tunnustada ja täita või tugineda mittetunnustamise või mittetäitmise põhjustele. Korralduse saanud riigi pädev asutus teavitab kõnealusest otsusest järelevalvekorralduse väljaandnud asutust mis tahes vahendite abil, mille puhul on võimalik esitada kirjalik tõend.2. Kui erandjuhtudel ei ole võimalik otsust Euroopa järelevalvekorralduse tunnustamise ja täitmise kohta vastu võtta käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud ajavahemiku jooksul, teavitab korralduse saanud riigi pädev asutus sellest viivitamata väljaandvat asutust ning esitab asjaomased põhjused ja otsuse vastuvõtmiseks vajaliku päevade arvu.3. Kui Euroopa järelevalvekorraldus ei ole täielik, võib korralduse saanud riigi kohus, kohtunik, uurija või prokurör järelevalvekorralduse tunnustamise ja täitmise kohta otsuse vastuvõtmist edasi lükata kuni selle lõpliku vormistamiseni järelevalvekorraldust väljaandva asutuse poolt.4. Kui kooskõlas käesoleva artikli lõikega 3 lükatakse Euroopa järelevalvekorralduse tunnustamine ja täitmine edasi, esitab korralduse saanud riigi kohus, kohtunik, uurija või prokurör viivitamata väljaandva riigi pädevale asutusele edasilükkamise põhjusi käsitleva aruande mis tahes vahendite abil, mille puhul on võimalik esitada kirjalik tõend.5. Niipea kui edasilükkamise põhjuseid enam ei ole, võtab pädev asutus viivitamata vajalikud meetmed Euroopa järelevalvekorralduse täitmiseks.Artikkel 13Läbivaatamistaotlused1. Vastavalt väljaandva riigi õigusele tuleb kahtlustatavale isikule tagada samasugused õigused Euroopa järelevalvekorralduse läbivaatamiseks, mis tal oleks, kui selles pandud kohustuste näol oleks tegu kohtueelsete järelevalvemeetmetega, mis kuuluvad täitmisele väljaandvas riigis. Kahtlustataval isikul on õigus järelevalvekorraldust väljaandvalt asutuselt taotleda Euroopa järelevalvekorralduse läbivaatamist 60 päeva pärast selle väljaandmist või viimast läbivaatamist.2. Täideviiv asutus võib järelevalvekorraldust väljaandvalt asutuselt taotleda Euroopa järelevalvekorralduse läbivaatamist 60 päeva pärast selle väljaandmist või viimast läbivaatamist.3. Kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 1 või 2 esitatud järelevalvekorralduse läbivaatamise taotluse korral vaatab väljaandev asutus Euroopa järelevalvekorralduse läbi võimalikult kiiresti, kuid igal juhul 15 päeva jooksul pärast taotluse saamist ning kooskõlas väljaandva riigi õigusega.4. Kahtlustataval isikul on õigus taotleda väljaandvalt riigilt ärakuulamist vastavalt väljaandva riigi õigusele. Seda nõuet võib täita väljaandva asutusega kokkulepitud asjakohaste video- ja telefoniühenduste kasutamise kaudu (selgituste andmine video- või telefonikonverentsi käigus). Lisaks peab järelevalvekorraldust väljaandev asutus täideviiva asutusega nõu Euroopa järelevalvekorralduse läbivaatamise küsimustes.5. Järelevalvekorraldust täideviiv riik võib vastavalt oma õigusaktidele nimetada isiku, kellel on volitused osaleda kahtlustatava isiku ärakuulamisel.6. Kooskõlas väljaandva riigi õigusega võib väljaandev asutus otsustada:(a) kinnitada Euroopa järelevalvekorralduse sellisel kujul, kui see esimest korda välja anti;(b) kinnitada Euroopa järelevalvekorralduse, kuid vastavalt artiklitele 5 ja 6 muuta ühte või mitut selles sisalduvat kohustust;(c) kinnitada Euroopa järelevalvekorralduse, kuid tühistada selles sisalduvaid kohustusi; või(d) tühistada Euroopa järelevalvekorralduse tervikuna.7. Väljaandev asutus annab oma otsusest kahtlustatavale isikule ja järelevalvekorraldust täideviivale asutusele viivitamatult teada.8. Järelevalvekorralduse läbivaatamisel käesoleva artikli kohaselt on kahtlustataval isikul õigus tõlgi kasutamisele ja õigusalasele nõustamisele.Artikkel 14Tühistamine1. Väljaandva riigi õiguse kohaselt järelevalvekorraldust väljaandev asutus:(a) võib igal ajal ex officio Euroopa järelevalvekorralduse tühistada kahtlustatava isiku kasuks;(b) tühistab Euroopa järelevalvekorralduse, kui kahtlustatav isik on täitnud kõik selles esitatud kohustused.2. Väljaandev asutus annab Euroopa järelevalvekorralduse tühistamise otsusest kahtlustatavale isikule ja järelevalvekorraldust täideviivale asutusele viivitamatult teada.4. PEATÜKK – ERIOLUKORRADArtikkel 15 Täideviiva riigi samaaegsed kohustused kahtlustatava väljaandmiseks või üleandmiseksEuroopa järelevalvekorraldus ei piira täideviivate liikmesriikide kohustusi seoses(a) nõukogu raamotsuse 2002/584/JHA kohase Euroopa vahistamismäärusega;(b) kolmanda riigi esitatud väljaandmistaotlusega;(c) Rahvusvahelise Kriminaalkohtu statuudiga.Samuti ei takista see täideviival liikmesriigil iseseisvalt kriminaalmenetlust algatada või seda jätkata.5. PEATÜKK – EUROOPA JÄRELEVALVEKORRALDUSE RIKKUMINEArtikkel 16 Rikkumisest teatamise kohustus1. Järelevalvekorraldust täideviiv asutus teavitab viivitamata väljaandvat asutust Euroopa järelevalvekorralduses ette nähtud kohustuste igast rikkumisest, millest ta teada saab. Rikkumisest teavitamisel tuleb kasutada lisas esitatud vormi B. Vormi allkirjastab ja selle sisu tunnistab täpseks järelevalvekorraldust täideviiv asutus.2. Järelevalvekorraldust täideviiv asutus edastab järelevalvekorralduse otse väljaandvale asutusele mis tahes viisil, mis võimaldab seda kirjalikult registreerida, et järelevalvekorraldust väljaandval riigil oleks võimalik selle ehtsus kindlaks teha. Vormi A (Euroopa järelevalvekorraldus) koopia, mille väljaandev asutus on välja andnud kooskõlas artikliga 7, tuleb lisada rikkumisest teatamise aruandele.Artikkel 17Rikkumise tagajärjed1. Euroopa järelevalvekorralduse rikkumise korral võib väljaandev asutus kooskõlas väljaandva riigi õigusega otsustada:(a) Euroopa järelevalvekorralduse tühistada;(b) muuta või tühistada kohustusi, mis on ette nähtud Euroopa järelevalvekorralduses;(c) kahtlustatava isiku vahistada ja üle anda, kui Euroopa järelevalvekorraldus on antud välja seoses süüteoga, mille puhul on kohtueelne kinnipidamine vastavalt väljaandva riigi õigusele õigustatud, eelkõige kui see on vajalik eelistungil või kohtuistungil osalemiseks;(d) kahtlustatava isiku vahistada ja üle anda järgmistel asjaoludel:(i) kui Euroopa järelevalvekorraldus on antud välja seoses süüteoga, mille puhul kohtueelne kinnipidamine vastavalt väljaandva riigi õigusele ei olnud algselt õigustatud; ja(ii) kui Euroopa järelevalvekorraldus sisaldab kahtlustatava isiku vabaduste suhtes piiranguid, mis on võrreldavad vabadusekaotusega; ning(iii) kui kahtlustatava isiku vahistamine ja üleandmine on vajalik eelistungil või kohtuistungil osalemiseks.2. Enne vahistamise või üleandmise otsuse langetamist tuleb väljaandval asutusel kaaluda kõiki olulisi asjaolusid, sealhulgas rikkumise suhtes määratavaid karistusi, rikkumise tagajärgi ning eelkõige kahtlustatava isiku valmisolekut vabatahtlikuks tagasitulemiseks väljaandvasse riiki.3. Kui väljaandev asutus otsustab, et kahtlustatav isik tuleb vahistada ja üle anda, ning kui kõnealuse otsuse tegemise ajal asub kahtlustatav isik teise liikmesriigi territooriumil, vahistab see riik kahtlustatava isiku ja annab ta üle vastavalt artiklis 18 sätestatud tingimustele.4. Enne lõike 1 kohase otsuse tegemist on kahtlustataval isikul õigus ärakuulamisele väljaandva asutuse juures vastavalt väljaandva riigi õigusele. Seda nõuet võib täita täideviiva ja väljaandva asutuse vahel kokkulepitud asjakohaste video- ja telefoniühenduste kasutamise kaudu (ärakuulamine video- või telefonikonverentsi käigus). Lisaks tuleb väljaandval asutusel pidada nõu täideviiva asutusega.Artikkel 18Kahtlustatava isiku vahistamise ja üleandmise tingimused1. Kui väljaandev asutus otsustab, et kahtlustatav isik tuleb vahistada ja väljaandvale riigile üle anda, kuulab kahtlustatava isiku üle selle liikmesriigi õigusasutus, kelle territooriumil kahtlustatav isik vahistati.2. Kui kahtlustatav isik on üleandmisega nõus, annab liikmesriik, kelle territooriumil kahtlustatav isik vahistati, kõnealuse isiku viivitamatult väljaandvale riigile üle.3. Kui kahtlustatav isik ei ole üleandmisega nõus, annab liikmesriik, kelle territooriumil ta vahistati, kõnealuse isiku viivitamatult väljaandvale riigile üle. Vahistamisest ja üleandmisest tohib keelduda ainult järgmistel põhjustel:-  kui on selge, et kriminaalmenetlus süüteo puhul, millega seoses järelevalvekorraldus on esitatud, rikuks ne bis in idem põhimõtet;-  kui isik võetakse vastutusele järelevalvekorraldust täitvas liikmesriigis sama teo eest, millel Euroopa järelevalvekorraldus põhineb;-  kui järelevalvekorraldust täitva liikmesriigi õiguse alusel ei või kahtlustatavat isikut kohtu alla anda või karistada ning kui teod kuuluvad selle liikmesriigi jurisdiktsiooni alla tema kriminaalõiguse alusel;-  kui vahistamis- ja üleandmisotsus käsitleb uusi asjaolusid, mida Euroopa järelevalvekorraldus ei hõlma.4. Liikmesriik, kes ei ole täideviiv riik, võib kahtlustatava isiku vahistamisest ja üleandmisest keelduda, lähtudes artiklis 10 sätestatud ühest või mitmest põhjusest.Artikkel 19 Otsuste teatavakstegemineJärelevalvekorralduse väljaandnud asutus teavitab viivitamata täideviivat asutust kõigist artikli 17 kohastest otsustest.Artikkel 20 Üleandmise piirangud1. Artikli 18 kohaselt antakse kahtlustatav isik väljaandvale riigile üle asjaomaste liikmesriikide vahel kokkulepitud kuupäeval, kuid mitte hiljem kui kolm päeva pärast vahistamist.2. Kahtlustatava üleandmise võib erandkorras ajutiselt edasi lükata humanitaarsetel põhjustel, näiteks kui on alust arvata, et see ilmselgelt ohustaks kahtlustatava elu või tervist. Väljaandvat asutust tuleb igast sellisest edasilükkamisest ja selle põhjustest viivitamatult teavitada. Kahtlustatava isiku üleandmine leiab aset asjaomaste liikmesriikide vahel kokkulepitud kuupäeval niipea, kui eespool loetletud põhjuseid enam ei ole.Artikkel 21Transiit1. Iga liikmesriik lubab kasutada oma territooriumi sellise kahtlustatava isiku transiidiks, kes antakse üle käesoleva raamotsuse sätete kohaselt, eeldusel et riigile on esitatud järgmine teave:(a) selle isiku isikuandmed ja kodakondsus, kelle kohta on välja antud Euroopa järelevalvekorraldus;(b) Euroopa järelevalvekorralduse olemasolu;(c) süüteo olemus ja selle õiguslik määratlus;(d) süüteo asjaolud, sealhulgas kuupäev ja koht.2. Iga liikmesriik määrab asutuse, kes vastutab transiiditaotluste ja vajalike dokumentide vastuvõtmise ning mis tahes muu transiiditaotlustega seotud ametliku kirjavahetuse eest. Liikmesriigid edastavad selle teabe asutuse määramise kohta nõukogule.3. Transiiditaotluse ja lõikes 1 ettenähtud teabe võib saata lõike 2 alusel määratud asutusele mis tahes vahendite abil, mille puhul on võimalik esitada kirjalik tõend. Transiidiliikmesriik teeb oma otsuse teatavaks, kasutades sama menetlust.4. Käesolevat raamotsust ei kohaldata lennugraafiku kohaste vahemaandumisteta õhutranspordi puhul. Kuid kui toimub lennugraafiku väline maandumine, esitab vahistamismääruse teinud liikmesriik lõike 2 kohaselt määratud asutusele lõikes 1 sätestatud teabe.Artikkel 22Mahaarvamine vabadusekaotuse perioodistJärelevalvekorralduse teinud riik arvab vabadusekaotuse, mida kohaldati artiklite 17 ja 18 kohaselt kahtlustatavate isikute kinnipidamisel ja üleandmisel, järelevalvekorralduse väljaandnud riigis kantavast Euroopa järelevalvekorralduse täitmisest tulenevast vabadusekaotusest maha vahi all pidamise kogu kestuse.Selleks edastab liikmesriik, kelle territooriumil kahtlustatav isik kinni peeti, väljaandvale asutusele väljaandmise ajal kogu teabe, mis puudutab kahtlustatava isiku käesoleva peatüki alusel vahi all pidamise pikkust.6. PEATÜKK – ÜLD- JA LÕPPSÄTTEDArtikkel 23 Raamotsuse tõhususe jälgimine1. Liikmesriik, kes on pidevalt kogenud teise liikmesriigi poolseid viivitusi Euroopa järelevalvekorralduste täitmisel, teavitab sellest nõukogu, et hinnata liikmesriikide tasandil käesoleva raamotsuse rakendamist.2. Nõukogu vaatab eelkõige läbi käesoleva raamotsuse sätete praktilise kohaldamise liikmesriikides.Artikkel 24Seos muude lepingute ja kokkulepetega1. Kui sellised lepingud ja kokkulepped võimaldavad laiendada käesoleva raamotsuse eesmärke ning aitavad kaasa kohtueelsete üleandmismenetluste vastastikuse tunnustamise lihtsustamisele või edasisele hõlbustamisele, võivad liikmesriigid:(a) ätkata käesoleva raamotsuse vastuvõtmise ajal kehtivate kahe- või mitmepoolsete lepingute või kokkulepete kohaldamist;(b) sõlmida pärast käesoleva raamotsuse jõustumist kahe- või mitmepoolseid lepinguid või kokkuleppeid.2. Lõikes 1 osutatud lepingud ja kokkulepped ei tohi mingil moel mõjutada suhteid liikmesriikidega, kes ei ole nende osalised.3. Liikmesriigid teatavad nõukogule ja komisjonile kolme kuu jooksul pärast käesoleva raamotsuse jõustumist, milliste lõike 1 punktis a osutatud olemasolevate lepingute ja kokkulepete kohaldamist nad soovivad jätkata.Liikmesriigid teatavad nõukogule ja komisjonile kolme kuu jooksul pärast lepingule või kokkuleppele allakirjutamist ka kõigist lõike 1 punktis b osutatud uutest lepingutest ja kokkulepetest.Artikkel 25RakendamineLiikmesriigid võtavad käesoleva raamotsuse sätete järgimiseks vajalikud meetmed 0. kuu 0000.Liikmesriigid edastavad samaks kuupäevaks nõukogule ja komisjonile nende sätete teksti, millega võetakse riigi õigusse üle käesolevast raamotsusest tulenevad kohustused, ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli.Artikkel 26AruanneKomisjon esitab hiljemalt 0. kuu 0000 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud käesoleva raamotsuse järgimiseks vajalikke meetmeid, ning millele vajaduse korral lisatakse seadusandlikke ettepanekuid.Artikkel 27JõustumineKäesolev raamotsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Luxembourg/Brüssel, 0.kuu 0000Nõukogu nimeleesistuja N.N.LISAVORM AEUROOPA JÄRELEVALVEKORRALDUS[12] Käesoleva järelevalvekorralduse on välja andnud väljaandev asutus. Teen ettepaneku, et järelevalvekorralduse A osas nimetatud isiku suhtes kohaldataks järelevalvekorralduse D osas loetletud kohtueelseid järelevalvemeetmeid. ALLKIRI: ……………………………………………………………………………………... KUUPÄEV: …………………………………………………………………………………... |A OSA Teave isiku kohta, kelle suhtes kohaldatakse kohtueelseid järelevalvemeetmeid Perekonnanimi: ………………………..……………………………………………………….. Eesnimi: ……………………………………………………………………………………… Sünninimi (vajaduse korral): …………………………………………………………………… Varjunimi (vajaduse korral): …………………………………………………………………… Sugu:……………………………………………………………………………………………. Kodakondsus: ………………………………………………………………………………….. Sünniaeg:……………………………………………………………………………………….. Sünnikoht:………………………………………………………………………………………. Elukoht ja/või teadaolev aadress:……………………………………………………………….. Arusaadav keel (arusaadavad keeled):………………………………………………………….. Tundemärgid / välised tunnused:……………………………………………………………….. …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... ………………………………………………………………………………………………….. Isiku foto ja sõrmejäljed, kui need on olemas ja neid saab edastada, või sellise isiku kontaktandmed, kelle poole tuleb selle teabe saamiseks pöörduda, või DNA andmed (kui neid tõendeid saab esitada, kuid need ei ole lisatud): |B OSA Teave väljaandva asutuse kohta Väljaandva asutuse ametlik nimi:………………………………………………………………. …………………………………………………………………………………………………... Kontaktisiku nimi:……………………………………………………………………………… Ametikoht (ametinimetus/ametijärk):………………………………………………………….. Aadress: ………………………………………………………………………………………… …………………………………………………………………………………………………... Telefon: (riigi kood) (piirkonna/linna suunanumber):………………………………………….. Faks: (riigi kood) (piirkonna/linna suunanumber):……………………………………………... E-posti aadress: ……………………………………………………………………………….... Toimiku viitenumber:………………………………………………………………………….. |C OSA Süütegu, mis on Euroopa järelevalvekorralduse aluseks Vabadusekaotuse või vabadust piirava meetme maksimaalne pikkus, mida järelevalvekorralduse aluseks oleva süüteo (olevate süütegude) eest võib mõista: ………………………………………………………………………………………………....... …………………………………………………………………………………………………... Käesoleva järelevalvekorralduse aluseks oleva süüteo (olevate süütegude) toimepaneku asjaolude kirjeldus, sealhulgas A osas nimetatud isiku süüteos (süütegudes) osalemise aeg, koht ja määr: …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... Järelevalvekorralduse aluseks oleva süüteo (olevate süütegude) olemus ja juriidiline kvalifikatsioon ning kohaldatavad õigusnormid: …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... Palun esitage järelevalvekorralduse aluseks oleva süüteo(olevate süütegude) üksikasjalik kirjeldus: . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . |D OSA Kohtueelsed järelevalvemeetmed Järgmised kohustused moodustavad kohtueelsed järelevalvemeetmed, mida kohaldatakse käesoleva järelevalvekorralduse A osas nimetatud isiku suhtes. A osas nimetatud isik: peab olema kättesaadav kohtukutse saatmiseks ja osalema kohtuistungil kutsel märgitud ajal; ei tohi õigusemõistmist takistada ega osaleda kuritegelikus tegevuses; ning (märkida sobivasse kasti rist): peab osalema eelistungitel, milles käsitletakse tema süütegu või süütegusid; ei tohi ilma loata kindlaksmääratud kuupäevadel või kellaaegadel siseneda väljaandva riigi järgmistesse kohtadesse: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ei tohi ilma loata kindlaksmääratud kuupäevadel või kellaaegadel lahkuda väljaandva riigi järgmistest kohtadest: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… peab hüvitama kulud, mis on seotud tema sundkorras kohaletoimetamisega eelistungile või kohtuistungile. peab kindlal kellaajal ja kuupäeval tulema kohale täideviiva liikmesriigi kindlaksmääratud aadressil: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ……………………………………………………………………………………………… peab täideviivas asutuses registreeruma kindlaksmääratud kohas või kohtades ning kindlaksmääratud kellaaegadel ja kuupäevadel: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… peab täideviivale asutusele loovutama oma passi(d) või muud isikut tõendavad dokumendid; elama kindlaksmääratud kellaaegadel ja kuupäevadel järgmises elukohas: ………………………………………………………………………………………………....... …………………………………………………………………………………………………... ………………………………………………………………………………………………….. peab olema järgmises töökohas (järgmistes töökohtades) kindlaksmääratud kellaaegadel ja kuupäevadel: ……………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ei tohi ilma loata kindlaksmääratud kuupäevadel või kellaaegadel siseneda täideviiva riigi järgmistesse kohtadesse: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ei tohi ilma loata kindlaksmääratud kuupäevadel või kellaaegadel lahkuda täideviiva riigi järgmistest kohtadest: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ei tohi osaleda kindlaksmääratud tegevusaladel (sealhulgas kindlaksmääratud kutsealadel või töökohtadel): ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… peab läbima järgmise ravi: ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… ………………………………………………………………………………………………… muu …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... |E OSA Teave A osas nimetatud isikut on teavitatud Euroopa järelevalvekorraldusest vastavalt artiklile 5. Kirjalik tõend selle kohta on lisatud käesolevale dokumendile. |LISAVORM BARUANNE EUROOPA JÄRELEVALVEKORRALDUSE RIKKUMISE VÕI TÄITMATAJÄTMISE KOHTA[13] Käesoleva aruande on välja andnud täideviiv asutus. Teatame, et käesoleva aruande A osas nimetatud isik on rikkunud C osas loetletud kohtueelseid järelevalvemeetmeid. Lisatud on Euroopa järelevalvekorralduse koopia, millel käesolev aruanne põhineb. ALLKIRI: …………………………………………………………………………………... KUUPÄEV: …………………………………………………………………………………... |A OSA Teave isiku kohta, kelle suhtes Euroopa järelevalvekorraldust kohaldatakse (üksikasjad on esitatud lisas esitatud Euroopa järelevalvekorralduses) Perekonnanimi: ………………………..……………………………………………………….. Eesnimi: ………………………………………………………………………………………. Sünninimi (vajaduse korral):…………………………………………………………………… Sugu:……………………………………………………………………………………………. Kodakondsus: ………………………………………………………………………………….. |B OSA Teave täideviiva asutuse kohta Täideviiva asutuse ametlik nimi:……………………………………………………………….. ……………………………………………………………………………………………... Kontaktisiku nimi: …………………………………………………………………….……... Ametikoht (ametinimetus/ametijärk): Aadress: ……………………………………………………………………………………. ……………………………………………………………………………………………... Telefon: (riigi kood) (piirkonna/linna suunanumber):…………………………………….……. Faks: (riigi kood) (piirkonna/linna suunanumber):…………………………………………….. E-posti aadress: …………………………………………………………………………..…. Toimiku viitenumber:…………………………………………………………………………... |C OSA Kohtueelsed järelevalvemeetmed A osas nimetatud isik on rikkunud järgmisi kohustusi, mida ta Euroopa järelevalvekorralduse kohaselt oleks pidanud täitma: olla kättesaadav kohtukutse saatmiseks ja osaleda kohtuistungil kutsel märgitud ajal; mitte takistada õigusemõistmist ega osaleda kuritegelikus tegevuses; osaleda eelistungitel, milles käsitletakse tema süütegu või süütegusid; hüvitada kulud, mis on seotud tema sundkorras kohaletoimetamisega eelistungile või kohtuistungile; tulla kohale kindlal kellaajal ja kuupäeval täideviiva riigi kindlaksmääratud aadressil; registreeruma täideviivas asutuses kindlaksmääratud kohas või kohtades kindlaksmääratud kellaaegadel ja kuupäevadel; loovutada täideviivale asutusele oma passi(d) või muud isikut tõendavad dokumendid; olla täideviivas riigis kindlaksmääratud elukohas ja/või töökohas kindlaksmääratud kellaaegadel ja kuupäevadel; ilma loata mitte lahkuda täideviiva riigi teatavatest kindlaksmääratud kohtadest või piirkondadest ega sinna siseneda; mitte osaleda teatavatel tegevusaladel; läbida kindlaksmääratud ravi; muu …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... Rikkumise (rikkumiste) asjaolude üksikasjad (sealhulgas kuupäev ja koht): …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... …………………………………………………………………………………………………... ………………………………………………………………………………………………….. …………………………………………………………………………………………………. ………………………………………………………………………………………………….. |[1] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 10.[2] KOM(2005) 184 lõplik, lk 27.[3] ELT C 198, 12.8.2005, lk 1 (lk 18, punkt g).[4] KOM(2004) 328 (lõplik).[5] KOM(2004) 562 (lõplik).[6] SEK(2004) 1046.[7] Saadaval järgmisel aadressil:http://europa.eu.int/comm/justice_home/news/consulting_public/news_consulting_public_en.htm[8] Videokonverentsi teel korraldatav ülekuulamine oli ette nähtud juba Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi andmise konventsiooni (EÜT C 197, 12.7.2000, lk 1) artiklis 10.[9] ELT C XXX E, 00.00.0000, lk 000.[10] Arvamus on esitatud x Xxxxx 0000 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[11] EÜT L 190, 18.7.2002, lk 1.[12] Käesolev järelevalvekorraldus peab olema kirjutatud täideviiva liikmesriigi ühes ametlikus keeles või mis tahes muus selle riigi aktsepteeritud keeles või sellesse keelde tõlgitud.[13] Käesolev aruanne peab olema kirjutatud täideviiva liikmesriigi ühes ametlikus keeles või mis tahes muus selle riigi aktsepteeritud keeles või sellesse keelde tõlgitud.