				|

		52011PC0215

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS tõhustatud koostöö rakendamise kohta ühtse patendikaitse loomise valdkonnas /* KOM/2011/0215 lõplik - 2011/0093 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST

1.1.
Ettepaneku kujunemislugu

Euroopa Liidus (EL) saab praegu patendikaitset
liikmesriikide riiklike patendiametite kaudu, kes annavad siseriiklikke
patente, või Euroopa Patendiameti (EPO) kaudu Euroopa patendikonventsiooni[1] raames.
Kui Euroopa patendi annab EPO, tuleb see kinnitada igas liikmesriigis, kus
kaitset taotletakse. Euroopa patendi kinnitamiseks liikmesriigi territooriumil
võivad siseriiklikud õigusnormid näha muu hulgas ette, et patendi omanik esitab
Euroopa patendi tõlke asjaomase liikmesriigi ametlikku keelde[2]. Seetõttu
on praegune ELi patendisüsteem eelkõige tõlkimisnõuete osas väga kulukas ja
keeruline. Keskmine üldine kinnitamiskulu ühe Euroopa patendi kohta on kuni
12 500 eurot, kui patent on kinnitatud ainult 13 riigis, ja rohkem kui
32 000 eurot, kui see on kinnitatud kogu ELis. Hinnanguliselt moodustavad
tegelikud kinnitamiskulud ELis umbes 193 miljonit eurot aastas.
Nii Euroopa 2020. aasta strateegias[3] kui ka
ühtse turu aktis[4]
märgitakse prioriteedina ära teadmiste- ja innovatsioonipõhise majanduse
loomine. Mõlema algatusega püütakse parandada ettevõtjate innovatsioonitegevuse
raamtingimusi, luues ELi liikmesriikides ühtse patendikaitse koos Euroopa ühtse
patendivaidluste lahendamise süsteemiga.
Kuigi üldiselt ollakse üksmeelel, et Euroopa
ettevõtted on ühtse patendikaitse puudumise tõttu ebasoodsas
konkurentsiolukorras, ei ole EL olnud võimeline ühtset patendikaitset looma.
Kõigepealt esitas komisjon 2000. aasta augustis nõukogu määruse ettepaneku
ühenduse patendi kohta[5].
2002. aastal võttis Euroopa Parlament vastu seadusandliku resolutsiooni[6]. 2003.
aastal võttis nõukogu vastu ühise poliitilise lähenemisviisi,[7] kuid
lõplikku kokkulepet ei saavutatud. Arutelu ettepaneku üle algatati nõukogus
uuesti pärast teatise „Euroopa patendisüsteemi edendamine” vastuvõtmist
komisjoni poolt 2007. aasta aprillis[8].
Teatises kinnitati kavatsust luua ühenduse ühtne patent.
Lissaboni leping lõi konkreetsema õigusliku
aluse Euroopa intellektuaalomandiõiguste loomiseks. Euroopa Liidu toimimise
lepingu (ELTL) artikli 118 lõike 1 kohaselt peavad Euroopa Parlament ja nõukogu
seadusandliku tavamenetluse korras kehtestama meetmed Euroopa
intellektuaalomandiõiguste loomiseks. ELTL artikli 118 lõikes 2 on siiski
sätestatud konkreetne õiguslik alus Euroopa intellektuaalomandiõigustega seoses
rakendatavale keelekorraldusele, mille nõukogu peab pärast konsulteerimist
Euroopa Parlamendiga ühehäälselt kehtestama seadusandliku erimenetluse alusel.
Sellepärast tuleb ELi mis tahes ühtse patendisüsteemi keelekorraldus kehtestada
eraldi määrusega.
2009. aasta detsembris võttis nõukogu vastu
teatist „Euroopa patendisüsteemi edendamine” käsitlevad järeldused[9] ja üldise
lähenemisviisi ELi patenti käsitleva määruse ettepaneku suhtes[10]. Eespool
nimetatud muudatus õiguslikus aluses ei hõlmanud siiski tõlkekorraldust.
30. juunil 2010 võttis komisjon vastu ELi
patendi tõlkimist käsitleva nõukogu määruse ettepaneku[11].
Ettepanekule oli lisatud mõju hindamise aruanne,[12] kus
analüüsiti võimaliku tõlkekorralduse mitmesuguseid variante. Nõukogu
eesistujariigi tehtud olulistest edusammudest hoolimata protokolliti
konkurentsivõime nõukogu 10. novembri 2010. aasta istungil, et ühehäälset
toetust tõlkekorralduse osas ei saavutatud[13]. Konkurentsivõime nõukogu 10. detsembri
2010. aasta istungil[14]
kinnitati ületamatute raskuste olemasolu, mis muudavad ühehäälsust nõudva
otsuse saavutamise võimatuks nii praegu kui ka lähitulevikus. Sellest järeldub,
et asjakohaseid aluslepingute sätteid kohaldades ei ole väljapakutud määrustega
ettenähtud eesmärki – luua kogu Euroopa Liidus ühtne patendikaitse – mõistliku
aja jooksul võimalik saavutada.
Kaheteistkümne liikmesriigi (Taani, Eesti,
Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Leedu, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Sloveenia,
Rootsi ja Ühendkuningriik) taotluse alusel esitas komisjon nõukogule ettepaneku[15]
tõhustatud koostöö lubamiseks ühtse patendikaitse loomise valdkonnas. Kõik
liikmesriigid täpsustasid oma taotlustes, et tõhustatud koostöö raames tehtavad
komisjoni õigusaktide ettepanekud peaksid rajanema hiljutistel nõukogus peetud
läbirääkimistel. Pärast ettepaneku vastuvõtmist teatasid ka Belgia, Austria,
Iirimaa, Portugal, Malta, Bulgaaria, Rumeenia, Tšehhi Vabariik, Slovakkia,
Ungari, Läti, Kreeka ja Küpros oma koostöösoovist. Nõukogu võttis koostöö
lubamist käsitleva otsuse ettepaneku vastu 10. märtsil 2011 pärast Euroopa
Parlamendilt nõusoleku saamist. Käesoleva määrusega rakendatakse tõhustatud
koostööd ühtse patendikaitse loomise valdkonnas, nagu on lubatud nõukogu
otsusega 2011/167/EL[16].

1.2.
Õiguslik lähenemisviis

Erinevalt komisjoni 2000. aasta ettepanekust
rajaneb käesolev ettepanek olemasoleval Euroopa patendisüsteemil, tagades
osalevate liikmesriikide territooriumide jaoks antud Euroopa patentide ühtse
mõju. Ühtne patendikaitse on vabatahtlik ja toimib kõrvuti siseriiklike ja
Euroopa patentidega. Euroopa Patendiameti antud Euroopa patentide omanikud
võivad esitada EPO-le kuu aja jooksul pärast Euroopa patendi andmise teadaande
avaldamist taotluse ühtse mõju registreerimiseks. Kui see on registreeritud,
pakub ühtne mõju ühetaolist kaitset ja patendil on võrdväärne mõju kõigi
osalevate liikmesriikide territooriumil. Ühtse mõjuga Euroopa patentide
andmine, üleandmine, tagasivõtmine ja kehtivuse lõppemine rakendub ainult nende
territooriumide kui terviku suhtes. Osalevad liikmesriigid teevad ühtse mõjuga
Euroopa patentide haldamise ülesandeks EPO-le.
2.           KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA
Komisjon algatas 2006. aasta jaanuaris
laiaulatusliku konsultatsiooni Euroopa tulevase patendipoliitika üle[17]. Mitmesugustelt
sidusrühmadelt, sh kõigi majandussektorite ettevõtjatelt, VKEde ühendustelt,
patendiadvokaatidelt, riigiasutustelt ja teadlastelt saadi üle 2 500
vastuse. Vastajad soovisid sellist Euroopa patendisüsteemi, mis soodustab
innovatsiooni, tagab teadussaavutuste leviku, lihtsustab tehnoloogia levikut,
on kõigile turuosalistele kättesaadav ning õiguskindel. Vastused kajastasid
selgelt sidusrühmade pettumust ühenduse patendiprojektiga seotud edusammude
puudumise üle. Eriti oluline on, et peaaegu kõik vastajad (patendisüsteemi
kasutajad) olid vastu tõlkekorraldusele, mida sisaldas nõukogu 2003. aasta
ühine poliitiline lähenemisviis, millega määrati kindlaks, et patendi omanik
peab tagama patendinõudluse (õigusjõudu omavad) tõlked kõigisse ühenduse ametlikesse
keeltesse.
Sidusrühmad väljendasid üldist toetust
„ühtsele, taskukohasele ja konkurentsivõimelisele” ühenduse patendile. Seda
mõtet korrati 12. juulil 2006 toimunud avalikul istungil, kus väga erinevad
sidusrühmad väljendasid toetust tõeliselt ühtse ja kvaliteetse patendi
loomisele. Samas rõhutasid nad ka, et poliitilised kompromissid ei tohiks jätta
varju projektist saadavat kasu. Eelkõige VKEde esindajad tõstsid esile
mõõdukate patentimiskulude olulisust.
Ühtset patendikaitset käsitleti põhjalikult ka
arutelu käigus „Small Business Act for Europe” üle, mis koosneb reast Euroopa
VKEdele suunatud algatustest[18].
Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad tõid peamiste takistustena esile
kõrged patenditasud ja patendisüsteemi juriidilise keerukuse[19]. Arutelu
käigus antud vastustes nõudsid ettevõtjad üldiselt ja eriti VKEde esindajad
tulevase ühtse patendi patentimiskulude olulist kärpimist[20].
Eri sidusrühmade hiljutistes seisukohtades
osutatakse ühtsele patendikaitsele. Euroopa ettevõtjate ühendused nagu BusinessEurope[21], UEAPME[22] ja
Eurochambres[23]
kinnitavad, et nii suured kui ka väikesed ettevõtjad tahavad lihtsamat,
kulutõhusat ja juurdepääsetavat patendikaitset. Mitme liikmesriigi eri
sektorite majandusorganisatsioonid on tõstatanud samu probleeme[24]. Sidusrühmad
rõhutasid, et ühtse patendikaitse mis tahes lahendus peaks põhinema Euroopas
olemas oleval patentide andmise süsteemil ning et Euroopa patendikonventsiooni
ei ole vaja läbi vaadata.
3.           MÕJU HINDAMINE
Käesolevale ettepanekule on lisatud
mõjuhinnang, milles on määratletud Euroopa praeguse patendisüsteemi peamised
probleemid: i) Euroopa patentide tõlkimise ja avaldamise suured kulud, ii)
liikmesriikides patendi hoidmise erinevused (iga-aastased pikendamislõivud
tuleb tasuda igal aastal igas riigis, kus patent on kinnitatud); ning iii)
patendi üleandmise, litsentside ja muude patentidega seotud õiguste
registreerimise halduslik keerukus. Seetõttu on Euroopas juurdepääs laialdasele
patendikaitsele nii kulukas ja keeruline, et paljud investorid ja äriühingud ei
saa seda endale lubada.
Mõjuhinnangus vaadeldi järgmisi
poliitikavalikuid:
1. valikuvõimalus (alusstsenaarium) – komisjon
meetmeid ei võta;
2. valikuvõimalus – komisjon töötab jätkuvalt
koos teiste institutsioonidega ELi patendi kallal, mis hõlmab 27 liikmesriiki;
3. valikuvõimalus – komisjon esitab tõhustatud
koostööd käsitlevate õigusaktide ettepanekud:
3.1 valikuvõimalus – komisjon paneb ette
tõlkekorralduse, mida saab kohaldada ühtse patendikaitse valdkonnas ning mis
vastab tema 30. juuni 2010. aasta ettepanekule; või
3.2 valikuvõimalus – komisjon paneb ette
tõlkekorralduse, mida saab kohaldada ühtse patendikaitse valdkonnas vastavalt
tema 30. juuni 2010. aasta ettepanekule ning mis sisaldab elemente nõukoguga
arutatud kompromissettepanekust.
Mõju hindamise käigus tehtud analüüsi alusel
eelistatakse valikuvõimalusi 3 ja 3.2.
Kõnealuseid probleeme saab lahendada üksnes
ELi tasandil, kuna ilma ELi õigusaktita ei saaks liikmesriigid piisaval tasemel
kehtestada patendi õiguslikku mõju, mis on mitmes liikmesriigis ühetaoline.
4.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Nõukogu otsusega 2011/167/EL lubatakse
artiklis 1 loetletud liikmesriikidel alustada tõhustatud koostööd ühtse
patendikaitse loomise valdkonnas.
ELi toimimise lepingu artikli 118 lõikega 1 on
kehtestatud Euroopa intellektuaalomandi õiguste loomise õiguslik alus, tagades
ühetaolise kaitse kogu ELis määruse abil, mille võtavad vastu Euroopa Parlament
ja nõukogu, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt.
5.           MÕJU EELARVELE
Käesolev ettepanek ei avalda mõju ELi
eelarvele.
6.           ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
Artikkel 1 – Reguleerimisese
Selles artiklis määratletakse reguleerimisese
käesolevas määruses, millega rakendatakse tõhustatud koostööd ühtse
patendikaitse loomise valdkonnas, nagu on lubatud nõukogu otsusega 2011/167/EL.
Märgitakse, et käesolev määrus kujutab endast erikokkulepet Euroopa
patendikonventsiooni artikli 142 tähenduses.
Artikkel 2 – Mõisted
Selles artiklis esitatakse määruses kasutatud
põhiterminite definitsioonid.
Artikkel 3 – Ühtse mõjuga Euroopa patent
Selles artiklis sätestatakse, et Euroopa
patendil võib osalevates liikmesriikides olla ühtne mõju, kui see on
registreeritud ühtse patendikaitse registris. Lisaks kehtestatakse ühtse mõjuga
Euroopa patendi peamine tunnus, milleks on ühetaolisus, st see pakub ühetaolist
kaitset ja sellel on ühesugune mõju kõigis osalevates liikmesriikides. Üldiselt
saaks seega ühtse mõjuga Euroopa patendi mõju piirata, patenti litsentsida, üle
anda, tagasi võtta või selle kehtivus lõppeks üksnes seoses kõigi osalevate
liikmesriikidega. Lõpetuseks loetakse Euroopa patendi ühtne mõju kehtetuks
juhul, kui Euroopa patent on tagasi võetud või selle mõju on piiratud.
Artikkel 4- Jõustumise kuupäev
Ühtse mõjuga Euroopa patent jõustub osalevates
liikmesriikides kuupäeval, mil Euroopa Patendiamet avaldab teadaande Euroopa
patendi andmise kohta. Seoses ühtse mõju registreerimisega on määratud
kindlaks, et osalevad liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et
Euroopa patenti ei loeta nende territooriumil alates Euroopa Patendibülletäänis
patendi andmise teadaande avaldamisest kehtivaks riikliku patendina.
Artikli 5 – Varasemad õigused
Patendi mõju piiramise või patendi
tagasivõtmise korral uudsuse vähesuse tõttu vastavalt Euroopa
patendikonventsiooni artikli 54 lõikele 3 peaks ühtse mõjuga Euroopa patendi
mõju piiramine või patendi tagasivõtmine jõustuma üksnes nende osalevate
liikmesriikide suhtes, mis on märgitud Euroopa patendi varem avaldatud
taotluses.
Artikkel 6 – Õigus takistada leiutise
otsest kasutamist
Selle artikliga kehtestatakse ühtse mõjuga
Euroopa patendi omaniku õigused keelata, et kolmandad isikud ilma tema loata
valmistavad, pakuvad, viivad turule või kasutavad patendi esemeks olevat toodet
või impordivad või ladustavad toodet nimetatud eesmärkidel. Lisaks võib patendi
omanik keelata kolmandatel isikutel kasutada patendi esemeks olevat meetodit
või, kui kolmas isik teab või oleks pidanud teadma, et meetodi kasutamine on
keelatud ilma patendi omaniku loata, pakkuda seda kasutamiseks osalevates
liikmesriikides; Lõpetuseks võib omanik kolmandatel isikutel keelata pakkuda,
viia turule, kasutada, importida või ladustada nimetatud eesmärkideks toodet,
mis on otseselt saadud patendi esemeks oleva meetodi alusel.
Artikkel 7 – Õigus takistada leiutise
kaudset kasutamist
Selle artikliga kehtestatakse ühtse mõjuga
Euroopa patendi omaniku õigus keelata kolmandatel isikutel ilma tema loata
pakkuda osalevate liikmesriikide territooriumil teistele kui patenditud
leiutise kasutamise õigust omavatele isikutele leiutise olulise elemendiga
seotud vahendeid, kõnealusel territooriumil leiutise kasutamiseks või neid
tarnida, kui kolmas isik teab või oleks pidanud teadma, et kõnealused vahendid
sobivad või on mõeldud asjaomase leiutise kasutamiseks. Seda ei kohaldata
siiski siis, kui asjaomased vahendid on peamised kaubanduslikud tooted, välja
arvatud juhul, kui kolmas isik ärgitab tarne saanud isikut toimima artikliga 6
keelatud viisil.
Artikkel 8 – Ühtse mõjuga Euroopa patendi
mõjude piiramine
Selles artiklis kehtestatakse ühtse mõjuga
Euroopa patendi mõjule mitmed piirangud. Eelkõige ei tohi sellised mõjud
laieneda eraviisilisele ja mitteärilisele tegevusele, toimingutele, mis on
tehtud katselistel eesmärkidel, mis seonduvad patendiga kaitstud leiutise
esemega, või ravimi üksikjuhtumipõhisele ekstemporaalsele valmistamisele, mis
toimub vastavalt arsti retseptile apteegis. Muu tegevus, mis on lubatud ELi
õigusega, eelkõige seoses veterinaarravimite, inimtervishoius kasutatavate
ravimite, sordikaitse, arvutiprogrammide õiguskaitse ning
biotehnoloogialeiutistega, ei ole samuti keelatud. Lõpetuseks ei laiene ühtse
mõjuga Euroopa patendile antud mõjud patenditud leiutistele muude riikide kui
osalevate liikmesriikide laevade, õhusõidukite või maismaasõidukite pardal, kui
kõnealused laevad, õhusõidukid või maismaasõidukid ajutiselt või juhuslikult
sisenevad osalevate liikmesriikide vetesse; ning kaitstud karja kasutamisele
põllumajandustootja poolt oma põllumajandusettevõtte tarbeks, tingimusel et
tõuaretusloomad või muu loomne paljundusmaterjal müüdi või turustati muul
viisil põllumajandustootjale patendi omaniku poolt või tema nõusolekul.
Artikkel 9 – Ühtse mõjuga Euroopa patendist
tulenevate õiguste lõppemine
Ühtse mõjuga Euroopa patendist tulenevad
õigused ei laiene patendiga kaitstud tootega seotud toimingutele, mis pannakse
osalevate liikmesriikide territooriumil toime pärast seda, kui patendi omanik
on viinud kõnealuse toote ELi turule või on seda tehtud tema nõusolekul, välja
arvatud juhul, kui patendi omanikul ei ole õigustatud põhjusi olla toote
edasise turustamise vastu.
Artikkel 10 – Ühtse mõjuga Euroopa patendi
käsitamine riikliku patendina
Omandiõiguse esemeks olevat ühtse mõjuga
Euroopa patenti käsitatakse tervikuna ning kõigis osalevates liikmesriikides
selle osaleva liikmesriigi riikliku patendina, kus vastavalt Euroopa
patendiregistrile oli patendi taotlemise kuupäeval patendi omaniku elukoht või
peamine tegevuskoht. Kui see ei ole kohaldatav, käsitatakse omandiõiguse
esemeks olevat ühtse mõjuga Euroopa patenti selle osaleva liikmesriigi riikliku
patendina, kus oli kõnealusel kuupäeval omaniku tegevuskoht. Ühisomanike jaoks
on kehtestatud erinõuded. Kui ühelgi patendi omanikul ei ole elukoht või
peamine tegevuskoht osalevas liikmesriigis, käsitatakse omandiõiguse esemeks olevat
ühtse mõjuga Euroopa patenti selle liikmesriigi riikliku patendina, kus asub
Euroopa Patendiorganisatsioon.
Ühtse patendikaitse loomist peab toetama
vastav õiguskord, mis vastab patendisüsteemi kasutajate vajadustele. Selleks et
ühtne patendikaitse tegelikkuses toimiks, peaks õiguskord võimaldama patente
jõustada või tagasi võtta kõigi osalevate liikmesriikide territooriumidel ning
samal ajal tuleks äriühingutele tagada tehtavate kohtuotsuste kõrge tase ja
õiguskindlus. Ettepanek spetsiaalse õiguskorra kohta tehakse võimalikult
kiiresti, võttes samuti arvesse Euroopa Kohtu hiljutist arvamust (A-1/09)
Euroopa patendi ja Euroopa Liidu patendi kohtu lepingu projekti kooskõla kohta
aluslepingutega.
Artikkel 11 – Kasutusõiguse litsentsid
Käesolev artikkel võimaldab ühtse mõjuga
Euroopa patendi omanikul esitada Euroopa Patendiametile avalduse selle kohta,
et ta on asjakohase hüvitise eest valmis lubama mis tahes isikul
litsentsiaadina leiutist kasutada.
Artikkel 12 – Rakendamine osalevate
liikmesriikide poolt
Käesolevas artiklis sätestatakse ülesanded
Euroopa patendikonventsiooni artikli 143 tähenduses, mis osalevad liikmesriigid
annavad Euroopa Patendiametile. Euroopa Patendiamet täidab kõnealuseid
ülesandeid kooskõlas sise-eeskirjadega. Euroopa Patendiamet haldab ühtse mõju
taotlusi, lisab ja haldab kandeid Euroopa patendiregistris seoses ühtse mõjuga
Euroopa patentidega, võtab vastu ja registreerib litsentsimisavaldusi, tagab
üleminekuperioodil nõutud tõlgete avaldamise, kogub ja haldab
pikendamislõivusid (samuti lisatasusid) ning korraldab kogutud
pikendamislõivude tagasimaksmist osalevatele liikmesriikidele, haldab
tõlkekulude kompenseerimist nendele, kes esitavad Euroopa patendi taotluse ühes
ELi ametlikus keeles, mis ei ole Euroopa Patendiameti töökeel.
Osalevad liikmesriigid tagavad, et
patendiomanik esitab Euroopa patendi ühtse mõju taotlused Euroopa
patendikonventsiooni artikli 14 lõikes 3 määratletud menetluskeeles mitte
hiljem kui üks kuu pärast patendi andmise teadaande avaldamist Euroopa Patendibülletäänis. Osalevad liikmesriigid tagavad samuti, et ühtne
mõju on kantud ühtse patendikaitse registrisse, kui vajalikud tingimused on
täidetud. Euroopa Patendiametit teavitatakse ühtse mõjuga Euroopa patendi
piirangutest ja tagasivõtmistest.
Veel kehtestatakse selle artikliga, et
osalevad liikmesriigid loovad Euroopa Patendiorganisatsiooni haldusnõukogu
raames erikomisjoni, et tagada Euroopa Patendiorganisatsioonile antud
ülesannete täitmise juhtimine ja järelevalve. Lõpetuseks tagavad osalevad
liikmesriigid tõhusa õiguskaitse riiklikes kohtutes seoses nende haldusotsuste
vaidlustamisega, mis on teinud Euroopa Patendiamet, kes täidab lõikes 1
osutatud ülesandeid.
Artikkel 13 –
Põhimõte
Selle artikliga
kehtestatakse põhimõte, et Euroopa Patendiametil lisaülesannete täitmisel
tekkivad kulud kaetakse tasudest, mis saadakse ühtse mõjuga Euroopa patentide
eest.
Artikkel 14 –
Pikendamislõivud
Ühtse mõjuga
Euroopa patentide pikendamislõivud tasutakse Euroopa Patendiorganisatsioonile.
Kui pikendamislõivu ei tasuta õigeks ajaks, lõppeb ühtse mõjuga Euroopa patendi
kehtivus.
Artikkel 15 –
Pikendamislõivu suurus
Selles artiklis
kehtestatakse rida nõudeid ja tingimusi, mida tuleb võtta arvesse
pikendamislõivude kindlaksmääramisel. Eelkõige sätestatakse, et ühtse mõjuga Euroopa
patentide pikendamislõivud on patendi kehtivuse ajal astmelised ning piisavad,
et katta mitte ainult kõik ühtse patendikaitse andmise ja haldamisega seonduvad
kulud, vaid ka tagada koos Euroopa Patendiorganisatsioonile patendi andmisele
eelnevas etapis maksta tulevate tasudega organisatsiooni eelarve tasakaal.
Lõpetuseks sätestatakse artiklis, et
komisjonil on volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses ühtse mõjuga
Euroopa patentide pikendamislõivude kindlaksmääramisega.
Artikkel 16 – Jagamine
Komisjon kehtestab selles artiklis loetletud
õiglaste, võrdsete ja asjakohaste kriteeriumide alusel, kuidas jagada osalevate
liikmesriikide vahel 50 % pikendamislõivudest, mis on tasutud ühtse mõjuga
Euroopa patentide eest ja millest on maha arvatud kulud, mis on seotud ühtse
patendikaitse haldamisega. Osalev liikmesriik kasutab talle pikendamislõivudest
eraldatud osa patendiga seotud eesmärkidel.
Komisjonil on volitused võtta vastu
delegeeritud õigusakte seoses pikendamislõivude jagamisega osalevate liikmesriikide
vahel.
Artikkel 17 –
Delegeeritud volituste rakendamine
Selles artiklis sätestatakse üksikasjad, mis
on seotud komisjonile antud volitusega võtta vastu delegeeritud õigusakte.
Volitused antakse kindlaksmääramata ajaks ning Euroopa Parlament või nõukogu
võivad volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Kõigist delegeeritud
õigusaktidest tuleb teavitada Euroopa Parlamenti ja nõukogu, kes võivad esitada
vastuväited kahe kuu jooksul.
Artikkel 18 – Koostöö komisjoni ja Euroopa
Patendiameti vahel
Selles artiklis sätestatakse, et komisjon loob
käesoleva määrusega hõlmatud valdkondades tiheda koostöö Euroopa
Patendiorganisatsiooniga.
Artikkel 19 – Konkurentsiõiguse ja ebaausat
konkurentsi käsitleva õiguse kohaldamine
Selles artiklis sätestatakse, et käesolev
määrus ei piira konkurentsiõiguse ja ebaausat konkurentsi käsitleva õiguse
kohaldamist.
Artikkel 20 – Aruanne käesoleva määruse
toimimise kohta
Iga kuue aasta järel esitab komisjon nõukogule
aruande käesoleva määruse toimimise kohta ning vajaduse korral teeb selle
muutmiseks vajalikud ettepanekud.
Artikkel 21 – Osalevate liikmesriikide
poolne teavitamine
Selle artikliga nõutakse, et osalevad
liikmesriigid teavitavad komisjoni meetmetest, mis nad võtavad vastu vastavalt
artikli 4 lõikele 2 ja artiklile 12.
Artikkel 22 – Jõustumine ja
kohaldamine
Selles artiklis sätestatakse, et käesolev
määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas. Kuna ühtse mõjuga Euroopa patendi suhtes kohaldatavat
keelekorraldust reguleeritakse nõukogu määrusega …/... ning kõnealuste
patentide suhtes kohaldatavad muud sätted tulenevad käesolevast määrusest,
peaks neid kahte määrust kohaldama ühiselt alates samast kuupäevast. Osalevad
liikmesriigid tagavad, et artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 12 osutatud nõuded on
täidetud enne kohaldamise kuupäeva või sellel kuupäeval. Lõpetuseks on
sätestatud, et ühtset patendikaitset võib taotleda mis tahes Euroopa patendile,
mis on antud käesoleva määruse kohaldumise kuupäeval või pärast seda.
2011/0093 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
tõhustatud koostöö rakendamise kohta ühtse
patendikaitse loomise valdkonnas
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja
Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 118 lõiget 1,
võttes arvesse nõukogu 10. märtsi 2011. aasta
otsust 2011/167/EL, millega antakse luba tõhustatud koostööks ühtse
patendikaitse loomise valdkonnas[25],
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud õigusakti eelnõu riikide
parlamentidele,
tegutsedes tavapärase seadusandliku menetluse
kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
lepingu artikli 3 lõikele 3 rajab EL siseturu, taotleb Euroopa säästvat
arengut, mis põhineb tasakaalustatud majanduskasvul, ning edendab teaduse ja
tehnoloogia arengut. Nende eesmärkide saavutamisele aitab kaasa selliste
õiguslike tingimuste loomine, mis võimaldavad ettevõtjatel kohandada oma
tegevust toodete tootmiseks ja turustamiseks riigipiiride üleselt ning pakuvad
ettevõtjatele rohkem valikuid ja võimalusi. Ettevõtjatele kättesaadavate
õiguslike vahendite hulgas peaks olema patendikaitse, mis on ühetaoline kogu
siseturul või vähemalt olulisel osal sellest.
(2)       Ühtne patendikaitse peaks
edendama teaduse ja tehnoloogia arengut ning siseturu toimimist, muutes
juurdepääsu patendisüsteemile lihtsamaks, odavamaks ja õiguskindlaks. See peaks
parandama patendikaitse taset, luues võimaluse saavutada ühtne patendikaitse
osalevate liikmesriikide territooriumil ning kõrvaldada kulud ja muuta süsteem
lihtsamalt kasutatavaks ELi kõigi ettevõtjate jaoks. Süsteemi peaksid saama
kasutada nii patenditaotlejad osalevatest liikmesriikidest kui ka teistest
riikidest, sõltumata rahvusest, elukohast või asutamise kohast.
(3)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu (edaspidi „ELTL”) artikli 118 lõikele 1 kuulub siseturu
rajamise ja selle toimimise raames ettenähtud meetmete hulka ühetaolise
patendikaitse loomine kogu liidus ning kogu liitu hõlmava tsentraliseeritud
loaandmise, koordineerimise ja järelevalve korra kehtestamine.
(4)       Nõukogu võttis 10. märtsil
2011 vastu otsuse 2011/167/EL, millega antakse Belgiale, Bulgaariale, Tšehhi
Vabariigile, Taanile, Saksamaale, Eestile, Iirimaale, Kreekale, Prantsusmaale,
Küprosele, Lätile, Leedule, Luksemburgile, Ungarile, Maltale, Madalmaadele,
Austriale, Poolale, Portugalile, Rumeeniale, Sloveeniale, Slovakkiale, Soomele,
Rootsile ning Ühendkuningriigile (edaspidi „osalevad liikmesriigid”) luba teha
tõhustatud koostööd ühtse patendikaitse loomise valdkonnas.
(5)       Euroopa patentide
väljaandmise (muudetud) konventsiooniga (Euroopa patendikonventsioon), loodi
Euroopa Patendiorganisatsioon, kellele tehti ülesandeks Euroopa patentide
andmine. Seda ülesannet täidab Euroopa Patendiamet. Euroopa Patendiameti poolt
Euroopa patendikonventsiooni eeskirjade ja menetluste kohaselt väljastatud
Euroopa patendid peaksid patendi omaniku taotlusel omama käesoleva määruse
alusel ühtset mõju osalevate liikmesriikide territooriumidel (edaspidi „ühtse
mõjuga Euroopa patendid”).
(6)       Euroopa Patendikonventsiooni
IX osaga on ette nähtud, et Euroopa Patendiorganisatsiooni liikmesriikide rühm
võib kehtestada, et Euroopa patendid, mis on väljastatud nende liikmesriikide
jaoks, on ühtsed. Käesolev määrus kujutab endast erikokkulepet Euroopa
Patendikonventsiooni artikli 142 tähenduses, piirkondlikku patendilepingut 19.
juuni 1970. aasta patendikoostöölepingu artikli 45 lõike 1 tähenduses ning
erikokkulepet tööstusomandi kaitse konventsiooni (allkirjastatud Pariisis 20.
märtsil 1883, viimati läbi vaadatud 14. juulil 1967) tähenduses.
(7)       Ühtne patendikaitse tuleks
luua, andes käesoleva määrusega Euroopa patentidele ühtse mõju patendi
väljastamise järgses etapis, võttes arvesse osalevaid liikmesriike. Ühtse
mõjuga Euroopa patentide peamine tunnus peaks olema nende ühetaolisus, st et
need pakuvad ühetaolist kaitset ja neil on ühesugune mõju kõigis osalevates
liikmesriikides. Seega peaks ühtse mõjuga Euroopa patendi mõju saama piirata,
patenti peaks saama litsentsida, üle anda, tagasi võtta või selle kehtivus
lõppeks seoses kõigi osalevate liikmesriikidega. Selleks et tagada ühtse
patendikaitse ühetaoline sisuline mõju, peaks ühtset mõju omama üksnes need
Euroopa patendid, mis on väljastatud kõigi osalevate liikmesriikide jaoks
samade nõuete alusel. Et siiski tagada õiguskindlus mõju piiramise või patendi
tagasivõtmise korral uudsuse vähesuse tõttu vastavalt Euroopa
Patendikonventsiooni artikli 54 lõikele 3, peaks ühtse mõjuga Euroopa patendi
piiramine või tagasivõtmine jõustuma üksnes nende osalevate liikmesriikide
suhtes, mis on märgitud Euroopa patendi varem avaldatud taotluses. Lisaks peaks
Euroopa patendile omistatud ühtne mõju olema täiendavat laadi ning vastavalt
algse Euroopa patendi tagasivõtmisele või piiramisele peaks lõppema või piirduma
ka ühtne mõju.
(8)       Vastavalt patendiõiguse
põhimõtetele ja Euroopa patendikonventsiooni artikli 64 lõikele 1 peaks ühtne
patendikaitse jõustuma tagasiulatuvalt osalevate liikmesriikide territooriumil
kuupäeval, mil Euroopa Liidu Patendibülletäänis avaldatakse teave Euroopa
patendi väljastamise kohta. Kui jõustub ühtne mõju, peaks osalev liikmesriik
tagama, et Euroopa patenti ei loeta nende territooriumil patendi andmise
teadaande avaldamise kuupäeval jõustunuks riikliku patendina, et vältida nende
territooriumidel patendikaitse dubleerimist, mis tuleneb samast Euroopa
patendist, mille on andnud Euroopa Patendiamet.
(9)       Teemade suhtes, mida ei hõlma
käesolev määrus ega nõukogu määrus …/… [tõlkekorraldus], kohaldatakse Euroopa
patendikonventsiooni ja siseriiklikku õigust, sealhulgas rahvusvahelise
eraõiguse sätteid.
(10)     Ühtse mõjuga Euroopa patendile
omistatud õiguste abil peaks patendiomanik saama kolmandatel isikutel keelata
ilma tema loata leiutist osalevate liikmesriikide territooriumil otse või
kaudselt kasutada. Samas peaksid patendiomaniku õiguste mitmed piirangud
võimaldama kolmandatel isikutel kasutada leiutist näiteks eraotstarbel või
mitteärilistel eesmärkidel, nt katseteks ning tegevusteks, mis on lubatud
vastavalt ELi õigusele (veterinaarravimite, inimtervishoius kasutatavate
ravimite, sordikaitse, arvutiprogrammide õiguskaitse ning
biotehnoloogialeiutiste õiguskaitse valdkonnas) ja vastavalt rahvusvahelisele
õigusele, ning selleks, et põllumajandustootjad saaksid kaitstud karja kasutada
oma põllumajandusettevõtte tarbeks.
(11)     Kooskõlas Euroopa Kohtu
kohtupraktikaga tuleks õiguste aegumise põhimõtet kohaldada ka seoses ühtse
mõjuga Euroopa patentidega. Seega ei peaks ühtse mõjuga Euroopa patendiga antud
õigused samuti laienema tegevusele, mis on seotud kõnealuse patendiga kaetud
tootega ning mida sooritatakse osalevate liikmesriikide territooriumil pärast
seda, kui patendiomanik on toote ELis turule lasknud.
(12)     Omandiõiguse esemeks olevat
ühtse mõjuga Euroopa patenti peaks käsitama tervikuna ning kõigis osalevates
liikmesriikides selle osaleva liikmesriigi riikliku patendina, kus vastavalt
Euroopa patendiregistrile oli patendi taotlemise kuupäeval patendi omaniku
elukoht või peamine tegevuskoht. Kui patendi omaniku elukoht või peamine
tegevuskoht ei olnud üheski osalevas liikmesriigis, tuleks ühtse mõjuga Euroopa
patenti käsitada selle liikmesriigi riikliku patendina, kus Euroopa
Patendiorganisatsioonil on peakorter.
(13)     Selleks et edendada ja
lihtsustada ühtse mõjuga Euroopa patendiga kaitstud leiutiste majanduslikku
kasutamist, peaks patendi omanik saama lubada oma patenti litsentsida teatava
tasu eest igaühel, kes vastab patendi omaniku seatud nõuetele ja tingimustele.
Selleks võib patendi omanik esitada avalduse Euroopa Patendiametile selle kohta,
et ta on valmis teatava tasu eest andma litsentsi. Sellisel juhul tuleks pärast
sellise avalduse laekumist vähendada omaniku pikendamislõivusid.
(14)     Rühm liikmesriike võib Euroopa
patendikonventsiooni IX osa alusel anda Eurooa Patendiametile ülesandeid ning
luua Euroopa Patendiorganisatsiooni haldusnõukogu erikomisjoni (edaspidi
„erikomisjon”).
(15)     Osalevad liikmesriigid peaksid
andma Euroopa Patendiametile teatavaid ühtse mõjuga Euroopa patendiga
seonduvaid haldusülesandeid, eelkõige seoses järgmisega: ühtse mõju taotluste
haldamine; ühtse mõju registreerimine ja ühtse mõjuga Euroopa patentide
piirangute, litsentside, üleandmiste, tagasivõtmiste või kehtivuse lõppemise
registreerimine; pikendamislõivude kogumine ja ümberjagamine; üleminekuperioodil
teabe pakkumise eesmärgil tõlgete avaldamine ning nendele Euroopa patendi
taotlejatele tõlkekulude kompenseerimise kava haldamine, kes esitavad taotluse
muus keeles kui üks Euroopa Patendiameti töökeeltest. Osalevad liikmesriigid
peaksid tagama, et ühtse mõju taotlused esitatakse Euroopa Patendiametile ühe
kuu jooksul pärast patendi andmise teadaande avaldamist Euroopa
Patendibülletäänis ning et taotlused esitatakse üleminekuperioodil Euroopa
Patendiametile menetluskeeles koos nõukogu määrusega …/… [tõlkekorraldus]
ettenähtud tõlkega.
(16)     Patendi omanikud peaksid ühtse
mõjuga Euroopa patendi eest tasuma ühtset iga-aastast pikendamislõivu.
Pikendamislõivud peaksid patendikaitse ajal olema astmelised ning need peaksid
koos tasudega, mis tasutakse Euroopa Patendiorganisatsioonile patendi andmisele
eelnevas etapis, katma kõik Euroopa patendi andmise ja patendi ühtse kaitse
haldamisega seotud kulud. Pikendamislõivude suurus peaks olema fikseeritud, et
lihtsustada innovatsiooni ja toetada Euroopa ettevõtete konkurentsivõimet. See
peaks kajastama ka patendiga kaetud turu suurust ja olema sarnane riiklikele
pikendamislõivudele, mida võetakse keskmise Euroopa patendi eest osalevas
liikmesriigis ajal, kui komisjon määrab esimest korda kindlaks pikendamislõivu
suuruse.
(17)     Selleks et määrata kindlaks
pikendamislõivude asjakohane suurusjärk ja jagamine ning tagada, et kõik
Euroopa Patendiametile ühtse patendikaitsega seotud ülesannete täitmise kulud
on täielikult kaetud ühtse mõjuga Euroopa patentidest tulenevatest vahenditest,
peaksid pikendamislõivudest saadavad tulud koos tasudega, mis tuleb maksta
Euroopa Patendiorganisatsioonile patendi andmisele eelnevas etapis, tagama
Euroopa Patendiorganisatsiooni tasakaalustatud eelarve.
(18)     Pikendamislõivud tuleks tasuda
Euroopa Patendiorganisatsioonile. 50 % laekunud summast, arvates maha
Euroopa Patendiameti kulud, mis on tekkinud ühtse patendikaitsega seotud
ülesandeid täites, jagatakse osalevate liikmesriikide vahel ning seda summat
tuleks kasutada patendiga seotud eesmärkidel. Jagamine peaks põhinema õiglastel
ja asjakohastel kriteeriumidel, nimelt patendialase tegevuse tasemel ja turu
suurusel. Jagamisega peaks kompenseeritama seda, et ametlikuks keeleks on muu
keel kui üks Euroopa Patendiameti töökeeltest, osaleva liikmesriigi
patendialane tegevus on ebaproportsionaalselt väike ning see riik on saanud
Euroopa Patendiorganisatsiooni liikmeks suhteliselt hiljuti.
(19)     Selleks et tagada
pikendamislõivude asjakohane suurus ja jagamine vastavalt käesolevas määruses
sätestatud põhimõtetele, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu
õigusakte vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290 seoses ühtse
mõjuga Euroopa patentide pikendamislõivude suuruse ning selliste lõivude
jagamisega Euroopa Patendiorganisatsiooni ja osalevate liikmesriikide vahel. On
eriti oluline, et komisjon viib ettevalmistuste käigus läbi vastavad
konsultatsioonid ka ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud
õigusaktide ettevalmistamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja
õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(20)     Tõhustatud partnerlus Euroopa
Patendiameti ja liikmesriikide tööstusomandi õiguskaitse keskametite vahel
peaks andma Euroopa Patendiametile võimaluse vajaduse korral korrapäraselt
kasutada Euroopa tööstusomandi õiguskaitse keskametite otsingutulemusi seoses
riigisiseste patenditaotlustega, mille muudab oluliseks hilisem Euroopa patendi
taotluse esitamine. Kõigil tööstusomandi õiguskaitse keskametitel, sealhulgas
nendel, kes riikliku patentiandmise menetluse käigus otsinguid läbi ei vii,
võib tõhustatud partnerluse raames olla oluline roll ning nad võivad muu hulgas
nõustada patentide võimalikke taotlejaid, eelkõige VKEsid, võtta vastu taotlusi
ja edastada need Euroopa Patendiametile ning jagada teavet patentide kohta.
(21)     Käesolevat määrust peaks
täiendama nõukogu määrus …/... tõhustatud koostöö rakendamise kohta ühtse
patendikaitse loomise valdkonnas kohaldatava tõlkekorralduse osas, mille
nõukogu on vastu võtnud vastavalt ELTLi artikli 118 lõikele 2.
(22)     Käesoleva määrusega ei piirata
liikmesriikide õigust anda riiklikke patente ning see ei peaks asendama
liikmesriikide õigusakte patentide kohta. Patendi taotlejatel peaks jääma
vabadus omandada kas riiklik patent, ühtse mõjuga Euroopa patent, Euroopa
patent, mis kehtib kas ühes või mitmes Euroopa patendikonventsiooni
osalisriigis, või ühtse mõjuga Euroopa patent, mis on kinnitatud veel ühes või
mitmes Euroopa patendikonventsiooni osalisriigis, kes ei kuulu osalevate
liikmesriikide hulka.
(23)     Kuna käesoleva määruse
eesmärki, nimelt luua ühtne patendikaitse, saab käesoleva määruse ulatuse ja
mõju tõttu paremini saavutada ELi tasandil, võib EL vajaduse korral tõhustatud
koostööd tehes võtta meetmeid vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud
subsidiaarsuse põhimõttele. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse
põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks
vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega rakendatakse tõhustatud
koostööd ühtse patendikaitse loomise valdkonnas, nagu on lubatud nõukogu
otsusega 2011/167/EL.
Käesolev määrus kujutab endast erikokkulepet
Euroopa patentide väljaandmise (muudetud) konventsiooni (Euroopa
patendikonventsioon) artikli 142 tähenduses.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(a)
„osalev liikmesriik” – liikmesriik, kes sel ajal,
kui esitatakse artiklis 12 osutatud ühtse mõju taotlus, teeb tõhustatud
koostööd ühtse patendikaitse loomise valdkonnas vastavalt nõukogu otsusele
2011/167/EL või vastavalt otsusele, mis on vastu võetud vastavalt ELTLi artikli
331 lõike 1 teisele või kolmandale lõigule;
(b)
„Euroopa patent” – patent, mille on andnud Euroopa
Patendiamet Euroopa patendikonventsioonis sätestatud eeskirjade ja menetluste
kohaselt;
(c)
„ühtse mõjuga Euroopa patent” – Euroopa patent,
millel on käesoleva määruse kohaselt ühtne mõju osalevate liikmesriikide
territooriumidel;
(d)
„Euroopa patendiregister” – register, mida peab
Euroopa Patendiamet vastavalt Euroopa patendikonventsiooni artiklile 127;
(e)
„Euroopa Patendibülletään” – Euroopa
patendikonventsiooni artikliga 129 ettenähtud perioodiline väljaanne.
Artikkel 3
Ühtse mõjuga Euroopa patent
1.           Kõigis osalevates
liikmesriikides identse patendikaitsega antavatel Euroopa patentidel on
osalevates liikmesriikides ühtne mõju, kui nende ühtne mõju on registreeritud
artikli 12 lõike 1 punktis b osutatud ühtse patendikaitse registris.
Euroopa patendid, mis on antud erinevates osalevates
liikmesriikides eri nõuete alusel, ei oma ühtset mõju.
2.           Ühtse mõjuga Euroopa patendil
on ühtsed tunnused. See tagab ühetaolise kaitse ning sellel on ühesugune mõju
kõigis osalevates liikmesriikides.
Ilma et see piiraks artikli 5 kohaldamist, peaks ühtse
mõjuga Euroopa patenti võima piirata, litsentsida, üle anda, tagasi võtta või
selle kehtivus lõppeks üksnes seoses osalevate liikmesriikidega.
3.           Euroopa patendi ühtne mõju
loetakse kehtetuks juhul, kui Euroopa patent on tagasi võetud või selle mõju on
piiratud.
Artikkel 4
Jõustumise kuupäev
1.           Ühtse mõjuga Euroopa patent
jõustub osalevate liikmesriikide territooriumil kuupäeval, mil Euroopa
Patendiamet avaldab Euroopa Patendibülletäänis Euroopa patendi andmise
teadaande.
2.           Osalevad liikmesriigid võtavad
vajalikud meetmed tagamaks, et kui Euroopa patendi ühtne mõju on
registreeritud, ei loeta Euroopa patenti nende territooriumil alates Euroopa
Patendibülletäänis patendi andmise teadaande avaldamisest kehtivaks riikliku
patendina.
Artikkel 5
Varasemad õigused
Patendi piiramise või tagasivõtmise korral
uudsuse vähesuse tõttu vastavalt Euroopa Patendikonventsiooni artikli 54
lõikele 3 peaks ühtse mõjuga Euroopa patendi piiramine või tagasivõtmine
jõustuma üksnes nende osalevate liikmesriikide suhtes, mis on märgitud Euroopa
patendi varem avaldatud taotluses.
II PEATÜKK
ÜHTSE MÕJUGA EUROOPA PATENDI MÕJUD
Artikkel 6
Õigus keelata leiutise otsene kasutamine
Ühtse mõjuga Euroopa patent annab selle
omanikule õiguse keelata kolmandal isikul, kellel puudub selleks omaniku luba,
teha järgmist:
(a)
 valmistada, pakkuda, viia turule või kasutada
patendi esemeks olevat toodet, või importida või ladustada toodet nimetatud
eesmärkideks;
(b)
 kasutada patendi esemeks olevat meetodit või, kui
kolmas isik teab või oleks pidanud teadma, et meetodi kasutamine on keelatud
ilma patendi omaniku loata, pakkuda seda kasutamiseks osalevates
liikmesriikides;
(c)
 pakkuda, viia turule, kasutada, importida või
ladustada nimetatud eesmärkideks toodet, mis on otseselt saadud patendi esemaks
oleva meetodi alusel.
Artikkel 7
Õigus keelata leiutise kaudne kasutamine
1.           Ühtse mõjuga Euroopa patent
annab selle omanikule õiguse keelata ilma tema loata pakkuda kolmandal isikul
osalevate liikmesriikide territooriumil teistele isikutele kui patenditud leiutise
kasutamise õigust omavatele isikutele leiutise olulise elemendiga seotud
vahendeid kõnealusel territooriumil leiutise kasutamiseks või neid tarnida, kui
kolmas isik teab või oleks pidanud teadma, et kõnealused vahendid sobivad või
on mõeldud asjaomase leiutise kasutamiseks.
2.           Lõiget 1 ei kohaldata, kui
tegemist on peamiste kaubanduslike toodetega, välja arvatud juhul, kui kolmas
isik ärgitab tarne saanud isikut toimima artikliga 6 keelatud viisil.
3.           Isikuid, kes sooritavad
artikli 8 punktides a–d osutatud toiminguid, ei käsitata isikutena, kellel on
õigus kasutada leiutist lõike 1 tähenduses.
Artikkel 8
Ühtse mõjuga Euroopa patendi mõjude piiramine
Ühtse mõjuga Euroopa patendist tulenevad
õigused ei laiene järgmisele:
(a)
 eraviisiline ja mitteäriline tegevus;
(b)
 toimingud, mis on tehtud katselistel eesmärkidel,
mis seonduvad patendiga kaitstud leiutise esemega;
(c)
 toimingud, mis vastavalt direktiivi 2001/82/EÜ[26] artikli
13 lõikele 6 või direktiivi 2001/83/EÜ[27] artikli 10 lõikele 6 on tehtud üksnes
uuringute ja katsete läbiviimiseks seoses patentidega, mis hõlmavad toodet ühe
või mõlema direktiivi tähenduses;
(d)
 ravimi üksikjuhtumipõhisele ekstemporaalsele
valmistamisele, mis toimub vastavalt arsti retseptile apteegis, või
toimingutele, mis seonduvad sel moel valmistatud ravimiga;
(e)
 patendiga kaitstud leiutise kasutamisele muude kui
osalevate liikmesriikide laevade pardal, mis hõlmab kasutamist laevakeres,
masinates, talis, rooliseades ja teistes tarvikutes, ajal, mil asjaomased
laevad sisenevad ajutiselt või juhuslikult osalevate liikmesriikide vetesse,
ning tingimusel et leiutist kasutatakse üksnes laeva vajaduste tarbeks;
(f)
 patendiga kaitstud leiutise kasutamine muude kui
osalevate liikmesriikide õhusõidukite või maismaasõidukite või teiste
transpordivahendite konstruktsioonides või tegevuses või kõnealuste
õhusõidukite või maismaasõidukite tarvikutes ajal, mil kõnealused lennukid või
maismaasõidukid sisenevad ajutiselt või juhuslikult osalevate liikmesriikide
territooriumile;
(g)
 toimingutele, mis on nimetatud rahvusvahelise
tsiviillennunduse 7. detsembri 1944. aasta konventsiooni[28] artiklis
27, juhul kui kõnealused toimingud puudutavad muu kui osaleva liikmesriigi
õhusõidukit;
(h)
 toimingud, mis vastavalt määruse (EÜ) nr 2100/94[29]
artiklile 14 kuuluvad põllumajandustootjate suhtes kehtestatud erandite alla,
mida kohaldatakse mutatis mutandis;
(i)
 kaitstud karja kasutamine põllumajandustootja
poolt põllumajandusettevõtte tarbeks, tingimusel et tõuaretusloomad või muu
loomne paljundusmaterjal müüdi või turustati muul viisil põllumajandustootjale
patendi omaniku poolt või tema nõusolekul. Kõnealune
kasutamine hõlmab loomade või muu loomse paljundusmaterjali kättesaadavaks
tegemist oma põllumajandusettevõtte tegevuseks, kuid mitte müüki kaubandusliku
otstarbega loomakasvatuse raames või eesmärgil;
(j)
toimingud, mis on lubatud vastavalt direktiivi
91/250/EMÜ[30]
artiklitele 5 ja 6, eelkõige sätetega, mis käsitlevad dekompileerimist ja
koostalitusvõimet; ning
(k)
 toimingud, mis on lubatud vastavalt Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/44/EÜ[31] artiklile 10.
Artikkel 9
Ühtse mõjuga Euroopa patendist tulenevate õiguste lõppemine
Ühtse mõjuga Euroopa patendist tulenevad
õigused ei laiene patendiga kaitstud tootega seotud toimingutele, mis pannakse
osalevate liikmesriikide territooriumil toime pärast seda, kui patendi omanik
on viinud kõnealuse toote ELi turule, või on seda tehtud tema nõusolekul, välja
arvatud juhul, kui patendi omanikul ei ole õigustatud põhjusi olla toote
edasise turustamise vastu.
III PEATÜKK
ÜHTSE MÕJUGA EUROOPA PATENT KUI OMANDIÕIGUSE ESE
Artikkel 10
Ühtse mõjuga Euroopa patendi käsitamine riikliku patendina
1.           Ühtse mõjuga Euroopa patenti
kui omandiõiguse eset peaks käsitama tervikuna ja kõigis osalevates
liikmesriikides selle osaleva liikmesriigi riikliku patendina, kus, vastavalt
Euroopa patendiregistrile:
(a)
oli patendi omaniku elukoht või peamine tegevuskoht
patendi taotluse esitamise kuupäeval; või
(b)
kui punkt a ei ole kohaldatav, oli kõnealusel
kuupäeval omaniku tegevuskoht.
2.           Kui Euroopa patendiregistris
nimetatakse ühisomanikena kaht või enamat isikut, kohaldatakse lõike 1
punkti a esimesena nimetatud ühisomaniku suhtes. Kui see ei ole võimalik,
kohaldatakse lõike1 punkti a järgmisena nimetatud ühisomaniku suhtes. Kui lõike
1 punkti a ei ole võimalik kohaldada ühegi ühisomaniku suhtes, kohaldatakse
lõike 1 punkti b.
3.           Kui ühegi omaniku elukoht või
tegevuskoht ei ole osalevas liikmesriigis lõike 1 või 2 tähenduses, käsitatakse
omandiõiguse esemeks olevat ühtse mõjuga Euroopa patenti selle riigi riikliku
patendina, kus Euroopa Patendiorganisatsioonil on peakorter vastavalt Euroopa
patendikonventsiooni artikli 6 lõikele 1.
4.           Õiguse omandamine ei või
sõltuda ühestki riikliku patendiregistri kandest.
Artikkel 11
Kasutusõiguse litsentsid
1.           Ühtse mõjuga Euroopa patendi
omanik võib esitada Euroopa Patendiametile avalduse selle kohta, et ta on
asjakohase hüvitise eest valmis lubama mis tahes isikul litsentsiaadina
leiutist kasutada.
2.           Käesoleva määruse alusel
omandatud litsentsi käsitatakse lepingujärgse litsentsina.
IV PEATÜKK
INSTITUTSIONAALSED SÄTTED
Artikkel 12
Rakendamine osalevate liikmesriikide poolt
1.           Osalevad liikmesriigid
annavad Euroopa Patendiametile järgmisi ülesandeid Euroopa patendikonventsiooni
artikli 143 tähenduses, mida täidetakse vastavalt Euroopa Patendiameti
sise-eeskirjadele:
(a)
Euroopa patendi omanike ühtse mõju taotluste
haldamine;
(b)
ühtse patendikaitse registri haldamine ning ühtse
mõju, aga samuti ühtse mõjuga Euroopa patendi piirangute, litsentside,
üleandmiste, tagasivõtmiste või kehtivuse lõppemise registreerimine Euroopa
patendiregistris;
(c)
artiklis 11 osutatud litsentsimisavalduste
vastuvõtmine ja registreerimine, nende tühistamine, ning rahvusvahelistes
standardiasutustes võetud litsentsimiskohustused;
(d)
nõukogu määruse …/… [tõlkekorraldus] artiklis 6 osutatud
tõlgete avaldamine kõnealuses artiklis osutatud üleminekuperioodil;
(e)
Ühtse mõjuga Euroopa patentide pikendamislõivude
kogumine ja haldamine sellele aastale järgnevatel aastatel, kui punktis b
osutatud registrisse tehakse kanne patendi andmise kohta; lisatasude kogumine
ja haldamine juhul, kui pikendamislõiv tasutakse kuue kuu jooksul pärast
maksetähtaega, samuti kogutud pikendamislõivudest osa jagamine osalevate
liikmesriikide vahel; ning
(f)
nende Euroopa patendi taotlejate tõlkekulude
kompensatsioonisüsteemi haldamine, kes esitavad taotluse ühes ELi ametlikus
keeles, mis ei ole Euroopa Patendiameti töökeel.
Punkti a kohaldamiseks tagab osalev liikmesriik,
et patendiomanik esitab Euroopa patendi ühtse mõju taotlused Euroopa
patendikonventsiooni artikli 14 lõikes 3 määratletud menetluskeeles mitte
hiljem kui üks kuu pärast patendi andmise teadaande avaldamist Euroopa
Patendibülletäänis.
Punkti b kohaldamiseks tagab osalev liikmesriik,
et ühtse mõju taotluse esitamise järel kantakse ühtne mõju ühtse patendikaitse
registrisse, et nõukogu määruse …/… [tõlkekorraldus] artiklis 6 sätestatud
üleminekuperioodi jooksul lisatakse sellele kõnealuses artiklis osutatud tõlked
ning et Euroopa Patendiametile teatatakse ühtse mõjuga Euroopa Patendi
piirangutest ja tagasivõtmistest.
2.           Euroopa patendikonventsiooni
osalisriikidena tagavad osalevad liikmesriigid Euroopa Patendiametile antud,
lõikes 1 osutatud ülesannetega seotud toimingute juhtimise ja järelevalve.
Selleks kutsutakse kokku Euroopa Patendiorganisatsiooni haldusnõukogu
erikomisjon Euroopa patendikonventsiooni artikli 145 tähenduses.
3.           Osalevad liikmesriigid
tagavad tõhusa õiguskaitse riiklikes kohtutes seoses otsustega, mis on teinud
Euroopa Patendiamet, kes täidab lõikes 1 osutatud ülesandeid.
V PEATÜKK
FINANTSSÄTTED
Artikkel 13
Põhimõte
Kulud, mis on Euroopa Patendiametil tekkinud
nende lisaülesannete täitmisel, mille liikmesriigid on talle andnud Euroopa
patendikonventsiooni artikli 143 tähenduses, kaetakse ühtse mõjuga Euroopa
patendiga seoses saadud tasudest.
Artikkel 14
Pikendamislõivud
1.           Patendi omanik tasub ühtse
mõjuga Euroopa patendi pikendamislõivud ja pikendamislõivude maksetähtaja
ületamisest tingitud lisatasud Euroopa Patendiorganisatsioonile. Kõnealused
pikendamislõivud kuuluvad tasumisele sellele aastale järgnevatel aastatel, kui
Euroopa patendiregistrisse kantakse Euroopa patent, millel on käesoleva määruse
alusel ühtne mõju.
2.           Ühtse mõjuga Euroopa patendi
kehtivus lõppeb, kui pikendamislõiv ja vajaduse korral mis tahes lisatasu ei
ole makstud tähtajaks.
3.           Artikli 11 lõikes1 osutatud
juhul vähendatakse patendi pikendamislõivu, mis tuleb tasuda pärast avalduse
laekumist.
Artikkel 15
Pikendamislõivu suurus
1.           Ühtse mõjuga Euroopa patendi
pikendamislõivud on:
(a)
ühtse patendikaitse kehtivuse ajal astmelised; ning

(b)
piisavad, et katta mitte ainult kõik ühtse
patendikaitse andmise ja haldamisega seonduvad kulud, vaid ka
(c)
piisavad, et tagada koos Euroopa
Patendiorganisatsioonile patendi andmisele eelnevas etapis maksta tulevate
tasudega Euroopa Patendiorganisatsiooni eelarve tasakaal.
2.           Pikendamislõivude suurus
määratakse kindlaks nii, et see:
(a)
lihtsustaks innovatsiooni ja toetaks Euroopa
ettevõtete konkurentsivõimet;
(b)
peegeldaks patendiga kaetud turu suurust; ning
(c)
oleks sarnane keskmise Euroopa patendi riikliku
pikendamislõivuga, mis jõustub osalevas liikmesriigis ajal, kui komisjon määrab
esimest korda kindlaks pikendamislõivu suuruse.
3.           Selleks et käesolevas
peatükis sätestatud eesmärke saavutada, kehtestab komisjon pikendamislõivud
tasemel, mis
(a)
 on samaväärne pikendamislõivuga, mis tuleb tasuda
praeguste Euroopa patentide keskmise geograafilise ulatuse eest;
(b)
peegeldab praeguste Euroopa patentide pikendamise
määra; ning
(c)
ühtse kaitse taotluste arvu.
4.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastavalt lõigetele 1–3 ja artiklile 17 vastu ühtse mõjuga Euroopa
patentide pikendamislõivude kindlaksmääramist käsitlevaid delegeeritud
õigusakte.
Artikkel 16
Jagamine
1.           Kogutud pikendamislõivudest
osalevatele liikmesriikidele jagada tulev osa, millele on osutatud artikli 12
lõike 1 punktis e, on 50 % artiklis 14 osutatud pikendamislõivust, mis on
tasutud ühtse mõjuga Euroopa patendi eest, millest on maha arvatud kulud, mis
on seotud artiklis 12 osutatud ühtse patendikaitse haldamisega.
2.           Selleks et saavutada käesolevas
peatükis sätestatud eesmärgid, kehtestab komisjon lõikes 1 osutatud
pikendamislõivude jagamiseks osalevate liikmesriikide vahel osakaalu järgmiste
õiglaste, võrdsete ja asjakohaste kriteeriumide alusel:
(a)
patenditaotluste arv;
(b)
turu suurus väljendatuna elanike arvus;
(c)
kompensatsiooni pakkumine liikmesriikidele, kelle
ametlikuks keeleks on muu keel kui üks Euroopa Patendiameti töökeeltest, kelle
patendialane tegevus on ebaproportsionaalselt väike ning kes on saanud Euroopa
Patendiorganisatsiooni liikmeks suhteliselt hiljuti.
3.           Osalevad liikmesriigid
kasutavad neile eraldatud summat vastavalt lõikele 1 patendiga seotud
eesmärkidel.
4.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastavalt lõigetele 1–3 ja artiklile 17 vastu osalevate liikmesriikide
vahel ühtse mõjuga Euroopa patentide pikendamislõivude jagamist käsitlevaid
delegeeritud õigusakte.
Artikkel 17
Delegeeritud volituste rakendamine
1.           Delegeeritud õigusaktide
vastuvõtmise volitused antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud
tingimustel.
2.           Artiklites 15 ja 16 osutatud
volitused antakse kindlaksmääramata ajaks alates [käesoleva määruse
jõustumise kuupäev]
3.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad artiklites 15 ja 16 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta mis
tahes ajal. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei
mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle üheaegselt teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Delegeeritud õigusakt, mis on
vastu võetud kooskõlas artiklitega 15 ja 16, jõustub ainult juhul, kui Euroopa
Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast
kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule või kui
Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud ajavahemiku lõppemist
komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Kõnealust
ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse korral kahe kuu võrra
pikendada.
VI PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 18
Koostöö komisjoni ja Euroopa Patendiameti vahel
Komisjon teeb käesoleva määrusega kaetud
valdkondades koostöökokkuleppe alusel Euroopa Patendiametiga tihedat koostööd.
Kõnealune koostöö hõlmab korrapärast arvamusvahetust koostöökokkuleppe
toimimise kohta, eriti pikendamislõivude ja Euroopa Patendiorganisatsiooni
eelarvele avaldatava mõju küsimuses.
Artikkel 19
Konkurentsiõiguse ja ebaausat konkurentsi käsitleva õiguse kohaldamine
Käesolev määrus ei piira konkurentsiõiguse ja
ebaausat konkurentsi käsitleva õiguse kohaldamist.
Artikkel 20
Aruanne käesoleva määruse toimimise kohta
1.           Mitte hiljem kui kuus aastat
pärast kuupäeva, mil esimene ühtse mõjuga Euroopa patent jõustub osalevate
liikmesriikide territooriumil, esitab komisjon nõukogule aruande käesoleva
määruse toimimise kohta ning vajaduse korral teeb selle muutmiseks vajalikud
ettepanekud. Komisjon esitab järgnevad aruanded käesoleva määruse toimimise
kohta iga kuue aasta järel.
2.           Komisjon esitab korrapäraselt
aruanded artiklis 14 osutatud pikendamislõivude kohta, pöörates eriti
tähelepanu artiklis 15 sätestatud põhimõtete jätkuvale järgimisele.
Artikkel 21
Osalevate liikmesriikide poolne teavitamine
Osalevad liikmesriigid teavitavad komisjoni
meetmetest, mis on vastu võetud vastavalt artikli 4 lõikele 2 ja artiklile 12
artikli 22 lõikes 2 kehtestatud kuupäevaks.
Artikkel 22
Jõustumine ja kohaldamine
1.           Käesolev määrus jõustub
kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
2.           Seda kohaldatakse alates [konkreetne
kuupäev määratakse kindlaks ning see langeb kokku nõukogu määruse …/…
(tõhustatud koostöö rakendamise kohta ühtse patendikaitse loomise valdkonnas
kohaldatava tõlkekorralduse osas) kohaldamiskuupäevaga].
3.           Osalevad liikmesriigid
tagavad, et artikli 4 lõikes 2 ja artiklis 12 osutatud nõuded on täidetud enne
lõikes 2 sätestatud kuupäeva või sellel kuupäeval.
4.           Ühtset patendikaitset võib
taotleda mis tahes Euroopa patendile, mis on antud lõikes 2 sätestatud
kuupäeval või pärast seda.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               http://www.epo.org/

[2]               Kinnitamisnõuetest
tingitud kulude vähendamiseks võtsid Euroopa patendikonventsiooniga ühinenud
riigid 2000. aastal vastu nn „Londoni lepingu” (leping Euroopa
patendikonventsiooni artikli 65 kohaldamise kohta, EPO Ametlik Teataja 2001,
550), mis kehtib praegu 11 ELi liikmesriigis ja mille tulemusel on vähenenud
tõlkimisega seotud nõuded .
[3]               KOM(2010)
2020.
[4]               KOM(2010)
608 (lõplik)/2.
[5]               KOM(2000)
412.
[6]               Euroopa
Parlamendi seadusandlik resolutsioon ühenduse patenti käsitleva nõukogu määruse
ettepaneku kohta – KOM(2000) 412 - C5-0461/2000 - 2000/0177(CNS) (ELT C 127E,
29.5.2003, lk 519-526).
[7]               Nõukogu
dokument 7159/03.
[8]               KOM(2007)
165.
[9]               Nõukogu
dokument 17229/09.
[10]             Nõukogu
dokument 16113/09 add. 1. Terminoloogia on muutunud („ühenduse” asemel „ELi”
patent) seoses Lissaboni lepingu jõustumisega.
[11]             KOM(2010)
350.
[12]             SEK(2010)
796.
[13]             Pressiteade
nõukogu erakorralise istungi „Konkurentsivõime (siseturg, tööstus,
teadusuuringud ja kosmos)” kohta, 16041/10, 10.11.2010.
[14]             Vt
pressiteade 17668/10.
[15]             KOM(2010)
790.
[16]             Nõukogu
otsus 2011/167/EL, 10. märts 2011, millega antakse luba tõhustatud koostööks
ühtse patendikaitse loomise valdkonnas (ELT L 76, 22.3.2011, lk 53).
[17]             Konsultatsioonidokument,
sidusrühmade vastused ja aruanne konsultatsioonide esialgsete tulemuste kohta
on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm.

[18]             KOM(2008)
394.
[19]             http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/

[20]             UEAPME
Expectations on the Proposal for a European Small Business Act, kättesaadav
veebiaadressil www.ueapme.com.
Vastukaja arutelule „Small Business Act for Europe” üle, kättesaadav
veebiaadressil http://www.eurochambres.eu.
[21]             Seisukohad
Euroopa patendireformi debati peamistes küsimustes, kättesaadav http://www.businesseurope.eu.
[22]             Euroopa
Ühenduse patenti käsitlevaid poliitilisi arenguid käsitlev arvamus, kättesaadav
http://www.ueapme.com.
[23]             Arvamus
Euroopa patendisüsteemi kohta, kättesaadav http://www.eurochambres.eu.
[24]             BDI
(Bundesverband der Deutschen Industrie), DIHK (Deutscher Industrie- und
Handelskammertag), CBI (Confederation of British Industries), CCIP (Chambre de
commerce et d'industrie de Paris), CGPME (Confédération générale des petites et
moyennes entreprises), Unioncamere, DigitalEurope, Orgalime, ACT (Association
for Competitive Technology), Cefic ja teiste organisatsioonide arvamused.
[25]             ELT L 76,
22.3.2011, lk 53.
[26]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/82/EÜ, 6. november 2001,
veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311,
28.11.2001, lk 1), muudetud.
[27]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/83/EÜ, 6. november 2001, inimtervishoius
kasutatavate ravimite ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67),
muudetud.
[28]             Rahvusvaheline
Tsiviillennundusorganisatsioon, Chicago konventsioon, dokument 7300/9 (9.
väljaanne, 2006)
[29]             Nõukogu 27.
juuli 1994. aasta määrus (EÜ) nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta (EÜT L 227,
1.9.1994, lk 1).
[30]             Nõukogu
direktiiv 91/250/EMÜ, 14. mai 1991, arvutiprogrammide õiguskaitse kohta (EÜT L
122, 17.5.1991, lk 42).
[31]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/44/EÜ, 6. juuli 1998,
biotehnoloogialeiutiste õiguskaitse kohta (EÜT L 213, 30.7.1998, lk 13).