               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.2.2018
            COM(2018) 64 final
            2018/0031(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (täiendavate eeskirjade kohta seoses Sisejulgeolekufondi osaks oleva välispiiride ja viisade rahastamisvahendiga aastateks 2014–2020) Euroopa Liidu nimel allakirjutamise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 515/2014, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 574/2007/EÜ, jõustus 21. mail 2014 ja seda hakati kohaldama 1. jaanuarist 2014
                  1
               .

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 514/2014, millega sätestatakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted, jõustus samuti 21. mail 2014 ja seda hakati kohaldama 1. jaanuarist 2014
                  2
               . Määruse (EL) nr 515/2014 artikli 19 alusel kohaldatakse Sisejulgeolekufondi alla kuuluva välispiiride ja viisade rahastamisvahendi (edaspidi „Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahend“) suhtes määruse (EL) nr 514/2014 sätteid.

               Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi eesmärk on luua solidaarsusmehhanism, millega kohustatakse osalevaid riike rakendama üksteise huvides ja üksteise nimel välispiiride kontrollimisel ühesuguseid Euroopa norme. Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahend aitab kaasa Schengeni acquis' ühe olulise eesmärgi saavutamisele, nimelt sellele, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/399
                  3
                artikli 15 kohaselt ette nähtud „tõhus, kõrge ja ühtlase tasemega piirikontroll oma välispiiril“ tagatakse ühiselt vastutades. Seega on see Schengeni acquis' edasiarendus.

               Määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõikes 7 on sätestatud, et Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja arendamisega seotud riigid osalevad rahastamisvahendis vastavalt kõnealusele määrusele ning et kehtestatakse nende riikide osamaksete tasumise kord ja täiendavad eeskirjad sellise osalemise kohta, sealhulgas sätted, millega tagatakse liidu finantshuvide kaitse ja Euroopa Kontrollikoja auditeerimisalased pädevused, kuna asjaomastes Schengeni acquis´ga ühinemise lepingutes ei ole vastavaid eeskirju ette nähtud.

               Šveitsiga sõlmitava lepingu eelnõu eesmärk on kehtestada määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõikes 7 osutatud kord ning võimaldada komisjonil võtta lõplik vastutus kõnealuses Schengeni acquis´ga ühinenud riigis rahastamisvahendi eelarve täitmise eest ja määrata kindlaks riigi poolt rahastamisvahendi jaoks liidu eelarvesse tehtavate osamakse suurus.

               Eelarve- ja finantskontrollide valdkonnas kehtivad liikmesriikide suhtes horisontaalsed kohustused (nt kontrollikoja ja Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) pädevus), mis tulenevad kas otse aluslepingust või teisestest liidu õigusaktidest. Neid kohustusi kohaldatakse liikmesriikide suhtes vahetult, mistõttu neid ole sätestatud määruses (EL) nr 515/2014. Schengeni acquis´ga ühinenud riikide hõlmamiseks kooskõlas määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõikega 7 on need kohustused siiski vaja kehtestada lepingu eelnõuga.

               Liidu finantshuvide kaitsmiseks pettuste ja muude eeskirjade eiramiste eest on määrusega (EL) nr 514/2014 antud komisjoni töötajatele, kontrollikojale ja Euroopa Pettustevastasele Ametile (edaspidi „OLAF“) kontrollide tegemiseks vajalikud juurdepääsuõigused. Määruse (EL) nr 514/2014 artikli 5 lõikes 9 on lisaks sätestatud, et kolmandate riikidega sõlmitud koostöölepingutega antakse komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile sõnaselgelt õigus teha selliseid auditeid, kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi. Seega on see ette nähtud ka lepingu eelnõus.

               2.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               •Õiguslik alus

               Kuna eesmärk on leppida liidu ja Šveitsi vahel kokku Šveitsi osamaksed välispiiride ja viisade rahastamisvahendisse aastatel 2014–2020 ning osalemiseks vajalikud täiendavad eeskirjad, põhineb käesolev lepingu allakirjutamise ettepanek Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõikel 2 ja artikli 218 lõikel 5.

               •Kavandatava otsuse vajalikkus

                  Tuginedes määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõikele 7, on vaja sõlmida Šveitsiga leping, et näha ette kord, mis käsitleb Šveitsi osamakseid välispiiride ja viisade rahastamisvahendisse aastatel 2014–2020 ning selliseks osalemiseks vajalikke täiendavaid eeskirju.

                  Kuigi parafeeritud lepingu artikli 19 lõikes 4 on sätestatud võimalus kohaldada lepingut ajutiselt alates selle allakirjutamisele järgnevast päevast, ilma et see piiraks põhiseadusest tulenevaid nõudeid, on Šveitsi ametiasutused teavitanud komisjoni, et Šveitsi valitsus- ja halduskorralduse seaduse kohaselt ei ole selline ajutine kohaldamine võimalik. Seetõttu ei nähta käesoleva nõukogu otsuse ettepanekuga ette lepingu ajutist kohaldamist. Leping jõustub vastavalt selle artikli 19 lõigetele 2 ja 3 ratifitseerimismenetluse lõpuleviimisest tehtud viimase teavitamise kuupäevale järgneva esimese kuu esimesel päeval.

               •Proportsionaalsus

                  Ei kohaldata.

               •Vahendi valik

               Ei kohaldata.

               3.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Läbirääkimiste tulemus

               Komisjon esitas 28. mail 2014 nõukogule soovituse volitada komisjoni alustama Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteiniga läbirääkimisi rahvusvahelise lepingu üle, millega kehtestatakse sellised täiendavad eeskirjad.

               Komisjon sai 14. juulil 2014 nõukogult volituse alustada Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteiniga läbirääkimisi, et leppida kokku, kuidas need riigid Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendis täpselt osalevad.

               Läbirääkimisi peeti ühiselt kõigi Schengeni acquis´ga ühinenud riikidega. Toimus kaks läbirääkimiste vooru. Šveitsiga sõlmitava lepingu eelnõu lõplik tekst parafeeriti 21. aprillil  2017.

               Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistes seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

               Liikmesriike teavitati ja nendega konsulteeriti asjaomastes nõukogu töörühmades.

               Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

               Lepingu eelnõus on ette nähtud, et Šveitsi iga-aastased osamaksed Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi eelarvesse arvutatakse, lähtudes riigi sisemajanduse koguprodukti (SKP) osakaalust kõigi fondis osalevate riikide SKPs [artikkel 10 ja lisa]. Iga-aastased osamaksed on täpsustatud artiklis 11.

               Lisaks on lepingu eelnõus ette nähtud vastutava asutuse määramise ja aastaaruandluse süsteemi kord.

               Leping sisaldab ka liidu finantshuvide pettuse vastu kaitsmise sätteid ning finantsjuhtimise ja -kontrolli seisukohast asjakohaste sätetega vastavuse tagamise meetmeid, nagu see on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus ja sellel põhinevas liidu õiguses.

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata, kuna ettepanek seondub programmijuhtimisega ja selle eesmärk on kirjutada alla rahvusvahelisele lepingule, mille üle peetud läbirääkimistel lähtuti nõukogu läbirääkimisjuhistest.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

               Lepingu eelnõu artiklis 10 ja lisas on esitatud sätted, mis seonduvad Schengeni acquis´ga ühinenud riigi poolt Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi eelarvesse makstavate iga-aastaste osamaksetega ning nende võimaliku oludele kohandamisega, nagu kirjeldatud lisas.

               5.MUU TEAVE

               •Territoriaalne kohaldamisala

                  Määrusega (EL) nr 515/2014 arendatakse edasi Schengeni acquis'd. Sellega seoses tugineb ka kõnealune Šveitsiga sõlmitav leping Schengeni acquis'le.

                  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Kooskõlas eelnimetatud protokolli artikliga 4 otsustab Taani kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on võtnud vastu käesoleva ettepaneku, kas ta rakendab seda otsust oma siseriiklikus õiguses.

                  Kuna käesoleva ettepanekuga arendatakse edasi Schengeni acquis'd, milles Ühendkuningriik ja Iirimaa vastavalt nõukogu otsustele 2000/365/EÜ
                     4
                   ja 2002/192/EÜ
                     5
                   ei osale, ei ole see nende suhtes siduv ega kohaldatav.

                •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Lepingu artiklis 17 sätestatakse kohaldatav aruandluse ja järelevalve kord. Šveits esitab kuni 2022. aastani (k.a) iga aasta 15. veebruariks komisjonile eelmise eelarveaasta kohta iga-aastase rakendusaruande.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Ei ole vaja.

               Arvestades eespool nimetatud kaalutlusi, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu otsuse kirjutada liidu nimel lepingule alla ja volitaks nõukogu eesistuja määrama isiku(d), kes on nõuetekohaselt volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama.

               Komisjon on teinud eraldi ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus käesolevale dokumendile lisatud Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (täiendavate eeskirjade kohta seoses Sisejulgeolekufondi osaks oleva välispiiride ja viisade rahastamisvahendiga aastateks 2014–2020) sõlmimise kohta
                  6
               . Nõukogu võtab käesoleva otsuse vastu pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.

               2018/0031 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (täiendavate eeskirjade kohta seoses Sisejulgeolekufondi osaks oleva välispiiride ja viisade rahastamisvahendiga aastateks 2014–2020) Euroopa Liidu nimel allakirjutamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 515/2014
                  7
                on sätestatud, et Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja arendamisega seotud riigid osalevad välispiiride ja viisade rahastamisvahendis, ning et kehtestatakse nende riikide osamaksete tasumise kord ja täiendavad eeskirjad sellise osalemise kohta, sealhulgas sätted, millega tagatakse liidu finantshuvide kaitse ja Euroopa Kontrollikoja auditeerimisalane pädevus.

               (2)Nõukogu volitas 14. juulil 2014 komisjoni alustama läbirääkimisi Norra Kuningriigi, Islandi Vabariigi, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigiga, et leppida kokku, kuidas nad Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendis täpselt osalevad. Šveitsi Konföderatsiooniga peetud läbirääkimised viidi edukalt lõpule lepingu parafeerimisega 21. aprillil 2017.

               (3)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev otsus põhineb Schengeni acquis'l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast seda, kui nõukogu on käesoleva otsuse kohta otsuse teinud, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.

               (4)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  8
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (5)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  9
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               (6)Lepingule tuleks liidu nimel alla kirjutada, eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (täiendavate eeskirjade kohta seoses Sisejulgeolekufondi osaks oleva välispiiride ja viisade rahastamisvahendiga aastateks 2014–2020) liidu nimel allakirjastamine kiidetakse käesolevaga heaks, eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.

               Allakirjutatava lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu peasekretariaat annab lepingule allakirjutamise täielikud volitused isiku(te)le, kelle on määranud lepingu läbirääkija, tingimusel et lepingu sõlmitakse.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 150, 20.5.2014, lk 143.

                     (2)

                        ELT L 150, 20.5.2014, lk 112.

                     (3)

                        ELT L 77, 23.3.2016, lk 1.

                     (4)

                        Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (5)

                        Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

                     (6)

                        Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (täiendavate eeskirjade kohta seoses Sisejulgeolekufondi osaks oleva välispiiride ja viisade rahastamisvahendiga aastateks 2014–2020) sõlmimise kohta, COM(2016) XXX (final) [viide lisatakse hiljem, kui SG selle määrab].

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 515/2014, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend ning tunnistatakse kehtetuks otsus 574/2007/EÜ (ELT L 150, 20.5.2014, lk 143).

                     (8)

                        Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (9)

                        Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.2.2018
            COM(2018) 64 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:Nõukogu otsus
            Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (täiendavate eeskirjade kohta seoses Sisejulgeolekufondi osaks oleva välispiiride ja viisade rahastamisvahendiga aastateks 2014–2020) Euroopa Liidu nimel allakirjutamise kohta

               LISA

               EUROOPA LIIT (edaspidi „liit“)

               ning

               ŠVEITSI KONFÖDERATSIOON (edaspidi „Šveits”),

               edaspidi „lepinguosalised“,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist lepingut Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega
                  1
                (edaspidi „Šveitsiga sõlmitud ühinemisleping”),

               ARVESTADES JÄRGMIST:

               1)Liit lõi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 515/2014
                  2
                Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahendi.

               2)Määrus (EL) nr 515/2014 on Schengeni acquis' edasiarendus Šveitsiga sõlmitud ühinemislepingu tähenduses.

               3)Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusel (EL) nr 514/2014
                  3
                on määruse (EL) nr 515/2014 sätete kohaldamisele otsene mõju, mõjutades seega tolle õigusraamistikku, ning Šveitsiga sõlmitud ühinemislepingus sätestatud korda on kohaldatud ka Šveitsile teatatud määruse (EL) nr 514/2014 vastuvõtmisel, tunnistavad lepinguosalised, et niivõrd, kui see on määruse (EL) nr 515/2014 rakendamiseks vajalik, on määrus (EL) nr 514/2014 Schengeni acquis' edasiarendus Šveitsiga sõlmitud ühinemislepingu tähenduses.

               4)Määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõikes 7 on sätestatud, et Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja arendamisega seotud riigid (sh Šveits) osalevad rahastamisvahendis vastavalt kõnealusele määrusele ning et tuleks kehtestada nende riikide osamaksete tasumise kord ja täiendavad eeskirjad sellise osalemise kohta, sealhulgas sätted, millega tagatakse liidu finantshuvide kaitse ja Euroopa Kontrollikoja auditeerimisalane pädevus.

               5)Sisejulgeolekufondi osaks olev välispiiride ja viisade rahastamisvahend (edaspidi „välispiiride ja viisade rahastamisvahend“) on Schengeni acquis' eriotstarbeline vahend, mille kaudu soovitakse tagada liikmesriikides ja Schengeni acquis'ga ühinenud riikides välispiiride ja viisapoliitika valdkonnas koormuse jagamine ning rahaline toetus.

               6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012
                  4
                artiklis 60 on sätestatud kaudse eelarve täitmise eeskirjad, mida kohaldatakse, kui eelarve täitmise ülesanded delegeeritakse kolmandatele riikidele, sh Schengeni acquis'ga ühinenud riikidele.

               7)
                     Määruse (EL) nr 514/2014 artikli 17 lõikes 4 on sätestatud veel ametlikult määramata vastutava asutuse 2014. aastal kantud kulude rahastamiskõlblikkus, tagades seeläbi Välispiirifondi ja Sisejulgeolekufondi kontekstis sujuva ülemineku. Samamoodi on oluline, et samu kaalutlusi arvestataks ka käesolevas lepingus. Pidades silmas, et käesolev leping ei jõustunud enne 2014. aasta lõppu, on ülioluline tagada kuni vastutava asutuse määramiseni kantud kulude rahastamiskõlblikkus, eeldusel et enne määramist kohaldatud haldus- ja kontrollisüsteemid on üldjoontes samasugused nagu pärast vastutava asutuse ametlikku määramist jõus olevad süsteemid.

               8)Selleks et lihtsustada Šveitsi poolt Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendisse makstavate iga-aastaste osamaksete arvutamist ja kasutamist, tasub Šveits 2014.–2020. aasta osamaksed 2016.–2020. aastal viie iga-aastase osamaksega. 2016.–2018. aasta kohta on iga-aastane osamakse sätestatud kindlaksmääratud summana, kuid 2019. ja 2020. aasta osamaksed määratakse kindlaks 2019. aastal kõigi Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendis osalevate riikide sisemajanduse koguprodukti alusel, võttes arvesse juba tasutud osamakseid,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Kohaldamisala

               Käesoleva lepinguga sätestatakse täiendavad eeskirjad, mis on vajalikud Šveitsi osalemiseks Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendis kooskõlas määrusega (EL) nr 515/2014.

               Artikkel 2

               Finantsjuhtimine ja -kontroll

               1.
                     Šveits rakendab kõik vajalikud meetmed, et tagada vastavus finantsjuhtimise ja -kontrolli seisukohast asjakohastele sätetele, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus (edaspidi „ELi toimimise leping“) ja sellel põhinevas liidu õiguses.

               Esimeses lõigus osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu ja teiseste õigusaktide sätted on järgmised:

               (a)ELi toimimise lepingu artikli 287 lõiked 1, 2 ja 3;

               (b)määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklid 30, 32 ja 57, artikli 58 lõike 1 punkti c alapunkt i, artikkel 60, artikli 79 lõige 2 ja artikli 108 lõige 2;

               (c)komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012
                  5
                artiklid 32, 38, 42, 84, 88, 142 ja 144;

               (d)nõukogu määrus (Euratom, EÜ) nr 2185/96
                  6
               ;

               (e)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 883/2013
                  7
               .

               Lepinguosalised võivad seda loetelu omavahelisel kokkuleppel muuta.

               2.
                     Šveits kohaldab oma territooriumil lõikes 1 osutatud sätteid kooskõlas käesoleva lepinguga.

               Artikkel 3

               Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttest kinnipidamine

               Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi raames Šveitsile eraldatavaid vahendeid kasutatakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

               Artikkel 4

               Huvide konflikti vältimise põhimõttest kinnipidamine

               Kõigil Šveitsi territooriumil tegutsevatel finantsjuhtimises osalejatel ja teistel isikutel, kes on seotud eelarve täitmise ja haldamisega, sh sellise tegevuse ettevalmistamisega, ning eelarve auditeerimise või kontrolliga, on keelatud võtta meetmeid, mille tagajärjel võivad nende oma huvid sattuda vastuollu liidu huvidega.

               Artikkel 5

               Täitmine

               Komisjoni otsused, millega kehtestatakse rahaline kohustus muudele isikutele peale riikide, on Šveitsi territooriumil täitmisele pööratavad.

               Täitmisel lähtutakse Šveitsis kehtivatest tsiviilkohtumenetluse normidest. Korralduse otsuse täitmise tagamise kohta ilma muude formaalsusteta peale otsuse autentsuse tõestamise lisab otsusele riiklik ametiasutus, kelle Šveitsi valitsus selleks otstarbeks määrab ning komisjonile teatavaks teeb.

               Kui need formaalsused on komisjoni avalduse põhjal lõpetatud, võib komisjon taotleda täitmist kooskõlas riigi õigusaktidega, saates küsimuse otse pädevale asutusele.

               Täitmise võib peatada ainult Euroopa Liidu Kohtu otsusega. Otsuse ebaõiget täitmist käsitlevad kaebused kuuluvad aga Šveitsi kohtute pädevusse.

               Artikkel 6

               Liidu finantshuvide kaitsmine pettuse vastu

               1.Šveits teeb järgmist:

               (a)võitleb pettuse ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu niisuguste meetmetega, mis toimivad tõkestavalt ja tagavad Šveitsis tõhusa kaitse,

               (b)võtab liidu finantshuve kahjustava pettuse vastu samu meetmeid, mida ta kasutab omaenda finantshuve kahjustava pettuse vastu, ning

               (c)kooskõlastab oma tegevust liidu finantshuvide kaitsmisel liikmesriikide ja komisjoniga.

               2.Šveits võtab vastu meetmed, mis on samaväärsed käesoleva lepingu allakirjutamise ajal jõus olevate ja liidu poolt kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 325 lõikega 4 vastu võetud meetmetega.

               Lepinguosalised võivad kooskõlas käesoleva artikliga ja vastastikusel kokkuleppel võtta tulevikus meetmeid, mis on samaväärsed tulevikus liidu võetavate meetmetega.

               Artikkel 7

               Komisjoni (OLAFi) korraldatav kohapealne kontroll ja inspekteerimine

               Ilma et see piiraks määruse (EL) nr 514/2014 artikli 5 lõike 8 kohaseid õiguseid, on komisjon (Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF)) määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 sätestatud tingimustel volitatud korraldama Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi suhtes Šveitsi territooriumil kohapealset kontrolli ja inspekteerimist.

               Šveitsi ametiasutused aitavad kaasa kohapealsele kontrollimisele ja inspekteerimisele, mida võib nende asutuste soovil korraldada ka nendega ühiselt.

               Artikkel 8

               Kontrollikoda

               Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 287 lõikega 3 ja määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 esimese osa X jaotise 1. peatükiga on kontrollikojal võimalik teha auditeid Šveitsi territooriumil Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi raames liidu nimel tulusid ja kulusid haldava mis tahes asutuse ruumides, sealhulgas iga eelarvest makseid saava füüsilise või juriidilise isiku ruumides.

               Kontrollikoja auditid Šveitsis korraldatakse koostöös riigi auditeerimisasutustega, või kui neil puuduvad vajalikud volitused, siis koos riigi pädevate talitustega. Kontrollikoda ja Šveitsi auditeerimisasutused teevad koostööd usalduslikult, säilitades samal ajal oma sõltumatuse. Need asutused või talitused teatavad kontrollikojale, kas nad kavatsevad auditeerimisest osa võtta.

               Kontrollikojal on kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikli 5 lõikes 7 ning käesoleva lepingu artiklis 7 sätestatuga vähemalt samasugused õigused kui komisjonil.

               Artikkel 9

               Riigihanked

               Šveits kohaldab riigihankeid käsitlevaid siseriiklikke õigusakte kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (leping riigihangete kohta)
                  8
                4. lisa ning Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise riigihangete teatavaid aspekte käsitleva kokkuleppe
                  9
                sätetega.

               Šveits esitab komisjonile oma riigihankemenetluste kirjelduse.

               Lisaks sellele esitab Šveits igas määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 54 osutatud aastaprogrammi rakendamise lõpparuandes teabe kasutatud riigihankemenetluste kohta.

               Artikkel 10

               Osamaksed

               1.Šveitsi iga-aastased osamaksed Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi eelarvesse 2016.–2018. aastal on ette nähtud järgmises tabelis:

               (summad eurodes)

                        2016

                        2017

                        2018

                        Šveits

                        25 106 140

                        25 106 140

                        25 106 140

               2.Šveitsi 2019. ja 2020. aasta osamaksed tuletatakse riigi sisemajanduse koguprodukti (SKP) osakaalust kõigi Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendis osalevate riikide SKPs, kasutades lisas esitatud valemit.

               3.Šveits tasub käesolevas artiklis osutatud osamaksed, olenemata määruse (EL) nr 514/2014 artiklis 14 osutatud riikliku programmi vastuvõtmise kuupäevast.

               Artikkel 11

               Osamaksete kasutamine

               1.2016. ja 2017. aasta osamaksete kogusumma eraldatakse järgmiselt:

               (a)75 % määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 8 osutatud vaheläbivaatuseks;

               (b)15 % määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 15 osutatud IT-süsteemide väljatöötamiseks, kui asjaomased liidu õigusaktid on 30. juuniks 2017 vastu võetud;

               (c)10 % määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 13 osutatud liidu meetmete ja määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 14 osutatud erakorralise abi jaoks.

               Kui punktis b osutatud summat ei eraldata või ei kasutata, jaotab komisjon määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõike 5 punkti b teises lõigus sätestatud menetluse kohaselt selle ümber määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 7 osutatud erimeetmetele.

               Kui käesolev leping ei jõustu hiljemalt 1. juuniks 2017 või seda ei kohaldata sellel kuupäeval ajutiselt, kasutatakse Šveitsi osamakset täies ulatuses käesoleva artikli lõike 2 kohaselt.

               2.2018., 2019. ja 2020. aasta osamaksete kogusumma eraldatakse järgmiselt:

               (a)40 % määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 7 osutatud erimeetmeteks;

               (b)50 % määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 15 osutatud IT-süsteemide väljatöötamiseks, kui asjaomased liidu õigusaktid on 31. detsembriks 2018 vastu võetud;

               (c)10 % määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 13 osutatud liidu meetmete ja määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 14 osutatud erakorralise abi jaoks.

               Kui punktis b osutatud summat ei eraldata või ei kasutata, jaotab komisjon määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõike 5 punkti b teises lõigus sätestatud menetluse kohaselt selle ümber määruse (EL) nr 515/2014 artiklis 7 osutatud erimeetmetele.

               3.Vaheläbivaatuse, erimeetmete või liidu meetmete jaoks või IT-süsteemide väljatöötamise programmi jaoks eraldatud lisasummasid kasutatakse kooskõlas asjaomase menetlusega, mis on sätestatud kas

               (a)määruse (EL) nr 514/2014 artikli 6 lõikes 2,

               (b)määruse (EL) nr 515/2014 artikli 8 lõikes 7,

               (c)määruse (EL) nr 515/2014 artikli 7 lõikes 3,

               (d)määruse (EL) nr 515/2014 artikli 15 teises lõigus.

               4.
                     Komisjon võib igal aastal kasutada kuni 181 424 eurot Šveitsi maksetest laekunud vahendeid, et katta koosseisuliste või mittekoosseisuliste töötajate haldustoekulud, mis on vajalikud määruse (EL) nr 515/2014 ja käesoleva lepingu täitmiseks Šveitsi poolt.

               Artikkel 12

               Konfidentsiaalsus

               Käesoleva lepingu alusel mis tahes vormis edastatud või saadud teavet käsitatakse ametisaladusena ja seda kaitstakse nagu muud samalaadset teavet liidu institutsioonide suhtes kehtivate sätete ja Šveitsi õigusaktidega. Sellist teavet võib edastada üksnes liidu institutsioonides, liikmesriikides või Šveitsis asuvatele isikutele, kes oma ülesannete tõttu peavad seda teadma; samuti tohib seda teavet kasutada üksnes selleks, et tagada lepinguosaliste finantshuvide mõjus kaitse.

               Artikkel 13

               Vastutava asutuse määramine

               1.
                     Šveits teavitab komisjoni niipea kui võimalik pärast riikliku programmi heakskiitmist Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi raames kulude haldamise ja kontrollimise eest vastutatava asutuse ametlikust määramisest ministrite tasandil.

               2.
                     Lõikes 1 osutatud määramine sõltub sellest, kas asutus vastab määruses (EL) nr 514/2014 või selle alusel sätestatud määramiskriteeriumidele, mis käsitlevad sisekliimat, kontrollitegevust, teavet ja teavitamist ning järelevalvet.

               3.
                     Vastutava asutuse määramine põhineb auditeerimisorgani arvamusel; selliseks organiks võib olla auditeerimisasutus, kes hindab, kas vastutav asutus täidab määramiskriteeriume. Nimetatud organ võib olla sõltumatu avalik-õiguslik asutus, kes vastutab haldamise järelevalve, hindamise ja auditeerimise eest. Auditeerimisorgan peab olema vastutavast asutusest sõltumatu ning tegema oma tööd kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud auditistandarditega. Šveits võib asutuse määramise kohta otsuse tegemisel lähtuda sellest, kas juhtimis- ja kontrollisüsteemid on üldjoontes samasugused nagu eelnenud perioodi jooksul kasutatud ja kas need on toiminud tulemuslikult. Kui auditi- ja kontrollitulemustest selgub, et määratud asutus ei täida enam määramiskriteeriume, võtab Šveits vajalikud meetmed selle asutuse ülesannete täitmisel esinevate puuduste kõrvaldamise tagamiseks, mille hulka kuulub määramise lõpetamine.

               Artikkel 14

               Eelarveaasta määratlus

               Käesolevas lepingus hõlmab määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikes 5 osutatud eelarveaasta kantud kulusid ja saadud tulusid, mis kantakse vastutava asutuse raamatupidamisarvestusse ajavahemikul aasta N–1 16. oktoobrist kuni aasta N 15. oktoobrini.

               Artikkel 15

               Kulude rahastamiskõlblikkus

               Erandina määruse (EL) nr 514/2014 artikli 17 lõike 3 punktist b ja lõikest 4 on kulud rahastamiskõlblikud ka juhul, kui vastutav asutus on need kandnud enne käesoleva lepingu artikli 13 kohast ametlikku määramist, tingimusel et enne ametlikku määramist kohaldatavad juhtimis- ja kontrollisüsteemid on üldjoontes samasugused nagu need, mida kohaldatakse pärast vastutava asutuse ametlikku määramist.

               Artikkel 16

               Aastabilansimakse maksetaotlus

               1.
                     Eelarveaastale järgneva aasta 15. veebruariks esitab Šveits komisjonile dokumendid ja teabe, mida on nõutud määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 5 esimese lõigu punktides b ja c.

               Erandina määruse (EL) nr 514/2014 artikli 44 lõikest 1 ja kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 5 kolmanda lõiguga esitab Šveits komisjonile määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 5 teises lõigus osutatud arvamuse eelarveaastale järgneva aasta 15. märtsiks.

               Käesolevas lõikes osutatud dokumente kasutatakse aastabilansimakse maksetaotlusena.

               2.
                     Lõikes 1 osutatud dokumendid koostatakse mudelite alusel, mille komisjon on vastu võtnud vastavalt määruse (EL) nr 514/2014 artikli 44 lõikele 3.

               Artikkel 17

               Rakendamisaruanne

               Erandina määruse (EL) nr 514/2014 artikli 54 lõikest 1 ja kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõike 5 kolmanda lõiguga esitab Šveits komisjonile kuni 2022. aastani (k.a) iga aasta 15. veebruariks aastaaruande eelmisel eelarveaastal riikliku programmi rakendamise kohta ja võib selle teabe sobival tasemel avaldada.

               Riikliku programmi rakendamise esimene aastaaruanne esitatakse 15. veebruariks, mis järgneb käesoleva lepingu jõustumisele või selle ajutise kohaldamise alustamisele.

               Esimene aruanne hõlmab eelarveaastaid alates 2014. aastast kuni teises lõigus esimese aruande jaoks sätestatud tähtpäevale eelneva eelarveaastani.

               Šveits esitab riikliku programmi rakendamise lõpparuande 31. detsembriks 2023.

               Artikkel 18

               Elektrooniline andmevahetussüsteem

               Kooskõlas määruse (EL) nr 514/2014 artikli 24 lõikega 5 toimub Šveitsi ja komisjoni vaheline ametlik teabevahetus komisjoni poolt selleks otstarbeks ette nähtud elektroonilise andmevahetussüsteemi kaudu.

               Artikkel 19

               Jõustumine

               1.Käesoleva lepingu hoiulevõtja on Euroopa Liidu Nõukogu peasekretär.

               2.Lepinguosalised kiidavad käesoleva lepingu heaks oma menetluste kohaselt. Nad teatavad teineteisele kõnealuste menetluste lõpuleviimisest.

               3.Käesolev leping jõustub lõikes 2 osutatud viimase teatamise kuupäevale järgneva kuu esimesel päeval.

               4.Lepinguosalised kohaldavad lepingut, v.a selle artiklit 5, ajutiselt alates sellele allakirjutamise päevale järgnevast päevast, ilma et see piiraks põhiseadusest tulenevaid nõudeid.

               Artikkel 20

               Kehtivus ja lõpetamine

               1.Liit või Šveits võib käesoleva lepingu lõpetada, teatades oma otsusest teisele lepinguosalisele. Leping kaotab kehtivuse kolme kuu möödumisel sellise teatamise kuupäevast. Lõpetamise otsusest teatamise ajal pooleli olevaid projekte ja meetmeid jätkatakse käesolevas lepingus sätestatud tingimustel. Lepinguosalised lahendavad lepingu lõpetamise muud võimalikud tagajärjed ühisel kokkuleppel.

               2.Leping lõpetatakse, kui Šveitsiga sõlmitud ühinemisleping lõpetatakse Šveitsiga sõlmitud ühinemislepingu artikli 7 lõike 4, artikli 10 lõike 3 või artikli 17 kohaselt.

               Artikkel 21

               Keeled

               Käesolev leping koostatakse ühes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik nimetatud tekstid on võrdselt autentsed.

               LISA

               2019. ja 2020. aasta osamaksete arvutamise valem ja maksetega seotud teave

               (1)Määruse (EL) nr 515/2014 artikli 5 lõike 7 teises ja kolmandas lõigus osutatud osamaksed Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendisse arvutatakse Šveitsi puhul 2019. ja 2020. aastaks järgmise valemiga:

               2013.–2017. aastal iga aasta kohta eraldi: Šveitsi sisemajanduse koguprodukti (SKP) 2019. aasta 31. märtsi seisuga lõplikud andmed jagatakse kõigi asjaomasel aastal Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendis osalevate riikide SKP andmete summaga. Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi rakendamise kogukestuse jooksul Šveitsi makstava kogusumma arvutamiseks kohaldatakse 2013.–2017. aasta kohta saadud viie protsendimäära keskmist 2014.–2019. aastal Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendile eraldatavate iga-aastaste tegelike assigneeringute suhtes ning komisjoni vastu võetud Euroopa Liidu 2020. aasta üldeelarve projektis Sisejulgeolekufondi välispiiride ja viisade rahastamisvahendi jaoks ette nähtud 2020. aasta kulukohustuste assigneeringu suhtes. Sellest summast lahutatakse kooskõlas käesoleva lepingu artikli 10 lõikega 1 osamaksed, mille Šveits on juba igal aastal tasunud, et saada 2019. ja 2020. aasta osamaksete kogusumma. Sellest summast pool tuleb tasuda 2019. aastal ja ülejäänud pool 2020. aastal.

               (2)Osamaksed tasutakse eurodes.

               (3)Šveits tasub asjaomase osamakse hiljemalt 45 päeva jooksul pärast sissenõudekorralduse saamist. Osamakse tasumisega viivitamise korral peab Šveits maksma laekumata summalt viivist maksetähtpäevast alates. Intressimäär vastab Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimistoimingute puhul kohaldatavale, Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud intressimäärale, mis kehtib selle kuu esimesel kalendripäeval, kuhu tähtpäev langeb, ning mida on suurendatud 3,5 protsendipunkti võrra.

                     (1)

                        ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 515/2014, millega luuakse Sisejulgeolekufondi osana välispiiride ja viisade rahastamisvahend ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 574/2007/EÜ (ELT L 150, 20.5.2014, lk 143).

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 514/2014, millega sätestatakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ning politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahendi suhtes kohaldatavad üldsätted (ELT L 150, 20.5.2014, lk 112).

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1), viimati muudetud 15. mai 2014. aasta määrusega (EL, Euratom) nr 547/2014 (ELT L 163, 29.5.2014, lk 18).

                     (5)

                        Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).

                     (6)

                        Nõukogu määrus (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest (EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2).

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. septembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 883/2013, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1073/1999 ja nõukogu määrus (Euratom) nr 1074/1999 (ELT L 248, 18.9.2013, lk 1).

                     (8)

                        EÜT L 336, 23.12.1994, lk 273.

                     (9)

                        EÜT L 114, 30.4.2002, lk 430.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.2.2018
            COM(2018) 69 final
            2018/0030(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetavat seisukohta ÜRO eeskirjade nr 6, 13, 13-H, 30, 37, 41, 43, 46, 51, 67, 79, 90, 107, 110, 118, 121, 122, 128, 140 ja 142, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ning R.E.5 ja ühisresolutsiooni M.R.1 muutmisettepanekute küsimuses, ning ühe uue ÜRO üldise tehnilise normi ettepaneku küsimuses

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               ÜRO Euroopa Majanduskomisjon (UNECE) töötab rahvusvahelisel tasandil välja ühtlustatud nõudeid, mille eesmärk on kõrvaldada tehnilised tõkked mootorsõidukite kaubanduselt 1958. aasta muudetud kokkuleppe osaliste vahel ning tagada, et neil sõidukitel oleks kõrge ohutuse ja keskkonnakaitse tase.

               Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsusega 97/836/EÜ ühines liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE“) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“), ning nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsusega 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe“), ühines liit paralleelse kokkuleppega.

               UNECE sõidukite eeskirjade ühtlustamise ülemaailmse foorumi WP.29 istungeid peetakse kolm korda aastas: iga kalendriaasta märtsis, juunis ja novembris. Igal istungil võetakse tehnika arengu võimaldamiseks vastu uusi ÜRO eeskirju, ÜRO üldisi tehnilisi norme ja/või olemasolevate ÜRO eeskirjade või ÜRO üldiste tehniliste normide muudatusi. Enne iga WP.29 istungit võtab kõnealused muudatused vastu üks kuuest WP.29 raames tegutsevast töörühmast.

               Seejärel toimub WP.29 istungil muudatuste, täienduste ja paranduste vastuvõtmise lõplik hääletamine, juhul kui kvoorum on koos ja kui saavutatakse kokkuleppeosaliste kvalifitseeritud häälteenamus. EL on WP.29 raames kahe kokkuleppe (1958. ja 1998. aasta kokkuleppe) osaline. Iga kord valmistatakse ette nõukogu otsus (nn megaotsus), mis sisaldab eeskirjade, muudatuste, täienduste ja paranduste nimekirja ja millega volitatakse komisjoni hääletama igal WP.29 istungil liidu nimel.

               Käesolevas nõukogu otsuses määratakse kindlaks liidu seisukoht 12.–16. märtsil 2018 toimuval WP.29 istungil hääletamiseks esitatud eeskirjade, muudatuste, täienduste ja paranduste kohta.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Käesolev ettepanek täiendab liidu siseturupoliitikat autotööstuse valdkonnas ja on sellega täies kooskõlas.

               WP.29 süsteem tugevdab sõidukistandardite rahvusvahelist harmoneerimist. 1958. aasta kokkuleppel on selle eesmärgi saavutamisele väga suur mõju, kuna ELi tootjad saavad rakendada ühtset tüübikinnituseeskirjade kogumit, teades, et kokkuleppeosalised tunnistavad nende tooted oma siseriiklikele õigusaktidele vastavaks. Näiteks on tänu sellele süsteemile määrusega (EÜ) nr 661/2009 mootorsõidukite ohutuse kohta kehtetuks tunnistatud rohkem kui 50 ELi direktiivi ja asendatud need vastavate 1958. aasta kokkuleppel põhinevate eeskirjadega.

               Samalaadne lähenemisviis on võetud direktiiviga 2007/46/EÜ, mis asendas liikmesriikide tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning millega kehtestati ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti ÜRO eeskirjad ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates asjaomase direktiivi vastuvõtmisest on ÜRO eeskirju hakatud ELi tüübikinnituse raames üha sagedamini lõimima liidu õigusaktidesse.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               WP.29 süsteem on seotud liidu konkurentsivõimepoliitikaga, millele käesoleval algatusel on positiivne mõju. Käesolev ettepanek on kooskõlas ka liidu transpordi- ja energiapoliitikaga, mida on 1958. aasta kokkuleppe raamesse jäävate eeskirjade koostamisel ja vastuvõtmisel nõuetekohaselt arvesse võetud.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               •Subsidiaarsus

               Selliste rahvusvaheliste õigusaktide nagu ÜRO eeskirjade ettepanekute ning ÜRO eeskirjade ja üldiste tehniliste normide eelnõude muudatusettepanekute poolt hääletamine ja nende ülevõtmine liidu mootorsõidukite tüübikinnitussüsteemi on liidu ainupädevuses. See hoiab ära siseturu killustumise ning lisaks tagab kogu liidus võrdväärsed keskkonna- ja ohutusnormid. Samuti kaasneb sellega mastaabisääst: tooteid saab valmistada kogu liidu ja isegi rahvusvahelise turu jaoks, ilma et neid oleks vaja kohandada igalt liikmesriigilt eraldi tüübikinnituse taotlemiseks.

               Seepärast on käesolev ettepanek subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas.

               •Proportsionaalsus

                  Käesoleva nõukogu otsusega volitatakse komisjoni hääletama liidu nimel ja see on vastavalt nõukogu otsuse 97/836/EÜ artikli 5 lõikele 1 proportsionaalne vahend, et määrata kindlaks ÜRO Euroopa Majanduskomisjonis esitatav ühtne ELi seisukoht WP.29 istungi päevakorras olevate töödokumentide üle hääletamisel. Käesolev ettepanek on seega proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, kuna see ei lähe järgmiste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale: tagada nii siseturu nõuetekohane toimimine kui ka avaliku ohutuse ja kaitse kõrge tase.

               •Vahendi valik

               Nõukogu otsuse kasutamist on nõutud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9, et kehtestada rahvusvahelises lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Käesoleva ettepaneku puhul ei ole välisekspertide arvamusi vaja kasutada. Siiski on mootorsõidukite tehniline komitee selle läbi vaadanud.

               •Mõjuhinnang

               Käesoleva ettepaneku mõju ei saa hinnata, kuna see ei ole seadusandliku iseloomuga ning muud poliitilised alternatiivid puuduvad või on võimatud.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Algatusel ei ole halduskoormuslikke tagajärgi, kuna megaotsusele lisatud parandusviited ei lisa ettevõtjaile, sh VKEdele uusi aruannete esitamise ega muid halduskohustusi. Vastupidi, halduskoormust püütakse vähendada, sest ülemaailmselt harmoneeritud standardite kohaldamine võimaldab tootjail esitada süsteemide ja osade tüübikinnitusdokumente mitte üksnes ELis, vaid ka 1958. aasta kokkuleppe osalisriikide eksporditurgudel väljaspool ELi.

               Ettepanekul on väga positiivne mõju ELi autotööstuse konkurentsivõimele ja rahvusvahelisele kaubandusele. Rahvusvaheliselt harmoneeritud sõidukieeskirjade tunnustamist ELi kaubanduspartnerite poolt peetakse parimaks viisiks kõrvaldada mittetariifsed kaubandustõkked ning avada turulepääs ELi autotootjatele või seda avardada.

               •Põhiõigused

               Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

               Käesolev algatus ei mõjuta eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

               Puuduvad.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Ettepanekus määratakse kindlaks liidu seisukoht

               –ÜRO eeskirjade nr 6, 13, 13-H, 30, 37, 41, 43, 46, 51, 67, 79, 90, 107, 110, 118, 121, 122, 128, 140 ja 142 muudatusettepanekute hääletamisel;

               –elektrisõidukite ohutust käsitleva ÜRO uue üldise tehnilise normi ettepaneku hääletamisel;

               –konsolideeritud resolutsioone R.E.3 ja R.E.5 käsitlevate muudatusettepanekute hääletamisel ning

               –ühisresolutsiooni M.R.1 muudatusettepaneku hääletamisel.

               2018/0030 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetavat seisukohta ÜRO eeskirjade nr 6, 13, 13-H, 30, 37, 41, 43, 46, 51, 67, 79, 90, 107, 110, 118, 121, 122, 128, 140 ja 142, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ning R.E.5 ja ühisresolutsiooni M.R.1 muutmisettepanekute küsimuses, ning ühe uue ÜRO üldise tehnilise normi ettepaneku küsimuses

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsusega 97/836/EÜ
                  1
                ühines Euroopa Liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe”).

               (2)Nõukogu otsusega 2000/125/EÜ
                  2
                ühines liit kokkuleppega, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist („paralleelne kokkulepe“).

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/46/EÜ
                  3
                asendati liikmesriikide tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning kehtestati ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel vastu võetud eeskirjad („ÜRO eeskirjad“) ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates direktiivi 2007/46/EÜ vastuvõtmisest on üha sagedamini hakatud liidu õigusaktidesse lõimima ÜRO eeskirju.

               (4)Pidades silmas kogemusi ja tehnika arengut, on vaja kohandada nõudeid, mis on seotud teatavate elementide või joontega, mida reguleeritakse ÜRO eeskirjadega nr 6, 13, 13-H, 30, 37, 41, 43, 46, 51, 67, 79, 90, 107, 110, 118, 121, 122, 128, 140 ja 142.

               (5)Selleks, et kehtestada elektrisõidukite ohutust käsitlevad ühtsed nõuded, tuleb vastu võtta ettepanek ÜRO uue üldise tehnilise normi kohta.

               (6)Selleks, et viia sõidukite ehitust käsitlevas konsolideeritud resolutsioonis (R.E.3) kasutatavate ühikute kasutamine kooskõlla rahvusvahelise süsteemiga SI, ning saavutada ühtsus resolutsioonis R.E.3 L-, M-, N- ja O-kategooria sõidukite massi väljendamiseks kasutatud mõõtühikutes ning resolutsiooni R.E.3 ja maanteeliiklust käsitleva 1968. aasta konventsiooni vahel, tuleb vastu võtta R.E.3 muutmisettepanek.

               (7)Selleks, et parandada ja muuta valgusallikate kategooriate tehniliste kirjelduste teatavaid üksikasju ja lisada valgusallikate kategooriate ühtset tehnilist kirjeldust käsitlevasse konsolideeritud resolutsiooni (R.E.5) uus valgusdioodiga (LED) sõidusuunas valgustava valgusallika kategooria, tuleb vastu võtta R.E.5 muutmisettepanek.

               (8)Selleks, et ajakohastada 1958. aasta ja 1998. aasta kokkulepete ühisresolutsioonis nr 1 (M.R.1) viiteid ISO standarditele, tuleb vastu võtta M.R.1 muutmisettepanek.

               (9)Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel 1958. aasta muudetud kokkuleppe halduskomitees ja paralleelse kokkuleppe täitevkomitees nimetatud ettepanekute vastuvõtmise küsimuses.

               (10)Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõikele 1 esindab nimetatud komiteedes liitu komisjon,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel 1958. aasta muudetud kokkuleppe halduskomitees ja paralleelse kokkuleppe täitevkomitees ajavahemikul 12.–16. märtsini 2018, on hääletada käesoleva otsuse lisas loetletud ettepanekute poolt.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“) ( EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

                     (2)

                        Nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsus 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe“) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.2.2018
            COM(2018) 69 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetavat seisukohta ÜRO eeskirjade nr 6, 13, 13-H, 30, 37, 41, 43, 46, 51, 67, 79, 90, 107, 110, 118, 121, 122, 128, 140 ja 142, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ning R.E.5 ja ühisresolutsiooni M.R.1 muutmisettepanekute küsimuses, ning ühe uue ÜRO üldise tehnilise normi ettepaneku küsimuses

               LISA

               Märkus: kõik allpool tabelis viidatud dokumendid on üldsusele kättesaadavad järgmisel aadressil:

                  http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2018.html

                        Eeskiri #

                        Punkt

                        Dokumendi number

                        6

                        ÜRO eeskirja nr 6 (suunatuled) 01-seeria muudatuste 29. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/28

                        13

                        ÜRO eeskirja nr 13 (raskeveokid: pidurdamine) 11-seeria muudatuste 15. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/9

                        13-H

                        ÜRO eeskirja nr 13-H (M1- ja N1-kategooria sõidukite pidurid) 01-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/8

                        30

                        ÜRO eeskirja nr 30 (sõiduautode ja nende haagiste rehvid) 02-seeria muudatuste 20. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/10

                        37

                        ÜRO eeskirja nr 37 (hõõgniitlambid) 03-seeria muudatuste 46. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/29

                        41

                        ÜRO eeskirja nr 41 (mootorrataste müratase) 04-seeria muudatuste 6. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/6

                        43

                        ÜRO eeskirja nr 43 (turvaklaas) 01-seeria muudatuste 7. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/15

                        46

                        ÜRO eeskirja nr 46 (kaudse nähtavuse seadmed) 5. muudatuse 1. paranduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/16

                        46

                        ÜRO eeskirja nr 46 (kaudse nähtavuse seadmed) 6. muudatuse 1. paranduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/17

                        51

                        ÜRO eeskirja nr 51 (M- ja N-kategooria sõidukite müra) 03-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/7

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/7/Add.1

                        67

                        ÜRO eeskirja nr 67 (veeldatud naftagaasil töötava mootoriga sõidukid) 01-seeria muudatuste 15. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/18

                        79

                        ÜRO eeskirja nr 79 (roolimehhanism) 02-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/11

                        79

                        ÜRO eeskirja nr 79 (roolimehhanism) 03-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/35

                        90

                        ÜRO eeskirja nr 90 (pidurite varuosad) 02-seeria muudatuste 4. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/12

                        107

                        ÜRO eeskirja nr 107 (M2- ja M3-kategooria sõidukid) 06-seeria muudatuste 7. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/19

                        107

                        ÜRO eeskirja nr 107 (M2- ja M3-kategooria sõidukid) 07-seeria muudatuste 6. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/20

                        107

                        ÜRO eeskirja nr 107 (M2- ja M3-kategooria sõidukid) 08-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/21

                        110

                        ÜRO eeskirja nr 110 (surumaagaasi või veeldatud maagaasi kasutavad sõidukid) 03-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/22

                        118

                        ÜRO eeskirja nr 118 (materjalide põlemisomadused) 02-seeria muudatuste 4. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/23

                        118

                        ÜRO eeskirja nr 118 (materjalide põlemisomadused) 03-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/24

                        121

                        ÜRO eeskirja nr 121 (juhtimisseadiste, märgutulede ja näidikute tähistus) 10. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/25

                        121

                        ÜRO eeskirja nr 121 (juhtimisseadiste, märgutulede ja näidikute tähistus) 01-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/26

                        122

                        ÜRO eeskirja nr 122 (küttesüsteemid) 4. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/27

                        128

                        ÜRO eeskirja nr 128 algversiooni (valgusdioodiga valgusallikad) 7. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/30

                        140

                        ÜRO eeskirja nr 140 (elektrooniline stabiilsuskontroll (ESC)) 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/13

                        142

                        ÜRO eeskirja nr 142 (rehvide paigaldamine) 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/14

                        ÜRO R.E.3

                        Sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/31

                        ÜRO R.E.5

                        Valgusallikate kategooriate ühtset tehnilist kirjeldust käsitleva resolutsiooni (R.E.5) 1. muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/32

                        ÜRO R.E.5

                        Valgusallikate kategooriate ühtset tehnilist kirjeldust käsitleva resolutsiooni (R.E.5) 2. muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/33

                        Üldine tehniline norm (GTR) #

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendi number

                        ÜRO üldine tehniline norm (uus)

                        ÜRO üldise tehnilise normi (elektrisõidukite ohutus (EVS)) ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2017/138

                        Punkt

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendi number

                        ÜRO M.R.1

                        1958. aasta ja 1998. aasta kokkulepete ühisresolutsiooni nr 1 (M.R.1) muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2018/36