               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            2019/0138(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjonis

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjoni (WECAFC) koosolekutel ajavahemikul 2019–2023 võetav seisukoht seoses mere bioloogiliste ressursside kaitset ja majandamist käsitlevate mittesiduvate resolutsioonide ja soovituste vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.FAO resolutsioon, millega luuakse Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjon

               WECAFC loodi 1973. aastal ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) nõukogu resolutsiooniga 4/61 vastavalt FAO põhikirja artikli VI lõikele 1. WECAFC eesmärk on edendada mere bioloogiliste ressursside tõhusat kaitset, majandamist ja arendamist oma vastutusalas vastavalt FAO vastutustundliku kalapüügi juhendile ning tegeleda komisjoni liikmete ühiste probleemidega kalavarude majandamisel ja arendamisel.

               Euroopa Liit on WECAFC liige,
                  1
                nagu ka Prantsusmaa, Madalmaad, Poola, Hispaania ja Ühendkuningriik.

               2.2.Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjon

               WECAFC on nõuandev tehniline ja piirkondlik kalandusasutus, mis on loodud FAO põhikirja artikli VI lõike 1 alusel. WECAFC sekretariaadi tegevust haldab ja rahastab FAO. WECAFC sekretariaadi peamised ülesanded on juhtimise ning tema vastutusalasse kuuluvate mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamisega seotud tegevuse edendamine, koordineerimine ja hõlbustamine. Samuti võib WECAFC anda oma liikmetele ja pädevatele kalandusorganisatsioonidele nõu kalavarude majandamise, seire, kontrolli ja järelevalve küsimustes. Samuti võib ta vajaduse korral abistada oma liikmeid asjaomaste rahvusvaheliste kalandusalaste vahendite rakendamisel ning taotluse korral ühiste ja piirialade kalavarude kaitsmisel, majandamisel ja arendamisel nende vastavates riiklikes jurisdiktsioonides
                  2
               .

               Liidul on liikmena osalemis- ja hääleõigus. WECAFC püüab oma otsuseid vastu võtta konsensuse alusel. Muul juhul võetakse otsused vastu antud häälte enamusega, välja arvatud juhul, kui töökorras on sätestatud teisiti.

               2.3.Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjoni vastu võetud otsused

               WECAFC annab oma muudetud põhikirja artikli 6 punkti h alusel liikmete valitsustele ja pädevatele piirkondlikele organisatsioonidele nõu majandamismeetmete (edaspidi „soovitused“ ja „resolutsioonid“) kohta. Oma nõuandva staatuse tõttu ei ole WECAFC otsused liikmete suhtes siduvad.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kooskõlas piirkondlike kalandusorganisatsioonide suhtes kohaldatavate menetlustega kujundatakse liidu nimel piirkondlike kalandusorganisatsioonide (nt WECAFC) aastakoosolekutel võetav seisukoht kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta enne igat aastakoosolekut komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu vastavas töörühmas.

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust,

               mis sisaldab üldpõhimõtteid ja tegevussuundi, kuid võetakse võimaluse korral arvesse ka WECAFC eriomadusi;

               ·milles sätestatakse standardprotsess, mille alusel määratakse liikmesriikide nõudmisel kindlaks liidu seisukoht aastate kaupa;

               ·millega integreeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  3
                sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välismõõtme
                  4
                kohta;

               ·milles võetakse arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatist „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  5
                ja nõukogu järeldusi
                  6
                selle kohta ning

               ·võetakse arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  7
               .

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu (edaspidi „alusleping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  8
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               WECAFC on tehniline ja piirkondlik kalandusasutus, mis on loodud 1973. aastal FAO resolutsiooniga 4/61 vastavalt FAO põhikirja artikli VI lõikele 1. Kuna WECAFC otsused („soovitused“ ja „resolutsioonid“) ei ole liikmete suhtes siduvad, siis õigusaktid, mida WECAFCd kutsutakse üles vastu võtma, kujutavad endast õigusakte, mis võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus aluslepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               Aluslepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab aluslepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud kalandusega. Käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamise õiguslik alus on määrus (EL) nr 1380/2013.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus aluslepingu artikli 43 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema aluslepingu artikli 43 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0138 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjonis

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „alusleping“), eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit on Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjoni (WECAFC) liige. WECAFC on ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) piirkondlik kalanduskomisjon, mis on loodud FAO põhikirja artikli VI lõike 1 alusel.

               (2)Euroopa Liit on FAO
                  9
                liige.

               (3)Vastavalt oma muudetud põhikirja artikli 6 punktile h võib WECAFC vastu võtta soovitusi ja resolutsioone. Oma nõuandva staatuse tõttu ei ole WECAFC otsused liikmete suhtes siduvad.

               (4)WECAFC võtab oma komisjoni istungitel vastu soovitused ja resolutsioonid mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamise kohta.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel WECAFC raames ajavahemikul 2019–2023, kuna WECAFCd kutsutakse vastu võtma mittesiduvaid õigusakte, mis võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu. Enamik nõukogu otsustest, millega kehtestatakse liidu seisukoht piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, mille lepinguosaline ta on, tuleb läbi vaadata enne kõnealuste piirkondlike kalandusorganisatsioonide 2024. aasta koosolekut. Seetõttu tuleks liidu poolt kõigis piirkondlikes kalandusorganisatsioonides ja piirkondlikes kalandusasutustes võetavate seisukohtade ulatuslikumaks kooskõlastamiseks ja muutmisprotsessi ühtlustamiseks käesolev nõukogu otsus läbi vaadata hiljemalt enne WECAFC 2024. aasta koosolekut.

               (6)Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatises „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  10
                ja nõukogu järeldustes
                  11
                selle kohta on sätestatud, et liidu poolt kõnealustel foorumitel võetud meetmete hulgas on kesksel kohal selliste meetmete edendamine, millega toetatakse ja suurendatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide tõhusust ning vajaduse korral parandatakse nende juhtimist ja edendatakse koostööd peamistes ookeanipiirkondades, et kõrvaldada piirkondlikke majandamisalaseid puudujääke.

               (7)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  12
                on sedastatud, et tuleks võtta konkreetsed meetmed, mille eesmärk on vähendada plasti- ja merereostust ning samuti püügivahendite merel kaotamist või sinna jätmist.

               (8)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu WECAFC piirkonnas ja vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne WECAFC koosolekuid või nende käigus, tuleks kehtestada 2019.–2023. aastaks menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks, mis on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjoni (WECAFC) istungitel võetav seisukoht on esitatud I lisas.

               Artikkel 2

               WECAFC istungitel võetavat liidu seisukohta täpsustatakse igal aastal vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt enne WECAFC 2024. aasta istungeid.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 25. novembri 1991. aasta otsus, mis käsitleb Euroopa Majandusühenduse ühinemist ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniga (FAO).

                     (2)

                        FAO 2006. aasta resolutsioon 1/131, millega muudetakse WECAFC põhikirja ning vaadatakse läbi FAO 1973. aasta resolutsioon 4/61 ja 1978. aasta resolutsioon 3/74.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (4)

                        KOM(2011) 424, 13. juuli 2011.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. november 2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24. märts 2017.

                     (7)

                        COM(2018) 28 final, 16. jaanuar 2018.

                     (8)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (9)

                        Nõukogu 25. novembri 1991. aasta otsus, mis käsitleb Euroopa Majandusühenduse ühinemist ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniga (FAO).

                     (10)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. november 2016.

                     (11)

                        7348/1/17 REV 1, 24. märts 2017.

                     (12)

                        COM(2018) 28 final, 16. jaanuar 2018.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.7.2019
            COM(2019) 284 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde: Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjonis

               I LISA

               Liidu nimel Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjonis (WECAFC) võetav seisukoht

               1.PÕHIMÕTTED

               Euroopa Liit teeb CECAFi raames järgmist:

               a) tegutseb vastavalt liidu eesmärkidele ja põhimõtetele ühise kalanduspoliitika (ÜKP) raames, eelkõige kohaldades ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel, vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ning kaotada järk-järgult tagasiheide, minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;

               b) töötab sidusrühmade asjakohase kaasamise nimel selliste WECAFC resolutsioonide ja soovituste ettevalmistamise etapis, mille WECAFC on vastu võetud vastavalt oma muudetud põhikirjale;

               c) tagab, et WECAFCs vastu võetud resolutsioonid ja soovitused on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga (1982), ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega (1995), kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (1993), vastutustundliku kalapüügi juhendiga (1995) ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva kokkuleppega (2009);

               d)toetab seisukohti, mis on kooskõlas sama piirkonna piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja piirkondlike kalandusasutuste parimate tavadega ning tagab koordineerimise edendamise piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja asjaomaste organisatsioonide (allpiirkondlikud kalandusorganisatsioonid ja piirkondlikud merekonventsioonid) vahel, edendab vajaduse korral koostööd üleilmsete organisatsioonidega nende volituste piires, samuti edendab vajaduse korral muude kui tuunivarusid majandavate piirkondlike kalandusorganisatsioonide koostöömehhanisme, mis sarnanevad tuunikalaga tegelevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide nn Kobe protsessile;

               e) taotleb kooskõla ja koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhete, tööhõive, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse ning teadus- ja uuendustegevuse valdkonnas;

               f)tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g) järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  1
               ;

               h) seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele WECAFC pädevusse kuuluvas piirkonnas võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab kõnealuste põhimõtete ja standardite ühetaolist rakendamist;

               i) lähtub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatisest „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  2
                ja nõukogu järeldustest kõnealuse ühisteatise kohta
                  3
                ning toetab meetmeid WECAFC toetamiseks ja selle tõhususe suurendamiseks ning vajaduse korral parandab selle juhtimist ja toimimist, eelkõige toetades WECAFC reformimist, et sellest saaks täieõiguslik piirkondlik kalandusorganisatsioon ning aidates kaasa ookeanide säästvale majandamisele kõigis selle mõõtmetes.

               2.TEGEVUSSUUNAD

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist WECAFC poolt:

               a) resolutsioonid ja soovitused mere bioloogiliste ressursside kaitseks ja majandamiseks WECAFC pädevusse kuuluvas piirkonnas, võttes aluseks parimad olemasolevad teaduslikud nõuanded;

               b) resolutsioonid ja soovitused seire, kontrolli ja järelevalve kohta WECAFC pädevusse kuuluvas piirkonnas, sealhulgas ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks;

               c) resolutsioonid ja soovitused püügitegevuse ja vesiviljeluse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ning mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, sealhulgas meetmed, millega vähendatakse merereostust ja välditakse plasti merreheitmist ning vähendatakse meres oleva plasti mõju mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise rahvusvaheliste suuniste kohased ohualdiste mereökosüsteemide kaitsemeetmed WECAFC pädevusse kuuluvas piirkonnas, meetmed soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ohualdiste mereliikide puhul, ja tagasiheite järkjärguliseks kaotamiseks;

               d)resolutsioonid ja soovitused, et vähendada mahajäetud, kaotatud või muul moel kõrvaleheidetud püügivahendite mõju ookeanile ning lihtsustada selliste vahendite avastamist ja eemaldamist;

               e)resolutsioonid ja soovitused sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;

               f)vajaduse korral ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusasutuste ja piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, eelkõige nendega, kes tegelevad kalavarude majandamisega samas piirkonnas;

               g)vajaduse korral soovitused, et asjaomaste alusdokumentidega ettenähtud võimaluste piires edendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kalandustöö konventsiooni rakendamist;

               h) täiendavad tehnilised resolutsioonid ja soovitused, mis põhinevad WECAFC allorganite ja töörühmade nõuannetel.

               II LISA

               Kesk-Atlandi lääneosa kalanduskomisjoni istungitel
               võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus

               Enne WECAFC iga istungit, kui kõnealust organit kutsutakse üles vastu võtma otsuseid, mis võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu, võetakse vajalikud meetmed, et liidu nimel vastavalt I lisas sätestatud põhimõtetele ja suunistele väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimaseid teaduslikke ja muid asjakohaseid andmeid, mis on edastatud komisjonile.

               Sel eesmärgil ja nimetatud teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne WECAFC iga istungit kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja kiita heaks liidu nimel väljendatava seisukoha üksikasjad.

               Kui WECAFC istungi käigus (sh kohapeal) ei ole võimalik saavutada kokkulepet, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. november 2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24. märts 2017.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitees
            (EMPs kohaldatav tekst)

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) istungitel ajavahemikul 2019–2023 võetav seisukoht seoses mere bioloogiliste ressursside majandamist käsitlevate mittesiduvate seisukohtade ja meetmete kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon

               Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) loodi ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) nõukogu resolutsiooniga 1/48 vastavalt FAO põhikirja artikli VI lõikele 2. FAO peadirektor kuulutas CECAFi põhikirja välja 19. septembril 1967 ja seda muudeti viimati 2003. aastal, eelkõige CECAFi eesmärgi, ülesannete ja vastutuse osas.

               CECAFi eesmärk on edendada oma vastutusalas mere bioloogiliste ressursside säästvat kasutamist püügipiirkondade ja kalapüügi asjakohakohase majandamise ja arendamise kaudu. Komitee tegeleb kõigi mere bioloogiliste ressurssidega, mis kuuluvad tema vastutusalasse, mis ulatub alates Cape Spartelist kuni Kongo jõe suudmeni.

               Euroopa Liit on CECAFi liige,
                  1
                nagu ka Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Madalmaad, Poola, Rumeenia ja Hispaania.

               2.2.Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee

               CECAF on nõuandev tehniline ja piirkondlik kalandusasutus, mis on loodud FAO põhikirja artikli VI lõike 2 alusel. CECAFi sekretariaadi tegevust haldab ja rahastab FAO. CECAFi sekretariaadi peamised ülesanded on teadusuuringute, juhtimise ning tema vastutusalasse kuuluvate mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamisega seotud tegevuse edendamine, koordineerimine ja hõlbustamine. Samuti võib CECAF anda oma liikmetele nõu kalavarude majandamise, seire, kontrolli ja järelevalve küsimustes. Lisaks töötab ta välja teadusliku aluse mere kalavarude kaitset ja majandamist reguleerivate meetmete jaoks ning annab nõu liikmete valitsuste võetavate reguleerivate meetmete kohta.

               CECAFi istungeid peetakse tavaliselt iga kahe aasta tagant. CECAFi liikmena on liidul osalemis- ja hääleõigus. CECAFi otsused võetakse vastu antud häälte enamusega, välja arvatud juhul, kui töökorras on sätestatud teisiti.

               2.3.Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee vastuvõetud otsused

               CECAF annab oma muudetud põhikirja alusel liikmete valitsustele ja pädevatele piirkondlikele organisatsioonidele nõu majandamismeetmete (edaspidi „meetmed“) kohta. Oma nõuandva staatuse tõttu ei ole CECAFi otsused liikmete suhtes siduvad.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kooskõlas piirkondlike kalandusorganisatsioonide suhtes kohaldatavate menetlustega kujundatakse liidu nimel piirkondlike kalandusorganisatsioonide (nt CECAF) aastakoosolekutel võetav seisukoht kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta enne igat aastakoosolekut komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu vastavas töörühmas.

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust,

               ·mis sisaldab üldpõhimõtteid ja tegevussuundi, kuid võetakse võimaluse korral arvesse ka CECAFi eriomadusi;

               ·milles sätestatakse standardprotsess, mille alusel määratakse liikmesriikide nõudmisel kindlaks liidu seisukoht aastate kaupa;

               ·millega integreeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  2
                sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välismõõtme
                  3
                kohta;

               ·milles võetakse arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatist „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  4
                ja nõukogu järeldusi
                  5
                selle kohta ning

               ·võetakse arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  6
               .

               4. Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu (edaspidi „alusleping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  7
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               CECAF on tehniline ja piirkondlik kalandusasutus, mis on loodud FAO resolutsiooniga 1/48 vastavalt FAO põhikirja artikli VI lõikele 2. Kuna CECAFi otsused („meetmed“) ei ole liikmete suhtes siduvad, siis õigusaktid, mida CECAFi kutsutakse üles vastu võtma, kujutavad endast õigusakte, mis võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus aluslepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               Aluslepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab aluslepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud kalandusega. Käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamise õiguslik alus on määrus (EL) nr 1380/2013.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus aluslepingu artikli 43 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema aluslepingu artikli 43 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitees

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „alusleping“), eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit on Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) liige. CECAF on ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) piirkondlik kalastuskomitee, mis on loodud FAO põhikirja artikli VI lõike 2 alusel.

               (2)Euroopa Liit on FAO
                  8
                liige.

               (3)CECAF annab oma muudetud põhikirja alusel nõu majandamismeetmete (edaspidi „meetmed“) kohta. Oma nõuandva staatuse tõttu ei ole CECAFi otsused liikmete suhtes siduvad.

               (4)CECAF annab oma komitee istungitel nõu mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamise meetmete kohta.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel CECAFi istungitel ajavahemikul 2019–2023, kuna CECAFi kutsutakse vastu võtma mittesiduvaid õigusakte, mis võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu. Enamik nõukogu otsustest, millega kehtestatakse liidu seisukoht piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, mille lepinguosaline ta on, tuleb läbi vaadata enne kõnealuste piirkondlike kalandusorganisatsioonide 2024. aasta koosolekuid. Seetõttu tuleks liidu poolt kõigis piirkondlikes kalandusorganisatsioonides ja piirkondlikes kalandusasutustes võetavate seisukohtade ulatuslikumaks kooskõlastamiseks ja muutmisprotsessi ühtlustamiseks käesolev nõukogu otsus läbi vaadata hiljemalt enne CECAFi 2024. aasta istungeid.

               (6)Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatises „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  9
                ja nõukogu järeldustes
                  10
                selle kohta on sätestatud, et liidu poolt kõnealustel foorumitel võetud meetmete hulgas on kesksel kohal selliste meetmete edendamine, millega toetatakse ja suurendatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide tõhusust ning vajaduse korral parandatakse nende juhtimist ja edendatakse koostööd peamistes ookeanipiirkondades, et kõrvaldada piirkondlikke majandamisalaseid puudujääke.

               (7)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  11
                on sedastatud, et tuleks võtta konkreetsed meetmed, mille eesmärk on vähendada plasti- ja merereostust ning samuti püügivahendite merel kaotamist või sinna jätmist.

               (8)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu CECAFi piirkonnas ja vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne CECAFi istungeid või nende käigus, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada 2019.–2023. aastaks menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) istungitel võetav seisukoht on esitatud I lisas.

               Artikkel 2

               CECAFi istungitel võetavat liidu seisukohta täpsustatakse igal aastal vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt enne CECAFi 2024. aasta istungeid.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 25. novembri 1991. aasta otsus, mis käsitleb Euroopa Majandusühenduse ühinemist ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniga (FAO).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424, 13. juuli 2011.

                     (4)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. november 2016.

                     (5)

                        7348/1/17 REV 1, 24. märts 2017.

                     (6)

                        COM(2018) 28 final, 16. jaanuar 2018.

                     (7)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (8)

                        Nõukogu 25. novembri 1991. aasta otsus, mis käsitleb Euroopa Majandusühenduse ühinemist ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniga (FAO).

                     (9)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. november 2016.

                     (10)

                        7348/1/17 REV 1, 24. märts 2017.

                     (11)

                        COM(2018) 28 final, 16. jaanuar 2018.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.7.2019
            COM(2019) 327 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde: Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitees

               I LISA

               Liidu nimel Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitees (CECAF) võetav seisukoht

               1.PÕHIMÕTTED

               Euroopa Liit teeb CECAFi raames järgmist:

               a) tegutseb vastavalt liidu eesmärkidele ja põhimõtetele ühise kalanduspoliitika (ÜKP) raames, eelkõige kohaldades ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel, vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ning kaotada järk-järgult tagasiheide, minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;

               b) töötab sidusrühmade asjakohase kaasamise nimel selliste CECAFi meetmete ettevalmistamise etapis, mille CECAF on vastu võtnud vastavalt oma muudetud põhikirjale;

               c) tagab, et CECAFis vastu võetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige 1982. aasta ÜRO mereõiguse konventsiooni sätetega, 1995. aasta ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega, 1993. aasta kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju, ning 2009. aasta ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva kokkuleppega;

               d)toetab seisukohti, mis on kooskõlas sama piirkonna piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja piirkondlike kalandusasutuste parimate tavadega ning tagab koordineerimise edendamise piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja asjaomaste organisatsioonide (allpiirkondlikud kalandusorganisatsioonid ja piirkondlikud merekonventsioonid) vahel, edendab vajaduse korral koostööd üleilmsete organisatsioonidega nende volituste piires, samuti edendab vajaduse korral muude kui tuunivarusid majandavate piirkondlike kalandusorganisatsioonide koostöömehhanisme, mis sarnanevad tuunikalaga tegelevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide nn Kobe protsessile;

               e) taotleb kooskõla ja koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhete, tööhõive, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse ning teadus- ja uuendustegevuse valdkonnas;

               f)tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g) järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  1
               ;

               h) seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele CECAFi pädevusse kuuluvas piirkonnas võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab kõnealuste põhimõtete ja standardite ühetaolist rakendamist;

               i) lähtub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatisest „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  2
                ja nõukogu järeldustest kõnealuse ühisteatise kohta
                  3
                ning edendab meetmeid CECAFi toetamiseks ja selle tõhususe suurendamiseks ning vajaduse korral parandab selle juhtimist ja toimimist, eelkõige toetades CECAFi reformimist, et sellest saaks täieõiguslik piirkondlik kalandusorganisatsioon, ning aidates kaasa ookeanide säästvale majandamisele kõigis selle mõõtmetes.

               2.TEGEVUSSUUNAD

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist CECAFi poolt:

               a) meetmed mere bioloogiliste ressursside kaitseks ja majandamiseks CECAFi pädevusse kuuluvas piirkonnas, võttes aluseks parimad olemasolevad teaduslikud nõuanded;

               b) meetmed seire, kontrolli ja järelevalve kohta CECAFi pädevusse kuuluvas piirkonnas, sealhulgas ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks;

               c) meetmed püügitegevuse ja vesiviljeluse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ning mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, sealhulgas meetmed, millega vähendatakse merereostust ja välditakse plasti merreheitmist ning vähendatakse meres oleva plasti mõju mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise rahvusvaheliste suuniste kohased ohualdiste mereökosüsteemide kaitsemeetmed CECAFi pädevusse kuuluvas piirkonnas, meetmed soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ohualdiste mereliikide puhul, ja tagasiheite järkjärguliseks kaotamiseks;

               d)meetmed, et vähendada mahajäetud, kaotatud või muul moel kõrvaleheidetud püügivahendite mõju ookeanile ning lihtsustada selliste vahendite avastamist ja eemaldamist;

               e)vajaduse korral ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusasutuste ja piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, eelkõige nendega, kes tegelevad kalavarude majandamisega samas piirkonnas;

               f)vajaduse korral soovitused, et asjaomaste alusdokumentidega ettenähtud võimaluste piires edendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kalandustöö konventsiooni rakendamist;

               g) täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad CECAFi allorganite ja töörühmade nõuannetel.

               II LISA

               Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee istungitel võetava
                  liidu seisukoha iga-aastane täpsustus

               Enne CECAFi iga istungit, kui kõnealust organit kutsutakse üles vastu võtma otsuseid, mis võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu, võetakse vajalikud meetmed, et liidu nimel vastavalt I lisas sätestatud põhimõtetele ja suunistele väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimaseid teaduslikke ja muid asjakohaseid andmeid, mis on edastatud komisjonile.

               Sel eesmärgil ja nimetatud teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne CECAFi iga istungit kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja kiita heaks liidu nimel väljendatava seisukoha üksikasjad.

               Kui CECAFi istungi käigus (sh kohapeal) ei ole võimalik saavutada kokkulepet, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10. november 2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24. märts 2017.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            2017/0314(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu XIII lisa „Transport“ muutmisega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu XIII lisa „Transport“, et inkorporeerida EMP lepingusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiiv 2014/94/EL alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta
                  1
               .

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

               Eelnõuna lisatud ühiskomitee otsusega laiendatakse kehtivat ELi poliitikat EMP-EFTA riikidele (Norra, Island ja Liechtenstein).

               •Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtetega

               ELi õigustiku laiendamine EMP EFTA riikidele, mis toimub nende õigustiku EMP lepingusse inkorporeerimise teel, viiakse ellu vastavalt kõnealuse lepingu eesmärkidele ja põhimõtetele ning selle eesmärk on luua dünaamiline ja ühtne Euroopa Majanduspiirkond, mis põhineb ühistel õigusnormidel ja võrdsetel konkurentsitingimustel.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               EMP lepingusse inkorporeeritavad õigusaktid on koostatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 91 alusel.

               EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94
                  2
                artikli 1 lõikega 3 on ette nähtud, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb ELi nimel EMP ühiskomitee otsuste suhtes võtta.

               Euroopa välisteenistus esitab koostöös komisjoniga nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Euroopa välisteenistus loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas alljärgnevatel põhjustel.

               Käesoleva ettepaneku eesmärki – tagada siseturu ühtsus – ei ole võimalik piisavalt saavutada üksnes liikmesriikide tasandil ning meetme toime tõttu on eesmärk paremini saavutatav liidu tasandil.

               ELi õigustik inkorporeeritakse EMP lepingusse vastavalt nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta), milles kinnitatakse kasutatud lähenemisviisi.

               •Proportsionaalsus

               Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

               Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 on valitud vahend EMP ühiskomitee otsus. EMP ühiskomitee tagab EMP lepingu tulemusliku rakendamise ja toimimise. Selleks võtab ta EMP lepingus sätestatud juhtudel vastu otsuseid.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata

               •Mõju hindamine

               Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

               Direktiivi 2014/94/EL inkorporeerimine EMP lepingusse ei tohiks eelarvet mõjutada.

               5.MUU TEAVE

               Peamised EFTA poolt taotletud kohandused:

               Kohandus b, artikkel 6

               Maagaasi kasutamine Islandil on piiratud, kuna Islandil ei ole praegu maagaasi turgu, infrastruktuuri ega maagaasiga tegelevaid ettevõtjaid ei maanteetranspordi ega merelaevade sektoris. Maagaasi turgu ja ettevõtjaid ei ole Islandil varem olnud ning ei ole ette näha ka nende tekkimist tulevikus. Samuti ei ole ehitatud võrke gaasi jaotamiseks. Sellest tulenevalt ei tuleks direktiivi 2014/94/EL artiklit 6 Islandi suhtes kohaldada.

               Kohandus c, kogu direktiivi kohta

               Liechtensteinile on tulenevalt tema eriolukorrast antud täielik vabastus EMP lepingusse inkorporeeritud direktiivist 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise kohta)
                  3
                ning sellele on direktiivis 2014/94/EL mitmes kohas viidatud.

               Kuna Liechtensteinis ei ole rannikuala, sadamaid ega lennujaamu (v.a väike kopteriväljak) ning riigis ei ole ka kiirteed, ja mis kõige tähtsam, Liechtenstein ei ole osa üleeuroopalisest transpordivõrgust TEN-T, palub ta end vabastada direktiivi 2014/94/EL rakendamisest.

               2017/0314 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel
                  EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu XIII lisa „Transport“
                  muutmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 91 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta,
                  4
                eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  5
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu XIII lisa „Transport“.

               (3)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/94/EL
                  6
               .

               (4)Seetõttu tuleks EMP lepingu XIII lisa „Transport“ vastavalt muuta.

               (5)EMP ühiskomitees võetav liidu seisukoht peaks põhinema lisatud otsuse eelnõul,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu XIII lisa „Transport“ muutmise ettepanekuga, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 307, 28.10.2014, lk 1.

                     (2)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 140, 5.6.2009, lk 16).

                     (4)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (5)

                        EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiiv 2014/94/EL alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta (ELT L 307, 28.10.2014, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.11.2017
            COM(2017) 711 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu XIII lisa „Transport“ muutmisega

               LISA

                  EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2017,

                  [kuupäev],

                  millega muudetakse EMP lepingu III lisa „Transport“

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (EMP leping), eriti selle artiklit 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiiv 2010/94/EL alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta
                  1
               .

               (2)Seetõttu tuleks EMP lepingu XIII lisa vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu XIII lisa punkti 5 (kustutatud) järele lisatakse järgmine punkt:

               „5a.32014 L 0094: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiiv 2014/94/EL alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta (ELT L 307, 28.10.2014, lk 1).

               Käesolevas lepingus loetakse selle direktiivi sätteid järgmises kohanduses:

               (a)EFTA riikide puhul loetakse artikli 3 lõikes 5 fraasi „ELi toimimise lepingus“ asemel „EMP lepingus“.

               (b)Artiklit 6 ei kohaldata Islandi suhtes.

               (c)Käesolevat direktiivi ei kohaldata Liechtensteini suhtes.“

               Artikkel 2

               Direktiivi 2014/94/EL islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub […], tingimusel et kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated on edastatud.

                  2Artikkel 4

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel,

                     EMP ühiskomitee nimel

                     eesistuja

                     EMP ühiskomitee
                     sekretärid

                     (1)

                        ELT L 307, 28.10.2014, lk 1.

                     (2)
                  [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.2.2018
            COM(2018) 150 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Kreekale, Hispaaniale, Prantsusmaale ja Portugalile

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku taust

               Käesolev otsus hõlmab Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „ELSF“) kasutuselevõtmist summas 104 166 951 eurot toetuse maksmiseks Kreekale, Prantsusmaale, Portugalile ja Hispaaniale katastroofide tõttu, mis toimusid nimetatud riikides 2017. aastal. Kõnealusele kasutuselvõtmisele on lisatud paranduseelarve projekt nr 1/2018,
                  1
                millega tehakse ettepanek kanda vajalikud kulukohustuste ja maksete assigneeringud pärast juba välja makstud ettemakse (6 520 846 eurot) mahaarvamist 2018. aasta üldeelarvesse.

               2.Teave ja tingimused

               2.1Kreeka – Maavärin Lesbosel

               12. juunil 2017 tabas Egeuse mere põhjaosas asuvat Lesbose saart maavärin, mille magnituud Richteri skaalal oli 6,3. Maavärinale järgnenud rohkearvulistes järeltõugetes said kannatada eramajad, ettevõtted ja kohalik taristu.

               (1)Kreeka esitas taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist 1. septembril 2017, mis jääb 12 nädala pikkuse tähtaja raamesse pärast esimesi kahjustusi.

               (2)Tegu on loodusõnnetusega.

               (3)Kreeka ametiasutused hindavad otseste kahjude kogusummaks 54,4 miljonit eurot. Taotluse esitamisel lähtuti erakorralise piirkondliku looduskatastroofi kriteeriumist, mis on sätestatud nõukogu 11. novembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2012/2002 (millega asutatakse Euroopa Liidu Solidaarsusfond; edaspidi „määrus“)
                  2
                artikli 2 lõikes 3, kus määratletakse piirkondlik looduskatastroof looduskatastroofina, mis põhjustab abikõlbliku riigi NUTS 2. tasandi piirkonnas otsest kahju, mis on suurem kui 1,5 % kõnealuse piirkonna sisemajanduse koguproduktist (edaspidi „SKP“). Maavärinakahjud Lesbosel moodustavad mõjutatud Põhja-Egeuse
                  3
                NUTS 2. tasandi piirkonna SKPst 2,14 % ja ületavad seega määruses sätestatud künnise 1,5 % piirkondlikust SKPst.

               (4)Kreeka soovis oma taotluses määruse artikliga 4a ette nähtud ettemakset. 24. oktoobril 2017 võttis komisjon vastu rakendusotsuse C(2017) 7203, millega nähti ette 10 % ettemakse (135 912 eurot) ELSFi finantsabi kavandatud summast, ja 9. novembril 2017 maksti see Kreekale täies ulatuses välja.

               (5)Kreeka ametiasutused kirjeldavad oma taotluses üksikasjalikult olukorda pärast maavärinat ja jõupingutusi, mida on tehtud mõjutatud elanikkonna abistamiseks. Kreeka teatas, et maavärinas said kannatada 12 küla Lesbosel. Üle poole Vrisa külast hävis ja tugevate järeltõugete tõttu evakueeriti pikemaks ajaks 850 sealset elanikku. 776 ehitise juures peeti vajalikuks remonditöid ja 200 hoonet tuli uuesti üles ehitada. Lisaks sellele jäid suletuks mõjutatud piirkonnas asuvad koolid. Plomari püha Panteleimoni kiriku kuppel varises sisse. Maalihete tõttu muutus läbimatuks Mytilíni ja Plomari vaheline peatee Agios Isidoroses ning tee Melintasse. Samuti said märkimisväärselt viga ajaloolise tähtsusega paigad, sealhulgas Ateena Riikliku Kapodistriase Ülikooli Loodusloomuuseum Vrisas. Vähemal määral said kahjustada Chíose linn ja Kampose küla.

               (6)Kreeka hinnangul on määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt toetuskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 12,7 miljonit eurot.

               (7)Kreeka ametiasutused kinnitasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (8)Kahju kandnud piirkond kuulub 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide üleminekupiirkondade kategooriasse. Kreeka ametiasutused ei teatanud oma taotluses komisjonile kavatsusest paigutada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamistöödeks.

               (9)Kreeka ei käivitanud ELi kodanikukaitse mehhanismi.

               (10)Mis puutub katastroofist lähtuva ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               (11)Kuna aastatel 1978–1981 tabasid Kreekat tugevad maavärinad, otsustas Kreeka valitsus luua looduskatastroofide riskide ennetamise ja juhtimise raamistiku, mille eesmärk on suurendada kohalike kogukondade vastupanuvõimet, võimaldades rakendada poliitikameetmeid teadaolevate riskide vähendamiseks ja maavärinate tagajärgedega tegelemiseks ning menetlusi/meetmeid uute riskide vältimiseks. Kreeka maavärinavastane kodanikukaitse põhineb meetmetel, mis keskenduvad ennekõike haavatavuse vähendamisele ning mille sisuks on riskide (ja kahju) ennetamine ja leevendamine ning hädaolukordade ja looduskatastroofide tagajärgedega toimetulek.

               2.2Prantsusmaa – orkaanid Irma ja Maria Saint-Martinil ja Guadeloupe’il

               5. ja 6. septembril 2017 liikus üle Kariibi mere kirdesse Irma, enneolematult tugev viienda kategooria orkaan, jättes enesest maha arvukalt hukkunuid, vigastatuid ja laastatud maa. Irma kese liikus üle Saint-Martini / Sint Maarteni keskmise kiirusega 290–295 km/h, hävitades 90 % saarel olnust. Kõigest kaks nädalat hiljem, 18. ja 19. septembril, ületas Kariibi mere Maria, teine viienda kategooria orkaan, mille põhjustasid samad ilmastiku- ja kliimatingimused nagu Irma puhul, ning tegi taas märkimisväärselt kahju Saint-Martinil / Sint Maartenil, Guadeloupe’il ja mitmes Martinique’i osas.

               (1)Prantsusmaa esitas taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist 27. novembril 2017, mis jääb 12 nädala pikkuse tähtaja raamesse pärast esimeste kahjustuste registreerimist.

               (2)Tegu on loodusõnnetusega.

               (3)Prantsuse ametiasutused hindavad katastroofist tekkinud otseste kahjude kogusummaks 1 956,2 miljonit eurot. Taotluse esitamisel lähtuti erakorralise piirkondliku looduskatastroofi kriteeriumist, mis on sätestatud määruse artikli 2 lõikes 3. Prantsusmaa taotlus käsitleb ühtainust NUTS 2. tasandi piirkonda, mis hõlmab Saint-Martini ja Guadeloupe’i. Kuna tegemist on äärepoolseima piirkonnaga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 tähenduses, on kohaldatud madalamat künnist 1 % SKPst. Teatatud otsene kahju on 21,9 % piirkonna SKPst
                  4
                ja ületab seega oluliselt määruses sätestatud äärepoolseimates piirkondades kohaldamisele kuuluvat 1 % künnist.

               (4)Prantsusmaa soovis oma taotluses määruse artikliga 4a ette nähtud ettemakset. 12. detsembril 2017 võttis komisjon vastu rakendusotsuse C(2017) 8726, millega nähti ette 10 % ettemakse (4 890 603 eurot) ELSFi finantsabi kavandatud summast. Ettemakse maksti Prantsusmaale välja kahes osas: 2017. aasta detsembris (2 369 757 eurot) ja 2018. aasta jaanuaris (2 520 846 eurot).

               (5)Prantsuse ametiasutused kirjeldavad oma taotluses üksikasjalikult kahe orkaani põhjustatud purustuste ulatust. Viienda kategooria orkaan Irma, mille keskmine tuulekiirus oli enam kui kolme päeva kestel üle 275 km/h, oli enneolematult tugev. Vähem kui kaks nädalat hiljem tabas Kariibi piirkonda uus orkaan, Maria, mille tõttu sai peamiselt kannatada Guadeloupe. Kariibi piirkonnas on teatatud vähemalt 35 hukkunust. Kriisi kõrgpunktis saadeti mõjutatud piirkondadesse ligi 3 000 tuletõrjujat, päästetöötajat, arsti, sandarmit ja sõdurit, et osaleda katastroofijärgse abi andmises ning elanikele toetuse ja kaitse pakkumises. Elanikele jagati 226 tonni toiduaineid ja 735 000 liitrit vett. Vastuvõetavate elamistingimuste tagamiseks seati üles majutusmoodulid. Saint-Martinil sai tuuleiilide tõttu kannatada 90 % saarel asunud hoonetest, millest 25 % hävis täielikult ja 40 % vajab põhjalikke remonditöid. Saare majandus põhineb peamiselt turismil. Orkaani tõttu prognoositakse selles sektoris pikaajalist töötust ja üldine töötuse määr on järsult kasvanud. Pärast seda, kui orkaan Maria 18. septembri öösel vastu 19. septembrit 2017 Guadeloupe’i läbis, mobiliseeriti kõik riiklikud teenistused, et vabastada teed ja aidata inimestel võimalikult kiiresti oma tavalised elutingimused tagasi saada. Mitu päeva oli umbes 60 000 leibkonda Guadeloupe’il ilma elektrita ja paljudes piirkondades oli katkenud veevarustus. Märkimisväärset kahju said paljud banaaniistandused, mis on Guadeloupe’i üks olulistest sissetulekuallikatest, ja tootmise täielikuks taastumiseks kulub kaks aastat.

               (6)Prantsusmaa hinnangul on määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt toetuskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 191,4 miljonit eurot.

               (7)Prantsuse ametiasutused kinnitasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (8)Kahju kandnud äärepoolseimad piirkonnad kuuluvad 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vähem arenenud piirkondade kategooriasse. Prantsuse ametiasutused on komisjonile teatanud kavatsusest paigutada struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamistöödeks.

               (9)Prantsusmaa taotlusel käivitati ELi kodanikukaitse mehhanism. Lisaks sellele eraldas komisjon 2,4 miljonit eurot viivitamatuks humanitaarabiks piirkonna saartele, mida orkaan Irma tabas. Peale selle kasutati katastroofijärgse abi hõlbustamiseks Copernicuse satelliitkaardistamise vahendit.

               (10)Mis puutub katastroofist lähtuva ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               2.3Portugal – tulekahjud Centro maakonnas

               2017. aasta juunis ja oktoobri vahel käis Portugalist üle mitu suurte metsatulekahjude lainet, mille tingisid kõrge õhutemperatuur, tugevad tuuled ja ülimalt väike õhuniiskus. Tulekahjud toimusid peamiselt Portugali kesk- ja põhjaosas asuvates piirkondades ning nende mõju oli laastav: tules hävisid elutähtis avalik taristu, ühiskondlikud hooned, eramajad, ettevõtted, samuti põllumajandusmaa ja mets.

               (1)Esimene tulekahjude laine Centro maakonnas algas 17. juunil 2017. Väga kiiresti, nimelt 17. juulil 2017, mis jääb suure varuga kaheteistkümnenädalase tähtaja raamesse, esitas Portugal oma esialgse taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist. Ent juuli ja oktoobri vahel toimusid Portugalis uued suured tulekahjud. Nende sündmuste arvessevõtmiseks ajakohastas Portugal oma taotlust 13. oktoobril 2017 ja uuesti 14. detsembril 2017, esitades sealhulgas uuendatud hinnangu 2017. aasta juunist oktoobrini toimunud tulekahjudest tingitud kahju kogusumma kohta.

               (2)Tegu on loodusõnnetusega.

               (3)Oma lõplikus taotluses hindavad Portugali ametiasutused juunist oktoobrini toimunud põlengutest tekkinud otseste kahjude kogusummaks 1 458,0 miljonit eurot. Taotlus käsitles määruse artikli 2 lõike 2 kohast suurt looduskatastroofi. See summa moodustab 0,832 % Portugali SKPst ja ületab solidaarsusfondi kasutuselevõtuks 2017. aastal kohaldatava suure katastroofi künnise (1 051,6 miljonit eurot, s.o. 0,6 % Portugali SKPst). Seega on tegemist on suure looduskatastroofiga ja see kuulub määruse kohaldamisalasse.

               (4)Portugal soovis oma taotluses määruse artikliga 4a ette nähtud ettemakset. 9. novembril 2017 võttis komisjon vastu rakendusotsuse C(2017) 7517, millega nähti ette 1 494 331 euro suurune ettemakse. See summa põhines 2017. aasta juulikuisel esialgsel hinnangul kahjude kohta ja moodustas 10 % ELSFi rahalise toetuse tol hetkel prognoositavast summast. 29. novembril 2017 maksti ettemakse täies ulatuses Portugalile välja.

               (5)Portugali ametiasutused kirjeldavad oma taotluses üksikasjalikult tulega võitlemiseks tehtud jõupingutusi, samuti katastroofi mõju ja tagajärgi. Ennekõike said põlengutes ajavahemikul 17. juunist kuni 17. oktoobrini 2017 kannatada piirkonnad riigi kesk-ja põhjaosas. Ainuüksi juunikuine tulekahju Pedrógão Grandes nõudis 64 inimelu. Kokku hukkus põlengutes sadakond inimest ja veelgi rohkem sai vigastada. Mõju igapäevaelule ja eraomandile oli märkimisväärne. Taotluses kirjeldatud tulekahjude väga suur põlenguala kaardistati Euroopa metsatulekahjude teabesüsteemi (EFFIS) kaudu. EFFISe andmetel sai tõsiselt kannatada 491 094 hektari suurune ala, millest 89 419 hektarit oli põllumajandusmaa ning 401 675 hektarit metsaga kaetud maa.

               (6)Portugali hinnangul on määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt toetuskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 211,0 miljonit eurot

               (7)Portugali ametiasutused kinnitasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (8)Kahju kandnud piirkonnad kuuluvad 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vähem arenenud piirkondade kategooriasse. Portugali ametiasutused on komisjonile teatanud kavatsusest paigutada struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamistöödeks.

               (9)Portugali taotlusel käivitati ELi kodanikukaitse mehhanism, et aidata põlengutest jagu saada.

               (10)Mis puutub katastroofist lähtuva ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               (11)Portugali taotluses esitatakse üksikasjalik ülevaade olemasolevatest ennetusmeetmetest. Näiteks avaldati Portugali Vabariigi 30. juuli 2015. aasta riiklikus väljaandes nr 147 ministrite nõukogu resolutsioon nr 56/2015, millega kiideti heaks kliimapoliitika strateegiline raamistik, riiklik kliimamuutuste programm ja riiklik kliimamuutustega kohanemise strateegia, mis on ELi õigusega kooskõlas olevad strateegiadokumendid metsatulekahjudega seotud riskide ennetamiseks ja juhtimiseks.

               2.4Hispaania – tulekahjud Galicia autonoomses piirkonnas

               Ajavahemikul 10.–17. oktoobrini 2017 puhkesid Hispaania loodeosas Galicia autonoomses piirkonnas ulatuslikud metsatulekahjud. Põlengute põhjuseks olid samad ilmastikutingimused nagu Portugalis, st kõrge õhutemperatuur, tuul ja ülimalt väike õhuniiskus. Tulekahjud põhjustasid olulist kahju elutähtsale avalikule taristule, ühiskondlikele hoonetele, eramajadele, ettevõtetele ja metsamaale.

               (1)Hispaania esitas taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist 22. detsembril 2017, mis jääb 12 nädala pikkuse tähtaja raamesse pärast esimeste kahjustuste registreerimist 10. oktoobril 2017.

               (2)Tegu on loodusõnnetusega.

               (3)Hispaania ametiasutused hindavad õnnetusest tekkinud otseste kahjude kogusummaks 129,1 miljonit eurot. Kõnealune summa on oluliselt väiksem kui Hispaania suhtes 2017. aasta puhul kohaldatav suure looduskatastroofi künnis (3 378,5 miljonit eurot, s.o. 3 miljardit eurot 2011. aasta hindades). Samuti jääb see allapoole piirkondliku katastroofi künnist (1,5 % piirkonna SKPst), mis on Galicia autonoomse piirkonna puhul 808 miljonit eurot. Seega ei ole määruse kohaselt tegemist ei suure looduskatastroofi ega piirkondliku looduskatastroofiga. Ent Hispaaniat mõjutasid samad ilmastikutingimused, mis põhjustasid Portugalis suure katastroofi. Seega esitasid Hispaania ametiasutused taotluse määruse artikli 2 lõikega 4 ette nähtud naabruses paikneva riigi sätte alusel, mille kohaselt fondilt võib abi saada ka selline abikõlblik riik, mis on kannatanud naabruses asuvas abikõlblikus riigis toimunud tõsiseks katastroofiks kvalifitseeruva katastroofi tõttu.

               (4)Hispaania soovis oma taotluses ettemakset. Kahjude väikest mõju ja abi hinnangulist summat arvestades ei olnud ettemakse põhjendatud.

               (5)Hispaania ametiasutused esitasid üksikasjaliku kirjelduse katastroofi mõju kohta. Teatatud põlenguala hõlmab kokku 49 171 hektarit metsa ja põõsastikuga kaetud maad, sealhulgas Natura 2000 alasid. Päästetöödega oli hõivatud kokku üle 300 töötaja ja 112 autot. Tulekahjude kustutamisse oli kaasatud 487 vabatahtlikku. Tulekahjude tõttu sai kannatada 96 730 inimest. Hukkus neli inimest. Galicia 315st kohalikust omavalitsusest 151 sai tulekahjudes kannatada. Majanduslikust aspektist sai kõige enam kannatada metsamajandus: pelgalt selle sektori otsese kahju kogusumma on hinnanguliselt üle 93,4 miljoni euro. Hispaania reageeris kiiresti, et rahuldada tules kannatada saanud inimeste kõige pakilisemad vajadused, pakkudes sotsiaalset tuge, ajutist majutust ning korraldades esmatähtsad hädaolukorra- ja taristu taastamise operatsioonid.

               (6)Hispaania hinnangul on määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt toetuskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 18,7 miljonit eurot

               (7)Hispaania ametiasutused kinnitasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (8)Kahju kandnud Galicia autonoomne piirkond kuulub 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide enam arenenud piirkondade kategooriasse. Hispaania ametiasutused ei teatanud oma taotluses komisjonile kavatsusest paigutada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamistöödeks.

               (9)Hispaania ei taotlenud ELi kodanikukaitse mehhanismi käivitamist.

               (10)Mis puutub katastroofist lähtuva ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               (11)Hispaania viitab oma taotluses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta otsusele nr 1313/2013/EL liidu kodanikukaitse mehhanismi kohta. Galicia territoriaalse hädaolukorra kavaga (PLATERGA) nähakse ette eeskirjad ja menetlused riiklike haldusasutuste tegutsemiseks ja ennetustööks Galicias tekkivate hädaolukordade lahendamisel. Lisaks sellele on olemas spetsiaalne kodanikukaitse kava metsatulekahjude puhuks (PEIFOGA), mida ajakohastati 2015. aastal.

               2.5Kokkuvõte

               Eespool esitatud põhjustel vastavad katastroofid, mida kirjeldatakse Kreeka, Prantsusmaa, Portugali ja Hispaania esitatud taotlustes, määruses sätestatud tingimustele ELSFi kasutuselevõtmiseks.

               3.Rahastamine ELSFi eraldistest 2018. aastal

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020, edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus“),
                  5
                eriti selle artikli 10 kohaselt võib ELSFi kasutada igal aastal mahus 500 miljonit eurot (2011. aasta hindades). Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  6
                punktis 11 on sätestatud ELSFi kasutuselevõtmise kord.

               Et ELSFi loomise keskne põhjus oli solidaarsus, on komisjon seisukohal, et antav abi peaks olema progresseeruv. See tähendab, et senise tava kohaselt peaks abi osatähtsus ELSFi vahendite kasutuselevõtmise korral olema suurt looduskatastroofi künnisest (s.o. 0,6 % kogurahvatulust või 3 miljardit eurot 2011. aasta hindades, olenevalt sellest, kumb on madalam) suurema kahju puhul suurem kui kahju puhul, mis künnist ei ületa. Varem kasutatud määr assigneeringute määramiseks suurõnnetustele on 2,5 % kogu otsesest kahjust, mis on fondi kasutuselevõtmise künnisest allpool, ning 6 % kahjust, mis künnist ületab. Piirkondlike õnnetuste ja naabruses paikneva riigi õnnetuse puhul on määr 2,5 %.

               Toetus ei tohi ületada abikõlblike meetmete hinnangulist kogumaksumust. Abi arvutamise metoodika esitati ELSFi aastaaruandes (2002–2003) ning metoodika kiitsid heaks nõukogu ja Euroopa Parlament.

               Kreeka, Prantsusmaa, Portugali ja Hispaania taotluste ning tekkinud otsese kahju hinnangulise kogusumma alusel on ELSFist antava rahalise abi suurus arvutatud järgmiselt:

                        Liikmesriik

                        Katastroofi liik

                        Otsene kogukahju

                        (miljonites eurodes)

                        Suure katastroofi künnis

                        (miljonites eurodes)

                        Alla künnist jääv 2,5 % otsesest kahjust

                        (eurodes)

                        Künnist ületav 6 % otsesest kahjust

                        (eurodes)

                        Kavandatava abi kogusumma

                        (eurodes)

                        Tehtud ettemaksed

                        (eurodes)

                        KREEKA

                        Piirkondlik katastroof

                        (artikli 2 lõige 3)

                        54 365

                        1 057,800

                        1 359 119

                        -

                        1 359 119

                        135 912

                        PRANTSUSMAA

                        Piirkondlik katastroof

                        (artikli 2 lõige 3)

                        1 956,241

                        3 378,487

                        48 906 025

                        -

                        48 906 025

                        4 890 603

                        PORTUGAL

                        Suur katastroof

                        (artikli 2 lõige 2)

                        1 457,966

                        1 051,566

                        26 289 150

                        24 383 982

                        50 673 132

                        1 494 331

                        HISPAANIA

                        Piirkondlik katastroof

                        (artikli 2 lõige 4)

                        129,147

                        3 378,487

                        3 228 675

                        -

                        3 228 675

                        KOKKU

                        104 166 951

                        6 520 846

               Vastavalt mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 10 lõikele 1 oli 2018. aasta alguses ELSFis kasutuselevõtmiseks kättesaadav kogusumma 421 142 057 eurot, mis koosnes 2018. aasta eraldise jäägist summas 280 371 754 eurot (s.o 574 342 834 eurot miinus 2017. aastal juba kasutusele võetud 293 971 080 eurot
                  7
               ) ja 2017. eraldisest summas 140 770 303 eurot, mis jäi kasutamata ja kanti edasi 2018. aastasse.

               Summa, mille saab praeguse seisuga 2018. aastal kasutusele võtta, on 277 556 348 eurot. See tähendab 2018. aasta alguses ELSFis kasutuselevõtmiseks kättesaadavat kogusummat (421 142 057 eurot), millest on kinni peetud 143 585 709 euro suurune summa, et järgida kohustust jätta kuni 1. oktoobrini 2018 kasutusele võtmata 25 % 2018. aasta eraldisest, nagu on sätestatud mitmeaastane finantsraamistiku määruse artikli 10 lõikes 1.

                        ELSFi rahastamise koondtabel

                        Summa

                        eurodes

                        2017. eraldis, mis kantakse üle 2018. aastasse

                        140 770 303

                        2018. aasta eraldis

                        574 342 834

                        Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 10 lõike 2 alusel 2017. aastal kasutusele võetud osa 2018. aasta eraldisest

                        – 293 971 080

                        ----------------

                        2018. aasta alguses kasutada olev kogusumma

                        421 142 057

                        Miinus 2018. aastal juba kasutusele võetud summa

                        -

                        Miinus 2018. aasta eraldisest kinni peetud 25 %

                        – 143 585 709

                        ----------------

                        Praegu kasutada olev maksimumsumma (2017. + 2018. aasta eraldis)

                        277 556 348

                        Kreekale, Prantsusmaale, Portugalile ja Hispaaniale kavandatava abi kogusumma

                        104 166 951

                        1. oktoobrini 2018 olemasolev summa

                        173 389 387

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Kreekale, Hispaaniale, Prantsusmaale ja Portugalile

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu 11. novembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta,
                  8
                eriti selle artikli 4 lõiget 3,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  9
                eriti selle punkti 11,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „fond“) eesmärk on võimaldada liidul kiiresti, tulemuslikult ja paindlikult reageerida kriisiolukordadele ning näidata üles solidaarsust katastroofide tagajärjel kannatanud piirkondade elanikega.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  10
                artikli 10 kohaselt ei tohi fond ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 500 000 000 eurot (2011. aasta hindades).

               (3)1. septembril 2017 esitas Kreeka taotluse võtta fond kasutusele pärast maavärinat, mis tabas 12. juunil 2017 Egeuse mere põhjaosas asuvat Lesbose saart.

               (4)22. detsembril 2017 esitas Hispaania taotluse võtta fond kasutusele pärast metsatulekahjusid, mis toimusid ajavahemikul 10.–17. oktoobrini 2017 Loode-Hispaanias Galicia autonoomses piirkonnas.

               (5)27. novembril 2017 esitas Hispaania taotluse võtta fond kasutusele pärast seda, kui Saint-Martini saart tabas 5. ja 6. septembril 2017 orkaan Irma ja Guadeloupe’i 18. ja 19. septembril 2017 orkaan Maria.

               (6)17. juulil 2017 esitas Portugal esialgse taotluse rahalise toetuse saamiseks fondist 17. juunil 2017 puhkenud ränkade tulekahjude tõttu. Ent kuna Portugali tabasid ajavahemikul juunist oktoobrini 2017 uued põlengud, ajakohastas Portugal oma taotlust 13. oktoobril 2017 ja uuesti 14. detsembril 2017, esitades sealhulgas uuendatud hinnangu 2017. aasta juunist oktoobrini toimunud tulekahjudest tingitud kahju kogusumma kohta.

               (7)Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa ja Portugali taotlused täidavad fondist finantsabi saamise tingimused, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2012/2002 artiklis 4.

               (8)Seepärast tuleks fondi vahendid kasutusele võtta, et anda Kreekale, Prantsusmaale, Portugalile ja Hispaaniale rahalist abi.

               (9)Selleks et minimeerida fondi vahendite kasutuselevõtuks vajalikku aega, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu 2018. aasta üldeelarve raames võetakse kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringutena kasutusele Euroopa Liidu Solidaarsusfondi vahendid, et anda abi Kreekale (summas 1 359 119 eurot), Hispaaniale (summas 3 228 675 eurot), Prantsusmaale (summas 48 906 025 eurot) ja Portugalile (summas 50 673 132 eurot).

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Seda kohaldatakse alates... [vastuvõtmise kuupäev]**.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                     (1)

                        COM(2018) 155, 22.2.2018.

                     (2)

                        EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.

                     (3)

                        EL41 = Voreio Aigaio / Põhja-Egeuse piirkondlik SKP on 2 545 miljonit eurot (2014. aasta andmete põhjal).

                     (4)

                        2014. aasta andmete põhjal 8 928 miljonit eurot.

                     (5)

                        ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (6)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. septembri 2017. aasta otsus (EL) 2017/1599 Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Itaaliale.

                     (8)

                        EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.

                     (9)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (10)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).