				|

		52011PC0843

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse partnerluse rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega /* KOM/2011/0843 lõplik - 2011/0411 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Käesoleva partnerluse rahastamisvahendi
ettepanekuga asendatakse 2007. aastal jõustunud rahastamisvahend koostööks
tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumidega (edaspidi
„tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahend”),[1] mis on
ELi peamine vahend koostööks arenenud riikidega. Tööstusriikidega tehtava
koostöö rahastamisvahend on osutunud tõhusaks abivahendiks, võimaldades võtta
diferentseeritud ja asjakohaseid meetmeid, et laiendada ja süvendada koostööd
17 riigiga (tööstusriigid ning suure sissetulekuga territooriumid
Põhja-Ameerikas, Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas ning Pärsia lahe
piirkonnas). Hiljuti laiendati tööstusriikidega tehtava koostöö
rahastamisvahendi muutmist käsitleva ettepaneku vastuvõtmise tulemusel
kõnealuse rahastamisvahendi kohaldamisala ja nüüd hõlmab see ka arengumaid.
Kuna kõnealuse rahastamisvahendi kehtivus lõpeb 2013. aasta lõpus, on vaja uut
rahastamisvahendit.
Pealegi on pärast tööstusriikidega tehtava
koostöö rahastamisvahendi määruse jõustumist on esile kerkinud sellised
majandusriigid nagu India, Hiina ja Brasiilia, kellel on üha suurem osa
rahvusvahelises majanduses ja kaubanduses, mitmepoolsetel foorumitel (ÜRO ja
G20) ning üleilmsete probleemide lahendamisel. Kuigi areng ja vaesuse
vähendamine jäävad endiselt põhiküsimusteks, eemalduvad need riigid üha enam
arenguriigi staatusest. Selleks et elavdada oma majandust, on EL
strateegiliselt huvitatud, et kõnealused riigid teeksid olulisi jõupingutusi
üleilmsete probleemide, nagu kliimamuutused, asjakohaseks lahendamiseks.
Samuti on EL sõlminud oma peamiste
partneritega ja tärkava turumajandusega riikidega laiapõhjalised kokkulepped,
milles käsitletakse kahepoolseid küsimusi ja üleilmseid probleeme. Nende
dokumentide rakendamiseks (st kokkulepetena, deklaratsioonidena,
tegevuskavadena jne) on vaja spetsiaalset rahastamisvahendit, mis annaks
Euroopa Liidu käsutusse vahendid oma huvide tulemuslikuks edendamiseks ja
üleilmsete probleemide lahendamiseks kogu maailmas.
Lisaks nõuavad dialoogi arendamist, suuremat
integratsiooni ning teabevahetust suhete areng Venemaaga, maailmamajanduses ja
majanduskorras uusi probleeme tekitanud finantskriis, ELi ja tema peamiste
partnerite vaheline suurenev vastastikune sõltuvus, muutuvad kaubandusmudelid,
kodanikuühiskonna ja äri- ning kaubandusringkondade kasvav roll nii Euroopas
kui ka partnerriikides. Tekkinud on suurenev vajadus lahendada ühiskondlikke
probleeme (üleilmastumisest saadava kasu ebaühtlane jagunemine ning
majanduslanguse suur mõju tarbimisele, sissetulekutele ja töökohtade loomisele)
ning keskkonna ja kliimamuutustega seotud probleeme. Sellega seoses tärkava
turumajandusega riikide suurenev osa, sealhulgas lõunapoolsete piirkondade
vahelise kaubanduse ja koostööga seotud küsimustes, vajadus ühendada arenguabi,
kaubandusmeetmed, äridialoogid, infrastruktuuri ja tehnoloogia areng ning
investeeringud, et toetada arukat ja kaasavat majanduskasvu,
kaubandusintegratsiooni, erasektori arengut, sotsiaalset ühtekuuluvust ning
reformi- ja ajakohastamisprogramme.
ELil puudub praegu asjakohane vahend, mis
võimaldaks tal teha koostööd uute tärkava turumajandusega riikidega ELi
põhihuvide edendamisega seotud küsimustes ning üleilmsete ühiste probleemide
lahendamisel (näiteks kliimamuutused või vajadus edendada kõikidel tasanditel
säästvat arengut). Kuigi tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi
territoriaalset kohaldamisala laiendati 1. detsembril 2011 vastuvõetud
ettepanekuga, on see ikkagi piiratud.
Kavandatav partnerluse rahastamisvahend peaks
kõrvaldama selle piirangu, mis vähendab ELi suutlikkust tegutseda
rahvusvahelisel tasandil kõige tõhusamal viisil. Sellega kõrvaldatakse eespool
kirjeldatud puudus ja võimaldatakse ELil täita suhetes üleilmsel tasandil
tegutsevate riikidega muid tegevuseesmärke peale arengukoostöö, kuid aidatakse
ka vajaduse korral kaitsta ELi põhihuve suhetes teiste partnerriikidega. Samuti
võiks see toetada suhteid riikidega, mis ei vaja enam kahepoolset arenguabi.
Eelkõige on partnerluse rahastamisvahendil
järgmised erieesmärgid:
(a)
rakendada Euroopa 2020. aasta strateegia
rahvusvahelist mõõdet, toetades ELi kahepoolse, piirkondliku ja
piirkondadevahelise koostööpartnerluse strateegiaid, edendades
poliitikadialoogi ning töötades välja ühised lähenemisviisid ja meetmed
üleilmsete probleemide lahendamiseks, nagu energiajulgeolek, kliimamuutus ja
keskkond;
(b)
parandada majanduspartnerluste ning äri- ja
õigusloomealase koostöö kaudu Euroopa äriühingute, eelkõige VKEde turulepääsu
ning suurendada nende kaubandus-, investeerimis- ja ärivõimalusi;
(c)
suurendada liidu ja tema poolt rahvusvahelisel
tasandil etendatava rolli laialdast mõistmist ning nähtavust avaliku
diplomaatia, haridusalase/akadeemilise koostöö ja teavitustegevuse kaudu, et
edendada liidu väärtusi ja huve.
Partnerluse
rahastamisvahend edendab ja toetab ELi ja
vastastikuseid huve ning annab Euroopa 2020. aasta strateegiale üleilmse
ulatuse, aidates tulemuslikult ja paindlikult saavutada liidu suhetest
partnerriikidega tulenevaid koostööeesmärke ning lahendada üleilmseid
probleeme. Sellel on üleilmne ulatus ja selles pööratakse erilist tähelepanu
strateegilistele partneritele ja tärkava turumajandusega riikidele. Kulusid ei
pea liigitama ametliku arenguabina, kuigi see peaks olema jätkuvalt võimalik,
eriti kaubandusabi ja kaubandusega seotud abi puhul. Ajavahemikuks 2014–2020
nähakse ette rahalised vahendid kogusummas 1 131 miljonit eurot.
Partnerluse rahastamisvahend on välistegevuse
rahastamisvahendite üldstruktuuri lahutamatu osa. Kõnealused rahastamisvahendid
kuuluvad nelja peamise eelarvepeatüki alla: poliitikal põhinev peatükk, mille
põhieesmärk on eelkõige arendada kõikidel tasanditel koostööd partnerriikidega,
ning peatükid, mis käsitlevad valdkondadevahelisi prioriteete ja väärtusi
(inimõigused ja demokraatia, humanitaarabi ja kodanikukaitse ning kriiside
ohjamine ja ennetamine).
Euroopa 2020. aasta strateegia üks olulisemaid
prioriteete on taastada majanduskasv, mis on kooskõlas Euroopa nägemusega
vähese CO2-heitega tulevikust ja säästva arengu
eesmärkidega. Strateegias tunnistatakse, et kasvava keskklassiga kiiresti
arenevad tärkava turumajandusega riigid hakkavad etendama olulist rolli
selliste Euroopa kaupade ja teenuste ekspordi edendamisel, mille puhul ELil on
suhteline eelis. Tulevast konkurentsivõimet, teadus- ja arendustegevuse alast
koostööd piirkondade vahel ning rahvusvahelist kaubandust hakkab näiteks
oluliselt mõjutama Hiina, India, Brasiilia ja Ameerika Ühendriikide tulevane
kliimapoliitika (või selle puudumine). Meie huvides on edendada maksimaalset
ühtlustamist ja koostööd. Partnerluse rahastamisvahend peaks toetama
kaubanduspoliitikat,[2]
eelkõige strateegiliste majanduspartnerite puhul. Euroopa äriühingute
turulepääsu toetamine täiendab konkurentsivõime ja VKEde programmi raames
rahastatavaid meetmeid.
Tärkava turumajandusega riigid etendavad
vastutustundlike partneritena üha suuremat rolli üleilmsete probleemide
lahendamisel jätkuva majanduskriisi ajal. EL tunnistab, et on oluline
suurendada tärkava turumajandusega riikide kohustusi vähim arenenud riikide ja
teiste arenguriikide ees. Esmatähtsaid ülesandeid sellistes valdkondades nagu
vaesuse vähendamine, konkurentsivõime, kaubanduse liberaliseerimine, keskkond,
kliimamuutused, energia, säästev areng, inimväärne töö, sealhulgas tööõiguse põhireeglite
järgimine ja sotsiaaldialoog, digitaalse kirjaoskuse ja kaasatuse edendamine,
pandeemiad, küberjulgeolek ning terrorism ja organiseeritud kuritegevus,
sealhulgas piraatlus, saab lahendada üksnes rahvusvahelisel tasandil.
Kiirenevat üleilmastumist arvesse võttes on oluline, et asjakohane rahaline
välisabi toetaks ELi sisemisi eesmärke tagada Euroopas jätkusuutlik
majanduskasv ja uute töökohtade loomine ning üldiselt ELi sisepoliitikat.
Sisepoliitika välismõõde peaks suurendama ELi välistegevuse järjepidevust ja
ühtsust, vältides samal ajal tegevuse dubleerimist ja suurendades välistegevuse
mõju.
Partnerluse rahastamisvahendist toetatakse
seepärast eelkõige muid ELi välispoliitika valdkondi, nagu kaubandus, ning
kliimamuutuste, keskkonna-, energia-, transpordi-, tööhõive- ja
sotsiaalpoliitika ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia poliitika
välismõõdet. Partnerluse rahastamisvahendi raames on kliimaküsimuste
süvalaiendamine ja kliimaeesmärgid eriti asjakohased seoses meetmetega, mis
toetavad poliitikadialoogi tööstusriikidega ja tärkava turumajandusega
riikidega.
Et kindlustada keskkonnapiirangute tingimustes
jätkusuutlik majanduskasv, on oluline tagada ressursitõhusus. EL võtab Euroopa
2020. aasta strateegia ühe juhtalgatusena vastu ressursitõhususe strateegia.
See mõjutab ELi norme, ent on tõeliselt tulemuslik vaid siis, kui
ressursitõhusa tegutsemisviisi võtavad omaks kõik tähtsamad majandusriigid.
Tärkava turumajandusega riikidel on võimalus jätta vahele jätkusuutmatu
tootmise ja tarbimise mudel, mida EL ja muud arenenud majandusriigid on
industrialiseerimise perioodil sageli järginud, ning ELi huvides on neid selles
aidata.
Tärkava turumajandusega riikides, eriti Indias
ja Hiinas, elab siiski suur osa elanikkonnast täielikus vaesuses, sõltudes elatise
hankimisel sellistest toimivatest ökosüsteemidest nagu puhas vesi ning tootlik
meri ja mets. Samal ajal iseloomustab Brasiiliat, Lõuna-Aafrikat, Indiat ja
Hiinat suur bioloogiline mitmekesisus. Need riigid mõjutavad ka ressursside
kasutamist muus arengumaailmas, eriti vaesemates arenguriikides. Koostöö
ökosüsteemide kaitse ja nende säästva majandamise valdkonnas on ELi ja tema
partnerite ühistes huvides.
Dialoog ja praktiline koostöö maailma peamiste
energiatootjate ja -tarbijatega on vajalik selleks, et tagada ELi
energiajulgeolek, eriti kuna me muutume impordist üha sõltuvamaks, ning
edendada kõikjal maailmas vähese CO2-heite eesmärgi saavutamist,
säästvat energiapoliitikat, üleilmsete energiaturgude läbipaistvust ja
prognoositavust ning tehnoloogiaalast koostööd.
Hulk riike ei vaja enam kahepoolset arenguabi,
vaid otsib uusi koostöövorme. Kui EL tahab jääda tehnoloogia ja innovatsiooni
valdkonnas strateegiliseks partneriks ja püsida üleilmsete standardite
seadmisel esirinnas, peab ta looma nimetatud valdkondades vastastikusel huvil
põhinevad koostööpartnerlused.
ELi sisepoliitika välismõõde kaasatakse
seetõttu partnerluse rahastamisvahendi kavandamisse. Oma tagasihoidliku
rahastamispaketi piires võib see täiendada ka ELi muude programmide (teadusuuringute
ja innovatsiooni raamprogrammi Horisont 2020, konkurentsivõime ja VKEde
programmi, sealhulgas turismialase koostöö, Rändefondi ja Sisejulgeolekufondi,
programmi „Erasmus kõigi jaoks” kohaselt võetavad meetmed) raames rakendatava
sisepoliitika välismõõdet, eesmärgiga vältida võimalikku dubleerimist. See võib
toetada ka selliseid ELi välispoliitika valdkondi nagu kaubandus. Kogu programmitöö käigus võetakse arvesse kooskõla ja vastastikust
täiendavust muude geograafiliste välistegevuse rahastamisvahenditega, eelkõige
arengukoostöö rahastamisvahendiga, ning diferentseerimise ja koondumise
põhimõtteid.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Euroopa Komisjon
korraldas ajavahemikul 26. novembrist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011 üldsusega
konsulteerimise ELi välistegevuse tulevase rahastamise üle. Konsulteerimine
põhines Interneti-küsitlusel ning sellele oli lisatud komisjoni ja Euroopa
välisteenistuse töötajate koostatud taustdokument „Kuidas rahastada ELi
välistegevust pärast 2013. aastat?”.
Enamik vastajaid (umbes 70 %) kinnitas,
et ELi rahaline abi annab suurt lisaväärtust ELi välistegevuse
rahastamisvahenditest toetatavates peamistes poliitikavaldkondades[3]. Paljud
nimetasid ELi lisaväärtust peamise liikumapaneva jõuna, leides, et EL peaks ära
kasutama oma suhtelist eelist – mis on seotud ELi üleilmse kohaloleku,
ulatusliku teadmistepagasi ja riigiülesusega ning tema rolliga
koordineerimisele kaasaaitajana – ning mastaabisäästu.
Peaaegu kõik vastajad (92 %) toetasid
diferentseeritumat lähenemisviisi, mida kohandatakse vastavalt abisaajariigi
olukorrale ning mis põhineb usaldusväärsetel kriteeriumidel ja tõhusal andmete
kogumisel, sest see võimaldaks suurendada ELi rahastamisvahendite mõju.
Rahastamisvahendite lihtsustamise ning
geograafiliste ja temaatiliste rahastamisvahendite tasakaalu puhul läksid
arvamused lahku. Paljud vastajad väljendasid kartust, et ELi temaatiliste
programmide arvu vähendamine võib tähendada temaatiliste meetmete jaoks
kavandatud kogusumma vähenemist, ning soovitasid selle asemel lihtsustada
eeskirju, mis reguleerivad juurdepääsu temaatilisele rahastamisele ja selliste
rahaliste vahendite kasutamist. Enamik vastajaid toetas ELi vahendite
geograafilise paindlikkuse suurendamist, et reageerida piirkondadevahelistele
probleemidele.
Huvipakkuvate valdkondade järjestamisel
nimetas enamik sidusrühmi esmajärjekorras makromajanduslikku ja
finantsstabiilsust ning majanduskasvu ja kaubanduse ning investeeringute
edendamist, seejärel aga energeetikat, ressursitõhusust ja kliimamuutusi ning
tööhõivet ja sotsiaalküsimusi (kaasav majanduskasv ja inimväärne töö).
Enamik vastajaid möönis ka seda, et erasektor
on majandusarengu peamine liikumapanev jõud ning toetab seega olulisel määral
jätkusuutlikku majanduskasvu. Seepärast pooldasid nad ELi ulatuslikumat
suhtlemist äriringkondadega kui partneritega ELis ja kolmandates riikides, et
üha enam kaasata erasektorit – nii rahalises mõttes kui ka teadmiste kogumise
seisukohalt – säästva arengu liikumapaneva jõuna.
Paljud nõustusid, et ühine programmitöö ja
kaasrahastamine koos liikmesriikidega võib suurendada ELi välistegevuse mõju ja
ühtsust, lihtsustada abi andmist ning vähendada üldisi tehingukulusid.
Tulemuslikkuse
hindamise puhul toetati üldiselt suuremat rõhuasetust projektide ja programmide
rakendamise järelevalvele ning välisrahastamist reguleerivate eeskirjade
edasist lihtsustamist, et tagada ELi välistegevuse rahastamisvahendite soovitud
mõju saavutamine.
Paljud sidusrühmad
toetasid teavitus- ja teabevahetusmeetmete tõhustamist, et suurendada
teadlikkust ELi välisrahastamisest, eelkõige abisaajariikides. Tundub siiski,
et ELi nähtavust suurendavad pigem tõhus poliitika, strateegiad ja kohalolek
kolmandates riikides kui teabevahetuse suurem rahastamine. Palju toetati ka
ideed tugevdada ELi koordineerivat rolli teiste rahastajate seas ning tagada,
et rakendamises osalevad partnerid suurendaksid ELi rahastamise nähtavust.
Komisjon kaalus enne partnerluse
rahastamisvahendit käsitleva ettepaneku esitamist nelja poliitikavalikut:
lõpetada tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi tegevus,
hetkeolukorra säilitamine; muuta arengukoostöö rahastamisvahendit, et hõlmata
kulutused, mis ei ole ametlik arenguabi, või luua tööstusriikidega tehtava
koostöö rahastamisvahendi alusel uus rahastamisvahend.
Pärast hoolikat kaalumist leiti, et
tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi tegevuse lõpetamine ega
senise olukorra säilitamine ei ole poliitiliselt elujõulised lahendused. Kui
piirduda üksnes vaesuse vähendamisega seotud kulutustega või seada see tärkava
turumajandusega riikidega tehtava koostöö ainsaks eesmärgiks, piiraks see
kunstlikult ELi välistegevust ja eiraks ELi põhihuve.
Arengukoostöö rahastamisvahendi muutmine, et
hõlmata kulutused, mis ei ole seotud ametliku arenguabiga, oleks kasulik
geograafilise ühtsuse seisukohast (üks vahend riigi kohta), kuid selle
võimaluse tõsiseks puuduseks on kaht väga erinevat eesmärki taotleva vahendi
haldamise keerukus.
Mõju hinnang
Majanduslik mõju:
Uue partnerluse rahastamisvahendi loomine
annaks ELile täiendava võimaluse toetada oma ettevõtjaid (eelkõige VKEsid) ja
tooteid. Selle raames saaks toetada ELi ettevõtjaid kolmandates riikides,
ergutades ELi konkurentsivõimet ja innovatsiooni viisil, mis täiendab
konkurentsivõime ja VKEde programmi ning programmi Horisont 2020
(teadusuuringud ja innovatsioon) raames rahastatavaid meetmeid. See võiks
toetada ELi rahvusvahelist kaubandust ja investeeringuid, mis omakorda võib
hõlbustada välisinvesteeringute tegemist ELis. Samuti võib sellel olla oma roll
lõunapoolsete piirkondade vahelises kaubanduses, edendades meie partnerite seas
kolmandates riikides, eriti vaesemates arenguriikides vastutustundlikke
äritavasid. Koostöö võib hõlmata paljusid eri valdkondi, sealhulgas
kliimamuutusi, energeetikat,[4]
keskkonda, tehniliste normide ühtlustamist ja standardimist, ettevõtja
sotsiaalset vastutust, intellektuaalomandiõigusi, isikuandmete kaitset ning
parimaid tavasid majandus-, kaubandus-, investeerimis-, maksu- ja
finantsküsimustes ning turismi valdkonnas. See võib seega suurendada ELi
majanduslikku julgeolekut ja luua uusi töökohti, mis kokkuvõttes toetaks
majanduskasvu. Uus rahastamisvahend võib edendada majanduskoostöö hästi
arenenud vorme ELi ja partnerriikide vahel. Seoses sellega võimaldaks see ELil
võtta poliitika ja programmide kavandamisel ning rakendamisel asjakohaselt
arvesse keskkondlikke, säästva energia alaseid, ühiskondlikke, tööhõivealaseid
ja muid heaoluga seotud väärtusi.
Sotsiaalne mõju
Kuna uus rahastamisvahend ühtlustab ELi ja
liikmesriikide rahastamisvahendeid ning toetab ühismeetmeid muude kahe- ja
mitmepoolsete rahastajatega, võib sellel olla suur mõju tärkava turumajandusega
riikide ühiskonna ülesehitusele. See võib toetada hoolekandesüsteemide,
riikliku tööhõivepoliitika, koolitus- ja oskuste arendamise poliitika ning
haridus-, teadus- ja innovatsioonisuutlikkuse suurendamise programmide
ümberkujundamist ning riiklikke turvavõrgustikke tugevdavaid meetmeid. Eriti
keskkonnahoidlike töökohtade loomine suurendaks sissetulekut ning aitaks
tõhustada sotsiaalse ühtekuuluvuse ja vaesuse vähendamise riiklikke
strateegiaid. Seoses sellega aitaks see saavutada rahvusvahelisi sotsiaalseid
eesmärke, mida toetavad ÜRO Rahvusvaheline Tööorganisatsioon ja G8/G20 riigid.
Keskkonnamõju
ELi partnerlused püüavad uue rahastamisvahendi
kaudu edendada ja toetada majanduskasvu ning pikaajalist keskkonnasäästlikkust.
Sellega seoses peaks uuel rahastamisvahendil olema oluline roll nii ELi kui ka
partnerriikide keskkonnaalaste ja kliimamuutustega seotud meetmete ning
poliitikadialoogi toetamisel. Euroopa erasektorile stiimuleid pakkudes võib
vahend toetada vähese CO2-heitega ärimudelit. Tuginedes Cancúnis
toimunud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste konverentsi (COP 16)
headele tulemustele, saaks rahastamisvahendit kasutada selleks, et aidata ELi
ettevõtjatel töötada partnerriikides keskkonnahoidlike eesmärkide saavutamiseks
välja tõhusad ja võimalikult odavad meetodid. Samuti aitab see partnerriikidel
saada innovatsioonist täit keskkonna-, ökoloogilist ja energiatõhususega seotud
kasu. Vahend võiks edendada üleminekut keskkonnasäästlikule ja ressursitõhusale
majandusele. Suurenev nõudlus kaupade järele tärkava turumajandusega riikides
osutab vajadusele edendada erasektori parimate tavade ja keskkonnasäästlike
hankepõhimõtete vahetamist. Rahastamisvahendist võib toetada koostööd, mis
võimaldaks paremini mõista üleilmse tähtsusega riikides toimuva bioloogilise
mitmekesisuse vähenemise ja ökosüsteemide halvenemise majanduslikku ning sotsiaalset
kulu.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Seadusandja arutelude käigus, milles käsitleti
komisjoni ettepanekut tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi kohta
(KOM/2009/197), ja pärast Lissaboni lepingu jõustumist jõudsid kolm
institutsiooni kokkuleppele lähtuda arenguriikides arengukoostööst väljapoole
jäävate meetmete rakendamisel Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207
lõikest 2 ja artikli 209 lõikest 1. Riikide puhul, mis ei ole arenguriigid,
tuginetakse ELi toimimise lepingu artikli 212 lõikele 2.
Selle kokkuleppe kohaselt põhineb kavandatav partnerluse
rahastamisvahend seega ELi toimimise lepingu kolmel sättel: artikli 212 lõikel
2, artikli 207 lõikel 2 ja artikli 209 lõikel 1.
ELil
on arvukalt rahvusvahelisi kokkuleppeid partnerriikidega kogu maailmas, mis ei
ole võrreldavad üksikute liikmesriikide sõlmitud kokkulepetega ja annavad
liidule võimaluse mõjutada praktiliselt kõiki rahvusvaheliste suhete valdkondi. Kuna 27 liikmesriiki
tegutsevad ühiste tegevuspõhimõtete ja strateegia alusel, on EL suuteline
lahendama üleilmseid probleeme. Samuti on ELil
ainulaadne võimalus edendada oma nõudeid ja standardeid ning muuta need
rahvusvahelise koostöö kaudu üleilmseteks standarditeks.
Kavandatav
partnerluse rahastamisvahend pakub praeguse olukorraga võrreldes suuremat
lisaväärtust, kuna hõlmab keskkonnahoidlikule majanduskasvule suunatud
koostööle tuginedes Euroopa 2020. aasta strateegiat, kusjuures tärkava
turumajandusega riikide ja tööstusriikidega tehtavas koostöös pööratakse
suuremat tähelepanu ELi huvidele ning senisest enam keskendutakse äri-,
investeerimis-, kaubandus- ning teadus- ja innovatsioonikeskkonna
parandamisele. Partnerluse rahastamisvahendi
raames tuleks välja töötada suhetes partnerriikidega vastastikuseid huve
arvessevõttev ennetav tegevuskava, milles pööratakse erilist tähelepanu ELi
strateegilistele partneritele.
Uus
partnerluse rahastamisvahend võtaks ka rohkem arvesse ELi kohustusi kolmandate
riikide ees, kellega EL on sõlminud partnerlus- ja
koostöölepingud/raamlepingud. See suurendaks ELi väärtuste ja huvide edendamist
konkreetsete koostöömeetmetega siduva ELi välispoliitika usaldusväärsust ja
ühtsust. Partnerluse rahastamisvahend võiks kõnealuste lepingute raames toimida
ka ELi ja liikmesriikide ühisprojektide toetajana, sest lepingute sätted on
ELile ja selle liikmesriikidele siduvad. Samuti toetaks see ELi piirkondlikku
ja kahepoolset poliitikat ning ELi kohustusi, mis on seotud piirkondliku ja
rahvusvahelise koostöö protsesside ning asutustega.
ELi majanduskoostöö, äridialoogid ja muu
välismajandustegevus võivad kujutada endast võimast välispoliitilist vahendit.
Need võivad aidata suurendada ELi nähtavust ja mõju mujal maailmas. See võib
toetada Euroopa eesmärki saada rahvusvahelisel tasandil oluliseks
majanduslikuks ja poliitiliseks jõuks nii kahepoolsetes suhetes kui ka
sellistes mitmepoolsetes organisatsioonides nagu G20.
Pealegi
võib ühismeetmete võtmine koos ELi liikmesriikidega ja ressursside
innovaatiline kasutamine muutuda partnerluse rahastamisvahendi raames
sagedasemaks ja teostatavamaks, kui see on praegu tööstusriikidega tehtava
koostöö rahastamisvahendi raames. Rohkem vahendeid eraldatakse selliste
meetmete kaasrahastamiseks, mida rakendatakse koostöös ELi liikmesriikide
kahepoolse abi asutuste või finantsasutustega. Mitmeaastane programmitöö
võimaldaks struktureeritumat ja integreeritumat äritegevust. Avaliku ja
erasektori partnerlusi oleks lihtsam saavutada, kaasates eri sidusrühmi Euroopa
äriringkondadest. Vajaduse korral saaks ka eelistada toetuste ja laenude ühendamise
võimalust.
Vahendi valik
Komisjon leiab, et arengukoostöö
rahastamisvahendi ulatuse laiendamine arenguga mitteseotud meetmetele võib
tekitada vastuolu eri eesmärkide vahel ja see võib põhjustada olulisi viivitusi
otsuste tegemisel ning rakendamisel. Komisjon soovitab luua ühtse uue üleilmse
rahastamisvahendi, mille eesmärk on kaitsta ELi põhihuve ja lahendada
üleilmseid probleeme ning mille meetmete ulatus oleks täpselt kindlaks
määratud. Seepärast teeb komisjon ettepaneku luua uus vahend.
Ettepaneku tegemist uue vahendi loomiseks
peetakse parimaks võimaluseks Üldiselt ollakse üksmeelel selles, et tugineda
võiks olemasolevatele rahastamisvahenditele, kuigi arvesse tuleb võtta
Lissaboni lepingust tingitud institutsioonilisi muudatusi. Selle võimaluse korral
jääks suures osas muutmata vahendite praegune struktuur, mida nii sidusrühmad
kui ka ELi liikmesriigid peavad asjakohaseks ja piisavaks. Uus üleilmse ulatuse
ja konkreetsete eesmärkidega partnerluse rahastamisvahend aitaks siiski
põhjalikult kohandada praeguseid poliitika kujundamise, programmitöö ja
tulemuste saavutamise meetodeid.
4.           MÕJU EELARVELE
Partnerluse rahastamisvahendile kavatsetakse
eraldada ajavahemikul 2014–2020 kokku 1,131 miljardit eurot
(jooksevhindades). See summa on kooskõlas ajavahemikuks 2014–2020 kavandatava
finantsraamistiku rubriigiga 4 „EL kui ülemaailmne partner”.
Selleks et tagada kõrgharidusmeetmete
rahastamise ennustatavus kolmandates riikides, rahastatakse programmi „Erasmus
kõigi jaoks” raames võetavaid meetmeid kooskõlas ELi välistegevuse eesmärkidega
ainult kahe mitmeaastase eraldise kaudu, millest esimene katab programmi
esimesed neli aastat ja teine ülejäänud kolm aastat. Rahastamist võetakse
arvesse partnerluse rahastamisvahendi mitmeaastase sihtprogrammi kavandamisel
kooskõlas asjaomaste riikide kindlaksmääratud vajaduste ja prioriteetidega.
Eraldised on võimalik vastavalt ELi välistegevuse prioriteetidele läbi vaadata,
kui ilmnevad ettenägematud asjaolud või toimuvad olulised poliitilised
muudatused. Kõnealuste rahaliste vahendite kasutamise suhtes kohaldatakse
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr [--], millega kehtestatakse
programm „Erasmus kõigi jaoks”[5].
5.           MUU TEAVE
Lihtsustamine
Käesoleva uue määruse (nagu ka muude
mitmeaastase finantsraamistiku alusel rakendatavate programmide) puhul on
komisjoni üks peamisi eesmärke lihtsustada õiguskeskkonda ning hõlbustada
partnerriikide ja -piirkondade ning kodanikuühiskonna organisatsioonide ja
teiste juurdepääsu liidu abile, kui see on kooskõlas määruse eesmärkidega.
Uut partnerluse
rahastamisvahendit käsitlev määrus võimaldaks rakendusmeetmeid kiiremini vastu
võtta ja annaks seega rohkem tegevusruumi koostööks. Lisaks
hõlbustab finantsmääruse läbivaatamine, mis on eriti oluline välistegevust
käsitlevate erisätete puhul, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja VKEde
osalemist rahastamisprogrammides, lihtsustades näiteks eeskirju, vähendades
osalemiskulusid ja kiirendades toetuse määramise menetlusi. Komisjon kavatseb käesoleva määruse rakendamisel
kasutada läbivaadatud finantsmääruses sätestatud uusi paindlikke menetlusi.
Rakenduseeskirjad sisalduvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses
(EL) nr [...], millega kehtestatakse liidu välistegevuse rahastamisvahendite
rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused.
2011/0411 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega luuakse partnerluse rahastamisvahend
koostööks kolmandate riikidega
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eelkõige selle artikli 207 lõiget 2, artikli 209 lõiget 1 ja
artikli 212 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesoleva määrusega luuakse rahastamisvahend,
millega toetatakse otseselt Euroopa Liidu välispoliitikat. Määrusega
asendatakse nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1934/2006, millega
luuakse rahastamisvahend koostööks tööstus- ning teiste suure sissetulekuga
riikide ja territooriumitega[6].
(2)
Liit on viimase aastakümne jooksul järjekindlalt
tugevdanud kahepoolseid suhteid paljude tööstus- ning teiste suure
sissetulekuga riikide ja territooriumitega maailma eri piirkondades, peamiselt
Põhja-Ameerikas, Ida-Aasias ja Okeaanias, kuid samuti Kagu-Aasias ja Pärsia
lahe piirkonnas.
(3)
Lisaks on liit Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18.
detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1905/2006 (millega luuakse arengukoostöö
rahastamisvahend) alusel alates 2007. aastast tugevdanud ja süvendanud koostööd
ning partnerlust arengu- ja üleminekuriikidega Aasias, Kesk-Aasias ja
Ladina-Ameerikas ning Iraagi, Iraani, Jeemeni ja Lõuna-Aafrikaga.
(4)
Arengukoostöö rahastamisvahendi alusel
arenguriikide, -territooriumide ja -piirkondadega geograafiliste programmide
raames toimuv koostöö hõlmab üksnes selliste meetmete rahastamist, mis vastavad
Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) arenguabikomitees
kindlaksmääratud ametliku arenguabi kriteeriumitele.
(5)
Selleks et tugevdada ja süvendada koostööd India ja
Hiinaga ning Aasia ja Ladina-Ameerika keskmise sissetulekuga riikidega
arengukoostöö rahastamisvahendi reguleerimisalast välja jäävates valdkondades,
töötati välja sellised ettevalmistavad meetmed nagu äridialoogid, kaubanduse
edendamine ja teadusvahetus.
(6)
Lisaks on liit tugevdanud kahepoolseid suhteid
teiste kasvava tähtsusega keskmise sissetulekuga Aasia ja Ladina-Ameerika
arenguriikidega, laiendades koostööpartnerlust ja poliitikadialoogi
valdkondadele ning teemadele väljaspool arengukoostööd. Suhted on arenenud ka
Venemaaga, seal hulgas Euroopa Liidu ja Venemaa moderniseerimispartnerluse
kaudu, mis rõhutab Venemaa tähtsust liidu strateegilise partnerina nii
kahepoolsetes suhetes kui ka üleilmsel tasandil.
(7)
Liidu huvides on süvendada suhteid partneritega,
kes etendavad üha olulisemat rolli rahvusvahelises majanduses ja kaubanduses,
lõunapoolsete piirkondade vahelises kaubanduses ja koostöös, mitmepoolsetel
foorumitel (sh kahekümne rahandusministri ja keskpanga juhi grupis G20),
ülemaailmses juhtimises ning üleilmsete probleemide lahendamisel. Liit peab
seadma sisse laiaulatuslikud partnerlused uute osalejatega rahvusvahelisel
tasandil, et edendada stabiilset ja kaasavat rahvusvahelist korda, seista
ühiste üleilmsete hüvede eest, kaitsta liidu põhihuve ja suurendada neis
riikides teadmisi liidust.
(8)
EL vajab üleilmse ulatusega rahastamisvahendit,
mille abil oleks võimalik rahastada meetmeid, mis ei pruugi vastata ametliku
arenguabi kriteeriumitele, kuid mis on otsustava tähtsusega asjaomaste
partnerriikidega suhete süvendamisel ja tugevdamisel, eelkõige partnerlussuhete
arendamise ning poliitikadialoogi kaudu.
(9)
Kuigi käesolevas määruses pööratakse erilist
tähelepanu üleilmsel tasandil tegutsevatele riikidele, peaks selle
reguleerimisala hõlmama kogu maailma, võimaldades vastavalt käesoleva määruse
eesmärkidele toetada koostöömeetmeid arenguriikides, kus liidul on olulisi
huve.
(10)
Liit on Euroopa 2020. aasta strateegias[7] taas kord
kinnitanud püsivat kohustust edendada oma sise- ja välispoliitikas arukat,
kaasavat ning jätkusuutlikku majanduskasvu, mille aluseks on kolm sammast:
majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnaalane sammas.
(11)
Liit on suhetes oma partneritega kogu maailmas
seadnud eesmärgiks edendada kõigile inimväärse töö tagamist ning
rahvusvaheliselt tunnustatud tööõiguse põhireeglite ja mitmepoolsete
keskkonnalepingute ratifitseerimist ja tulemuslikku rakendamist.
(12)
Üks olulisimaid liidu ees seisvaid ülesandeid ja
valdkondi, kus tuleb kiirelt võtta meetmeid rahvusvahelisel tasandil, on
kliimamuutuste vastu võitlemine. Komisjoni teatises „Euroopa 2020. aasta
strateegia aluseks olev eelarve”[8]
väljendatakse kavatsust suurendada liidu üldeelarve kliimaga seonduvate kulude
osatähtsust vähemalt 20 %-ni ning käesolev määrus peaks aitama seda
eesmärki saavutada.
(13)
Liit on võtnud kohustuse aidata saavutada üleilmsel
tasandil 2020. aastaks seatud bioloogilise mitmekesisuse eesmärke ja rakendada
sellega seotud vahendite leidmise strateegiat.
(14)
Käesoleva määruse alusel peaks liit toetama Euroopa
2020. aasta strateegia rakendamist, eelkõige selle kliimamuutuste,
keskkonnasäästlikumale majandusele ja ressursitõhususele ülemineku, kaubanduse
ja investeeringute ning kolmandate riikidega tehtava äri- ja õigusloomealase
koostööga seotud eesmärkide saavutamist, ning edendama avalikku diplomaatiat,
haridusalast/akadeemilist koostööd ja teavitustegevust.
(15)
Lisaks peaks mitmekülgsete koostöö- ja
partnerlusalgatuste edendamine ühe rahastamisvahendi raames võimaldama
saavutada liidu välistegevuses mastaabisäästu, koostoimet, suuremat
tulemuslikkust, tõhusamat otsustamist ja haldamist ning suuremat nähtavust.
(16)
Käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks on vaja
järgida diferentseeritud ja paindlikku lähenemisviisi, töötades välja peamiste
partnerriikidega tehtava koostöö mudelid, milles võetakse arvesse nende riikide
majanduslikku, sotsiaalset ja poliitilist tausta ning liidu erihuve,
poliitilisi prioriteete ja strateegiaid, säilitades siiski võime sekkuda
vajaduse korral maailma eri paigus.
(17)
Et liit saaks seada eesmärgiks tõhusamalt
edendada oma huve suhetes kolmandate riikidega, peaks ta suutma paindlikult ja
õigeaegselt reageerida tekkivatele ja/või ettenägematutele vajadustele, võttes
erimeetmeid, mida mitmeaastased sihtprogrammid ei hõlma.
(18)
Kuna liikmesriigid ei suuda käesoleva määruse
eesmärke piisavalt saavutada ning meetmete ulatuse tõttu on neid seega parem
saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu
lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe
käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide
saavutamiseks.
(19)
Selleks et kohandada käesoleva määruse
reguleerimisala kiiresti muutuva olukorraga kolmandates riikides, peaks
komisjonil olema õigus kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290
võtta vastu õigusakte lisas loetletud konkreetsetes koostöövaldkondades. Eriti
oluline on, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus asjakohased
konsultatsioonid, sealhulgas ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud
õigusaktide ettevalmistamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja
õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(20)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks
ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt 16. veebruari 2011. aasta
määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted,
mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida
kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[9]. Võttes
arvesse kõnealuste rakendusaktide iseloomu, eelkõige nende mõju poliitika
kujundamisele ja nende finantsmõju, tuleks nende vastuvõtmiseks põhimõtteliselt
kohaldada kontrollimenetlust, välja arvatud tehniliste rakendusmeetmete puhul,
mille finantsmõju on väike.
(21)
Euroopa Liidu välistegevuse rahastamisvahendite
rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja
nõukogu … määruses (EL) nr .../... (edaspidi „ühine rakendusmäärus”).
(22)
Euroopa välisteenistuse korraldust ja toimimist on
kirjeldatud nõukogu otsuses 2010/427/EL,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Reguleerimisese ja eesmärgid
(2)
Käesoleva määrusega luuakse partnerluse
rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega, et edendada ja toetada ELi ja
vastastikuseid huve. Partnerluse rahastamisvahendist toetatakse meetmeid,
millega taotletakse tulemuslikult ja paindlikult liidu kahepoolsetest,
piirkondlikest või mitmepoolsetest suhetest kolmandate riikidega tulenevate
eesmärkide saavutamist ning lahendatakse üleilmseid probleeme.
(3)
Partnerluse rahastamisvahendist rahastatavate
meetmetega tuleb taotleda järgmiste liidu erieesmärkide saavutamist:
(a)
rakendada Euroopa 2020. aasta strateegia
rahvusvahelist mõõdet, toetades liidu kahepoolse, piirkondliku ja
piirkondadevahelise koostööpartnerluse strateegiaid, edendades
poliitikadialoogi ning töötades välja ühised lähenemisviisid ja meetmed
selliste üleilmsete probleemide lahendamiseks, nagu energiajulgeolek, kliimamuutus
ja keskkond. Selle eesmärgi saavutamise hindamise aluseks on Euroopa 2020.
aasta strateegia tegevuspõhimõtete ja eesmärkide järgimine peamistes
partnerriikides;
(b)
hõlbustada majanduspartnerluste ning äri- ja
õigusloomealase koostöö kaudu Euroopa äriühingute turulepääsu ning suurendada
nende kaubandus-, investeerimis- ja ärivõimalusi. Selle eesmärgi saavutamise
hindamise aluseks on liidu osa väliskaubanduses peamiste partnerriikidega ning
kauba- ja investeeringuvood partnerriikidesse, mille suhtes rakendatakse
käesoleva määruse kohaseid programme ja meetmeid;
(c)
suurendada liidu ja tema poolt rahvusvahelisel
tasandil etendatava rolli laialdast mõistmist ning nähtavust avaliku
diplomaatia, haridusalase/akadeemilise koostöö ja teavitustegevuse kaudu, et edendada
liidu väärtusi ja huve. Selle eesmärgi saavutamist võib hinnata muu hulgas
arvamusuuringute või hindamiste abil.
Artikkel 2
Reguleerimisala
(1)
Käesoleva määruse alusel tehtavas koostöös võivad
osaleda kõik kolmandad riigid, territooriumid ja piirkonnad.
(2)
Käesoleva määruse alusel toetatakse eelkõige siiski
kootööd nende arenenud riikide ja arenguriikidega, millel on üha suurem osa
rahvusvahelises majanduses ja kaubanduses, mitmepoolsetel foorumitel,
ülemaailmses juhtimises ja üleilmsete probleemide lahendamisel ning kus liidul
on olulisi huve.
Artikkel 3
Üldpõhimõtted
(1)
Tuginedes dialoogile ja koostööle kolmandate
riikidega, püüab liit edendada, arendada ja tugevdada liidu aluseks olevaid
vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi
põhimõtteid.
(2)
Selleks et suurendada liidu abi mõju, järgitakse
partnerriikidega koostöö kavandamisel vajaduse korral diferentseeritud ja
paindlikku lähenemisviisi, et võtta arvesse partnerriikide majanduslikku,
sotsiaalset ja poliitilist tausta ning liidu konkreetseid huve, poliitilisi
prioriteete ja strateegiaid.
(3)
Liit ja liikmesriigid edendavad oma pädevuse piires
mitmepoolset lähenemisviisi üleilmsetele probleemidele ning tihendavad koostööd
rahvusvaheliste või piirkondlike organisatsioonide ja asutustega, sealhulgas
rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, ÜRO asutuste, fondide ja
programmidega, OECDga, kahekümne rahandusministri ja keskpanga juhi grupiga
(G20) ning teiste kahepoolsete rahastajatega.
(4)
Liit püüab käesolevat määrust rakendades tagada
poliitika kujundamisel, strateegilisel planeerimisel, programmitöö tegemisel
ning meetmete rakendamisel ühtsuse ja kooskõla liidu välistegevuse muude
valdkondadega, eelkõige arenguriikidele suunatud arengukoostöö
rahastamisvahendiga, ja muude asjakohaste liidu poliitikavaldkondadega.
(5)
Käesoleva määruse alusel rahastatavad meetmed
põhinevad vajaduse korral koostööpõhimõtetel, mis on esitatud liidu ning
asjaomaste kolmandate riikide ja piirkondade vahelistes lepingutes,
deklaratsioonides ja tegevuskavades, ning on ka seotud liidu konkreetsete
huvide, poliitiliste prioriteetide ja strateegiatega seonduvate valdkondadega.
(6)
Käesoleva määruse alusel antavat liidu toetust
rakendatakse vastavalt ühisele rakendusmäärusele.
Artikkel 4
Koostöövaldkonnad
Konkreetsed koostöövaldkonnad, millele antakse
käesoleva määruse alusel liidu abi, on loetletud lisas. Komisjonile antakse
õigus võtta vastavalt artiklile 7 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta või
täiendada käesoleva määruse lisa.
Artikkel 5
Programmitöö ja rahaliste vahendite kavandatud jaotus
(1)
Komisjon võtab vastavalt ühise rakendusmääruse
artikli 15 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusele vastu mitmeaastased
sihtprogrammid. Nimetatud menetlust kohaldatakse ka sisulise läbivaatamise
suhtes, mille tulemusena strateegia või selle kavandamine oluliselt muutub.
(2)
Mitmeaastases sihtprogrammis esitatakse liidu
strateegilised ja/või vastastikused huvid ning prioriteedid, erieesmärgid ja
oodatavad tulemused. Kui teatavate riikide või piirkondade jaoks on koostatud
ühine raamdokument, millega nähakse ette ELi laiaulatuslik strateegia, võetakse
see dokument aluseks mitmeaastase sihtprogrammi koostamisel.
(3)
Mitmeaastases sihtprogrammis määratakse kindlaks ka
liidu rahastatavad eelisvaldkonnad ja esitatakse asjaomaseks ajavahemikuks
rahaliste vahendite kavandatud jaotus nii kogusummana kui ka eraldi iga
eelisvaldkonna ja partnerriigi või partnerriikide rühma kohta, sealhulgas
osalemiseks üleilmsetes algatustes; kui see on vajalik, võib eraldiste jaotuse
esitada vahemike vormis.
(4)
Mitmeaastast sihtprogrammi kohandatakse vajaduse
korral, võttes arvesse programmi aluseks oleva viitedokumendi vahehindamisi või
erakorralisi läbivaatamisi.
(5)
Mitmeaastases sihtprogrammis võib ette näha
jaotamata vahendite reservi. Nende vahendite jaotus otsustatakse vastavalt
ühisele rakendusmäärusele.
(6)
Lõikes 1 osutatud kontrollimenetlust ei kohaldata
mitmeaastase sihtprogrammi väheoluliste muudatuste korral, millega tehakse
tehnilisi kohandusi, jaotatakse rahalised vahendid ümber eelisvaldkonnale
kavandatud jaotuse kohaselt määratud summa piires või suurendatakse või
vähendatakse esialgset kogueraldist vähem kui 20 %, tingimusel et
muudatused ei mõjuta mitmeaastases sihtprogrammis sätestatud eelisvaldkondi ja
eesmärke. Sellistest kohandustest teatatakse ühe kuu jooksul Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
(7)
Kui on vajalik liidu kiire reageerimine, võib
mitmeaastase sihtprogrammi muutmiseks kohaldada ühise rakendusmääruse artikli
15 lõikes 4 osutatud menetlust.
Artikkel 6
Komitee
Komisjoni abistab partnerluse rahastamisvahendi
komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
Artikkel 7
Volituste delegeerimine
(1)
Artiklis 4 osutatud volitused delegeeritakse
käesoleva määruse kehtivuse ajaks.
(2)
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad volituste delegeerimise
igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud
volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei
mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
(3)
Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu
võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(4)
Vastuvõetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult
juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei ole kahe kuu jooksul alates
õigusakti teatavakstegemisest Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle
kohta vastuväiteid või kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on enne selle
tähtaja möödumist teatanud komisjonile, et neil ei ole õigusaktile
vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda
tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 8
Lähtesumma
1.           Käesoleva määruse rakendamise
lähtesumma ajavahemikuks 2014-2020 on 1 131 000 000 eurot.
Eelarvepädevad institutsioonid teevad otsuse iga-aastaste assigneeringute kohta
mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud summade piires iga-aastase
eelarvemenetluse käigus.
2.           Nagu viidatud programmi
„Erasmus kõigi jaoks” käsitleva määruse artikli 13 lõikes 2,
eraldatakse rahvusvahelise mõõtme edendamiseks kõrghariduse valdkonnas
1 812 100 000 eurot mitmest muust väliskoostöö vahendist
(arengukoostöö rahastamisvahend, ühinemiseelse abi rahastamisvahend, Euroopa naabruspoliitika
rahastamisvahend, partnerluse rahastamisvahend ja Euroopa Arengufond), et
toetada õppimisega seotud liikuvust kolmandatesse riikidesse või kolmandatest
riikidest ning koostööd ja poliitilist dialoogi nende riikide
asutuste/institutsioonide/organisatsioonidega. Kõnealuste rahaliste vahendite
kasutamise korral kohaldatakse programmi „Erasmus kõigi jaoks” käsitleva
määruse sätteid.
Rahastamine toimub kahe mitmeaastase eraldise
kaudu, millest esimene katab programmi esimesed neli aastat ja teine ülejäänud
kolm aastat. Rahastamist võetakse arvesse kõnealuste vahendite mitmeaastaste
sihtprogrammide kavandamisel kooskõlas asjaomaste riikide kindlaksmääratud
vajaduste ja prioriteetidega. Eraldised on võimalik vastavalt ELi välistegevuse
prioriteetidele läbi vaadata, kui ilmnevad ettenägematud asjaolud või toimuvad
olulised poliitilised muudatused.
Artikkel 9
Euroopa välisteenistus
Käesolevat määrust kohaldatakse kooskõlas
nõukogu otsusega 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa
välisteenistuse korraldus ja toimimine.
Artikkel 10
Jõustumine
1.
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast
selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda kohaldatakse alates
1. jaanuarist 2014.
2.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult
kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
LISA
PARTNERLUSE
RAHASTAMISVAHENDIGA HÕLMATUD ÜKSIKASJALIKUD KOOSTÖÖVALDKONNAD
Et toetada artiklis 1 sätestatud eesmärkide
saavutamist, võib liidu abi hõlmata muu hulgas järgmisi koostöövaldkondi:
a)           selliste
konkreetsete algatuste – sealhulgas teadustöö, uuringute, katsekavade või
ühisprojektide – toetamine, mis peaksid tõhusalt ja paindlikult reageerima
koostööeesmärkidele, mis tulenevad liidu suhetest asjaomaste kolmandate
riikidega;
b)           koostöö, partnerluste ja
ühisprojektide edendamine liidu ja kolmandate riikide majandus-, sotsiaal-,
kultuuri-, valitsus- ning teadusringkondade esindajate vahel;
c)           kaubandussuhete ja -integratsiooni
hõlbustamine (ja toetamine), sealhulgas lõunapoolsete piirkondade vahel, ning
liidu investeeringuvoogude ja majanduspartnerluste toetamine, keskendudes
sealhulgas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele;
d)           poliitika- ja valdkondliku dialoogi
edendamine liidu ja kolmandate riikide poliitiliste, majandus-, järelevalve-,
keskkonna-, sotsiaal-, teadus- ja kultuuriringkondade esindajate ning
vabaühenduste vahel;
e)           teavitustegevuse, loomingulise
vahetuse ja kultuuridevahelise dialoogi edendamine;
f)            liidu või vastastikustes huvides
olevate algatuste ja meetmete edendamine sellistes valdkondades nagu
kliimamuutused, keskkonnaküsimused (sealhulgas bioloogiline mitmekesisus),
ressursitõhusus, toorained energia, transport, teadus, teadusuuringud ja
innovatsioon, tööhõive- ja sotsiaalpoliitika, säästev areng, sealhulgas
inimväärse töö tagamine ja ettevõtja sotsiaalne vastutus, lõunapoolsete
piirkondade vaheline kaubandus ja koostöö, haridus, kultuur, turism, info- ja
kommunikatsioonitehnoloogia, tervishoid, õiguskaitse, toll, maksustamine,
rahandus, statistika ja muud liidu erihuvidega seotud või liidule ja
kolmandatele riikidele vastastikust huvi pakkuvad küsimused;
g)           liidust teadlikkuse suurendamine ja
liidu mõistmise parandamine ning liidu nähtavuse suurendamine kolmandates
riikides.
ETTEPANEKUTELE LISATAV
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse
nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB) struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate isikute
rahaline osalus
              3.3.    Estimated impact on revenue
ETTEPANEKUTELE
LISATAV FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr ...,
millega luuakse partnerluse
rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB[10])
struktuurile
Jaotis 19:
Välissuhted
Peatükk 19 05: Suhted ja koostöö kolmandate
tööstusriikidega
Eelarvepeatüki
19 05 nimetus vastab rahastamisvahendite praegusele struktuurile
(2007–2013). Tehakse ettepanek jätta tegevus 19 05 samaks, kuid muuta
peatüki nimetus ajavahemikuks 2014–2020 järgmiselt:
19 05 : Koostöö kolmandate riikidega
partnerluse rahastamisvahendi alusel
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
x Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[11]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva
meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Selle rahastamisvahendi eesmärk
on toetada järgmist strateegilist eesmärki, mis on esitatud komisjoni
29. juuni 2011. aasta teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia
aluseks olev eelarve – II osa” (KOM/2011/500 – „Euroopa 2020. aasta
strateegia aluseks olev eelarve – II osa”, poliitikavaldkond:
välistegevus, lk 42):
„ELi poliitika kujundamine vastavalt eesmärgile lahendada
selliseid ülemaailmseid põhiprobleeme nagu võitlus kliimamuutusega,
bioloogilise mitmekesisuse taastamine ning ülemaailmsete avalike hüvede ja
ressursside kaitsmine. Komisjon teeb ettepaneku töötada koostöös kolmandate
riikidega välja ELi ja vastastike huvide ennetav tegevuskava, keskendudes
eelkõige strateegilistele partneritele.”
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Peatüki 19 05 raames on seatud järgmised kolm
erieesmärki:
1) rakendada Euroopa 2020. aasta strateegia
rahvusvahelist mõõdet, toetades liidu kahepoolse, piirkondliku ja
piirkondadevahelise koostööpartnerluse strateegiaid, edendades
poliitikadialoogi ning töötades välja ühised lähenemisviisid ja meetmed
üleilmsete probleemide lahendamiseks;
2)
parandada majanduspartnerluste ning äri- ja õigusloomealase koostöö kaudu
Euroopa äriühingute turulepääsu ning suurendada nende kaubandus-,
investeerimis- ja ärivõimalusi;
3)
suurendada Euroopa kindlat osalemist maailmamajanduses ja tema rolli
rahvusvahelisel tasandil, toetades avalikku diplomaatiat,
haridusalast/akadeemilist koostööd ning teavitustegevust ja võrgustikke, et
edendada ELi väärtusi ja huve.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile
Peatükk 19 05 nimetatakse
ümber järgmiselt: Koostöö kolmandate riikidega partnerluse
rahastamisvahendi alusel
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Innovaatiline partnerluse rahastamisvahend
võimaldaks ELil edendada oma poliitikat kõikjal maailmas.
Mõju ELi majandusele ja ELi majandusdialoogile partnerriikidega
Uue partnerluse rahastamisvahendi rakendamine annaks ELile täiendava
võimaluse toetada oma ettevõtjaid (eelkõige VKEsid) ja tooteid. See tekitaks
rahalise võimaluse toetada ELi ettevõtjaid kolmandates riikides, ergutades ELi
konkurentsivõimet ja innovatsiooni viisil, mis täiendab konkurentsivõime ja
VKEde programmi ning programmi Horisont 2020 (teadusuuringud ja innovatsioon)
raames rahastatavaid meetmeid, ning toetada ELi rahvusvahelist kaubandust ja
investeeringuid, mis omakorda võib hõlbustada välisinvesteeringute tegemist
ELis. Koostöö võib hõlmata paljusid eri valdkondi, sealhulgas kliimamuutusi, keskkonda,
tehniliste normide ühtlustamist ja standardimist, ettevõtja sotsiaalset
vastutust, intellektuaalomandiõigusi, isikuandmete kaitset, parimaid tavasid
majandus-, kaubandus-, maksu- ja finantsküsimustes ning lõunapoolsete
piirkondade vahelist kaubandust ja koostööd. See võib seega suurendada ELi
majanduslikku julgeolekut ja luua uusi töökohti, mis kokkuvõttes toetaks
majanduskasvu.
Kõnealune rahastamisvahend võib tugevdada ELi kaubandussuhteid
partnerriikidega, avaldades positiivset mõju ELi maksebilansile ning majandus-
ja kaubandussuhetele muu maailmaga, järgides samal ajal turulepääsu ja avatud
turu põhimõtteid. Vahend võib seega aidata ka vähendada protektsionismiohtu
ning toetada rahvusvahelist konkurentsivõimet ja jätkuvat üleilmastumist,
tagades samal ajal, et sellest saavad kooskõlas Euroopa 2020. aasta
strateegia põhimõtetega kasu kõik riigid.
Uus partnerluse rahastamisvahend aitaks ühtlasi toetada ELi
konkurentsivõimet inimressursside sihipärase arendamise kaudu: majandusliku
heaolu eelduseks on kõrge kvalifikatsiooniga inimeste olemasolu ning nende
innovatsioonisuutlikkus ja võime tegeleda teaduse ja tehnoloogia arendamisega.
Majanduslik mõju partnerriikidele
Uus rahastamisvahend võib edendada majanduskoostöö hästi arenenud vorme
ELi ja partnerriikide vahel. Seoses sellega võimaldaks see ELil võtta
poliitikaprogrammi kavandamisel ning rakendamisel asjakohaselt arvesse
keskkondlikke, säästva energia alaseid, ühiskondlikke, tööhõivealaseid ja muid
heaoluga seotud väärtusi.
ELi äriühingute aktiivsem investeerimistegevus toetaks ka vastuvõtva
riigi majanduskasvu. ja sotsiaalset Ettevõtjavastutust edendavad meetmed
parandavad sotsiaalõigus-, töö- ja keskkonnanorme ning nende rakendamist
partnerriikides.
Rahastamisvahend aitab tehnilist abi võimaldades kindaks teha eelarve
konsolideerimise jätkusuutlikud viisid, et toetada majanduskasvu, abistades
seeläbi riike nende jõupingutustes, mille eesmärk on saada arvepidamine
kontrolli alla. Samuti võib sellest toetada algatusi, millega püütakse
parandada haldussuutlikkust ja töötajate rahaülekannete tulemuslikku kasutamist
ning edendada uusi investeeringuid ja tehnoloogiasiiret riiklike
industrialiseerimisprogrammide raames või infrastruktuuri arendamisel, et
toetada ressursitõhusust ja jätkusuutlikkust, sealhulgas energia tootmisel ja
tarbimisel.
Mõju majanduse juhtimisele
Partnerluse rahastamisvahend avaldab eeldatavalt mõju ka majanduse
juhtimisele. Kriisist on saadud valusaid õppetunde turgude
piiratuse kohta. See on toonud esile vajaduse hinnata ümber valitsuse roll,
kujundada ümber riigi ja turu vaheline tasakaal ning otsida võimalusi, kuidas
suurendada kodanike usaldust mõlema suhtes.
Kriis näitas, et majanduslikult keerulisel ajal on riigi poliitika
majanduse jaoks äärmiselt oluline, sest valitsused peatasid finantsturu
vabalanguse ja hoidsid ära finantskatastroofi. Järgnenud surve eelarvele
suurendas siiski paljudes riikides vajadust kärpida riiklikke kulutusi, mis
enamasti tähendab riigi toimimise tõhustamist. Selleks tuleb ümber hinnata
valitsuse sekkumise roll, et saavutada parem ja tulemuslikum juhtimine,
usaldusväärsed institutsioonid ning tulemuslikud eeskirjad ja menetlused.
Teine oluline juhtimisküsimus on seotud korruptsiooni vastu võitlemise,
läbipaistvuse ja terviklikkusega. Uue rahastamisvahendi üheks eesmärgiks
võib seada korruptsioonivastase võitluse vahendite täiustamise ja nende
rakendamise toetamise. Uued algatused võiksid parandada korruptsioonivastaste
ja läbipaistvuse tagamise meetmete üleilmset koordineerimist ning asjakohaste
rahvusvaheliste konventsioonide, parimate tavade ja suuniste järgimist.
Jätkusuutlike majanduslike muudatuste edendamiseks on äärmiselt oluline
toetada strateegiliste partnerite täielikku kaasamist üleilmse
keskkonnapoliitika kujundamisse ja keskkonnaalasesse juhtimisse, eriti seoses
mitmepoolsete keskkonnakokkulepetega.
Sotsiaalne mõju ELi majandusele
ELi eesmärk on hõlmata omavahel seotud sotsiaalpoliitika valdkonnad ja
teha kindlaks strateegilised tegevussuunad, mis ei piirdu ainult
majanduskasvuga. Selle eesmärgi saavutamist saaks toetada, edendades
partnerriikidega tehtavat majanduskoostööd, tugevdades riiklikke ja
rahvusvahelisi õigusraamistikke ning aidates parandada majanduse riiklikku,
piirkondlikku või üleilmset juhtimist. Neil strateegiatel ja lähenemisviisidel
võib olla positiivne mõju ELi tööhõive- ja sotsiaalpoliitikale, näiteks ELi
sotsiaalkaitse heaolumudelile, keskkonnahoidlike töökohtade loomisele, Euroopa
2020. aasta strateegia sotsiaalmeetmete kavale jne. Tärkava
turumajandusega riikide põhjustatud suurenev konkurents võib anda ka Euroopale
strateegilise tõuke eraldada rohkem rahalisi vahendeid koolitusele ja
ümberõppele, õpetamise ja teadusuuringute kvaliteedi parandamisele ning Euroopa
hoolekandesüsteemide ümberkujundamisele.
Sotsiaalne mõju partnerriikidele
Kuna uus rahastamisvahend ühtlustab ELi ja selle liikmesriikide
rahastamisvahendeid ning toetab ühismeetmeid muude kahe- ja mitmepoolsete
rahastajatega, võib sellel olla suur mõju tärkava turumajandusega riikide
ühiskonna ülesehitusele. See võib toetada hoolekandesüsteemide, riikliku
tööhõivepoliitika, koolitus- ja oskuste arendamise poliitika ning haridus-,
teadus- ja innovatsioonisuutlikkuse suurendamise ja programmide
ümberkujundamist ning riiklike turvavõrgustike tugevdamist. Rahastamisvahend
aitaks olulisel määral luua uusi keskkonnahoidlikke töökohti, suurendada
sissetulekut inimese kohta ning rakendada tõhusaid sotsiaalse ühtekuuluvuse ja
vaesuse vähendamise strateegiaid riigi tasandil. Seoses sellega aitaks see
saavutada rahvusvahelisi sotsiaalseid eesmärke, mida toetavad ÜRO
Rahvusvaheline Tööorganisatsioon ja G8/G20 riigid.
Keskkonnamõju ELile ja partnerriikidele
Eelseisvatel aastatel on uue rahastamisvahendi peamised strateegilised
prioriteedid muu hulgas järgmised: saavutada keskkonnahoidlik majanduskasv,
rakendada strateegiat ning toetada partnerriike nende tegevuspõhimõtete
järgimisel, millega püütakse tagada ökoloogilisem majanduskasv.
Uue rahastamisvahendi raames rahastatavate ELi partnerlustega püütakse
õhutada ja toetada majanduskasvu ning pikaajalist jätkusuutlikkust. Sellega
seoses peaks uuel rahastamisvahendil olema oluline roll nii ELi kui ka
partnerriikide keskkonnaalaste ja kliimamuutustega seotud meetmete ning
poliitikadialoogi toetamisel.
Euroopa erasektorile stiimuleid pakkudes võib vahend toetada vähese CO2-heitega
ärimudelit. Tuginedes Cancúnis toimunud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
kliimamuutuste konverentsi (COP 16) headele tulemustele, saaks
rahastamisvahendit kasutada selleks, et aidata ELi ettevõtjatel töötada
partnerriikides keskkonnahoidlike eesmärkide saavutamiseks välja tõhusad ja
võimalikult odavad meetodid. Samuti aitab see partnerriikide majandusel saada
innovatsioonist täit keskkonna-, ökoloogilist ja energiatõhususega seotud kasu.
Rahastamisvahendist võib toetada koostööd, mis
võimaldaks paremini mõista üleilmse tähtsusega riikides toimuva bioloogilise
mitmekesisuse vähenemise ja ökosüsteemide halvenemise majanduslikku ning
sotsiaalset kulu.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Kolme erieesmärgi saavutamist kontrollitakse
järgmise kolme näitaja alusel:
1) Euroopa
2020. aasta strateegia tegevuspõhimõtete ja eesmärkide järgimine peamistes
strateegilistes partnerriikides ning mõju poliitika kujundamisele neis
riikides;
2) ELi osa
väliskaubanduses peamiste partnerriikidega ning kauba- ja investeeringuvood
partnerriikidesse, mille suhtes rakendatakse käesoleva määruse kohaseid
programme ja meetmeid;
3) ELi parem
tajumine ja suurem vastastikune mõistmine peamistes strateegilistes
partnerriikides, mida näitavad muu hulgas uuringud ja/või hindamised.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Vt
seadusandliku ettepaneku seletuskiri ja mõjuhinnang.
Kavandatav partnerluse
rahastamisvahend peaks kõrvaldama piirangud, mis vähendavad ELi suutlikkust
tegutseda rahvusvahelisel tasandil kõige tõhusamal viisil. See võimaldab ELil
taotleda suhetes uute majandusjõududega muid tegevuseesmärke peale
arengukoostöö ning aitab vajaduse korral kaitsta üleilmsel tasandil ELi
põhihuve suhetes teiste partnerriikidega. Kavandatava partnerluse
rahastamisvahendi peamised omadused võrreldes eelmise tööstusriikidega tehtava
koostöö rahastamisvahendiga on järgmised:
geograafiline
ulatus: üleilmne, kuid erilist tähelepanu pööratakse strateegilistele
partneritele (tööstusriigid, tärkava turumajandusega riigid, Venemaa);
eesmärk: keskendumine ELi
huvide ja Euroopa 2020. aasta strateegia edendamisele, reageerides
tulemuslikult ja paindlikult koostööeesmärkidele, mis tulenevad liidu kahepoolsetest/piirkondlikest
suhetest partnerriikidega, ning lahendades üleilmseid probleeme;
eelisvaldkonnad: Euroopa
2020. aasta strateegia rahvusvaheline mõõde, poliitikadialoog, üleilmsed
probleemid, äri- ja õigusloomealane koostöö, kahepoolne/kolmepoolne/piirkondlik
koostöö, avalik diplomaatia, haridusalane/akadeemiline koostöö ja
teavitustegevus;
programmitöö: ei ole seotud
ametliku arenguabi nõuetega, mitmeaastased programmid pikaajaliste
investeeringute tegemiseks, paindlikud sätted, et kiiresti reageerida
muutuvatele oludele, ja sihtotstarbelised meetmed.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
ELil on arvukalt rahvusvahelisi
kokkuleppeid partnerriikidega kogu maailmas, mis ei ole võrreldavad üksikute
liikmesriikide sõlmitud kokkulepetega ja annavad kõigile liikmeriikidele
võimaluse mõjutada praktiliselt kõiki rahvusvaheliste suhete valdkondi. Kuna 27 liikmesriiki
tegutsevad ühiste tegevuspõhimõtete ja strateegia alusel, on üksnes EL
suuteline lahendama üleilmseid probleeme. EL
on üleilmse tegijana usaldusväärne ja erapooletu maine, mida üksikud
liikmesriigid ei saa saavutada. Samuti on ELil
ainulaadne võimalus edendada oma nõudeid ning muuta need rahvusvahelise koostöö
kaudu üleilmseteks standarditeks.
Kavandatav partnerluse rahastamisvahend pakub praeguse
olukorraga võrreldes suuremat lisaväärtust, kuna hõlmab keskkonnahoidlikule
majanduskasvule suunatud koostööl põhinedes Euroopa 2020. aasta
strateegiat, kusjuures tärkava turumajandusega riikide ja tööstusriikidega
tehtavas koostöös pööratakse suuremat tähelepanu ELi huvidele ning senisest
enam keskendutakse äri-, investeerimis-, kaubandus- ning teadus- ja
innovatsioonikeskkonna parandamisele. Partnerluse
rahastamisvahendi raames tuleks välja töötada suhetes partnerriikidega
vastastikuseid huve arvessevõttev ennetav tegevuskava, milles pööratakse
erilist tähelepanu ELi strateegilistele partneritele.
Uus partnerluse rahastamisvahend võtaks ka rohkem
arvesse ELi kohustusi kolmandate riikide ees, kellega EL on sõlminud
partnerlus- ja koostöölepingud/raamlepingud. See
suurendaks ELi väärtuste ja huvide edendamist konkreetsete koostöömeetmetega
siduva ELi välispoliitika usaldusväärsust ja ühtsust.
Partnerluse rahastamisvahend võiks kõnealuste lepingute raames toimida
ka ELi ja liikmesriikide ühisprojektide toetajana, sest lepingute sätted on
ELile ja selle liikmesriikidele siduvad. Samuti
toetaks rahastamisvahend ELi piirkondlikku ja kahepoolset poliitikat ning ELi
kohustusi, mis on seotud piirkondliku ja rahvusvahelise koostööga.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
2009. aastal
toimunud välistegevuse rahastamisvahendite vaheläbivaatamise
(KOM/2009/196) tulemusena leiti, et arengukoostöö rahastamisvahendi piiratud
ulatus takistab selliste meetmete rahastamist, mis ei ole „partnerikesksed”
nagu ametlik arenguabi, kuid mis üleilmastumise taustal on mõlemale poolele
kasulikud. Arengukoostöö rahastamisvahendit ei peetud probleemi lahendamiseks
sobivaks, kuna selle peamine eesmärk on edendada arenguriikide majandusarengut
ja heaolu, täpsemalt kaotada säästva arenguga seoses partnerriikides ja
-piirkondades vaesus, sealhulgas saavutada aastatuhande arengueesmärgid.
Nimetatud piirang mõjutas maailma kõige kiiremini arenevaid piirkondi (nt
Ladina-Ameerikat, Aasiat, Lõuna-Aafrikat) ja ELil puudus rahastamisvahend,
mille raames toetada üleilmastumisega seotud rahvusvaheliste suhete arengut,
eriti tärkava turumajandusega riikide puhul. Selle õigusliku lünga esialgseks
täitmiseks nägid eelarvepädevad institutsioonid ette ettevalmistavad meetmed
Ladina-Ameerikas ja Aasias. Euroopa Komisjon tegi 2009. aasta aprillis
õigusakti muutmise ettepaneku (KOM/2009/197), et lubada meetmete rahastamist
arengukoostöö rahastamisvahendi määruse reguleerimisalasse kuuluvates riikides,
eesmärgiga laiendada praeguse tööstusriikidega tehtava koostöö
rahastamisvahendi geograafiline kohaldamisala Aasia ja Ladina-Ameerika
arenguriikidele (sealhulgas tärkava majandusega riikidele) ning Iraanile,
Iraagile, Jeemenile ja Lõuna-Aafrikale.
Vaheläbivaatamisel tõdeti ka, et
tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahend, millel põhineb käesolev
ettepanek uue rahastamisvahendi kohta, on taganud paindliku aluse koostöö
arendamiseks suurema hulga tööstusriikide ja suure sissetulekuga
territooriumitega, kuigi rahastamispakett oli üsna piiratud.
Lisaks vaheläbivaatamisele hinnati möödunud aastatel
tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi alusel rahastatavaid suurprojekte
– Jaapanile ja Korea Vabariigile suunatud programm EU Gateway (ELi
messipaviljonide rahastamine) ja ELi keskuste (ülikoolide konsortsiumid, mis
pakuvad ELi käsitlevaid õppemooduleid ning jagavad väga laiale kuulajaskonnale
ELi kohta põhiteavet) programm – ja hindamise tulemused olid väga positiivsed.
Juhtivtöötajate koolitusprogrammi (keeleõppe-
ja koolitusprogrammid juhtivöötajatele) hinnati 2010. aastal[12] ja selle
tulemusena leiti, et juhtivtöötajate koolitusprogramm on ainulaadne nii
programmi ülesehituse (teadmised Jaapani ja Korea ärikultuuri kohta on
hindamatu vara) kui ka sihtauditooriumi poolest (programmi peavad kasulikuks
nii suurettevõtjad kui ka VKEd). Koolitus annab võimaluse potentsiaalsetele
osalejatele liikmesriikidest, kus sarnane algatus puudub. Lisaks tagab see ELi
hea nähtavuse. Juhtivtöötajate koolitusprogramm on soodsalt mõjutanud ELi
äriühinguid, kes soovivad alustada/laiendada äritegevust Jaapani ja Koreaga,
hõlbustades nende pääsu Jaapani/Korea turgudele, tagades ELi äriühingute
tegevusele lühiajalise ja ajutise mõju asemel püsiva mõju ning suurendades ELi
äriühingute ärivõimalusi teistes Aasia riikides.
ELi
keskuste (pühendatud avalikule diplomaatiale) algatust
hinnati 2010. aastal[13]
ja selle tulemusena leiti, et „keskused annavad tõelist lisaväärtust ning et
algatus on komisjoni jaoks väga kasulik. Keskuste tehtav töö korvab kindlalt
kulud, mida komisjon programmiga seoses kannab”. Programm on tugevalt kanda
kinnitanud esimestes algatusega hõlmatud riikides (Ameerika Ühendriigid ja
Kanada) ning areneb edukalt suurema küpsusastme suunas Austraalias ja
Uus-Meremaal. ELi vahendid võivad toimida algkapitalina, meelitades ligi muid
rahastamisallikaid, mis on vajalikud algatuse pikaajalise jätkusuutlikkuse
tagamiseks.
1.5.4.     Ühtsus ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Lissaboni
lepingus on sätestatud ühised põhimõtted ja eesmärgid ning määratletud liidu
välistegevuse uus institutsiooniline raamistik (eelkõige Euroopa
välisteenistus); see on põhjustanud välistegevuse vallas suuri ootusi nii ELis
kui ka riikliku ja piirkondliku tasandi partnerite poolt, sealhulgas
mitmepoolses kontekstis. Partnerluse rahastamisvahend on välistegevuse
rahastamisvahendite üldstruktuuri lahutamatu osa; kõnealused rahastamisvahendid
kuuluvad nelja peamise eelarvepeatüki alla: poliitikal põhinev peatükk, mille
põhieesmärk on eelkõige arendada kahepoolsel, piirkondlikul ja rahvusvahelisel
tasandil koostööd partnerriikidega, ning peatükid, mis käsitlevad
valdkondadevahelisi prioriteete ja väärtusi (inimõigused ja demokraatia,
humanitaarabi ja kodanikukaitse ning kriiside ohjamine ja ennetamine). Partnerluse
rahastamisvahend kuulub esimese peatüki alla, hõlmates koostööd
partnerriikidega. Rahastamisvahendi peamine eesmärk on edendada Euroopa
2020. aasta strateegiat toetavat ELi poliitikat, lahendades olulisemaid
üleilmseid probleeme ning töötades välja suhetes tööstusriikide ning tärkava
turumajandusega riikidega ELi ja vastastikuseid huve arvessevõtva ennetava
tegevuskava, milles keskendutakse eelkõige strateegilistele partneritele.
Euroopa
2020. aasta strateegia üks põhieesmärke on
taastada majanduskasv. Strateegias tunnistatakse, et kasvava keskklassiga
kiiresti arenevad tärkava turumajandusega riigid hakkavad etendama olulist
rolli selliste Euroopa kaupade ja teenuste ekspordi edendamisel, mille puhul
ELil on suhteline eelis. Partnerluse rahastamisvahend peaks toetama kaubanduspoliitikat,[14] eelkõige
strateegiliste majanduspartnerite puhul. Euroopa äriühingute turulepääsu
toetamine täiendab konkurentsivõime ja VKEde programmi raames rahastatavaid
meetmeid.
Tärkava
turumajandusega riigid etendavad jätkuva majanduskriisi taustal
vastutustundlike partneritena üha suuremat rolli üleilmsete probleemide
lahendamisel: selliseid küsimusi nagu vaesuse vähendamine, ränne,
konkurentsivõime, kaubanduse liberaliseerimine, keskkond, kliimamuutused,
energia, digitaalse kirjaoskuse ja kaasatuse edendamine, pandeemiad,
küberjulgeolek ning terrorism ja organiseeritud kuritegevus on võimalik
lahendada üksnes rahvusvahelisel tasandil. Kiirenevat üleilmastumist arvesse
võttes on oluline, et välismõõde toetaks ELi sisemisi eesmärke tagada Euroopas
jätkusuutlik majanduskasv ja uute töökohtade loomine ning üldiselt ELi
sisepoliitikat. Sisepoliitika välismõõde peaks suurendama ELi välistegevuse
järjepidevust ja ühtsust ning seda täiendama, vältides samal ajal tegevuse
dubleerimist.
Partnerluse
rahastamisvahendist toetatakse seepärast eelkõige ELi kliimamuutuste,
keskkonna-, energia-, kaubandus- ja säästva arengu poliitika ning info-
ja kommunikatsioonitehnoloogiat suunava poliitika välismõõdet. EL on juba
välja töötanud stiimulite, eeskirjade ja määruste kompleksse pakme, et
hõlbustada ELi üleminekut vähese CO2-heitega majandusele, ja seadnud
ühepoolselt edasipüüdlikud eesmärgid. Kõnealune raamistik annab ulatusliku ja
konkreetse ülevaate poliitikast, mida võiks ja tuleks kasutada selleks, et
toetada peamisi strateegilisi partnereid sarnaste edasipüüdlike eesmärkide
taotlemisel. See tegevus oleks ilmselgelt kasulik keskkonna seisukohalt,
ärgitades samal ajal tegema laiapõhjalisi investeeringuid teadusuuringutesse ja
innovatsiooni, suutlikkuse suurendamisse ja asjaomastesse programmidesse ning
uude keskkonnahoidlikumasse tehnoloogiasse ja pakkudes ELi tööstusele
kaubandusalaseid väljavaateid. Partnerluse rahastamisvahendi raames on kliimaküsimuste
süvalaiendamine ja kliimaeesmärgid eriti asjakohased seoses meetmetega, mis
toetavad poliitikadialoogi tööstusriikidega ja tärkava turumajandusega
riikidega.
Et kindlustada
planeedi keskkonnapiirangute tingimustes jätkusuutlik majanduskasv, on oluline
tagada ressursitõhusus. EL võtab Euroopa 2020. aasta strateegia ühe
juhtalgatusena vastu ressursitõhususe strateegia. See mõjutab muu hulgas
ELi norme ning on tõeliselt tulemuslik vaid siis, kui ressursitõhusa
tegutsemisviisi võtavad omaks kõik tähtsamad majandusriigid. Tärkava
turumajandusega riikidel on võimalus jätta vahele saastava jätkusuutmatu
tootmise ja tarbimise mudel, mida EL ja muud arenenud majandusriigid
industrialiseerimise perioodil sageli järgisid, ning ELi huvides on neid selles
aidata. Tärkava turumajandusega riikides, eriti Indias ja Hiinas, elab siiski
suur osa elanikkonnast täielikus vaesuses, sõltudes elatise hankimisel
sellistest toimivatest ökosüsteemidest nagu puhas vesi ning tootlik meri ja
mets; samal ajal iseloomustab Brasiiliat, Lõuna-Aafrikat, Indiat ja Hiinat
erakordne bioloogiline mitmekesisus. Dialoog ja koostöö ökosüsteemide kaitse
korraldamise ja nende säästva majandamise valdkonnas on ELi ja tema partnerite
ühistes huvides.
Dialoog ja
praktiline koostöö maailma peamiste energiatootjate ja -tarbijatega on vajalik
selleks, et tagada ELi energiajulgeolek, eriti kuna EL muutub impordist
üha sõltuvamaks, ning edendada kõikjal maailmas vähese CO2-heite
eesmärgi saavutamist, säästvat energiapoliitikat, üleilmsete energiaturgude
läbipaistvust ja prognoositavust ning tehnoloogiaalast koostööd.
Arenguriigi
staatusest eemalduvad riigid vajavad uusi koostöövorme tehnoloogilistes ja
innovaatilistes valdkondades. EL peab looma nimetatud valdkondades
koostööpartnerlused, et jääda neis strateegiliseks partneriks ja püsida
üleilmsete standardite edendamisel esirinnas.
Kokkuvõttes
võib öelda, et ELi sisepoliitika välismõõdet võetakse täielikult arvesse partnerluse
rahastamisvahendi kavandamisel, mis oma tagasihoidliku rahastamispaketi piires
täiendab ka ELi muude programmide (nt teadusuuringute ja innovatsiooni
raamprogramm Horisont 2020 ning konkurentsivõime ja VKEde programm, sealhulgas
turismialane koostöö, programm „Erasmus kõigile”, migratsioonifond ja
sisejulgeolekufond) raames rakendatava sisepoliitika välismõõdet, eesmärgiga
vältida võimalikku dubleerimist. Kogu programmitöö käigus
võetakse arvesse kooskõla ja vastastikust täiendavust muude geograafiliste
välistegevuse rahastamisvahenditega, eelkõige arengukoostöö
rahastamisvahendiga, ning diferentseerimise ja koondumise põhimõtteid.
1.6.      Meetme kestus ja finantsmõju
x Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
x Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku 1.1.2014–31.12.2020
–
x Finantsmõju avaldub ajavahemikul 1.1.2014–31.12.2020
–
¨ Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
–
rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku
AAAA – AAAA,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[15]
x Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
x Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨  rakendusametitele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[16]
–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud
asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine
koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Euroopa
Komisjoni järelevalve- ja hindamissüsteemid keskenduvad üha enam tulemustele.
Järelevalves ja hindamises osalevad nii oma töötajad kui ka väliseksperdid.
Delegatsioonide
ja peakorteri projektijuhid jälgivad erineval moel järjepidevalt projektide ja
programmide rakendamist, tehes ka võimaluse korral külaskäike kohapeale.
Järelevalve annab väärtuslikku teavet edusammude kohta, aitab juhtidel teha
kindlaks tegelikud ja võimalikud kitsaskohad ning võtta parandusmeetmeid.
Lepingute
alusel võetakse tööle sõltumatud väliseksperdid, kes hindavad ELi välistegevuse
tulemuslikkust kolme eri süsteemi kaudu. Hinnangud aitavad suurendada vastutust
ning täiustada rakendatavaid meetmeid; samuti tehakse nende käigus järeldusi
saadud kogemustest, mida võetakse arvesse tulevastes tegevuspõhimõtetes ja
meetmetes. Kõikide vahendite puhul kasutatakse OECD arenguabi komitee
rahvusvaheliselt tunnustatud hindamiskriteeriume, sealhulgas (võimalikku) mõju.
Kõigepealt
annab peakorteri hallatav tulemustele suunatud järelevalvesüsteem projektide
tasandil ülevaatliku pildi meetmete valimi kvaliteedist. Tulemustele suunatud
järelevalvesüsteemi kasutavad sõltumatud eksperdid panevad hästi
struktureeritud, standarditud metoodika alusel hinded, mis toovad esile
projekti tugevad ja nõrgad küljed, ning annavad tulemuslikkuse parandamiseks
soovitusi.
Projektide
tasandil teostatavad hindamised, mida haldab projekti eest vastutav ELi
delegatsioon, hõlmavad üksikasjalikumat põhjalikku analüüsi ning aitavad
projektijuhtidel rakendatavaid meetmeid parandada ja uusi ette valmistada.
Lepingute alusel võetakse tööle temaatilisi ja geograafilisi eriteadmisi omavad
sõltumatud väliseksperdid, kes koguvad ja analüüsivad kõigilt sidusrühmadelt,
sealhulgas lõplikelt abisaajatelt, saadud tagasisidet ning tõendusmaterjale.
Komisjon
teostab samuti oma poliitika strateegilisi hindamisi, hinnates nii
programmitööd ja strateegiaid kui ka meetmete rakendamist teatava riigi või
piirkonna konkreetses sektoris (nt tervishoid, haridus jne) või konkreetse
vahendi puhul. Hindamised annavad olulise sisendi poliitika kujundamisse ning vahendite
ja projektide kavandamisse. Need avaldatakse komisjoni veebisaidil ning
tulemuste kokkuvõte lisatakse nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatavasse
aastaaruandesse.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1.     Tuvastatud ohud
Partnerluse
rahastamisvahendi toimimiskeskkonda iseloomustavad järgmised vahendi eesmärkide
saavutamist ohustavad riskid:
-
geograafiliselt hajutatud projektid ja programmid: partnerluse rahastamisvahendil
on üleilmne ulatus ja selles pöörates erilist tähelepanu strateegilistele
partneritele. Vahendi raames jätkub senine koostöö (praeguse tööstusriikidega
tehtava koostöö rahastamisvahendiga hõlmatud) tööstusriikide ja
-territooriumitega, kuid samal ajal luuakse uued projektid/programmid koostööks
riikide rühmaga, mille puhul koostöö keskendus seni ametlikule arenguabile.
Üleilmne geograafiline ulatus võib tekitada logistilisi/ressurssidega seotud
probleeme järelevalve teostamisel – eriti seoses meetmete kohapealse
järelkontrolliga;
- uute
programmide/projektide algatamine, millega kaasneb mõnes partnerriigis
institutsionaalse ja haldussuutlikkuse puudumise oht, võib põhjustada raskusi
ja viivitusi meetmete kavandamisel ja rakendamisel;
- sellise
koostööga ELile ja partnerriikidele avaldatava mõju järelkontrollil ja
hindamisel esinevad raskused võivad vähendada komisjoni võimet tulemustest aru
anda ja nende eest vastutada;
-
majanduslikud/poliitilised eesmärgid võivad põhjustada raskusi ja viivitusi
meetmete kavandamisel ja rakendamisel;
- kuna partnerluse
rahastamisvahend on uus vahend, võib delegatsioonides ja peakorteris vahendi
rakendamist toetavate inim- ja haldusressursside puudumine raskendada vahendi
nõuetekohast haldamist.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Komisjoni
sisekontrolli- ja haldusprotsessi eesmärk on tagada piisav kindlus, et
saavutatakse komisjoni tegevuse tulemuslikkuse ja tõhususe, komisjoni
finantsaruandluse usaldusväärsuse ning asjakohasele õigus- ja
menetlusraamistikule vastavusega seoses seatud eesmärgid.
Et tagada
komisjoni tegevuse tulemuslikkus ja tõhusus ning maandada väliskoostöö kõrget
riski, rakendatakse lisaks kogu komisjonis kohaldatava strateegilise poliitika
kujundamise ja planeerimise protsessi kõigile osadele, siseaudititele ja
komisjoni sisekontrollistandardite muudele nõuetele järgmised meetmed:
–
koostöö detsentraliseeritud haldamine ELi
delegatsioonide poolt kohapeal, kui see on asjakohane;
–
rahalise vastutuse selge jaotus peakorteris asuva
edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja (direktor/talituse juhataja) poolse
edasivolitamise kaudu delegatsiooni juhile;
–
ELi delegatsioonide korrapärane aruandlus
peakorterile, sealhulgas delegatsiooni juhi iga-aastane kinnitav avaldus;
–
mahukas koolitusprogramm nii peakorteri kui ka
delegatsiooni töötajatele;
–
peakorteri/delegatsiooni ulatuslik toetus ja juhendamine
(sealhulgas Interneti kaudu);
–
korrapärane järelkontroll;
–
projekti- ja programmitsükli haldamise metoodika,
sealhulgas:
–
abivahendid seoses kvaliteedi tagamise, meetmete
kavandamise, rakendamismeetodi, rahastamismehhanismi, haldamissüsteemi ning
rakendamises osalevate partnerite hindamise ja valimisega jms;
–
programmi ja projekti haldamise, järelevalve ning
aruandluse vahendid tulemusliku rakendamise tagamiseks, sealhulgas projektide
korrapärane väliskontroll kohapeal;
–
tõhus hindamine ja auditeerimine.
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Välistegevuse
kõrget riskiastet arvesse võttes peavad süsteemid välistama tehingute võimalike
vastavusvigade (eeskirjade eiramise juhtumid) sagedase esinemise ning sisaldama
arvukalt kontrolle vigade ennetamiseks, avastamiseks ja parandamiseks
makseprotsessi võimalikult varases etapis. Praktikas tähendab see, et vastavuse
kontrollimisel tuginetakse eelkõige eelkontrollidele, mis kavandatakse mitmeks
aastaks ning mille teostavad nii välisaudiitorid kui ka komisjoni töötajad
kohapeal enne projektidega seotud lõplike maksete tegemist (endiselt tehakse ka
järelauditeid ja -kontrolle); see on finantsmääruse alusel nõutavatest
rahalistest kaitsemeetmetest põhjalikum. Vastavusraamistik koosneb järgmistest
olulistest osadest:
·
ennetusmeetmed;
·
pettusi hõlmav kohustuslik põhikoolitus koostööd
haldavatele töötajatele;
·
vastavuse eelhindamine eesmärgiga tagada, et kõik
rakendamises osalevad partnerid on kehtestanud asjakohased pettusevastased
meetmed, et vältida ja avastada pettusi ELi vahendite haldamisel;
·
komisjon allkirjastas 2008. aastal Accras
rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatuse, leppides kokku abi läbipaistvuse
tingimustes, mis tagavad õigeaegsema, üksikasjalikuma ja korrapärasema andmete
saamise abivoogude ja dokumentide kohta;
·
vigade avastamise ja parandamise meetmed;
·
tehingute eelkontroll, mille teostavad komisjoni
töötajad kõigi lepinguliste ja maksetehingute suhtes;
·
välisauditid ja -kontrollid (nii kohustuslikud kui
ka riskipõhised), sealhulgas Euroopa Kontrollikoja kontrollid;
·
järelkontroll (riskipõhine) ja sissenõudmine.
Kui eeskirjade
eiramine leitakse olevat tahtlik (pettus), võidakse kohaldada järgmisi
meetmeid:
·
maksete tähtaja peatamine ja isiku teavitamine;
·
eriauditid (sihtotstarbeline audit / tõendite
leidmisele suunatud audit);
·
varajase hoiatamise süsteem ja tugevdatud
järelevalve lepingute üle;
·
lepingu peatamine/lõpetamine;
·
väljajätmismenetlus.
Komisjoni talitused teevad komisjonis 2011. aastal vastuvõetud uue
pettustevastase strateegia tegevuskava rakendamisel täielikku koostööd Euroopa
Pettustevastase Ametiga, et muu hulgas tagada järgmist:
–
sisemised pettustevastased kontrollimeetmed on
täielikult kooskõlas komisjoni pettustevastase strateegiaga;
–
pettusteriski juhtimisel kasutatava lähenemisviisi
eesmärk on teha kindlaks pettusteriskiga valdkonnad ja tagada asjakohane
reageerimine;
–
süsteemid, mida rakendatakse ELi rahaliste
vahendite kasutamiseks kolmandates riikides, võimaldavad tagantjärele saada
asjakohaseid andmeid eesmärgiga kasutada neid pettusteriski maandamiseks (nt
topeltrahastamine);
–
vajaduse korral võidakse luua välisrahastamise
valdkonnaga seotud pettusejuhtumite analüüsimiseks võrgustikurühmad ja
asjakohased IT-vahendid.
2.4         Kontrolli kulude ja sellest
saadava kasu hinnang
Partnerluse
rahastamisvahendi sisekontrolli/haldamisega seotud kulud peaksid olema sarnased
kuludega, mille EuropeAid on välja arvutanud seoses oma välistegevuse
rahastamisvahendite haldamisega (st 6 % rahastamispaketist).
EuropeAidi
kulude sisekontrolli/juhtimise hinnangulisteks kogukuludeks on ajavahemikul
2014–2020 eelarves kavandatud aastas keskmiselt 658 miljonit eurot
kulukohustuste assigneeringutena.. See summa sisaldab Euroopa Arengufondi
haldamist, mille tegevus on lõimitud EuropeAid’i haldusstruktuuri. Kõnealused
muud kulud (mitte tegevuskulud) moodustavad ligikaudu 6,4 %
üldistest kulukohustuste assigneeringutest (hinnangu kohaselt keskmiselt 10,2
miljardit eurot aastas), mis hõlmavad tegevust ja haldust ning on
EuropeAidi kuludeks ELi üldeelarvest ja Euroopa Arengufondist ajavahemikul
2014–2020 ette nähtud.
Halduskulud
hõlmavad EuropeAid’i kõiki töötajaid peakorteris ja delegatsioonides,
infrastruktuuri, lähetusi, koolitust, järelevalvet ning hindamis- ja
auditeerimislepinguid (sealhulgas abisaajate algatatud).
EuropeAid
kavatseb uute vahenditega seotud parandatud ja lihtsustatud korra alusel aja
jooksul vähendada haldustegevuse ja põhitegevuse vahelist suhet, tuginedes
läbivaadatud finantsmääruse alusel tõenäoliselt tehtavatele muudatustele. Halduskulude
kasulikkus seisneb ennekõike poliitika eesmärkide saavutamises, ressursside
tõhusas ja tulemuslikus kasutamises ning jõuliste kulutõhusate ennetusmeetmete
ja muude kontrollimeetmete rakendamises eesmärgiga tagada rahaliste vahendite
seaduslik ja korrektne kasutamine.
Kuigi
portfelliga seotud haldustegevuse ja vastavuskontrollide laadi ja täpsust on
kavas edaspidi parandada, on need kulud üldiselt vajalikud selleks, et
saavutada vahendite eesmärgid tõhusalt ja tulemuslikult ning minimaalse
mittevastavusriski juures (jääkvigade määr alla 2 %). Need kulud on
oluliselt väiksemad ohtudest, mis kaasnevad sisekontrolli kaotamise või
vähendamisega kõnealuses kõrge riskiga valdkonnas.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase finantsraamistiku
rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus…...….] || Liigendatud/liigendamata[17]) || EFTA[18] riigid || Kandidaat-riigid[19] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 Rubriik 4 – EL kui ülemaailmne partner ||   19 01 04 08 – Tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahend – Halduskorralduskulud 19 05 01 – Koostöö kolmandate tööstusriikidega 19 05 02 – Korea Poolsaare Energia Arenduse Organisatsioon (KEDO) 19 05 03 – Katseprojekt – Atlandi-ülesed meetodid ülemaailmsete probleemidega tegelemiseks 19 09 03 – Koostöö, mis ei hõlma ametliku arenguabi andmist (Ladina-Ameerika) 19 09 02 – Ettevalmistav tegevus – Koostöö Ladina-Ameerika keskmise sissetulekuga riikidega 19 10 04 – Koostöö, mis ei hõlma ametliku arenguabi andmist (Aasia, Kesk-Aasia, Iraak, Iraan ja Jeemen) 19 10 01 03 – Ettevalmistav tegevus – Äri- ja teadusvahetus Indiaga 19 10 01 04 – Ettevalmistav tegevus – Äri- ja teadusvahetus Hiinaga 19 10 01 05 – Ettevalmistav tegevus – Koostöö Aasia keskmise sissetulekuga riikidega   || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus……………………………………..] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 Rubriik 4 – EL kui ülemaailmne partner || 19 01 04 08 – Partnerluse rahastamisvahend – Halduskorralduskulud 19 05 01 – Koostöö kolmandate riikidega partnerluse rahastamisvahendi alusel 19 05 02 – Koostöö kolmandate tööstusriikidega – Eelmise programmi (2007–2013) lõpetamine (endine eelarverida 19 05 01)   NB! Muud olemasolevad eelarveread peatükis 19 09 ja 19 10 jäävad samaks kuni meetmete lõpetamiseni (kulukohustuste puhul „p.m.”).   || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || Nr || Rubriik 4 – EL kui ülemaailmne partner ||
 || Välispoliitika vahendite talitus || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 ||  Tegevusassigneeringud (jooksevhindades 2 % 2011. aasta hindadest) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 19 05 01 – Koostöö kolmandate riikidega partnerluse rahastamisvahendi alusel ||   Kulukohustused   || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1 089,710
 ||   Maksed (a)   || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110
 || Eriprogrammide vahenditest rahastatavad  haldusassigneeringud[20] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 19 01 04 08 – Partnerluse rahastamisvahend – Halduskorralduskulud (b) ||   || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 || Välispoliitika vahendite talituse assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 133,700 || 140,700 || 149,100 || 158,800 || 170,000 || 182,800 || 196,000 || 1 131,000
 || Maksed || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400
a)
Tegevuskuludega seotud maksete arvutamisel lähtuti tavapärasest 4aastasest
projektitsüklist 20 %-30 %-30 %-20 %.
b)
Haldustoega seotud kuludeks on eraldatud summa, mis moodustab 4 % rahastamispaketist.

 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || Halduskulud ||
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 || Välispoliitika vahendite talitus ||
 ||  Personalikulud || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 ||  Muud halduskulud || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 || Välispoliitika vahendite talitus KOKKU || Assigneeringud || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
miljonites eurodes
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018–2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1 154,227
 Maksed || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt:
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 || Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
   || VÄLJUNDID
   || Väljundi liik[21] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 || ERIEESMÄRK nr 1 Euroopa 2020. aasta strateegia välismõõtme edendamine, poliitikadialoog, üleilmsed probleemid ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Erieesmärk nr 1 kokku ||   || 70,861 ||   || 74,571 ||   || 79,023 ||   || 84,164 ||   || 90,100 ||   || 96,884 ||   || 103,880   ||   || 599,483
 || ERIEESMÄRK nr 2 Majanduspartnerlused, äri- ja õigusloomealane koostöö ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Erieesmärk nr 2 kokku ||   || 26,740 ||   || 28,140 ||   || 29,820 ||   || 31,760 ||   || 34,000 ||   || 36,560 ||   || 39,200 ||   || 226,220
 || ERIEESMÄRK nr 3 Avalik diplomaatia, haridusalane/akadeemiline koostöö ja teavitustegevus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Erieesmärk nr 3 kokku ||   || 24,567 ||   || 25,840 ||   || 27,372 ||   || 29,137 ||   || 31,182 ||   || 33,522 ||   || 35,932 ||   || 207,452
 || Jaotamata reserv ||   || 6,685 ||   || 7,035 ||   || 7,455 ||   || 7,940 ||   || 8,500 ||   || 9,140 ||   || 9,800 ||   || 56,555
 || KULUD KOKKU ||   || 128,853 ||   || 135,586 ||   || 143,670 ||   || 153,001 ||   || 163,782 ||   || 176,106 ||   || 188,812 ||   || 1 089,710
NB! erieesmärkide lõikes on
1 131,000 miljoni euro suuruse rahastamispaketi jaotus alljärgnev:
Eesmärk nr 1: 53 %
Eesmärk nr 2: 20 %
Eesmärk nr 3: 18 %
Jaotamata reserv: 5 %, mis tuleb jaotada
kolme eesmärgi vahel vastavalt vajadusele.
Jaotamine väljundite vahel ei ole vahendi
laadi arvestades asjakohane (puudub standardne väljundite arv ja keskmine
kulu).
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 Personalikulud || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111
 Muud halduskulud || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[22] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 Personalikulud || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080
 Muud kulud halduskulud || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290
 KOKKU || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517
3.2.3.2.  Hinnanguline personalivajadus
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 || XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[23] ||
 || XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6
 || XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9
 || 19 01 04 08 [24] || - peakorteris ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || - delegatsioonides || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7
Rubriigis 5 esitatud
personal on uue partnerluse rahastamisvahendi haldamiseks vajalikud töötajad.
Personal hõlmab
olemasolevaid välispoliitika vahendite talituse töötajaid, kes haldavad
praegust tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendit (st 3,6 AD; 7 AST;
4,3 AC; 2 AL Washingtonis = 17 täistööajale taandatud töötajat), ning
täiendavalt taotletavat personali ehk hinnanguliselt 4 AD, 3 AST, 9 AC = 16
täistööajale taandatud töötajat.
19 osutab asjaomasele poliitikavaldkonnale
või eelarvejaotisele.
Personalivajadused kaetakse haldavale
peadirektoraadile juba jaotatud ja/või peadirektoraadis ümberpaigutatud
vahenditest, vajaduse korral koos lisaeraldistega, mis võidakse meedet
juhtivale peadirektoraadile anda iga-aastase vahendite eraldamise protseduuri
raames, võttes arvesse eelarvepiiranguid.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Programmi- ja projektitsükli haldamine
 Koosseisuvälised töötajad || Programmi- ja projektitsükli haldamine
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
xEttepanek/algatus on kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga
2014–2020
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepaneku/algatusega seoses on vaja paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[25].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist.
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
ý  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida: || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[26]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel…………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[1]               Ameerika Ühendriigid, Jaapan, Kanada, Korea Vabariik, Austraalia ja
Uus-Meremaa, teatavad Aasia tööstusriigid ja -territooriumid, mis ei kuulu OECD
arenguabi komitee abi saavate riikide nimekirja (Singapur, Hongkong, Macau,
Taiwan ja Brunei), ning Pärsia lahe koostöönõukogu riigid (Bahrein, Kuveit,
Omaan, Katar, Saudi Araabia ja Araabia Ühendemiraadid), mis samuti ei kuulu
OECD arenguabi komitee ametliku arenguabi saajate nimekirja.
[2]               Kaubandus, majanduskasv ja
maailmapoliitika – Kaubanduspoliitika – ELi 2020. aasta strateegia keskne teema
(KOM(2010) 612, 9.11.2010).
[3]               St rahu
ja julgeolek, vaesuse vähendamine, humanitaarabi, investeerimine stabiilsusesse
ja majanduskasvu kandidaatriikides ning naabruspoliitikaga hõlmatud riikides, üleilmsete
probleemide lahendamine, ELi ja rahvusvaheliste standardite ja väärtuste
edendamine ning välisriikides majanduskasvu ja konkurentsivõime toetamine.
[4]           „ELi energiapoliitika: koostöö ELi-väliste partneritega”, KOM(2011)
539, 7.9.2011.
[5]               ELT L …
[6]               ELT L
405, 30.12.2006.
[7]               „Euroopa
2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”
(KOM(2010) 2020).
[8]               KOM(2011) 500.
[9]               ELT L
055, 28.2.2011, lk 013–018.
[10]             ABM –
tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.
[11]             Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
[12]             Vt hindamise kohta: Deloitte Consulting,
„Intermediate evaluation of the Executive Training Programme in Japan and
Korea”, veebruar 2010.
[13]             Vt hindamise kohta: http://www.eeas.europa.eu/eu-centres/docs/2010_evaluation_en.pdf
[14]             Kaubandus, majanduskasv ja maailmapoliitika –
Kaubanduspoliitika – ELi 2020. aasta strateegia keskne teema (KOM(2010) 612,
9.11.2010).
[15]             Eelarve
täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[16]             Määratletud
finantsmääruse artiklis 185.
[17]             Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[18]             EFTA:
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[19]             Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[20]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[21]             Väljunditena
käsitatakse tarnitavaid tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud
üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jne).
[22]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne
teadustegevus.
[23]             Lepingulised
töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored
eksperdid delegatsioonides.
[24]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B…A
read).
[25]             Vt
institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[26]             Traditsiooniliste
omavahendite (tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema
netosumma, s.t brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.