               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.11.2013
            COM(2013) 768 final
            2013/0376(NLE)
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli teise kohustusperioodi ratifitseerimine
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Detsembris 2012 Dohas toimunud kliimamuutuste konverentsil võtsid Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli 192 osalist vastu selle protokolli muudatuse
                  1
               . Doha muudatusega kehtestati Kyoto protokolli teine kohustusperiood, mis algas 1. jaanuaril 2013 ja lõpeb 31. detsembril 2020, ning nähti B lisas loetletud osalistele ette õiguslikult siduvad heitkoguse vähendamise eesmärgid.

               Doha muudatuse kokkulepe on ulatuslikuma paketi osa. Peale nende 38 osalise, keda teine kohustusperiood hõlmab, on nüüd veel üle 60 riigi, sh Ameerika Ühendriigid, Hiina, India, Lõuna-Aafrika ja Brasiilia, lubanud võtta kliimamuutuste leevendamise meetmeid Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (edaspidi „konventsioon”) alusel. Seega hõlmavad Kyoto protokollist ja konventsioonist tulenevad rahvusvahelised leevendamiskohustused kokku üle 80 % kogu maailma heitkogusest. Ulatuslikuma paketi veel üks oluline aspekt on konventsioonisoaliste nõusolek võtta hiljemalt 2015. aastaks vastu „konventsiooni alusel kõikide osaliste suhtes kohaldatav protokoll, muu õiguslik vahend või õiguslikku jõudu omav kokkulepe,” mis peaks jõustuma ja mille rakendamine peaks algama 2020. aastal
                  2
               .

               Kyoto protokolli artikli 4 kohaselt võivad osalised täita oma kohustusi ühiselt. Euroopa Liit ja need viisteist osalist, kes olid liikmesriigid Kyoto protokolli allakirjutamise ajal 1997. aastal, otsustasid kohustusi esimesel kohustusperioodil (2008–2012) ühiselt täita ja ratifitseerisid Kyoto protokolli 2002. aastal seda arvestades
                  3
               . Doha muudatuses ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide poolt kõnealuse muudatuse vastuvõtmisel tehtud avalduses
                  4
                on märgitud, et Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kavatsevad ka teisel kohustusperioodil täita oma kohustusi ühiselt. Lisaks väljendasid Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kavatsust täita oma kohustusi Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil ühiselt Islandiga. Island lisati sellesse kohustusi ühiselt täitvate osaliste rühma Islandi poolt juunis 2009 esitatud sellekohase taotluse põhjal. Nõukogu kiitis selle taotluse 15. detsembri 2009. aasta istungil heaks ja palus komisjonil esitada soovituse Islandiga läbirääkimiste alustamiseks
                  5
               . Komisjon esitas nõukogule soovituse juunis 2013.

               Doha muudatusega võtsid Euroopa Liit, selle liikmesriigid ja Island kohustuse, et nende kasvuhoonegaaside keskmine aastane heitkogus aastatel 2013–2020 ei ületa 80 % alusaasta [mujal tõlgitud ka „baasaasta”] (enamasti 1990
                  6
               ) heitkogusest. See kohustus põhineb heitkoguste vähendamise eesmärkidel, mis on sätestatud 2009. aastal vastuvõetud kliima- ja energiapaketis, eelkõige ELi heitkogustega kauplemise süsteemis (edaspidi „ELi HKS”) ja jõupingutuste jagamist käsitlevas otsuses
                  7
               . Kohustuse kindlaksmääramisel võeti arvesse Euroopa Liidu õigusnormide ja Kyoto protokolli teise kohustusperioodi reguleerimisala erinevusi
                  8
               . See lähenemisviis on kooskõlas nõukogu 2012. aasta märtsi järeldustega, mille kohaselt peaks Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi ühine kohustus põhinema kliima- ja energiapaketil ning üksikute liikmesriikide heitkoguste vähendamise kohustused Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil „ei ületa nende Euroopa Liidu õigusaktidest tulenevaid kohustusi”. Seda lähenemisviisi järgisid Euroopa Liit ja selle liikmesriigid teates, mille nad esitasid 2012. aasta aprillis oma teise kohustusperioodi kohustuse kohta
                  9
               .

               Euroopa Liit on juba kehtestanud õigusaktid 2020. aastaks 80 % eesmärgi täitmiseks. Nende vastuvõtmise ajal esitati põhjalikud hinnangud igale liikmesriigile avalduva majandusliku mõju kohta ning neid on ajakohastatud, et võtta arvesse majandus- ja finantskriisi mõju
                  10
               . Seepärast leppisid Euroopa Liit ja selle liikmesriigid Dohas kokku, et hakkavad alates 1. jaanuarist 2013 viivitamatult täitma oma kohustusi ja ülesandeid, mis on seotud Kyoto protokolli teise kohustusperioodiga. EL püsib oma Kyoto eesmärgi täitmisel graafikus. Viimase kasvuhoonegaaside andmekogu kohaselt olid 27 liikmesriigi 2011. aasta heitkogused 18,4 % väiksemad kui 1990. aastal (võtmata arvesse maakasutust, maakasutuse muutust ja metsandust ning paindlike mehhanismide kasutamist)
                  11
               . Kui võtta arvesse Kyoto protokolli uut reguleerimisala ning arvestada Küprose ja Malta alusaastaks 1990. aastat, oleks 2011. aasta heitkogus võrreldes Kyoto alusaasta heitkogusega tegelikult vähenenud veidi rohkem kui teisel kohustusperioodil nõutav 20 %. Euroopa Keskkonnaamet on liikmesriikide kõige viimaseid kasvuhoonegaaside heitkoguste prognoose arvestades ning kehtivate tegevuspõhimõtete ja meetmete rakendamist eeldades prognoosinud heite veidi suuremat vähenemist aastaks 2020, nii et kokku peaks heide nimetatud aastaks vähenema ligikaudu 19 % allapoole 1990. aasta taset
                  12
               . See annab kinnitust prognoosile, et Euroopa Liit saavutab oma teise kohustusperioodi eesmärgi praegu kehtivate tegevuspõhimõtete ja meetmete abil. ELi ettepanek kehtestada 30 % eesmärk on siiski veel jõus. Lisaks käivad veel arutelud selle üle, milline oleks kõige kulutõhusam viis vähendada Euroopa Liidu kasvuhoonegaaside heidet 2050. aastaks 80–95 %, võttes seejuures arvesse 2030. aasta eesmärki.

               Doha muudatuse ametlik jõustumine on Euroopa Liidu jaoks tähtis eesmärk. Selleks peavad Kyoto protokolli 192 osalisest 144, sh Euroopa Liit ja selle liikmesriigid, andma hoiule oma heakskiitmiskirjad. Käesolev Doha muudatuse sõlmimist käsitlev nõukogu otsuse ettepanek võimaldab Euroopa Liidul seda teha. Lisaks Euroopa Liidu poolsele ratifitseerimisele peavad ka liikmesriigid viima lõpule oma ratifitseerimismenetlused. Üldise tava kohaselt annavad Euroopa Liit ja selle liikmesriigid pärast oma ratifitseerimismenetlust oma heakskiitmiskirjad ühel ajal hoiule, et need saaksid ühel ajal jõustuda. See peaks leidma aset aegsasti enne Pariisis 2015. aasta lõpus toimuvat kliimamuutuste konverentsi.

               2.DOHA MUUDATUS

               Doha muudatusega nähakse Kyoto protokolli B lisas loetletud riikidele ette kliimamuutuste leevendamise kohustused Kyoto protokolli teiseks kohustusperioodiks. Samuti tehakse sellega protokolli teksti muudatusi, mida tuleb rakendada teisel kohustusperioodil. Enamik neist muudatustest on tehtud selleks, et oleks võimalik rakendada uusi leevendamiskohustusi, kuid mõne sättega on muudetud ka olulisi kohustusi. Nende hulka kuulub uue gaasi – lämmastiktrifluoriid (NF3) – lisamine, kaks sätet, mis on seotud osaliste teise kohustusperioodi kohustuste ulatusega (nn kohustuste ulatuse mehhanism) ning artikli 3 uus lõige 7b.

               B lisa kohased teise kohustusperioodi leevendamiskohustused

               Doha muudatusega on muudetud Kyoto protokolli B lisa tabelit ja esitatud kolmandas veerus teise kohustusperioodi õiguslikult siduvad leevendamiskohustused kõigi majandussektorite õhkuheite koguselise piiramise või vähendamise kohustustena (quantified emission limitation or reduction commitments, QELRC). 38 Kyoto protokolli osalist on protokolli B lisa tabeli kolmandas veerus esitanud oma heitkoguste piiramise või vähendamise koguselised kohustused protsendina alusaasta või -perioodi heitkogusest. Nende hulgas on neli osalist, kellel seni Kyoto eesmärki ei olnud (Küpros, Malta, Kasahstan ja Valgevene). Ameerika Ühendriigid kustutati B lisast, sest nad ei ratifitseerinud protokolli. Kanada ei ole enam Kyoto protokolli liige pärast sellest väljaastumist jõustumiskuupäevaga 12. detsember 2012. Jaapan, Uus-Meremaa ja Vene Föderatsioon on küll jätkuvalt Kyoto protokolli osalised, kuid nad ei võtnud endale teise kohustusperioodi kohustust. Need riigid on nüüd koos Kanadaga loetletud B lisa eraldi osas.

               Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide jaoks B lisas esitatud 80 % eesmärgile on lisatud allmärkus, milles on selgitatud, et need kohustused põhinevad arusaamal, et Euroopa Liit ja selle liikmesriigid täidavad neid ühiselt. Ka Horvaatia ja Islandi 80 % eesmärgile on lisatud allmärkus, mille kohaselt need riigid täidavad oma kohustusi ühiselt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikidega.

               Lämmastiktrifluoriidi (NF3) lisamine

               Kyoto protokolliga hõlmatud kasvuhoonegaaside loetellu, mis on esitatud protokolli lisas, lisatakse üks gaas: lämmastiktrifluoriid (NF3). NF3 on tugevatoimeline kasvuhoonegaas; selle heitkogus on praegu väga väike, kuid see suureneb ja selle gaasi globaalse soojendamise potentsiaal on 17 200 (üks tonn atmosfääri heidetud NF3 võrdub 17 200 tonni CO2-ga).

               Artikli 3 lõige 1c: kohustuste ulatuse mehhanism

               Doha muudatusega nähakse artikli 3 uues lõikes 1c ette lihtsustatud menetlus, mis võimaldab osalistel oma kohustust kohandada, suurendades kohustusperioodi ajal selle ulatust. Varem käsitati sellist kohandamist protokolli B lisa muudatusena, mille vastuvõtmiseks on vaja kõigi protokolliosaliste konsensust ja mille jõustumiseks peavad kolm neljandikku osalistest selle ratifitseerima. Doha muudatusega on kohustuste ulatuse suurendamine palju lihtsam. Osalise oma eesmärgi ulatuse suurendamine tema soovi kohaselt loetakse vastuvõetuks, kui rohkem kui kolm neljandikku osalistest ei ole selle vastu. Muudetud ulatuse jõustumiseks ei ole enam vaja seda ratifitseerida.

               Artikli 3 lõige 7b: lubatud koguste kohandamine

               Doha muudatuse kohaselt tühistatakse osalise lubatud koguse ühikud kohe, kui ja sellises ulatuses, mille võrra tema teise kohustusperioodi lubatud kogus ületab tema eelmise kohustusperioodi kolme esimese aasta keskmisi heitkoguseid korrutatuna kaheksaga (teise kohustusperioodi aastate arv). See tähendab, et Doha muudatuse kohaselt kohandatakse osalise eesmärki automaatselt, et tema heitkoguse suurenemine vahemikul 2013–2020 ei ületaks tema aastate 2008–2010 keskmist heitkogust.

               3.Kavandatud nõukogu otsus

               Käesolevas nõukogu otsuse ettepanekus luuakse alus Doha muudatuse vastuvõtmiseks Euroopa Liidu poolt ning sätestatakse Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi kohustuste ühise täitmise tingimused.

               Otsuse eelnõu

               Otsuse ettepanekus kinnitatakse, et Euroopa Liit ja selle liikmesriigid täidavad oma kohustusi ühiselt, sh koos Islandiga (artikkel 2), ja täpsustatakse komisjonil ja liikmesriikidel lubatud koguste arvutamist hõlbustavate aruannete esitamise kohustusi (artikkel 3). Peale selle sisaldab ettepanek standardsätteid Doha muudatuse heakskiitmise kirjade Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni hoiule andmise kohustuste (artikkel 4) ja heakskiitmiskirjade ühise hoiule andmise kohustuste (artikli 5 lõige 1) kohta. On tähtis, et ettepaneku kohaselt peavad liikmesriigid võimaluse korral võtma vajalikud meetmed, et lõpetada oma riigisisene ratifitseerimismenetlus hiljemalt 16. veebruariks 2015 (artikli 5 lõige 2), ja teatama komisjonile asjakohaste menetluste lõpuleviimise tõenäolise kuupäeva 15. septembriks 2014 (artikli 5 lõige 3).

               Esildatud otsusel on ka kaks lisa ja üks liide. Liites on esitatud Doha muudatuse täistekst, mis võeti Dohas vastu ja teatati osalistele 21. detsembril 2012
                  13
               . Doha muudatuse põhisätete ülevaade on esitatud eespool punktis 2. I lisa sisaldab protokolli artikli 4 lõike 2 kohast teatist, milles käsitletakse Euroopa Liidule, selle liikmesriikidele ja Islandile Kyoto protokolli artiklist 3 tulenevate kohustuste ühise täitmise lepingu tingimusi (edaspidi „kohustuste ühise täitmise tingimusi käsitlev teatis”). II lisa sisaldab Euroopa Liidu ajakohastatud pädevusdeklaratsiooni, mis tuleb esitada Kyoto protokolli artikli 24 lõike 3 kohaselt.

               Kohustuste ühise täitmise tingimusi käsitlev teatis (I lisa)

               I lisa kohane kohustuste ühise täitmise tingimusi käsitlev teatis koosneb kolmest osast. Esimese osas on esitatud lepinguosalised, st Euroopa Liit, selle liikmesriigid ja Island. Teises osas on kirjeldatud kohustuste täitmist lepinguosaliste poolt. Kolmandas osas on esitatud lepinguosalistele eraldatud heitetasemed.

               Protokolli artikli 3 kohaste kohustuste ühine täitmine

               Kyoto protokolli artikli 4 lõike 2 kohaselt peavad kohustuste ühise täitmise lepingu osalised teatama konventsiooni sekretariaadile artiklist 3 tulenevate kohustuste ühise täitmise lepingu tingimused. Kohustuste ühise täitmise lepingu 2. jaos on üksikasjalikult kirjeldatud, kuidas kõnealused protokolli artikli 3 kohased kohustusi ja neist tulenevaid valikuid kohaldatakse teisel kohustusperioodil. Kõigi esimesel kohustusperioodil kohaldatud sätete puhul jätkatakse ettepanekus lähenemisviisi, mille olid valinud Euroopa Liit ja esimese kohustusperioodi kohustuste ühise täitmise lepingus osalenud viisteist liikmesriiki. See hõlmab protokolli artikli 3 lõigete 3 ja 4 kohaldamist liikmesriikide tasandil, Euroopa Liidu alusaasta põhinemist liikmesriikide alusaastate summal ja rahvusvahelise lennunduse (st liikmesriikidevaheliste ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste lendude) väljajätmist kooskõlas konventsiooni ja protokolli sätetega. Seda on täpsustatud 2. jao tekstis. Selles on lisaks kirjeldatud, kuidas artikli 3 lõiget 1c (kohustuste ulatuse mehhanism) ja artikli 3 lõiget 7b kohaldatakse teisel kohustusperioodil.

               Artikli 3 lõige 1c: kohustuste ulatuse mehhanism

               Doha muudatusega nähakse artikli 3 uues lõikes 1c ette lihtsustatud menetlus, mis võimaldab osalistel oma kohustust kohandada, suurendades kohustusperioodi ajal selle ulatust. Ratifitseerimisotsuse eelnõu I lisa kohaselt võib iga liikmesriik eraldi suurendada kohustuste ulatust, tühistades asjakohased Kyoto ühikud. Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi ühise kohustuse ulatust ametlikult suurendada ja sellest tulenevalt ühist lubatud kogust vähendada võib vaid ühiselt.

               Artikli 3 lõige 7b: lubatud koguste kohandamine

               Artikli 3 uue lõike 7b kohaselt peab osalise teise kohustusperioodi kohustus vastama vähemalt tema aastate 2008–2010 keskmisele heitkogusele; seega muudetakse automaatselt rangemaks eesmärgid, mis võimaldaksid muidu kõnealusest keskmisest suuremat heitkogust. Euroopa Liit, selle liikmesriigid, Horvaatia ja Island teatasid Doha muudatuse vastuvõtmise ajal, et „artikli 3 lõiget 7b kohaldatakse Euroopa Liidu, selle liikmesriikide, Horvaatia ja Islandi kohustuste ühise täitmise lepingu kohase ühise lubatud koguse suhtes, mitte Euroopa Liidu, selle liikmesriikide, Horvaatia ega Islandi suhtes eraldi”
                  14
               .

               Kuna artikli 3 lõike 7b ühine kohaldamine Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi suhtes on liidu ratifitseerimisotsuse põhieeldus, moodustab see liidu kohustuse määratluse ja ulatuse lahutamatu osa. Ratifitseerimisotsuse eelnõu I lisas on seepärast selgesõnaliselt öeldud, et Kyoto protokolli artikli 3 kohaste kohustuste kohaldamisel Euroopa Liidu, liikmesriikide ja Islandi suhtes kohaldatakse protokolli artikli 3 lõike 7b kohast arvutust teise kohustusperioodi ühise lubatud koguse suhtes ning liikmesriikide aastate 2008–2010 kaheksaga korrutatud keskmise aastase heitkoguse summa suhtes.

               Teise kohustusperioodi esialgne hinnanguline ühine lubatud kogus, mis põhineks praegu olemasolevatel alusaasta andmetel ja valitsustevahelise kliimamuutuste rühma teises hindamisaruandes esitatud ikka veel kehtivatel globaalse soojendamise potentsiaalidel, oleks keskmiselt ligikaudu 4632 miljonit tonni süsinikdioksiid-ekvivalenti (CO2-ekvivalenti) kasvuhoonegaaside heidet aastas. Viimaste teatatud andmete kohaselt oli Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi keskmine aastane heitkogus 2008.–2010. aastal 4782 miljonit tonni. Seepärast ei eeldata, et protokolli artikli 3 lõige 7b tooks kaasa Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi lubatud koguse ühikute automaatse tühistamise (vt tabel).

               Tabel. Artikli 3 lõike 7b kohaldamine Euroopa Liidus ja Islandil*

                        Alusaasta heitkogused**

                        Kasvuhoonegaaside heitkogus 2008. aastal

                        Kasvuhoonegaaside heitkogus 2009. aastal

                        Kasvuhoonegaaside heitkogus 2010. aastal

                        2008., 2009. ja 2010. aasta keskmine kasvuhoonegaaside heitkogus

                        Hinnanguline keskmine aastane lubatud kogus 2013.–2020. aastal

                        5 790

                        4 989

                        4 623

                        4 734

                        4 782

                        4 632

                        * 2013. aasta inventuuriandmete ja valitsustevahelise kliimamuutuste rühma teises hindamisaruandes esitatud globaalse soojendamise potentsiaalide põhjal.

                        ** Eeldusel, et Küprose ja Malta alusaasta on 1990.

                        Kõik arvud on miljonites CO2-ekvivalenttonnides.

               Lepinguosalistele eraldatud heitetasemed

               ELi HKSi ühine heitetase

               I lisa 3. punktis on kirjeldatud heitetasemete eraldamist Euroopa Liidule, selle liikmesriikidele ja Islandile. Järgitud on kliima- ja energiapaketi põhimõtet:

               –ühine heitetase on määratud Kyoto protokolli A lisas loetletud sektoritele ja gaasidele, mida hõlmab ka ELi HKS (st mis on kantud ELi HKSi direktiivi I lisasse, võttes arvesse nimetatud direktiivi artiklite 24 ja 27 kohaldamist);

               –Kyoto protokolli A lisas loetletud, ELi HKSiga hõlmamata sektorite ja gaaside heite ning Kyoto protokolliga hõlmatud neeldajates seotud heite jaoks määratakse liikmesriikidele ja Islandile eraldi heitetasemed.

               See põhimõte erineb esimesel kohustusperioodil järgitust, mille kohaselt hõlmasid iga liikmesriigi individuaalsed kohustused nende kõigi majandussektorite heidet. Põhjuseks on kliima- ja energiapaketi suhtes kokkulepitud muudatused, mille kohaselt ei kasutata ELi HKSis alates 1. jaanuarist 2013 enam liikmesriikide individuaalseid eesmärke ega riiklikke saastekvootide eraldamise kavasid. ELi HKSi rakendamiseks kasutatakse hoopis liidu saastekvootide üldkogust ehk ülempiiri ning ühtset süsteemi, mille kohaselt saastekvoote eraldatakse enampakkumise teel ja ajutiselt tasuta. Selle süsteemi kohaselt ei ole võimalik eelnevalt täpselt kindlaks määrata, kui palju kohustuste ühise täitmise lepingus osalevad üksikud liikmesriigid panustavad ELi HKSi. Selle peapõhjus on üleminek saastekvootide jagamisel reeglina enampakkumise kasutamisele, et edendada majanduslikku tõhusust, vältida juhuslikku kasumit ning soodustada solidaarsust ja majanduskasvu. Veel üks põhjus on asjaolu, et võimatu on eelnevalt kindlaks määrata, kui palju eraldatakse uutele osalejatele tegelikult ELi HKSi saastekvoote, ning võimalikud muudatused selliste sektorite või allsektorite loetelus, kelle puhul valitseb märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht.

               Nagu eespool märgitud, ei hõlma ELi HKSi ühine heitetase ega Kyoto protokolli A lisa rahvusvahelist lennundust.

               Liikmesriikide ja Islandi heitetasemed

               Kyoto protokolli A lisas loetletud, ELi HKSiga hõlmamata sektorite heite jaoks määratakse liikmesriikidele ja Islandile ka edaspidi eraldi heitetasemed. Erinevus esimesest kohustusperioodist seisneb selles, need heitetasemed ei ole enam esitatud heite vähendamise protsendina alusaasta heitkogusest, vaid absoluutarvuna. See absoluutarv, väljendatuna CO2-ekvivalenttonnides (CO2-ekv), on iga liikmesriigi jaoks esitatud I lisa tabelis 1. Islandi heitetase lisatakse pärast seda, kui selle riigiga on sõlmitud kahepoolne leping tema kohustuse ühise täitmise kohta koos Euroopa Liidu ja selle liikmesriikidega. Iga liikmesriigi heitetase võrdub jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse alusel igale liikmesriigile vahemikuks 2013–2020 eraldatud aastaste saastekvootide summaga. See summa arvutatakse valitsustevahelise kliimamuutuste rühma neljandas hindamisaruandes esitatud globaalse soojendamise potentsiaalide põhjal kooskõlas komisjoni otsuse 2013/162/EL
                  15
                II lisaga ning seda kohandatakse vastavalt [aastaste saastekvootide ajakohastamise otsusele C(2013) 7183]. Seda summat kohandatakse omakorda Kyoto protokolli artikli 3 lõike 7a kohaldamisel saadud tulemustega
                  16
               .

               Lämmastiktrifluoriid (NF3)

               Doha muudatusega lisatakse Kyoto protokolli reguleerimisalasse NF3. Selle lisamisega arvestati seiremehhanismi määruses,
                  17
                mille kohaselt tuleb NF3-heidet seirata ja selle kohta aru anda. Samas ei hõlma NF3-heidet ei ELi HKS ega ka jõupingutuste jagamist käsitlev otsus, mistõttu ei võeta seda heidet arvesse Euroopa Liidu õigusnormide kohastes liikmesriikide eesmärkides. Kuna liidu NF3-koguheide ei ole märkimisväärne, lähtuti Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide poolt 2012. aasta aprillis konventsiooni sekretariaadile Kyoto protokolli kohustuse kohta esitatud teates eeldusest, et see on null
                  18
               . Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku kohaselt peavad liikmesriigid selle heite võrra vähendama sellise heite päritoluriigi lubatud kogust.

               Maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus

               Kyoto protokolli artikli 3 lõigete 3 ja 4 kohaselt hõlmab nimetatud protokoll maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenevat heidet. Kyoto protokolli raames kokkulepitud ja Durbani kliimamuutuste konverentsil muudetud rakenduseeskirjade kohaselt peavad kohustuse võtnud osalised arvestama oma teise kohustusperioodi kohustuses heitkoguseid ja neeldajates sidumist, mis on seotud metsastamise, taasmetsastamise, raadamise ja metsa majandamisega. Peale selle võivad osalised arvesse võtta põllu- ja karjamaa majandamisest tulenevat heidet. Osalised peavad küll arvestama maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenevat heitkogust oma Kyoto protokolliga võetud kohustustes, kuid Euroopa Liit seda tegema ei pea – kõnealuse sektori heidet ei hõlma ei ELi HKS ega ka jõupingutuste jagamist käsitlev otsus. Mais 2013 võtsid aga Euroopa Parlament ja nõukogu vastu otsuse 529/2013/EL, millega kehtestati maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seotud tegevustest tuleneva kasvuhoonegaaside heite ja neeldajates sidumise arvestuse eeskirjad ning nimetatud tegevust käsitlevate meetmetega seotud teabe eeskirjad
                  19
               . Selle õigusaktiga viidi Euroopa Liidu eeskirjad maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenevat heitkogust käsitleva aruandluse kohta kooskõlla Kyoto protokolli nõuetega.

               Ehkki üksikutes liikmesriikides maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenevat heitkogust on keeruline prognoosida, võib see sektor hinnangute järgi tõenäoliselt kogu liidus genereerida netoarvestusühikuid väärtuses umbes 1 % Euroopa liidu alusaasta heitkogusest
                  20
               . Seepärast lähtuti Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide poolt 2012. aasta aprillis konventsiooni sekretariaadile Kyoto protokolli kohustuse kohta esitatud teabes eeldusest, et kogu liidus maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenev heitkogus on null
                  21
               .

               Kooskõlas liikmesriigi vastutusega metsanduspoliitika eest ja arvestades, et Euroopa Liidul puuduvad maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tuleneva heite eesmärgid, peab liikmesriik arvestama sellest sektorist tuleneva heite ja neeldajates sidumise sel määral, mil see on protokolliga hõlmatud, maha oma individuaalsest heitetasemest. Kõnealuse sektori arvessevõtt liikmesriikide ja Islandi heitetasemetes põhineb eeldusel, et selles sektoris ei esine netoheidet ega -sidumist. Kui selline heide tekib, võib seda siiski tasakaalustada eesmärkide ületamisega muudes ELi HKSi välistes sektorites, nt kasutades Kyoto protokolli paindlikke mehhanisme ja esimesest kohustusperioodist üle kantud heitekvootide ülejääki, mis on asjaomase liikmesriigi eelmise perioodi ülejäägi reservis.

               Komisjon jälgib tähelepanelikult liikmesriikides maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenevat heidet ja neeldajates sidumist. Kui ilmneb, et üksikutes liikmesriikides tekivad kõnealusest sektorist isegi vaatamata jõulistele heitepiiramismeetmetele ootamatult suured heitkogused, kaalub komisjon selliste mõjutatud liikmesriikide abistamise mehhanismi väljapakkumist.

               Nõukogu tunnistas oma 2012. aasta märtsi järeldustes metsarohkete riikide eripärasid, eelkõige seoses piiratud võimalustega kompenseerida metsastamisest, taasmetsastamisest ja raadamisest pärit heitkoguseid metsa kui siduja arendamisega metsamajanduse kaudu
                  22
               . Komisjon uurib ka edaspidi võimalusi leida rahuldav lahendus, millega tagatakse vastavus keskkonnaeesmärkidele.

               Heitetasemete ja lubatud koguste kindlaksmääramine

               Kyoto protokolli kohaselt tuleb kohustused teisendada lubatud koguseks (väljendatuna CO2-ekvivalenttonnides), mis tähendab kohustusperioodi lubatud heitkogust. Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku kohaselt võrduvad Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi lubatud kogused otsuse I lisa 3. punktis määratletud heitetasemetega.

               Käesoleva otsusega on ette nähtud ka Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi ühine lubatud kogus, mis vastab ühisele õhkuheite koguselise vähendamise kohustusele, mille kohaselt ei ületa heitkogus 80 % alusaasta heitkogusest. Kyoto protokolli asjakohaste sätete kohaselt korrutatakse ühise lubatud koguse arvutamiseks liikmesriikide ja Islandi alusaasta heitkoguste summa 80 %ga (ühine kohustus) ja kaheksaga (kohustusperioodi pikkus aastates).

               Ühise lubatud koguse põhjal määratakse kindlaks Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi lubatud kogused järgmiselt:

               –iga liikmesriigi ja Islandi lubatud kogus on nõukogu otsuse ettepaneku I lisa tabelis 1 esitatud vastava heitetaseme ja Kyoto protokolli artikli 3 lõike 7a kohaldamisel asjaomase liikmesriigi või Islandi kohta saadud tulemuse summa;

               –Euroopa Liidu lubatud kogus on ühise lubatud koguse ning liikmesriikide ja Islandi heitetasemete summa vahe. Selle näitaja lõplik väärtus määratakse kindlaks, tuginedes ühise lubatud koguse arvutamist hõlbustavale Euroopa Liidu aruandele.

               Aruandekohustuse rakendamine

               Kyoto protokolli rakendamise eeskirjade kohaselt peavad osalised 14. aprilliks 2015 esitama lubatud koguste arvutamist hõlbustava aruande ja tõendama, et nad on suutlikud arvestama oma heitkoguseid ja lubatud kogust. Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku artikli 3 kohaselt peab komisjon koostama ja esitama aruande, mis hõlbustab Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi ühise lubatud koguse ja Euroopa Liidu lubatud koguse (mis vastab ELi HKSiga hõlmatud heitele) arvutamist. Iga liikmesriik ja Island peab esitama oma ELi HKSiga hõlmamata heite lubatud koguse arvutamist hõlbustava aruande. Need aruanded vaadatakse läbi ning seejärel määratakse lõplikud lubatud kogused kindlaks ja kantakse andmebaasi, kus koondatakse andmed ja peetakse arvestust. Liikmesriikide ja Islandi lubatud koguste arvutamist hõlbustavates aruannetes vastab lubatud kogus asjaomase liikmesriigi või Islandi heitetasemele ja seda väljendatakse nii CO2-ekvivalenttonnides kui ka protsendina asjaomase liikmesriigi või Islandi alusaasta heitkogusest.

               Komisjon (Euroopa Liidu nimel) ja liikmesriigid täidavad ka edaspidi muid aruandluskohustusi, sh koostavad igal aastal inventuuriaruande. Need kohustused on ette nähtud Kyoto protokolli alusel rahvusvaheliselt kokkulepitud aruandlusnõuetega ja neid rakendatakse seiremehhanismi määruse kaudu. Käesolevas nõukogu otsuse ettepanekus järgitava kohustuste ühise täitmise põhimõtte kohaselt peavad liikmesriigid lisaks eraldi teatama Kyoto protokolliga hõlmatud allikatest pärineva heitkoguse ja sama protokolliga hõlmatud neeldajatesse seotud heitkoguse, mis on mõlemad seotud ELi HKSi väliste sektoritega. Seiremehhanismi määruse artikli 7 kohaselt peavad liikmesriigid juba praegu teatama igal aastal oma ELi HKSi kuuluvate sektorite heitkogused ning nende koguste ja kogu teatatud heitkoguse suhte. Andmete allikana kasutatakse ELi tehingulogi, kus kontrollitakse ja registreeritakse kõik ELi HKSis toimuvad tehingus. ELi tehingulogist pärinevate andmete põhjal avaldab Euroopa Keskkonnaamet ELi HKSi andmete järgimise saidil tõendatud heitkoguste, saastekvootide ja tagastatud ühikute koondandmed liikmesriikide, sektorite, heitkoguste suuruse ja aastate kaupa
                  23
               . Samu andmeid kasutatakse kasvuhoonegaaside heitkoguste analüüsimiseks mitmes ametlikus aruandes, sh Euroopa Komisjoni iga-aastases Euroopa liidu ja rahvusvaheliste kohustuste täitmist käsitlevas eduaruandes, mis avaldatakse seiremehhanismi määruse artikli 21 kohaselt,
                  24
                ja Euroopa Keskkonnaameti iga-aastases aruandes kasvuhoonegaaside heitkoguste suundumuste ja prognooside kohta Euroopas. Veel kasutatakse neid andmeid Euroopa Liidu iga-aastases kasvuhoonegaaside inventuuriaruandes, milles neid kohandatakse, et võtta arvesse Kyoto protokolli ja ELi HKSi erineva kohaldamisala (rahvusvahelist lennundust ei arvestata).

               Pädevusdeklaratsioon (II lisa)

               Esildatud otsuse II lisas on esitatud Kyoto protokolli ratifitseerimisel 2002. aastal esitatud pädevusdeklaratsiooni ajakohastatud versioon. Selles on nüüd loetletud kõik Euroopa Liidu 28 liikmesriiki ja võetud arvesse Lissaboni lepingu jõustumist.

               2013/0376 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõike 6 alapunktiga a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Detsembris 2012 Dohas toimunud kliimamuutuste konverentsil võtsid Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (edaspidi „konventsioon”) Kyoto protokolli (edaspidi „Kyoto protokoll”) osalised vastu Doha muudatuse, millega kehtestati Kyoto protokolli teine kohustusperiood, mis algas 1. jaanuaril 2013 ja lõpeb 31. detsembril 2020. Doha muudatusega on muudetud Kyoto protokolli B lisa ja pandud nimetatud lisas loetletud osalistele teiseks kohustusperioodiks täiendavad õiguslikult siduvad kliimamuutuste leevendamise kohustused ning muudetud ja täiendatud sätteid, milles käsitletakse osaliste leevendamiskohustuste täitmist teisel kohustusperioodil.

               (2)Liit ja selle liikmesriigid nõustusid Doha muudatusega kui osaga paketist, mille raames on konventsiooni ja Kyoto protokolli alusel kliimamuutuste leevendamise kohustuse võtnud paljud riigid ja mille tulemusel hõlmavad Kyoto protokollist ja konventsioonist tulenevad 2012. aasta järgsed rahvusvahelised leevendamiskohustused kokku üle 80 % kogu maailma heitkogusest.

               (3)Kõnealuse paketi veel üks oluline aspekt on konventsioonisoaliste nõusolek võtta 2015. aasta lõpuks vastu konventsiooni alusel kõikide osaliste suhtes kohaldatav protokoll, muu õiguslik vahend või õiguslikku jõudu omav kokkulepe, mis peaks jõustuma ja mille rakendamine peaks algama 2020. aastal. Selle õiguslikult siduva vahendi üle peetakse praegu läbirääkimisi Durbani tõhustatud meetmete platvormi ajutises töörühmas.

               (4)Kyoto protokolli osalised peavad Doha muudatuse heaks kiitma ja kõnealune muudatus jõustub selle heaks kiitnud osaliste suhtes üheksakümnendal päeval pärast seda, kui konventsiooni hoiulevõtja on kätte saanud heakskiitmiskirja vähemalt kolmelt neljandikult Kyoto protokolli osalistest. Doha muudatuse jõustumiseks on vaja 144 heakskiitmiskirja.

               (5)Nõukogu nõustus oma 9. märtsi 2012. aasta järeldustes tegema ettepaneku kehtestada liidule Kyoto protokolli teiseks kohustusperioodiks ühine õhkuheite koguselise vähendamise kohustus suuruses 20 %. See kohustus määrati kindlaks liidu kliima- ja energiapaketi
                  25
                alusel liidule vahemikuks 2013–2020 lubatud kasvuhoonegaaside koguheite põhjal.

               (6)Sama lähenemisviisi järgides nõustus nõukogu lisaks, et üksikute liikmesriikide heitkoguste vähendamise kohustused ei ületa liidu õigusaktidest tulenevaid kohustusi ning et eespool nimetatud kohustus põhineb liikmesriikide alusaasta [mujal tõlgitud ka „baasaasta”] heitkoguste summal kooskõlas Kyoto protokolliga. Liit ja selle liikmesriigid leppisid Doha kliimamuutuste konverentsil kokku õhkuheite koguselise vähendamise kohustuse, mille kohaselt nende kasvuhoonegaaside keskmine aastane heitkogus teisel kohustusperioodil ei ületa 80 % nende alusaasta heitkoguste summast. Seda on Doha muudatuses arvesse võetud.

               (7)Kooskõlas nõukogu 9. märtsi 2012. aasta järeldustega on liit teinud pakkumise minna 2012. aasta järgset perioodi hõlmava üldise ja laiaulatusliku kokkuleppe raames üle 30 % heitkoguste vähendamiseni 2020. aastaks võrreldes 1990. aasta tasemega, tingimusel, et muud arenenud riigid võtavad endale kohustuse vähendada heitkoguseid sellega võrreldavalt ning arengumaad panustavad piisavalt vastavalt oma kohustustele ja võimalustele. Seda pakkumist on Doha muudatuses arvesse võetud.

               (8)Liidu ja selle liikmesriikide eesmärgid on loetletud Doha muudatuses ja lisatud on allmärkus, mille kohaselt need eesmärgid põhinevad arusaamal, et Euroopa Liit ja selle liikmesriigid täidavad neid ühiselt kooskõlas Kyoto protokolli artikliga 4. Doha muudatuse vastuvõtmise ajal tegid Euroopa Liit, selle liikmesriigid, Horvaatia ja Island lisaks ühisavalduse, milles nad väljendasid oma kavatsust täita oma kohustusi teisel kohustusperioodil ühiselt. Seda avaldust on arvesse võetud konverentsi aruandes ja seda korrati nõukogu 17. detsembri 2012. aasta järeldustes.

               (9)Otsustades kooskõlas protokolli artikliga 4 täita oma kohustusi ühiselt, vastutavad liit ja selle liikmesriigid kõnealuse artikli lõike 6 alusel ja vastavalt protokolli artikli 24 lõikele 2 ühiselt selle eest, et nad täidavad oma õhkuheite koguselise vähendamise kohustusi, mis tulenevad Kyoto protokolli artikli 3 lõikest 1a. Seega ja kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikega 3 on liikmesriigid eraldi ja ühiselt kohustatud võtma kõik asjakohased üld- ja erimeetmed, et tagada liidu institutsioonide meetmetest tulenevate kohustuste täitmine, et hõlbustada kõnealuse kohustuse täitmist ja hoiduda mis tahes meetmetest, mis võiksid selle kohustuse täitmist ohustada.

               (10)Samas avalduses märkisid Euroopa Liit, selle liikmesriigid, Horvaatia ja Island veel, et kooskõlas Kyoto protokolli artikli 4 lõikega 1, millega lubatakse osalistel täita Kyoto protokolli artikli 3 kohaseid kohustusi ühiselt, kohaldatakse Kyoto protokolli artikli 3 lõiget 7b Euroopa Liidu, selle liikmesriikide, Horvaatia ja Islandi kohustuste ühise täitmise lepingu kohase ühise lubatud koguse suhtes, mitte liikmesriikide, Horvaatia ega Islandi suhtes eraldi. Nõukogu kiitis 15. detsembri 2009. aasta istungil heaks Islandi taotluse täita oma kohustusi teisel kohustusperioodil ühiselt liidu ja selle liikmesriikidega ning palus komisjonil esitada soovituse Islandiga läbirääkimiste alustamiseks, et sõlmida leping, mis on kooskõlas liidu kliima- ja energiapaketis sätestatud põhimõtete ja kriteeriumidega. Islandiga sõlmitud lepingus, milles käsitletakse Islandi osalemist Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil liidu, selle liikmesriikide ja Islandi kohustuste ühises täitmises, on sätestatud kõnealuse osalemise tingimused
                  26
               .

               (11)Kyoto protokolli kohaselt peavad protokolli artikli 3 kohaseid kohustusi ühiselt täitma nõustunud osalised asjaomases lepingus sätestama igale osalisele eraldatud heitetasemed. Kyoto protokolli kohaselt peavad kohustuste ühise täitmise lepingu osalised teatama konventsiooni sekretariaadile kõnealuse lepingu tingimused ratifitseerimis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmise kuupäeval.

               (12)Kooskõlas kehtivate liidu õigusnormidega hõlmab liidule eraldatud heitetase Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ
                  27
                reguleerimisalasse kuuluvaid kasvuhoonegaaside heitkoguseid samal määral, kui neid hõlmab Kyoto protokolli A lisa.

               (13)Liikmesriikide ja Islandi heitetasemed hõlmavad nende territooriumiga seotud ülejäänud kasvuhoonegaaside heitkoguseid sellistest allikatest ja nende sidumist sellistes neeldajates, mis ei kuulu direktiivi 2003/87/EÜ reguleerimisalasse, kuid mida hõlmab Kyoto protokoll. Siia kuulub inimtekkeline maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenev kasvuhoonegaaside heide ja neeldajates sidumine vastavalt Kyoto protokolli artikli 3 lõigetele 3 ja 4 ning kogu lämmastiktrifluoriidi (NF3) heide.

               (14)Komisjon peaks jätkuvalt uurima võimalusi leida metsarohketele riikidele rahuldav lahendus, mis tagaks keskkonnaeesmärkide arvessevõtmise ja milles võetaks arvesse nende riikide eripära, eelkõige seoses piiratud võimalustega kompenseerida metsastamisest, taasmetsastamisest ja raadamisest pärit heitkoguseid metsa kui siduja arendamisega metsamajanduse kaudu.

               (15)Kooskõlas nõukogu 9. märtsi 2012. aasta järeldustega ning liidu ja selle liikmesriikide pakkumisega võtta teisel kohustusperioodil 80 % eesmärk, võrdub liikmesriikide heitetase Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 406/2009/EÜ
                  28
                alusel vahemikuks 2013–2020 eraldatud aastaste saastekvootide summaga. See kogus arvutati valitsustevahelise kliimamuutuste rühma neljandas hindamisaruandes esitatud globaalse soojendamise potentsiaalide põhjal kooskõlas komisjoni otsuse 2013/162/EL
                  29
                II lisaga ning seda kohandati vastavalt [aastaste saastekvootide ajakohastamise otsusele C(2013)7183]. Islandi heitetase määrati kindlaks Islandiga sõlmitud lepingus.

               (16)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 525/2013
                  30
                kohaselt peavad liikmesriigid esitama võimaluse korral aruande selliste tõendatud heitkoguste tegeliku või hinnangulise jaotumise kohta kasvuhoonegaaside riiklike inventuuriandmete allikakategooriate vahel, mille kohta käitised ja käitajad esitasid andmeid vastavalt direktiivile 2003/87/EÜ, ning teatama kõnealuste tõendatud heitkoguste ja kogu nendes allikakategooriates esitatud kasvuhoonegaaside heite suhte. See võimaldab liikmesriikidel eraldi teatada heitkogused, mida hõlmavad nende oma heitetasemed. Liidu aruande selles osas, milles käsitletakse liidu lubatud kogust, tuleks kindlaks määrata liidu lubatud koguse alla kuuluv heitkogus, mis pärineb igast liikmesriigist.

               (17)Kyoto protokolli osaliste koosolekuna peetaval osaliste konverentsil otsustati, et iga teiseks kohustusperioodiks kohustuse võtnud osaline peaks esitama konventsiooni sekretariaadile 15. aprilliks 2015 tema lubatud koguse arvutamist hõlbustava aruande. Komisjon peaks koostama Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi ühise lubatud koguse arvutamist hõlbustava aruande. Selle aruande põhjal määratakse kindlaks ka liidu lubatud kogus. Liikmesriigid ja Island peaksid oma aruanded esitama 15. aprilliks 2015, et oleks võimalik kindlaks määrata nende lubatud kogused võrdsetena nende heitetasemetega, mis on loetletud käesoleva otsuse II lisas.

               (18)Selleks et rõhutada liidu ja selle liikmesriikide kindlat tahet jõustada Doha muudatus õigeaegselt, peaksid liit, selle liikmesriigid ja Island selle ratifitseerima hiljemalt 16. veebruaril 2015.

               (19)Doha muudatus tuleks Euroopa Liidu nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel kiidetakse heaks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni (edaspidi „konventsioon”) Kyoto protokolli Doha muudatus, mis lepiti kokku 8. detsembril 2012 Dohas.

               Doha muudatuse tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Liit ja selle liikmesriigid täidavad Kyoto protokolli artikli 3 ja Doha muudatuse kohaseid kohustusi kooskõlas I lisas esitatud teatisega, milles käsitletakse Euroopa Liidule, selle liikmesriikidele ja Islandile Kyoto protokolli artiklist 3 tulenevate kohustuste ühise täitmise lepingu tingimusi (edaspidi „teatis”).

               Artikkel 3

               1. Komisjon koostab kooskõlas Kyoto protokolli, Doha muudatuse ja nende kohaselt vastuvõetud otsuste nõuetega aruande, mis hõlbustab liidu, selle liikmesriikide ja Islandi ühise lubatud koguse ja seega ka liidu lubatud koguse arvutamist. Komisjon esitab selle aruande konventsiooni sekretariaadile 15. aprilliks 2015.

               2. Liikmesriikide ja Islandi lubatud kogused on võrdsed I lisas esitatud teatises sätestatud heitetasemetega. Liikmesriigid esitavad konventsiooni sekretariaadile kooskõlas Kyoto protokolli, Doha muudatuse ja nende kohaselt vastuvõetud otsuste nõuetega 15. aprilliks 2015 aruanded, mis hõlbustavad nende lubatud koguste arvutamist.

               Artikkel 4

               1. Nõukogu eesistuja määrab isiku(d), kes on volitatud andma liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile hoiule heakskiitmiskirja kooskõlas Kyoto protokolli artikli 20 lõikega 4 ja artikli 21 lõikega 7 ning II lisas esitatud ajakohastatud pädevusdeklaratsiooni kooskõlas Kyoto protokolli artikli 24 lõikega 3.

               2. Nõukogu eesistuja määrab ka isiku(d), kes on volitatud liidu nimel teatama konventsiooni sekretariaadile I lisas esitatud teatise kooskõlas Kyoto protokolli artikli 4 lõikega 2.

               Artikkel 5

               1. Liikmesriigid võtavad meetmed, mis on vajalikud, et anda nende heakskiitmiskirjad hoiule liiduga samal ajal ja võimaluse korral mitte hiljem kui 16. veebruaril 2015. Liikmesriigid teatavad muudatuse heakskiitmise kirjade hoiuleandmise ajal oma riigi nimel konventsiooni sekretariaadile I lisas esitatud teatise kooskõlas Kyoto protokolli artikli 4 lõikega 2.

               2. Liikmesriigid teatavad hiljemalt 15. septembril 2014 komisjonile oma otsuse muudatus heaks kiita või, olenevalt asjaoludest, nõutava menetluse lõpuleviimise tõenäolise kuupäeva. Komisjon otsustab koos liikmesriikidega heakskiitmiskirjade üheaegse hoiuleandmise kuupäeva.

               Artikkel 6

               Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Otsus 1/CMP.8, mis võeti vastu Kyoto protokolli osaliste koosolekuna peetaval osaliste konverentsil, FCCC/KP/CMP/2012/13/Add.1.

                     (2)
                  Konventsiooniosaliste konverentsil vastuvõetud otsuse 2/CP.18 punkt 4 dokumendis UNFCCC/CP/2012/8/Add.1.

                     (3)
                  Nõukogu otsus 2002/358/EÜ, 25. aprill 2002, mis käsitleb Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli heakskiitmist Euroopa Ühenduse nimel ja sellega võetavate ühiste kohustuste täitmist (EÜT L 130, 15.5.2002, lk 1).

                     (4)
                  Avalduse täistekst on Kyoto protokolli osaliste koosolekuna peetava osaliste konverentsi kaheksanda istungi (Doha, 26. november – 8. detsember 2012) aruande punktis 45, FCCC/KP/CMP/2012/13.

                     (5)
                  Nõukogu 15. detsembri 2009. aasta järeldused, milles käsitletakse Islandiga kohustuste ühise täitmise lepingu sõlmimist seoses tulevase rahvusvahelise kliimalepinguga (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/111941.pdf).

                     (6)
                  Esimesel kohustusperioodil olid ELi alusaastad järgmised: süsinikdioksiidi (CO2), metaani (CH4) ja dilämmastikoksiidi (N2O) heite alusaasta oli kõigil liikmesriikidel 1990, v.a Bulgaaria (1988), Ungari (1985.–1987. aasta keskmine), Sloveenia (1986), Poola (1988) ja Rumeenia (1989). Fluoritud gaaside heite alusaasta oli kõigil liikmesriikidel 1995, v.a Austria, Prantsusmaa, Itaalia ja Slovakkia (1990) ning Rumeenia (1989).

                     (7)
                  23. aprillil 2009 vastuvõetud õigusaktid, sh Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ELT L 140, 5.6.2009).

                     (8)
                  Seda reguleerimisala erinevust on üksikasjalikult selgitatud komisjoni talituste töödokumendis „Preparing the EU's Quantified Emission Limitation or Reduction Objective (QELRO) based on the EU Climate and Energy Package”, SWD(2012) 18 final, 13.2.2012.

                     (9)
                  Taani ja Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel 19. aprillil 2012 esitatud teade „Information on the quantified emission limitation or reduction objectives (QELROs) for the second commitment period under the Kyoto Protocol”, FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1.

                     (10)
                  Komisjoni talituste töödokument „Impact Assessment accompanying the Package of Implementation measures for the EU's objectives on climate change and renewable energy for 2020” (SEC(2008) 85/3, 23.1.2008) ja komisjoni teatisele KOM(2010) 265 lisatud komisjoni talituste töödokument „Analysis of options to move beyond 20 % greenhouse gas emission reductions and assessing the risk of carbon leakage. Background information and analysis”, Part I and II, SEC(2010) 650, 25.5. 2010.

                     (11)
                  Euroopa Keskkonnaameti dokument „Annual European Union greenhouse gas inventory 1990–2011 and inventory report 2013”, esitatud konventsiooni sekretariaadile, mai 2013.

                     (12)
                  Euroopa Keskkonnaameti dokument „Greenhouse gas emission trends and projections in Europe 2012: Tracking progress towards Kyoto and 2020 targets”, Kopenhaagen, 2012, lk 60.

                     (13)
                  Teatis Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärilt, kes tegutseb hoiulevõtjana, C.N.718.2012.TREATIES-XXVII.7.c (hoiulevõtja teatis).

                     (14)
                  Vt allmärkus 4.

                     (15)
                  Komisjoni otsus 2013/162/EL, 26. märts 2013, milles määratakse kindlaks liikmesriikide aastased saastekvoodid ajavahemikuks 2013–2020 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 406/2009/EÜ (ELT L 90, 28.3.2013, lk 106).

                     (16)
                  Kyoto protokolli artikli 3 lõike 7a kohaselt peavad need B lisas nimetatud osalised, kellel 1990. aastal tekkis maakasutuse muutuse ja metsanduse tõttu kasvuhoonegaaside netoheide, arvama neile lubatud kogust arvutades heitkoguste alusaasta 1990 või vastava alusperioodi koguse hulka 1990. aastal maakasutuse muutusest tulenenud inimtekkeliste heitkoguste CO2-ekvivalentidesse arvutatud üldkogused, millest on lahutatud neeldajates seotud kogused.

                     (17)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013, 21. mai 2013, kasvuhoonegaaside heite seire- ja aruandlusmehhanismi ning kliimamuutusi käsitleva muu olulise siseriikliku ja liidu teabe esitamise kohta (ELT L 165, 18.6.2013, lk 13–40).

                     (18)
                  Vt allmärkused 8 ja 9.

                     (19)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 529/2013/EL, 21. mai 2013, maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seotud tegevustest tuleneva kasvuhoonegaaside heite ja sidumise arvestuseeskirjade ning nimetatud tegevustest tulenevate meetmetega seotud teabe kohta (ELT L 165, 18.6.2013, lk 80).

                     (20)
                  Vt allmärkus 8.

                     (21)
                  Vt allmärkus 9.

                     (22)
                  Durbani kliimakonverentsi järelmeetmeid käsitlevate nõukogu 9. märtsi 2012. aasta järelduste lõige 9.

                     (23)
                  http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/data-viewers/emissions-trading-viewer.

                     (24)
                  Varem esitati aruanded otsuse 280/2004/EÜ artikli 5 kohaselt. See otsus on nüüd asendatud seiremehhanismi määrusega.

                     (25)
                  23. aprillil 2009 vastuvõetud õigusaktid, sh Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ELT L 140, 5.6.2009).

                     (26)
                  [Viide Islandiga sõlmitavale kahepoolsele lepingule]

                     (27)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87/EÜ, 13. oktoober 2003, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).

                     (28)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 406/2009/EÜ, 23. aprill 2009, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ELT L 140, 5.6.2009, lk 136)

                     (29)
                  Komisjoni otsus 2013/162/EL, 26. märts 2013, milles määratakse kindlaks liikmesriikide aastased saastekvoodid ajavahemikuks 2013–2020 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 406/2009/EÜ (ELT L 90, 28.3.2013, lk 106).

                     (30)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013, 21. mai 2013, kasvuhoonegaaside heite seire- ja aruandlusmehhanismi ning kliimamuutusi käsitleva muu olulise siseriikliku ja liidu teabe esitamise kohta ning otsuse nr 280/2004/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 165, 18.6.2013, lk 13).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.11.2013
            COM(2013) 768 final
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli teise kohustusperioodi ratifitseerimine
            LIIDES järgmise dokumendi juurde: NÕUKOGU OTSUS
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta
            Kyoto protokolli Doha muudatus

               Artikkel 1. Muudatus

               A.Kyoto protokolli lisa B

               Protokolli lisa B tabel asendatakse järgmise tabeliga.

                        1

                        2

                        3

                        4

                        5

                        6

                        Osaline

                        Õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus
                        (2008–2012) (protsent alusaasta või -perioodi heitkogusest)

                        Õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus

                        (2013–2020)
                        (protsent alusaasta või -perioodi heitkogusest)

                        Võrdlusaasta1

                        Õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus
                        (2013–2020)

                        (väljendatud protsendina võrdlusaasta heitkogusest)1

                        Kohustus, mis on võetud kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks 2020. aastaks (protsent võrdlusaasta heitkogusest)2

                        Austraalia

                        108

                        99,5

                        2000

                        98

                        –5 kuni –15 % või –25 %3

                        Austria

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Valgevene5*

                        88

                        1990

                        NA

                        –8 %

                        Belgia

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Bulgaaria*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Horvaatia*

                        95

                        806

                        NA

                        NA

                        –20 %/–30 %7

                        Küpros

                        804

                        NA

                        NA

                        Tšehhi Vabariik*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Taani

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Eesti*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Euroopa Liit

                        92

                        804

                        1990

                        NA

                        –20 %/–30 %7

                        Soome

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Prantsusmaa

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Saksamaa

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Kreeka

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Ungari*

                        94

                        804

                        NA

                        NA

                        Island

                        110

                        808

                        NA

                        NA

                        Iirimaa

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Itaalia

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Kasahstan*

                        95

                        1990

                        95

                        –7 %

                        Läti*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Liechtenstein

                        92

                        84

                        1990

                        84

                        –20 %/–30 %9

                        Leedu*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Luksemburg

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Malta

                        804

                        NA

                        NA

                        Monaco

                        92

                        78

                        1990

                        78

                        –30 %

                        Madalmaad

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Norra

                        101

                        84

                        1990

                        84

                        –30 % kuni

                         –40 %10

                        Poola*

                        94

                        804

                        NA

                        NA

                        Portugal

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Rumeenia*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Slovakkia*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Sloveenia*

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Hispaania

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Rootsi

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Šveits

                        92

                        84,2

                        1990

                        NA

                        –20 % kuni

                         –30 %11

                        Ukraina*

                        100

                        7612

                        1990

                        NA

                        –20%

                        Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik

                        92

                        804

                        NA

                        NA

                        Osaline

                        Õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus (2008–2012) (protsent alusaasta või -perioodi heitkogusest)

                        Kanada13

                        94

                        Jaapan14

                        94

                        Uus-Meremaa15

                        100

                        Vene Föderatsioon16*

                        100

               Lühend NA = puudub.

               * Riigid, kus minnakse üle turumajandusele.

               Kõik järgmised allmärkused (v.a allmärkused 1, 2 ja 5) põhinevad asjaomase osalise teatatud andmetel.

               1Osaline võib kasutada võrdlusaastat vabatahtlikkuse alusel oma tarbeks, et lisaks käesoleva tabeli teises ja kolmandas veerus esitatud rahvusvaheliselt õiguslikult siduvale alusaastaga seotud õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustusele väljendada oma õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustust ka kõnealuse võrdlusaasta heitkoguste protsendina, mis ei ole Kyoto protokolli alusel õiguslikult siduv.

               2Lisateave nende kohustuste kohta on dokumentides FCCC/SB/2011/INF.1/Rev.1 ning FCCC/KP/AWG/2012/MISC.1, Add.1 ja Add.2.

               3Austraalia õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil on kooskõlas Austraalia tingimusteta eesmärgiga vähendada 2020. aastaks heitkogust 5 % allapoole 2000. aasta taset. Austraalia on jätnud endale võimaluse suurendada teatavate tingimuste täitmisel oma 2020. aasta eesmärki 5 %-lt 15 või 25 %-le allapoole 2000. aasta taset. Käesolevas viites vastavad need kohustused Cancúni kokkulepete raames võetule ning sellega ei võeta uut õiguslikult siduvat kohustust käesoleva protokolli ega selle eeskirjade ja põhimõtete alusel.

               4Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustused Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil põhinevad arusaamal, et Euroopa Liit ja selle liikmesriigid täidavad neid ühiselt kooskõlas Kyoto protokolli artikliga 4. Õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustused kehtivad ilma, et see mõjutaks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide hilisemat teatamist kokkuleppest, mille kohaselt nad täidavad oma kohustusi ühiselt kooskõlas Kyoto protokolliga.

               5Lisatud lisasse B muudatusega, mis võeti vastu kooskõlas otsusega 10/CMP.2. See muudatus ei ole veel jõustunud.

               6Horvaatia õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil põhineb arusaamal, et Horvaatia täidab seda Euroopa Liidu ja selle liikmesriikidega ühiselt kooskõlas Kyoto protokolli artikliga 4. Seega ei muuda Horvaatia ühinemine Euroopa Liiduga selle riigi osalemist sellises kohustuste ühise täimise kokkuleppes kooskõlas artikliga 4 ega tema õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustust.

               7Osana 2012. aasta järgset perioodi käsitlevast üldisest ja laiaulatuslikust kokkuleppest kordab Euroopa Liit oma tingimuslikku pakkumist vähendada 2020. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid 1990. aastaga võrreldes 30 %, tingimusel, et muud arenenud riigid võtavad endale kohustuse vähendada heitkoguseid sellega võrreldavalt ning arengumaad panustavad piisavalt vastavalt oma kohustustele ja võimalustele.

               8Islandi õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil põhineb arusaamal, et Island täidab seda Euroopa Liidu ja selle liikmesriikidega ühiselt kooskõlas Kyoto protokolli artikliga 4.

               9Kolmandas veerus esitatud õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus on seotud eesmärgiga vähendada heidet 2020. aastaks 20 % allapoole 1990. aasta taset. Liechtenstein kaaluks suuremat heitevähendamiseesmärki, st 2020. aastaks kuni 30 % allapoole 1990. aasta taset, tingimusel, et muud arenenud riigid võtavad endale kohustuse vähendada heitkoguseid sellega võrreldavalt ning arenenumad arengumaad panustavad piisavalt vastavalt oma kohustustele ja võimalustele.

               10Norra õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus (84) on kooskõlas selle riigi eesmärgiga vähendada 2020. aastaks heitkogust 30 % allapoole 1990. aasta taset. Kui Norra saab aidata kaasa üldisele ja laiaulatuslikule kokkuleppele, mille kohaselt nõustuvad peamised heidet tekitavad osalised vähendama heidet kooskõlas 2 ºC eesmärgiga, võtab ta eesmärgi vähendada 2020. aastaks heitkogust 40 % allapoole 1990. aasta taset. Käesolevas viites vastab kõnealune kohustus Cancúni kokkulepete raames võetule ning sellega ei võeta uut õiguslikult siduvat kohustust käesoleva protokolli alusel.

               11Selle tabeli kolmandas veerus esitatud õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus on seotud eesmärgiga vähendada heidet 2020. aastaks 20 % allapoole 1990. aasta taset. Šveits kaaluks suuremat heitevähendamiseesmärki, st 2020. aastaks kuni 30 % allapoole 1990. aasta taset, tingimusel, et teised arenenud riigid võtavad endale kohustuse vähendada heitkoguseid sellega võrreldavalt ning arengumaad panustavad piisavalt vastavalt oma kohustustele ja võimalustele, arvestades 2 ºC eesmärki. Käesolevas viites vastab see kohustus Cancúni kokkulepete raames võetule ning sellega ei võeta uut õiguslikult siduvat kohustust käesoleva protokolli ega selle eeskirjade ja põhimõtete alusel.

               12Tuleks täielikult järgmisse kohustusperioodi üle kanda; selle seaduslikult omandatud riigiomandi tühistamist ega selle kasutamise piiramist ei kiideta heaks.

               13Hoiulevõtja sai 15. detsembril 2011 kirjaliku teate Kanada Kyoto protokollist väljaastumise kohta. See meede jõustub Kanada suhtes 15. detsembril 2012.

               14Jaapan esitas 10. detsembril 2010 teatise, mille kohaselt ta ei kavatse võtta kohustusi Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil pärast 2012. aastat.

               15Uus-Meremaa on jätkuvalt Kyoto protokolli osaline. Ta võtab Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel vahemikuks 2013–2020 kõigi majandussektorite õhkuheite koguselise vähendamise kohustuse.

               16Vene Föderatsioon esitas 8. detsembril 2010 teatise, mille sekretariaat sai kätte 9. detsembril 2010 ja milles see riik märkis, et ei kavatse võtta teiseks kohustusperioodiks õhkuheite koguselise piiramise või vähendamise kohustust.

               B.Kyoto protokolli lisa A

               Protokolli lisas A pealkirja „Kasvuhoonegaasid” all olev loetelu asendatakse järgmisega.

               Kasvuhoonegaasid

               Süsinikdioksiid (CO2)

               Metaan (CH4)

               Dilämmastikoksiid (N2O)

               Fluorosüsivesinikud (HFCd)

               Perfluorosüsivesinikud (PFCd)

               Väävelheksafluoriid (SF6)

               Lämmastiktrifluoriid (NF3)
                  1

               C.Artikli 3 lõige 1a

               Protokolli artikli 3 lõike 1 järele lisatakse järgmine lõige:

               „1a.
                     I lisas nimetatud osalised tagavad iseseisvalt või koostöös teiste osalistega, et lisas A nimetatud inimtekkeliste kasvuhoonegaaside heitkoguste süsinikdioksiid-ekvivalendile ümberarvutatud üldkogused ei ületaks neile lubatud koguseid, mis arvutatakse, järgides lisa B tabeli kolmandas veerus kinnitatud õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustust ja käesolevat artiklit ning lähtudes kohustusest vähendada nende gaaside üldist heitkogust kohustusperioodil 2013–2020 vähemalt 18 % võrra 1990. aasta tasemega võrreldes.”

               D.Artikli 3 lõige 1b

               Protokolli artikli 3 lõike 1a järele lisatakse järgmine lõige:

               „1b.
                     Lisas B nimetatud osaline võib teha kohandusettepaneku, et vähendada talle lisa B kolmandas veerus määratud õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustuse juurde märgitud protsenti. Sekretariaat teatab osalistele sellise kohandusettepaneku vähemalt kolm kuud enne käesoleva protokolli osaliste koosolekuna peetava osaliste konverentsi seda istungit, kus ettepanek kavatsetakse vastu võtta.”

               E.Artikli 3 lõige 1c

               Protokolli artikli 3 lõike 1c järele lisatakse järgmine lõige:

               „1c.
                     I lisas nimetatud osalise ettepanek suurendada oma õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustuse ulatust kooskõlas artikli 3 lõikega 1b loetakse käesoleva protokolli osaliste koosolekuna peetava osaliste konverentsi poolt vastuvõetuks, kui ettepaneku vastu ei ole rohkem kui kolm neljandikku kohal viibinud ja hääletanud osalistest. Sekretariaat teatab vastuvõetud kohanduse hoiulevõtjale, kes edastab selle omakorda osalistele, ning kohandus jõustub selle aasta 1. jaanuaril, mis järgneb aastale, mil hoiulevõtja sellest teatas. Sellised kohandused on osalistele siduvad.”

               F.Artikli 3 lõige 7a

               Protokolli artikli 3 lõike 7 järele lisatakse järgmine lõige:

               „7a.
                     Heitkoguste piiramise ja vähendamise kohustuse teisel perioodil aastatel 2013–2020 on I lisas nimetatud osalisele lubatud kogus, mida väljendatakse talle lisa B tabeli kolmandas veerus määratud protsendiga lisas A loetletud inimtekkeliste kasvuhoonegaaside üldkogusest, mis osaline on õhku paisanud 1990. aastal ja mis on ümber arvutatud süsinikdioksiid-ekvivalentidesse, või lõikes 5 nimetatud alusaastal või -perioodil õhku paisatud kogus, mis on korrutatud kaheksaga. Kui I lisas nimetatud osalisel tekkis 1990. aastal maakasutuse muutuste ja metsandustegevuse tõttu kasvuhoonegaaside netoheide, arvab asjaomane osaline temale lubatud kogust arvutades alusaasta 1990 või vastava alusperioodi koguse hulka 1990. aastal maakasutuse muutustest tulenenud inimtekkeliste kasvuhoonegaaside õhkuheite üldkogused, mis on ümber arvutatud süsinikdioksiid-ekvivalendile ja millest on lahutatud samal aastal neeldajates seotud kogused.”

               G.Artikli 3 lõige 7b

               Protokolli artikli 3 lõike 7a järele lisatakse järgmine lõige:

               „7b.  I lisas nimetatud osalise teise kohustusperioodi lubatud koguse ja eelmise kohustusperioodi kolme esimese aasta kaheksaga korrutatud keskmise aastase heitkoguse positiivne vahe kantakse üle asjaomase osalise tühistamiskontole.”

               H.Artikli 3 lõige 8

               Protokolli artikli 3 lõikes 8 asendatakse sõnad:

               „Lõikes 7 nimetatud koguseid arvutades”

               sõnadega:

               „Lõigetes 7 ja 7a nimetatud koguseid arvutades”.

               I.Artikli 3 lõige 8a

               Protokolli artikli 3 lõike 8 järele lisatakse järgmine lõige:

               „8a.
                     Lõikes 7a nimetatud koguseid arvutades võivad kõik I lisas nimetatud osalised kasutada lämmastiktrifluoriidi alusaastana aastat 1995 või 2000.”

               J.Artikli 3 lõiked 12a ja 12b

               Protokolli artikli 3 lõike 12 järele lisatakse järgmised lõiked:

               „12a.
                     I lisas nimetatud osalised võivad oma artikli 3 kohaste õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustuste täitmiseks kasutada kõiki ühikuid, mis on saadud konventsiooni või sellega seotud vahendite alusel kehtestatud turupõhiste mehhanismide kasutamisest. Kõik sellised ühikud, mille osaline on omandanud teiselt konventsiooniosaliselt, lisatakse ühikud omandanud osalise lubatud kogusele ja lahutatakse üle kandnud osalise ühikute kogusest.

               12b.
                     Käesoleva protokolli osaliste koosolekuna peetav osaliste konverents tagab, et kui I lisas nimetatud osalised on oma artikli 3 kohaste õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustuste täitmiseks kasutanud ühikuid, mis on saadud lõikes 12a osutatud turupõhiste mehhanismide raames toimunud heakskiidetud tegevusest, kasutatakse nende ühikute osa halduskulude katteks, ning juhul, kui need ühikud on omandatud artikli 17 kohaselt, kasutatakse nende osa selleks, et aidata arengumaadest osalistel, kes on kliimamuutuste kahjulikule mõjule eriti tundlikud, katta kliimamuutustega kohanemise kulusid.”

               K.Artikli 4 lõige 2

               Protokolli artikli 4 lõike 2 esimese lause lõppu lisatakse järgmised sõnad:

               „või lisasse B artikli 3 lõike 9 kohaselt tehtud mis tahes muudatuse heakskiitmise kirja hoiuleandmise kuupäeval.”

               L.Artikli 4 lõige 3

               Protokolli artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad:

                  „lõikes 7”

               sõnadega:

                  „sellel artikli 3 kohasel kohustusperioodil, millega see kokkulepe on seotud.”

               Artikkel 2. Jõustumine

               Käesolev muudatus jõustub kooskõlas Kyoto protokolli artiklitega 20 ja 21.

                     (1)
                  1Kohaldatakse alates teise kohustusperioodi algusest.

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.11.2013
            COM(2013) 768 final
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli teisekohustusperioodi ratifitseerimine
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek:
                  NÕUKOGU OTSUS

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta

               Teatis, milles käsitletakse Euroopa Liidule, selle liikmesriikidele ja Islandile Kyoto protokolli artiklist 3 tulenevate kohustuste ühise täitmise lepingu tingimusi

               1.Lepingu osalised

               Lepingu osalised on Euroopa Liit, selle liikmesriigid ja Islandi Vabariik (edaspidi „osalised”). Euroopa Liidu praegused liikmesriigid on:

               Belgia Kuningriik, Bulgaaria Vabariik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Eesti Vabariik, Iirimaa, Kreeka Vabariik, Hispaania Kuningriik, Prantsuse Vabariik, Horvaatia Vabariik, Itaalia Vabariik, Küprose Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Luksemburgi Suurhertsogiriik, Ungari, Malta Vabariik, Madalmaade Kuningriik, Austria Vabariik, Poola Vabariik, Portugali Vabariik, Rumeenia, Sloveenia Vabariik, Slovaki Vabariik, Soome Vabariik, Rootsi Kuningriik ning Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriik.

               Island osaleb kõnealuses lepingus vastavalt temaga sõlmitud lepingule, milles käsitletakse Islandi osalemist Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil liidu, selle liikmesriikide ja Islandi kohustuste ühises täitmises [pärast lepingu sõlmimist lisatakse viide].

               2.Kyoto protokolli artikli 3 kohaste kohustuste ühine täitmine

               Kyoto protokolli artikli 4 lõike 1 kohaselt täidavad osalised oma protokolli artikli 3 kohaseid kohustusi järgmiselt.

               –Osalised tagavad ühiselt, et inimtegevusest tulenevate Kyoto protokolli A lisas loetletud kasvuhoonegaaside heitkoguste süsinikdioksiid-ekvivalendile arvutatud üldkogused liikmesriikides ja Islandil kokku ei ületa nende lubatud kogust. See kogus arvutatakse vastavalt õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustusele, mis on esitatud Kyoto protokolli B lisa tabeli kolmandas veerus, ja kooskõlas protokolli artikliga 3.

               –Kyoto protokolli artikli 3 lõike 1 kohaldamisel liikmesriikide ja Islandi lennundusest ja laevandusest tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste suhtes järgitakse konventsiooni põhimõtet, et osaliste eesmärkides võetakse arvesse vaid riigisisesest lennu- ja laevaliiklusest tulenevat heidet. Euroopa Liit järgib Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil sama põhimõtet, mis esimesel, arvestades, et pärast otsust 2/CP.3 ei ole toimunud edasiminekut kõnealuste heitkoguste arvessevõtmisel osaliste eesmärkides. See ei mõjuta Euroopa Liidule kliima- ja energiapaketist tulenevate kohustuste rangusastet – need jäävad samaks. Samuti ei mõjuta see vajadust võtta meetmeid lennunduses ja laevanduses kasutatava kütuse põletamisel tekkivate kasvuhoonegaaside heite suhtes.

               –Iga osaline võib oma kohustuste ulatust suurendada, kandes üle lubatud koguse ühikuid, heitkoguste vähendamise ühikuid või tõendatud heitkoguste vähendamise ühikuid oma riiklikus registris loodud tühistamiskontole. Osalised esitavad otsuse 1/CMP.8 punkti 9 kohase teabe ning protokolli artikli 3 lõigete 1b ja 1c kohased ettepanekud ühiselt.

               –Iga osaline kohaldab ka edaspidi ise protokolli artikli 3 lõikeid 3 ja 4 ning selle alusel kokkulepitud otsuseid.

               –Osaliste alusaasta üldine heitkogus on võrdne iga liikmesriigi ja Islandi alusaasta heitkoguse summaga.

               –Kui teatavas liikmesriigis või Islandil tekkis 1990. aastal maakasutuse muutuse ja metsanduse tõttu kasvuhoonegaaside netoheide, arvab asjaomane osaline vastavalt protokolli artikli 3 lõikele 7a arvutades talle lubatud kogust kooskõlas protokolli artikli 3 lõigetega 7a, 8 ja 8a heitkoguste alusaasta 1990 või vastava alusperioodi koguse hulka 1990. aastal maakasutuse muutusest tulenenud inimtekkelise heite CO2-ekvivalentideks arvutatud üldkogused ja lahutab samal aastal neeldajates seotud kogused.

               –Protokolli artikli 3 lõike 7b kohast arvutust kohaldatakse osaliste teise kohustusperioodi ühise lubatud koguse suhtes, mis on kindlaks määratud protokolli artikli 3 lõigete 7a, 8 ja 8a kohaselt, ning osaliste esimese kohustusperioodi kolme esimese aasta keskmise aastase heitkoguse kaheksaga korrutatud summa suhtes.

               3.Lepinguosalistele eraldatud heitetasemed

               Osaliste ühine õhkuheite koguselise piiramise ja vähendamise kohustus, mis on esitatud Kyoto protokolli B lisa tabeli kolmandas veerus, on 80 %. Osaliste ühine lubatud kogus määratakse kindlaks protokolli artikli 3 lõigete 7a, 8 ja 8a kohaselt ning selle arvutamist hõlbustab aruanne, mille Euroopa Liit esitab vastavalt otsuse 2/CMP.8 punktile 2.

               Osaliste heitetasemed on järgmised:

               –Euroopa Liidu heitetase on osaliste ühise lubatud koguse ning liikmesriikide ja Islandi heitetasemete summa vahe. Selle arvutamist hõlbustab otsuse 2/CMP.8 punkti 2 kohaselt esitatav aruanne;

               –iga liikmesriigi ja Islandi lubatud kogus vastavalt protokolli artikli 4 lõigetele 1 ja 5 on tabelis 1 esitatud vastava heitkoguse ja Kyoto protokolli artikli 3 lõike 7a kohaldamisel asjaomase liikmesriigi või Islandi kohta saadud tulemuse summa.

               Osaliste lubatud kogused võrduvad nende heitetasemetega.

               Euroopa Liidu lubatud kogus hõlmab Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi (milles liikmesriigid ja Island osalevad) kuuluvaid kasvuhoonegaaside heitkoguseid samal määral, kui neid hõlmab protokoll. Liikmesriikide ja Islandi lubatud kogused hõlmavad iga liikmesriigi või Islandi kasvuhoonegaaside heitkoguseid sellistest allikatest ja nende sidumist sellistes neeldajates, mida ei hõlma Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteem. See hõlmab kõiki Kyoto protokolli artikli 3 lõigetega 3 ja 4 hõlmatud allikatest pärinevaid ja sama protokolliga hõlmatud neeldajatesse seotud heitkoguseid ning protokolliga hõlmatud lämmastiktrifluoriidi (NF3) heidet.

               Käesoleva lepingu osalised teatavad eraldi sellistest allikatest pärit ja sellistesse neeldajatesse seotud heitkogused, mida hõlmavad nende lubatud kogused.

               Tabel 1. Liikmesriikide ja Islandi heitetasemed (enne artikli 3 lõike 7a kohaldamist)

                        Belgia

                        584 228 513

                        Bulgaaria

                        222 945 983

                        Tšehhi Vabariik

                        520 515 203

                        Taani

                        269 321 526

                        Saksamaa

                        3 592 699 888

                        Eesti

                        51 056 976

                        Iirimaa

                        343 467 221

                        Kreeka

                        480 791 166

                        Hispaania

                        1 766 877 232

                        Prantsusmaa

                        3 014 714 832

                        Horvaatia

                        162 271 086

                        Itaalia

                        2 410 291 421

                        Küpros

                        47 450 128

                        Läti

                        76 633 439

                        Leedu

                        113 600 821

                        Luksemburg

                        70 736 832

                        Ungari

                        434 486 280

                        Malta

                        9 299 769

                        Madalmaad

                        919 963 374

                        Austria

                        405 712 317

                        Poola

                        1 583 938 824

                        Portugal

                        402 210 711

                        Rumeenia

                        656 059 490

                        Sloveenia

                        99 425 782

                        Slovakkia

                        202 268 939

                        Soome

                        240 544 599

                        Rootsi

                        315 554 578

                        Ühendkuningriik

                        2 743 362 625

                        Island

                        [näitaja lepitakse Islandiga kokku]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.11.2013
            COM(2013) 768 final
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli teise kohustusperioodi ratifitseerimine
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli Doha muudatuse sõlmimise ja sellega võetavate kohustuste ühise täitmise kohta

               Liidu deklaratsioon vastavalt protokolli artikli 24 lõikele 3

               Euroopa Liidu praegused liikmesriigid on Belgia Kuningriik, Bulgaaria Vabariik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Eesti Vabariik, Iirimaa, Kreeka Vabariik, Hispaania Kuningriik, Prantsuse Vabariik, Horvaatia Vabariik, Itaalia Vabariik, Küprose Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Luksemburgi Suurhertsogiriik, Ungari, Malta Vabariik, Madalmaade Kuningriik, Austria Vabariik, Poola Vabariik, Portugali Vabariik, Rumeenia, Sloveenia Vabariik, Slovaki Vabariik, Soome Vabariik, Rootsi Kuningriik ning Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriik.

               Euroopa Liit teatab, et Euroopa Liidu toimimise lepingu, eelkõige selle artikli 192 lõike 1 ja artikli 191 kohaselt on tal õigus sõlmida rahvusvahelisi lepinguid ning täita neist tulenevaid kohustusi, mis aitavad kaasa järgmiste eesmärkide saavutamisele:

               –keskkonna säilitamine ja kaitsmine ning selle kvaliteedi parandamine;

               –inimese tervise kaitsmine;

               –loodusressursside kaalutletud ja mõistlik kasutamine;

               –meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, selleks et lahendada piirkondlikke ja ülemaailmseid keskkonnaprobleeme ja eelkõige võidelda kliimamuutuste vastu.

               Euroopa Liit teatab, et Kyoto protokolliga teiseks kohustusperioodiks (2013–2020) ettenähtud ühine heitkoguse vähendamise koguseline kohustus täidetakse liidu ja selle liikmesriikide tegevuse kaudu vastavalt neist igaühe pädevusele. Selle kohustuse täitmiseks ettenähtud õiguslikult siduvad vahendid, milles käsitletakse Doha muudatusega muudetud protokolliga reguleeritud küsimusi, on juba jõus.

               Euroopa Liit teavitab ka edaspidi korrapäraselt asjakohastest Euroopa Liidu õigusaktidest konventsiooni artikli 12 kohaselt edastatavas siseriiklikus teabes sisalduva lisateabe raames, et näidata Kyoto protokolli kohaste kohustuste täitmist vastavalt nimetatud protokolli artikli 7 lõikele 2 ja selle juurde kuuluvatele juhistele.