               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.11.2016
            COM(2016) 856 final
            2016/0365(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
            kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistiku kohta ning millega muudetakse määruseid (EL) nr 1095/2010, (EL) nr 648/2012 ja (EL) 2015/2365
            (EMPs kohaldatav tekst)
            {SWD(2016) 368 final}{SWD(2016) 369 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               1.1.Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Keskne vastaspool on vahendaja finantsturgude osaliste vahel, kes tegutseb konkreetse lepingute kogumi puhul iga ostja jaoks müüjana ja iga müüja jaoks ostjana. Kesksed vastaspooled sooritavad finantstehinguid erinevate varaklassidega, nagu omakapitaliinstrumendid, tuletisinstrumendid ja repolepingud. Enamasti teenindavad nad oma kliirivaid liikmeid (kelleks on reeglina pangad), kellel on kesksete vastaspooltega otsene lepinguline suhe, ja kliirivate liikmete kliente (nt pensionifonde).

               Tehingute koondamine ja sellest tulenevad kesksete vastaspoolte positsioonid võimaldavad nende positsioonide tasaarvestamist ning vähendavad seega märkimisväärselt kesksete vastaspoolte, samuti nende kliirivate liikmete ja kliirivate liikmete klientide koguriskipositsioone. Positsioonide omandamise ja tasaarvestamise eest võtab keskne vastaspool kliirivatelt liikmetelt ja nende klientidelt tagatist (nn marginaali kujul ja tagatisfondide osamaksetena), et katta oma kohustusi juhul, kui üks liikmetest jätab täitmata oma kohustused keskse vastaspoole suhtes. Sel viisil juhivad nad finantsturgudele iseloomulikke riske, nagu vastaspoole risk, likviidsusrisk ja tururisk, ning aitavad seega kaasa finantsturgude üldise stabiilsuse ja vastupanuvõime parandamisele. Selle käigus saavad kesksetest vastaspooltest finantssüsteemi sõlmpunktid, mis ühendavad omavahel erinevaid finantsettevõtjaid ja koondavad märkimisväärse osa nende erinevate riskidega seotud positsioonidest. Seega on keskse vastaspoole tõhus riskijuhtimine ja kindlatel alustel seisev järelevalve olulise tähtsusega selleks, et tagada selliste riskipositsioonide küllaldane kaetus.

               Kesksete vastaspoolte mastaap ja olulisus nii liidus kui ka väljaspool seda kasvab tulevikus kindlasti seoses G20 raames võetud kohustusega kliirida börsiväliselt kaubeldavad standardsed tuletisinstrumendid kesksete vastaspoolte kaudu. Nimetatud kohustus on liidu õigusesse üle võetud määrusega börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (edaspidi „EMIR“)
                  1
               . Kõnealuses määruses on samuti sätestatud ammendavad usaldatavusnõuded kesksetele vastaspooltele, samuti nõuded seoses kesksete vastaspoolte tegevuse ja nende üle tehtava järelevalvega.

               Tulenevalt ELi kesksete vastaspoolte kesksest rollist majanduses ja nende võetavatest lisariskidest kehtivad neile seega ranged standardid, ent puuduvad ELi ühtlustatud normid vähetõenäoliste olukordade puhuks, kui nimetatud standarditest ei piisa ja kui kesksed vastaspooled seisavad silmitsi tõsiste raskustega, mida EMIRis ei ole käsitletud, või täieliku maksejõuetusega. Põhimõtteliselt tuleks maksejõuetuse ohus äriühingute suhtes kohaldada maksejõuetusmenetlust. Ent viimane kriis näitas kujukalt, et kui maksejõuetuks muutub oluline finantsasutus, mis on teiste finantsturu osalistega tihedalt seotud, võib see põhjustada suuri probleeme kogu ülejäänud finantssüsteemile ja mõjutada negatiivselt kasvuväljavaateid majanduses laiemalt, kuna selliste asutuste maksejõuetus võib järsult piirata kriitiliste funktsioonide täitmist, mis neil majanduses on, vallandades paanika turul ja põhjustades finantsraskuste ülekandumise, kuna vastaspooltel ja investoritel puudub pikale venivates kohtuvaidlustes kindlus oma varade ja kohustuste suhtes. Sageli on valitsused olnud sunnitud andma maksejõuetuse ohus finantsasutustele avalikest vahenditest päästeabi, et hoida ära ohtu finantsstabiilsusele, mille on põhjustanud näiteks turul kindlustunde puudumine, ja võttes arvesse avalikku huvi.

               Finantsseisundi taastamine ja kriisilahendus on meetmed, mille eesmärk on finantsstabiilsuse alalhoidmine, kriitiliste funktsioonide katkematu täitmise tagamine ja maksumaksjate kaitse juhul, kui finantsraskustes krediidiasutusel või investeerimisühingul on tõsiseid probleeme või kui see muutub maksejõuetuks ja kui nimetatud eesmärkide saavutamine pole võimalik maksejõuetusmenetluse kaudu. Seega on meetmed kavandatud esmatähtsate kriitiliste funktsioonide kaitsmiseks seejuures maksumaksjatele kahju põhjustamata, et säilitada finantssüsteemi suutlikkus rahastada majanduskasvu ja vältida finantssektori kokkuvarisemise sotsiaal-majanduslikke tagajärgi. Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse meetmed on kõige asjakohasemad siis, kui finantsasutus on „süsteemne“, ehk siis, kui tulenevalt näiteks selle suurusest, turutähtsusest või seotusest muude asutustega, seaksid selle raskused või mittereguleeritud maksejõuetus ohtu finantssüsteemi tavapärase toimimise, millel omakorda oleks negatiivne mõju reaalmajandusele.

               Ehkki kesksete vastaspoolte tegevus on hästi reguleeritud, neil on EMIRi kohaselt tõhusad vahendid finantsprobleemidega toimetulekuks ja minevikus pole neid palju raskustesse sattunud ega maksejõuetuks muutunud, on nii valitsused, ametiasutused kui ka muud turuosalised igati möönnud, et kesksete vastaspoolte järjest kasvav tähtsus järjest suurema hulga uut tüüpi riskide käsitlemisel on problemaatiline. Seega loetakse kõiki ELi keskseid vastaspooli süsteemseteks,
                  2
                võttes arvesse nende keskset ja üha suurenevat osa finantsturgudel.

               Finantsseisundi taastamise meetmed on meetmed, mille finantsasutus ise võtab oma pikaajalise elujõulisuse taastamiseks. Kesksete vastaspoolte üks põhilisi eesmärke on luua soodsad tingimused finantsseisundi taastamise meetmete õnnestumiseks, kuna nende maksejõuetust loetakse finantssüsteemi jaoks laiemalt potentsiaalselt äärmiselt kahjulikuks. Samas peaksid avalikes huvides tegutsevatel ametiasutustel olema volitused keskse vastaspoole kriisilahenduse läbiviimiseks, kui need meetmed ei ole edukad või võivad kahjustada finantsstabiilsust. Kriisilahendus kujutab enesest erakorralisi meetmeid, mille ametiasutused saavad võtta, et kesksed vastaspooled kiiresti restruktureerida ja tagada nendepoolsete majanduse seisukohast kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumine, leevendades seeläbi kahju finantssüsteemile ja laiemalt majandusele, ning algatades keskse vastaspoole järelejäänud osa suhtes maksejõuetusmenetluse, et tagada turu tõhusus. Selle käigus jäetakse kulud ja kahjud nii suures osas kui võimalik keskse vastaspoole omanike ja võlausaldajate (ja mitte maksumaksja) kanda, kooskõlas sellega, kuidas neid oleks koheldud juhul, kui keskne vastaspool oleks muutunud maksejõuetuks, ning järgides täielikult põhiõiguste hartat, Euroopa Liidu Kohtu asjaomast kohtupraktikat ja Euroopa inimõiguste konventsiooni. Kriisilahenduse eesmärk ei ole ebatõhusate asutuste maksejõuetuse vältimine. Pigem taotletakse sellega asutuste kriitiliste funktsioonide säilitamist, võimaldades samal ajal selle ülejäänud osad nõuetekohaselt likvideerida.

               Samas taktis ei ole edenenud muude finantsasutuste kui pangad ja kesksed vastaspooled võimalikku finantsseisundi taastamisse ja kriisilahendusse sekkumise vajaduse uurimine. Peamiselt on selle põhjuseks finantskriisi ajal saadud kogemused, kuna neist ei ilmne samavõrd pakilist vajadust niisuguste meetmete järele. Ent kui võtta arvesse majandusliku ja finantsriski arengut asjaomastes valdkondades, võivad selliseid meetmeid tulevikus siiski vajalikud olla.

               Lisaks sellele on konkreetne ja ulatuslik rahvusvaheline töö seoses kindlustusandjatega G20 tasandil samuti suhteliselt varases, soovituste etapis ja vähesed jurisdiktsioonid on tegelikkuses alustanud selles valdkonnas õigusreformi. ELis on praeguse seisuga kolm liikmesriiki, kes on juba vastu võtnud õigusaktid kindlustusandjate finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta või kellel see käimas on. Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve on alustanud põhjalikku, võrdlevat ja laiapõhjalist riiklike finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse tavade ning sellealaste arengute läbivaatamist ja plaanib esitada selle kohta aruande 2017. aasta esimeses pooles. Nimetatud aruande põhjal kaalub komisjon asjakohaseid edasisi samme, tehes seejuures tihedat koostööd Euroopa Parlamendi, nõukogu ja kõigi asjaomaste sidusrühmadega.

               1.2.Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               ELis on juba vastu võetud põhjalik pankade ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistik
                  3
               . Kavandatav raamistik kesksete vastaspoolte jaoks ei dubleeri ei nimetatud korda ega ka EMIRi nõudeid, vaid täiendab neid. Sellega kehtestatakse sätted korrakohase finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse hõlbustamiseks, mida võib võrrelda pankadele ja investeerimisühingutele kehtiva raamistiku sätetega, ent need on kohandatud kesksete vastaspoolte ärimudelite eripäradele ja kesksete vastaspoolte võetavatele riskidele, sealhulgas määrates kindlaks, mil viisil jagatakse kahjusid siis, kui EMIRiga nõutavad eelrahastatud vahendid on ammendatud.

               Laiemas plaanis on G20 juhid kiitnud rahvusvahelisel tasandil heaks finantsstabiilsuse nõukogu poolt välja töötatud lähenemisviisi, et käsitleda põhjalike ja asjakohaste finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse vahenditega
                  4
                riske, mis võiksid igasuguse rahvusvahelise süsteemse tähtsusega finantsasutuse (pank, finantsturutaristu, kindlustusandja jne) maksejõuetuse korral finantssüsteemi mõjutada. Lisaks sellele on makse- ja arveldussüsteemide komitee ja Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon (IOSCO) välja töötanud suunised finantsturutaristute, sealhulgas kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise kavade kohta, samal ajal kui finantsstabiilsuse nõukogu on välja andnud täiendavad suunised seoses oma tõhusa kriisilahenduskorra põhimõtete kohaldamisega finantsturutaristutele, nagu kesksed vastaspooled ja samuti kindlustusandjad
                  5
               . 2016. aasta keskel vaagisid nimetatud organisatsioonid täiendavalt nende suuniste peamisi elemente, sealhulgas selliseid küsimusi nagu millal peaksid kriisilahendusasutused algatama kriisilahendusmenetluse keskse vastaspoole suhtes, mille elujõulisus ja finantsstabiilsus on kaalul, ning milliseid volitusi ja vahendeid peaks kriisilahendusasutus sellisel juhul kasutama, et tagada nii hästi kui võimalik kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumine, viia miinimumini finantsraskuste ülekandumine ning jaotada kulud ja kahjud võimalikult tõhusal viisil
                  6
               . Lõpuks võttis Euroopa Parlament 2013. aasta detsembris vastu algatusraporti, milles kutsuti komisjoni üles esitama ettepanek asjakohasteks ELi meetmeteks, millega oleks tagatud peamiste finantsasutuste, ennekõike kesksete vastaspoolte võimaliku maksejõuetuse mõju leevendamine
                  7
               .

               1.3.Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ettepanekust luua kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse Euroopa raamistik teatati komisjoni 2015. aasta tööprogrammis ja 2015. aasta aprillis avaldati algatuse tegevuskava
                  8
               . Selleks et võtta arvesse eelmises jaos nimetatud rahvusvaheliste suuniste juures tehtud täiustusi, kanti algatus üle 2016. aasta tööprogrammi. Algatus on osa komisjoni püüdlustest tagada see, et tegeletakse finantssüsteemi sujuvat toimimist ja maksumaksjaid ähvardavate ohtudega ning see, et finantsturgudel on võimalik täita jätkuvalt oma rolli jätkusuutliku ja pikaajalise majanduskasvu toetamises, eesmärgiga tugevdada veelgi siseturgu tarbijate ja ettevõtjate huvides.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               2.1.Õiguslik alus

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114, mis võimaldab võtta riiklike normide lähendamise meetmeid, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine.

               Ettepanekuga ühtlustatakse siseriiklikke õigusakte kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta määral, mida on vaja tagamaks, et kesksetele vastaspooltele kohaldatakse nende võimalike probleemide või maksejõuetuse korral ühesuguseid vahendeid ja menetlusi. Praegu saavad tegevusluba omavad kesksed vastaspooled tegutseda ja teenuseid osutada kogu liidus, aga regulatiivne keskkond EMIRi nõuetega hõlmamata võimalike kriisiolukordade lahendamiseks on killustatud. Mõned liikmesriigid on kehtestanud kesksetele vastaspooltele kohustuse valmistada probleemide puhuks ette hädaolukorrakavad või rakendavad kesksetele vastaspooltele ennekõike pankadele mõeldud üldisemat kriisilahenduskorda. Mitte ükski liikmesriik pole veel välja töötanud ammendavat riiklikku korda kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamiseks ja kriisilahenduseks, mis vastaks täielikult G20 poolt heaks kiidetud finantsstabiilsuse nõukogu põhimõtetele, sealhulgas seoses vajadusega piiriüleselt ülekanduva mõju tõhusaks koordineerimiseks ja kontrolliks
                  9
               . Ilma ELi tasandi raamistikuta on vähetõenäoline, et liikmesriigid töötaksid välja üksikasjalikud ja omavahel ühilduvad reeglistikud. Erinevaid lähenemisviise, mida kesksed vastaspooled ja ametiasutused kasutaksid kesksete vastaspoolte probleemide või maksejõuetuse leevendamiseks või lahendamiseks, ei kavandataks piisava sidususega ja nende rakendamine oleks ebajärjekindel. See võiks viia kriitiliste funktsioonide täitmise katkemiseni piiriüleste kliirivate liikmete ja klientide jaoks ning üldisema finantsiline ebastabiilsuseni. Seega on vaja ELi tasandi meetmeid, et anda liikmesriikide ametiasutustele asjakohane varustus vahendite ja volituste näol, mida rakendatakse otstarbekal, sidusal ja ühesugusel viisil kogu liidus.

               Samuti on ELi tasandi meetmed õigustatud selliste kesksete vastaspoolte puhul, kellel on vähem otseseid piiriüleseid sidemeid, kuid kelle puhul ühtlustamine leevendaks probleeme seoses võrdsete võimaluste ja konkurentsiga, mis võiksid tekkida keskse vastaspoole maksejõuetuse teoreetilisest ja praktilisest käsitlemisest riiklikul tasandil. Näiteks kui liikmesriikide süsteemid erineksid riigi võimaliku sekkumise määra osas, looks see ebavõrdsed võimalused ja soodustaks neid keskseid vastaspooli, kes asuvad liikmesriikides, kus toetus on tõenäolisem. Erinevate liikmesriikide kogemused seoses pankade maksejõuetusega näitavad kujukalt, kuidas süsteemselt oluliste finantsasutuste probleemid võivad ühtse turu killustada üksikute riikide majandustsoonideks. Turu arusaamad ja eelarvamused, mis soosivad eeldatavalt suhteliselt tugevama riigi toetusega jurisdiktsioonides asuvaid ettevõtjaid, võivad põhjustada konkurentsi moonutamist ja mõjutada täiesti suvaliselt ettevõtjate kulusid sõltuvalt nende geograafilisest asukohast ja sellest, kuidas tajutakse liikmesriigi soovi või vajadust võtta ennetavaid kaitsemeetmeid varade, likviidsuse või kapitali suhtes piiriüleste riskide minimeerimiseks. Ühtse turu killustumise sedalaadi risk pole kesksete vastaspoolte kontekstis küll põletav, ent lahknevad arusaamad ja ebakindlus seoses liikmesriigi suutlikkusega maksejõuetuks muutunud keskne vastaspool oma kontrolli alla võtta ja selle kriis tulemuslikult lahendada võivad kahjustada turuosaliste usaldust ühtse turu toimimise vastu ja niisiis selle terviklikkust. Ebakindlust seoses sellega, kuidas tulla toime peamiste turutaristute maksejõuetusega ühiseid ELi norme omamata, tuuakse kui üht põhjust, miks Euroopa kapitaliturgude integratsioon venib
                  10
               .

               Kesksetele vastaspooltele kohaldatavate nõuete ühtlustamine annaks majandustegevuses osalejatele võrdsemad võimalused ja hoogustaks siseturu integratsiooni. Ühtlustatud raamistik, mis tagaks kõigile asjaomastele liikmesriikide asutustele samad minimaalsed vahendid, et tagada kesksete vastaspoolte nõuetekohane finantsseisundi taastamine ja kriisilahendus, ning hõlbustaks asutustevahelist koostööd, et leevendada piiriülest edasikanduvat mõju nende raskuste või maksejõuetuse korral, kindlustaks samuti kogu siseturu finantsstabiilsust ning hoiaks ära olukordi, kus liikmesriigid on sunnitud nende jurisdiktsioonis asuvate ettevõtjate suhtes tegutsema eraldi ja koordineerimatult.

               Seepärast on asjakohane õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 114.

               2.2.Subsidiaarsus

               Valdkondades, mis ei kuulu liidu ainupädevusse, võtab liit kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 3 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega meetmeid ainult niisuguses ulatuses ja siis, kui liikmesriigid ei suuda riigi, piirkonna või kohalikul tasandil piisavalt saavutada kavandatava meetme eesmärke, kuid kavandatud meetme ulatuse või toime tõttu saab neid paremini saavutada liidu tasandil.

               ELi finantsturud on avatud ja integreeritud. Kesksetel vastaspooltel on võimalik nende teenindatavate turgude ja tootegruppide piires tegutseda piiriüleselt. Oma tegevuse käigus on nad ühenduslüliks paljude finantsettevõtjate, vastaspoolte ja klientide vahel erinevates riikides kogu ühtse turu piires. Tulenevalt finantssektori arenenud ja mitmetasandilisest piiriülesest integreeritusest on vajalik finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse ELi raamistik, mis peegeldaks äritegevuse integreerituse taset. Praegu olemasolevad vahendid kriisiohus kesksete vastaspooltega tegelemiseks piirduvad kesksete vastaspoolte sisekorraga, või kui need on välja töötatud, toimivad riigi tasandil. See tähendab, et kesksed vastaspooled ja ametiasutused kasutavad finantsraskustesse sattunud või maksejõuetuse äärel olevate kesksete vastaspoolte probleemide leevendamiseks või lahendamiseks potentsiaalselt erinevaid lähenemisviise, mis võivad lõpptulemusena viia majanduse jaoks kriitiliste funktsioonide täitmise katkemise ja siseturu killustatuseni ning üldise finantsilise ebastabiilsuseni. Kui keskse vastaspoole tegevus on piiriülene (nagu see on enamikul juhtudest), mõjutab tema maksejõuetus suure tõenäosusega ka finantsturgude stabiilsust neis liikmesriikides, kus ta tegutseb. Ainult ELi tasandi meetmetega on võimalik tagada, et kesksetele vastaspooltele ja nende kliirivatele liikmetele (kes ei pruugi asuda keskse vastaspoolega samas liikmesriigis) kohaldatakse asjakohast ja tulemuslikku sekkumist, et kriisiolukorda koordineeritult ja sidusalt leevendada või juhtida. Niisiis on nende eesmärkide saavutamiseks liidu tasandil ja liikmesriikide tasandil asjakohane, et liit töötaks välja vajaliku õigusraamistiku.

               2.3.Proportsionaalsus

               Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ei peaks liidu meetme sisu ega vorm minema aluslepingute eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Põhimõtteliselt peaks maksejõuetuks muutunud keskse vastaspoole suhtes kohaldama maksejõuetusmenetlust, nagu muude asutustegi puhul. Ent kesksed vastaspooled on kesksed finantstaristud, mis on tihedalt seotud lugematu hulga finantsettevõtjatega ja koondavad nende nimel riske. Kui sellised ettevõtjad jäetakse ilma keskse vastaspoole osutatavatest kriitilistest teenustest, võivad sellel olla tõsised tagajärjed finantsstabiilsusele ja majandusele laiemalt. Selle leevendamiseks on õigustatud nõuda asjakohaste hädaolukorrakavade olemasolu korrakohaseks finantsseisundi taastamiseks ja kriisilahenduseks ning anda ametiasutustele kriisilahendusõigused, et tegevus oleks võimalik vajadusel kiiresti ümber korraldada.

               Kuna keskse vastaspoole maksejõuetuse süsteemset tähtsust ei saa täie kindlusega eelnevalt kindlaks määrata, tuleks kavandatud raamistikku kohaldada põhimõtteliselt kõigi kesksete vastaspoolte suhtes hoolimata nende suurusest ja keerukusest. Enamik ELis asuvaid keskseid vastaspooli osutavad teenuseid kliirivatele liikmetele ja klientidele kogu liidus, mõnikord ka väljaspool seda, ning nende raskustel või maksejõuetusel võib seega olla ülemaailmne vastukaja. Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavad tuleks seega välja töötada iga üksiku keskse vastaspoole eriomase riskiprofiili alusel. Ametiasutuste kõik erakorralised meetmed finantsstabiilsuse säilitamiseks ja maksumaksjate kaitseks peavad alati olema täielikult põhjendatud ja proportsionaalsed, piirduma eesmärgi saavutamiseks vajalikuga ning olema õigustega kaasneda võivate omandiõiguse piirangute seisukohast kooskõlas põhiõiguste hartaga, nagu on tõlgendanud Euroopa Kohus. Lõpuks tuleb need võtta selliselt, et asjaomastele sidusrühmadele ei lange osaks halvemat kohtlemist kui juhul, kui kesksele vastaspoolele ei oleks kohaldatud kriisilahendust, vaid keskse vastaspoole tegevuseeskirjade kohaseid edasisi võimalikke meetmeid kahjude jaotamiseks või kui keskne vastaspool oleks muutunud maksejõuetuks.

               2.4.Vahendi valik

               ELi toimimise lepingu artikkel 114 võimaldab vastu võtta õigusakte, milleks võivad olla nii määrused kui ka direktiivid. Siin on otsustatud vastu võtta määrus, seda järgmistel põhjustel.

               Esiteks suudaks määrus kõige paremini täiendada ja edasi arendada EMIRiga loodud lähenemisviisi, millega esitatakse nõuded kesksetele vastaspooltele usaldatavusnõuete kohase reguleerimise valdkonnas. Uued nõuded kesksetele vastaspooltele, mis käsitlevad üksikasjaliku finantsseisundi taastamise korra koostamist, arendavad edasi EMIRi eesmärke ja sätteid kesksete vastaspoolte vastupanuvõime tagamiseks. Nende kehtestamine muus vormis õigusaktiga, nimelt direktiiviga, ei oleks järjekindel ja sel juhul peaksid liikmesriigid võtma vastu õigusnormid spetsiifilise osa kohta valdkonnast, mida ülejäänud osas reguleerib vahetult kohaldatav liidu õigus. Sätted, millega ametiasutused saavad sihtotstarbelised õigused ja vahendid, et viia vajadusel läbi tõhus ja nõuetekohane kriisilahendus finantsstabiilsuse säilitamiseks juhul, kui EMIRi nõuded ja finantsseisundi taastamise kord oma ülesannet ei täida, ei käsitle enam kesksete vastaspoolte vastupanuvõime suurendamist tegevuse jätkuvuse korral, vaid hõlmavad nende kriitiliste funktsioonide käigushoidmist viisil, et nende funktsioonide täitmine (samas õigussubjektis või muus vormis) vastab jätkuvalt EMIRi nõuetele ja eesmärkidele. Niisiis tuleks selle eesmärgi saavutamist reguleerivad sätted vormistada samas vormis õigusaktiga nagu EMIR.

               Teiseks annaks määrus ametiasutuste jaoks kõige paremini edasi ühise lähenemisviisi ja ühtsed eeskirjad ning aitaks vältida lahknevusi siseriiklike õigusnormide vahel, samuti võimalikku õiguskindlusetust, mis võib kaasneda ennekõike piiriüleste juhtumitega, nagu eespool kirjeldatud. Samuti hõlbustaks see rahvusvahelist koostööd, kui see on asjakohane, ja lihtsustaks ärisuhteid liiduga ja liidus, kuna ELi süsteem oleks ühtne. Kui võtta lisaks sellele arvesse asjaolu, et ELi keskse vastaspoole maksejõuetus võib potentsiaalselt mõjutada kõikide liikmesriikide finantssüsteemi, aitaks selline ühtne raamistik hajutada kahjulikku ebakindlust seoses taktikaga, mida võiksid maksejõuetusega tegelemisel kasutada kesksete vastaspoolte pädevad asutused erinevates liikmesriikides, ja taastaks stressiolukorras turgude usalduse.

               Kolmandaks, kuna üldise arusaama kohaselt on kesksete vastaspoolte maksejõuetus nende ärimudelist tulenevalt palju vähem tõenäoline kui pankade puhul. Vastupidiselt erineva suuruse ja riskiprofiiliga pankadele, kelle maksejõuetusel võivad olla erinevad stsenaariumid ja erinev ulatus ning mis vajavad seega laiemat valikut kriisilahenduse vahendeid (ja erandeid), on keskse vastaspoole maksejõuetusel suurema tõenäosusega eelnevalt teada olevad põhjused (kliirivate liikmete poolsed makseviivitused või tõsine puudus süsteemi toimimises) ning seda on võimalik juhtida täpsemalt määratletud vahenditega. Piiratumast kohaldatavusest ja vajadusest võtta arvesse sama laia valikut erinevaid võimalusi tuleneb seega, et eesmärke on võimalik paremini täita määrusega, ehkki vaja on mõningast paindlikkust, et võimaldada asutustel juhtumi asjaoludele reageerida.

               Lõpuks on ELis keskseid vastaspooli pankadega võrreldes tunduvalt vähem ning kesksete vastaspoolte organisatsioonilised struktuurid ja viis, kuidas nad piiriüleseid teenuseid osutavad, erinevad piiriüleste pangagruppide omadest. Gruppide puhul on tütarettevõtjad ja filiaalid, kes klientidele teenuseid osutavad, varasid või rahalisi vahendeid omandavad jne, sageli asutatud erinevates jurisdiktsioonides, mis õigustab suuremat tundlikkust kohalike õigusaktide suhtes kriisilahendusotsuste rakendamisel. Kesksete vastaspoolte puhul on teenuste osutamine vähem hajutatud ja toimub tsentraalselt, ühest jurisdiktsioonist teistesse tütarettevõtjate või filiaalide vahenduseta. See räägib määruse vastuvõtmise kasuks, et tagada otsuste ühetaoline kohaldamine kõigis jurisdiktsioonides.

               3.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               3.1.Konsulteerimine sidusrühmadega

               5. oktoobrist kuni 28. detsembrini 2012 toimus avalik konsultatsioon
                  11
                seoses mittepankadest finantsasutuste finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse võimaliku raamistiku kohta. See sisaldas küsimusi finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse korra vajalikkuse kohta seoses ennekõike kesksete vastaspoolte, väärtpaberite keskdepositooriumide ja kindlustusandjatega. Laekus 67 vastust
                  12
               .

               Kokkuvõttes selgus konsulteerimise tulemusena, et eelistada tuleks kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse ELi raamistiku väljatöötamist. G20 nõuet kliirida standardiseeritud börsiväliseid tuletisinstrumente keskselt tunnustati kui kaalukat argumenti meetmete võtmise kasuks. Üldiselt nõustusid vastajad, et sarnaselt pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiiviga peaks kesksete vastaspoolte raamistik tagama nende kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumise, minimeerima maksevõimetusest saadavat kahju maksumaksjale ning suurendama kesksete vastaspoolte kliirivate liikmete ja klientide õiguskindlust. Pea kõik sidusrühmad nõustusid sellega, et finantsstabiilsuse säilitamise eesmärgil peaks esmatähtis olema kesksete vastaspoolte peamiste funktsioonide täitmise jätkumine. Paljud leidsid, et ehkki kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse korra usaldusväärsuse ja kindluse tagamine on kriitilise tähtsusega, ei tohiks sellega panna liikmetele või turuosalistele liiga suurt koormust seoses selliste potentsiaalselt väga suurte kohustuste katmisega, mis tulenevad mõne suure kliiriva liikme poolsest makseviivitusest, ja veel vähem seoses sellistega, mis tulenevad vigadest keskse vastaspoole sisemises riskijuhtimises. Üldiselt märkisid sidusrühmade esindajad ära, et selleks on vaja kohandada pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi vahendid kesksete vastaspoolte ärimudelitele.

               3.2.Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Lisaks sidusrühmadega konsulteerimisele osales komisjon aruteludes ja mõttevahetustes seoses makse- ja arveldussüsteemide komitee ja IOSCO aruandega, mis annab suuniseid finantsturutaristute finantsseisundi taastamise kohta. Samuti osales komisjon finantsstabiilsuse nõukogu tehtavas töös seoses mittepangast finantsasutuste kriisilahendusega, sealhulgas viimased arutelud suuniste lihvimise üle, et aidata asutustel kavandada tõhusaid kriisilahendusstrateegiaid. Nii makse- ja arveldussüsteemide komitee ja IOSCO kui ka finantsstabiilsuse nõukogu, kes töötasid välja suuniseid pakkuvaid aruandeid vastavalt finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta, palusid omalt poolt huvitatud pooltel esitada märkusi oma suunisdokumentide eelnõude kohta ning avaldasid saadud vastused
                  13
               . Üldiselt kinnitavad need rahvusvahelisel tasandil läbi viidud konsulteerimised seoses finantsturutaristutega komisjoni poolt korraldatud konsulteerimisel esitatud seisukohti ja annavad kasulikku lisateavet mõnede väljapakutud poliitikavalikute ja kriisilahenduse vahendite kohta.

               Samuti korraldasid komisjoni talitused neli kohtumist liikmesriikide ekspertidega, et arutada finantsstabiilsuse nõukogu ning makse- ja arveldussüsteemide komitee ja IOSCO rahvusvahelist tööd, kõige poleemilisemaid poliitikavalikud ning ettepaneku kohaldamisala ja laadi. Liikmesriikide eksperdid nõustusid üldjoontes komisjoni poolt välja pakutud poliitikasuunaga, mis lähtus rahvusvahelistest suunistest ning tugines vajadusel EMIRile ja pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivile.

               3.3.Mõjuhinnang

               Komisjon koostas mõjuhinnangu asjaomaste poliitikavalikute kohta. Poliitikavalikuid hinnati, juhindudes peamistest eesmärkidest, milleks olid finantsstabiilsuse ja kesksete vastaspoolte usaldatavuse säilitamine, ühiskonna kui terviku ja eriti maksumaksjate kahjude minimeerimine ning kesksete vastaspoolte pakutavate teenuste ühtse turu tugevdamine, säilitades samas võrdsed tingimused.

               Mõjuhindamiskomitee kiitis mõjuhinnangu heaks 6. mail 2015. Mõjuhindamiskomitee tegi mitu soovitust paranduste tegemiseks. Nende soovituste alusel täpsustati mõjuhinnangut veelgi. Ennekõike lisati täiendavaid põhjendusi vajadusele võtta ELi tasandil meetmeid ning täpsustati ja hinnati erinevaid valikuid. Hinnatavaid valikuvõimalusi ja tehtud järeldusi vaeti samuti kõige uuemate suuniste valguses, mis tulenevad käigusolevast rahvusvahelisest tööst, mida komisjon on tähelepanelikult jälginud. Seadusandlik ettepanek on täielikult kooskõlas viimaste finantsstabiilsuse nõukogu ja G20 poliitiliste arutelude ja poliitikasuundadega
                  14
               .

               Seoses ELi tasandil võetavate meetmete vajadusega jõuti mõjuhinnangus järeldusele, et need on vajalikud, kuna kesksete vastaspoolte tegevus on piiriülene ning seob omavahel suurt hulka finantsettevõtjaid, vastaspooli ja kliente ühtsel turul. Praegu liikmesriikide ametiasutuste käsutuses olevad vahendid ei ole piisavad, et tegeleda kesksete vastaspooltega, kellel on märkimisväärsed raskused, mis võivad seada ohtu nende elujõulisuse. Eri liikmesriikides kasutatavad erinevad lähenemisviisid kesksete vastaspoolte võimalike suurte probleemide leevendamiseks või lahendamiseks võivad lõpptulemusena viia majanduse jaoks kriitiliste funktsioonide täitmise katkemise ja üldise finantsilise ebastabiilsuseni. ELi tasandi meetmeid on vaja selleks, et anda liikmesriikide asutustele kogu liidus rakendatavad vahendid ja õigused nende jurisdiktsioonis asuvate kesksete vastaspoolte maksejõuetuse käsitlemiseks ning tagada tõhus suhtlus kõigi asjaomaste asutuste vahel sõltumata sellest, kas nad asuvad samas või erinevates liikmesriikides.

               Asjakohane finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavandamine peaks aitama tagada, et kulusid ei kanna mitte maksumaksja, vaid keskse vastaspoolega seotud turuosalised (võlausaldajad, kliirivad liikmed, nende kliendid) proportsionaalselt ja mittediskrimineerivalt.

               Seoses küsimusega, kuidas tagada kesksete vastaspoolte õigeaegne ja jõuline kriisilahendus, vaeti mõjuhinnangus võimalikke kriisilahendust käivitavaid tegureid ja seda, millised kriisilahenduse vahendid ja -õigused asutustele anda tuleks.

               Mõjuhinnangus leiti, et ettekirjutuslikud kriisilahenduse käivitid, nagu konkreetsete nõuete rikkumine, suurendaksid kriisilahenduse raamistiku läbipaistvust, kuna kõigile sidusrühmadele on juba ette selge, millisel juhul riik võib sekkuda. Ettekirjutuslikud käivitid ei ole siiski sobilikud, kuna keerukas on kindlaks teha liht- või liitnäitajaid, mille alusel võiks selgelt prognoosida tulevasi finantsstabiilsust kahjustavaid sündmusi. Samuti annaksid ettekirjutuslikud käivitid üksustele soovimatud võimalused neist vastavate meetmetega mööda hiilida, mis seaks kahtluse alla käiviti asjakohasuse. Lisaks selle võivad kesksed vastaspooled maksejõuetuks jääda viisil, mis ei vasta konkreetsetele ettekirjutuslikele tingimustele, ja seega ei saaks kriisilahendust kasutada nende nõuetekohaseks restruktureerimiseks või likvideerimiseks. Paindlikumate käivititega, mis jätavad otsuse kriisilahenduse algatamise kohta ametiasutuste teha, selliseid probleeme ei teki ja asutustele antakse volitused astuda kiireid ja otsustavaid samme maksejõuetuse ohus oleva või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuva süsteemselt olulise keskse vastaspoole kriisilahenduseks enne, kui maksejõuetus on lõplik. Mõjuhinnangu lõppjäreldus oli, et eelistatuim võimalus on paindlikumad käivitid. Samas rõhutati selles, kui oluline on tagada, et ametiasutused kasutaksid kriisilahenduse vahendeid ainult juhul, kui keskne vastaspool on maksejõuetuse äärel ning selle elujõulisuse taastamine ja üldise finantsstabiilsuse tagamine pole muude meetmetega võimalik, ning ennekõike seda, et keskse vastaspoole suhtes kriisilahenduse ja mitte harilike likvideerimis- või maksejõuetusmenetluse kasutamine teenib avalikku huvi.

               Mõjuhinnangu järelduseks seoses kriisilahenduse vahendite ja volitustega oli see, et kriisilahendusasutustel peaks olema ühtlustatud, ent mitte ammendav ja ettekirjutuslik komplekt kriisilahenduse vahendeid, mis annab ametiasutustele piisava kaalutlusõiguse võtta arvesse võimaliku kriisi asjaolusid. Võimalikud viisid, kuidas üksuse kriisi erinevate stsenaariumide kohaselt lahendada saaks, sätestataks mittesiduvates kriisilahenduse kavades. Teine võimalus, millega oleks ametiasutuste käsutusse antud täielikud ja ammendavad kriisilahendusvahendid ning nähtud ette nende kasutamise järjekord lükati tagasi, kuna kui piirata asutuste võimalust reageerida paindlikult muutuva kriisiolukorra konkreetsetele asjaoludele, võib see ohtu seada kriisilahenduse tõhususe. Ebatõenäoliseks peeti võimalust töötada välja ideaalselt kokkusobivad kriisilahenduse vahendid ja nende kasutamishierarhia kõigi võimalike kriisistsenaariumide puhuks. Sel juhul tekiks oht, et kavandatud kriisilahenduse meetmed ei pruugi sobida tekkivate konkreetsete probleemide lahendamiseks.

               Seoses konkreetsete vahenditega leiti mõjuhinnangus, et rahvusvaheliste suuniste kohaselt sätestatud vahendite ulatuslik kättesaadavaks tegemine nii finantsseisundi taastamisel kui ka kriisilahendusel minimeeriks kulu maksumaksjale ja võimaldaks kõige paremini saavutada eelneva turudistsipliini. Samuti võimaldaksid need jaotada kahjud kõigi keskese vastaspoole sidusrühmade vahel viisil, mis annaks turuosalistele eelneva kindlustunde ja on nii õiglane kui võimalik.

               Erinevad valikuvõimalused võivad turuosalisi erinevalt mõjutada, ent kriisilahenduse peamine eesmärk on, et neile ei langeks osaks halvemat kohtlemist kui juhul, kui kesksele vastaspoolele ei oleks kohaldatud kriisilahendust, vaid keskse vastaspoole tegevuseeskirjade kohaseid edasisi võimalikke meetmeid kahjude jaotamiseks või kui keskne vastaspool oleks muutunud maksejõuetuks.

               Leiti, et mõned teised vahendid, nagu nõue kesksetele vastaspooltele ja kliirivatele liikmetele koguda täiendavaid eelrahastatud vahendeid kahjumi katmiseks ja ressursside taastamiseks, ei paranda tõhusalt turudistsipliini või et need on nende kasutamise väikest tõenäosust arvestades ebaproportsionaalselt kulukad. Kokkuvõttes leiti, et eelistatud võimalused mõjuvad positiivselt finantsstabiilsuse ja üldise finantssüsteemi usaldusväärsuse säilitamisele, põhjustamata seejuures asjatuid või ülemäära suuri kulusid, millel võiks olla ränk mõju majanduskasvule üldiselt.

               3.4.Põhiõigused

               Nagu pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiiv, nii on ka kesksete vastaspoolte raamistik täielikult põhiõiguste hartaga kooskõlas. Ehkki kriisilahenduse meede võib tuua kaasa muutusi kesksete vastaspoolte omanike ja kliirivate osaliste varades ja õigustes, on kooskõlas harta artikliga 52 lubatud teatud õiguste ja vabaduste piirangud. Harta nõuete kohaselt on sellised piirangud õiguste ja vabaduste kasutamisele sätestatud määruses, need arvestavad nimetatud õiguste ja vabaduste olemust ning neid kasutatakse ainult juhul, kui need on liidu poolt tunnustatud üldist huvi pakkuvate eesmärkide saavutamiseks tõesti vajalikud. Euroopa Kohus on leidnud, et finantsstabiilsuse kaitsmine on üldist huvi pakkuv, ja seega on õigustatud aluslepingu kohaste põhiõiguste ja vabaduste piirangud tingimusel, et need on proportsionaalsed ja sobilikud nende rakendamise eesmärkide saavutamiseks. Mõjutatud sidusrühmad võivad samuti vaidlustada neid mõjutavate kriisilahendusotsuste konkreetseid osi ja neil on õigus hüvitisele, kui neile langeb osaks halvem kohtlemine kui juhul, kui kesksele vastaspoolele ei oleks kohaldatud kriisilahendust, vaid keskse vastaspoole tegevuseeskirjade kohaseid edasisi võimalikke meetmeid kahjude jaotamiseks või kui keskne vastaspool oleks muutunud maksejõuetuks.

               3.5.MÕJU EELARVELE

               Eespool kirjeldatud poliitikavalikud ei mõjuta liidu eelarvet.

               Käesoleva ettepaneku kohaselt peab ESMA i) töötama välja viis tehnilist standardit ja kaks suunist ning ii) osalema koos Euroopa Pangandusjärelevalvega kriisilahenduse kolleegiumides, tegema otsuseid eriarvamuste korral ja pakkuma siduvat vahendamist. Tehnilised standardid tuleb esitada 12 kuud pärast määruse jõustumist. ESMA kavandatavate ülesannete jaoks ei ole vaja luua täiendavaid ametikohti ja neid saab täita olemasolevaid vahendeid kasutades, enamikel juhtudest tuginedes Euroopa Pangandusjärelevalve poolt pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi rakendamise raames juba tehtud tööle. Samuti valmistaks ESMA ülesandeid ette äsja asutatud ESMA kriisilahenduskomitee, kuhu kutsutaks vaatlejatena asjakohased Euroopa Pangandusjärelevalve pädevad asutused, kasutades maksimaalselt ära olemasolevaid ressursse.

               4.MUU TEAVE

               4.1.Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Pärast jõustumist oleks proportsionaalsete finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavade ettevalmistamine ja väljatöötamine ning kesksete vastaspoolte ja ametiasutuste poolt nende kavade põhjal rakendatud meetmed konkreetne keskpika perioodi näitaja järelkontrolliks. Keskse vastaspoole raskuste korral tuleks lisaks jälgida näitajaid selle kohta, kas, millal ja kuidas kesksed vastaspooled oma finantsseisundi taastamise kavad käivitavad ning kas, millal ja kuidas järelevalveasutused võtavad meetmeid raamistikuga antud varajase sekkumise õigustega kooskõlas. Lõpuks, keskse vastaspoole maksejõuetuse korral ja kui kriisilahenduse tingimused on täidetud, tuleks jälgida seda, millal kriisilahendusasutused sekkuvad, milliseid vahendeid nad kasutavad ja kuidas jaotatakse kahjud erasektori sidusrühmade vahel. Kolme aasta möödudes võiks läbi viia konkreetsete sätete toimimise kontrolli, samuti üldisema läbivaatamise. Selles kontekstis oleks võimalik järelevalve- ja hindamisraamistiku lihvimine, tuginedes sellealastele konkreetsetele kogemustele.

               4.2.Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               4.2.1.Kohaldamisala ja eesmärgid

               Võttes arvesse kesksete vastaspoolte funktsiooni ja keskset rolli finantsturgudel, kuuluvad kohaldamisalasse kõik ELis asuvad kesksed vastaspooled. Määrusega antud asjakohaseid õigusi ja vahendeid saaks seega kasutada seoses kõigi kesksete vastaspooltega sõltumata nende suurusest, omavahelisest seotusest või muudest omadustest. Sellest hoolimata oleks tagatud proportsionaalsus, kuna finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kava oleks ette nähtud konkreetse vastaspoole jaoks ja võtaks arvesse selle süsteemset olulisust. Ametiasutuste poolne varajase sekkumise ja kriisilahendusõiguste kasutamine peaks igal juhul samuti olema proportsionaalne ja õigustatud.

               Eesmärgiks on esiteks püüda nõuetekohasel viisil taastada keskse vastaspoole finantsseisund erinevate finantsprobleemide stsenaariumide korral kesksete vastaspoolte ja nende kliirivate liikmete vahel kokku lepitud tõhusate ja ulatuslike finantsseisundi taastamise kavade rakendamisega. Teiseks, kui sellest ei piisa ja kui tingimused kriisilahenduseks on täidetud, peaksid ametiasutused astuma kiireid samme finantsstabiilsuse säilitamiseks, kesksete vastaspoolte kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumise tagamiseks ja võimalikult ulatuslikuks maksumaksjate kaitseks. Kriisilahenduse korral peaksid ametiasutuste võetavad meetmed põhinema eeldusel, et keskse vastaspoole omanikud, võlausaldajad ja vastaspooled kannavad kahju kooskõlas maksejõuetusega seotud nõuete hierarhiaga ning et juhid vahetatakse välja ja võetakse mis tahes väärtegude eest vastutusele siseriikliku õiguse alusel.

               Kesksete vastaspoolt juriidilisest ja ettevõtte struktuurist tulenevalt ei pea nende tulemuslik finantsseisundi taastamine ja kriisilahendus ilmtingimata hõlmama suuremaid konsolideerimisgruppe, millesse keskne vastaspool võib kuuluda. Ent kui see on vajalik ülaltoodud eesmärkide saavutamiseks, võidakse kesksete vastaspoolte emaettevõtjate suhtes kohaldada spetsiifilisi volitusi. Nende hulka kuulub näiteks ametiasutuste võimalus otsustada juhtumipõhiselt, et finantsseisundi taastamise kava peaks hõlmama emaettevõtjat.

               4.2.2.Kriisilahendusasutuste ja kriisilahenduse kolleegiumide loomine

               Kesksete vastaspoolte kriisilahendusasutused luuakse ja neile antakse ühtlustatud õigused võtta kõik alltoodud ettevalmistavad ja kriisilahenduse meetmed. Kriisilahendusasutuseks võib olla keskpank, pädev ministeerium, keskse vastaspoole pädev asutus (st järelevalveasutus) või muu avalik-õiguslik haldusasutus. Kui õigused antakse olemasolevale asutusele, tuleks tagada kriisilahenduse ülesannete täitmise sõltumatu toimimine. Kui nimetatud õigused on mitmel asutusel, tuleks ülesanded selgelt jaotada. Määratud asutustele tuleb anda seadusjärgsed ülesanded tagada kesksete vastaspoolte nõuetekohane kriisilahendus juhul, kui täietud on kriisilahenduse tingimused, ja viisil, mis kaitseb finantsstabiilsust ja maksumaksjaid. Pole välistatud, et neil asutustel võivad olla sarnased kohustused muude finantsasutuste suhtes. Kui liikmesriigi õigus seda nõuab, võivad keskse vastaspoole kriisilahenduse alustamise otsuse kinnitada kohtud, tingimusel, et see toimub kiirmenetluse korras.

               Võttes arvesse EMIRi eeskuju seoses kolleegiumidele ja nende ülesannetele antava rolliga, samuti kriisilahenduse meetmete võimalikku mõju kliirivatele liikmetele ja muudele sidusrühmadele, peavad kesksete vastaspoolte kriisilahendusasutused looma kriisilahenduse kolleegiumi iga keskse vastaspoole jaoks ja seda juhtima. Need on suures osas sarnased EMIRi kohaste kolleegiumidega. Seega peaksid kolleegiumi liikmeteks lisaks keskse vastaspoole kriisilahendusasutusele olema kliirivate liikmete pädevad asutused, kesksed vastaspooled, väärtpaberite keskdepositooriumid ja kauplemiskohad, kes kuuluvad EMIRi kolleegiumisse, samuti asjaomased keskpangad ja ESMA. Lisaks peaksid liikmete hulka kuuluma nende kliirivate liikmete kriisilahendusasutused, kelle pädevad asutused on liikmed (kui need on erinevad asutused), kõigi emaettevõtjate, kellele finantsseisundi taastamise kava kohaldataks, asjaomased pädevad asutused, samuti kõik pädevad ministeeriumid, kellele on antud konkreetne roll kesksete vastaspoolte kriisilahenduses, ja Euroopa Pangandusjärelevalve. Olemasolevad EMIRi kohased kolleegiumid ja uued kriisilahenduse kolleegiumid peaksid neile käesoleva määrusega antud ülesandeid koos täitma, nagu alljärgnevalt kirjeldatud.

               4.2.3.Ettevalmistav töö – finantsseisundi taastamise kavad

               Kesksetelt vastaspooltelt nõutakse finantsseisundi taastamise kavade koostamist, et tulla toime mis tahes finantsprobleemidega, mis ületaksid nende makseviivituse haldamise vahendid ja muud EMIRi kohased nõuded. See peaks hõlmama stsenaariume, mille puhul kliirivad liikmed on makseviivituses (st makseviivituse juhud), ja samuti muude riskide ja kahjude materialiseerumise juhtusid (st muud kui makseviivituse juhud). Kavade rakendamise täpseid asjaolusid ei sätestataks seadusega, vaid kesksed vastaspooled peaksid välja töötama sobilikud näitajad, mis teavitaksid kliirivaid osalisi ja ametiasutusi sellest, kui need võidakse kasutusele võtta. Kavades ei tohiks arvestada mitte mingisuguse erakorralise avaliku sektori finantsabiga, vaid tuleks esitada ülevaade sellest, kuidas oleks võimalik saada standardtingimustel juurdepääs keskpankade vahenditele.

               Kooskõlas makse- ja arveldussüsteemide komitee ja IOSCO suunistega peaksid kavad olema neist võimalikult mõjutatute jaoks kõikehõlmavad, tõhusad, läbipaistvad ja mõõdetavad, sätestama asjakohased stiimulid ja vähendama negatiivset mõju kõigi sidusrühmade ja üldise finantssüsteemi jaoks. Nende põhimõtete alusel saavad kesksed vastaspooled otsustada, millised on sobilikud valikuvõimalused ja finantsseisundi taastamise vahendid. Nende hulka kuuluvad vahendid, millega keskse vastaspoole portfell uuesti sobitatakse lepingute tühistamise läbi nii, et need lõpetatakse ning kahjum ja kasum konkretiseeritakse, sõlmitakse vabatahtlikke leppeid, nagu oksjonid ülejäänud kliirivate liikmete osalusel, mille käigus nad võtavad vabatahtlikult positsioone, või korraldatakse täiendavate vahendite olemasolu, nõudes kliirivatelt liikmetelt, et nad eraldaksid täiendavaid vahendeid, mille suhtes kohaldatakse ülempiiri (edaspidi „sissenõutavad rahalised maksed“), ja alandatakse kliirivatele osalistele võlgnetavate maksete väärtust tulenevalt tuletisinstrumentide lepingutega teenitud rahalisest kasust (edaspidi „variatsioonitagatise väärtuse vähendamine“). Määrus ei sätesta seda, milliseid konkreetseid valikuvõimalusi finantsseisundi taastamise kavad sisaldama peavad, ega ka seda, mida nad sisaldada ei tohi. Ent sellega nõutakse, et kavad peaksid olema kesksete vastaspoolte ja nende kliirivate liikmete vahel sõlmitud lepingud nende tõhususe suurendamiseks mis tahes juhul, nii et nendega pannakse kliirivatele liikmetele siduv kohustus tegutseda kooskõlas eelnevalt kokkulepitud tegevuseeskirjadega nende rakendamise korral sõltumata nende asukoha jurisdiktsioonist. Kliirivad liikmed peavad oma kliente täpselt teavitama sellest, kuidas nad kavatsevad üle kanda kahju või kulud, mis tekivad, kui keskne vastaspool rakendab finantsseisundi taastamise vahendeid.

               Finantsseisundi taastamise kavad peab üle vaatama keskse vastaspoole pädev asutus. Arvestades kava võimalikku mõju kliirivatele liikmetele ja muudele sidusrühmadele tuleks protsessi kaasata EMIRi alusel loodud kolleegium. Näiteks tuleks kava nõuetelevastavuse hindamisel teha ühisotsus kolleegiumiga. Kui ühisotsusele ei jõuta, oleks võimalik siduv vahendusmenetlus Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) juhtimisel vastavalt talle antud volitustele (määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 19 lõige 3).

               4.2.4.Ettevalmistav töö – kriisilahenduse kavad ja kriisilahenduskõlblikkuse hindamine

               Kriisilahendusasutused peavad valmistama ette kriisilahenduse kavad, mille kohaselt kesksete vastaspoolte maksejõuetuse korral nad restruktureeritakse ja nende kriitilised funktsioonid säilitatakse. Sarnaselt finantsseisundi taastamise kavaga peaksid need sisaldama nii makseviivituse kui ka muid kui makseviivituse juhtude stsenaariume ning ei tohiks eeldada muud erakorralist avaliku sektori finantstoetust peale standardtingimustel antava juurdepääsu keskpankade vahenditele. Kavades tuleks määratleda kriisilahendusõigused ja -vahendid, mida ametiasutused kasutaksid juhul, kui keskne vastaspool vastab kriisilahenduse tingimustele, seda proportsionaalselt ja võttes täielikult arvesse keskse vastaspoole ärimudelit, turuosa ja süsteemset olulisust nii selle asukoha jurisdiktsioonis kui ka muudes liikmesriikides ja kolmandates riikides. Kava ei ole siduv, ent ametiasutus peab kõiki kõrvalekaldumisi sellest kriisilahenduse käigus põhjendama.

               Samuti peaksid kriisilahendusasutused osana kriisilahenduse kavandamisest hindama keskse vastaspoole üldist kriisilahenduskõlblikkust ning võtma meetmed seda pärssivate tegurite suhtes. Sellest tulenevalt peaksid neil olema volitused nõuda keskselt vastaspoolelt juhtumipõhiselt näiteks, et ta muudaks konkreetseid äritavasid või oma tegevus-või õiguslikke struktuure, vaataks uuesti läbi kõik grupisisesed lepped, mis võiksid kriisilahendust takistada, või suurendaks oma eelrahastatud ressursse kahjumi katmiseks.

               Sarnaselt finantsseisundi taastamise kavadega tuleks johtuvalt võimalikust mõjust kliirivatele liikmetele ja sidusrühmadele kaasata kriisilahenduse kavade koostamisse ja kriisilahenduskõlblikkuse meetmetes kokkuleppimisse kolleegiumid. Näiteks tuleks nõuda, et kriisilahenduse kolleegium jõuaks mõlemal juhul ühisotsusele; vastasel juhul võidaks kasutada ESMA siduvat vahendamist.

               4.2.5.Varajane sekkumine

               Pädevatele asutustele antakse erivolitused sekkuda kesksete vastaspoolte tegevusse, kui nende elujõulisus on ohustatud, ent enne nende maksejõuetuks muutumist või seda, kui nende tegutsemine võiks negatiivselt mõjutada üldist finantsstabiilsust. Need volitused täiendavad EMIRiga antud õigusi ja on sellistel asjaoludel üks konkreetne järelevalvealane valikuvõimalus. Ennekõike võivad pädevad asutused nõuda kesksetelt vastaspooltelt, et nad võtaksid oma finantsseisundi taastamise kavas konkreetsed meetmed või jätaksid need meetmed võtmata.

               4.2.6.Kriisilahendusmenetluse käivitid

               Keskse vastaspoole suhtes tuleks algatada kriisilahendusmenetlus, kui seda peetakse maksejõuetuse ohus olevaks või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuvaks, kui ükski muu erasektoripoolne meede ei saa maksejõuetust ära hoida ning kui selle maksejõuetus seaks ohtu avaliku huvi ja finantsstabiilsuse. Lisaks sellele võidakse kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu suunistega tõhusa kriisilahenduskorra põhimõtete kohta alustada keskse vastaspoole suhtes kriisilahendusmenetlust isegi ilma, et kõik need tingimused oleksid täidetud, kui täiendavate finantsseisundi taastamise meetmete võtmine keskse vastaspoole poolt võimaldaks ära hoida selle maksejõuetust, ent kahjustaks seejuures finantsstabiilsust. Välja arvatud väga erilistel asjaoludel tuleks keskset vastaspoolt pidada maksejõuetuse ohus olevaks või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuvaks ka siis, kui ta vajab erakorralist avaliku sektori finantstoetust.

               Kriisilahendusasutus hindaks, kas kõik tingimused on täidetud. Ent esimese tingimuse (kas keskne vastaspool on maksejõuetuse ohus või satub tõenäoliselt maksejõuetusse) hindamise eest peaks siiski peamiselt vastutama pädev asutus. Üldiselt leitakse, et pädevatel asutustel on suurema tõenäosusega üksikasjalik ülevaade keskse vastaspoole majanduslikust usaldatavusest kuni selle maksejõuetuks muutumiseni. Aga tingimusel, et kriisilahendusasutustel on olemas kogu vajaminev teave, võivad kõnealust hindamist läbi viia ka nemad.

               4.2.7.Kriisilahenduse vahendid ja õigused

               Kuna kriisilahenduse meetmed on eelnevalt kriisilahenduse kavas sätestatud, tuleks need rakendada viisil, mis ei tekita töötõrkeid suuremas konsolideerimisgrupis, millesse keskne vastaspool kuuluda võib. Ent kriisilahendusasutusel peaks olema võimalik kasutada kõiki täitmata lepingulisi kohustusi toetada keskset vastaspoolt rahaliselt, nagu emaettevõtja antavad tagatised, sarnaselt sellega, kuidas need nõutaks sisse tavalise maksejõuetusmenetluse käigus.

               Kriisilahendus tuleks korraldada erinevate vahenditega, mida kasutatakse eraldi või omavahel kombineerituna: i) keskse vastaspoole kõigi või kriitiliste funktsioonide müük elujõulisele konkurendile, ii) riiklikult kontrollitava sildasutusena toimiva keskse vastaspoole loomine ja iii) kahjude ja positsioonide jaotamine kliirivate liikmete vahel. Määruses ei ole sätestatud, milliseid vahendeid ja õigusi erinevate stsenaariumide korral kasutada, vaid jätab nende valiku ametiasutustele sõltuvalt olukorrast, ent võimaluse korral kooskõlas kriisilahenduse kolleegiumi kinnitatud kriisilahenduse kavaga.

               Erinevad võimalused kahjude ja positsioonide jaotamiseks annaksid kriisilahendusasutusele vahendid keskse vastaspoole portfelli uuesti sobitamiseks, täiendavate kahjude vältimiseks ja lisavahendite omandamiseks, et keskne vastaspool rekapitaliseerida. Sõltuvalt finantsseisundi taastamise kava raames keskse vastaspoole valitud ja EMIRi kohase kolleegiumi poolt heakskiidetud variantidest võivad omavahel kattuda kahju ja positsioonide jaotamise vahendid, mis on keskse vastaspoole käsutuses osana tema finantsseisundi taastamise kavast ja kriisilahendusasutuse käsutuses kriisilahendusmenetluses. Näiteks võidakse kriisilahendus läbi viia makseviivituses liikme positsioonide täiendava enampakkumisena teiste kliirivate liikmete hulgas, osalise või täieliku lepingute tühistamisena, väljaminevate variatsioonitagatise maksete väärtuse täiendava vähendamisena, kõigi finantsseisundi taastamise kavas sätestatud kasutamata sissenõutavate rahaliste maksete või selliste sissenõutavate rahaliste maksete, mis on keskse vastaspoole seesmiste (tegevus)eeskirjadega spetsiaalselt ette nähtud kriisilahendusasutusele, sissenõudmisega ning keskse vastaspoole emiteeritud kapitali- ja võlainstrumentide või muude tagatiseta kohustuste allahindamise ja kõigi võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste aktsiateks konverteerimisega.

               Lõpuks ei välistata määruses kriisilahendusasutuste võimalust kasutada muid võimalusi kooskõlas kriisilahenduse põhimõtetega, sealhulgas pidades täielikult kinni nõuete hierarhiast, et vältida keskse vastaspoole päästmist avalike vahenditega, moraaliriski jne, sõltumata kaitsemeetmest, mille kohaselt ei tohi võlausaldajatele langeda osaks halvemat kohtlemist kui maksejõuetuse korral. Sel moel saavad nad appi võtta täiendavad erasektori ressursid, mis pärinevad kas keskse vastaspoole seest (st kasutada mõjutamata tootegruppide tagatisfonde) või välistelt osalistelt (st kutsudes kliirivaid liikmeid üles võtma vabatahtlikult enda kanda täiendavaid positsioone). Kui need valikud puuduvad või on finantsstabiilsuse kaitseks tõendatavalt ebapiisavad, võidakse viimase võimalusena kaaluda riigi osalust omakapitali toetuse või ajutisse riigi omandusse võtmise kujul. Ent valitsuse sellised sammud peavad olema kooskõlas riigiabi suhtes kohaldatavate eeskirjadega, mille hulka kuulub keskse vastaspoole tegevuse restruktureerimine, ja võimaldama aja möödudes eraldatud vahendite tagasisaamist keskselt vastaspoolelt.

               Ehkki tegu pole kriisilahenduse vahendiga, võiks ajutine keskpanga antav likviidsustoetus kriisilahendust hõlbustada. Selline toetus sõltuks kriisilahenduse kavades esitatud stsenaariumidest, mille kohaselt võidakse kaaluda kriisilahendusmenetluses kesksele vastaspoolele keskpanga likviidsusele juurdepääsu andmist, ja sellekohane lõplik otsus oleks keskpankade teha.

               4.2.8.Lisasätted kriisilahenduse kohta

               Et tagada kriisilahendusotsuste tegemine kooskõlas peamiste omandiõiguse kohta käivate põhimõtetega, samuti asjaomase väärtpaberi- ja äriühinguõiguse ning riikliku põhiseadusliku korra järgimine, hõlmab määrus vajalikke sätteid ja meetmeid, mis on kriisilahendusasutustele kohustuslikud enne kriisilahendusotsuste tegemist ja pärast seda. Nende hulgas on näiteks keskse vastaspoole bilansi täpse hindamise tagamine, kaitsemeetmed asjaomastele sidusrühmadele hüvitise maksmiseks juhul, kui neile langeb osaks halvem kohtlemine kui siis, kui kesksele vastaspoolele ei oleks kohaldatud kriisilahendust, vaid keskse vastaspoole tegevuseeskirjade kohaseid edasisi võimalikke meetmeid kahju jaotamiseks või maksejõuetuse korral, ning menetlussammud kriisilahendusotsustest teatamiseks kesksetele vastaspooltele ja muudele ametiasutustele.

               Kriisilahenduse hõlbustamise ja finantsstabiilsuse säilitamise eesmärgil hõlmab raamistik ka ajutist moratooriumi kesksete vastaspoolte teatud kohustuste täitmisele ja piiranguid vastaspoolte harilikele õigustele keskse vastaspoolega tehtud tehingute lõpetamiseks ja arveldamiseks, mis tulenevad ainult kriisilahendusõiguste kasutamisest keskse vastaspoole suhtes. Sellele lisanduvad asjakohased meetmed teistele finantsturutaristutele võlgnetavate maksete ning tagatis- ja tasaarvestuskokkulepete (netting) kaitseks sarnaselt pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivis sätestatutega.

               4.2.9.Kolmandad riigid

               Keskse vastaspoole raskustel või maksejõuetusel võib olla rahvusvaheline edasikanduv mõju, eriti juhul, kui kliirivad liikmed ja keskne vastaspool ei asu samas jurisdiktsioonis. Finantsstabiilsuse nõukogu põhimõtetes on sätestatud, et erinevate jurisdiktsioonide ametiasutused peaksid kriisilahendusjuhtumite korral koostööd tegema, et tunnustada ja jõustada üksteise kriisilahenduse meetmeid nende territooriumil asuvate asjaomaste osaliste, varade või kohustuste suhtes.

               ELi ametiasutuste poolt kolmandates riikides asuvate kliirivate liikmete suhtes võetud meetmete paremaks täitmiseks peavad kesksed vastaspooled veenduma, et nende finantsseisundi taastamise kava meetmed oleksid erinevates jurisdiktsioonides siduvad. Seega tuleb kas tagada, et finantsseisundi taastamise viisid kujutavad endast keskse vastaspoole asukohariigi õiguse järgi lepingulisi kohustusi, või siis tõestada pädevatele ja kriisilahendusasutustele muul viisil, et kavade sätted on jõustatavad, näiteks kolmanda riigi õiguse alusel. See aitaks kriisilahendusasutustel kriisilahenduse käigus kavades olevaid täitmata kohustusi jõustada.

               Lisaks sellele peaksid ametiasutused tegema koostööd kolmanda riigi asutusega, et tunnustada ja jõustada oma otsused seoses mis tahes asjaomaste varade või lepingutega, mida reguleerib nimetatud riigi õigus. Kriisilahendusasutused peaksid kehtestama koostöökorra kolmandate riikide ametiasutustega ja sätestatama sellise koostöö üksikasjad. Ühe keskse vastaspoole kliirivad liikmed võivad asuda mitmes liikmesriigis või kolmandas riigis või tema varasid või lepinguid võib reguleerida mitme liikmesriigi või kolmanda riigi õigus. Seega peaks ESMA andma suunised seoses asjaomaste kolmandate riikidega tehtava koostöö korra vastava osa kohta, et näha ette tingimuste ühesugune kohaldamine sellistel puhkudel.

               Selleks, et hõlbustada kolmandate riikide kriisilahendusasutuste poolt ELis asuvate asjaomaste kliirivate liikmete, lepingute või muude varade või kohustuste suhtes võetud meetmete täitmist, peaksid asjaomased riiklikud asutused vastutama nende tunnustamise ja täitmise tagamise või erandlikel asjaoludel sellest keeldumise eest. Meetmeid tuleks tunnustada tingimusel, et neil ei ole negatiivset mõju liikmesriigi finantsstabiilsusele, et keskse vastaspoole võlausaldajatele saab osaks ühesugune kohtlemine nende asukohast sõltumata ja et meetmetel ei ole olulist mõju liikmesriigi eelarvele.

               4.2.10.Äriühinguõiguse direktiivide, pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi, EMIRi ning ESMA määruse muudatused ja ESMA kriisilahenduskomitee loomine

               Liidu äriühinguõiguse direktiivid sisaldavad eeskirju aktsionäride ja võlausaldajate kaitseks. Mõned neist võivad takistada kriisilahendusasutustel kiiret meetmete võtmist. Kõnealuseid eeskirju on seoses pankadega juba muudetud direktiiviga 2014/59/EL. Vastavalt komisjoni ettepanekule, millega muudetakse direktiivi 2014/59/EL (COM(2016) 852), tehakse ettepanek laiendada neid muudatusi siseriiklikus õiguses kesksetele vastaspooltele
                  15
               .

               Vastavalt komisjoni ettepanekule, millega muudetakse direktiivi 2014/59/EL (COM(2016) 852), jäetakse panganduslitsentsi omavad kesksed vastaspooled, kellele kohaldatakse pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi, käesoleva määruse kohaldamise ajaks selle direktiivi kohaldamisalast välja ja neile hakkavad kehtima ainuüksi käesolevas määruses sätestatud kord ja nõuded.

               Selleks, et ametivõimudel oleks võimalik määrata sanktsioone määruse eelnõu nõuete täitmata jätmise korral, on komisjoni ettepanekus, millega muudetakse direktiivi 2014/59/EL (COM(2016) 852), lisaks sätestatud, et selle VIII jaotise kohaldamisala laiendataks ka kesksetele vastaspooltele. Kohaldamisala laiendamisega tagatakse, et karistuste määramise volitused seoses finantsasutuste finantsseisundi taastamise ja kriisilahendusega on järjepidevad.

               EMIRit muudetakse, et võimaldada keskse vastaspoole kriisilahenduse kontekstis ajutiselt kliirimiskohustuse peatamist, kui see on vajalik finantsstabiilsuse ja turu usalduse säilitamiseks, ennekõike selleks, et vältida negatiivset ülekanduvat mõju ning vastaspoolte ja investorite kõrgeid ja ebakindlaid riskipositsioone keskse vastaspoole suhtes. Samuti saab olulisema rolli keskse vastaspoole riskikomitee, et õhutada keskset vastaspoolt oma riske konservatiivselt juhtima.

               Tagamaks, et kriisilahenduse eest vastutavad asutused saaksid käesoleva määruse raames ESMA töösse panustada, peaks neil olema võimalus osaleda koos pädeva asutusega ESMA järelevalvenõukogu kohtumistel, omamata seal hääleõigust. Käesoleva määruse kohaste otsuste ettevalmistamiseks ja seejuures Euroopa Pangandusjärelevalve liikmete täieliku panuse tagamiseks peab ESMA looma vastava komitee, kus kutsutakse vaatlejatena osalema konkreetsed määruse 1093/2010 kohased pädevad asutused.

               2016/0365 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

               kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistiku kohta ning millega muudetakse määruseid (EL) nr 1095/2010, (EL) nr 648/2012 ja (EL) 2015/2365

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
                  16

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,
                  17

               võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust,
                  18

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Finantsturud on kaasaegse majanduse toimimiseks otsustava tähtsusega. Mida integreeritumad nad on, seda tõhusam on majandusressursside jaotus, mis soodustab majanduse arengut. Ent finantsteenuste ühtse turu paremaks toimimiseks on oluline näha ette protseduurid, millega tagatakse, et kui finantsasutusel või finantsturutaristul, mis kõnealusel turul tegutseb, on finantsraskusi või kui ta on maksejõuetuse äärel, ei destabiliseeri see olukord kogu finantsturgu ega mõju negatiivselt üldisele majanduskasvule.

               (2)Kesksed vastaspooled on määrava tähtsusega finantsturgude osised, kes tegutsevad turuosaliste vahendajana ning täidavad iga müüja jaoks ostja ja iga ostja jaoks müüja rolli ning kellel on keskne osa finantstehingute töötlemises ja neile tehingutega kaasnevate erinevate riskipositsioonide juhtimises. Kesksed vastaspooled tsentraliseerivad vastaspoolte tehingute ja positsioonide haldamise, täidavad tehingutest tulenevaid kohustusi ning koguvad oma liikmetelt asjakohaseid tagatisi marginaali kujul ja tagatisfondide osamaksetena.

               (3)Liidu finantsturgude integratsioon tähendab, et kesksetest vastaspooltest, kes tegelesid algselt siseriiklike vajaduste ja turgudega, on saanud liidu laiemate finantsurgude olulise tähtsusega sõlmpunktid. Praegu liidus tegevusluba omavad kesksed vastaspooled kliirivad mitmeid tooteliike noteeritud ja börsivälistest finants-ja kaubatuletisinstrumentidest hetketurul kaubeldavate omakapitaliinstrumentide, võlakirjade ja muude toodeteni, nagu repolepingud. Nad osutavad teenuseid piiriüleselt mitmesugustele finants-ja muudele asutustele kogu liidus. Liidus on küll keskseid vastaspooli, kes keskenduvad siseturule, ent vähemalt oma päritoluriigi turul on kõik kesksed vastaspooled süsteemselt olulised.

               (4)Kuna kesksed vastaspooled käitlevad ja koondavad kliirivate liikmete ja nende klientide nimel märkimisväärset osa liidu finantssüsteemile mõjuvast finantsriskist, on kesksete vastaspoolte tõhus reguleerimine ja nõuetekohane järelevalve olulise tähtsusega. 2012. aasta augustist kehtiva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 648/2012
                  19
                kohaselt peavad kesksed vastaspooled järgima rangeid usaldatavus-, korralduslikke ja äritegevuse nõudeid. Pädevatele asutustele on tehtud ülesandeks nende tegevust kogu selle ulatuses jälgida. Asutused teevad koostööd kolleegiumide raames, mis koondavad asjaomaseid asutusi, kes täidavad neile antud konkreetseid ülesandeid. Kooskõlas G20 juhtide finantskriisijärgsete lubadustega on määruses (EL) nr 648/2012 nõutud, et kesksed vastaspooled kliiriksid keskselt ka standardiseeritud börsivälised tuletisinstrumendid. Börsiväliste tuletisinstrumentide keskselt kliirimise kohustuse jõustudes suureneb tõenäoliselt kesksete vastaspoolt tegevuse maht ja ulatus, mis omakorda võib kesksete vastaspoolte riskijuhtimisstrateegia täiendavalt proovile panna.

               (5)Määrus (EL) nr 648/2012 on aidanud suurendada kesksete vastaspoolte ja finantsurgude üldisemalt vastupidavust kesksete vastaspoolte hallatavatele ja koondatavatele riskidele. Ent mitte ükski reeglite ja töökordade süsteem ei suuda ära hoida olukordi, kus olemasolevad vahendid on keskse vastaspoole riskide juhtimiseks ebapiisavad, näiteks ühe või mitme kliiriva liikme poolse makseviivituse korral. Tõsiste probleemidega silmitsi seisva või maksejõuetuse äärel oleva finantsasutuse suhtes tuleks põhimõtteliselt jätkuvalt kohaldada tavalist maksejõuetusmenetlust. Ent nagu finantskriis on näidanud, võib ennekõike pikaajalise majandusliku ebastabiilsuse ja ebakindluse perioodil sedalaadi menetlus tingida majanduse jaoks kriitiliste funktsioonide täitmise katkemise, mis seab ohtu finantsstabiilsuse. Tavapärane äriühingute maksejõuetusmenetlus ei pruugi alati tagada piisavalt kiiret sekkumist või tähtsustada finantsstabiilsuse säilitamise nimel küllaldaselt finantsasutuste kriitiliste funktsioonide jätkamist. Selliste tavalise maksejõuetusmenetluse negatiivsete tagajärgede vältimiseks tuleb luua eraldi kriisilahendusraamistik kesksete vastaspoolte jaoks.

               (6)Kriisi tulemusena selgus samuti, et puuduvad sobilikud vahendid maksejõuetuse ohus finantsasutuste kriitiliste funktsioonide säilitamiseks. See tuletas taas meelde, et puudub raamistik, mis võimaldaks koostööd ja koordineerimist erinevate asutuste vahel, eriti kui need asuvad erinevates liikmesriikide või jurisdiktsioonides, kui on vaja võtta kiireid ja otsustavaid meetmeid. Nende vahendite ning koostöö- ja koordineerimisraamistiku puudumise tõttu olid liikmesriigid sunnitud päästma finantsasutusi maksumaksja raha eest, et ülekanduvat mõju vältida ja paanikat vaigistada. Ehkki kriisi kestel ei antud kesksetele vastaspooltele otse erakorralist avaliku sektori finantstoetust, said nad kaudselt kasu pankadele kohaldatud päästemeetmetest ja neid kaitsti tagajärgede eest, mis oleksid nende jaoks olnud sellel, kui pangad oleksid jätnud oma kohustused täitmata. Seega on vaja kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistikke, et mitte jääda nende mittereguleeritud maksejõuetuse korral lootma maksumaksja rahale.

               (7)Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse usaldusväärse raamistiku eesmärk on tagada võimalikult suurel määral, et kesksed vastaspooled kehtestavad meetmed finantsprobleemidest ülesaamiseks, maksejõuetuse ohus oleva või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuva keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide säilitamiseks ja ülejäänud tegevuse likvideerimiseks tavalises maksejõuetusmenetluses, ning säilitada finantsstabiilsus, minimeerides samas keskse vastaspoole maksejõuetuse kulusid maksumaksja jaoks. Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistik aitab kesksetel vastaspooltel ja ametiasutustel olla paremini valmis finantspingete leevendamiseks ja annab ametiasutustele parema ülevaate sellest, kui hästi kesksed vastaspooled on valmis erinevate stressistsenaariumide jaoks. Samuti annab see ametiasutustele õigused teha ettevalmistusi keskse vastaspoole võimalikuks kriisilahenduseks ja tegeleda tema halveneva seisundiga koordineeritult, mis omakorda aitab kaasa finantsturgude sujuvale toimimisele.

               (8)Praegusel seisuga puuduvad liidus ühtsed sätted kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta. Mõned liikmesriigid on juba vastu võtnud õigusaktide muudatused, millega kohustatakse keskseid vastaspooli koostama finantsseisundi taastamise kavad ja millega on kehtestatud mehhanismid maksejõuetuse ohus kesksete vastaspoolte kriisilahenduseks. Lisaks on kesksete vastaspoolte maksejõuetuse puhul kohaldatavate õigus- ja haldusnormide vahel praegu liikmesriigiti olulised sisulised ja menetluslikud erinevused. Kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse ühesuguste tingimuste, õiguste ja menetluste puudumine tõkestab tõenäoliselt siseturu sujuvat toimimist ning takistab liikmesriikide ametiasutuste vahelist koostööd keskse vastaspoole maksejõuetusega tegelemisel ja sobilike kahjude jaotamise mehhanismide kohaldamisel tema liikmetele nii liidu kui ka maailma mastaabis. See kehtib eriti juhul, kui liikmesriikide ametiasutustel ei ole eri lähenemisviiside tõttu kesksete vastaspoolte üle ühesugust kontrolli või ühesugust suutlikkust nende kriisilahenduseks. Sellised erinevused finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse korras võivad keskseid vastaspooli ja nende liikmeid liikmesriigiti erinevalt mõjutada, mis võib moonutada konkurentsi siseturul. Keskse vastaspoole probleemide või maksejõuetuse käsitlemise ühiseeskirjade ja ühtsete vahendite puudumine võib mõjutada turuosaliste kliirimisotsuseid ja keskse vastaspoole asukohavalikut, mis ei võimalda kesksel vastaspoolel kasutada ühtsel turul täies ulatuses oma põhivabadusi. See omakorda võib heidutada turuosalisi kasutamast piiriüleselt siseturu keskseid vastaspooli ja takistada Euroopa kapitaliturgude integratsiooni jätkumist. Seega on vaja kõigis liikmesriikides ühiseid finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse eeskirju, et tagada, et kesksed vastaspooled ei ole oma siseturul kehtivate õiguste kasutamisel piiratud liikmesriikide finantssuutlikkuse ja ametiasutuste maksejõuetuse haldamise suutlikkusega.

               (9)Pankadele ja muudele finantsasutustele kohaldatava õigusraamistiku läbivaatamine, mis kriisi ajal toimus, ja eelkõige pankade kapitali- ja likviidsuspuhvrite suurendamine, paremad vahendid makrotasandi usaldatavusmeetmeteks ja ammendavad pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse eeskirjad on vähendanud tulevaste kriiside tõenäosust ning suurendanud kõigi finantsasutuste ja finantsturutaristute, sealhulgas kesksete vastaspoolte vastupidavust majanduspingetele, olgu nende põhjuseks siis kas süsteemsed häired või üksikutes asutuses toimuvad konkreetsed sündmused. Alates 1. jaanuarist 2015 on kõigis liikmesriikides kehtinud pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kord vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2014/59/EL
                  20
               .

               (10)Pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse juures kasutatud lähenemisviisist juhindudes peaksid liikmesriikide ametiasutused olema valmis tegelema olukordadega, mis hõlmavad kesksete vastaspoolte maksejõuetust, ja omama selleks kohaseid finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse vahendeid. Kuid pankade ja kesksete vastaspoolte erinevatest funktsioonidest ja ärimudelitest tulenevalt on neile omased riskid erinevad. Seega on vaja spetsiaalseid vahendeid ja õigusi kesksete vastaspoolte maksejõuetusega tegelemiseks nii juhul, kui selle põhjuseks on kesksete vastaspoolte kliirivate liikmete maksejõuetus, kui ka siis, kui selle tingivad muud sündmused kui makseviivituse juhud.

               (11)Määrus on vajalik selleks, et täiendada ja arendada edasi lähenemisviisi, mis kehtestati määrusega (EL) nr 648/2012, millega nähakse ette kesksetele vastaspooltele kohaldatavad ühtsed usaldatavusnõuded. Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse nõuete kehtestamine direktiiviga võib tekitada ebaühtlust, kuna potentsiaalselt võidakse vastu võtta erinevad siseriiklikud õigusaktid valdkonnas, mida reguleerib muus osas otsekohaldatav liidu õigus ja millele on järjest iseloomulikum kesksete vastaspoolte osutatavate teenuste piiriülesus. Seega on asjakohane võtta vastu ühtsed ja otsekohaldatavad eekirjad ka kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta.

               (12)Selleks et tagada kooskõla kehtivate liidu finantsteenuste valdkonna õigusaktidega ning võimalikult suur finantsstabiilsus kogu liidus, tuleks finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse korda kohaldada kõigi kesksete vastaspoolte suhtes, mille suhtes kehtivad määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud usaldatavusnõuded, sõltumata sellest, kas neil on panganduslitsents. Konsolideerimisgruppi kuuluva keskse vastaspoole maksejõuetus võib kiiresti mõjutada kogu konsolideerimisgrupi maksevõimet ja põhjustada täiendavat finantsilist ebastabiilsust. Ehkki korda ei pea täies ulatuses kohaldama konsolideerimisgrupile, millesse keskne vastaspool kuulub, peaksid teatud sätted kehtima ka emaettevõtjatele, kuna nende kohaldamine sel tasandil soodustaks tõhusamat finantsseisundi taastamist ja kriisilahendust. Seepärast peaksid ametiasutustel olema sihtotstarbelised vahendid meetmete võtmiseks emaettevõtjate suhtes, et tagada tõhus kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamine ja kriisilahendus ning vähendada võimalust negatiivse mõju ülekandumiseks teistele konsolideerimisgrupi ettevõtjatele.

               (13)Selleks et tagada kriisilahenduse meetmete tõhusus ja tulemuslikkus ning kooskõlas kriisilahenduse eesmärkidega peaksid liikmesriigid määrama kriisilahendusega seonduvaid funktsioone ja ülesandeid täitma avalik-õiguslikud haldusasutused või asutused, millele on antud avaliku halduse õigused. Liikmesriigid peaksid samuti tagama, et kõnealustele kriisilahendusasutustele oleksid eraldatud asjakohased vahendid. Kui liikmesriik määrab kriisilahendusasutuseks kesksete vastaspoolte usaldatavusnõuete täitmise järelevalve eest vastutava asutuse, tuleks paika panna struktuur järelevalve- ja kriisilahenduse funktsioonide üksteisest eraldamiseks, et vältida huvide konflikti ja regulatiivse tolerantsuse ohtu.

               (14)Arvestades keskse vastaspoole maksejõuetuse ja sellel järgnevate sammude võimalikke tagajärgi asjaomase liikmesriigi finantssüsteemile ja majandusele ning võimalikku vajadust kasutada hädakorral kriisilahenduseks avaliku sektori vahendeid, peaks finantsseisundi taastamisse ja kriisilahendusse olema juba varases staadiumis tihedalt kaasatud liikmesriikide rahandusministeeriumid või muud asjaomased ministeeriumid.

               (15)Kuna kesksed vastaspooled osutavad sageli teenuseid kogu liidus, peavad pädevad asutused ja kriisilahendusasutused tegema tulemuslikuks finantsseisundi taastamiseks ja kriisilahenduseks koostööd järelevalve- ja kriisilahenduse kolleegiumides, seda eelkõige finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse ettevalmistavates etappides. Selle hulka kuulub keskse vastaspoole väljatöötatud finantsseisundi taastamise kavade hindamine, kriisilahenduse kavade koostamine ja ajakohastamine ning kriisilahenduskõlblikkust pärssivate takistustega tegelemine.

               (16)Kesksete vastaspoolte kriisilahendusel tuleks jälgida seda, et tasakaalus oleksid ühelt poolt vajadus menetluse järele, mis võtaks arvesse olukorra kiireloomulisust ning võimaldaks tõhusaid, õiglasi ja õigeaegseid lahendusi, ning teiselt poolt vajadus kaitsta finantsstabiilsust kõigis liikmesriikides, kus keskne vastaspool teenuseid osutab. Ametiasutused, kelle pädevusse kuuluvaid valdkondi keskse vastaspoole maksejõuetus mõjutaks, peaksid kõnealuste eesmärkide saavutamiseks esitama oma seisukohad kriisilahenduse kolleegiumides. Samamoodi tuleks selleks, et tagada korrapärane arvamuste vahetamine ja koordineerimine kolmandate riikide asjaomaste asutustega, kutsuda need asutused vajadusel osalema vaatlejatena kriisilahenduse kolleegiumides. Ametiasutused peaksid alati arvesse võtma nendepoolsete otsuste mõju finantsstabiilsusele liikmesriikides, kus keskse vastaspoole tegevus on kohalike finantsturgude jaoks kriitilise tähtsusega või oluline, sealhulgas liikmesriikides, kus asuvad kliirivad liikmed ning keskse vastaspoolega seotud kauplemiskohad ja finantsturutaristud.

               (17)Selleks et valmistada ette ESMA otsused seoses talle antud ülesannetega ning tagada Euroopa Pangandusjärelevalve ja selle liikmete igakülgne kaasamine nende otsuste ettevalmistamisse, peaks ESMA moodustama asutusesisese kriisilahenduskomitee ning kutsuma seal vaatlejatena osalema asjaomased Euroopa Pangandusjärelevalve määruse kohased pädevad asutused.

               (18)Keskse vastaspoole võimaliku maksejõuetusega tõhusalt ja proportsionaalselt tegelemiseks peaksid ametiasutused oma finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusi kasutades võtma arvesse mitmesuguseid asjaolusid, nagu keskse vastaspoole äritegevuse laad, õiguslik vorm, riskiprofiil, suurus, õiguslik staatus, seotus finantssüsteemiga ning aktsionäride struktuur. Samuti peaksid ametiasutused arvesse võtma seda, kas keskse vastaspoole maksejõuetusel ja selle järgneval likvideerimisel tavalise maksejõuetusmenetluse korras on tõenäoliselt märkimisväärne negatiivne mõju finantsturgudele, muudele finantsasutustele või majandusele laiemalt.

               (19)Selleks et maksejõuetuse ohus kesksete vastaspooltega tõhusalt tegeleda, peaks ametiasutustel olema õigus kehtestada nende suhtes ettevalmistavad meetmed. Kehtestada tuleks miinimumstandardid finantsseisundi taastamise kava kohustusliku sisu ja teabe kohta, tagamaks, et igal liidu kesksel vastaspoolel oleks olemas piisavalt üksikasjalik finantsseisundi taastamise kava puhuks, kui tal peaksid tekkima finantsprobleemid. Kavad peaksid põhinema realistlikel eeldustel, mida kasutatakse mitmesuguste ränkade ja keerukate stsenaariumide puhul, sealhulgas makseviivituse juhust või muust kui makseviivituse juhust tuleneva olukorra halvenemise korral. Finantsseisundi taastamise kava peaks kuuluma keskse vastaspoole tegevuseeskirjadesse, milles on kliirivate liikmetega kokku lepitud. Lisaks peaksid need tegevuseeskirjad sisaldama sätteid kavas visandatud finantsseisundi taastamise meetmete täitmise tagamiseks mis tahes stsenaariumi korral. Finantsseisundi taastamise kavades ei tohiks eeldada, et kättesaadav on erakorraline avaliku sektori finantstoetus, või tekitada maksumaksjatele kahjuriski.

               (20)Kesksed vastaspooled peaksid koostama finantsseisundi taastamise kavad ja neid korrapäraselt ajakohastama. Finantsseisundi taastamise kava koostamise nõuet tuleks kohaldada proportsionaalselt, sõltuvalt keskse vastaspoole süsteemsest tähtsusest ja seotusest finantssüsteemiga. Finantsseisundi taastamine selles kontekstis peaks algama siis, kui keskse vastaspoole finantsseisund oluliselt halveneb või kui on olemas määrusest (EL) 648/2012 tulenevate usaldatavusnõuete rikkumise oht. See peaks olema ära toodud seoses finantsseisundi taastamise kavas sisalduvate kvalitatiivsete või kvantitatiivsete näitajate raamistikuga.

               (21)Keskne vastaspool peaks esitama oma finantsseisundi taastamise kava pädevatele asutustele ja määruse (EL) nr 648/2012 kohaselt loodud järelevalvekolleegiumile täieliku hinnangu saamiseks, mis tuleb anda kolleegiumi ühisotsusega. Hinnata tuleks seda, kas kava on laiaulatuslik ning kas selle abil on võimalik keskse vastaspoole elujõulisuse õigeaegne taastamine ka tõsistes stressiolukordades.

               (22)Finantsseisundi taastamise kavades tuleks ammendavalt esitada meetmed, mille keskne vastaspool võtaks seoses kõigi sobitamata täitmata kohustustega, katmata kahjumiga, likviidsuse puudujäägiga või kapitali ebapiisavusega, samuti meetmed kõigi ammendatud eelrahastatud rahaliste vahendite taastamiseks ja likviidsuskord, et taastada keskse vastaspoole elujõulisus ja selle jätkuv suutlikkus täita tegevusloa saamiseks vajalikke nõudeid.

               (23)Kesksed vastaspooled peaksid veenduma, et kavad on mittediskrimineerivad ning et nende mõju ja nendega loodud stiimulid on tasakaalus. Kavad ei tohiks kliirivaid liikmeid või kliente ebaproportsionaalselt kahjustada. Ennekõike peaksid kesksed vastaspooled kooskõlas määrusega (EL) nr 648/2012 veenduma, et nende kliirivatel liikmetel on keskses vastaspooles piiratud riskipositsioonid. Kesksed vastaspooled peaksid tagama, et finantsseisundi taastamise kavaga seoses konsulteeritakse kõikide asjaomaste sidusrühmadega. Sel eesmärgil tuleb nad kaasata riskikomiteesse ja finantsseisundi taastamise kava väljatöötamisse.

               (24)Selleks et tagada keskse vastaspoole suutlikkus rakendada finantsseisundi taastamise vahendeid vajadusel kolmandate riikide õigusega reguleeritavatele lepingutele või varadele või kolmandates riikides asuvatele üksustele, peaksid keskse vastaspoole tegevuseeskirjad sisaldama sellekohaseid lepingusätteid.

               (25)Kui keskne vastaspool ei esita asjakohast finantsseisundi taastamise kava, peaks pädevatel asutustel olema õigus nõuda keskselt vastaspoolelt vajalike meetmete võtmist kava oluliste puuduste kõrvaldamiseks, et tugevdada keskse vastaspoole äritegevust ning tagada, et keskne vastaspool suudaks maksejõuetuse korral oma kapitali taastada või portfelli sobitada. See õigus peaks võimaldama pädeval asutusel ennetusmeetmete võtmist ulatuses, mis on vajalik puuduste kõrvaldamiseks ja seega finantsstabiilsuse eesmärkide saavutamiseks.

               (26)Kriisilahenduse kavandamine on tulemusliku kriisilahenduse oluline osa. Kavad peaks koostama keskse vastaspoole kriisilahendusasutus ja need peaks ühiselt heaks kiitma kriisilahenduse kolleegiumisse kuuluvad asjaomased asutused. Ametiasutustel peaks olema kogu vajalik teave, et teha kindlaks kriitilised funktsioonid ja tagada nende täitmise jätkumine. Kriisilahenduse kava sisu peaks olema proportsionaalne keskse vastaspoole süsteemse olulisusega ja põhinema muu hulgas tema poolt antud teabel.

               (27)Kriisilahendusasutusel peaks kriisilahenduskõlblikkuse hindamise põhjal olema õigus nõuda keskse vastaspoole struktuuri või ülesehituse muutmist kas otse tema enda poolt või kaudselt pädeva asutuse kaudu, et võtta vajalikke ja proportsionaalseid meetmeid, mille abil kõrvaldada olulised kriisilahenduse vahendite kasutamist pärssivad takistused või neid vähendada ning tagada asjaomaste üksuste kriisilahenduskõlblikkus.

               (28)Kriisilahenduse kavad ja hinnangud kriisilahenduskõlblikkuse kohta on valdkond, kus igapäevastest järelevalvekaalutlustest olulisem on vajadus kiirendada restruktureerimismeetmeid ja tagada nende võtmine, et kindlustada keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide jätkumine ja säilitada finantsstabiilsus. Kui kriisilahenduse kolleegiumi liikmete vahel esineb erimeelsusi seoses otsustega keskse vastaspoole kriisilahenduse kava, keskse vastaspoole kriisilahenduskõlblikkuse ja seda pärssivate asjaolude kõrvaldamise kohta, peaks ESMA täitma vahendaja rolli kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 19. Ent sellise ESMA poolse siduva vahendamise peaks talle kaalumiseks ette valmistama ESMA asutusesisene komitee, võttes arvesse asjaolu, et ESMA liikmetel on pädevus tagada finantsstabiilsus ja teha järelevalvet kliirivate liikmete üle mitmes liikmesriigis. ESMA sisekomiteesse tuleks vaatlejatena kutsuda teatud Euroopa Pangandusjärelevalve määruse kohased pädevad asutused, kuna direktiivi 2014/59/EL alusel täidavad sellised asutused sarnaseid ülesandeid. Siduv vahendamine ei tohiks takistada mittesiduvat vahendamist muudel juhtudel vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 31.

               (29)Kui see on vajalik nõuetekohase finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse eesmärgi saavutamiseks, peaksid pädevad ja kriisilahendusasutused kindlaks määrama konkreetsed meetmed emaettevõtja suhtes. Sõltuvalt konsolideerimisgrupi struktuurist, millesse keskne vastaspool kuulub, võib olla vajalik, et keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavas oleksid sätestatud tingimused, mille täitmise korral käivitub mehhanism emaettevõtjalt või muult grupisiseselt üksuselt saadava võimaliku rahalise toetuse, tagatiste või muus vormis tegevustoetuse andmiseks samasse gruppi kuuluvale kesksele vastaspoolele. Selliste kokkulepete läbipaistvus maandaks grupi selle üksuse likviidsust ja maksevõimelisust ohustavaid riske, kes annab toetust finantsprobleemidega kesksele vastaspoolele. Kõiki selliste kokkulepete muudatusi tuleks finantsseisundi taastamise kava läbivaatamisel käsitada olulise muudatusena.

               (30)Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavades sisalduva teabe tundlikkust arvestades tuleks nende kavade suhtes kohaldada asjakohaseid konfidentsiaalsussätteid.

               (31)Pädevad asutused peaksid edastama finantsseisundi taastamise kavad ja nende muudatused asjaomastele kriisilahendusasutustele ning viimased peaksid edastama kriisilahenduse kavad ja nende muudatused pädevatele asutustele, nii et kõiki asjaomaseid asutusi hoitakse olukorraga pidevalt ja täielikult kursis.

               (32)Finantsstabiilsuse säilitamiseks on vajalik, et pädevad asutused oleksid suutelised peatama keskse vastaspoole finants- ja majandusliku olukorra halvenemise enne, kui keskne vastaspool jõuab punkti, millest alates ametiasutustel ei ole muud võimalust kui algatada selle suhtes kriisilahendusemenetlus või suunata keskne vastaspool uuele kursile, kui selle tegevusel võib olla negatiivne mõju üldisele finantsstabiilsusele. Seega tuleks pädevatele asutustele anda varajase sekkumise õigused, et vältida või minimeerida negatiivset mõju finantsstabiilsusele, mis võiks tuleneda sellest, et keskne vastaspool võtab teatavaid meetmeid. Pädevatele asutustele tuleks anda varajase sekkumise õigused lisaks neil olevatele õigustele, mis on ette nähtud liikmesriikide siseriikliku õigusega või määrusega (EL) nr 648/2012 muudel asjaoludel kui need, mida loetakse varajase sekkumise juhtudeks.

               (33)Finantsseisundi taastamise ja varajase sekkumise etappides peaksid aktsionärid säilitama kõik oma õigused. Nende sellised õigused ei tohiks enam täies ulatuses säilida juhul, kui keskse vastaspoole suhtes on algatatud kriisilahendusmenetlus.

               (34)Kriisilahenduse raamistikuga tuleks ette näha kriisilahendusmenetluse algatamine õigeaegselt, see tähendab enne, kui keskne vastaspool muutub maksejõuetuks. Keskset vastaspoolt tuleks pidada maksejõuetuse ohus olevaks või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuvaks, kui ta rikub või lähiajal tõenäoliselt rikub tegevusloa kehtivuse jätkumisega seotud nõudeid, kui kriisilahendusmenetlus ei ole selle elujõulisust taastanud, kui keskse vastaspoole vara on kohustustest väiksem või jääb lähiajal tõenäoliselt kohustustest väiksemaks, kui keskne vastaspool ei suuda või lähiajal tõenäoliselt ei suuda õigeaegselt oma võlgu tasuda või kui keskne vastaspool vajab erakorralist avaliku sektori finantstoetust. Ent asjaolu, et keskne vastaspool ei vasta kõigile tegevusloa nõuetele, ei tohiks iseenesest õigustada kriisilahendusmenetluse algatamist.

               (35)Keskpanga erakorralise likviidsusabi andmine (kui selline võimalus on olemas) ei peaks olema tingimus, mis näitab, et keskne vastaspool ei suuda tol hetkel või lähiajal õigeaegselt oma kohustusi tasuda. Selleks et säilitada finantsstabiilsus, eelkõige süsteemse likviidsuspuudujäägi korral, ei tohiks riigigarantiid keskpankade pakutavatele likviidsusvahenditele või liikmesriigi majanduses tõsiste häirete likvideerimiseks äsja välja antud kohustustele käivitada kriisilahenduse õigusraamistiku kohaldamist, seda eeldusel, et täidetud on mitu tingimust.

               (36)Juhul kui keskne vastaspool täidab kriisilahenduse tingimusi, peaks keskse vastaspoole kriisilahendusasutuse käsutuses olema ühtlustatud vahendid ja õigused kriisilahenduseks. Nende kasutamine peaks toimuma ühesugustel tingimustel ja eesmärkidel ning ühesuguste üldpõhimõtete kohaselt. Kui kriisilahendusasutused kasutavad lisavahendeid ja -õigusi, peaks see olema kooskõlas kriisilahenduse põhimõtete ja eesmärkidega. Eelkõige ei peaks selliste vahendite või õiguste kasutamine mõjutama piiriüleste konsolideerimisgruppide tulemuslikku kriisilahendust.

               (37)Kriisilahenduse peamine eesmärk peaks olema kriitiliste funktsioonide katkematu täitmise tagamine, et vältida negatiivset mõju finantsstabiilsusele ja kaitsta avaliku sektori vahendeid, minimeerides maksejõuetute kesksete vastaspoolte tuginemist erakorralisele avaliku sektori finantstoetusele.

               (38)maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide täitmist tuleks jätkata (korraldades selle juhtkonna vahetuse läbi ümber, kui see on asjakohane) kriisilahenduse vahendite kasutamise abil, võttes võimalikult suures ulatuses kasutusele erasektori vahendid. Seda oleks võimalik saavutada kas maksejõulisele kolmandale isikule müümise või sellega ühinemise läbi või pärast keskse vastaspoole lepingute ja kohustuste restruktureerimist või allahindamist kahju ja positsioonide jaotamise teel või pärast aktsiate allahindamist või võlgade allahindamist ja omakapitaliks konverteerimist, et saavutada rekapitaliseerimine. Selle eesmärgiga kooskõlas peaks kriisilahendusasutus enne nende meetmete võtmist kaaluma kõigi keskse vastaspoole olemasolevate täitmata lepinguliste kohustuste jõustamist viisil, nagu need oleks sisse nõutud tavalises maksejõuetusmenetluses.

               (39)Turu usalduse hoidmiseks ja finantsraskuste ülekandumise minimeerimiseks on vaja tegutseda kiiresti ja otsustavalt. Kui kriisilahenduse tingimused on täidetud, ei tohiks keskse vastaspoole kriisilahendusasutus avalikkuse huvides asjakohaste ja koordineeritud kriisilahenduse meetmete võtmisega viivitada. Keskne vastaspool võib maksejõuetuks muutuda asjaoludel, mis nõuavad asjaomase kriisilahendusasutuse viivitamatut tegutsemist. Niisiis peaks sellisel asutusel olema lubatud võtta kriisilahenduse meetmeid ka juhul, kui keskne vastaspool on võtnud meetmeid oma finantsseisundi taastamiseks või olemata kohustatud eelnevalt kasutama varajase sekkumise õigusi.

               (40)Kriisilahenduse meetmete võtmisel peaks keskse vastaspoole kriisilahendusasutus võtma arvesse ja järgima meetmeid, mis on ette nähtud kriisilahenduse kolleegiumis välja töötatud kriisilahenduse kavades, välja arvatud juhul, kui kriisilahendusasutus leiab juhtumi asjaolusid arvestades, et kriisilahenduse eesmärke on võimalik saavutada tulemuslikumalt meetmetega, mida ei ole kriisilahenduse kavades ette nähtud. Kriisilahendusasutus peaks kriisilahenduse kolleegiumi kohe teavitama kriisilahenduse meetmetest, mida ta võtta kavatseb, eelkõige juhul, kui need kavast kõrvale kalduvad.

               (41)Sekkumine omandiõigusesse peaks olema proportsionaalne ohuga finantsstabiilsusele. Seepärast tuleks kriisilahenduse vahendeid rakendada ainult nende kesksete vastaspoolte suhtes, mis täidavad kriisilahenduse tingimusi, eriti juhul, kui see on vajalik finantsstabiilsuse eesmärgi saavutamiseks avalikes huvides. Kuna kriisilahenduse vahendid ja õigused võivad riivata aktsionäride, kliirivate osaliste ja võlausaldajate õigusi, tuleks kriisilahenduse meetmeid rakendada üksnes juhul, kui see on vajalik avalikes huvides, ning nende õiguste mis tahes mõjutamine peaks olema hartaga kooskõlas. Eelkõige, kui ühe ja sama klassi võlausaldajaid koheldakse kriisilahenduse raames erinevalt, peaks niisugune eristamine olema põhjendatud avaliku huviga ja proportsionaalne riskiga, mille vastu võideldakse, ning ei tohiks olla otse ega kaudselt diskrimineeriv kodakondsuse alusel.

               (42)Mõjutatud aktsionärid, kliirivad osalised ja võlausaldajad ei peaks kandma suuremat kahju kui siis, kui kriisilahendusasutus ei oleks võtnud seoses keskse vastaspoolega kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel oleks nende suhtes kohaldatud võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavale või muudele tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkulepetele või kui keskne vastaspool oleks likvideeritud tavalises maksejõuetusmenetluses. Kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole vara osalise ülekandmise korral erasektorist pärit omandajale või sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele tuleks järelejäänud osa sellest kesksest vastaspoolest likvideerida tavalise maksejõuetusmenetluse käigus.

               (43)Selleks et kaitsta aktsionäride, vastaspoolte ja võlausaldajate õigust, tuleks kehtestada selged kohustused seoses keskse vastaspoole vara ja kohustuste hindamisega ning sellise kohtlemise hindamisega, mille osaliseks aktsionärid ja võlausaldajad oleksid saanud juhul, kui kriisilahendusasutus ei oleks kriisilahenduse meetmeid võtnud. Sellist hindamist peaks olema võimalik alustada juba finantsseisundi taastamise etapis. Enne mis tahes kriisilahenduse meetmete võtmist tuleks keskse vastaspoole vara ja kohustuste väärtust õiglaselt ja realistlikult hinnata. Sellist väärtuse hindamist peaks olema võimalik vaidlustada ainult koos kriisilahenduse otsusega. Lisaks sellele tuleks mõnedel juhtudel pärast kriisilahenduse vahendite kasutamist hinnata aktsionäridele ja võlausaldajatele tegelikult osaks saanud kohtlemist ja seda, kuidas neid oleks koheldud siis, kui kriisilahendusasutus ei oleks võtnud seoses keskse vastaspoolega kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel oleks nende suhtes oleks kohaldatud võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavale või muudele tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkulepetele, või tavalise maksejõuetusmenetluse korral. Kui aktsionäride ja võlausaldajate nõuded on tasutud või rahuldatud väiksemal määral kui siis, kui kriisilahendusasutus ei oleks võtnud seoses keskse vastaspoolega kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel oleks nende suhtes kohaldatud võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavale või muudele tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkulepetele, või tavalise maksejõuetusmenetluse korral, peaks neil teatud juhtudel olema õigus vahe kompenseerimisele. Vastupidiselt väärtuse hindamisele, mis toimub enne kriisilahenduse meetmete võtmist, peaks olema võimalik kõnealuse võrdluse vaidlustamine kriisilahenduse otsusest eraldi. Liikmesriikidel peaks olema õigus otsustada menetluse üle, mida kasutatakse aktsionäridele ja võlausaldajatele erisugusest kohtlemisest tingitud kindlakstehtud vahe hüvitamiseks.

               (44)Tõhusa kriisilahenduse tagamiseks tuleks hindamisprotsessi käigus võimalikult täpselt kindaks teha kogu kahju, mis jäetakse keskse vastaspoole kanda selleks, et avatud positsioonid portfellis uuesti vastavusse viia ja maksekohustused täita. maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole vara ja kohustuste hindamine peaks põhinema õiglastel, mõistlikel ja realistlikel eeldustel kriisilahenduse vahendite kasutamise hetkel. Keskse vastaspoole finantsseisundi hindamine ei tohiks siiski kuidagi mõjutada kohustuste väärtust. Küsimuse pakilisust arvestades peaks kriisilahendusasutustel olema võimalik teostada maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole vara või kohustuste kiirhindamine. See hindamine peaks olema esialgne ning kehtima hetkeni, kui on toimunud sõltumatu väärtuse hindamine.

               (45)Kriisilahendusmenetluse algatamisel tuleks täita kõik keskse vastaspoole tegevuseeskirjades sätestatud täitmata lepingulised kohustused, sealhulgas rakendamata finantsseisundi taastamise meetmed, välja arvatud juhul, kui muu kriisilahenduse õiguse või vahendi kasutamine on kohasem selleks, et vältida negatiivset mõju finantsstabiilsusele või tagada õigeaegselt keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide täitmine. Seejärel tuleks kahjud katta täies mahus omavahendite koosseisu arvatud instrumentidest ning jagada aktsionäride vahel vastavalt nende kahjumikatmisvõimele kas omandiõiguse instrumentide tühistamise või ülekandmisega või siis tõsise lahjenduse teel. Kui nimetatud instrumentidest ei piisa, peaks kriisilahendusasutustel olema õigus hinnata vajalikus ulatuses alla allutatud tagamata võlainstrumente ja kõrgema nõudeõiguse järguga tagamata kohustusi, seadmata ohtu üldist finantsstabiilsust ja kooskõlas nende nõudeõiguse järguga kohaldatava siseriikliku maksejõuetusõiguse alusel.

               (46)Juhul kui keskse vastaspoole võetud finantsseisundi taastamise meetmed ei ole suutnud kahju vähendada, taastada tema tasakaalustatud seisundit (portfell, kus avatud positsioonid on sobitatud, või täielikult taastatud eelrahastatud vahendid) või kui kriisilahendusasutus on kindlaks teinud, et nende meetmete võtmine keskse vastaspoole poolt kahjustaks finantsstabiilsust, peaks asutuse kahju ja positsioonide jaotamise õiguste kasutamise eesmärk olema katmata kahjude jaotamine, mis tagaks keskse vastaspoole olukorra tasakaalustamise ja nõutavate eelrahastatud vahendite taastamise kas keskse vastaspoole tegevuseeskirjades sätestatud vahendite jätkuva rakendamise või muude meetmete võtmise läbi.

               (47)Samuti peaksid kriisilahendusasutused tagama, et keskse vastaspoole kriisilahenduse kulud on minimaalsed ja et samasse klassi kuuluvaid võlausaldajaid koheldakse võrdselt. Kui ühe ja sama klassi võlausaldajaid koheldakse kriisilahenduse meetmete kontekstis erinevalt, peaks niisugune erinev kohtlemine olema põhjendatud avaliku huviga ning ei tohiks olla otse ega kaudselt diskrimineeriv kodakondsuse või mõne muu asjaolu alusel.

               (48)Kriisilahenduse vahendeid tuleks rakendada nii ulatuslikult kui võimalik enne seda, kui keskne vastaspool saab mis tahes kapitalisüsti avalikust sektorist või samaväärset erakorralist avaliku sektori finantstoetust. Avaliku sektori finantstoetuse kasutamine maksejõuetute asutuste kriisilahenduse toetuseks peab olema kooskõlas asjakohaste riigiabi sätetega.

               (49)Tõhusa kriisilahenduskorra raames peaks see määr, mille ulatuses maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole kriisilahenduse kulud jäävad maksumaksjate kanda, olema võimalikult väike. Sellega tuleks tagada, et kesksete vastaspoolte kriisilahendus ei ohustaks finantsstabiilsust. Kahju ja positsioonide jaotamise vahenditega see eesmärk saavutatakse, tagades, et maksejõuetu keskse vastaspoole võlausaldajate hulgas olevad aktsionärid ja vastaspooled kannavad asjakohaseid kahjusid ning asjakohase osa kuludest, mis tulenevad keskse vastaspoole maksejõuetusest. Kahju ja positsioonide jaotamise vahendid innustavad seega kesksete vastaspoolte aktsionäre ja võlausaldajaid keskse vastaspoole olukorda tavaoludes paremini jälgima, kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu soovitustega
                  21
               .

               (50)Selleks et tagada, et kriisilahendusasutustel oleks vajalik paindlikkus kahjude ja positsioonide vastaspooltele jaotamiseks väga mitmesugustes olukordades, on asjakohane, et kõnealustel asutustel oleks võimalus rakendada kahju ja positsioonide jaotamise vahendeid nii juhul, kui eesmärk on maksejõuetuse ohus oleva keskse vastaspoole majandustegevuse jätkumine, kui ka juhul, kui kriitilised teenused kantakse üle sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele või kolmandale isikule ja keskse vastaspoole järelejääv osa lõpetab tegevuse ja likvideeritakse.

               (51)Kui kahju ja positsioonide jaotamise vahendeid rakendatakse eesmärgiga taastada maksejõuetuse ohus oleva keskse vastaspoole elujõulisus ja võimaldada tal oma igapäevast tegevust jätkata, peaks kriislahendusega koos toimuma juhtkonna väljavahetamine, välja arvatud juhul, kui juhtkonna säilitamine on asjakohane ja vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks, ning seejärel keskse vastaspoole ja selle tegevusvaldkondade restruktureerimine viisil, mis tegeleks keskse vastaspoole maksejõuetuse põhjustega. Restruktureerimine tuleks saavutada ettevõtte reorganiseerimise kava rakendamisega. See kava peaks olemas kooskõlas restruktureerimiskavaga, mille esitamist võidakse keskselt vastaspoolelt riigiabi raamistiku kohaselt nõuda.

               (52)Kahju ja positsioonide jaotamise vahendeid tuleks kasutada keskse vastaspoole portfelli uuesti sobitamiseks, täiendava kahju tõkestamiseks ja täiendavate vahendite omandamiseks, et aidata keskset vastaspoolt rekapitaliseerida ja tema eelrahastatud ressursse taastada. Vahendite tõhususe ja eesmärgipärasuse tagamiseks peaks olema võimalik nende kasutamine võimalikult paljude erinevate maksejõuetuse ohus oleva keskse vastaspoole lepingute suhtes, millest tulenevad tagamata kohustused või sobitamata portfell. Need peaksid ette nägema võimaluse makseviivituses oleva liikme positsioonide enampakkumiseks ülejäänud kliirivate liikmete osalusel, positsioonide sundjaotamiseks niivõrd, kuivõrd finantsseisundi taastamise kavasse kuuluvaid vabatahtlikke kokkuleppeid ei ole enne kriisilahenduse algatamist täielikult kasutatud, makseviivituses olevate kliirivate liikmete, tootegruppide ja keskse vastaspoole lepingute osaliseks või täielikuks tühistamiseks, väljaminevate variatsioonitagatise maksete väärtuse täiendavaks vähendamiseks, kõigi finantsseisundi taastamise kavas sätestatud kasutamata sissenõutavate rahaliste maksete sissenõudmiseks, spetsiaalselt kriisilahendusasutusele ette nähtud täiendavate sissenõutavate rahaliste maksete sissenõudmiseks, keskse vastaspoole emiteeritud kapitali- ja võlainstrumentide või muude tagatiseta kohustuste allahindamiseks ning kõigi võlainstrumentide aktsiateks konverteerimiseks.

               (53)Kriisilahendusasutustel peaks olema võimalik tervel real juhtudel mõningad lepinguid kahju ja positsioonide jaotamisest täielikult või osaliselt välja jätta. Kõnealuste erandite kohaldamisel võib nende erandite arvessevõtmiseks suurendada muudele lepingutele määratud kahju või riskipositsioonide taset, tingimusel et järgitakse võlausaldajate halvemasse olukorda panemise vältimise põhimõtet.

               (54)Kui kriisilahenduse vahendite rakendamise raames on keskse vastaspoole kriitilised funktsioonid või elujõulised ärivaldkonnad üle antud usaldusväärsele ettevõtjale, näiteks eraõiguslikule omandajale või sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele, tuleks keskne vastaspool ülejäänud osas likvideerida sobiva aja jooksul, pidades silmas maksejõuetuse ohus oleva keskse vastaspoole võimalikku vajadust pakkuda teenuseid või toetust, et võimaldada omandajal või sildasutusena toimival kesksel vastaspoolel nimetatud üleandmise tulemusena omandatud tegevusega tegelemist või teenuste osutamist.

               (55)Ettevõtte võõrandamise vahend peaks võimaldama ametiasutustel keskse vastaspoole või tema äritegevuse osade müüki ühele või mitmele omandajale ilma aktsionäride nõusolekuta. Võõrandamise korral peaksid ametiasutused korraldama asjaomase keskse vastaspoole või selle äritegevuse osa turundamise avatud, läbipaistval ja mittediskrimineerival viisil, püüdes samas saavutada võimalikult kõrge müügihinna.

               (56)Kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole vara või kohustuste ülekandmisest võõrandamise teel tekkinud puhastulu peaks saama likvideerimismenetlusse jäetud üksus. Kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole emiteeritud omandiõiguse instrumentide ülekandmisest ettevõtte võõrandamise vahendi rakendamisel tekkiva puhastulu peaksid saama aktsionärid. Tulu arvutamisel tuleks sellest maha arvata keskse vastaspoole maksejõuetuse tõttu ja kriisilahenduse käigus tekkinud kulud.

               (57)Selleks et rakendada ettevõtte võõrandamise vahendit õigeaegselt ja kaitsta finantsstabiilsust, tuleks olulise osaluse omandajat hinnata õigeaegselt viisil, mis ei pidurda ettevõtte võõrandamise vahendi rakendamist.

               (58)Enne ettevõtte võõrandamise vahendi rakendamist maksejõuetu keskse vastaspoole turundamise ning võimalike omandajatega peetavate läbirääkimiste kohta käiv teave on tõenäoliselt süsteemse olulisusega. Finantsstabiilsuse tagamiseks on oluline, et selle teabe avalikustamisega, mis on nõutav vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 596/2014,
                  22
                saaks viivitada nii kaua, kui on vajalik keskse vastaspoole kriisilahenduse kavandamiseks ja struktureerimiseks kooskõlas viivitamise sätetega turukuritarvitusi käsitleva korra raames.

               (59)Täielikult või osaliselt ühe või mitme avalik-õigusliku asutuse omanduses oleva või kriisilahendusasutuse kontrolli all oleva keskse vastaspoolena peaks sildasutusena toimiva keskse vastaspoole peamine eesmärk olema tagada, et oluliste finantsteenuste osutamine kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole kliirivatele liikmetele ja klientidele jätkuks ning et olulised finantstegevused ei katkeks. Sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt tuleks juhtida kui elujõulist tegevust jätkavat üksust ning see tuleks panna uuesti turule niipea, kui tingimused selleks on sobilikud, või likvideerida, kui see ei ole enam elujõuline.

               (60)Kui ühtegi muud valikut ei saa praktikas kasutada või kui tõestatavalt ei ole need piisavad finantsstabiilsuse säilitamiseks, peaks olema võimalik riigi sekkumine omakapitali toetuse või ajutisse riigi omandusse võtmise kujul kooskõlas kohaldatavate riigiabi eeskirjadega, sealhulgas keskse vastaspoole tegevuse restruktureerimine, ja aja jooksul peaks olema võimalik eraldatud vahendite tagasisaamine keskselt vastaspoolelt. Valitsuse stabiliseerimisvahendite kasutamine on sõltumatu rollist, mis on keskpankadel finantssüsteemile likviidsuse pakkumisel isegi rasketel aegadel.

               (61)Selleks et tagada liidu asutusele võimalus kasutada kahju ja positsioonide jaotamise vahendeid kolmandates riikides asutatud üksustega sõlmitud lepingute suhtes, peaks see võimalus olema sisse kirjutatud keskse vastaspoole tegevuseeskirjadesse.

               (62)Kriisilahendusasutustel peaksid olema kõik vajalikud õigused, mida saaks kriisilahenduse vahendite kasutamisel erinevates kombinatsioonides kasutada. Need peaksid hõlmama õigust kanda maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole omandiõiguse instrumente, varasid, õigusi, kohustusi või kohustisi üle muusse üksusesse, näiteks teise kesksesse vastaspoolde või sildasutusena toimivasse kesksesse vastaspoolde, õigust hinnata alla või tühistada maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole omandiõiguse instrumente või hinnata alla või konverteerida tema kohustisi, õigust hinnata alla variatsioonitagatist, õigust jõustada kõik kolmandate isikute poolt keskse vastaspoole suhtes täitmata kohustused (sealhulgas sissenõutavad rahalised maksed ja positsioonide jaotamine), õigust tühistada keskse vastaspoole lepingud osaliselt või täielikult, õigust vahetada välja juhtkond ning õigust seada nõuete tasumisele ajutine moratoorium. Keskne vastaspool ning tema juhtorgani ja kõrgema juhtkonna liikmed peaksid olema vastutavad keskse vastaspoole maksejõuetuse eest vastavalt liikmesriigi tsiviil- või kriminaalõigusele.

               (63)Kriisilahendusraamistik peaks hõlmama menetluslikke nõudeid, millega tagatakse, et kriisilahenduse meetmetest korrektselt teavitatakse ning et need avalikustatakse. Arvestades aga, et teave, mis kriisilahenduse käigus kriisilahendusasutuste ja nende kutseliste nõustajate kätte satub, on tõenäoliselt tundlik, peaksid enne kriisilahendusotsuse avalikustamist kehtima selle teabe suhtes ranged konfidentsiaalsusnõuded. Tuleks arvesse võtta asjaolu, et finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavade sisu ning üksikasju puudutav teave ja nende kavade hindamise tulemused võivad avaldada kaugeleulatuvat mõju, eriti asjaomastele ettevõtjatele. Tuleb eeldada, et mis tahes teave otsuse kohta enne selle tegemist, olenemata sellest, kas see puudutab kriisilahenduse eeltingimuste täitmist, konkreetse vahendi kasutamist või menetluse ajal võetavat meedet, mõjutab selle meetmega seotud avalikke ja erahuve. Juba teave selle kohta, et kriisilahendusasutus konkreetset keskset vastaspoolt uurib, võib avaldada kahjulikku mõju sellele kesksele vastaspoolele. Seetõttu tuleb tingimata tagada asjakohane konfidentsiaalsuse säilitamise kord sellise teabe puhul nagu finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavade sisu ja üksikasjad ning sellega seoses tehtava mis tahes hindamise tulemused.

               (64)Kriisilahendusasutustel peaksid olema ka lisaõigused, millega tagataks omandiõiguse instrumentide või võlainstrumentide ning vara, õiguste ja kohustiste ülekandmise tulemuslikkus. Kooskõlas kaitsemeetmetega peaksid sellised õigused sisaldama õigust kõrvaldada üle kantud instrumentidelt või varalt kolmandate isikute õigused ja õigust tagada lepingute täitmine ning näha ette üle antud vara ja omandiõiguse instrumentide saajaga vastastikuste kokkulepete jätkuv kehtivus. Samas ei peaks see mõjutama töötajate õigust lõpetada tööleping. Samuti ei peaks see mõjutama poole õigust lõpetada leping kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoolega või konsolideerimisgrupi ettevõtjaga muul põhjusel kui maksejõuetuse ohus oleva keskse vastaspoole suhtes kriisilahendusmenetluse alustamine. Kriisilahendusasutustel peaks olema ka lisaõigus nõuda, et allesjäänud keskne vastaspool, mis likvideeritakse tavalise maksejõuetusmenetluse käigus, osutaks teenuseid, mis on vajalikud, et võimaldada kesksel vastaspoolel, kellele vara, lepingud või omandiõiguse instrumendid ettevõtte võõrandamisega või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vahendi rakendamise raames üle kanti, tegeleda äritegevusega.

               (65)Kooskõlas harta artikliga 47 on asjaomastel isikutel õigus nõuetekohasele menetlusele ning tõhusale õiguskaitsevahendile neid mõjutavate meetmete vastu. Seepärast peaks kriisilahendusasutuste tehtud otsustele laienema kaebeõigus.

               (66)Riiklike kriisilahendusasutuste võetavad kriisilahenduse meetmed võivad nõuda majanduslikke hinnanguid ja ulatuslikku kaalutlusruumi. Riiklikud kriisilahendusasutused omavad asjatundlikkust, mida on vaja kõnealuste hinnangute andmiseks ja kaalutlusruumi asjakohase kasutamise üle otsuse tegemiseks. Seetõttu on oluline tagada see, et liikmesriikide kohtud tugineksid asjaomaseid kriisiohjemeetmeid läbi vaadates riiklike kriisilahendusasutuste tehtud majanduslikele hinnangutele.

               (67)Et hõlmata äärmiselt kiireloomulisi olukordi ning kuna kriisilahendusasutuse otsuse peatamine võib takistada kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumist, on vaja ette näha, et kaebuse või apellatsiooni esitamine ei tohiks automaatselt peatada vaidlustatud otsuse mõju ning kriisilahendusasutuse otsus peaks kuuluma viivitamata täitmisele.

               (68)Lisaks, kui see on vajalik selleks, et kaitsta kolmandaid isikuid, kes on heas usus omandanud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole vara, lepinguid, õigusi ja kohustisi, kuna ametiasutus on kasutanud kriisilahendusõigusi, ning selleks et tagada finantsturgude stabiilsus, ei peaks kaebeõigus mõjutama hiljem tühistatavale otsusele järgnenud haldustoiminguid või tehinguid. Niisugustel juhtudel peaksid ebaõige otsuse puhul kohaldatavad õiguskaitsevahendid seepärast piirduma sellise kahju hüvitamisega, mida kandsid kannatanud.

               (69)Võttes arvesse, et kriisilahenduse meetmeid võib liikmesriigis ja liidus avalduvatest tõsistest riskidest finantsstabiilsusele olla vaja võtta viivitamata, peaks siseriikliku õiguse kohaselt kriisiohjemeetme eelneva kohtuliku heakskiidu taotlemise ja selle taotluse kohtuliku arutamise menetlus toimuma kiiresti. See ei piira huvitatud isikute võimalikku huvi taotleda kohtult otsuse täitmise peatamist piiratud aja jooksul pärast seda, kui kriisilahendusasutus on rakendanud kriisiohjemeedet.

               (70)Tõhusa kriisilahenduse ja kohtualluvuse konfliktide vältimise huvides on, et maksejõuetuse ohus oleva keskse vastaspoole suhtes ei algatataks ega jätkataks tavalist maksejõuetusmenetlust, kui kriisilahendusasutus on rakendamas oma kriisilahendusõigusi või kasutamas kriisilahenduse vahendeid, välja arvatud kriisilahendusasutuse algatusel või selle nõusolekul. Samuti on kasulik ja vajalik teatavad lepingulised kohustused lühikeseks ajaks peatada, nii et kriisilahendusasutusel oleks aega kriisilahenduse vahendeid tegelikkuses rakendada. Seda ei tohiks siiski kohaldada maksejõuetuse ohus keskse vastaspoole kohustuste suhtes, mis on seotud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/26/EÜ
                  23
                alusel määratud süsteemidega ning muude kesksete vastaspoolte ja keskpankadega. Direktiiviga 98/26/EÜ vähendatakse makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides osalemisega seostatavat riski, eelkõige vähendades häireid sellise süsteemi osalise maksejõuetuse korral. Selleks et tagada kõnealuse kaitse asjakohane kohaldamine kriisiolukorras ja ühtlasi hoida makse- ja väärtpaberisüsteemide korraldajate ja muude turuosaliste asjakohast kindlustunnet, ei tohiks kriisiennetusmeedet ega kriisiohjemeedet iseenesest käsitada maksejõuetusmenetlusena direktiivi 98/26/EÜ tähenduses, kui lepingukohaseid sisulisi kohustusi täidetakse jätkuvalt. Ent see ei tohiks mõjutada direktiivi 98/26/EÜ alusel määratud süsteemi toimimist ega õigust direktiiviga 98/26/EÜ tagatud tagatisele.

               (71)Selleks et tagada, et kriisilahendusasutustel, kui nad annavad vara ja kohustused üle eraõiguslikule omandajale või sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele, oleks piisavalt aega, et teha kindlaks lepingud, mis tuleks üle kanda, võiks olla asjakohane kehtestada proportsionaalsed kitsendused vastaspoolte õigustele viia finantslepingud lõpule, kiirendada nende täitmist või lõpetada need muul viisil enne, kui üleandmine on sooritatud. Selline kitsendus oleks vajalik, võimaldamaks ametiasutustel saada tõene pilt maksejõuetu keskse vastaspoole bilansist, ilma et selles peegelduksid väärtuste ja mahtude muutused, mis kaasneksid lepingute lõpetamise õiguse arvuka kasutamisega. Selleks et sekkuda vastaspoolte lepingulistesse õigustesse nii minimaalselt kui võimalik, peaks lepingu lõpetamise õiguse kitsendamine kehtima ainult seoses kriisiennetusmeetme või kriisilahenduse meetmega, sealhulgas niisuguse meetme kohaldamisega vahetult seotud mis tahes sündmuse esinemise korral, ning alles peaks jääma õigus lõpetada leping mõne muu rikkumise tõttu, sealhulgas makse mittesooritamise või marginaali mittesaavutamise tõttu.

               (72)Selleks et säilitada õiguspärased kapitalituru kokkulepped, juhul kui mõned, kuid mitte kõik maksejõuetu keskse vastaspoole varad, lepingud, õigused või kohustised üle kantakse, on asjakohane kehtestada kaitsemeetmed, et takistada asjakohasel juhul seotud kohustiste, õiguste ja lepingute üksteisest eraldamist. Selline piirang teatud käitumisele omavahel seotud lepingute ja asjaomase tagatise suhtes peaks samuti hõlmama ühe vastaspoolega sõlmitud lepinguid, mis on kaetud tagatiskokkulepetega, omandiõiguse üleminekul põhinevate finantstagatiskokkulepetega, tasaarvestuskokkulepetega, lepingu lõpuleviimisel tehtava tasaarvestuse kokkulepetega (set-off) ning struktureeritud finantskokkulepetega. Kui kohaldatakse kaitsemeedet, peaksid kriisilahendusasutused püüdma kanda kõik kaitstud kokkuleppega hõlmatud seotud lepingud üle või jätma need kõik järelejäänud maksejõuetule kesksele vastaspoolele. Need kaitsemeetmed peaksid tagama, et direktiivi 2013/36/EL kohaldamisel avaldaks see võimalikult vähe mõju tasaarvestuskokkuleppega kaetud riskipositsioonide käsitamisele regulatiivse kapitalina.

               (73)ELis asuvad kesksed vastaspooled osutavad teenuseid kliirivatele liikmetele ja klientidele kolmandates riikides ning kolmandate riikide kesksed vastaspooled osutavad teenuseid ELis asuvatele kliirivatele liikmetele ja klientidele. Rahvusvaheliselt tegutsevate kesksete vastaspoolte tulemuslikuks kriisilahenduseks on vajalik koostöö liikmesriikide ja kolmandate riikide ametiasutuste vahel. Sel eesmärgil peaks ESMA esitama suunised kolmandate riikide ametiasutustega sõlmitavate koostöökokkulepete asjakohase sisu kohta. Sellised koostöökokkulepped peaksid tagama tõhusa kavandamise, otsuste vastuvõtmise ja koordineerimise seoses rahvusvaheliselt tegutsevate kesksete vastaspooltega. Riiklikud kriisilahendusasutused peaksid teatud juhtudel tunnustama kolmandate riikide kriisilahendusmenetlusi ja tagama nende täitmise. Samuti tuleks koostööd teha liidu või kolmanda riigi kesksete vastaspoolte tütarettevõtjate ning nende kliirivate liikmete ja klientidega.

               (74)Selleks et tagada järjepidev ühtlustamine ja turuosaliste piisav kaitse kogu liidus, peaks komisjon delegeeritud õigusaktidega vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 290 ning kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artiklitega 10–14 võtma vastu ESMA koostatud regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, millega täpsustatakse kriisilahenduse kolleegiumide toimimisega seotud kirjaliku korra sisu ja menetlused, kriisilahenduse kavade sisu ja hindamiste läbiviimisega seotud elemendid.

               (75)Komisjonil peaks olema võimalus peatada kõik määruse (EL) nr 648/2012 artikli 5 kohased kliirimiskohustused seoses konkreetsete kriisilahendusmenetluses keskse vastaspoole kliiritavate börsiväliste tuletisinstrumentide liikidega, kui kriisilahendusmenetluses keskse vastaspoole kriisilahendusasutus või kriisilahendusmenetluses keskse vastaspoole kliiriva liikme pädev asutus on esitanud selleks taotluse ja pärast ESMA mittesiduvat arvamust. Peatamisotsus tuleks teha ainult juhul, kui see on vajalik finantsstabiilsuse ja turu usalduse säilitamiseks, ennekõike selleks, et vältida negatiivset ülekanduvat mõju ning vastaspoolte ja investorite ulatuslikke ja ebakindlaid riskipositsioone keskse vastaspoole suhtes. Sellise otsuse vastuvõtmiseks peaks komisjon seoses nende börsiväliste tuletisinstrumentidega, mille kliirimise peatamist taotletakse, arvestama kriisilahenduse eesmärke ja määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud kriteeriume, millega kehtestatakse kliirimiskohustus börsiväliste tuletisinstrumentide suhtes. Peatamine peaks olema ajutine ja seda peaks olema võimalik pikendada. Samuti tuleks suurendada määruse (EL) nr 648/2012 artikli 28 kohase keskse vastaspoole riskikomitee rolli, et õhutada keskset vastaspoolt juhtima oma riske ettevaatlikult ja suurendama oma vastupidavust. Riskikomitee liikmetel peaks olema võimalus teavitada pädevat asutust sellest, kui keskne vastaspool ei järgi riskikomitee nõueandeid, ning kliirivate liikmete ja klientide esindajatel peaks olema võimalus kasutada esitatud teavet, et jälgida kooskõlas konfidentsiaalsustagatistega oma riskipositsioone keskse vastaspoole suhtes. Lõpuks peaks kesksete vastaspoolte kriisilahendusasutustel olema juurdepääs kogu vajalikule teabele kauplemisteabehoidlates. Seega tuleks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja määrust (EL) 2365/2015
                  24
                vastavalt muuta.

               (76)Selleks et tagada kesksete vastaspoolte kriisilahendusasutuste esindatus kõigil asjakohastel foorumitel ning et tagada ESMA-le vajalik oskusteave kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahendusega seotud ülesannete täitmiseks, tuleks määrust (EL) nr 1095/2010 muuta, et kaasata kesksete vastaspoolte riiklikud kriisilahendusasutused pädevate asutuste määratlusse, mis on kõnealuses määruses esitatud.

               (77)Selleks et valmistada ette ESMA otsused seoses talle antud ülesannetega, mis hõlmavad eel-ja järelhindamise ning kriisilahenduse kolleegiumide ja kavadega seotud tehniliste standardite eelnõude ning kriisilahenduse tingimusi ja siduvat vahendamist käsitlevate suuniste väljatöötamist, ning et tagada Euroopa Pangandusjärelevalve ja selle liikmete igakülgne kaasamine nende otsuste ettevalmistamisse, peaks ESMA looma asutusesisese kriisilahenduskomitee ning kutsuma seal vaatlejatena osalema asjaomased Euroopa Pangandusjärelevalve määruse kohased pädevad asutused.

               (78)Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja eelkõige hartas tunnustatud õigusi, vabadusi ja põhimõtteid, eelkõige õigust omandile, õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele ning õigust kaitsele.

               (79)Tehes otsuseid või võttes meetmeid käesoleva määruse alusel, peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused alati võtma nõuetekohaselt arvesse oma otsuste ja meetmete mõju teiste liikmesriikide finantsstabiilsusele ja majanduslikule olukorrale ning peaksid kaaluma iga kliiriva liikme olulisust selle liikmesriigi finantssektori ja majanduse jaoks, kus kõnealune kliiriv liige on asutatud.

               (80)Kuna liikmesriigid ei suuda käesoleva määruse eesmärki, nimelt ühtlustada kesksete vastaspoolte kriisilahenduse eeskirju ja protsesse, piisavalt saavutada, ning keskse vastaspoole maksejõuetuse mõju liidus tervikuna silmas pidades on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               (81)Selleks et vältida vastuolusid kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahendusega seonduvate sätete ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamist ja kriisilahendust reguleeriva õigusraamistiku vahel, on asjakohane lükata käesoleva määruse kohaldamine edasi kuupäevani, mil liikmesriigid peavad hakkama kohaldama meetmeid, mis on vajalikud, et võtta üle [PO: Please insert reference to the Directive amending Directive 2014/59/EU],

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

               I JAOTIS
                  REGULEERIMISESE JA MÕISTED

               Artikkel 1
               Reguleerimisese

               Käesoleva määrusega kehtestatakse finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse eeskirjad ja kord määruse (EL) nr 648/2012 kohase tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte puhul ning eeskirjad kokkulepete kohta kolmandate riikidega kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse valdkonnas.

               Artikkel 2
               Mõisted

               Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               (1)„keskne vastaspool“ – määruse (EL) nr 648/2012 artikli 2 lõikes 1 määratletud keskne vastaspool;

               (2)„kriisilahenduse kolleegium“ – vastavalt artiklile 4 loodud kolleegium;

               (3)„kriisilahendusasutus“ – artikli 3 kohaselt liikmesriigi määratud ametiasutus;

               (4)„kriisilahenduse vahend“ – artikli 27 lõikes 1 osutatud kriisilahenduse vahend;

               (5)„kriisilahendusõigus“ – artiklis 48 osutatud õigus;

               (6)„kriisilahenduse eesmärgid“ – artiklis 21 sätestatud kriisilahenduse eesmärgid;

               (7)„pädev asutus“ – määruse (EL) nr 648/2012 artikli 22 kohaselt liikmesriigi määratud ametiasutus;

               (8)„kriisilahenduse kava“ – keskse vastaspoole jaoks artikli 13 kohaselt koostatud kriisilahenduse kava;

               (9)„kriisilahenduse meede“ – otsus rakendada keskse vastaspoole suhtes artikli 22 kohaselt kriisilahendust, kriisilahenduse vahendi kohaldamine või ühe või enama kriisilahendusõiguse kasutamine;

               (10)„kliiriv liige“ – määruse (EL) nr 648/2012 artikli 2 punktis 14 määratletud kliiriv liige;

               (11)„emaettevõtja“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punkti 15 alapunktis a määratletud emaettevõtja;

               (12)„kolmanda riigi keskne vastaspool“ – keskne vastaspool, mille peakontor on asutatud kolmandas riigis;

               (13)„tasaarvestuskokkulepe (set-off)“ – kokkulepe, mille puhul kaks või enam nõuet või kohustust kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole ja vastaspoole vahel võib üksteisega tasaarvestada;

               (14)„finantsturutaristu“ – keskne vastaspool, väärtpaberite keskdepositoorium, kauplemisteabehoidla, maksesüsteem või muu süsteem, mille liikmesriik on määratlenud ja määranud vastavalt direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktile a;

               (15)„klient“ – määruse (EL) nr 648/2012 artikli 2 punktis 15 määratletud klient;

               (16)„seotud keskne vastaspool“ – keskne vastaspool, kellega on sõlmitud koostalitluskokkulepe vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 V jaotisele;

               (17)„kliirivad osalised“ – kliirivad liikmed ja kliendid;

               (18)„finantsseisundi taastamise kava“ – artikli 9 kohaselt keskse vastaspoole koostatav ja hallatav finantsseisundi taastamise kava;

               (19)„juhtorgan“ – juhatus, nõukogu või mõlemad, mis on moodustatud vastavalt siseriiklikule äriühinguõigusele kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikli 27 lõikega 2;

               (20)„kolleegium“ – määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 punktis 1 osutatud kolleegium;

               (21)„kapital“ – märgitud kapital nõukogu direktiivi 86/635/EMÜ
                  25
                artikli 22 tähenduses (sealhulgas omandiõiguse instrumendid), kuivõrd see on sissemakstud, ning sellega seotud aažio; see kompenseerib täielikult kahjumi tegevuse jätkuvuse korral ning pankroti või likvideerimise korral reastatakse see kõigi teiste nõuete järele;

               (22)„kaskaadi põhimõte“ – kaskaadi põhimõte kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 45;

               (23)„kriitilised funktsioonid“ – tegevused, teenused või toimingud, mida pakutakse või tehakse keskse vastaspoole välistele kolmandatele isikutele, mille seiskumine toob ühes või enamas liikmesriigis tõenäoliselt kaasa reaalmajanduse jaoks oluliste teenuste osutamise katkemise või häirib tõenäoliselt finantsstabiilsust keskse vastaspoole või konsolideerimisgrupi suuruse, turuosa, välise ja sisemise seotuse, keerukuse või piiriülese tegevuse tõttu, pidades eelkõige silmas kõnealuste tegevuste, teenuste või toimingute asendatavust;

               (24)„konsolideerimisgrupp“ – emaettevõtja koos selle tütarettevõtjatega;

               (25)„seotud finantsturutaristu“ – seotud keskne vastaspool või muu finantsturutaristu, millega kesksel vastaspoolel on lepingupõhised kokkulepped;

               (26)„erakorraline avaliku sektori finantstoetus“ – riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses või mis tahes muu riigiülesel tasandil pakutav avaliku sektori finantstoetus, mis oleks riigiabi, kui seda pakutaks riigi tasandil, mida antakse keskse vastaspoole või konsolideerimisgrupi, millesse keskne vastaspool kuulub, elujõulisuse, likviidsuse või maksevõimelisuse säilitamiseks või taastamiseks;

               (27)„finantslepingud“ – direktiivi 2014/59/EL artikli 2 lõike 1 punktis 100 määratletud lepingud ja kokkulepped;

               (28)„tavaline maksejõuetusmenetlus“ – maksejõuetusmenetlus võlgniku kõigi võlakohustuste suhtes, mille käigus võlgnik kaotab täielikult või osaliselt oma vara käsutamise õiguse ja määratakse likvideerija või haldur ning mida tavaliselt rakendatakse kesksete vastaspoolte suhtes vastavalt siseriiklikule õigusele, mis on kehtestatud konkreetselt nende üksuste suhtes või on üldiselt kohaldatav mis tahes juriidilise või füüsilise isiku suhtes;

               (29)„omandiõiguse instrumendid“ – aktsiad, osad, osakud, muud omandiõigust tõendavad instrumendid või instrumendid, mis on konverteeritavad aktsiateks, osadeks, osakuteks või muudeks omandiõiguse instrumentideks või annavad õiguse omandada aktsiaid, osi, osakuid või muid omandiõiguse instrumente, ning instrumendid, mis väljendavad osalust aktsiates, osades, osakutes või muudes omandiõiguse instrumentides;

               (30)„makrotasandi usaldatavusjärelevalvet teostav määratud riiklik asutus“ – asutus, mille ülesanne on teostada makrotasandi poliitikat, millele on osutatud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu riiklike asutuste makrotasandi pädevusi käsitleva 22. detsembri 2011. aasta soovituse ESRB/2011/3 soovituses B1;

               (31)„tagatisfond“ – keskse vastaspoole valduses olev tagatisfond kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 42;

               (32)„eelrahastatud vahendid“ – vahendid, mis on asjaomase juriidilise isiku valduses ja tema käsutuses;

               (33)„kõrgem juhtkond“ – isik või isikud, kes tegelikult juhivad keskse vastaspoole tegevust ning juhtorgani juhtiv liige või juhtivad liikmed;

               (34)„kauplemisteabehoidla“ – kauplemisteabehoidla määruse (EL) nr 648/2012 artikli 2 punkti 2 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2015/2365
                  26
                artikli 3 punkti 1 tähenduses;

               (35)„liidu riigiabi raamistik“ – Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 107, 108 ja 109 kehtestatud ning ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 4 või artikli 109 alusel vastu võetud määrustega ja kõigi muude liidu aktidega, sealhulgas suuniste, teatiste ja teadetega loodud raamistik;

               (36)„võlainstrumendid“ – võlakirjad ja muud liiki vabalt võõrandatavad tagamata võlainstrumendid, finantsinstrumendid, mille alusel tekib võlg või tunnustatakse võla olemasolu, ning finantsinstrumendid, mis annavad õiguse võlaväärtpaberite omandamiseks;

               (37)„kriisilahenduse korral sissenõutavad rahalised maksed“ – kriisilahendusasutusel kooskõlas artikliga 31 oleval seadusjärgsel volitusel põhinev nõue kliirivatele liikmetele anda kesksele vastaspoolele rahalisi vahendeid, mis lisanduvad eelrahastatud vahenditele;

               (38)„sissenõutavad rahalised maksed“ – keskse vastaspoole tegevuseeskirjades sätestatud lepingupõhistel kokkulepetel põhinevad nõuded kliirivatele liikmetele anda kesksele vastaspoolele rahalisi vahendeid, mis lisanduvad eelrahastatud vahenditele;

               (39)„ülekandmisõigused“ – artikli 48 lõike 1 punktis c või d sätestatud õigus kanda aktsiad või muud omandiõiguse instrumendid, võlainstrumendid, varad, õigused, kohustused või kohustised või nende mis tahes kombinatsioon üle kriisilahendusmenetluses olevalt keskselt vastaspoolelt saajale;

               (40)„tuletisinstrument“ – tuletisinstrument määruse (EL) nr 648/2012 artikli 2 lõike 5 tähenduses;

               (41)„tasaarvestuskokkulepe (netting)“ – kokkulepe, mille puhul mitu nõuet või kohustust saab konverteerida üheks netonõudeks, sealhulgas lõpetamisel toimuv tasaarvestus, mille puhul (mis tahes viisil määratletud) täitmist tingiva juhtumi toimumisel poolte kohustusi kiirendatakse, nii et need kuuluvad kohesele täitmisele, või need lõpetatakse, ning kummalgi juhul konverteeritakse kohustused üheks netonõudeks või asendatakse ühe netonõudega; mõiste hõlmab lõpetamisel toimuvat tasaarvestust käsitlevaid sätteid, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/47/EÜ
                  27
                artikli 2 lõike 1 punkti n alapunktis i, ja tasaarvestust, nagu on määratletud direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktis k;

               (42)„kriisiennetusmeede“ – keskselt vastaspoolelt tema finantsseisundi taastamise kavas sisalduvate puuduste kõrvaldamise nõudmise õiguse kasutamine artikli 10 lõigete 8 ja 9 alusel, kriisilahenduskõlblikkust pärssivate takistustega tegelemise või nende kõrvaldamise õiguste kasutamine artikli 17 alusel või varajase sekkumise meetme võtmine artikli 19 alusel;

               (43)„lõpetamisõigus“ – õigus leping üles öelda, õigus nõuda kohustuste täitmise kiirendamist või lõpuleviimist või nende mahakandmist või tasaarvestamist või mis tahes sarnane säte, mis näeb ette lepingupoole kohustuse edasilükkamise, muutmise või kustutamise, või säte, mis takistab tekkimast sellist lepingust tulenevat kohustust, mis muul juhul tekiks;

               (44)„omandiõiguse üleminekul põhinev finantstagatiskokkulepe“ – direktiivi 2002/47/EÜ artikli 2 lõike 1 punktis b määratletud omandiõiguse üleminekul põhinev finantstagatiskokkulepe;

               (45)„pandikiri“ – Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ
                  28
                artikli 52 lõikes 4 osutatud instrument;

               (46)„kolmanda riigi kriisilahendusmenetlus“ – kolmanda riigi seaduste kohane meede kolmanda riigi keskse vastaspoole maksejõuetuse haldamiseks, mis on eesmärkide ja eeldatavate tulemuste poolest võrreldav käesoleva määruse kohaste kriisilahenduse meetmetega;

               (47)„asjaomased riiklikud asutused“ – käesoleva määruse kohaselt või vastavalt direktiivi 2014/59/EL artiklile 3 määratud kriisilahendusasutused, pädevad asutused või pädevad ministeeriumid või liikmesriikide muud asutused, kellel on õigused seoses nende jurisdiktsioonis kliirimisteenuseid osutavate kolmandate riikide kesksete vastaspoolte varade, õiguste, kohustuste või kohustistega;

               (48)„asjaomane kolmanda riigi asutus“ – kolmanda riigi asutus, mis vastutab selliste ülesannete täitmise eest, mis on võrreldavad kriisilahendusasutuste või pädevate asutuste ülesannetega vastavalt käesolevale määrusele.

               II JAOTIS
               ASUTUSED, KRIISILAHENDUSE KOLLEEGIUM JA MENETLUSED

               I jagu
                  Kriisilahendusasutused, kriisilahenduse kolleegiumid ja Euroopa järelevalveasutuste osalus

               Artikkel 3
               Kriisilahendusasutuste ja pädevate ministeeriumide määramine

               1.Iga liikmesriik määrab ühe või mitu kriisilahendusasutust, mis on volitatud kasutama kriisilahenduse vahendeid ja kasutama käesolevas määruses sätestatud kriisilahendusõigusi.

               Kriisilahendusasutusteks on liikmesriigi keskpangad, pädevad ministeeriumid, muud avalik-õiguslikud haldusasutused või muud asutused, millele on antud avaliku halduse pädevus.

               2.Kriisilahendusasutusel peavad olema vajalikud teadmised, ressursid ja tegevussuutlikkus kriisilahenduse meetmete võtmiseks ning oma õiguste kasutamiseks sellise kiiruse ja paindlikkusega, nagu on vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks.

               3.Kui lõike 1 kohaselt määratud kriisilahendusasutusele on antud muid ülesandeid, tagab liikmesriik sellise kriisilahendusasutuse tegevuse sõltumatuse ning kehtestab vajaliku korra, et hoida ära huvide konflikte käesoleva määruse kohaselt kriisilahendusasutusele antud ülesannete täitmise ja kõigi muude sellisele asutusele antud ülesannete täitmise vahel.

               4.Käesoleva määruse kohaselt kriisilahendusasutusele antud ülesannete täitmisega tegelevad töötajad peavad olema struktuurselt eraldatud asjaomase ametiasutuse muude ülesannete täitmisega tegelevatest töötajatest ja neil peab olema eraldi aruandlusahel.

               Kriisilahendusasutus võtab vastu ja avalikustab sise-eeskirjad, millega tagatakse esimeses lõigus osutatud struktuurne eraldamine, mis hõlmavad ametisaladuse hoidmise eeskirju ja eri funktsionaalsete valdkondade vahelise teabevahetuse eeskirju.

               5.Iga liikmesriik määrab ühe ministeeriumi, mis vastutab käesoleva määruse alusel pädevale ministeeriumile usaldatud funktsioonide täitmise eest.

               6.Kui liikmesriigi kriisilahendusasutus ei ole pädev ministeerium, teavitab ta pädevat ministeeriumit käesoleva määruse kohaselt tehtud otsustest.

               7.Kui lõikes 6 osutatud otsustel on otsene eelarvemõju või süsteemne mõju, peab kriisilahendusasutus enne otsuste rakendamist saama pädeva ministeeriumi heakskiidu, välja arvatud juhul, kui siseriiklikus õiguses on sätestatud teisiti.

               8.Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet (edaspidi „ESMA“) lõike 1 kohaselt määratud kriisilahendusasutustest.

               9.Kui liikmesriik määrab lõike 1 kohaselt rohkem kui ühe kriisilahendusasutuse, hõlmab lõikes 8 osutatud teade järgmist:

               (a)põhjused, mis õigustavad mitme asutuse määramist;

               (b)ülesannete ja vastutuse jaotus nimetatud asutuste vahel;

               (c)see, kuidas tagatakse nendevaheline kooskõlastamine;

               (d)kriisilahendusasutus, mis on määratud kontaktasutuseks teiste liikmesriikide asjaomaste ametiasutustega tehtava koostöö ja kooskõlastamise eesmärgil.

               10.ESMA avaldab lõike 8 kohaselt teavitatud kriisilahendusasutuste ja kontaktasutuste nimekirja.

               Artikkel 4

               Kriisilahenduse kolleegiumid

               1.Kriisilahendusasutus loob artiklites 13, 16 ja 17 osutatud ülesannete täimiseks ning kolmandate riikide kriisilahendusasutustega tehtava koostöö ja kooskõlastamise tagamiseks kriisilahenduse kolleegiumi, mida ta eesistujana juhib.

               Kriisilahenduse kolleegiumid kehtestavad kriisilahendusasutuste ja muude asjaomaste asutuste jaoks raamistiku järgmiste ülesannete täitmiseks:

               (a)teabe vahetamine kriisilahenduse kavade väljatöötamiseks, ettevalmistavate ja ennetavate meetmete rakendamiseks ning kriisilahenduseks;

               (b)kriisilahenduse kavade väljatöötamine kooskõlas artikliga 13;

               (c)kesksete vastaspoolte kriisilahenduskõlblikkuse hindamine kooskõlas artikliga 16;

               (d)kesksete vastaspoolte kriisilahenduskõlblikkust pärssivate takistuste tuvastamine, nendega tegelemine ja nende kõrvaldamine artikli 17 kohaselt;

               (e)kriisilahenduse strateegiatest ja skeemidest avalikkuse teavitamise koordineerimine.

               2.Kriisilahenduse kolleegiumisse kuuluvad järgmised asutused:

               (a)keskse vastaspoole kriisilahendusasutus;

               (b)keskse vastaspoole pädev asutus;

               (c)määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 lõike 2 punktis c osutatud kliirivate liikmete pädevad asutused ja kriisilahendusasutused;

               (d)määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 lõike 2 punktis d osutatud pädevad asutused;

               (e)määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 lõike 2 punktis e osutatud kesksete vastaspoolte pädevad asutused ja kriisilahendusasutused;

               (f)määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 lõike 2 punktis f osutatud pädevad asutused;

               (g)määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 lõike 2 punktis g osutatud EKPSi liikmed;

               (h)määruse (EL) nr 648/2012 artikli 18 lõike 2 punktis h osutatud keskpangad;

               (i)emaettevõtja pädev asutus, kui kohaldatakse artikli 8 lõiget 4;

               (j)pädev ministeerium, kui pädev ministeerium ei ole punktis a osutatud kriisilahendusasutus;

               (k)ESMA;

               (l)Euroopa Pangandusjärelevalve (edaspidi „EBA“).

               3.ESMA-l ja EBA-l ei ole kriisilahenduse kolleegiumides hääleõigust.

               4.Kriisilahenduse kolleegiumis võidakse kutsuda vaatlejatena osalema kolmandates riikides asutatud kliirivate liikmete pädevad ja kriisilahendusasutused ning kolmandate riikide selliste kesksete vastaspoolte, millega keskne vastaspool on sõlminud koostalitluskokkulepped, pädevad ja kriisilahendusasutused. Nende osalemise tingimuseks on, et kõnealuste asutuste suhtes kohaldatakse konfidentsiaalsusnõudeid, mis on kolleegiumi eesistuja hinnangul samaväärsed artiklis 71 sätestatud nõuetega.

               Kolmandate riikide asutuste osalemine kriisilahenduse kolleegiumis piirdub aruteludega piiriülese jõustamise tagamise küsimustes, sealhulgas seoses järgmisega:

               (a)kriisilahenduse meetmete tõhus ja kooskõlastatud jõustamine, ennekõike kooskõlas artiklitega 53 ja 75;

               (b)selliste võimalike tõhusat kriisilahendust pärssivate takistuste kindlakstegemine ja kõrvaldamine, mis võivad tuleneda tagatis- ja tasaarvestuskokkuleppeid (netting ja set-off) reguleerivatest lahknevatest õigusaktidest ning erinevatest finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigustest või strateegiatest;

               (c)uute litsentsimise, tunnustamise või tegevusloa saamisega seonduvate nõuete vajaduste kindlakstegemine ja koordineerimine, võttes arvesse vajadust kriisilahenduse meetmete õigeaegseks rakendamiseks;

               (d)keskse vastaspoole kriisilahenduse algatamisest mõjutatud asjaomaste varaklasside puhul kõikide kliirimiskohustuste võimalik peatamine vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artiklile 6a või mis tahes samaväärsele sättele asjaomase kolmanda riigi siseriiklikus õiguses;

               (e)erinevate ajavööndite võimalik mõju kohaldatavale tööpäeva lõpule seoses kauplemise lõpetamisega.

               5.Kriisilahenduse kolleegiumi eesistuja vastutab järgmiste ülesannete täitmise eest:

               (a)pärast teiste kriisilahenduse kolleegiumi liikmetega konsulteerimist kriisilahenduse kolleegiumi toimimisega seotud kirjaliku korra ja menetluste kehtestamine;

               (b)kriisilahenduse kolleegiumi kogu tegevuse koordineerimine;

               (c)kriisilahenduse kolleegiumi koosolekute kokkukutsumine ja juhatamine;

               (d)kõigi kriisilahenduse kolleegiumi liikmete eelnev täielik teavitamine kõnealuste koosolekute korraldamisest, peamistest arutatavatest küsimustest ja aspektidest, mida tuleb aruteludega seoses arvesse võtta;

               (e)otsuste tegemine selle üle, kas ja millised kolmandate riikide asutused kutsutakse kooskõlas lõikega 4 kriisilahenduse kolleegiumi konkreetsetele koosolekutele;

               (f)kriisilahenduse kolleegiumi liikmete vahelise õigeaegse asjaomase teabe vahetamise koordineerimine;

               (g)kõigi kriisilahenduse kolleegiumi liikmete õigeaegne teavitamine kõnealuste koosolekute otsustest ja tulemustest.

               6.Selleks et tagada kriisilahenduse kolleegiumide järjepidev ja ühetaoline toimimine kogu liidus, töötab ESMA välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse lõikes 1 osutatud kriisilahenduse kolleegiumide toimimisega seotud kirjaliku korra sisu ja menetlused.

                     29

                     30
                  Esimeses lõigus osutatud regulatiivsete standardite koostamisel võtab ESMA arvesse asjaomaseid sätteid komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 876/2013 ja komisjoni delegeeritud määruse (EL) –/2016 (millega täiendatakse direktiivi 2014/59/EL seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis on vastu võetud direktiivi 2014/59/EL artikli 88 lõike 7 alusel) VI peatüki 1. jaos.

               ESMA esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile [PO: insert date 12 months after the date of entry into force of this Regulation].

               Komisjonile antakse õigus võtta vastu lõikes 6 osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras.

               Artikkel 5
                  ESMA kriisilahenduskomitee

               1.ESMA moodustab kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artikliga 41 kriisilahenduskomitee, kes valmistab ette käesoleva määruse kohaselt ESMA-le usaldatud otsused, välja arvatud need otsused, mis võetakse vastu käesoleva määruse artikli 12 kohaselt.

               Kriisilahenduskomitee edendab kriisilahenduse kavade väljatöötamist ja koordineerimist ning töötab välja meetodid makseraksustes kesksete vastaspoolte kriisilahenduseks.

               2.Kriisilahenduskomiteesse kuuluvad käesoleva määruse artikli 3 lõike 1 kohaselt määratud asutused.

               Määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 4 lõike 2 punktides i ja iv osutatud asutused kutsutakse kriisilahenduskomitees vaatlejatena osalema.

               3.Käesoleva määruse kohaldamisel teeb ESMA määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 54, määruse (EL) nr 1094/2010 artikli 54 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 54 alusel asutatud Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee raames koostööd Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (edaspidi „EIOPA“) ning EBAga.

               4.Käesoleva määruse kohaldamisel tagab ESMA kriisilahenduskomitee ja teiste määruses (EL) nr 1095/2010 osutatud funktsioonide struktuurilise eraldatuse.

               Artikkel 6
                  Asutuste koostöö

               1.Pädevad asutused ja kriisilahendusasutused teevad kriisilahendusotsuste ettevalmistamisel, kavandamisel ja rakendamisel tihedalt koostööd.

               2.Pädevad asutused ja kriisilahendusasutused teevad käesoleva määruse kohaldamisel ESMAga koostööd vastavalt määrusele (EL) nr 1095/2010.

               Pädevad asutused ja kriisilahendusasutused edastavad ESMA-le viivitamata kogu teabe, mis on vajalik tema ülesannete täitmiseks vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 35.

               II jagu
               Otsuste tegemine ja menetlused

               Artikkel 7
                  Otsuste tegemise üldpõhimõtted

               Pädevad asutused, kriisilahendusasutused ja ESMA võtavad käesoleva määruse kohaste otsuste tegemisel ja meetmete võtmisel arvesse kõiki järgmisi põhimõtteid:

               (a)kõigi ühe konkreetse keskse vastaspoolega seonduvate otsuste või meetmete proportsionaalsus on tagatud ja seejuures on arvesse võetud vähemalt järgmisi tegureid:

               i)keskse vastaspoole õiguslik vorm;

               ii)keskse vastaspoole äritegevuse iseloom, ulatus ja keerukus;

               iii)keskse vastaspoole kliiriva liikme staatuse struktuur;

               iv)keskse vastaspoole aktsionäride struktuur;

               v)keskse vastaspoole seotus muude finantsturutaristute ja muude finantsasutustega ning finantssüsteemiga üldiselt;

               vi)artikli 19 lõikes 1 ja artikli 22 lõikes 2 osutatud rikkumiste tegelikud või potentsiaalsed tagajärjed;

               (b)varajase sekkumise või kriisilahenduse meetmete võtmisel peetakse kinni otsuste tegemise tõhususe ja kulude võimalikult väikestena hoidmise nõuetest;

               (c)otsuseid tehakse ja meetmeid võetakse õigeaegselt ja vajaduse korral kiirkorras;

               (d)kriisilahendusasutused, pädevad asutused ja muud ametiasutused teevad üksteisega koostööd, et tagada kooskõlastatud ja tõhus otsuste tegemine ning meetmete võtmine;

               (e)iga liikmesriigi asjaomaste ametiasutuste ülesanded ja kohustused on selgelt kindlaks määratud;

               (f)nõuetekohaselt võetakse arvesse nende liikmesriikide huve, kus keskne vastaspool teenuseid osutab ning kus asuvad tema kliirivad liikmed, nende kliendid ja ükskõik milline seotud keskne vastaspool, ning eelkõige mis tahes otsuse tegemise või meetme võtmise või meetme võtmata jätmise konkreetset mõju kõnealuste liikmesriikide ja kogu liidu finantsstabiilsusele või eelarvevahenditele;

               (g)nõuetekohaselt võetakse arvesse eesmärki tasakaalustada erinevate asjaomastes liikmesriikides asuvate kliirivate osaliste, mõjutatud võlausaldajate ja mõjutatud omanike huve ning hoida ära mõnedes liikmesriikides asuvate teatavate osaliste huvide ebaõiglast kahjustamist või ebaõiglast kaitsmist, sealhulgas liikmesriikidele ebaõiglase koormuse põhjustamist;

               (h)käesolevast määrusest tulenev kohustus konsulteerida ametiasutusega enne mis tahes otsuse tegemist või meetme võtmist tähendab vähemalt kohustust konsulteerida kavandatava otsuse või meetme nende elementide osas, millel on või tõenäoliselt on:

               i) mõju kliirivatele liikmetele, klientidele või seotud finantsturutaristutele;

               ii) mõju selle liikmesriigi finantsstabiilsusele, kus on asutatud või kus asuvad kliirivad liikmed, kliendid või seotud finantsturutaristud;

               (i)artiklis 13 osutatud kriisilahenduse kavadest peetakse kinni, välja arvatud juhul, kui kavadest kõrvalekaldumine on vajalik paremaks kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks;

               (j)läbipaistvus on tagatud iga kord, kui kavandataval otsusel või meetmel on tõenäoliselt mõju mõne asjaomase liikmesriigi finantsstabiilsusele või eelarvevahenditele;

               (k)nende vahel toimub võimalikult tihe koordineerimine ja koostöö, sealhulgas eesmärgiga vähendada kriisilahenduse kogukulusid;

               (l)kõigis liikmesriikides ja kolmandates riikides, kus keskne vastaspool teenuseid osutab, leevendatakse mis tahes otsuse negatiivset majanduslikku ja sotsiaalset mõju, sealhulgas negatiivset mõju finantsstabiilsusele.

               Artikkel 8
                  Teabevahetus

               1.Kriisilahendusasutused ja pädevad asutused esitavad taotluse alusel üksteisele kogu teabe, mis on vajalik neile käesolevast määrusest tulenevate ülesannete täitmiseks.

               2.Kriisilahendusasutused avaldavad kolmanda riigi asutuselt saadud konfidentsiaalse teabe ainult juhul, kui nimetatud asutus on selleks eelnevalt oma nõusoleku andnud.

               Kriisilahendusasutused esitavad pädevale ministeeriumile kogu teabe seoses otsuste või meetmetega, mis nõuavad sellise ministeeriumi teavitamist, temaga konsulteerimist või temalt nõusoleku saamist.

               III JAOTIS
                  VALMISTUMINE

               I PEATÜKK
                  Finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavandamine

               1. jagu
                  Finantsseisundi taastamise kavandamine

               Artikkel 9
                  Finantsseisundi taastamise kavad

               1.Kesksed vastaspooled koostavad finantsseisundi taastamise kavad, millega nähakse ette meetmed kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamiseks, kui see on oluliselt halvenenud või kui on olemas määrusest (EL) nr 648/2012 tulenevate usaldatavusnõuete rikkumise oht, ning haldavad neid.

               2.Finantsseisundi taastamise kava sisaldab näitajate raamistikku, mille alusel tehakse kindlaks olukord, kui tuleb võtta finantsseisundi taastamise kava kohased meetmeid. Kõnealused näitajad võivad iseloomustada keskse vastaspoole finantsseisundit kas kvalitatiivselt või siis kvantitatiivselt.

               Kesksed vastaspooled kehtestavad asjakohase korra kõnealuste näitajate regulaarseks seireks.

               3.Kesksele vastaspoolele ei tehta takistusi järgmiste otsuste vastuvõtmisel, kui need on nõuetekohaselt põhjendatud:

               (a)võtta finantsseisundi taastamise kavas sätestatud meetmed hoolimata sellest, et asjaomased näitajad ei ole saavutatud;

               (b)hoiduda finantsseisundi taastamise kavas sätestatud meetmete võtmisest hoolimata sellest, et asjaomased näitajad on saavutatud.

               4.Pädevat asutust teavitatakse viivitamata kõigist lõike 3 kohaselt tehtud otsustest ja nende põhjendustest. Kui keskne vastaspool kavatseb käivitada oma finantsseisundi taastamise kava, teavitab ta pädevat asutust tema poolt tuvastatud probleemide laadist ja ulatusest, kirjeldab kõiki nendega seotud asjaolusid ja loetleb kõik finantsseisundi taastamise meetmed või muud meetmed, mille ta kavatseb olukorra lahendamiseks võtta.

               Kui pädev asutus leiab, et keskse vastaspoole kavandataval meetmel võib olla märkimisväärne negatiivne mõju finantssüsteemile, võib ta keskselt vastaspoolelt nõuda sellise meetme võtmisest hoidumist.

               5.Pädev asutus teavitab kriisilahendusasutust kiiresti kõigist lõike 4 esimese lõigu kohaselt saadud teadetest ja pädeva asutuse kõigist sellele järgnevatest juhistest kooskõlas lõike 4 teise lõiguga.

               6.Kesksed vastaspooled ajakohastavad oma finantsseisundi taastamise kavasid vähemalt kord aastas ja pärast iga nende õiguslikus või organisatsioonilises struktuuris või äritegevuses või finantsolukorras toimunud muudatust, mis võib kõnealuseid kavasid oluliselt mõjutada või muul viisil tingida vajaduse kavade muutmiseks. Pädevad asutused võivad nõuda, et kesksed vastaspooled ajakohastaksid oma finantsseisundi taastamise kavasid sagedamini.

               7.Finantsseisundi taastamise kavad koostatakse vastavalt lisa A jaole. Pädevad asutused võivad nõuda, et kesksed vastaspooled esitaksid finantsseisundi taastamise kavades lisaandmeid.

               8.Enne finantsseisundi taastamise kava esitamist pädevale asutusele peab keskse vastaspoole juhtorgan seda hindama, võttes arvesse riskikomitee arvamust kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikli 28 lõikega 3, ja finantsseisundi taastamise kava heaks kiitma.

               9.Finantsseisundi taastamise kavasid käsitletakse osana keskse vastaspoole tegevuseeskirjadest ja kesksed vastaspooled tagavad, et finantsseisundi taastamise kavas sätestatud meetmed on igal ajal jõustatavad.

               Artikkel 10
                  Finantsseisundi taastamise kavade hindamine

               1.Kesksed vastaspooled või artikli 11 kohaldamise korral nende emaettevõtjad esitavad finantsseisundi taastamise kavad pädevale asutusele heakskiitmiseks.

               2.Pädev asutus edastab kõik kavad põhjendatamatu viivituseta kolleegiumile ja kriisilahendusasutusele.

               Kuue kuu jooksul pärast iga finantsseisundi taastamise kava esitamist ja artiklis 12 sätestatud menetluse kohaselt kolleegiumiga kooskõlastades vaatab pädev asutus kava läbi ja hindab seda, kuivõrd kava vastab artiklis 9 sätestatud nõuetele.

               3.Finantsseisundi taastamise kava hindamisel võtab pädev asutus arvesse keskse vastaspoole kapitali struktuuri, tema kaskaadi põhimõtet, keskse vastaspoole organisatsioonilise struktuuri keerukust ja riskiprofiili, samuti mõju, mida finantsseisundi taastamise kava rakendamine avaldaks kliirivatele liikmetele, nende klientidele, keskse vastaspoole teenindatavatele finantsturgudele ja finantssüsteemile kui tervikule.

               4.Kriisilahendusasutus vaatab finantsseisundi taastamise kava läbi, et teha kindlaks kõik meetmed, millel võib olla negatiivne mõju keskse vastaspoole kriisilahenduskõlblikkusele. Kriisilahendusasutus esitab pädevale asutusele nende küsimustega seoses oma soovitused.

               5.Kui pädev asutus otsustab mitte tegutseda vastavalt kriisilahendusasutuse lõike 4 kohastele soovitustele, esitab ta sellise otsuse kohta kriisilahendusasutusele täieliku põhjenduse.

               6.Kui pädev asutus nõustub kriisilahendusasutuse soovitustega või leiab, et finantsseisundi taastamise kavas on olulisi puudusi või selle rakendamisel võib ette tulla olulisi takistusi, teavitab ta keskset vastaspoolt või tema emaettevõtjat ning annab kesksele vastaspoolele võimaluse esitada oma seisukohad.

               7.Keskse vastaspoole seisukohti arvesse võttes võib pädev asutus nõuda, et keskne vastaspool või tema emaettevõtja esitaks kahe kuu jooksul (seda tähtaega võib pädeva asutuse nõusolekul ühe kuu võrra pikendada) muudetud kava, milles näidatakse ära, kuidas need puudused või takistused kõrvaldatakse. Muudetud kava hinnatakse kooskõlas lõike 2 teise lõiguga.

               8.Kui pädev asutus leiab, et muudetud kavas ei ole puudusi või takistusi asjakohaselt käsitletud, või kui keskne vastaspool või tema emaettevõtja ei ole muudetud kava esitanud, nõuab ta, et keskne vastaspool või emaettevõtja teeks kavas konkreetsed muudatused.

               9.Kui puudusi ja takistusi ei ole võimalik asjakohaselt kõrvaldada kavas konkreetsete muudatustega tegemisega, nõuab pädev asutus, et keskne vastaspool või tema emaettevõtja teeks mõistliku aja jooksul kindlaks, milliseid muudatusi ta võib oma äritegevuses teha finantsseisundi taastamise kava puuduste või selle rakendamisel tekkivate takistuste kõrvaldamiseks.

               Kui keskne vastaspool või tema emaettevõtja ei suuda pädeva asutuse kehtestatud tähtaja jooksul selliseid muudatusi välja pakkuda või kui pädev asutus leiab, et kavandatud meetmed ei ole finantsseisundi taastamise kava puuduste või selle rakendamisel tekkivate takistuste asjakohaseks kõrvaldamiseks piisavad, nõuab pädev asutus, et keskne vastaspool või tema emaettevõtja võtaksid mõne järgmistest meetmetest, võttes arvesse kõnealuste puuduste ja takistuste raskusastet ja meetmete mõju keskse vastaspoole äritegevusele:

               (a)alandada keskse vastaspoole riskiprofiili;

               (b)parandada kesksete vastaspoolte suutlikkust õigeaegseks rekapitaliseerimiseks, et täita oma usaldatavusnõudeid;

               (c)vaadata läbi keskse vastaspoole strateegia ja struktuur;

               (d)muuta kaskaadi põhimõtet, finantsseisundi taastamise meetmeid ja muid kahjude jaotamise eeskirju, et parandada kriisilahenduskõlblikkust ja kriitiliste funktsioonide vastupanuvõimet;

               (e)muuta keskse vastaspoole juhtimisstruktuuri.

               10.Lõike 9 teises lõigus osutatud nõuet põhjendatakse ja see tehakse kesksele vastaspoolele kirjalikult teatavaks.

               Artikkel 11

               Konsolideerimisgruppi kuuluvate kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise kavad

               1.Kui keskne vastaspool kuulub konsolideerimisgruppi, mille emaettevõtja on direktiivi 2014/59/EL artikli 2 lõike 1 punktis 23 määratletud krediidiasutus või investeerimisühing või kõnealuse direktiivi artikli 1 lõike 1 punktis c või d osutatud üksus, nõuab kõnealuse direktiivi artikli 2 lõike 1 punktis 21 osutatud pädev asutus, et emaettevõtja esitaks kooskõlas kõnealuse direktiiviga konsolideerimisgrupi finantsseisundi taastamise kava. Kõnealune pädev asutus esitab konsolideerimisgrupi finantsseisundi taastamise kava keskse vastaspoole pädevale asutusele.

               Kui keskne vastaspool kuulub konsolideerimisgruppi, mille emaettevõtja ei ole esimeses lõigus viidatud krediidiasutus või investeerimisühing või üksus, ja kui see on asjakohane, et täita lisa A jao kriteeriumeid, võivad pädevad asutused pärast konsulteerimist kolleegiumiga ja kooskõlas käesoleva määruse artiklis 10 sätestatud menetlusega nõuda, et emaettevõtja esitaks osana konsolideerimisgrupi finantsseisundi taastamise kavast keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kava. Nõuet põhjendatakse ning see esitatakse kirjalikult kesksele vastaspoolele ja tema emaettevõtjale.

               2.Kui emaettevõtja esitab kooskõlas lõikega 1 finantsseisundi taastamise kava, moodustavad keskse vastaspoole finantsseisundi taastamist käsitlevad sätted eraldi osa sellisest finantsseisundi taastamise kavast ja vastavad käesoleva määruse nõuetele ning keskselt vastaspoolelt ei nõuta eraldi finantsseisundi taastamise kava koostamist.

               3.Keskse vastaspoole pädev asutus hindab kooskõlas artikliga 10 keskse vastaspoole finantsseisundi taastamist käsitlevaid sätteid, ja kui see on asjakohane, konsulteerib konsolideerimisgrupi pädeva asutusega.

               Artikkel 12
                  Finantsseisundi taastamise kavade kooskõlastamise menetlus

               1.Kolleegium teeb ühisotsuse kõigis järgmistes küsimustes:

               (a)finantsseisundi taastamise kava läbivaatamine ja hindamine;

               (b)artikli 9 lõigetes 6, 7, 8 ja 9 osutatud meetmete kohaldamine;

               (c)kas emaettevõtja peab koostama finantsseisundi taastamise kava kooskõlas artikli 11 lõikega 1.

               2.
                     Kolleegium teeb punktides a ja b osutatud küsimustes ühisotsuse nelja kuu jooksul pärast finantsseisundi taastamise kava esitamist pädevale asutusele.

               Kolleegium teeb punktis c osutatud küsimuses ühisotsuse nelja kuu jooksul pärast kuupäeva, kui pädev asutus otsustab nõuda emaettevõtjalt, et see koostaks finantsseisundi taastamise kava konsolideerimisgrupi jaoks.

               ESMA võib kolleegiumisse kuuluva pädeva asutuse taotlusel kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 31 punktiga c kolleegiumit ühisotsusele jõudmisel abistada.

               3.Kui kolleegium ei ole nelja kuu jooksul pärast finantsseisundi taastamise kava edastamise kuupäeva jõudnud ühisotsusele lõike 1 punktides a ja b osutatud küsimustes, teeb keskse vastaspoole pädev asutus ise oma otsuse.

               Keskse vastaspoole pädev asutus võtab esimeses lõigus osutatud otsuse tegemise juures arvesse kolleegiumi teiste liikmete seisukohti, mida nad on väljendanud neljakuise perioodi jooksul. Keskse vastaspoole pädev asutus teeb selle otsuse kirjalikult teatavaks kesksele vastaspoole, keskse vastaspoole emaettevõtjale, kui see on asjakohane, ja teistele kolleegiumi liikmetele.

               4.
                     Juhul kui mõni kolleegiumi liige on enne neljakuise perioodi lõppu edastanud vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 19 ESMA-le küsimuse, mis seondub finantsseisundi taastamise kavade hindamise ja käesoleva määruse artikli 10 lõike 9 punktide a, b ja d kohaste meetmete rakendamisega, ootab keskse vastaspoole pädev asutus ära otsuse, mille ESMA teeb määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 19 lõike 3 kohaselt, ja teeb seejärel oma otsuse kooskõlas ESMA otsusega.

               5.
                     Neljakuist perioodi käsitatakse lepitusetapina määruse (EL) nr 1095/2010 tähenduses. ESMA teeb oma otsuse ühe kuu jooksul pärast seda, kui küsimus temani jõuab. Küsimust ei suunata ESMA-le pärast neljakuise perioodi lõppu ega pärast ühisele otsusele jõudmist. Kui ESMA ei ole ühe kuu jooksul otsust teinud, kohaldatakse keskse vastaspoole pädeva asutuse otsust.

               2. jagu
                  Kriisilahenduse kavandamine

               Artikkel 13
                  Kriisilahenduse kavad

               1.Kriisilahendusasutus koostab pärast konsulteerimist pädeva asutusega ja artiklis 15 sätestatud menetluse kohaselt kriisilahenduse kolleegiumiga kooskõlastades iga keskse vastaspoole jaoks kriisilahenduse kava.

               2.Kriisilahenduse kavas nähakse ette kriisilahenduse meetmed, mille kriisilahendusasutus võib võtta, kui keskne vastaspool vastab artiklis 22 osutatud kriisilahenduse tingimustele.

               3.Kriisilahenduse kavas võetakse arvesse vähemalt järgmist:

               (a)keskse vastaspoole maksejõuetust, mis tuleneb:

               i.ühe või mitme selle liikme makseviivitus;

               ii.muudest asjaoludest, sealhulgas tema investeerimistegevusest või tegevuslikest probleemidest tulenev kahju;

               iii.laiemast finantsilisest ebastabiilsusest või kogu süsteemi haaravatest sündmustest;

               (b)mõju, mis võib kriisilahenduse kaval olla kliirivatele liikmetele ja nende klientidele, sealhulgas juhul, kui kliirivatele liikmetele kohaldatakse tõenäoliselt kooskõlas direktiiviga 2014/59/EL finantsseisundi taastamise või kriisilahenduse meetmeid, kõigile seotud finantsturutaristutele, keda keskne vastaspool teenindab, ja finantssüsteemile kui tervikule;

               (c)kuidas ja millal võib keskne vastaspool taotleda võimalust kasutada keskpanga vahendeid ning loetelu varadest, mis võivad eeldatavalt kvalifitseeruda tagatiseks.

               4.Kriisilahenduse kavas ei eeldata:

               (a)erakorralist avaliku sektori finantstoetust;

               (b)keskpanga erakorralise likviidsusabi saamist;

               (c)keskpanga sellise likviidsusabi saamist, mida antakse mittestandardse tagatise, tähtaja või intressimääraga.

               5.Kriisilahendusasutused vaatavad kriisilahenduse kavad läbi ja vajaduse korral ajakohastavad neid vähemalt kord aastas ning igal juhul pärast muudatusi keskse vastaspoole õiguslikus või organisatsioonilises struktuuris, äritegevuses või finantsolukorras või pärast mis tahes muud muudatust, mis mõjutab oluliselt kava tõhusust.

               Kesksed vastaspooled ja pädevad asutused teavitavad kriisilahendusasutusi kohe kõigist sellistest muudatustest.

               6.Kriisilahenduse kavas täpsustatakse kriisilahenduse vahendite ja kriisilahendusõiguste kasutamise asjaolud ja erinevad stsenaariumid. Kriisilahenduse kava sisaldab järgmisi elemente, mis on vajadusel ja võimaluse korral arvuliselt väljendatud:

               (a)ülevaade kava põhielementidest;

               (b)ülevaade keskses vastaspooles pärast viimast kriisilahenduse kava ajakohastamist toimunud olulistest muutustest;

               (c)selgitus, kuidas on võimalik keskse vastaspoole kriitilised funktsioonid vajalikul määral õiguslikult ja majanduslikult teistest funktsioonidest eraldada, et tagada nende jätkumine keskse vastaspoole maksejõuetuse korral;

               (d)kava iga olulise aspekti elluviimise prognoositav ajakava;

               (e)artikli 16 kohaselt läbi viidud kriisilahenduskõlblikkuse hindamise üksikasjalik kirjeldus;

               (f)ülevaade artikli 17 kohaselt nõutavatest meetmetest artikli 16 kohaselt läbi viidud hindamise tulemusena kindlaks tehtud kriisilahenduskõlblikkust pärssivate asjaoludega tegelemiseks või nende kõrvaldamiseks;

               (g)keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide ja vara väärtuse ning turustatavuse kindlaksmääramise protsessi üksikasjalik kirjeldus;

               (h)üksikasjalik ülevaade meetmetest, millega tagatakse, et artikli 14 kohaselt nõutav teave on alati ajakohastatud ning kriisilahendusasutustele kättesaadav;

               (i)selgitus selle kohta, kuidas oleks võimalik kriisilahenduse meetmeid rahastada, eeldamata seejuures lõikes 4 loetletu olemasolu;

               (j)üksikasjalik ülevaade erinevatest kriisilahenduse strateegiatest, mida saaks mitmesuguste võimalike stsenaariumide kohaselt rakendada, ja neile kohaldatavatest ajakavadest;

               (k)kirjeldus keskse vastaspoole ja muude turuosaliste vaheliste kriitilise tähtsusega seoste kohta;

               (l)kirjeldus erinevate võimaluste kohta tagada järgmine:

               i.
                     juurdepääs maksetele, kliirimisteenustele ning muudele taristutele;

               ii.
                     kliirivate osaliste ja kõigi seotud finantsturutaristute ees olevate kohustuste õigeaegne täitmine;

               iii.
                     kliirivate osaliste juurdepääs keskse vastaspoole pakutavatele väärtpaberi- või sularahakontodele ning kesksele vastaspoolele antud ja tema hoitavatele väärtpaberitele või rahalistele tagatistele, mis sellistele osalistele võlgnetakse;

               iv.
                     keskse vastaspoole ja muude finantsturutaristute vaheliste seoste toimimise jätkuvus;

               v.
                     kliirivate osaliste positsioonide ülekantavus;

               vi.
                     keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumiseks vajalike litsentside, tegevuslubade, tunnustuste ja õiguslike määratluste (sealhulgas keskse vastaspoole tunnustamine asjaomaste arvelduse lõplikkuse eeskirjade rakendamisel) ning muudes finantsturutaristutes osalemise või nendega seotuse säilitamine;

               (m)analüüs kava mõju kohta keskse vastaspoole töötajatele, sealhulgas sellega seotud võimalike kulude hinnang, ja kriisilahenduse vältel personaliga konsulteerimiseks kavandatava korra kirjeldus, võttes arvesse riiklikke eeskirju ja süsteeme sotsiaalpartneritega dialoogi pidamiseks;

               (n)meedia ja avalikkusega suhtlemise kava;

               (o)keskse vastaspoole toimimispidevuseks vajalike oluliste toimingute ja süsteemide kirjeldus.

               Lõike 6 punktis a osutatud teave avaldatakse asjaomasele kesksele vastaspoolele. Keskne vastaspool võib esitada kriisilahendusasutusele kirjalikult oma arvamuse kriisilahenduse kava kohta. Selline arvamus lisatakse kavale.

               7.Kriisilahendusasutused võivad nõuda, et keskne vastaspool esitaks neile üksikasjalikud andmed määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 29 osutatud lepingute kohta, mille osaline ta on. Kriisilahendusasutused võivad määrata tähtaja, mille jooksul sellised andmed tuleb esitada, ja võib määrata eri liiki lepingutega seoses erinevad tähtajad.

               8.Olles konsulteerinud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga ja võttes arvesse asjaomaseid sätteid komisjoni delegeeritud määruses delegeeritud määruses (EL) –/2016 (millega täiendatakse direktiivi 2014/59/EL seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis on vastu võetud direktiivi 2014/59/EL artikli 10 lõike 9 alusel), töötab ESMA välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse kooskõlas lõikega 6 täiendavalt kriisilahenduse kava sisu.

               ESMA esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile [PO: please, insert date: twelve months from the date of entry into force of this Regulation].

               Komisjonile antakse õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras.

               Artikkel 14
                  Keskse vastaspoole kohustus teha koostööd ja esitada teavet

               Kesksed vastaspooled teevad vastavalt vajadusele koostööd kriisilahenduse kavade koostamisel ning esitavad kriisilahendusasutustele kas otse või pädeva asutuse vahendusel kogu teabe, mis on vajalik selliste kavade koostamiseks ja rakendamiseks, sealhulgas lisa B jaos täpsustatud teave ja analüüs.

               Pädevad asutused esitavad kriisilahendusasutustele kogu esimeses lõigus osutatud teabe, mis on juba nende käsutuses.

               Artikkel 15
                  Kriisilahenduse kavade kooskõlastamise menetlus

               1.Kriisilahenduse kolleegium teeb ühisotsuse seoses kriisilahenduse kava ja kõigi selle muudatustega nelja kuu pikkuse perioodi jooksul pärast nimetatud kava edastamist kriisilahendusasutuse poolt vastavalt lõikele 2.

               2.Kriisilahendusasutus edastab kriisilahenduse kolleegiumile kriisilahenduse kava projekti, artikli 14 kohaselt edastatud teabe ja kogu täiendava asjaomase teabe.

               Kriisilahendusasutus tagab, et ESMA-le esitatakse kogu teave, mis on asjakohane tema käesoleva artikli kohaste ülesannetega seoses.

               3.Kriisilahendusasutus võib otsustada kaasata kriisilahenduse kava koostamisse ja läbivaatamisse kolmandate riikide asutused, tingimusel, et nad vastavad artiklis 71 sätestatud konfidentsiaalsusnõuetele ja kuuluvad jurisdiktsioonidesse, kus asub ükskõik milline järgmistest üksustest:

               i.keskse vastaspoole emaettevõtja, kui see on asjakohane;

               ii.keskse vastaspoole olulise tähtsusega kliirivad liikmed;

               iii.keskse vastaspoole tütarettevõtjad, kui see on asjakohane;

               iv.muud kesksele vastaspoolele kriitiliste teenuste osutajad.

               4.ESMA võib kriisilahendusasutuse taotlusel kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 31 punktiga c kriisilahenduse kolleegiumi ühisotsusele jõudmisel abistada.

               5.Kui kolleegium ei ole nelja kuu jooksul pärast kriisilahenduse kava edastamise kuupäeva jõudnud ühisotsusele, teeb kriisilahendusasutus ise oma otsuse kriisilahenduse kava kohta. Kriisilahendusasutus teeb oma otsuse kolleegiumi teiste liikmete poolt nelja kuu jooksul esitatud seisukohti arvesse võttes. Kriisilahendusasutus teeb otsuse kirjalikult teatavaks kesksele vastaspoole, selle emaettevõtjale, kui see on asjakohane, ja teistele kolleegiumi liikmetele.

               6.Juhul kui mõni kriisilahenduse kolleegiumi liikmetest on vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 19 edastanud enne neljakuise perioodi lõppu ESMA-le arutamiseks küsimuse seoses kriisilahenduse kavaga, jääb keskse vastaspoole kriisilahendusasutus ootama, millise otsuse ESMA nimetatud määruse artikli 19 lõike 3 kohaselt teeb, ning teeb seejärel oma otsuse kooskõlas ESMA otsusega.

               Neljakuist perioodi käsitatakse lepitusetapina määruse (EL) nr 1095/2010 tähenduses. ESMA teeb oma otsuse ühe kuu jooksul pärast seda, kui küsimus temani jõuab. Küsimust ei suunata ESMA-le pärast neljakuise perioodi lõppu ega pärast ühisotsusele jõudmist. Kui ESMA ei ole ühe kuu jooksul otsust teinud, kohaldatakse kriisilahendusasutuse otsust.

               7.Juhul kui tehakse ühisotsus vastavalt lõikele 1 ja kui kriisilahendusasutuse lõike 6 kohasel hinnangul läheb lahkarvamust tekitav küsimus vastuollu tema liikmesriigi eelarvepädevusega, algatab kriisilahendusasutus kriisilahenduse kava ümberhindamise.

               II PEATÜKK
               Kriisilahenduskõlblikkus

               Artikkel 16
                  Kriisilahenduskõlblikkuse hindamine

               1.Kriisilahendusasutus hindab koostöös kriisilahenduse kolleegiumiga vastavalt artiklile 17 seda, kuivõrd keskne vastaspool on kriisilahenduskõlblik, ilma et eeldataks ühtegi järgmistest:

               (a)erakorraline avaliku sektori finantstoetus;

               (b)keskpanga erakorraline likviidsusabi;

               (c)keskpanga likviidsusabi, mida antakse mittestandardse tagatise, tähtaja või intressimääraga.

               2.
                     Keskset vastaspoolt peetakse kriisilahenduskõlblikuks juhul, kui kriisilahendusasutus leiab, et teostatav ja usutav on kas keskse vastaspoole likvideerimine tavalises maksejõuetusmenetluses või siis keskse vastaspoole suhtes kriisilahenduse vahendite ja õiguste kasutamine, tagades samal ajal keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide täitmise jätkumise ja vältides võimalikult suures ulatuses mis tahes negatiivset mõju finantssüsteemile.

               Esimese lõigus osutatud negatiivseks mõjuks on muu hulgas üldine finantsiline ebastabiilsus või kogu süsteemi haaravad sündmused ükskõik millises liikmesriigis.

               Kui kriisilahendusasutus ei pea keskset vastaspoolt kriisilahenduskõlblikuks, annab ta sellest ESMA-le õigeaegselt teada.

               3.Kui kriisilahendusasutus seda nõuab, esitab keskne vastaspool tõendid selle kohta, et:

               (a)puuduvad takistused omandiõiguse instrumentide väärtuse vähendamisele kriisilahendusõiguste kasutamise tulemusena, sõltumata sellest, kas kehtivad lepingupõhised kokkulepped või muud keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavas sisalduvad meetmed on täielikult ära kasutatud;

               (b)keskse vastaspoole lepingud kliirivate liikmete või kolmandate isikutega ei võimalda neil kliirivatel liikmetel ega kolmandatel isikutel tulemuslikult vaidlustada kriisilahendusõiguste kasutamist kriisilahendusasutuse poolt või muul moel vältida nimetatud õigustele allumist.

               4.Et hinnata kriisilahenduskõlblikkust, nagu on osutatud lõikes 1, uurib kriisilahendusasutus lisa C jaos sätestatud aspekte, nagu on asjakohane.

               5.Kriisilahendusasutus viib kriisilahenduskõlblikkuse hindamise läbi samal ajal nagu kriisilahenduse kava koostamise ja ajakohastamise vastavalt artiklile 13.

               Artikkel 17
                  Kriisilahenduskõlblikkust pärssivate takistustega tegelemine või nende kõrvaldamine

               1.Kui kriisilahendusasutus ja kriisilahenduse kolleegium leiavad pärast vastavalt artiklile 16 läbiviidud kriisilahenduskõlblikkuse hindamist, et keskse vastaspoole kriisilahenduskõlblikkust pärsivad olulised takistused, koostab kriisilahendusasutus koostöös pädeva asutusega aruande ning esitab selle kesksele vastaspoolele ja kriisilahenduse kolleegiumile.

               Esimeses lõigus osutatud aruandes analüüsitakse keskse vastaspoole suhtes kriisilahenduse vahendite ja kriisilahendusõiguste tulemuslikku kasutamist pärssivaid olulisi takistusi, vaagitakse nende mõju keskse vastaspoole ärimudelile ja pakutakse välja sihipäraseid meetmeid nende takistuste kõrvaldamiseks.

               2.Artiklis 15 sätestatud nõue, et kriisilahenduse kolleegium peab jõudma ühisotsusele seoses kriisilahenduse kavadega, peatatakse pärast lõikes 1 osutatud aruande esitamist, kuni kriisilahendusasutus on käesoleva artikli lõike 3 kohaselt heaks kiitnud kriisilahendust pärssivate oluliste asjaolude kõrvaldamise meetmed või käesoleva artikli lõike 4 kohaselt on otsustatud võtta alternatiivsed meetmed.

               3.Nelja kuu jooksul pärast vastavalt lõikele 1 esitatud aruande kättesaamist esitab keskne vastaspool kriisilahendusasutusele ettepaneku võimalike meetmete kohta aruandes märgitud oluliste takistustega tegelemiseks või nende kõrvaldamiseks. Kriisilahendusasutus teavitab kriisilahenduse kolleegiumit kõigist keskse vastaspoole väljapakutud meetmetest. Kriisilahendusasutus ja kriisilahenduse kolleegium hindavad kooskõlas artikli 18 lõike 1 punktiga b seda, kas need meetmed on tõhusad takistustega tegelemisel või takistuste kõrvaldamisel.

               4.Kui kriisilahendusasutus ja kriisilahenduse kolleegium leiavad, et keskse vastaspoole poolt vastavalt lõikele 3 välja pakutud meetmed ei vähenda ega kõrvalda aruandes välja toodud takistusi tulemuslikult, teeb kriisilahendusasutus kindlaks alternatiivsed meetmed ja annab need teada kriisilahenduse kolleegiumile artikli 18 kohase ühisotsuse tegemiseks.

               Esimeses lõigus osutatud alternatiivsete meetmete juures võetakse arvesse järgmist:

               (a)oht, mida kõnealused takistused enesest keskse vastaspoole kriisilahenduskõlblikkusele kujutavad;

               (b)alternatiivsete meetmete mõju konkreetsele kesksele vastaspoolele, tema kliirivatele liikmetele ja nende klientidele, kõigile seotud finantsturutaristutele ning siseturule.

               Teise lõigu punkti b kohaldamisel konsulteerib kriisilahendusasutus pädeva asutuse ja kriisilahenduse kolleegiumiga, ja kui see on asjakohane, makrotasandi usaldatavusjärelevalvet teostava määratud riikliku asutusega.

               5.
                     Kriisilahendusasutus teavitab kooskõlas artikliga 18 keskset vastaspoolt kirjalikult kas otse või pädeva asutuse vahendusel alternatiivsetest meetmetest, mis tuleb võtta eesmärgiga kõrvaldada kriisilahenduskõlblikkust pärssivad takistused. Kriisilahendusasutus esitab põhjendused selle kohta, miks keskse vastaspoole väljapakutud meetmed ei võimaldaks kriisilahenduskõlblikkust pärssivaid takistusi kõrvaldada ja kuidas alternatiivsed meetmed seda suudaksid.

               6.Keskne vastaspool pakub ühe kuu jooksul välja kava alternatiivsete meetmete võtmiseks.

               7.Lõike 4 kohaldamisel võib kriisilahendusasutus:

               (a)nõuda keskselt vastaspoolelt, et see vaataks läbi või koostaks grupisisesed või kolmandate isikutega sõlmitavad teenuslepingud, mis hõlmaksid oluliste funktsioonide täitmist;

               (b)nõuda keskselt vastaspoolelt, et see piiraks oma maksimaalset individuaalset ja agregeeritud katmata riskipositsiooni;

               (c)nõuda keskselt vastaspoolelt, et see muudaks viisi, kuidas ta võtab ja hoiab määruse (EL) nr 648/2012 artikli 41 kohaselt tagatisi;

               (d)nõuda keskselt vastaspoolelt, et see muudaks määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 42 osutatud tagatisfondide koosseisu ja arvu;

               (e)seada kesksele vastaspoolele spetsiifilised või regulaarsed täiendava teabe esitamise nõuded;

               (f)nõuda keskselt vastaspoolelt teatavast varast loobumist;

               (g)nõuda keskselt vastaspoolelt, et see piiraks teatavat praegust või kavandatud tegevust või lõpetaks selle tegevuse;

               (h)nõuda keskselt vastaspoolelt muudatuste tegemist oma finantsseisundi taastamise kavasse;

               (i)piirata või takistada uute või seniste äriliinide arendamist või uute või seniste teenuste osutamist;

               (j)nõuda keskse vastaspoole või konsolideerimisgrupi mõne ettevõtja, mis on otse või kaudselt tema kontrolli all, õiguslike või tegevusstruktuuride muutmist, tagamaks et kriisilahenduse vahendite rakendamisel oleks võimalik kriitilised funktsioonid teistest funktsioonidest õiguslikult ja tegevuslikult eraldada;

               (k)nõuda keskselt vastaspoolelt liikmesriigis emaettevõtjana tegutseva finantsvaldusettevõtja või liidus emaettevõtjana tegutseva finantsvaldusettevõtja loomist;

               (l)nõuda keskselt vastaspoolelt või konsolideerimisgrupi mõnelt ettevõtjalt, kes on otseselt või kaudselt tema kontrolli all ja annab kesksele vastaspoolele finantstoetust, et ta emiteeriks kohustusi, mida on võimalik alla hinnata ja konverteerida või teeks kättesaadavaks muud vahendeid, et suurendada kahjumikatmise, rekapitaliseerimise ja eelrahastatud vahendite taastamise võimet;

               (m)nõuda keskselt vastaspoolelt või konsolideerimisgrupi mõnelt ettevõtjalt, kes on otseselt või kaudselt tema kontrolli all ja annab kesksele vastaspoolele finantstoetust, et ta võtaks muid meetmeid, mis võimaldaksid kahjumi katmist, keskse vastaspoole rekapitaliseerimist või eelrahastatud vahendite taastamist kapitali, muude kohustuste ja lepingutega, sealhulgas et ta püüaks eelkõige uuesti läbi rääkida tema emiteeritud mis tahes kohustuse või lepingu tingimused, eesmärgiga tagada, et kriisilahendusasutuse otsust kõnealuse kohustuse, instrumendi või lepingu allahindamiseks, konverteerimiseks või restruktureerimiseks täidetaks selle jurisdiktsiooni õigusnormide kohaselt, mille alla kõnealune kohustus või instrument kuulub;

               (n)juhul kui keskne vastaspool on tütarettevõtja, koordineerida asjaomaste asutustega eesmärgiga nõuda emaettevõtjalt, et ta looks keskse vastaspoole kontrollimiseks eraldi finantsvaldusettevõtja, kui seda on vaja keskse vastaspoole kriisilahenduse hõlbustamiseks ning selleks, et vältida kriisilahenduse vahendite ja õiguste kohaldamise võimalikku negatiivset mõju teistele konsolideerimisgrupi üksustele.

               Artikkel 18
                  Kriisilahenduskõlblikkust pärssivate takistustega tegelemise või nende kõrvaldamise kooskõlastamise menetlus

               1.Kriisilahenduse kolleegium teeb ühisotsuse seoses järgmisega:

               (a)kriisilahenduskõlblikkust pärssivate oluliste takistuste kindlakstegemine vastavalt artikli 16 lõikele 1;

               (b)keskse vastaspoole väljapakutud meetmete hindamine artikli 17 lõike 3 alusel vastavalt vajadusele;

               (c)nõutavad alternatiivsed meetmed vastavalt artikli 17 lõikele 4.

               2.Lõike 1 punktis a osutatud ühisotsus kriisilahenduskõlblikkust pärssivate oluliste takistuste kohta võetakse vastu nelja kuu jooksul pärast artikli 17 lõikes 1 osutatud aruande esitamist kriisilahenduse kolleegiumile.

               Lõike 1 punktides b ja c osutatud ühisotsus võetakse vastu nelja kuu jooksul pärast seda, kui keskne vastaspool on esitanud ettepanekud meetmete kohta kriisilahenduskõlblikkust pärssivate oluliste takistuste kõrvaldamiseks.

               Lõikes 1 osutatud ühisotsused peavad olema põhjendatud ja kriisilahendusasutus peab nendest kirjalikult teavitama keskset vastaspoolt ja tema emaettevõtjat, kui see on asjakohane.

               ESMA võib kriisilahendusasutuse taotlusel kooskõlas määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 31 punktiga c kriisilahenduse kolleegiumi ühisotsusele jõudmisel abistada.

               3.Kui kolleegium ei ole nelja kuu jooksul artikli 17 lõike 1 kohase aruande esitamise kuupäeva jõudnud ühisotsusele, teeb kriisilahendusasutus ise oma otsuse asjakohaste meetmete kohta, mis tuleb võtta kooskõlas artikli 17 lõikega 5. Kriisilahendusasutus teeb oma otsuse kolleegiumi teiste liikmete poolt nelja kuu jooksul esitatud seisukohti arvesse võttes.

               Kriisilahendusasutus teeb otsuse kirjalikult teatavaks kesksele vastaspoole, selle emaettevõtjale, kui see on asjakohane, ja teistele kolleegiumi liikmetele.

               4.Juhul kui mõni kriisilahenduse kolleegiumi liikmetest on vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 19 edastanud enne neljakuise perioodi lõppu ESMA-le arutamiseks artikli 17 lõike 7 punktides j, k või n osutatud küsimuse, lükkab keskse vastaspoole kriisilahendusasutus otsustamise edasi seniks, kuni ESMA teeb kõnealuse määruse artikli 19 lõike 3 kohase otsuse. Sel juhul teeb kriisilahendusasutus oma otsuse kooskõlas ESMA otsusega.

               Neljakuist perioodi käsitatakse lepitusetapina määruse (EL) nr 1095/2010 tähenduses. ESMA teeb oma otsuse ühe kuu jooksul pärast seda, kui küsimus temani jõuab. Küsimust ei suunata ESMA-le pärast neljakuise perioodi lõppu ega pärast ühisotsusele jõudmist. Kui ESMA ei ole ühe kuu jooksul otsust teinud, kohaldatakse kriisilahendusasutuse otsust.

               IV JAOTIS
               VARAJANE SEKKUMINE

               Artikkel 19
                  Varajase sekkumise meetmed

               1.Kui keskne vastaspool rikub või lähitulevikus tõenäoliselt rikub määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud usaldatavusnõudeid või kui pädev asutus on tuvastanud näitajad, mis annavad tunnistust tekkivast kriisiolukorrast, mis võib keskse vastaspoole toimimist mõjutada, võivad pädevad asutused:

               (a)nõuda, et keskne vastaspool ajakohastaks oma finantsseisundi taastamise kava vastavalt artikli 9 lõikele 6, kui varajase sekkumise tinginud asjaolud erinevad algses finantsseisundi taastamise kavas esitatud eeldustest;

               (b)nõuda keskselt vastaspoolelt ühe või mitme finantsseisundi taastamise kavas kindlaks määratud kokkuleppe või meetme rakendamist konkreetse ajavahemiku jooksul. Kui kava on punkti a kohaselt ajakohastatud, hõlmavad nimetatud kokkulepped või meetmed kõiki ajakohastatud kokkuleppeid või meetmeid;

               (c)nõuda keskselt vastaspoolelt, et ta teeks kindlaks lõikes 1 nimetatud rikkumise või tõenäolise rikkumise põhjused ja koostaks tegevuskava, mis sisaldab sobilikke meetmeid ja ajakava;

               (d)nõuda keskselt vastaspoolelt oma aktsionäride koosoleku kokkukutsumist või kui keskne vastaspool seda nõuet ei täida, kutsuda koosoleku ise kokku. Mõlemal juhul määrab pädev asutus kindlaks päevakorra, sealhulgas otsused, mida aktsionärid peavad nende vastuvõtmiseks arutama;

               (e)nõuda juhtorgani või kõrgema juhtkonna ühe või mitme liikme tagasikutsumist või asendamist, kui leitakse, et mõni kõnealustest isikutest ei ole määruse (EL) nr 648/2012 artikli 27 kohaselt oma ametikohustuste täitmiseks sobiv;

               (f)nõuda, et keskne vastaspool muudaks oma äristrateegiat;

               (g)nõuda muudatuste tegemist keskse vastaspoole õiguslikus või tegevusstruktuuris;

               (h)esitada kriisilahendusasutusele kogu teave, mis on vajalik keskse vastaspoole kriisilahenduse kava ajakohastamiseks ja keskse vastaspoole võimaliku kriisilahenduse ettevalmistamiseks ning tema vara ja kohustuste hindamiseks vastavalt artiklile 24, sealhulgas kohapealsete kontrollide kaudu kogutav mis tahes teave;

               (i)nõuda vajaduse korral ja kooskõlas lõikega 4 keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise meetmete rakendamist;

               (j)nõuda, et keskne vastaspool hoiduks konkreetsete finantsseisundi taastamise meetmete võtmisest, kui pädev asutus on kindlaks teinud, et selliste meetmete võtmisel võib olla negatiivne mõju finantsstabiilsusele;

               (k)nõuda, et keskne vastaspool taastaks õigeaegselt oma rahalised vahendid.

               2.Pädev asutus kehtestab kõikide nende meetmete elluviimiseks sobiva tähtaja ja hindab pärast meetmete võtmist nende tulemuslikkust.

               3.Pädev asutus võib lõike 1 punktide a–k alusel võetavaid meetmeid kohaldada ainult tingimusel, et ta on arvesse võtnud kõnealuste meetmete mõju muudes liikmesriikides, kus keskne vastaspool tegutseb või teenuseid osutab, eriti juhul, kui keskse vastaspoole tegevus on kohalike finantsturgude jaoks kriitilise tähtsusega või oluline, sealhulgas riikides, kus asuvad kliirivad liikmed, seotud kauplemiskohad ja finantsturutaristud.

               4.Pädev asutus võib kohaldada lõike 1 punkti i meedet ainult juhul, kui see on avalikes huvides ja vajalik selleks, et saavutada ükskõik milline järgmistest eesmärkidest:

               (a)liidu finantsstabiilsuse säilitamine;

               (b)keskse vastaspoole oluliste funktsioonide järjepidevuse tagamine;

               (c)keskse vastaspoole finantsilise vastupidavuse säilitamine ja parandamine.

               Pädev asutus ei kohalda lõike 1 punkti i meedet seoses meetmetega, millega kaasneb teise vastaspoole omandi, õiguste või kohustuste ülekandmine.

               5.Kui keskne vastaspool on võtnud kasutusele kaskaadi põhimõtte kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 45, teavitab ta pädevat asutust asjatu viivituseta ja selgitab, kas see annab tunnistust asjaomase keskse vastaspoole nõrkustest või probleemidest.

               6.Kui lõikes 1 osutatud tingimused on täidetud, teavitab pädev asutus ESMAt ja kriisilahendusasutust ning konsulteerib kolleegiumiga.

               Pärast kõnealuseid teavitamisi ja kolleegiumiga konsulteerimist otsustab pädev asutus, kas kohaldada mõnd lõikes 1 sätestatud meedet. Pädev asutus teavitab kolleegiumi, kriisilahendusasutust ja ESMAt otsusest meetmete kohta, mis tuleb võtta.

               7.Lõike 6 esimese lõigu kohase teavitamise järel võib kriisilahendusasutus nõuda, et keskne vastaspool võtaks ühendust võimalike omandajatega tema kriisilahenduse ettevalmistamiseks vastavalt artiklis 41 sätestatud tingimustele ja artiklis 71 sätestatud konfidentsiaalsuse sätetele.

               Artikkel 20
                  Kõrgema juhtkonna ja juhtorgani tagasikutsumine

               Juhul kui keskse vastaspoole finantsseisund on oluliselt halvenenud või kui keskne vastaspool rikub talle kehtivaid õiguslikke nõudeid, sealhulgas oma tegevuseeskirju, ja artikli 19 kohaste muude meetmete võtmine ei ole olukorra parandamiseks piisav, võivad pädevad asutused nõuda keskse vastaspoole kõrgema juhtkonna või juhtorgani osalist või täielikku tagasikutsumist.

               Kõrgema juhtkonna või juhtorgani uus koosseis nimetatakse ametisse kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 27 ja selle eelduseks on pädeva asutuse heakskiit või nõusolek.

               V JAOTIS
                  KRIISILAHENDUS

               I PEATÜKK
                  Eesmärgid, tingimused ja üldpõhimõtted

               Artikkel 21
                  Kriisilahenduse eesmärgid

               1.Kriisilahenduse vahendeid ja kriisilahendusõigusi kasutades peab kriisilahendusasutus silmas kõiki järgnevaid kriisilahenduse eesmärke ning rakendab neid sobilikul määral ja vastavalt iga konkreetse juhtumi iseloomule ja asjaoludele selleks, et:

               (a)tagada keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavas määratletud keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide järjepidevus, eelkõige:

               i)
                     kesksel vastaspoolel oma kliirivate liikmete ees olevate kohustuste õigeaegne täitmine;

               ii)
                     kliirivate liikmete alaline juurdepääs keskse vastaspoole pakutavatele väärtpaberi- või rahakontodele ning väärtpaberite või rahalisele tagatisele, mida keskne vastaspool nende kliirivate liikmete nimel hoiab;

               (b)tagada, et säiliksid sidemed teiste finantsturutaristutega, mille katkemisel oleks oluline negatiivne mõju finantsstabiilsusele või makse-, kliiringu-, arveldus- ja arvestusfunktsioonidele;

               (c)vältida olulist negatiivset mõju finantsstabiilsusele, eelkõige hoides ära ühe finantsasutuse finantsraskuste ülekandumist teisele finantsasutusele ja säilitades turudistsipliini;

               (d)avaliku sektori vahendite kaitsmine, vähendades tuginemist erakorralisele avaliku sektori finantstoetusele;

               (e)mõjutatud sidusrühmade kanda jäävate kulude minimeerimine ning keskse vastaspoole väärtuse vähenemise vältimine.

               2.Kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole juhtorgan ja kõrgem juhtkond osutavad kriisilahendusasutusele igakülgset vajalikku abi kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks.

               Artikkel 22
                  Kriisilahenduse tingimused

               1.Kriisilahendusasutus võtab keskse vastaspoole suhtes kriisilahenduse meetmed juhul, kui täidetud on kõik järgnevad tingimused:

               (a)keskne vastaspool on maksejõuetuse ohus või sattub tõenäoliselt maksejõuetusse. Sellekohase otsuse teeb üks järgnevatest:

               i)pädev asutus, kes on eelnevalt konsulteerinud kriisilahendusasutusega;

               ii)kriisilahendusasutus, kes on eelnevalt konsulteerinud pädeva asutusega, kui kriisilahendusasutusel on olemas selle järelduse tegemiseks vajalikud vahendid;

               (b)kõigi asjakohaste asjaoludega arvestades puudub põhjendatud väljavaade, et mis tahes alternatiivne erasektoris võetav meede või järelevalvemeede, sealhulgas võetud varajase sekkumise meetmed, aitaks keskse vastaspoole maksejõuetust mõistliku aja jooksul ära hoida;

               (c)kriisilahenduse meetmed on vajalikud avaliku huvi seisukohast, et saavutada kriisilahenduse eesmärgid, kui keskse vastaspoole likvideerimine tavalises maksejõuetusmenetluses ei aitaks neid eesmärke samas ulatuses saavutada.

               Punkti a alapunkti ii kohaldamisel esitab pädev asutus viivituseta kogu asjaomase teabe, mida kriisilahendusasutus vajab oma hinnangu andmiseks.

               2.Lõike 1 punkti a kohaldamisel käsitatakse keskset vastaspoolt maksejõuetuse ohus olevana või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuvana juhul, kui esineb üks või mitu järgmist asjaolu:

               (a)keskne vastaspool rikub või tõenäoliselt rikub oma tegevusloanõudeid viisil, mis võiks õigustada tema tegevusloa kehtestuks tunnistamist vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artiklile 20;

               (b)keskne vastaspool ei suuda või tõenäoliselt ei suuda täita mõnd kriitilist funktsiooni;

               (c)keskne vastaspool ei suuda või tõenäoliselt ei suuda taastada oma elujõulisust omapoolsete finantsseisundi taastamise meetmete rakendamisega;

               (d)keskne vastaspool ei suuda või tõenäoliselt ei suuda tähtajaks maksta oma võlgu või muid kohustusi;

               (e)keskne vastaspool taotleb erakorralist avaliku sektori finantstoetust.

               Punkti e kohaldamisel ei kuulu erakorralise avaliku sektori finantstoetuse hulka avaliku sektori toetus, mis vastab kõigile järgnevatele tingimustele:

               i)seda antakse kas riigigarantiina keskpanga poolt võimaldatud likviidsusvahenditele keskpanga tingimustel või siis riigigarantiina äsja välja lastud kohustustele;

               ii)punktis i osutatud riigigarantiisid antakse ainult maksevõimelistele kesksetele vastaspooltele, nende tingimuseks on lõplik kinnitamine vastavalt liidu riigiabi raamistikule, neid antakse ettevaatusabinõuna ja ajutiselt, need on proportsionaalsed tõsiste häirete tagajärgede leevendamiseks ning neid ei tohi kasutada selleks, et arvata maha kahjumit, mis kesksel vastaspoolel on tekkinud või tulevikus tõenäoliselt tekib;

               iii)punktis i osutatud riigigarantiid on vajalikud, et likvideerida tõsised häired liikmesriigi majanduses ja säilitada finantsstabiilsus.

               3.Samuti võib kriisilahendusasutus võtta kriisilahenduse meetmeid juhul, kui ta leiab, et keskne vastaspool rakendab või kavatseb rakendada finantsseisundi taastamise meetmeid, mis hoiaksid ära keskse vastaspoole maksejõuetuse, ent millel oleks märkimisväärne negatiivne mõju finantssüsteemile.

               4.ESMA annab välja suunised, et edendada järelevalve- ja kriisilahenduse tavade lähenemist seoses selliste asjaolude tõlgendamisega, mille korral tuleb keskset vastaspoolt käsitada maksejõuetuse ohus olevana või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuvana [PO, please insert date 12 months from entry into force of this Regulation].

               Kõnealuste suuniste väljaandmisel võtab ESMA arvesse direktiivi 2014/59/EL artikli 32 lõike 6 alusel välja antud suuniseid.

               Artikkel 23

               Kriisilahenduse üldpõhimõtted

               Kriisilahendusasutused võtavad kõik asjakohased meetmed, et rakendada artiklis 27 osutatud kriisilahenduse vahendeid ja kasutada artiklis 48 osutatud kriisilahendusõigusi kooskõlas järgmiste põhimõtetega:

               (a)kõik keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavas sisalduvad lepingulised kohustused ja muud kokkulepped jõustatakse kas osaliselt või täielikult niivõrd, kuivõrd neid pole enne kriisilahenduse algatamist ammendatud, välja arvatud juhul, kui kriisilahendusasutus otsustab, et kriisilahenduse eesmärkide õigeaegseks saavutamiseks on asjakohasem kriisilahenduse vahendite või kriisilahendusõiguste kasutamine;

               (b)kahju, mis tuleneb punktis a osutatud kohustuste ja kokkulepete jõustamisest kooskõlas kõnealuse punktiga, katavad esimeses järjekorra kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole aktsionärid;

               (c)teises järjekorras katavad kahju kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole võlausaldajad pärast aktsionäre vastavalt nende nõuete rahuldamise järgule tavalises maksejõuetusmenetluses, välja arvatud juhul, kui käesoleva määrusega on sõnaselgelt ette nähtud teisiti;

               (d)keskse vastaspoole ühte ja samasse klassi kuuluvaid võlausaldajaid koheldakse võrdselt;

               (e)mitte ükski keskse vastaspoole võlausaldajatest ei kanna suuremat kahju kui see, mida ta oleks kandnud mis tahes järgnevatel asjaoludel:

               i)kriisilahendusasutus ei ole võtnud pärast ühe või mitme kliiriva liikme makseviivitust artikli 21 kohaseid kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel kohaldati võlausaldaja suhtes võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole tegevuseeskirjadele;

               ii)keskne vastaspool oli likvideeritud tavalises maksejõuetusmenetluses, juhul kui ükski kliiriv liige ei olnud makseviivituses;

               (f)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole juhtorgan ja kõrgem juhtkond vahetatakse välja, välja arvatud juhul, kui kriisilahendusasutus leiab, et kogu juhtorgani ja kõrgema juhtkonna või nende osa ametissejäämine on vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks;

               (g)kriisilahendusasutused teavitavad töötajate esindajaid ja konsulteerivad nendega vastavas riigis kehtiva õiguse või tava kohaselt;

               (h)kui keskne vastaspool kuulub konsolideerimisgruppi, võtavad kriisilahendusasutused arvesse mõju teistele gruppi kuuluvatele üksustele ja kogu grupile.

               II PEATÜKK
                  Väärtuse hindamine

               Artikkel 24

               Väärtuse hindamise eesmärgid

               1.Kriisilahendusasutused tagavad, et kõik kriisilahenduse meetmed põhinevad väärtuse hindamisel, millega on tagatud, et keskse vastaspoole varasid, kohustisi, õigusi ja kohustusi hinnatakse õiglaselt, mõistlikult ja realistlikult.

               2.Enne keskse vastaspoole suhtes kriisilahendusmenetluse algatamist tagab kriisilahendusasutus, et läbi on viidud esimene väärtuse hindamine, millega määratakse kindlaks, kas artikli 22 lõike 1 kohased kriisilahenduse tingimused on täidetud.

               3.Pärast seda, kui kriisilahendusasutus on otsustanud keskse vastaspoole suhtes kriisilahendusmenetluse algatada, tagab ta, et läbi viiakse teine väärtuse hindamine, mille eesmärk on:

               (a)koguda teavet, mis võimaldab teha otsuse asjakohaste kriisilahenduse meetmete kohta, mis tuleb võtta;

               (b)tagada, et mis tahes kahju, mis vähendab keskse vastaspoole varasid ja õigusi, võetakse kriisilahenduse vahendite rakendamise hetkel täies ulatuses arvesse;

               (c)koguda teavet, mis võimaldab teha otsuse omandiõiguse instrumentide tühistamise või nende väärtuse alandamise ulatuse kohta ja otsus kriisilahendusõiguste kasutamise tulemusena emiteeritud või ülekantud omandiõiguse instrumentide väärtuse ja hulga kohta;

               (d)koguda teavet, mis võimaldab teha otsuse kõigi tagamata kohustiste, sealhulgas võlainstrumentide allahindamise või konverteerimise ulatuse kohta;

               (e)koguda teavet, mis võimaldab teha otsuse selle kohta, kui suures ulatuses koormatakse kahjuga nõuded, täitmata kohustused või positsioonid, mis on mõjutatud võlausaldajatel seoses keskse vastaspoolega, kui kasutatakse kahju ja positsioonide jaotamise vahendeid;

               (f)kui kasutatakse sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vahendit, koguda teavet, mis võimaldab teha otsuse vara, kohustiste, õiguste ja kohustuste või omandiõiguse instrumentide kohta, mis võidakse üle kanda sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele, ja otsus vastusoorituse kohta, mis võidakse maksta kriisilahendusmenetluses olevale kesksele vastaspoolele või kui see on asjakohane, omandiõiguse instrumentide omajatele;

               (g)koguda teavet, mis võimaldab teha otsuse üleantavate vara, kohustiste, õiguste ja kohustuste või omandiõiguse instrumentide kohta, mis võidakse üle kanda kolmandast isikust omandajale, ja teha kriisilahendusasutusele selgeks, mida peetakse artikli 40 kohaldamisel äritingimusteks, kui kasutatakse ettevõtte võõrandamise vahendit.

               Punkti d kohaldamisel võetakse väärtuse hindamisel arvesse mis tahes kahju, mis oleks kaetud, kui sisse nõutaks täitmata kohustused, mis on kliirivatel liikmetel või muudel kolmandatel isikutel keskse vastaspoole ees, ja võlainstrumentide suhtes kohaldatavat konverteerimise taset.

               4.Lõigetes 2 ja 3 osutatud väärtuse hindamised on võimalik artikli 72 alusel vaidlustada ainult koos otsusega kasutada kriisilahenduse vahendit või kriisilahendusõigusi.

               Artikkel 25

               Väärtuse hindamisele esitatavad nõuded

               1.Kriisilahendusasutus tagab, et artiklis 24 osutatud väärtuse hindamised viib läbi:

               (a)isik, kes on sõltumatu mis tahes avaliku sektori asutusest ja kesksest vastaspoolest;

               (b)kriisilahendusasutus, kui kõnealuseid hindamisi ei saa läbi viia punktis a osutatud isik.

               2.Artiklis 24 osutatud väärtuse hindamised loetakse lõplikuks, kui need on läbi viinud lõike 1 punktis a osutatud isik ja kui täidetud on kõik käesolevas artiklis sätestatud nõuded.

               3.Ilma et see piiraks liidu riigiabi raamistiku kohaldamist, põhineb lõplik hindamine mõistlikel oletustel ja selle juures ei eeldata võimalikku erakorralist avaliku sektori finantstoetust, keskpanga erakorralist likviidsusabi ega keskpanga mis tahes likviidsusabi, mida antakse kesksele vastaspoolele mittestandardse tagatise, tähtaja või intressimääraga alates ajahetkest, kui võetakse kriisilahenduse meetmed. Väärtuse hindamises võetakse samuti arvesse võimalikku kõigi mõistlike kulude, mida kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool kandis, sissenõudmist kooskõlas artikli 27 lõikega 9.

               4.Lõplikule väärtuse hindamisele lisatakse järgnev keskse vastaspoole valduses olev teave:

               (a)keskse vastaspoole ajakohastatud bilanss ja finantsseisundi aruanne, sealhulgas allesolevad kasutatavad eelrahastatud vahendid ja täitmata rahalised kohustused;

               (b)määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 29 osutatud andmed kliiritud lepingute kohta;

               (c)kogu teave tema varade, kohustiste ja positsioonide kohta, sealhulgas asjaomased nõuded ja täitmata kohustused, mis kesksele vastaspoolele võlgnetakse.

               5.Lõpliku väärtuse hindamisega näidatakse ära võlausaldajate jaotus klassidesse vastavalt nende nõuete rahuldamisjärkudele kooskõlas kohaldatava maksejõuetusõigusega. Samuti esitatakse prognoos selle kohta, kuidas aktsionäride ja võlausaldajate klasse oleks eeldatavalt koheldud artikli 23 punktis e sätestatud põhimõtte kohaldamise korral.

               Esimeses lõigus osutatud prognoos ei mõjuta artiklis 61 osutatud väärtuse hindamist.

               6.Võttes arvesse kõiki direktiivi 2014/59/EL artikli 36 lõigete 14 ja 15 kohaselt koostatud regulatiivseid tehnilisi standardeid, töötab ESMA välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, milles täpsustatakse:

               (a)asjaolud, mille korral loetakse isik sõltumatuks nii kriisilahendusasutusest kui ka kesksest vastaspoolest käesoleva artikli lõike 1 tähenduses;

               (b)metoodika keskse vastaspoole varade ja kohustuste väärtuse hindamiseks;

               (c)artiklite 24 ja 61 kohaste väärtuse hindamiste eraldiseisvus;

               ESMA esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile [PO: insert date: within 12 months of the entry into force of this Regulation].

               Komisjonile antakse õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras.

               Artikkel 26

               Esialgne väärtuse hindamine

               1.Artiklis 24 osutatud väärtuse hindamine, mis ei vasta artikli 25 lõikes 2 sätestatud nõuetele, loetakse ajutiseks väärtuse hindamiseks.

               Esialgne hindamine peab sisaldama täiendava kahjumi puhvrit, mida tuleb asjakohaselt põhjendada.

               2.Kui kriisilahendusasutused võtavad kriisilahenduse meetmed esialgse väärtuse hindamise põhjal, tagavad nad, et nii kiiresti kui võimalik viiakse läbi lõplik väärtuse hindamine.

               Kriisilahendusasutus tagab, et esimeses lõigus osutatud lõplik väärtuse hindamine:

               (a)võimaldab kajastada keskse vastaspoole raamatupidamisarvestuses kogu tema kahjumit;

               (b)kogub teavet, mis võimaldab teha otsuse taastada võlausaldajate nõuded või suurendada vastusoorituse väärtust kooskõlas lõikega 3.

               3.Juhul kui keskse vastaspoole vara netoväärtus on lõpliku väärtuse hindamise kohaselt suurem kui keskse vastaspoole vara netoväärtus esialgse väärtuse hindamise kohaselt, võib kriisilahendusasutus:

               (a)suurendada mõjutatud võlausaldajate selliste nõuete väärtust, mis eelnevalt alla hinnati või restruktureeriti;

               (b)kohustada sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt suurendama seoses vara, kohustiste, õiguste ja kohustustega kriisilahendusmenetluses olevale kesksele vastaspoolele tehtava vastusoorituse väärtust või sõltuvalt asjaoludest seoses omandiõiguse instrumentidega nende instrumentide omanikele tehtava vastusoorituse väärtust.

               4.Võttes arvesse kõiki direktiivi 2014/59/EL artikli 36 lõike 15 kohaselt koostatud regulatiivseid tehnilisi standardeid, töötab ESMA välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse käesoleva artikli lõike 1 kohaldamiseks metoodikat täiendava kahjumi puhvri arvutamiseks, mis tuleb lisada esialgsele väärtuse hindamisele.

               ESMA esitab kõnealuste regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile [PO: insert date: within 12 months of the entry into force of this Regulation].

               Komisjonile antakse õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras.

               III PEATÜKK
                  Kriisilahenduse vahendid

               1. jagu
                  Üldpõhimõtted

               Artikkel 27
                  Üldsätted kriisilahenduse vahendite kohta

               1.Kriisilahendusasutused võtavad artiklis 21 osutatud kriisilahenduse meetmed, kasutades järgnevaid kriisilahenduse vahendeid kas ükshaaval või mis tahes kombinatsioonis:

               (a)positsioonide ja kahju jaotamise vahendid;

               (b)allahindamise ja konverteerimise vahend;

               (c)ettevõtte võõrandamise vahend;

               (d)sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vahend;

               (e)mis tahes muu artiklitega 21 ja 23 kooskõlas olev kriisilahenduse vahend.

               2.Süsteemse kriisi korral võib kriisilahendusasutus samuti anda erakorralist avaliku sektori finantstoetust, kasutades valitsuse stabiliseerimisvahendeid kooskõlas artiklitega 45, 46 ja 47, tingimusel, et see on liidu riigiabi raamistiku kohaselt eelnevalt ja lõplikult heaks kiidetud.

               3.Enne lõikes 1 osutatud vahendite kasutamist jõustab kriisilahendusasutus

               (a)keskse vastaspoole mis tahes olemasolevad ja kehtivad õigused, sealhulgas kliirivate liikmete mis tahes lepingulised kohustused teha sissenõutavaid rahalisi makseid, anda keskse vastaspoole käsutusse täiendavaid vahendeid või võtta üle positsioone makseviivituses kliirivates liikmetes kas enampakkumise teel või muul keskse vastaspoole tegevuseeskirjades kokkulepitud viisil;

               (b)olemasolevad ja täitmata lepingulised kohustused, millega kohustatakse muud pooled kui kliirivad liikmed andma mis tahes kujul rahalist toetust.

               Kriisilahendusasutus võib punktides a ja b osutatud lepingulised kohustused jõustada osaliselt, kui kõnealuseid lepingulisi kohustusi ei ole võimalik mõistliku aja jooksul täies ulatuses jõustada.

               4.Erandina lõikest 3 võib kriisilahendusasutus loobuda asjaomaste olemasolevate ja täitmata kohustuste osalisest või täielikust jõustamisest, et vältida märkimisväärset ebasoodsat mõju finantssüsteemile või ulatuslikku negatiivse mõju ülekandumist või kui kriisilahenduse eesmärkide õigeaegseks saavutamiseks on kohasem kasutada lõikes 1 osutatud vahendeid.

               5.Kriisilahendusasutus nõuab, et keskne vastaspool emiteeriks omandiõiguse instrumente, mida peavad märkima kõik makseviivituses mitteolevad kliirivad liikmed, kui nende makseviivituses mitteolevate kliirivate liikmete suhtes on kasutatud kahju ja positsioonide jaotamise vahendeid, kaldudes seejuures kõrvale keskse vastaspoole tegevuseeskirjadest, mille tulemusena makseviivituses mitteolev kliiriv liige on kandnud rahalist kahju. Igale makseviivituses mitteolevale mõjutatud kliirivale liikmele emiteeritud omandiõiguse instrumentide arv on proportsionaalne tema kahjuga ja selle juures võetakse arvesse kõiki täitmata lepingulisi kohustusi, mis on kliirivatel liikmetel keskse vastaspoole ees.

               Omandiõiguse instrumentide arv, mida makseviivituses mitteolevad kliirivad liikmed peavad märkima või üle võtma, põhineb kooskõlas artikli 24 lõikega 3 läbi viidud väärtuse hindamisel.

               6.Kui kliirivad liikmed kannavad kahju muude kriisilahenduse vahendite kui allahindamise ja konverteerimise vahendi rakendamise tulemusena, kasutab kriisilahendusasutus vahetult enne kriisilahenduse vahendi rakendamist või sellega samal ajal omandiõiguse instrumentide ja võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste allahindamise või konverteerimise õigust.

               7.Kui rakendatakse ainult lõike 1 punktides c ja d osutatud kriisilahenduse vahendeid ning kooskõlas artiklitega 40 ja 42 kantakse üle vaid osa kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole varast, kohustistest, õigustest või kohustustest, likvideeritakse järelejäänud osa sellest kesksest vastaspoolest tavalises maksejõuetusmenetluses.

               8.Siseriiklikke maksejõuetusõiguse norme seoses võlausaldajate jaoks kahjulike õigusaktide tühistamise või kehtetusega ei kohaldata varade, õiguste, kohustuste ja kohustiste ülekandmise suhtes keskselt vastaspoolelt, kelle suhtes kasutatakse kriisilahenduse vahendeid või valitsuse finantsstabiilsusvahendeid.

               9.Kriisilahendusasutus võib nõuda sisse kõik kriisilahenduse vahendite ja õiguste või valitsuse finantsstabiilsusvahendite kasutamisega seoses tekkinud mõistlikud kulud mis tahes järgmisel viisil:

               (a)eelisvõlausaldajana kriisilahendusmenetluses olevalt keskselt vastaspoolelt;

               (b)omandaja makstud vastusoorituselt, kui on kasutatud ettevõtte võõrandamise vahendit;

               (c)eelisvõlausaldajana sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse lõpetamise tulemusena saadud tulust.

               10.Kriisilahenduse vahendeid kasutades tagavad kriisilahendusasutused artikliga 25 kooskõlas oleva hinnangu põhjal kahju täieliku jaotamise, keskse vastaspoole või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole eelrahastatud vahendite taastamise ja keskse vastaspoole või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole rekapitaliseerimise.

               2. jagu
                  Positsioonide jaotamise ja kahjude jaotamise vahendid

               Artikkel 28
               Positsioonide ja kahjude jaotamise vahendite eesmärk ja kohaldamisala

               1.Kriisilahendusasutused kasutavad positsioonide jaotamise vahendit kooskõlas artikliga 29 ning kahjude jaotamise vahendeid kooskõlas artiklitega 30 ja 31.

               2.Lõikes 1 osutatud vahendeid kasutatakse seoses kliirimisteenustega seotud kõigi lepingutega ja kesksele vastaspoolele nende teenustega seoses antud tagatisega.

               3.Kriisilahendusasutused kasutavad artiklis 29 osutatud positsioonide jaotamise vahendit selleks, et sobitada uuesti keskse vastaspoole või sildasutusena toimiva keskne vastaspoole portfell, kui see on asjakohane.

               Kriisilahendusasutused kasutavad artiklites 30 ja 31 osutatud kahjude jaotamise vahendeid mis tahes järgmisel eesmärgil:

               (a)katta keskse vastaspoole kahju, mida on hinnatud artikli 27 lõike 10 kohaselt ;

               (b)taastada keskse vastaspoole suutlikkus täita maksekohustusi õigel ajal;

               (c)rekapitaliseerida keskne vastaspool ja taastada tema eelrahastatud rahalised vahendid tasemel, mis võimaldaks tal uuesti vastata tegevusloa saamise tingimustele ja jätkata oma kriitiliste funktsioonide täitmist;

               (d)saavutada punktides a, b ja c osutatud eesmärgid sildasutusena toimiva keskse vastaspoole puhul;

               (e)toetada keskse vastaspoole äritegevuse üleandmist maksevõimelisele kolmandale isikule, kasutades ettevõtte võõrandamise vahendit.

               Artikkel 29
               Lepingute osaline või täielik lõpetamine

               1.Kriisilahendusasutus võib lõpetada teatavad või kõik järgnevad lepingud:

               (a)makseviivituses oleva kliiriva liikme lepingud;

               (b)mõjutatud kliirimisteenuse või varaklassiga seotud lepingud;

               (c)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole lepingud.

               2.Kriisilahendusasutus võib lõpetada lõike 1 punktis a osutatud lepingud ainult juhul, kui ei ole toimunud nendest lepingutest tulenevate varade ja positsioonide ülekandmine määruse (EL) nr 648/2012 artikli 48 lõigete 5 ja 6 tähenduses.

               3.Kriisilahendusasutus teavitab kõiki asjaomaseid kliirivaid liikmeid kuupäevast, kui lõpetatakse mis tahes lõikes 1 osutatud leping.

               4.Enne lõikes 1 osutatud lepingute lõpetamist teeb kriisilahendusasutus järgmist:

               (a)kohustab kriisilahendusmenetluses olevat keskset vastaspoolt hindama kõigi lepingute väärtust ja ajakohastama kõikide kliirivate liikmete kontojääki;

               (b)määrab iga kliiriva liikme kohta kindlaks netosumma, mis kuulub tema poolt või temale tasumisele, võttes arvesse kõiki võlgnetavaid, kuid maksmata variatsioonitagatisi, sealhulgas punktis a osutatud lepingute väärtuse hindamisest tulenevalt võlgnetavat variatsioonitagatist;

               (c)annab igale kliirivale liikmele teada kindlaksmääratud netosummadest ja nõuab need vastavalt sisse.

               5.Kui makseviivituses mitteolev kliiriv liige ei suuda maksta kooskõlas lõikega 4 kindlaksmääratud netosummat, võib kriisilahendusasutus nõuda, et keskne vastaspool käsitleks makseviivituses mitteolevat kliirivat liiget makseviivituses oleva kliiriva liikmena ning kasutaks tema poolt makstud alustamise tagatist ja tagatisfondi osamakset kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 45.

               6.Kui kriisilahendusasutus on lõpetanud ühe või mitu lõike 1 punktides a, b ja c osutatud liiki lepingut, ei luba ta kesksel vastaspoolel kliirida uusi lepinguid, mis on lõpetatud lepinguga sama liiki.

               Kriisilahendusasutus võib lubada kesksel vastaspoolel selliste lepingute kliirimist jätkata ainult juhul, kui täidetud on järgnevad tingimused:

               (a)keskne vastaspool täidab määruse (EL) nr 648/2012 nõudeid;

               (b)kriisilahendusasutus annab välja ja avaldab sellekohase teatise, kasutades artikli 70 lõikes 3 osutatud vahendeid.

               Artikkel 30
               Keskse vastaspoole poolt makseviivituses mitteolevatele liikmetele

               makstava mis tahes tulu väärtuse vähendamine

               1.Kriisilahendusasutus võib vähendada maksekohustuste väärtust, mis on kesksel vastaspoolel makseviivituses mitteolevate liikmete ees, kui sellised kohustused tulenevad tulust, mis kuulub maksmisele vastavalt tema variatsioonitagatise maksmise protsessidele või majanduslikult identsele maksele.

               2.Lõikes 1 osutatud maksekohustuste vähendamise arvutamiseks kasutab kriisilahendusasutus võrdsel kohtlemisel põhinevat jaotusmehhanismi, mis on artikli 24 lõike 3 kohases väärtuse hindamises kindlaks määratud ja millest on kliirivatele liikmetele kohe kriisilahenduse vahendi kasutamisel teada antud. Iga kliiriva liikme puhul lahutatav kogu netotulu on proportsionaalne keskse vastaspoole võlgnetavate summadega.

               3.Makstava tulu väärtuse vähendamine jõustub ning on keskse vastaspoole ja mõjutatud kliirivate liikmete jaoks siduv kohe, kui kriisilahendusasutus võtab kriisilahenduse meetmed.

               4.Makseviivituses mitteolev liige ei saa järgnevates keskse vastaspoole või temale järgneva üksuse vastastes menetlustes esitada nõudeid, mis tulenevad lõikes 1 osutatud maksekohustuste väärtuse vähendamisest.

               5.Kui kriisilahendusasutus vähendab makstava tulu väärtust ainult osaliselt, säilib makseviivituses mitteoleval kliirival liikmel õigus ülejäänud osale tasumisele kuuluvast summast.

               Artikkel 31
                  Kriisilahenduse korral sissenõutavad rahalised maksed

               1.Kriisilahendusasutus võib nõuda, et makseviivituses mitteolevad kliirivad liikmed teeksid kesksele vastaspoole rahalise makse, mille suurus võib ulatuda kuni nende panuseni keskse vastaspoole tagatisfondi.

               Kui kesksel vastaspoolel on mitu tagatisfondi, on esimeses lõigus osutatud rahalise makse suurus seotud kliiriva liikme osamaksega mõjutatud kliirimisteenuse või varaklassi tagatisfondi või tagatisfondidesse.

               Kriisilahendusasutus võib kriisilahenduse korral nõuda rahalise makse tegemist, sõltumata sellest, kas lepingulised kohustused, milleks on vaja makseviivituses mitteolevate kliirivate liikmete poolseid rahalisi panuseid, on ammendatud.

               Kriisilahendusasutus määrab kindlaks kõigi makseviivituses mitteolevate kliirivate liikmete rahalise panuse summa, mis on proportsionaalne kliiriva liikme panusega tagatisfondi.

               2.Kui kliiriv liige nõutud summat ei maksa, võib kriisilahendusasutus nõuda, et keskne vastaspool käsitaks makseviivituses mitteolevat kliirivat liiget makseviivituses oleva kliiriva liikmena ning kasutaks tema poolt makstud alustamise tagatist ja tagatisfondi osamakset kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 45.

               3. jagu

               Omandiõiguse instrumentide ja võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste allahindamine ja konverteerimine

               Artikkel 32
                  Nõue hinnata alla ja konverteerida omandiõiguse instrumendid ja võlainstrumendid või muud tagamata kohustused

               1.Kriisilahendusasutus kasutab kooskõlas artikliga 33 allahindamise ja konverteerimise vahendit seoses omandiõiguse instrumentide ja võlainstrumentidega, mille on emiteerinud kriisilahendusmenetluses keskne vastaspool, või muude tagamata kohustustega, et katta kahjum, rekapitaliseerida asjaomane keskne vastaspool või sildasutusena toimiv keskne vastaspool või toetada ettevõtte võõrandamise vahendi kasutamist.

               Kriisilahendusasutus kasutab allahindamise ja konverteerimise vahendit kooskõlas artikliga 33 seoses omandiõiguse instrumentide ja võlainstrumentidega, mille on emiteerinud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole emaettevõtja, kui emaettevõtja emiteeritud omandiõiguse instrumente kasutatakse keskse vastaspoole kapitalinõuete täitmiseks vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artiklile 16 või kui kõnealused omandiõiguse instrumendid või võlainstrumendid on emiteeritud keskse vastaspoole rahastamise eesmärgil ja need katavad täielikult kahjumi või kui need kujutavad endast tavalises maksejõuetusmenetluses madalama nõudeõiguse järguga nõudeid.

               2.Artikli 24 lõike 3 alusel läbiviidud väärtuse hindamise põhjal määrab kriisilahendusasutus kindlaks järgmise:

               (a)summa, mille võrra omandiõiguse instrumente ja võlainstrumente või muid tagamata kohustusi tuleb alla hinnata, võttes arvesse kogu kahjumit, mis tuleb katta kliirivate osaliste või muude kolmandate isikute selliste kohustuste sissenõudmise teel, mis on keskse vastaspoole ees;

               (b)summa, mille võrra võlainstrumente või muid tagamata kohustusi tuleb konverteerida omandiõiguse instrumentideks, et taastada keskse vastaspoole või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vastavus usaldatavusnõuetele.

               Artikkel 33
                  Omandiõiguse instrumentide ja võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste allahindamist ja konverteerimist reguleerivad sätted

               1.Kriisilahendusasutus kasutab allahindamise ja konverteerimise vahendit kooskõlas nõuete nõudeõiguse järkudega tavalises maksejõuetusmenetluses.

               2.Enne võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste põhisumma vähendamist või konverteerimist hindab kriisilahendusasutus võlainstrumentide tingliku väärtuse alla proportsionaalselt kahjuga ja vajaduse korral kogu nende väärtuse ulatuses.

               Juhul kui kooskõlas artikli 24 lõike 3 kohaselt läbiviidud väärtuse hindamisega jääb keskse vastaspoole vara ja kohustuste netoväärtus pärast omandiõiguse instrumentide allahindamist positiivseks, tühistab või lahjendab (vastavalt asjaoludele) kriisilahendusasutus sellised omandiõiguse instrumendid.

               3.Kriisilahendusasutus vähendab võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste põhisummat, konverteerib selle või teeb mõlemat ulatuses, mis on vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks, ja vajaduse korral kogu nende väärtuse ulatuses.

               4.Kriisilahendusasutus ei kasuta võlgade allahindamise ja konverteerimise vahendeid järgmiste kohustuste suhtes:

               (a)kohustused töötajate ees seoses palgavõlgnevuse, pensionihüvitise või muu kindlaksmääratud tasuga, välja arvatud tulemustasud, mis ei ole reguleeritud kollektiivlepinguga;

               (b)kohustused kaubakrediiti andnud võlausaldaja ees seoses keskse vastaspoole igapäevaseks tegevuseks vältimatult vajalike kaupade või teenuste tarnetega, sealhulgas IT teenused, kommunaalteenused ning ruumide rent, teenindus ja korrashoid;

               (c)kohustused maksu- ja sotsiaalkindlustusasutuste ees, kui sellised kohustused on kohaldatava maksejõuetusõiguse alusel eelisnõudeõigusega;

               (d)kohustused vastavalt direktiivile 98/26/EÜ määratud süsteemide või süsteemide korraldajate ees.

               5.Omandiõiguse instrumendi tingliku väärtuse või võlainstrumendi või muude tagamata kohustuste põhisumma vähendamisel kehtivad järgmised tingimused:

               (a)kõnealune vähendamine on püsiv;

               (b)instrumendi omanikul ei säili seoses kõnealuse vähendamisega nõudeid, välja arvatud võimalikud juba tekkinud kohustused, võimalik vastutus kahju eest, mis võib tekkida vähendamise õiguspärasuse vaidlustanud kaebuse tagajärjel, ja võimalikud nõuded, mis põhinevad lõike 6 kohaselt emiteeritud või üle kantud omandiõiguse instrumentidel;

               (c)kui kõnealune vähendamine on ainult osaline, jääb kohustuse jäägi suhtes kehtima algse kohustuse aluseks olnud leping, võttes arvesse kõiki selle lepingu tingimustes kõnealusest vähendamisest tulenevalt vajalikke muudatusi.

               Punkt a ei takista kriisilahendusasutustel kasutamast üleshindamismehhanismi, et maksta hüvitist võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste ja seejärel omandiõiguse instrumentide omanikele, kui selgub, et esialgsel väärtuse hindamisel põhineva allahindamise ulatus on suurem, kui on artikli 26 lõikes 2 osutatud lõpliku väärtuse hindamise tulemuste põhjal nõutavad summad.

               6.Võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste konverteerimisel vastavalt lõikele 3 võib kriisilahendusasutus nõuda keskselt vastaspoolelt või tema emaettevõtjalt omandiõiguse instrumentide emiteerimist või ülekandmist võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste omanikele.

               7.Kriisilahendusasutus viib lõike 3 kohase võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste konverteerimise läbi ainult juhul, kui täidetud on järgmised tingimused:

               (a)kriisilahendusasutus on saanud nõusoleku emaettevõtja pädevalt asutuselt, kui omandiõiguse instrumendid peab emiteerima emaettevõtja;

               (b)omandiõiguse instrumendid emiteeritakse enne seda, kui keskne vastaspool emiteerib omandiõiguse instrumente riigi või valitsusüksuse poolseks omavahendite eraldamiseks;

               (c)konverteerimise määr kujutab endast asjakohast hüvitist mõjutatud võlakohustuste omanikele ja vastab kohtlemisele, mis saab neile osaks harilikus maksejõuetusmenetluses.

               Pärast võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste mis tahes konverteerimist omandiõiguse instrumentideks tuleb viimased kohe konverteerimise järel märkida või üle kanda.

               8.Keskse vastaspoole kriisilahenduse kava väljatöötamise ja ajakohastamise kontekstis ning osana keskse vastaspoole kriisilahenduskõlblikkust pärssivate tegurite kõrvaldamise õigusest tagab kriisilahendusasutus lõike 7 kohaldamisel, et keskne vastaspool võib mis tahes hetkel emiteerida vajaliku arvu omandiõiguse instrumente.

               Artikkel 34
                  Allahindamise ja konverteerimise mõju

               Kriisilahendusasutus täidab või nõuab, et täidetaks kõiki allahindamise ja konverteerimise vahendi kasutamiseks vajalikke haldus- ja menetlustoiminguid, sealhulgas:

               (a)kõigi asjaomaste registrite muutmine;

               (b)omandiõiguse instrumentide või võlainstrumentide noteerimise lõpetamine või nendega kauplemise lõpetamine;

               (c)uute omandiõiguse instrumentide noteerimine või kauplemisele lubamine;

               (d)allahinnatud võlainstrumentide uuesti noteerimine või kauplemisele lubamine ilma, et tuleks täita prospekti avaldamise nõuet kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/71/EÜ
                  31
               .

               Artikkel 35
                  Menetluslike takistuste kõrvaldamine allahindamisel ja konverteerimisel

               Artikli 32 lõike 1 teise lõigu kohaldamise korral nõuab pädev asutus, et kesksed vastaspooled või nende emaettevõtjad säilitaksid alati piisava arvu omandiõiguse instrumente, et tagada, et kõnealustel kesksetel vastaspooltel või nende emaettevõtjatel on võimalik emiteerida piisav arv uusi omandiõiguse instrumente ja et omandiõiguse instrumentide emiteerimine või nendeks konverteerimine oleks tulemuslik.

               Kriisilahendusasutus kasutab allahindamise ja konverteerimise vahendit sõltumatult kõigist keskse vastaspoole asutamislepingu või põhikirja sätetest, sealhulgas nõuded aktsionäride ostueesõiguse või aktsionäridelt kapitali suurendamiseks nõusoleku saamise kohta.

               Artikkel 36
                  Ettevõtte reorganiseerimise kava esitamine

               1.Ühe kuu jooksul pärast artiklis 32 osutatud vahendite kasutamist koostab keskne vastaspool kooskõlas artikliga 37 ettevõtte reorganiseerimise kava ja esitab selle kriisilahendusasutusele. Kui kohaldatakse liidu riigiabi raamistikku, peab selline kava olema kooskõlas restruktureerimiskavaga, mis kesksel vastaspoolel tuleb kõnealuse raamistiku kohaselt komisjonile esitada.

               Kui see on vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks, võib kriisilahendusasutus pikendada esimese lõigus osutatud perioodi kõige rohkem kahe kuuni.

               2.Kui reorganiseerimiskavast tuleb teatada ka liidu riigiabi raamistiku alusel, ei mõjuta ettevõtte reorganiseerimise kava esitamine tähtaega, mis on sätestatud kõnealuse restruktureerimiskava esitamiseks liidu riigiabi raamistiku alusel.

               3. Kriisilahendusasutus esitab ettevõtte reorganiseerimise kava ja kõik selle läbivaadatud versioonid kooskõlas artikliga 38 pädevale asutusele ja kriisilahenduse kolleegiumile.

               Artikkel 37
                  Ettevõtte reorganiseerimise kava sisu

               1.Artiklis 36 osutatud ettevõtte reorganiseerimise kavaga kehtestatakse meetmed, mille eesmärk on keskse vastaspoole või tema äritegevuse osa pikaajalise elujõulisuse taastamine mõistliku aja jooksul. Kõnealused meetmed põhinevad realistlikel eeldustel majanduslike ja finantsturutingimuste kohta, milles keskne vastaspool tegutseb.

               Ettevõtte reorganiseerimise kavas võetakse arvesse finantsturgude hetkeolukorda ja tulevikuväljavaateid ning see kajastab parima ja halvima stsenaariumi eeldusi, sealhulgas sündmuste kombinatsiooni keskse vastaspoole peamiste nõrkuste väljaselgitamiseks. Eeldusi võrreldakse sektori asjakohaste näitajatega.

               2.Ettevõtte reorganiseerimise kava koosneb vähemalt järgmistest osadest:

               (a)keskse vastaspoole maksejõuetuse või tõenäolise maksejõuetuse tinginud tegurite ja asjaolude üksikasjalik analüüs;

               (b)keskse vastaspoole pikaajalise elujõulisuse taastamiseks vajalike meetmete kirjeldus;

               (c)ajakava kõnealuste meetmete rakendamiseks.

               3.Keskse vastaspoole pikaajalise elujõulisuse taastamise eesmärgil võetavad meetmed võivad hõlmata järgmist:

               (a)keskse vastaspoole tegevusesuundade ümberkorraldamine ja restruktureerimine;

               (b)keskse vastaspoole toimimissüsteemides ja taristus tehtavad muudatused;

               (c)varade või äriliinide võõrandamine.

               Artikkel 38
                  Ettevõtte reorganiseerimise kava hindamine ja vastuvõtmine

               1.Kriisilahendusasutus ja pädev asutus annavad ühe kuu jooksul pärast ettevõtte reorganiseerimise kava esitamist kooskõlas artikli 36 lõikega 1 hinnangu sellele, kas kavaga ette nähtud meetmed suudaksid usaldusväärselt taastada keskse vastaspoole pikaajalise elujõulisuse.

               Kui kriisilahendusasutus ja pädev asutus on veendunud, et kava suudaks keskse vastaspoole pikaajalise elujõulisuse taastada, kiidab kriisilahendusasutus kava heaks.

               2.Kui kriisilahendusasutus ja pädev asutus ei ole veendunud, et kavaga ettenähtud meetmed suudaksid keskse vastaspoole pikaajalise elujõulisuse taastada, teavitab kriisilahendusasutus keskset vastaspoolt kavas esinevatest probleemidest ning nõuab, et keskne vastaspool esitaks kahe nädala jooksul pärast teatamist muudetud kava, milles kõnealused probleemid on lahendatud.

               3.Kriisilahendusasutus ja pädev asutus hindavad uut neile esitatud kava ning annavad ühe nädala jooksul pärast kava kättesaamist kesksele vastaspoolele teada, kas probleemid on asjakohaselt lahendatud või on vaja täiendavaid muudatusi.

               Artikkel 39
                  Ettevõtte reorganiseerimise kava rakendamine ja järelevalve

               1.Keskne vastaspool rakendab reorganiseerimise kava ning esitab vastavalt nõuetele ja vähemalt iga kuue kuu tagant kriisilahendusasutusele ja pädevale asutusele aruande kava rakendamise edenemise kohta.

               2.Kriisilahendusasutus võib kokkuleppel pädeva asutusega nõuda, et keskne vastaspool vaataks kava läbi, kui see on vajalik artikli 37 lõikes 1 osutatud eesmärgi saavutamiseks.

               Keskne vastaspool esitab esimese lõigus osutatud läbivaadatud kava kooskõlas artikli 38 lõikega 3 kriisilahendusasutusele hindamiseks.

               4. jagu
                  Ettevõtte võõrandamise vahend

               Artikkel 40
                  Ettevõtte võõrandamise vahend

               1.Kriisilahendusasutus võib kanda üle omandajale, kes ei ole sildasutusena toimiv keskne vastaspool, järgmise:

               (a) kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole emiteeritud omandiõiguse instrumendid;

               (b) kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole mis tahes varad, õigused, kohustused või kohustised.

               Esimeses lõigus osutatud ülekandmine toimub, küsimata selleks kriisilahenduse objektiks oleva keskse vastaspoole aktsionäride või mis tahes kolmanda isiku, kes ei ole omandaja, nõusolekut ning sellele ei laiene äriühinguõiguses või väärtpabereid käsitlevas õiguses sätestatud menetlusnormid, välja arvatud artiklis 41 sätestatud menetlusnormid.

               2.Lõike 1 kohane ülekandmine toimub äris tavalistel tingimustel, asjaolusid arvesse võttes, ja vastavalt liidu riigiabi raamistikule.

               Esimese lõigu kohaldamisel võtab kriisilahendusasutus kõik mõistlikud meetmed, et saavutada äritingimused, mis vastavad artikli 24 lõike 3 kohaselt läbi viidud väärtuse hindamisele.

               3.Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, saavad omandaja mis tahes vastusooritusest kasu:

               (a)omandiõiguse instrumentide omanikud, kui ettevõtte võõrandamine on toimunud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole poolt emiteeritud omandiõiguse instrumentide ülekandmisega kõnealuste omandiõiguse instrumentide omanikelt omandajale;

               (b)keskne vastaspool, kui ettevõtte võõrandamine on toimunud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole kogu vara või kõigi kohustuste või nende teatava osa ülekandmise teel omandajale;

               (c)kõik makseviivituses mitteolevad kliirivad liikmed, kes on enne kriisilahendusmenetluse algatamist kahju saanud.

               Omandaja makstud mis tahes vastusoorituse jaotamine toimub kooskõlas keskse vastaspoole kaskaadi põhimõttega kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artiklitega 43 ja 45 ning nõuete nõudeõiguse järkudega tavalises maksejõuetusmenetluses.

               4.Kriisilahendusasutus võib kasutada lõikes 1 osutatud üleandmisõigust rohkem kui korra, et kanda täiendavalt üle kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole poolt emiteeritud omandiõiguse instrumente või vajaduse korral keskse vastaspoole vara, õigusi, kohustusi või kohustisi.

               5.Omandaja nõusolekul võib kriisilahendusasutus kanda omandajale üle antud vara, õigused, kohustused või kohustised tagasi kesksele vastaspoolele või anda omandiõiguse instrumendid tagasi nende algsetele omanikele.

               Kui kriisilahendusasutus kasutab esimeses lõigus osutatud ülekandmisõigust, võtavad keskne vastaspool või algsed omanikud kõik sellised varad, õigused, kohustused või kohustised või omandiõiguse instrumendid tagasi.

               6.Kõik lõike 1 kohaselt tehtud ülekandmised toimuvad sõltumata sellest, kas omandajal on luba omandamisest tulenevaid teenuseid osutada ja tegevusi jätkata.

               Kui omandajal ei ole luba omandamisest tulenevate teenuste osutamiseks ja tegevuste jätkamiseks, viib kriisilahendusasutus pädeva asutusega konsulteerides asjakohasel viisil läbi omandaja hoolsuskohustuse auditi ning tagab, et omandaja taotleb tegevusluba nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt kuu aja jooksul pärast ettevõtte võõrandamise vahendi kasutamist. Pädev asutus tagab, et kõik sellised tegevusloa taotlused vaadatakse läbi kiirkorras.

               7.Kui lõikes 1 osutatud omandiõiguse instrumentide ülekandmise tulemusena toimub määruse (EL) nr 648/2012 artikli 31 lõike 2 kohane olulise osaluse omandamine või selle suurendamine, viib pädev asutus läbi kõnealuses artiklis osutatud hindamise, tehes seda sellise aja jooksul, mis ei lükka edasi ettevõtte võõrandamise vahendi rakendamist ega takista kriisilahenduse meetmetega taotletavate asjaomaste kriisilahenduse eesmärkide saavutamist.

               8.Kui pädev asutus ei ole lõikes 7 osutatud hindamist lõpule viinud omandiõiguse instrumentide ülekandmise jõustumise kuupäevaks, kohaldatakse järgmist:

               (a)omandiõiguse instrumentide ülekandmine jõustub õiguslikult kohe alates instrumentide üleandmise kuupäevast;

               (b)hindamisajal ja iga punktis f sätestatud vara käsutusõiguse kaotuse perioodi jooksul on peatatud omandaja õigus kasutada nende omandiõiguse instrumentidega seotud hääleõigusi ja see õigus on ainult kriisilahendusasutusel, kes ei ole kohustatud neid õigusi kasutama ja kes ei vastuta nende kasutamise või nende kasutamisest loobumise tagajärgede eest;

               (c)hindamisajal ja punktis f sätestatud käsutusõiguse kaotuse perioodi jooksul ei ole olulise osaluse omandamise või võõrandamise nõuete rikkumise eest kohaldatavad karistused ja muud meetmed, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 12, kohaldatavad sellisele ülekandmisele;

               (d)kohe pärast hindamise lõpuleviimist teavitab pädev asutus kriisilahendusasutust ja omandajat kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 32 kirjalikult hindamise tulemustest;

               (e)kui pädev asutus ei ole ülekandmise vastu, loetakse kõnealuste omandiõiguse instrumentidega kaasnev hääleõigus alates punktis d osutatud teavitamisest täies ulatuses omandajale ülekantuks;

               (f)kui pädev asutus on omandiõiguse instrumentide ülekandmise vastu, jätkatakse punkti b kohaldamist ja kriisilahendusasutus võib turutingimusi arvesse võttes määrata käsutusõiguse kaotuse perioodi, mille jooksul omandaja loobub selliste omandiõiguse instrumentide käsutuse õigusest.

               9.Et kasutada teenuste osutamise õigust kooskõlas määrusega (EL) nr 648/2012, käsitatakse omandajat kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole majandustegevust jätkavana ning omandaja võib kasutada üle kantud vara, õiguste, kohustuste või kohustiste suhtes kõiki õigusi, mida kasutas kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool.

               10.Lõikes 1 osutatud omandajal ei takistata kasutamast kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole õigusi olla makse- ja arveldussüsteemide või mis tahes muu finantsturutaristu liige ja omada neile juurdepääsu, eeldusel et omandaja täidab sellistes süsteemides osalemist reguleerivaid liikmesuse või osalemise kriteeriume.

               Kui omandaja ei täida esimese lõigus osutatud kriteeriume, võib omandaja jätkuvalt omada keskse vastaspoole õigust olla selliste süsteemide ja taristute liige ning omada neile juurdepääsu kriisilahendusasutuse poolt kindlaks määratud perioodi vältel. See ajavahemik ei tohi olla pikem kui 12 kuud.

               11.Omandajale ei keelata juurdepääsu makse- ja arveldussüsteemidele või mis tahes muule finantsturutaristule põhjusel, et omandajal ei ole reitinguagentuuri reitingut või et see reiting ei vasta reitingutasemetele, mida nõutakse sellistele süsteemidele või taristutele juurdepääsu andmiseks.

               12.Kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole aktsionäridel, võlausaldajatel, kliirivatel liikmetel ja klientidel ning muudel kolmandatel isikutel, kelle vara, õigusi, kohustusi või kohustisi ei ole üle kantud, ei ole mingeid õigusi seoses üle antavate vara, õiguste, kohustuste või kohustistega või nende suhtes, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti.

               Artikkel 41
                  Ettevõtte võõrandamise vahend: menetlusnõuded

               1.Kui kriisilahendusasutus kasutab keskse vastaspoole puhul ettevõtte võõrandamise vahendit, reklaamib ta seda osa keskse vastaspoole varast, õigustest, kohustustest, kohustistest või omandiõiguse instrumentidest, mida ta kavatseb üle kanda, või korraldab selle turundamise. Vara, õiguste, kohustuste ja kohustiste kogumeid võib turundada eraldi.

               2.Ilma et see piiraks liidu riigiabi raamistiku kohaldamist, toimub lõikes 1 osutatud turundamine vastavalt järgmistele kriteeriumidele:

               (a)see on võimalikult läbipaistev ega esita sisuliselt eksitavat teavet keskse vastaspoole vara, õiguste, kohustuste, kohustiste või omandiõiguse instrumentide kohta, võttes arvesse asjaolusid ning eelkõige finantsstabiilsuse säilitamise vajadust;

               (b)ühtki võimalikku omandajat ei asetata teiste võimalike omandajatega võrreldes põhjendamatult soodsamasse ega ebasoodsamasse olukorda;

               (c)puudub huvide konflikt;

               (d)selle juures võetakse arvesse vajadust kriisilahenduse meede kiiresti lõpule viia;

               (e)selle eesmärk on saavutada asjaomaste omandiõiguse instrumentide, vara, õiguste, kohustuste või kohustiste võimalikult kõrge võõrandamishind.

               Esimeses lõigus osutatud kriteeriumid ei takista kriisilahendusasutust võtmast ühendust konkreetsete võimalike omandajatega.

               3.Erandina lõikest 1 võib kriisilahendusasutus varade, õiguste, kohustuste, kohustiste või omandiõiguse instrumentide turundamisel mitte täita lõikes 2 osutatud kriteeriume, juhul kui nende kriteeriumide täitmine tõenäoliselt pärsiks ühe või mitme kriisilahenduse eesmärgi saavutamist.

               5. jagu
                  Sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vahend

               Artikkel 42
                  Sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vahend

               1.Kriisilahendusasutus võib sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele üle kanda järgneva:

               (a)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumendid;

               (b)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole mis tahes varad, õigused, kohustused või kohustised.

               Esimeses lõigus osutatud ülekandmine võib toimuda, küsimata selleks kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole aktsionäride või mis tahes kolmanda isiku, kes ei ole sildasutusena toimiv keskne vastaspool, nõusolekut, ning sellele ei laiene äriühinguõiguses või väärtpabereid käsitlevas õiguses sätestatud menetlusnormid, välja arvatud artiklis 43 sätestatud menetlusnormid.

               2.Sildasutusena toimiv keskne vastaspool on juriidiline isik, kes täidab kõiki järgmisi nõudeid:

               (a)seda kontrollib kriisilahendusasutus ning see on täielikult või osaliselt ühe või mitme avalik-õigusliku asutuse (kelle hulka võib kuuluda ka kriisilahendusasutus) omanduses;

               (b)see asutatakse eesmärgiga võtta vastu ja saada oma valdusesse kõik kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumendid või osa nendest või võtta vastu ja saada oma valdusesse keskse vastaspoole kogu vara ja kõik õigused, kohustused ja kohustised või osa nendest, et säilitada keskse vastaspoole kriitilised funktsioonid ja keskne vastaspool seejärel müüa.

               3.Sildasutusena toimiva keskse vastaspoole vahendit rakendades tagab kriisilahendusasutus, et sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele üle kantud kohustiste ja kohustuste koguväärtus ei ületa kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole üle antud õiguste ja vara koguväärtust.

               4.Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, saavad sildasutusena toimiva keskse vastaspoole makstud mis tahes vastusooritusest kasu:

               (a)omandiõiguse instrumentide omajad, kui ülekandmine sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele on toimunud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole poolt emiteeritud omandiõiguse instrumentide ülekandmise teel kõnealuste instrumentide omanikelt sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele;

               (b)kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool, kui ülekandmine sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele on toimunud sellise keskse vastaspoole kogu vara või kõigi kohustuste või nende teatava osa ülekandmise teel sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele.

               5.Kriisilahendusasutus võib kasutada lõikes 1 osutatud ülekandmisõigust rohkem kui korra, et kanda täiendavalt üle kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole poolt emiteeritud omandiõiguse instrumente või tema vara, õigusi, kohustusi või kohustisi.

               6.Kriisilahendusasutus võib kanda sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele üle antud vara, õigused, kohustused või kohustised tagasi kriisilahendusmenetluses olevale kesksele vastaspoolele või kanda omandiõiguse instrumendid tagasi nende algsetele omanikele, kui üleandmine on sõnaselgelt ette nähtud dokumendis, mille alusel lõikes 1 osutatud ülekandmine toimub.

               Kui kriisilahendusasutus kasutab esimeses lõigus osutatud ülekandmisõigust, võtavad keskne vastaspool või algsed omanikud tagasi kõik sellised varad, õigused, kohustused või kohustised või omandiõiguse instrumendid, tingimusel et täidetud on käesoleva lõike esimeses lõigus või lõikes 7 sätestatud tingimused.

               7.Kui asjaomased omandiõiguse instrumendid, vara, õigused, kohustused või kohustised ei kuulu tegelikult selliste omandiõiguse instrumentide, vara, õiguste, kohustuste või kohustiste klassi või ei vasta kõnealustele omandiõiguse instrumentidele, varale, õigustele, kohustustele või kohustistele seatud ülekandmise tingimustele, mis on kindlaks määratud ülekandmise aluseks olevas dokumendis, võib kriisilahendusasutus kanda need sildasutusena toimivalt keskselt vastaspoolelt tagasi kriisilahendusmenetluses kesksele vastaspoolele või algsetele omanikele.

               8.Lõigetes 6 ja 7 osutatud ülekandmine võib toimuda mis tahes ajal ja see peab olema kooskõlas kõigi muude tingimustega, mis on ülekandmise aluseks olevas dokumendis ülekandmisega seoses kindlaks määratud.

               9.Kriisilahendusasutus võib kanda omandiõiguse instrumente või vara, õigusi, kohustusi või kohustisi sildasutusena toimivalt keskselt vastaspoolelt üle kolmandale isikule.

               10.Et kasutada teenuste osutamise õigust kooskõlas määrusega (EL) nr 648/2012, käsitatakse sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole majandustegevust jätkavana ning omandaja võib kasutada üle kantud vara, õiguste, kohustuste või kohustiste suhtes kõiki õigusi, mida kasutas kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool.

               Muudel eesmärkidel võivad kriisilahendusasutused nõuda, et sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt käsitataks kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole tegevust jätkavana ning et sildasutusena toimiv keskne vastaspool võib kasutada üle kantud vara, õiguste, kohustuste või kohustiste suhtes kõiki õigusi, mida kasutas kriisilahendusmenetluses olev krediidiasutus või investeerimisühing.

               11.Sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt ei takistata kasutamast kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole õigusi olla makse- ja arveldussüsteemide või mis tahes muu finantsturutaristu liige ja omada neile juurdepääsu, eeldusel et ta täidab sellistes süsteemides osalemist reguleerivaid liikmesuse või osalemise kriteeriume.

               Kui sildasutusena toimiv keskne vastaspool ei täida esimese lõigus osutatud kriteeriume, võib sildasutusena toimiv keskne vastaspool jätkuvalt kasutada keskse vastaspoole õigust olla selliste süsteemide ja taristute liige ning omada neile juurdepääsu ning omada neile juurdepääsu kriisilahendusasutuse poolt kindlaksmääratud perioodi vältel. See ajavahemik ei tohi olla pikem kui 12 kuud.

               12.Sildasutusena toimivalt kesksele vastaspoolele ei keelata juurdepääsu makse- ja arveldussüsteemidele või mis tahes muule finantsturutaristule põhjusel, et sildasutusena toimivalt kesksel vastaspoolel ei ole reitinguagentuuri reitingut või et see reiting ei vasta reitingutasemetele, mida nõutakse sellistele süsteemidele või taristutele juurdepääsu andmiseks.

               13.Kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole aktsionäridel või võlausaldajatel ning muudel kolmandatel isikutel, kelle vara, õigusi, kohustusi või kohustisi ei ole sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele üle kantud, ei ole õigust esitada nõudeid sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele üle kantud varadele, õigustele, kohustustele või kohustistele või nendega seoses või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole juhtorgani või kõrgema juhtkonna vastu.

               14.Sildasutusena toimival kesksel vastaspoolel ei ole kohustusi ega vastutust kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole aktsionäride ega võlausaldajate ees ning sildasutusena toimiva keskse vastaspoole juhtorgan või kõrgem juhtkond ei vastuta kõnealuste aktsionäride ega võlausaldajate ees kahjude eest, mis tulenevad nende tegevusest või tegevusetusest nende ametialaste kohustuste täitmisel, kui sellise tegevuse või tegevusetusega ei kaasne rasket hooletust või tõsist üleastumist vastavalt kohaldatavale siseriiklikule õigusele.

               Artikkel 43
                  Sildasutusena toimiv keskne vastaspool: menetlusnõuded

               1.Sildasutusena toimiv keskne vastaspool peab vastama kõigile järgmistele nõuetele:

               (a)sildasutusena toimiv keskne vastaspool taotleb kriisilahendusasutuselt heakskiitu kõigele järgnevale:

               i)sildasutusena toimiva keskse vastaspoole põhikiri;

               ii)sildasutusena toimiva keskse vastaspoole juhtorgani liikmed, kui kõnealused liikmed ei ole ametisse nimetanud otse kriisilahendusasutus;

               iii)sildasutusena toimiva keskse vastaspoole juhtorgani liikmete vastutusala ja tasustamine, kui kriisilahendusasutus ei ole nende tasustamist ja vastutusala kindlaks määranud;

               iv)sildasutusena toimiva keskse vastaspoole strateegia ja riskiprofiil;

               (b)sildasutusena toimival kesksel vastaspoolel on lubatud osutada teenuseid või jätkata tegevusi, mis tulenevad artikli 42 lõikes 1 osutatud ülekandmisest kooskõlas määrusega (EL) nr 648/2012.

               Kui sildasutusena toimival kesksel vastaspoolel ei ole lõike 1 punkti b kohast luba, taotleb kriisilahendusasutus pädeva asutuse heakskiitu artikli 42 lõike 1 kohase ülekandmise läbiviimiseks. Kui pädev asutus kõnealuse ülekandmise heaks kiidab, märgib ta ära ajavahemiku, mille jooksul sildasutusena toimiv keskne vastaspool on vabastatud määruse (EL) nr 648/2012 nõuete täitmise kohustusest. See ajavahemik ei tohi olla pikem kui 12 kuud.

               2.Kõiki liidu või liikmesriikide konkurentsiõigusest lähtuvaid piiranguid arvestades juhib sildasutusena toimiva keskse vastaspoole juhatus sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt eesmärgiga säilitada sidusrühmade juurdepääs sildasutusena toimiva keskse vastaspoole kriitilistele funktsioonidele ja müüa sildasutusena toimiv keskne vastaspool või selle vara, õigused, kohustused ja kohustised ühele või enamale erasektori omandajale. Kõnealune müük toimub siis, kui turutingimused on soodsad ja ajavahemiku jooksul, mis on sätestatud käesoleva artikli lõikes 5 ja kui see on asjakohane, lõikes 6.

               3.Kriisilahendusasutus lõpetab sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse mis tahes ühel järgmistest juhtudest:

               (a)kriisilahenduse eesmärgid on saavutatud;

               (b)sildasutusena toimiv keskne vastaspool ühineb mõne muu ettevõtjaga;

               (c)sildasutusena toimiv keskne vastaspool ei täida enam artikli 42 lõikes 2 sätestatud nõudeid;

               (d)sildasutusena toimiv keskne vastaspool või põhiline osa tema varadest, õigustest, kohustustest või kohustistest on lõike 4 kohaselt müüdud;

               (e)lõikes 5 sätestatud ajavahemik on lõppenud;

               (f)sildasutusena toimiva keskse vastaspoole kliiritud lepingud on arveldatud, lõppenud või tasaarvestatud ja keskse vastaspoole kohustused seoses kõnealuste lepingutega on seega täies ulatuses täidetud.

               4.Enne sildasutusena toimiva keskse vastaspoole või selle varade, õiguste, kohustuste või kohustiste müüki reklaamib kriisilahendusasutus müügiks mõeldud elemente ning tagab seejärel, et neid turundatakse avalikult ja läbipaistvalt ning et ei esitata sisuliselt eksitavat teavet nende kohta.

               Kriisilahendusasutus viib esimese lõikes osutatud müügi läbi äritingimustel ega aseta ühtki võimalikku omandajat teistega võrreldes soodsamasse ega ebasoodsamasse olukorda.

               5.Kriisilahendusasutus lõpetab sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse kaks aastat pärast kuupäeva, mil toimus viimane ülekandmine kriisilahendusmenetluses olevast kesksest vastaspoolest.

               Kui kriisilahendusasutus lõpetab sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse, taotleb ta pädevalt asutusel sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevusloa kehtetuks tunnistamist.

               6.Kriisilahendusasutus võib pikendada lõikes 5 osutatud perioodi ühe või rohkema üheaastase perioodi võrra, kui pikendamine on vajalik sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse lõpetamiseks kooskõlas lõike 3 punktidega a–d.

               Lõikes 5 osutatud pikendamisotsus peab olema põhjendatud ja sisaldama sildasutusena toimiva keskse vastaspoole olukorra üksikasjalikku hinnangut asjaomaste turutingimuste ja turuväljavaadete kontekstis.

               7.Kui sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevus lõpetatakse lõike 3 punktis d või e osutatud asjaoludel, likvideeritakse sildasutusena toimiv keskne vastaspool tavalises maksejõuetusmenetluses.

               Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, saavad sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse lõpetamisest saadavast mis tahes tulust kasu selle aktsionärid.

               Kui sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt kasutatakse enam kui ühe kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole vara ja kohustuste ülekandmiseks, jagatakse teises lõigus osutatud tulu vastavalt iga kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole üle antud varadele ja kohustustele.

               6. jagu
                  Täiendav rahastamine

               Artikkel 44
                  Alternatiivsed rahastamisviisid

               Kui see on vajalik kriisilahenduse vahendite tulemuslikuks kasutamiseks, võib kriisilahendusasutus sõlmida lepinguid laenude või muu rahalise toetuse saamiseks, seahulgas kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole ammendamata tagatisfondides olevatest eelrahastatud vahenditest.

               7. jagu

               Valitsuse kasutatavad stabiliseerimisevahendid

               Artikkel 45

               Valitsuse finantsstabiilsuse tagamise vahendid

               1.Kriisilahendusasutus võib kooskõlas artiklitega 46 ja 47 kasutada keskse vastaspoole kriisilahenduseks valitsuse stabiliseerimisvahendeid, kui täidetud on järgmised tingimused:

               (a)rahaline toetus on vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks;

               (b)rahalist toetust kasutatakse viimase võimalusena pärast muude kriisilahenduse vahendite hindamist ja kasutamist nii ulatuslikult, kui see on finantsstabiilsust säilitades võimalik, liikmesriigi või selle pädeva ministeeriumi või valitsuse otsuse alusel pärast kriisilahendusasutusega konsulteerimist;

               (c)rahaline toetus on kooskõlas liidu riigiabi raamistikuga;

               (d)pädev asutus nõuab kriisilahendusasutuselt kõnealuse rahalise toetuse andmist.

               2.Valitsuse finantsstabiilsusvahendite rakendamiseks peavad pädevatel ministeeriumidel või valitsustel olema asjakohased kriisilahendusõigused, mis on sätestatud artiklites 48–59, ning nad peavad tagama artiklite 52, 54 ja 70 järgimise.

               3.Lõike 1 punkti b kohaldamisel käsitatakse valitsuse finantsstabiilsusvahendite kasutamist viimase võimalusena, kui täidetud on vähemalt üks järgnevatest tingimustest:

               (a)pädev ministeerium või valitsus ja kriisilahendusasutus teevad pärast keskpanga ja pädeva asutusega konsulteerimist kindlaks, et kriisilahenduse vahendite rakendamisest ei piisaks, et vältida märkimisväärset negatiivset mõju finantsstabiilsusele;

               (b)pädev ministeerium või valitsus ja kriisilahendusasutus otsustavad, et kriisilahenduse meetmete rakendamisest ei piisaks avaliku huvi kaitsmiseks, kui kesksele vastaspoolele on eelnevalt antud keskpanga erakorralist likviidsusabi;

               (c)seoses riigi osaluse ajutise omandamise vahendiga otsustab pädev ministeerium või valitsus pärast pädeva asutuse ja kriisilahendusasutusega konsulteerimist, et kriisilahenduse meetmete rakendamisest ei piisaks avaliku huvi kaitsmiseks, kui kesksele vastaspoolele on eelnevalt antud omakapitali toetuse vahendi kaudu riigipoolset omakapitali toetust.

               Artikkel 46

               Avaliku sektori omakapitalitoetuse vahend

               1.Avaliku sektori rahalist toetust võidakse anda keskse vastaspoole rekapitaliseerimiseks omandiõiguse instrumentide vastu.

               2.Keskseid vastaspooli, kelle suhtes rakendatakse avaliku sektori omakapitalitoetuse vahendit, juhitakse ärilistel alustel ja professionaalselt.

               3.Lõikes 1 osutatud omandiõiguse instrumendid müüakse erasektorist pärit omandajale niipea, kui majanduslikud ja finantsolud seda võimaldavad.

               Artikkel 47

               Ajutine riigi omandisse võtmise vahend

               1.Keskne vastaspool võidakse ajutiselt võtta riigi omandisse ühe või mitme omandiõiguse instrumentide ülekandekorraldusega, mille teeb liikmesriik ülevõtjale, kes on üks kahest järgnevast:

               (a)liikmesriigi nimetatud esindaja;

               (b)äriühing, mis kuulub tervikuna liikmesriigile.

               2.Keskseid vastaspooli, kelle puhul rakendatakse ajutise riigi omandisse võtmise vahendit, juhitakse ärilisel alusel ja professionaalselt ning need müüakse erasektorist pärit omandajale niipea, kui majanduslikud ja finantsolud seda võimaldavad.

               IV PEATÜKK
                  Kriisilahendusõigused

               Artikkel 48
               Üldised õigused

               1.Kriisilahendusasutusel on kõik õigused kriisilahenduse vahendite tulemuslikuks kasutamiseks, sealhulgas kõik järgnevad õigused:

               (a)õigus nõuda kõigilt isikutelt kriisilahendusasutusele sellise teabe esitamist, mida ta vajab kriisilahenduse meetmete üle otsustamiseks ja nende ettevalmistamiseks, sealhulgas kriisilahenduse kavades esitatud teabe ajakohastamised ja täiendused või kohapealsete kontrollide kaudu kogutav teave;

               (b)õigus omandada kontroll kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole üle ning kasutada kõiki õigusi, mis on antud omandiõiguse instrumentide omanikele ja keskse vastaspoole juhtorganile;

               (c)õigus kanda üle kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumendid;

               (d)õigus kanda muule ettevõtjale tema nõusolekul üle kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole õigused, varad, kohustused või kohustised;

               (e)õigus vähendada, sealhulgas nullini, kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole võlainstrumentide või muude tagamata kohustuste põhiosa või maksmisele kuuluvat jääki;

               (f)õigus konverteerida kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole võlainstrumendid või muud tagamata kohustused omandiõiguse instrumentideks kõnealuses keskses vastaspooles või sildasutusena toimivas keskses vastaspooles, kellele on üle kantud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole vara, õigused, kohustused või kohustised;

               (g)õigus tühistada kriisilahenduse objektiks oleva keskse vastaspoole emiteeritud võlainstrumente;

               (h)õigus vähendada, sealhulgas nullini, kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumentide nimiväärtust ja tühistada selliseid omandiõiguse instrumente;

               (i)õigus nõuda kriisilahendusmenetluses olevalt keskselt vastaspoolelt või tema emaettevõtjalt uute omandiõiguse instrumentide (sealhulgas eelisaktsiad ja tingimusega vahetusvõlakirjad) emiteerimist;

               (j)õigus seoses keskse vastaspoole võlainstrumentide ja muude kohustustega muuta nende tagasimakse tähtaega, muuta maksmisele kuuluva intressi summat või muuta tähtpäeva, millest alates tuleb hakata intressi maksma, sealhulgas maksed ajutiselt peatades;

               (k)õigus lõpule viia ja lõpetada finantslepinguid;

               (l)õigus kutsuda tagasi või vahetada välja kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole juhtorgan ja kõrgem juhtkond;

               (m)õigus nõuda pädevalt asutuselt olulise osaluse omandaja hindamist võimalikult kiiresti, erandina määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 31 sätestatud tähtaegadest;

               (n)õigus vähendada, sealhulgas nullini, kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole variatsioonitagatise summat, mis võlgnetakse kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole kliirivale liikmele;

               (o)õigus kanda makseviivituses oleva kliiriva liikme arvelt makseviivituses mitteoleva kliiriva liikme arvele üle avatud positsioone ja mis tahes seotud varasid, sealhulgas asjaomaseid omandiõiguse üleminekul või pandiõigusel põhinevaid finantstagatiskokkuleppeid ning tasaarvestuskokkuleppeid (set-off ja netting), viisil, mis on kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikliga 48;

               (p)õigus jõustada kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole liikmete kõik olemasolevad ja täitmata lepingulised kohustused;

               (q)õigus jõustada kõik kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole emaettevõtja olemasolevad ja täitmata kohustused, sealhulgas kohustus anda kesksele vastaspoolele rahalist toetust garantiide või krediidiliinidena;

               (r)õigus nõuda kliirivatelt liikmetelt täiendavaid rahalisi makseid.

               Kriisilahendusasutused võivad esimese lõigus osutatud õigusi kasutada üksikult või nende ükskõik millises kombinatsioonis.

               2.Kui käesolevas määruses ja liidu riigiabi raamistikus ei ole sätestatud teisiti, ei kohaldata kriisilahendusasutuse suhtes lõikes 1 osutatud õiguste kasutamisel ühtegi järgnevatest nõuetest:

               (a)nõue saada mis tahes avalik-õigusliku või eraõigusliku isiku heakskiit või nõusolek;

               (b)nõuded, mis seonduvad keskse vastaspoole või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole finantsinstrumentide, õiguste, kohustuste, varade või kohustiste ülekandmisega;

               (c)nõue teavitada mis tahes avalik-õiguslikku või eraõiguslikku isikut;

               (d)nõue avaldada teade või prospekt;

               (e)nõue esitada mis tahes dokument mis tahes muule ametiasutusele või registreerida selles ametiasutuses.

               Artikkel 49
                  Kaasnevad õigused

               1.Artikli 48 lõikes 1 osutatud õiguste kasutamisel võib kriisilahendusasutus samuti kasutada ükskõik millist järgnevatest kaasnevatest õigustest:

               (a)kui artiklis 65 ei ole sätestatud teisiti, näha ette, et ülekandmine toimub, ilma et üleantavaid finantsinstrumente, õigusi, kohustusi, varasid või kohustisi mõjutaksid kohustused või koormatised;

               (b)tühistada õigused omandada täiendavaid omandiõiguse instrumente;

               (c)nõuda, et asjaomane ametiasutus lõpetaks või peataks kõigi keskse vastaspoole poolt emiteeritud finantsinstrumentide kauplemisele lubamise reguleeritud turul või selliste instrumentide ametliku noteerimise kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/34/EÜ
                  32
               ;

               (d)näha ette, et kooskõlas artikliga 40 või artikliga 42 koheldakse omandajat või sildasutusena toimivat keskset vastaspoolt seoses kõigi kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole õiguste või kohustuste või sellise keskse vastaspoole võetud meetmetega, sealhulgas turutaristus osalemisega seotud mis tahes õiguste või kohustustega nii, nagu oleks ta kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool;

               (e)nõuda, et kriisilahenduses olev keskne vastaspool või omandaja või sildasutusena toimiv keskne vastaspool annaksid üksteisele teavet ja abi;

               (f)näha ette, et kliiriv liige, kellele on artikli 48 lõike 1 punktide o ja p kohaste õigustega jaotatud positsioone, võtaks kõnealuste positsioonidega seoses üle kõik keskses vastaspoole osalemisega seonduvad õigused või kohustused;

               (g)tühistada või muuta kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole sõlmitud lepingu tingimusi või asendada kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool lepingupoolena omandaja või sildasutusena toimiva keskse vastaspoolega;

               (h)muuta kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole tegevuseeskirju, sealhulgas seoses tema osalemisega, kohaldades artiklit 37;

               (i)anda kliiriva liikme liikmestaatus kriisilahendusmenetluses olevalt keskselt vastaspoolelt üle kõnealuse keskse vastaspoole omandajale või sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele.

               Mis tahes käesoleva määrusega ette nähtud õigust kompensatsioonile ei käsitata kohustise või koormatisena esimese lõigu punkti a tähenduses.

               2.Kriisilahendusasutus võib näha ette talitluspidevuse korra, mis võimaldaks tagada, et kriisilahenduse meede on tulemuslik ning omandaja või sildasutusena toimiv keskne vastaspool saab üle kantud tegevust jätkata. Kõnealune talitluspidevuse kord võib hõlmata järgmist:

               (a)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole sõlmitud lepingute jätkamine, et omandaja või sildasutusena toimiv keskne vastaspool võtaks üle kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole õigused ja kohustused seoses mis tahes üle kantud finantsinstrumendi, õiguse, kohustuse, vara või kohustisega, ning et kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool asendataks kõigis asjakohastes lepingudokumentides kas otseselt või kaudselt omandaja või sildasutusena toimiva keskse vastaspoolega;

               (b)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole asendamine omandaja või sildasutusena toimiva keskse vastaspoolega kõigis kohtumenetlustes seoses mis tahes üle kantud finantsinstrumendi, õiguse, kohustuse, vara või kohustisega.

               3.Lõike 1 punktiga d ja lõike 2 punktiga b ette nähtud õigused ei mõjuta:

               (a)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole töötaja õigust tööleping lõpetada;

               (b)kui artiklitest 55, 56 ja 57 ei tulene teisiti, lepingu osapoole õigust kasutada lepingujärgseid õigusi, sealhulgas õigus leping lõpetada, kui lepingutingimused seda võimaldavad keskse vastaspoole tegevuse või tegevusetuse tõttu enne ülekandmist või omandaja või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole tegevuse või tegevusetuse tõttu pärast ülekandmist.

               Artikkel 50
                  Erihaldur

               1.Kriisilahendusasutus võib ametisse nimetada erihalduri, kes asendab kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole juhtorganit. Erihalduril peab olema piisavalt hea maine ja piisavad ekspertteadmised finantsteenuste, riskijuhtimise ja kliirimisteenuste alal kooskõlas määruse (EL) nr 648/2012 artikli 27 lõike 2 teise lõiguga.

               2.Erihalduril on kõik keskse vastaspoole aktsionäride ja juhtorgani õigused. Erihaldur võib kõnealuseid õigusi kasutada ainult kriisilahendusasutuse kontrolli all. Kriisilahendusasutus võib seada erihalduri tegevusele piiranguid või nõuda teatavate tegevuste jaoks eelnevat nõusolekut.

               Kriisilahendusasutus avalikustab lõikes 1 osutatud ametissenimetamise ning kõnealuse ametissenimetamisega seonduvad tingimused.

               3.Erihaldurit ei nimetata ametisse kauemaks kui üheks aastaks. Kriisilahendusasutus võib nimetatud perioodi pikendada, kui see on vajalik kriisilahenduse eesmärkide saavutamiseks.

               4.Erihaldur rakendab kõik vajalikud meetmed, et toetada kriisilahenduse eesmärkide saavutamist ning rakendada kriisilahendusasutuse võetud kriisilahenduse meetmeid. Vasturääkivuse või vastuolu korral on kõnealune seadusjärgne kohustus kõigi teiste keskse vastaspoole põhikirjast või siseriiklikust õigusest juhtkonnale tulenevate kohustuste suhtes ülimuslik.

               5.Erihaldur koostab kriisilahendusasutuse määratud korrapäraste ajavahemike tagant ning erihalduri mandaadi alguses ja lõpus teda ametisse nimetanud kriisilahendusasutusele aruande. Kõnealustes aruannetes kirjeldatakse üksikasjalikult keskse vastaspoole finantsseisundit ja esitatakse võetud meetmete põhjused.

               6.Kriisilahendusasutus võib erihalduri igal ajal tagasi kutsuda. Ta kutsub erihalduri alati tagasi järgmistel juhtudel:

               a) kui erihaldur ei täida oma ülesandeid vastavalt kriisilahendusasutuse kehtestatud tingimustele;

               b) kui konkreetse erihalduri tagasikutsumise või asendamisega oleks võimalik paremini saavutada kriisilahenduse eesmärke;

               c) kui ametisse nimetamise tingimused ei ole enam täidetud.

               7.Kui siseriiklik õigus näeb maksejõuetuse korral ette pankrotihalduri nimetamise, võib lõike 1 kohaselt ametisse nimetatud erihalduri samuti nimetada pankrotihalduriks.

               Artikkel 51
                  Õigus nõuda teenuste osutamist ja vahendite andmist

               1.Kriisilahendusasutus võib nõuda kriisilahendusmenetluses olevalt keskselt vastaspoolelt või ükskõik milliselt temaga samasse konsolideerimisgruppi kuuluvalt ettevõtjalt või kliirivalt liikmelt selliste teenuste esitamist ja vahendite andmist, mis on omandajale või sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele vajalikud temale üle antud ettevõtte tulemuslikuks tegevuseks.

               Esimest lõiku kohaldatakse sõltumata sellest, kas keskse vastaspoolega samasse konsolideerimisgruppi kuuluva üksuse või keskse vastaspoole ühe kliiriva liikme suhtes on algatatud tavaline maksejõuetusmenetlus või on ta ise kriisilahendusmenetluses.

               2.Kriisilahendusasutus võib kriisilahendusasutuste poolt vastavalt lõikele 1 kehtestatud kohustused jõustada muudes liikmesriikides, kui kõnealuseid õigusi kasutatakse seoses kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoolega samasse konsolideerimisgruppi kuuluvate ettevõtjatega või asjaomase keskse vastaspoole kliirivate liikmetega.

               3.Lõikes 1 osutatud teenused ja vahendid ei hõlma mis tahes vormis rahalist toetust.

               4.Lõikes 1 osutatud teenuseid osutatakse ja vahendeid antakse:

               (a)samadel äritingimustel, kui neid osutati ja anti kesksele vastaspoolele vahetult enne kriisilahenduse meetmete võtmist, kui on olemas sellekohane leping;

               (b)mõistlikel äritingimustel, kui sellekohane leping puudub või kui leping on lõppenud.

               Artikkel 52
                  Õigus jõustada muude liikmesriikide poolt võetud
                  kriisilahenduse või kriisiennetusmeetmeid

               1.Kui kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumendid, varad, õigused, kohustused või kohustised asuvad muus liikmesriigis kui kriisilahendusasutuse liikmesriik või neid reguleeritakse muu liikmesriigi kui kriisilahendusasutuse liikmesriigi õigusega, toimub kõnealuste omandiõiguse instrumentide, varade, õiguste, kohustuste või kohustiste ülekandmine asjaomase muu liikmesriigi õiguse kohaselt.

               2.Muude asjaomaste liikmesriikide ametiasutused osutavad liikmesriigi kriisilahendusasutusele igakülgset abi selleks, et tagada omandiõiguse instrumentide, varade, õiguste, kohustuste või kohustiste ülekandmine omandajale või sildasutusena toimivale kesksele vastaspoolele kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt.

               3.Aktsionärid, võlausaldajad ja kolmandad isikud, keda lõikes 1 osutatud omandiõiguse instrumentide, vara, õiguste, kohustuste või kohustiste ülekandmine mõjutab, ei ole õigust üleandmist takistada, vaidlustada ega tühistada selle liikmesriigi õigusnormide alusel, mille õigust üleandmisele kohaldatakse.

               4.Kui liikmesriigi kriisilahendusasutus kasutab artiklites 28 või 32 osutatud kriisilahenduse vahendeid ja kui kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole lepingud, kohustised, omandiõiguse instrumendid või võlainstrumendid hõlmavad instrumente, lepinguid või kohustisi, mida reguleeritakse muu liikmesriigi õigusega, või kohustisi muus liikmesriigis asuvate võlausaldajate ees ja lepinguid muus liikmesriigis asuvate kliirivate osalistega, tagavad asjaomase muu liikmesriigi vastavad asutused, et mis tahes kõnealustest kriisilahenduse vahenditest tulenevad meetmed võetakse.

               Esimese lõigu kohaldamisel ei ole aktsionäridel, võlausaldajatel ja kliirivatel osalistel, keda nimetatud kriisilahenduse vahendid mõjutavad, õigust vaidlustada instrumendi või kohustuse põhisumma või maksmisele kuuluva summa vähendamist või selle konverteerimist või restruktureerimist.

               5.Järgmised õigused ja kaitsemeetmed kehtestatakse kooskõlas kriisilahendusasutuse liikmesriigi õigusnormidega:

               (a)aktsionäride, võlausaldajate ja kolmandate isikute õigus vaidlustada vastavalt artiklile 72 käesoleva artikli lõikes 1 osutatud omandiõiguse instrumentide, varade, õiguste, kohustuste või kohustiste ülekandmine;

               (b)mõjutatud võlausaldajate õigus vaidlustada artikli 72 kohaselt käesoleva artikli lõikega 4 hõlmatud instrumendi, kohustuse või lepingu põhisumma või maksmisele kuuluva summa vähendamine või konverteerimine või restruktureerimine;

               (c)V peatükis osutatud osalise ülekandmise kaitsemeetmed seoses käesoleva artikli lõikes 1 osutatud varade, õiguste, kohustuste või kohustistega.

               Artikkel 53
                  Õigused seoses varade, lepingute, õiguste, kohustiste, kohustuste
                  ja omandiõiguse instrumentidega, mis asuvad kolmandas riigis või mida reguleeritakse kolmanda riigi õigusega

               1.Juhul kui kriisilahenduse meede on seotud kolmandas riigis asuvate isikute varade või lepingutega või omandiõiguse instrumentide, õiguste, kohustuste või kohustistega, mida reguleeritakse kolmanda riigi õigusega, võib kriisilahendusasutus nõuda, et:

               (a)kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool ja kõnealuste varade, lepingute, omandiõiguse instrumentide, õiguste, kohustuste või kohustiste saaja astuksid kõik sammud, mis on vajalikud meetme jõustumise tagamiseks;

               (b)kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool haldaks saaja nimel omandiõiguse instrumente, vara või õigusi või täidaks kohustisi või kohustusi kuni meetme jõustumiseni;

               (c)saaja mõistlikud kulud, mis on nõuetekohaselt tekkinud käesoleva lõike punktidega a ja b ette nähtud meetmete rakendamisel, kompenseeritaks ühel artikli 27 lõikes 9 osutatud viisil.

               2.Lõike 1 kohaldamisel võib kriisilahendusasutus nõuda keskselt vastaspoolelt, et see tagaks, et tema lepingutele ja muudele kokkulepetele kolmandates riikides asuvate kliirivate liikmete ning omandiõiguse instrumentide ja võlainstrumentide või muude kohustuste omajatega lisatakse säte, millega nad nõustuvad kriisilahendusasutuse poolt võetava mis tahes meetmega nende varade, lepingute, õiguste, kohustuste ja kohustiste suhtes, sealhulgas artiklite 55, 56 ja 57 kohaldamisega.

               3.Kui lõikes 1 osutatud kriisilahenduse meede ei jõustu, on kõnealune meede asjaomaste omandiõiguse instrumentide, varade, õiguste, kohustuste ja kohustiste suhtes kehtetu.

               Artikkel 54
                  Teatavate lepinguliste tingimuste väljajätmine varajase sekkumise ja kriisilahenduse puhul

               1.Kriisiennetusmeedet või kriisilahenduse meedet, mis on võetud käesoleva määruse kohaselt või kõnealuse meetme kohaldamisega vahetult seotud mis tahes sündmust ei käsitata täitmist tingiva või maksejõetuse juhtumina direktiivi 2002/47/EÜ ja direktiivi 98/26/EÜ tähenduses, tingimusel et jätkatakse lepingust tulenevate materiaalõiguslike kohustuste, sealhulgas makse- ja tarnekohustuste täitmist ning tagatise andmist.

               Esimese lõigu kohaldamisel käsitatakse kolmanda riigi kriisilahendusmenetlusi, mida tunnustatakse artikli 75 kohaselt või kriisilahendusasutuse vastava otsuse alusel, käesoleva määrusega kooskõlas võetud kriisilahenduse meetmena.

               2.Lõikes 1 osutatud kriisiennetusmeedet või kriisilahenduse meedet ei kasutata selleks, et:

               (a)kasutada lõpetamise, peatamise, muutmise või tasaarvestuse õigust, sealhulgas seoses lepinguga, mille sõlmib keskse vastaspoolega samasse konsolideerimisgruppi kuuluv ettevõtja ja mis hõlmab vastastikuse kohustuste täitmata jätmise sätet või kohustusi, mida tagab või toetab muul viisil ükskõik milline konsolideerimisgrupi ettevõtja;

               (b)saada enda omandisse, kontrollida või tagatisena sisse nõuda asjaomase keskse vastaspoole või konsolideerimisgrupi ettevõtja vara seoses lepinguga, mis hõlmab vastastikuse kohustuste täitmata jätmise sätet;

               (c)mõjutada asjaomase keskse vastaspoole või konsolideerimisgrupi ettevõtja lepingulist õigust seoses lepinguga, mis hõlmab vastastikuse kohustuste täitmata jätmise sätet.

               Artikkel 55
                  Õigus peatada teatavaid kohustusi

               1.Kriisilahendusasutus võib peatada mõlema vastaspoole makse- või ülekandekohustused seoses kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole sõlmitud lepingutega alates artikli 70 kohasest peatamisteate avaldamisest kuni avaldamisele järgneva tööpäeva lõpuni.

               Esimese lõigu kohaldamisel tähendab tööpäeva lõpp keskööd kriisilahendusasutuse liikmesriigis.

               2.Kui makse- või ülekandekohustus oleks tulnud täita peatamisajal, peab makse tegemine või ülekandmine toimuma kohe pärast peatamisaja lõppu.

               3.Kriisilahendusasutus ei kasuta lõikes 1 osutatud õigust makse- ja ülekandekohustuste suhtes süsteemide või süsteemikorraldajate ees, kes on määratud direktiivi 98/26/EÜ kohaldamise eesmärgil, sealhulgas muude kesksete vastaspoolte ja keskpankade ees.

               Artikkel 56
                  Õigus piirata tagatistest tulenevate õiguste jõustamist

               1.Kriisilahendusasutus võib takistada kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole tagatud võlakohustuste omanikel jõustada tagatisest tulenevaid õigusi seoses kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole mis tahes varadega alates peatamisteate avaldamisest artikli 70 kohaselt kuni avaldamisele järgneva tööpäeva lõpuni.

               Esimese lõigu kohaldamisel tähendab tööpäeva lõpp keskööd kriisilahendusasutuse liikmesriigis.

               2.Kriisilahendusasutus ei kasuta lõikes 1 osutatud õigust seoses süsteemide või süsteemikorraldajate, kes on määratud direktiivi 98/26/EÜ kohaldamise eesmärgil, ega muude kesksete vastaspoolte ja keskpankade mis tahes tagatistest tulenevate õigustega vara suhtes, mille kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool on pantinud või tagatiseks andnud.

               Artikkel 57
                  Õigus ajutiselt peatada lõpetamisõigus

               1.Kriisilahendusasutus võib peatada kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole mis tahes lepingupoole õiguse leping lõpetada alates artikli 70 kohasest lõpetamisteate avaldamisest kuni avaldamisele järgneva tööpäeva lõpuni tingimusel, et jätkatakse makse- ja üleandmise ning ülekandekohustuste ning tagatise andmise kohustuse täitmist.

               Esimese lõigu kohaldamisel tähendab tööpäeva lõpp keskööd kriisilahenduse liikmesriigis.

               2.Kriisilahendusasutus ei kasutata lõikes 1 osutatud õigust seoses süsteemide või süsteemikorraldajatega, kes on määratud direktiivi 98/26/EÜ kohaldamise eesmärgil, sealhulgas seoses muude kesksete vastaspoolte ja keskpankadega.

               3.Lepingupool võib kasutada kõnealusest lepingust tulenevat lõpetamisõigust enne lõikes 1 osutatud ajavahemiku lõppu, kui see lepingupool saab kriisilahendusasutuselt teate, et lepinguga hõlmatud õigusi ja kohustusi:

               (a)ei kanta üle teisele ettevõtjale;

               (b)ei hinnata alla või konverteerita ega kasutata nende suhtes kriisilahenduse vahendit kahjude või positsioonide jaotamiseks.

               4.Kui lõikes 3 osutatud teadet ei ole esitatud, võib lõpetamisõigust peatamisaja lõppedes kasutada vastavalt artiklile 54 järgmiselt:

               (a)kui lepinguga hõlmatud õigused ja kohustused on üle kantud muule ettevõtjale, võib vastaspool kasutada lõpetamisõigust vastavalt asjaomase lepingu tingimustele üksnes siis, kui saajast ettevõtjast tulenevalt ilmneb või jätkub täitmist tingiv juhtum;

               (b)kui lepinguga hõlmatud õigused ja kohustused jäävad kesksele vastaspoolele ning kriisilahendusasutus on kriisilahenduse vahendiga jaotanud kahju või positsioonid kõnealusele lepingule, võib vastaspool kasutada lõikest 1 tuleneva peatamise lõppemisel lõpetamisõigust vastavalt kõnealuse lepingu tingimustele.

               Artikkel 58
                  Õigus teostada kontrolli keskse vastaspoole üle

               1.Kriisilahendusasutus võib teostada kontrolli kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole üle, et:

               (a)hallata keskse vastaspoole tegevusi ja teenuseid, kasutada tema aktsionäride ja juhtorgani õigusi ning konsulteerida riskikomiteega;

               (b)hallata ja võõrandada kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole vara.

               Esimeses lõigus osutatud kontrolli võib kriisilahendusasutus teostada vahetult ise või kaudselt kriisilahendusasutuse nimetatud isiku või isikute kaudu.

               2.Kui kriisilahendusasutus teostab kontrolli keskse vastaspoole üle, ei loeta kriisilahendusasutust siseriikliku õiguse kohaseks varijuhiks ega de facto juhiks.

               Artikkel 59

               Õiguste kasutamine kriisilahendusasutuste poolt

               Kui artiklis 72 ei ole sätestatud teisiti, võtavad kriisilahendusasutused kriisilahenduse meetmeid riigisisesele halduspädevusele ja -menetlustele vastava korralduse alusel.

               V PEATÜKK
                  Kaitsemeetmed

               Artikkel 60
                  Võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõte

               Kui kriisilahendusasutus kasutab üht või mitut kriisilahenduse vahendit, tagab ta, et aktsionärid, võlausaldajad ja kliirivad osalised ei kanna:

               (a)kliiriva liikme makseviivituse korral suuremat kahju kui siis, kui kriisilahendusasutus ei oleks hetkel, kui kriisilahendusasutus leidis, et artikli 22 lõike 1 kohased tingimused olid täidetud, võtnud seoses keskse vastaspoolega kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel oleks nende suhtes kohaldatud võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavale või muudele tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkulepetele;

               (b)muul juhul kui kliiriva liikme makseviivituse korral suuremat kahju kui siis, kui keskne vastaspool oleks likvideeritud tavalises maksejõuetusmenetluses, sealhulgas võttes arvesse tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkuleppeid.

               Artikkel 61
                  Väärtuse hindamine võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise puhul

               1.Selleks et hinnata kooskõla võlausaldajate võrdse kohtlemise põhimõttega, nagu sätestatud artiklis 60, tagab kriisilahendusasutus, et nii kiiresti kui võimalik pärast kriisilahenduse meetme rakendamist viib sõltumatu isik läbi väärtuse hindamise.

               2.Lõikes 1 osutatud väärtuse hindamine hõlmab järgmist:

               (a)kohtlemine, mille osaliseks oleksid aktsionärid, võlausaldajad ja kliirivad osalised saanud juhul, kui kriisilahendusasutus ei oleks siis, kui kriisilahendusasutus leidis, et artikli 22 lõike 1 kohased tingimused olid täidetud, võtnud seoses keskse vastaspoolega kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel oleks nende suhtes kohaldatud võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavale või muudele tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkulepetele või kui keskne vastaspool oleks likvideeritud tavalises maksejõuetusmenetluses;

               (b)kohtlemine, mis aktsionäridele, võlausaldajatele ja kliirivatele osalistele keskse vastaspoole kriisilahendusmenetluses tegelikult osaks sai;

               (c)kas punktis a osutatud kohtlemine erineb punktis b osutatud kohtlemisest.

               3.Lõikes 2 osutatud kohtlemise summade arvutamisel ei võeta lõikes 1 osutatud väärtuse hindamisel arvesse mis tahes erakorralist avaliku sektori finantstoetust kriisilahendusmenetluses olevale kesksele vastaspoolele.

               4.Lõikes 1 osutatud hindamist tuleb eristada artikli 24 lõike 3 kohasest hindamisest.

               5.Võttes arvesse kõiki direktiivi 2014/59/EL artikli 74 lõike 4 kohaselt koostatud regulatiivseid tehnilisi standardeid, töötab ESMA välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, millega täpsustatakse lõikes 1 osutatud väärtuse hindamise metoodika.

               ESMA esitab kõnealuse regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu komisjonile [PO please insert the date 12 months from entry into force of the Regulation].

               Komisjonile antakse õigus võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras.

               Artikkel 62
                  Meetmed aktsionäride, võlausaldajate ja kliirivate osaliste kaitseks

               Kui artikli 61 alusel läbiviidud väärtuse hindamise kohaselt on mis tahes aktsionär, võlausaldaja või kliiriv liige kandnud suuremat kahju kui siis, kui kriisilahendusasutus ei oleks võtnud seoses keskse vastaspoolega kriisilahenduse meetmeid ja selle asemel oleks nende suhtes kohaldatud võimalikke täitmata kohustusi vastavalt keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise kavale või muudele tema tegevuseeskirjades sätestatud kokkulepetele, või kui keskne vastaspool oleks likvideeritud tavalises maksejõuetusmenetluses, peaks kõnealusel aktsionäril, võlausaldajal või kliirival liikmel olema õigus vahe kompenseerimisele.

               Artikkel 63
                  Vastaspoole kaitse osalise ülekandmise korral

               Artiklite 64, 65 ja 66 kohaseid kaitsemeetmeid rakendatakse järgmistel asjaoludel:

               (a)kui kriisilahendusasutus kannab kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole või sildasutusena toimiva keskse vastaspoole varad, õigused, kohustused või kohustised osaliselt, aga mitte täielikult üle omandajale;

               (b)kui kriisilahendusasutus kasutab artikli 49 lõike 1 punktis g osutatud õigusi.

               Artikkel 64
                  Finantstagatis- ja tasaarvestuskokkulepete (set-off ja netting) kaitse

               Kriisilahendusasutus tagab, et kriisilahenduse vahendi kasutamise tulemuseks ei ole see, et üle kantakse mitte kõik, vaid ainult osa õigustest ja kohustustest, mis on kaitstud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole ja kolmanda isiku vahelise omandiõiguse üleminekul põhineva tasaarvestuskokkuleppega (set-off ja netting), või et kaasnevaid õigusi kasutades muudetakse kõnealuste kokkulepetega kaitstud õigusi või kohustusi või lõpetatakse need.

               Esimeses alapunktis osutatud kokkulepped hõlmavad mis tahes kokkuleppeid, mille raames pooltel on õigus selliseid õigusi ja kohustusi tasaarvestada või liita.

               Artikkel 65
               Tagatiskokkulepete kaitse

               Kriisilahendusasutus tagab, et kriisilahenduse vahendi kasutamisel ei ole ühtegi järgnevatest tagajärgedest seoses tagatiskokkulepetega kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole ja nende kokkulepete muude poolte vahel:

               (a)kohustuse tagatiseks oleva vara ülekandmine, välja arvatud juhul, kui üle kantakse ka asjaomane kohustus ja tagatisest saadav kasu;

               (b)tagatud kohustuse ülekandmine, välja arvatud juhul, kui üle kantakse ka tagatisest saadav kasu;

               (c)tagatisest saadava kasu ülekandmine, välja arvatud juhul, kui üle kantakse ka tagatud kohustus;

               (d)tagatiskokkuleppe muutmine või lõpetamine kaasnevaid õigusi kasutades, kui sellise muutmise või lõpetamise tagajärjel ei ole kohustus enam tagatud.

               Artikkel 66
                  Struktureeritud finantskokkulepete ja pandikirjade kaitse

               Kriisilahendusasutus tagab, et kriisilahenduse vahendi kasutamisel ei teki ühtegi järgnevatest tagajärgedest seoses struktureeritud finantskokkulepete, sealhulgas pandikirjadega:

               (a)osa, kuid mitte kõigi varade, õiguste ja kohustuste ülekandmine, mis kujutavad endast või moodustavad osa struktureeritud finantskokkuleppest, milles osaleb kriisilahendusmenetluses olev üksus;

               (b)kaasnevate õiguste kasutamisest tulenev selliste varade, õiguste ja kohustiste lõpetamine või muutmine, mis kujutavad endast või moodustavad osa struktureeritud finantskokkuleppest, milles osaleb kriisilahendusmenetluses olev üksus.

               Esimese lõigu kohaldamisel hõlmavad struktureeritud finantskokkulepped väärtpaberistamisi ja riskide maandamise eesmärgil kasutatavaid finantsinstrumente, mis moodustavad lahutamatu osa tagatiste kogumist ning mis on siseriikliku õiguse kohaselt tagatud sarnaselt pandikirjadele, hõlmates kokkuleppe poole, usaldusisiku, agendi või esindaja poolt tagatise andmist ja hoidmist.

               Artikkel 67
               Osaline ülekandmine: kauplemis-, kliiring- ja arveldussüsteemide kaitse

               1.Kriisilahendusasutus tagab, et kriisilahenduse vahendi rakendamine ei mõjuta direktiiviga 98/26/EÜ hõlmatud süsteemide toimimist ja eeskirju, kui kriisilahendusasutus:

               (a)kannab omandajale üle osa, kuid mitte kõik kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole varad, õigused, kohustused või kohustised;

               (b)tühistab või muudab kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole sõlmitud lepingu tingimusi, muuhulgas selleks, et asendada üks lepingupool omandaja või sildasutusena toimiva keskse vastaspoolega.

               2.Lõike 1 kohaldamisel tagab kriisilahendusasutus, et kriisilahenduse vahendi kasutamisel ei teki ühtegi järgnevatest tagajärgedest:

               (a)direktiivi 98/26/EÜ artikli 5 kohase maksejuhise tühistamine;

               (b)direktiivi 98/26/EÜ artiklitega 3 ja 5 nõutava maksejuhise ja tasaarvelduste täitmisele pööratavuse mõjutamine;

               (c)direktiivi 98/26/EÜ artikliga 4 ette nähtud rahaliste vahendite, väärtpaberite või laenuvõimaluste kasutamise mõjutamine;

               (d)direktiivi 98/26/EÜ artikliga 9 ette nähtud tagatise kaitse mõjutamine.

               VI PEATÜKK
               Menetluslikud kohustused

               Artikkel 68
                  Teavitamisnõuded

               1.Keskne vastaspool teavitab pädevat asutust, kui ta on arvamusel, et ta on maksejõuetuse ohus või sattub tõenäoliselt maksejõuetusse artikli 22 lõike 2 tähenduses.

               2.Pädev asutus teavitab kriisilahendusasutust kõigist lõike 1 alusel saadud teadetest ja kõigist kriisilahenduse või muudest IV jaotise kohastest meetmetest, mille võtmist pädev asutus keskselt vastaspoolelt nõuab.

               Pädev asutus teavitab kriisilahendusasutust mis tahes määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 24 osutatud eriolukorrast seoses keskse vastaspoolega ja kõigist kõnealuse määruse artikli 48 kohaselt saadud teadetest.

               3.Kui pädev asutus või kriisilahendusasutus leiab, et artikli 22 lõike 1 punktides a ja b osutatud tingimused on seoses keskse vastaspoolega täidetud, teavitab ta sellest viivitamata järgmisi asutusi:

               (a)kõnealuse keskse vastaspoole pädev asutus või kriisilahendusasutus;

               (b)keskse vastaspoole emaettevõtja pädev asutus;

               (c)keskpank;

               (d)pädev ministeerium;

               (e)Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus.

               Artikkel 69
                  Kriisilahendusasutuse otsus

               1.Pädeva asutuse artikli 68 lõike 3 kohase teate saamise järel otsustab kriisilahendusasutus, kas kriisilahenduse meetmed on vajalikud.

               2.Otsus selle kohta, kas võtta keskse vastaspoole suhtes kriisilahenduse meetmed või mitte, sisaldab järgnevat teavet:

               (a)kriisilahendusasutuse hinnang sellele, kas keskne vastaspool vastab kriisilahenduse tingimustele;

               (b)mis tahes meetmed, mis kriisilahendusasutus kavatseb võtta, sealhulgas otsus teha likvideerimise taotlus, halduri nimetamine või mis tahes muu meetme võtmine tavalises maksejõuetusmenetluses või, kohaldades artikli 27 lõike 1 punkti e, siseriikliku õiguse alusel.

               Artikkel 70
                  Kriisilahendusasutuste menetluslikud kohustused

               1.Võimalikult kiiresti pärast kriisilahenduse meetme võtmist teavitab kriisilahendusasutus kõiki järgmisi asutusi:

               (a)kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool;

               (b)kriisilahenduse kolleegium;

               (c)makrotasandi usaldatavusjärelevalvet teostav määratud riiklik asutus ning Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu;

               (d)Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank ja EIOPA;

               (e)direktiiviga 98/26/EÜ hõlmatud selliste süsteemide, milles kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool osaleb, korraldajad.

               2.Lõikes 1 osutatud teade sisaldab koopiat mis tahes korraldusest või dokumendist, mille alusel asjaomane meede võetakse, ning selles märgitakse ka kriisilahenduse meetme jõustumise kuupäev.

               Lõike 1 punkti b kohases teates kriisilahenduse kolleegiumile on samuti märgitud, kas kriisilahenduse meede kaldub kõrvale kriisilahenduse kavast, ja selles esitatakse kõigi selliste kõrvalekaldumiste põhjused.

               3.Kriisilahenduse meetme võtmise aluseks oleva korralduse või dokumendi koopia või kokkuvõttev teade kriisilahenduse meetme mõju kohta ning – kui see on kohaldatav – artiklites 55, 56 ja 57 osutatud peatamise või piiramise tingimused ja tähtaeg avaldatakse kõigis järgnevates kohtades:

               (a)kriisilahendusasutuse veebisait;

               (b)pädeva asutuse (kui see ei ole kriisilahendusasutus) veebisait ja ESMA veebisait;

               (c)kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole veebisait;

               (d)kui kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumendid või võlainstrumendid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, siis kriisilahendusmenetluses olevat keskset vastaspoolt käsitleva korraldatud teabe avaldamiseks kasutatav meediakanal kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/109/EÜ artikli 21 lõikega 1
                  33
               .

               4.Kui omandiõiguse instrumendid või võlainstrumendid ei ole reguleeritud turul kauplemisele lubatud, tagab kriisilahendusasutus, et lõikes 3 osutatud korraldust tõendavad dokumendid saadetakse kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole teadaolevatele omandiõiguse instrumentide omanikele ja võlausaldajatele, kes on teada kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole registrite või andmebaaside kaudu, mis on kriisilahendusasutusele kättesaadavad.

               Artikkel 71
                  Konfidentsiaalsus

               1.Ametisaladuse hoidmise nõuet kohaldatakse järgmiste isikute suhtes:

               (a)kriisilahendusasutused;

               (b)pädevad asutused, ESMA ja EBA;

               (c)pädevad ministeeriumid;

               (d)käesoleva määruse kohaselt nimetatud erihaldurid või ajutised haldurid;

               (e)võimalikud omandajad, kellega pädev asutus või kriisilahendusasutus on ühendust võtnud, sõltumata sellest, kas ühendust võeti ettevõtte võõrandamise vahendi kasutamise ettevalmistamiseks ja kas ühenduse võtmine päädis omandamisega;

               (f)audiitorid, raamatupidajad, juristid ja konsultandid, hindajad ja muud eksperdid, kelle teenuseid kriisilahendusasutus, pädev asutus, pädevad ministeeriumid või punktis e osutatud võimalikud omandajad otseselt või kaudselt kasutavad;

               (g)keskpangad ja muud ametiasutused, kes on kaasatud kriisilahenduse protsessi;

               (h)sildasutusena toimiv keskne vastaspool;

               (i)mis tahes muu isik, kes osutab või on osutanud otseselt või kaudselt ning alaliselt või aeg-ajalt teenuseid punktides a kuni k osutatud isikutele;

               (j)keskse vastaspoole kõrgem juhtkond ja juhtorgani liikmed ja punktides a kuni k osutatud asutuste või üksuste töötajad enne nende ametisse nimetamist, nende ametisoleku ajal ja pärast seda;

               (k)kõik muud kriisilahenduse kolleegiumi liikmed, keda ei ole loetletud punktides a, b, c ja g.

               2.Selleks et tagada lõigetes 1 ja 3 sätestatud ametisaladuse hoidmise nõuete järgimine, tagavad lõike 1 punktides a, b, c, g, h ja k osutatud isikud, et on kehtestatud konfidentsiaalsust käsitlevad sise-eeskirjad, sealhulgas eeskirjad, mis tagavad, et teave on kättesaadav ainult kriisilahendusega otseselt seotud isikutele.

               3.Lõikes 1 osutatud isikutel keelatakse avalikustada töö käigus seoses käesoleva määruse kohaste ülesannete täitmisega või pädevalt asutuselt või kriisilahendusasutuselt saadud konfidentsiaalset teavet ühelegi isikule või asutusele, välja arvatud juhul, kui see toimub nende käesolevale määrusele vastavate ülesannete täitmise käigus või kui kõnealune teave esitatakse kokkuvõtlikult või on koostatud selliselt, et konkreetset keskset vastaspoolt ei ole võimalik kindlaks teha, või kui asutuselt või keskselt vastaspoolelt, kes selle teabe andis, on saadud eelnev selgesõnaline nõusolek.

               Enne mis tahes teabe avaldamist hindavad lõikes 1 osutatud isikud seda, kuidas avaldamine võib mõjutada finants-, rahandus- ja majanduspoliitikaga seonduvaid avalikke huvisid, füüsiliste ja juriidiliste isikute ärihuvisid ning kontrolle, uurimist või auditeid.

               Teabe avaldamise mõju kontrollimise menetlus hõlmab artiklites 9 ja 13 osutatud finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavade sisu ja üksikasjade ning artiklite 10 ja 16 kohaselt läbi viidud hindamiste tulemuste avaldamise mõju erihindamist.

               Lõikes 1 osutatud mis tahes isik või üksus kannab käesoleva artikli nõuete rikkumise korral tsiviilvastutust kooskõlas siseriikliku õigusega.

               4.Erandina lõikest 3 võivad lõikes 1 osutatud isikud vahetada konfidentsiaalset teavet kõigi järgnevatega tingimusel, et sellise teabevahetuse kohta on olemas konfidentsiaalsuskokkulepped:

               (a)mis tahes muu kolmanda isikuga, kui see on vajalik kriisilahenduse meetme kavandamiseks või läbiviimiseks;

               (b)oma liikmesriigi parlamendi uurimiskomisjoniga, oma liikmesriigi riigikontrolliga või muude liikmesriigis uurimisega tegelevate organitega;

               (c)liikmesriigi ametiasutustega, mille ülesandeks on teha järelevalvet maksesüsteemide üle, ametiasutustega, mille vastutusalas on tavaline maksejõuetusmenetlus, ametiasutustega, mis avalikes huvides teevad järelevalvet muude finantssektori ettevõtjate üle, ametiasutustega, mille vastutusalas on finantsturgude ja kindlustusandjate järelevalve, ning nende nimel tegutsevate inspektoritega, ametiasutustega, mille vastutusalas on liikmesriigis makrotasandi usaldatavusnõuete rakendamise kaudu finantssüsteemi stabiilsuse säilitamine, ametiasutustega, mille vastutusalas on kaitsta finantssüsteemi stabiilsust, ning isikutega, kelle ülesanne on teha kohustuslikke auditeid.

               5.Käesoleva artikli sätted ei takista:

               (a)lõike 1 punktides a–g ja punktis k osutatud asutuste või ettevõtjate töötajaid või eksperte jagamast teavet omavahel või asutuse või üksuse siseselt;

               (b)kriisilahendusasutusi ja pädevaid asutusi, sealhulgas nende töötajaid ja eksperte jagamast kriisilahenduse meetme kavandamise või rakendamise eesmärgil teavet omavahel ning teiste liidu kriisilahendusasutuste, teiste liidu pädevate asutuste, pädevate ministeeriumide, keskpankade, tavalise maksejõuetusmenetluse eest vastutavate ametiasutuste, makromajanduslike usaldatavusnõuete rakendamise teel liikmesriigi finantssüsteemi stabiilisuse säilitamise eest vastutavate asutuste, raamatupidamisaruannete kohustusliku auditi eest vastutavate isikute, EBA või ESMAga või kui see on kooskõlas artikliga 78, kolmandate riikide asutustega, kes täidavad kriisilahendusasutustega sarnaseid ülesandeid, või tingimusel, et järgitakse rangeid ametisaladuse hoidmise nõudeid, võimaliku omandajaga või mis tahes muu isikuga kriisilahenduse meetme kavandamise või läbiviimise eesmärgil.

               6.Käesolev artikkel ei piira teabe avaldamist käsitleva siseriikliku õiguse kohaldamist kriminaal- või tsiviilasjade kohtumenetlustes.

               VII PEATÜKK

               Edasikaebamise õigus ja muude meetmete välistamine

               Artikkel 72

               Kohtu eelnev nõusolek ja edasikaebamise õigus

               1.Kriisiennetusmeetme või kriisilahenduse meetme võtmise otsuseks võib olla vajalik kohtu eelnev nõusolek, tingimusel, et sellise loa taotlemise ja taotluse arutamise menetlus toimub kiirendatud korras.

               2.Kõigil isikutel, keda mõjutab otsus võtta kriisiennetusmeede või otsus kasutada mis tahes õigusi, välja arvatud kriisilahenduse meetme korral, on õigus kõnealuse otsuse peale edasi kaevata.

               3.Kõigil isikutel, keda mõjutab otsus rakendada kriisilahenduse meedet, on õiguskõnealuse otsuse peale edasi kaevata.

               4.Lõikes 3 osutatud edasikaebamise õiguse suhtes kohaldatakse järgmisi tingimusi:

               (a)kriisilahendusasutuse otsus on viivitamata täitmisele pööratav ja sellega kaasneb ümberlükatav eeldus, et selle täitmise peatamine on vastuolus avaliku huviga;

               (b)kaebust menetletakse kiirendatud korras;

               (c)kohus võtab oma hinnangu aluseks faktide majandusliku sisu hindamise, mille kriisilahendusasutus on läbi viinud.

               5.Kriisilahendusasutuse otsuse tühistamine ei mõjuta asjaomase kriisilahendusasutuse mis tahes hilisemaid haldustoiminguid ega tehinguid, mis põhinesid tühistatud otsusel, kui seda on vaja selliste kolmandate isikute huvide kaitseks, kes tegutsesid heas usus, olles kriisilahendusasutuse võetud kriisilahenduse meetme tulemusena omandanud kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole omandiõiguse instrumente, varasid, õigusi, kohustusi või kohustisi.

               Esimese lõigu kohaldamisel on õiguskaitsevahendid, mida kaebuse esitaja saab kriisilahendusasutuse otsuse ühistamise korral kasutada, piiratud kõnealuse otsuse tulemusena kantud kahju korvamisega.

               Artikkel 73
                  Piirangud muude menetluste puhul

               1.Keskse vastaspoole suhtes ei algatata tavalist maksejõuetusmenetlust, välja arvatud kriisilahendusasutuse algatusel või tema nõusolekul kooskõlas lõikega 3.

               2.Pädevaid asutusi ja kriisilahendusasutusi teavitatakse viivituseta mis tahes taotlusest algatada keskse vastaspoole suhtes tavaline maksejõuetusmenetlus, olenemata sellest, kas keskse vastaspoole suhtes kohaldatakse kriisilahendusmenetlust või kas on avalikustatud artikli 70 lõike 3 kohane otsus.

               3.Tavalise maksejõuetusmenetluse eest vastutavad ametiasutused võivad sellise menetluse algatada ainult pärast seda, kui kriisilahendusasutus on neid teavitanud oma otsusest mitte võtta keskse vastaspoole suhtes mis tahes kriisilahenduse meetmeid või kui neid ei ole teavitatud seitsme päeva jooksul pärast lõikes 2 osutatud teavitamist.

               Kriisilahendusasutused võivad paluda kohtul vastavast eesmärgist lähtuvaks ajaks peatada mis tahes kohtumenetluse, milles osaleb või võib osaleda kriisilahendusmenetluses olev keskne vastaspool, kui see on vajalik kriisilahenduse vahendite ja õiguste tõhusaks kasutamiseks.

               VI JAOTIS
                  SUHTED KOLMANDATE RIIKIDEGA

               Artikkel 74
                  Lepingud kolmandate riikidega

               1.Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 218 võib komisjon esitada nõukogule soovitusi läbirääkimiste pidamiseks ühe või mitme kolmanda riigiga, et sõlmida lepingud, mis käsitlevad kriisilahendusasutuste ja asjaomase kolmanda riigi ametiasutuste vahelise koostöö viise seoses kesksete vastaspoolte ja kolmandate riikide kesksete vastaspoolte puhul finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kavandamisega järgmistes olukordades:

               (a)kui kolmanda riigi keskne vastaspool osutab teenuseid või omab tütarettevõtjaid ühes või mitmes liikmesriigis;

               (b)kui liikmesriigis asutatud keskne vastaspool osutab teenuseid või omab üht või mitut tütarettevõtjat kolmandas riigis.

               2.Lõikes 1 osutatud lepingutega püütakse ennekõike tagada koostööprotsesside ja -korra kehtestamine artiklis 77 osutatud ülesannete täitmiseks ja õiguste kasutamist, sealhulgas nende eesmärkide saavutamiseks vajaliku teabe vahetamiseks.

               Artikkel 75
                  Kolmanda riigi kriisilahendusmenetluste tunnustamine ja nende jõustamine

               1.Käesolevat artiklit kohaldatakse kolmanda riigi kriisilahendusmenetluste suhtes, välja arvatud juhul kui, ja kuni selle ajani, mil asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud artikli 74 lõikes 1 osutatud rahvusvaheline leping jõustub. Seda kohaldatakse ka pärast asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud artikli 74 lõikes 1 osutatud rahvusvahelise lepingu jõustumist niivõrd, kuivõrd kõnealune leping ei reguleeri kolmanda riigi kriisilahendusmenetluse tunnustamist ja selle jõustamist.

               2.Asjaomased riiklikud asutused tunnustavad kolmandate riikide kriisilahendusmenetlusi seoses kolmanda riigi keskse vastaspoolega mis tahes järgneval juhul:

               (a)kolmanda riigi keskne vastaspool osutab teenuseid või omab tütarettevõtjaid ühes või enamas liikmesriigis;

               (b)kolmanda riigi kesksel vastaspoolel on varasid, õigusi, kohustusi või kohustisi, mis asuvad ühes või enamas liikmesriigis või mis on reguleeritud nende liikmesriikide õigusega.

               Asjaomased riiklikud asutused tagavad kolmanda riigi tunnustatud kriisilahendusmenetluste jõustamise kooskõlas siseriikliku õigusega.

               3.Asjaomastel riiklikel asutustel on vähemalt järgnevad õigused:

               (a)õigus kasutada kriisilahendusõigusi seoses:

               i) kolmanda riigi keskse vastaspoole varadega, mis asuvad nende liikmesriigis või mida reguleeritakse nende liikmesriigi õigusega;

               ii) kolmanda riigi keskse vastaspoole õiguste või kohustustega, mille on kirjendanud nende liikmesriigis asuv liidu filiaal või mida reguleeritakse nende liikmesriigi õigusega või kui selliste õiguste ja kohustustega seotud nõuded on sisse nõutavad nende liikmesriigis;

               (b)õigus viia lõpule omandiõiguse instrumentide ülekandmine liidu tütarettevõtjas, mis on asutatud määravas liikmesriigis, sealhulgas nõudes teiselt isikult meetmete võtmist, et viia lõpule aktsiate või omandiõiguse instrumentide üleandmine ;

               (c)õigus kasutada artiklis 55, 56 või 57 sätestatud õigusi seoses käesoleva artikli lõikes 2 osutatud ettevõtja mis tahes lepingupoole õigustega, kui sellised õigused on vajalikud kolmanda riigi kriisilahendusmenetluste jõustamiseks;

               (d)õigus tunnistada mittetäidetavaks lepinguline õigus üles öelda, lõpetada või kiirendada lepinguid, mille on sõlminud, või mõjutada lepingulisi õigusi, mille omanik on lõikes 2 osutatud ettevõtja või muu konsolideerimisgrupi ettevõtja, kui selline õigus tuleneb kriisilahenduse meetmest, mille on kolmanda riigi keskse vastaspoole suhtes võtnud kas kolmanda riigi kriisilahendusasutus ise või mis on võetud muul viisil vastavalt selles riigis kohaldatavatele kriisilahenduskorda reguleerivatele õiguslikele või regulatiivsetele nõuetele, tingimusel et jätkatakse lepingust tulenevate materiaalõiguslike kohustuste, sealhulgas makse- ja ülekandekohustuse täitmist ning tagatise andmist.

               4.Kolmanda riigi kriisilahendusmenetluste tunnustamine ja nende jõustamine ei piira tavalist maksejõuetusmenetlust, mida kohaldatakse siseriikliku õiguse kohaselt.

               Artikkel 76
                  Õigus keelduda kolmanda riigi kriisilahendusmenetluste tunnustamisest või nende jõustamisest

               Erandina artikli 75 lõikest 2 võivad asjaomased riiklikud asutused keelduda kolmanda riigi kriisilahendusmenetluste tunnustamisest või nende jõustamisest mis tahes järgnevatest juhtudest:

               (a)kolmanda riigi kriisilahendusmenetlusel oleks ebasoodne mõju nende liikmesriigi finantsstabiilsusele;

               (b)võlausaldajaid või kliirivaid osalisi, kes asuvad nende liikmesriigis, ei kohelda kolmandas riigis toimuvas kriisilahendusmenetluses samaväärselt kolmanda riigi võlausaldajatega või kliirivate liikmetega, kellel on sarnased seaduslikud õigused;

               (c)kolmanda riigi kriisilahendusmenetluse tunnustamisel või nendes tehtud otsuste täitmisel oleks oluline mõju nende liikmesriigi eelarvele;

               (d)tunnustamine või täitmine oleks vastuolus siseriikliku õigusega.

               Artikkel 77
                  Koostöö kolmandate riikide ametiasutustega

               1.Käesolevat artiklit kohaldatakse koostöö suhtes kolmanda riigiga, välja arvatud juhul kui, ja kuni selle ajani, mil asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud artikli 74 lõikes 1 osutatud rahvusvaheline leping jõustub. Seda kohaldatakse ka pärast asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud artikli 74 lõikes 1 osutatud rahvusvahelise lepingu jõustumist niivõrd, kuivõrd kõnealune leping ei reguleeri käesoleva artikli eset.

               2.Pädevad asutused või kriisilahendusasutused, kui see on asjakohane, sõlmivad koostöökokkulepped järgmiste asjaomaste kolmandate riikide asutustega, võttes arvesse olemasolevat koostöökorda, mis on kehtestatud määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 lõike 7 kohaselt:

               (a)kui kolmanda riigi keskne vastaspool osutab teenuseid või kui tal on tütarettevõtjad ühes või mitmes liikmesriigis, asjaomased ametiasutused kolmandas riigis, kus keskne vastaspool on asutatud;

               (b)kui keskne vastaspool osutab teenuseid või kui tal on üks või mitu tütarettevõtjat kolmandas riigis, asjaomased ametiasutused neis kolmandates riikides, kus selliseid teenuseid osutatakse või kus tütarettevõtjad on asutatud.

               3.Lõikes 2 osutatud koostöökorraga kehtestatakse osalevate ametiasutuste vahel menetlus ja kord vajaliku teabe vahetamiseks ja koostööks järgmiste ülesannete täitmisel ning järgmiste õiguste kasutamisel seoses lõike 2 punktides a–d osutatud kesksete vastaspooltega või neid hõlmavate konsolideerimisgruppidega:

               (a)kriisilahenduse kavade väljatöötamine vastavalt artiklile 13 ning sarnaste nõuete väljatöötamine vastavalt asjaomaste kolmandate riikide õigusele;

               (b)kõnealuste asutuste ja gruppide kriisi lahendatavuse hindamine vastavalt artiklile 16 ja asjaomase kolmanda riigi õiguse sarnastele nõuetele;

               (c)õiguste kohaldamine, et tegeleda kriisilahenduskõlblikkuse takistustega või need kõrvaldada vastavalt artiklile 17, ja mis tahes sarnaste õiguste kasutamine vastavalt asjaomase kolmanda riigi õigusele;

               (d)varajase sekkumise meetmete rakendamine vastavalt artiklile 19 ja sarnaste õiguste kasutamine vastavalt asjaomase kolmanda riigi õigusele;

               (e)kriisilahenduse vahendite kasutamine ning asjaomastele kolmanda riigi asutustele antud kriisilahendusõigused ja sarnased õigused.

               4.Lõike 2 kohaselt liikmesriikide ja kolmandate riikide kriisilahendusasutuste ja pädevate asutuste vahel sõlmitud koostöölepingud võivad sisaldada sätteid järgmiste küsimuste kohta:

               (a)teabevahetus, mida on vaja kriisilahenduse kavade koostamiseks ja uuendamiseks;

               (b)konsulteerimine ja koostöö kriisilahenduse kavade väljatöötamisel, sealhulgas artikli 75 kohaste õiguste kasutamise põhimõtted ning asjaomase kolmanda riigi õiguses sätestatud sarnaste õiguste kasutamise põhimõtted;

               (c)teabevahetus, mida on vaja kriisilahenduse vahendite ning kriisilahendusõiguste ja asjaomaste kolmanda riigi õiguses sätestatud sarnaste õiguste kasutamiseks;

               (d)koostöölepingu poolte varajane hoiatamine ja nendega konsulteerimine enne märkimisväärse meetme võtmist vastavalt käesolevale määrusele või asjaomase kolmanda riigi õigusele, mis mõjutab keskset vastaspoolt või konsolideerimisgruppi, millega leping on seotud;

               (e)avalikkuse teavitamise koordineerimine ühiste kriisilahenduse meetmete korral;

               (f)punktide a–e alusel toimuva teabevahetuse ja koostöö kord, sealhulgas vajaduse korral kriisiohjerühmade loomise ja nende tegevuse kaudu.

               Selleks et tagada lõike 3 ühtne, ühesugune ja järjepidev kohaldamine, annab ESMA välja suunised seoses lõikes 4 osutatud sätete liikide ja sisuga [PO please insert the date 18 months from entry into force of the Regulation].

               5.Kriisilahendusasutused ja pädevad asutused teavitavad ESMAt kõigist koostöölepingutest, mille nad on vastavalt käesolevale artiklile sõlminud.

               Artikkel 78
                  Konfidentsiaalse teabe vahetamine

               1.Kriisilahendusasutused, pädevad asutused, pädevad ministeeriumid ja muud asjaomased riiklikud ametiasutused, kui see on asjakohane, vahetavad konfidentsiaalset teavet, sh finantsseisundi taastamise kavasid, asjaomase kolmanda riigi asutustega ainult juhul, kui täidetud on järgmised tingimused:

               (a)kõnealuste kolmanda riigi ametiasutuste suhtes kehtivad ametisaladuse hoidmise nõuded ja standardid, mida kõik asjaomased ametiasutused peavad samaväärseks vähemalt artiklis 71 sätestatuga;

               (b)teavet on asjaomase kolmanda riigi asutustel vaja oma siseriikliku õiguse kohaste ülesannete täitmiseks, mis on võrreldavad käesoleva määruse kohaste ülesannetega ja mida ei kasutata ühelgi teisel eesmärgil.

               2.Kui teabevahetus puudutab isikuandmeid, kohaldatakse isikuandmete töötlemisel ja kolmanda riigi ametiasutustele edastamisel liidu ja liikmesriigi tasandi andmekaitseõigust;

               3.Kui konfidentsiaalne teave pärineb teisest liikmesriigist, ei avalda kriisilahendusasutused, pädevad asutused ega pädevad ministeeriumid kõnealust teavet asjaomastele kolmanda riigi asutustele, välja arvatud juhul, kui täidetud on järgmised tingimused:

               (a)selle liikmesriigi asjaomane asutus, kust teave pärineb, on avaldamisega nõus;

               (b)teave avaldatakse üksnes punktis a osutatud asutuse poolt heakskiidetud eesmärgil.

               4.Käesoleva artikli kohaldamisel käsitatakse teavet konfidentsiaalsena, kui selle suhtes kehtivad konfidentsiaalsusnõuded vastavalt liidu õigusele.

               VII JAOTIS
                  MÄÄRUSTE (EL) NR 1095/2010, (EL) NR 648/2012 JA (EL) 2015/2365 MUUDATUSED

               Artikkel 79
                  Määruse (EL) nr 1095/2010 muudatused

               Määrust (EL) nr 1095/2010 muudetakse järgmiselt.

               (1)Artikli 4 lõikele 3 lisatakse järgmine punkt iv:

               „iv) määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] puhul kriisilahendusasutus, nagu see on määratletud määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artikli 2 lõike 1 punktis 3.“;

               (2)Artikli 40 lõikele 5 lisatakse järgmine lõik:

               „Määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] reguleerimisalas tegutsemisel võib lõike 1 punktis b osutatud järelevalvenõukogu liiget vajaduse korral saata iga liikmesriigi kriisilahendusasutuse esindaja, kusjuures kõnealusel esindajal ei ole hääleõigust.”

               Artikkel 80

               Määruse (EL) nr 648/2012 muudatused

               Määrust (EL) nr 648/2012 muudetakse järgmiselt.

               (1)Lisatakse järgmine artikkel 6a:

               „Artikkel 6a

               Kliiringukohustuse peatamine kriisilahenduse korral

               1.Kui keskne vastaspool täidab määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artikli 22 tingimusi, võib keskse vastaspoole kriisilahendusasutus, kes on määratud kõnealuse määruse artikli 3 lõike 1 kohaselt, või kriisilahendusmenetluses oleva keskse vastaspoole kliiriva liikme pädev asutus taotleda komisjonilt, et konkreetsete börsiväliste tuletisinstrumentide klasside puhul peatataks ajutiselt artikli 4 lõikes 1 sätestatud kliiringukohustus, kui täidetud on järgmised tingimused:

               (a)kriisilahendusmenetluses oleval kesksel vastaspoolel on artikli 14 kohaselt luba kiirida vastavalt artikli 4 lõikele 1 kliirimisele kuuluvaid konkreetseid börsiväliste tuletisinstrumentide klasse, millega seoses peatamist taotletakse;

               (b)artiklis 4 nende konkreetsete börsiväliste tuletisinstrumentide klasside puhul sätestatud kliiringukohustuse peatamine on vajalik selleks, et vältida tõsist ohtu liidu finantsstabiilsusele tulenevalt keskse vastaspoole kriisilahendusest, eelkõige juhul, kui täidetud on mõlemad järgnevad kriteeriumid:

               i) esinevad negatiivsed sündmused või arengud, mis ohustavad tõsiselt finantsstabiilsust;

               ii) meede on vajalik ohu kõrvaldamiseks ja see ei avalda finantsstabiilsusele kahjulikku mõju, mis oleks võrreldes meetmest saadava kasuga ebaproportsionaalselt suur.

               Esimeses lõigus osutatud taotlusele tuleb lisada tõendid selle kohta, et täidetud on esimese lõike punktides a ja b sätestatud tingimused.

               Esimeses lõigus osutatud ametiasutus teavitab oma põhjendatud taotlusest ESMAt ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu samal ajal, kui taotlus esitatakse komisjonile.

               2.24 tunni jooksul alates lõikes 1 osutatud taotlusest teavitamist ja pärast konsulteerimist Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga esitab ESMA arvamuse kavandatava peatamise kohta, võttes arvesse vajadust vältida tõsist ohtu liidu finantsstabiilsusele, määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artiklis 21 sätestatud kriisilahenduse eesmärke ja käesoleva määruse artikli 5 lõigetes 4 ja 5 sätestatud kriteeriume.

               3.Lõikes 2 osutatud arvamust ei avalikustata.

               4.48 tunni jooksul pärast lõikes 1 osutatud taotlust ja kooskõlas artikliga 6 teeb komisjon otsuse, millega peatatakse ajutiselt konkreetsete börsiväliste tuletisinstrumentide klasside kliiringukohustus või millega peatamise taotlus tagasi lükatakse.

               5.Komisjoni otsusest teavitatakse peatamist taotlenud ametiasutust ja ESMAt ning see avaldatakse komisjoni veebisaidil. Kui komisjon otsustab kliiringukohustuse peatada, avaldatakse see artiklis 6 osutatud avalikus registris.

               6.Komisjon võib otsustada lõikes 1 osutatud kliiringukohustuse seoses konkreetsete börsiväliste tuletisinstrumentide klassidega ajutiselt peatada, seda tingimusel, et täidetud on lõike 1 punktide a ja b tingimused. Sellise otsuse tegemise juures võtab komisjon arvesse ESMA esitatud arvamust, millele on osutatud lõikes 2, määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artiklis 21 osutatud kriisilahenduse eesmärke, kõnealuse määruse artikli 5 lõigetes 4 ja 5 kõnealuste börsiväliste tuletisinstrumentide klassidega seoses sätestatud kriteeriume ning peatamise vajadust tõsise finantsstabiilsusele mõjuva ohu ärahoidmiseks.

               7.Lõike 4 kohane kliiringukohustuse peatamine kehtib esialgse perioodi kestel, mis ei ole pikem kui kolm kuud alates kuupäevast, kui see avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

               8.Komisjon võib lõikes 7 osutatud peatamist pikendada ühe või mitme perioodi võrra, mis ei välta ühtekokku kauem kui kolm kuud alates esialgse peatamisperioodi lõpust, kui peatamise põhjused jätkuvalt püsivad.

               9.Kui peatamise kestust ei pikendata enne esialgse tähtaja möödumist või mis tahes järgneva pikendatud tähtaja möödumist, lõpeb see automaatselt.

               10.Komisjon teavitab ESMAt oma kavatsusest kliiringukohustuse peatamist pikendada.

               48 tunni jooksul pärast komisjoni teadet kavatsuse kohta kliiringukohustuse peatamist pikendada, esitab ESMA arvamuse peatamise pikendamise kohta, võttes arvesse vajadust vältida tõsist ohtu liidu finantsstabiilsusele, määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artiklis 21 sätestatud kriisilahenduse eesmärke ja kõnealuse määruse artikli 5 lõigetes 4 ja 5 sätestatud kriteeriume.“;

               (2)Artikli 28 lõige 3 asendatakse järgmisega:

               „3.Riskikomitee annab juhtorganile nõu keskse vastaspoole riskijuhtimist mõjutada võiva mis tahes sellise tegevuse nagu riskimudeli olulise muutmise, rikkumismenetluse, kliirivate liikmete vastuvõtmise kriteeriumide, instrumentide uute liikide kliirimise või funktsioonide allhanke kohta. Riskikomitee teavitab juhtorganit õigeaegselt kõigist uutest riskidest, mis mõjutavad keskse vastaspoole vastupanuvõimet. Riskikomitee nõuanne ei ole nõutav keskse vastaspoole igapäevategevuse korraldamisel. Tehakse kõik mõistlikud jõupingutused, et konsulteerida riskikomiteega seoses arengutega, mis mõjutavad keskse vastaspoole riskiohjet eriolukordades, sealhulgas seoses arengutega, mis on seotud kliirivate liikmete riskipositsioonidega keskse vastaspoole suhtes ja sidemetega muude kesksete vastaspooltega.“

               (3)Artikli 28 lõige 5 asendatakse järgmisega:

               „5. Keskne vastaspool teavitab pädevat asutust ja riskikomiteed kohe mis tahes küsimusest, mille puhul juhtorgan otsustab mitte järgida riskikomitee nõuannet ja põhjendab oma sellist otsust. Riskikomitee või riskikomitee mis tahes liige võib teavitada pädevat asutust kõigist valdkondadest, mille puhul ta leiab, et riskikomitee nõuandeid ei ole järgitud.“;

               (4)Artiklisse 38 lisatakse lõige 6:

               „Keskse vastaspoole kliirivad liikmed teavitavad oma olemasolevaid ja potentsiaalseid kliente võimalikust kahjust või muudest kuludest, mida nad võivad kanda keskse vastaspoole finantsseisundi taastamise etapis, sealhulgas kompensatsioon, mille nad võivad saada, võttes arvesse määruse (EL) nr 648/2012 artikli 48 lõiget 7. Klientidele antakse piisavalt teavet, et tagada, et nad mõistavad kõige halvemal juhul tekkivat kahju või muid kulusid, mida nad võivad kanda, kui keskne vastaspool rakendab finantsseisundi taastamise meetmeid.“;

               (5)Artikli 81 lõikele 3 lisatakse järgnev punkt q:

               „q) määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artikli 3 kohaselt määratud kriisilahendusasutused.“

               Artikkel 81
               Määruse (EL) 2015/2365 muutmine

               Artikli 12 lõikele 2 lisatakse järgnev punkt n:

               „n) määruse (EL) nr [kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse kohta] artikli 3 kohaselt määratud kriisilahendusasutused.“.

               VIII JAOTIS
                  LÕPPSÄTTED

               Artikkel 82
                  Läbivaatamine

               Komisjon vaatab hiljemalt [...] käesoleva määruse rakendamise läbi ning esitab selle kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Kui see on asjakohane, esitatakse koos kõnealuste aruannetega seadusandlik ettepanek.

               Artikkel 83
                  Jõustumine

               Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               See hakkab kehtima alates [PO: Please insert the date set out in the second subparagraph of Article 9(1) of the Directive amending Directive 2014/59/EU ].

               Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

               Brüssel,

                  president
                        eesistuja

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1–59).

                     (2)
                  Vastavalt komisjoni 6. augusti 2015. aasta delegeeritud määrusele (EL) 2015/2205 ja komisjon 1. märtsi 2016. aasta delegeeritud määrusele (EL) 2016/592, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 kliiringukohustust käsitlevate regulatiivsete tehniliste standarditega, on kohustuslik kliirida mitmed eurodes, naelsterlingites, jeenides ja USA dollarites nomineeritud börsiväliste intressimäära tuletisinstrumentide liigid ja mitmed eurodes nomineeritud börsiväliste krediidituletisinstrumentide liigid tegevusluba omavate või tunnustatud kesksete vastaspoolte kaudu alates vastavalt 21. juunist 2016 ja 9. veebruarist 2017.

                     (3)
                  Direktiiv 2014/59/EL, pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiiv. Osana pankade järelevalve ja kriisilahenduse ülesannete integreerimisest pangandusliidu raames täiendati seda ühtse kriisilahenduskorraga (määrus (EL) nr 806/2014). Vt

                     http://ec.europa.eu/internal_market/bank/crisis_management/index_en.htm

                     http://ec.europa.eu/internal_market/finances/banking-union/index_en.htm

                     (4)
                  Finantsstabiilsuse nõukogu, „Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions“ (november 2011),

                     http://www.financialstabilityboard.org/publications/r_111104cc.pdf

                  . Ajakohastatud 2014. aasta oktoobris sektoripõhiste lisadega,

                     http://www.financialstabilityboard.org/wp-content/uploads/r_141015.pdf

                  .

                     (5)

                     http://www.bis.org/cpmi/publ/d121.pdf

                  ;

                     http://www.financialstabilityboard.org/wp-content/uploads/r_141015.pdf

                   .

                     (6)

                     http://www.fsb.org/wp-content/uploads/Essential-Aspects-of-CCP-Resolution-Planning.pdf

                  ;

                     https://www.iosco.org/library/pubdocs/pdf/IOSCOPD539.pdf

                   .

                     (7)

                     http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2013-0533+0+DOC+XML+V0//ET

                  .

                     (8)

                     http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/planned_ia/docs/2015_fisma_029_cwp_ccp_resolution_of_non_bank_resolution_en.pdf

                  .

                     (9)
                  Vt lisatud mõjuhinnangu punkt 3.2.

                     (10)
                  Vt lisatud mõjuhinnangu punkt 4.

                     (11)

                     http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/nonbanks/consultation-document_en.pdf

                  .

                     (12)
                  Kokkuvõte on kättesaadaval aadressil

                     http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2012/nonbanks/summary-of-replies.pdf

                  .

                     (13)
                  Avalikud vastused on kättesaadaval aadressil

                     http://www.bis.org/publ/cpss109/comments.htm

                   ja:

                     https://www.financialstabilityboard.org/publications/c_131121.htm

                  .

                     (14)
                  Vt finantsstabiilsuse nõukogu 2016. aasta augusti aruteludokument „Essential Aspects of CCP Resolution Planning“ aadressil http://www.fsb.org/2016/08/essential-aspects-of-ccp-resolution-planning/.

                     (15)
                  Teise äriühinguõiguse direktiiviga nõutakse, et aktsiaselts peab igasuguse kapitali suurendamise heaks kiitma üldkoosolekul, ja direktiiviga 2007/36 (edaspidi „aktsionäride õiguste direktiiv“) nõutakse koosoleku kutse saatmist 21 päeva enne koosolekut. Keskse vastaspoole finantsseisundi kiire taastamine kapitali suurendamise teel ei ole seega võimalik. Ettepanekuga muudetakse niisiis aktsionäride õiguste direktiivi, võimaldamaks üldkoosolekul juba ette otsustada, et juhul kui on vaja otsustada hädaolukorras kapitali suurendamise üle, kohaldatakse üldkoosoleku lühendatud kokkukutsumisperioodi. Selline luba on osa finantsseisundi taastamise kavast. ja võimaldab tegutseda kiiresti, säilitades samas aktsionäride otsustusõigused. Äriühinguõiguse direktiividega nõutakse veel, et kapitali suurendamiseks ja vähendamiseks, ühinemisteks ja jagunemisteks oleks olemas aktsionäride nõusolek ning et eesõigust kohaldataks alati, kui kapitali suurendatakse rahalise sissemakse teel. Lisaks on ülevõtmispakkumiste direktiiviga nõutavad kohustuslikud pakkumised, kui mis tahes isik, sealhulgas riik, omandab börsil noteeritud äriühingus aktsiaid hulgal, mis ületab kontroll-läve (tavaliselt 30–50 %). Nende takistuste ületamiseks lubab ettepanek liikmesriikidel teha erandi sellistest sätetest, millega nõutakse võlausaldajate või aktsionäride nõusolekut, või mis muul viisil takistavad kriisi tõhusat ja kiiret lahendamist.

                     (16)
                  ELT C , lk .

                     (17)
                  ELT C , lk .

                     (18)
                  ELT C , lk .

                     (19)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1).

                     (20)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 190).

                     (21)
                  http://www.fsb.org/wp-content/uploads/r_141015.pdf

                     (22)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6/EÜ ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ (ELT L 173, 12.6.2014, lk 1).

                     (23)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 1998. aasta direktiiv 98/26/EÜ arvelduse lõplikkuse kohta makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides (EÜT L 166, 11.6.1998, lk 45).

                     (24)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määrus (EL) 2015/2365, mis käsitleb väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute ja uuesti kasutamise läbipaistvust ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012 (ELT L 337, 23.12.2015, lk 1).

                     (25)
                  Nõukogu 8. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/635/EMÜ pankade ja muude rahaasutuste raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohta (EÜT L 372, 31.12.1986, lk 1).

                     (26)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määrus (EL) 2015/2365, mis käsitleb väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute ja uuesti kasutamise läbipaistvust ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012 (ELT L 337, 23.12.2015, lk 1).

                     (27)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/47/EÜ finantstagatiskokkulepete kohta (EÜT L 168, 27.6.2002, lk 43).

                     (28)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/65/EÜ vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (ELT L 302, 17.11.2009, lk 32).

                     (29)
                  Komisjoni 28. mai 2013. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 876/2013, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 seoses kesksete vastaspoolte kolleegiumeid käsitlevate regulatiivsete tehniliste standarditega (ELT L 244, 13.9.2013, lk 19).

                     (30)
                  Komisjoni 23. märtsi 2016. aasta delegeeritud määrus (EL) […/...], millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/59/EL seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega määratakse kindlaks finantsseisundi taastamise kavade, kriisilahenduse kavade ja konsolideerimisgrupi kriisilahenduse kavade sisu, miinimumkriteeriumid, mille alusel peab pädev asutus finantsseisundi taastamise kavu ja konsolideerimisgrupi finantsseisundi taastamise kavu hindama, konsolideerimisgrupi finantstoetuse andmise tingimused, sõltumatute hindajate suhtes kohaldatavad nõuded, allahindamise ja konverteerimise õiguse lepingukohane tunnustamine, teavitamisnõuete ja peatamisteate menetlused ja sisu ning kriisilahenduse kolleegiumide tegevus, C(2016) 1691 final [Note to Publication Office – Please introduce number of Delegated Regulation].

                     (31)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/71/EÜ väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti ja direktiivi 2001/34/EÜ muutmise kohta (EÜT L 345, 31.12.2003, lk 64).

                     (32)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. mai 2001. aasta direktiiv 2001/34/EÜ, mis käsitleb väärtpaberite ametlikku noteerimist väärtpaberibörsil ja nende väärtpaberite kohta avaldatavat teavet (EÜT L 184, 6.7.2001, lk 1).

                     (33)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiiv 2004/109/EÜ läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, ning millega muudetakse direktiivi 2001/34/EÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 38).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.11.2016
            COM(2016) 856 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

               kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistiku kohta ning millega muudetakse määruseid (EL) nr 1095/2010, (EL) nr 648/2012 ja (EL) 2015/2365
            {SWD(2016) 368 final}{SWD(2016) 369 final}

               LISA

               A JAGU
                  Finantsseisundi taastamise kavadele esitatavad nõuded

               1.Finantsseisundi taastamise kavas:

               (1)ei eeldata juurdepääsu erakorralisele riiklikule finantstoetusele ega selle saamist;

               (2)võetakse arvesse kõigi tõenäoliselt kavast mõjutatud sidusrühmade huvisid;

               (3)veendutakse, et kliirivate liikmete riskipositsioonid keskses vastaspooles ei ole piiramatud.

               Keskne vastaspool töötab välja sobilikud mehhanismid selleks, et kaasata kõnealuse kava koostamisse seotud finantsturutaristud ja sidusrühmad, kes juhul, kui finantsseisundi taastamise kava rakendatakse, kannaksid kahju või kulusid või panustaksid likviidsuse puudujääkide katmisesse.

               2.Finantsseisundi taastamise kava sisaldab järgmist teavet:

               (1)ülevaade kava põhielementidest ja kokkuvõte üldisest taastumissuutlikkusest;

               (2)ülevaade keskses vastaspooles pärast kõige viimase finantsseisundi taastamise kava esitamist toimunud olulistest muutustest;

               (3)kommunikatsiooni- ja avalikustamise kava, milles antakse ülevaade sellest, kuidas keskne vastaspool kavatseb toime tulla võimalike negatiivsete turureaktsioonidega;

               (4)ammendav valik kapitali, kahjude jaotamise ja likviidsusega seonduvaid meetmeid, mis on vajalikud keskse vastaspoole elujõulisuse ja finantsseisundi säilitamiseks või taastamiseks, sealhulgas selleks, et tema portfell uuesti sobitada ning taastada kapital ja eelrahastatud vahendid, mis on kesksele vastaspoolele vajalikud tema igapäevase tegevuse ja kriitiliste teenuste osutamise jätkamiseks kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 152/2013 artikli 1 lõikega 2 ja komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 153/2013 artikli 32 lõigetega 2 ja 3;

               (5)asjakohased tingimused ja kord finantsseisundi taastamise meetmete õigeaegse rakendamise tagamiseks, samuti lai valik võimalusi finantsseisundi taastamiseks, sealhulgas kava iga olulise aspekti elluviimise prognoositav ajakava;

               (6)üksikasjalik kirjeldus igasuguse olulise takistuse kohta, mis võib kriisilahenduse kava tõhusat ja õigeaegset rakendamist pärssida, sealhulgas kaalutlused seoses mõjuga kliirivatele liikmetele ja nende klientidele, sealhulgas juhul, kui kliirivad liikmed võiksid tõenäoliselt võtta meetmeid kooskõlas omaenese finantsseisundi taastamise kavadega vastavalt direktiivi 2014/59/EL artiklitele 5 ja 7, ning ülejäänud konsolideerimisgrupile, kui see on asjakohane;

               (7)kriitiliste funktsioonide loetelu;

               (8)keskse vastaspoole põhiäriliinide, funktsioonide ja varade väärtuse ning turustatavuse määramise protsessi üksikasjalik kirjeldus;

               (9)üksikasjalik kirjeldus selle kohta, kuidas finantsseisundi taastamise kava on integreeritud keskse vastaspoole juhtimisstruktuuriga, mil viisil see moodustab osa keskse vastaspoole tegevuseeskirjadest (mille kohta on olemas nõusolek kliirivatelt liikmetelt), samuti finantsseisundi taastamise kava heakskiitmisele kehtivate põhimõtete ja menetluste ning organisatsioonis töötavate inimeste määramise kohta, kellele tehakse ülesandeks kava koostamine ja elluviimine;

               (10)kokkulepped ja meetmed, millega motiveeritakse makseviivituses mitteolevaid kliirivaid liikmeid tegema konkureerivaid pakkumisi makseviivituses liikmete positsioonide oksjonitel;

               (11)kord ja meetmed, millega tagatakse, et kesksel vastaspoolel on piisav juurdepääs hädaolukorra rahastamisallikatele, sealhulgas võimalikele likviidsusallikatele, olemasoleva tagatise hinnang ning hinnang selle kohta, kuivõrd on võimalik kanda likviidsus- või muid vahendeid üle ühelt äriliinilt teisele, et tagada keskse vastaspoole suutlikkus jätkata oma tegevust ja täita oma kohustused nende sissenõutavaks muutumisel;

               (12)kord ja meetmed seoses järgnevaga:

               (a)riski vähendamine;

               (b)lepingute, õiguste, varade ja kohustiste restruktureerimine;

               (c)äriliinide restruktureerimine;

               (d)vajadus säilitada pidev juurdepääs finantsturutaristutele;

               (e)vajadus säilitada keskse vastaspoole tegevusprotsesside, sealhulgas taristu ja IT-teenuste pidev toimimine;

               (f)ettevalmistavad kokkulepped, et soodustada vara või äriliinide võõrandamist ajavahemiku jooksul, mis on piisav majandusliku usaldusväärsuse taastamiseks;

               (g)muud juhtimismeetmed või -strateegiad majandusliku usaldusväärsuse taastamiseks ning nende meetmete või strateegiate prognoositav finantsmõju;

               (h)ettevalmistavad meetmed, mille keskne vastaspool on võtnud või kavatseb võtta, et soodustada finantsseisundi taastamise kava rakendamist, sealhulgas meetmed, mis on vajalikud keskse vastaspoole õigeaegseks rekapitaliseerimiseks, tema portfelli uuesti sobitamiseks ja eelrahastatud vahendite taastamiseks, ning kava piiriülest jõustamist;

               (i)näitajate raamistik, milles on kindlaks määratud, millal võib võtta kavas osutatud asjakohaseid meetmeid;

               (j)kui see on asjakohane, analüüs selle kohta, kuidas ja millal võib keskne vastaspool taotleda kavas käsitletavate tingimuste korral võimalust kasutada keskpanga vahendeid, ja loetelu keskpanga tingimuste kohaselt eeldatavalt tagatiseks kvalifitseeruvast varast;

               (k)võttes arvesse määruse (EL) 648/2012 artikli 49 lõike 1 sätteid, valik äärmuslikke stressistsenaariume, mis lähtuvad keskse vastaspoole eripäradest, sealhulgas kogu süsteemi hõlmavad sündmused, stressiolukord, mis on eriomane juriidilisele isikule ja konsolideerimisgrupile, kuhu ta kuulub, ning stressiolukord, mis on omane keskse vastaspoole üksikutele kliirivatele liikmetele või seotud finansturutaristule, kui see on asjakohane;

               (l)võttes arvesse määruse (EL) 648/2012 artikli 34 ja artikli 49 lõike 1 sätteid, selliste olukordade stsenaariumid, mille põhjuseks on ühe või mitme tema liikme stress või makseviivitus või siis muud tegurid, sealhulgas kahju johtuvalt keskse vastaspoole investeerimistegevusest või muudest talitlusprobleemidest (sealhulgas tõsine väline oht keskse vastaspoole tegevusele tulenevalt välistest tõrgetest, šokkidest või küberkuritegevusest);

               B JAGU
                  Teave, mille esitamist kriisilahendusasutused võivad kesksetelt vastaspooltelt
                  nõuda kriisilahenduse kava koostamiseks
                  ja haldamiseks

               Kriisilahendusasutused võivad kesksetelt vastaspooltelt nõuda kriisilahenduse kava koostamiseks ja haldamiseks vähemalt järgmise teabe esitamist:

               (1)keskse vastaspoole organisatsioonilise struktuuri üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas kõigi juriidiliste isikute loetelu;

               (2)iga juriidilise isiku hääleõiguslike ja mittehääleõiguslike õiguste otseste omanike andmed ning osakaal;

               (3)iga juriidilise isiku asukoht, asutamise jurisdiktsioon, tegevusloa jurisdiktsioon ning tippjuhtkonna liikmed;

               (4)keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide kaardistus, sealhulgas bilansiandmed selliste funktsioonide ja äriliinide kohta, viitega igale juriidilisele isikule;

               (5)keskse vastaspoole osade ja kõigi tema juriidiliste isikute äritegevuse üksikasjalik kirjeldus, tuues eraldi välja vähemalt teenuste liigid ja vastavad kliiringumahu summad, alustamise tagatise, variatsioonitagatise vood ja tagatisfondid, samuti kõik nende äriliinidega seotud hindamisõigused või muud finantsseisundi taastamise õigused;

               (6)keskse vastaspoole ja tema juriidiliste isikute kapital ja nende poolt emiteeritud võlainstrumendid;

               (7)loetelu isikutest, kellelt keskne vastaspool on saanud tagatist ja millisel kujul (omandiõiguse üleminek või koormatis) ning kellele ta on pantinud tagatise ja millisel kujul, tagatise valdaja nimi ning mõlemal juhul jurisdiktsioon, kus tagatis asub;

               (8)keskse vastaspoole ja selle juriidiliste isikute bilansiväliste riskipositsioonide kirjeldus, sealhulgas keskse vastaspoole kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide kaardistus;

               (9)olulised keskse vastaspoole riskimaandustehingud, sealhulgas nende jaotus juriidiliste isikute lõikes;

               (10)keskse vastaspoole iga kliiriva liikme riskipositsioon ja olulisus, samuti analüüs suuremate kliirivate liikmete maksejõuetuse mõju kohta kesksele vastaspoolele;

               (11)kõik kauplemissüsteemid, mille kaudu keskne vastaspool sooritab arvuliselt või tehingute väärtuselt olulisel hulgal tehinguid, sealhulgas nende jaotus keskse vastaspoole juriidiliste isikute, kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide vahel;

               (12)kõik makse-, kliiring- ja arveldussüsteemid, milles keskne vastaspool on otseselt või kaudselt liige, sealhulgas nende jaotus keskse vastaspoole juriidiliste isikute, kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide vahel;

               (13)keskses vastaspooles kasutatavate põhiliste juhtimisinfosüsteemide loetelu ja üksikasjalik kirjeldus, sealhulgas riskijuhtimise, raamatupidamise ning finants- ja regulatiivaruandluse infosüsteemid, sealhulgas nende jaotus keskse vastaspoole juriidiliste isikute, kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide vahel;

               (14)punktis 13 nimetatud infosüsteemide, nendega seotud teenustaseme kokkulepete ning tarkvara ja süsteemide või litsentside omanike loetelu, sealhulgas nende jaotus juriidiliste isikute, kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide vahel;

               (15)juriidiliste isikute loetelu ja kaardistus ning erinevate juriidiliste isikute vaheliste vastastikuste seoste ja vastastikuse sõltuvuse kirjeldus, sealhulgas:

               –ühised või ühiselt kasutatavad töötajad, töövahendid ja süsteemid;

               –kapitali-, rahastamis- või likviidsuskokkulepped;

               –olemasolevad või tingimuslikud krediidiriskipositsioonid;

               –ristgarantii lepingud, risttagatiskokkulepped, samaaegse makseviivituse tingimused ning sidusüksuste vahelise tasaarvestuse kokkulepped (netting);

               –riskide ülekandmised ja kompensatsioonitehingud; teenustaseme kokkulepped;

               (16)iga juriidilise isiku pädev ja kriisilahendusasutus, kui see erineb määruse (EL) nr 648/2012 artiklis 22 ja käesoleva määruse artiklis 3 osutatust;

               (17)keskse vastaspoole kriisilahenduse kava koostamiseks vajaliku teabe esitamise eest vastutav juhatuse liige ning – juhul kui need on erinevad inimesed –, erinevate juriidiliste isikute, kriitiliste funktsioonide ja põhiäriliinide eest vastutavad isikud;

               (18)ülevaade keskses vastaspooles kehtivatest reeglitest, millega tagatakse, et kriisilahendusasutusel on kriisilahenduse korral olemas kogu vajalik teave, mida on tarvis kriisilahenduse vahendite ja õiguste rakendamiseks, nagu kriisilahendusasutus on kindlaks teinud;

               (19)kõik keskse vastaspoole ja selle juriidiliste isikute poolt kolmandate isikutega sõlmitud lepingud, mis võidakse lõpetada, kui ametiasutused võtavad vastu otsuse rakendada kriisilahenduse vahendit, ning analüüs, kas lepingu lõpetamise tagajärjed võivad mõjutada kriisilahenduse vahendi rakendamist;

               (20)kriisilahenduse toetamiseks võimalike likviidsusallikate kirjeldus;

               (21)teave vara koormatise, likviidse vara, bilansiväliste tegevuste, riskimaandusstrateegiate ja kirjendamistavade kohta.

               C JAGU
                  Küsimused, mida kriisilahendusasutus peab keskse vastaspoole
                  kriisilahenduskõlblikkuse hindamisel kaaluma

               Keskse vastaspoole kriisilahenduskõlblikkuse hindamisel võtab kriisilahendusasutus arvesse järgmist:

               (1)ulatust, mil määral kesksel vastaspoolel on võimalik paigutada põhiäriliinid ja kriitilised funktsioonid ümber teistesse juriidilistesse isikutesse;

               (2)ulatust, mil määral õiguslikud ja organisatsioonilised struktuurid on viidud kooskõlla põhiäriliinide ja kriitiliste funktsioonidega;

               (3)ulatust, mil määral on olemas kehtivad kokkulepped oluliste töötajate, taristu, rahastuse, likviidsuse ja kapitaliga varustamiseks, et toetada põhiäriliine ja kriitilisi funktsioone ning säilitada nende toimimine;

               (4)ulatust, mil määral keskse vastaspoole teenuslepingud on keskse vastaspoole kriisilahenduse korral täielikult täitmisele pööratavad;

               (5)ulatust, mil määral keskse vastaspoole juhtimisstruktuur on asjakohane keskse vastaspoole teenuslepingutega seonduvate sise-eeskirjade järgimise haldamiseks ja tagamiseks;

               (6)ulatust, mil määral keskses vastaspooles on olemas kord, mille alusel kanda kriitiliste funktsioonide või põhiäriliinide eraldamise korral teenuslepingute alusel pakutavad teenused üle kolmandatele isikutele;

               (7)ulatust, mil määral on olemas kehtivad hädaolukorra lahendamise plaanid ja meetmed, et tagada pidev juurdepääs makse- ja arveldussüsteemidele;

               (8)juhtimisinfosüsteemide asjakohasust selleks, et tagada, et kriisilahendusasutused saavad koguda täpset ja kõikehõlmavat teavet põhiäriliinide ja kriitiliste funktsioonide kohta, nii et need aitaksid kaasa otsuste kiirele vastuvõtmisele;

               (9)juhtimisinfosüsteemide suutlikkust pakkuda igal ajal keskse vastaspoole tulemuslikuks kriisilahenduseks vajalikku teavet isegi kiiresti muutuvates tingimustes;

               (10)ulatust, mil määral keskne vastaspool on testinud oma juhtimisinfosüsteeme kriisilahendusasutuse poolt välja töötatud raskustesse sattumise stsenaariumide korral;

               (11)ulatust, mil määral keskne vastaspool suudab tagada oma juhtimisinfosüsteemide katkematu toimimise nii kahjustatud keskses vastaspooles kui ka uues keskses vastaspooles, juhul kui kriitilised funktsioonid ja põhiäriliinid teistest funktsioonidest ja äriliinidest eraldatakse;

               (12)juhul kui keskne vastaspool kasutab konsolideerimisgrupisiseseid garantiisid, siis ulatust, mil määral neid garantiisid antakse turutingimustel ning kuivõrd usaldusväärsed on nende garantiidega seotud riskijuhtimissüsteemid;

               (13)juhul kui keskne vastaspool tegeleb kompensatsioonitehingute sõlmimisega, siis ulatust, mil määral neid tehinguid sõlmitakse turutingimustel ning kuivõrd usaldusväärsed on nende tehingutega seotud riskijuhtimissüsteemid;

               (14)ulatust, mil määral konsolideerimisgrupisiseste garantiide andmine või kompensatsioonitehingute sõlmimine suurendab konsolideerimisgrupisisest negatiivse mõju ülekandumist;

               (15)ulatust, mil määral keskse vastaspoole õiguslik struktuur takistab kriisilahenduse vahendite rakendamist – tingitult juriidiliste isikute arvust, konsolideerimisgrupi struktuuri keerukusest või raskustest äriliinide ja konsolideerimisgrupi ettevõtjate kokkuviimisel;

               (16)ulatust, mil määral keskse vastaspoole kriisilahendusel võiks olla negatiivne ülekanduv mõju tema konsolideerimisgrupi muule osale, kui see on asjakohane;

               (17)teenustaseme kokkulepete olemasolu ja usaldusväärsust;

               (18)seda, kas kolmanda riigi asutustel on vajalikud kriisilahenduse vahendid, et toetada liidu kriisilahendusasutuste kriisilahenduse meetmeid, ning liidu ja kolmanda riigi asutuste vahelise kooskõlastatud tegevuse ulatust;

               (19)kriisilahenduse vahendite kasutamise võimalikkust viisil, mis vastab kriisilahenduse eesmärkidele, võttes arvesse kasutada olevaid vahendeid ning keskse vastaspoole struktuuri;

               (20)kõiki erinõudeid, mis on vajalikud uute omandiõiguse instrumentide emiteerimiseks vastavalt artikli 33 lõikele 1;

               (21)kokkuleppeid ja viise, mille abil saaks kriisilahendust tõkestada kesksete vastaspoolte puhul, millel on eri jurisdiktsioonides asutatud kliirivad liikmed või sõlmitud tagatiskokkulepped;

               (22)kriisilahenduse vahendite usaldusväärset kasutamist viisil, mis vastab kriisilahenduse eesmärkidele, võttes arvesse võimalikku mõju kliirivatele liikmetele, muudele vastaspooltele ja töötajatele ning võimalikke meetmeid, mida võivad võtta kolmanda riigi asutused;

               (23)ulatust, mil määral keskse vastaspoole kriisilahenduse mõju finantssüsteemile ja finantsturu usaldusele saab adekvaatselt hinnata;

               (24)ulatust, mil määral keskse vastaspoole kriisilahendusel on märkimisväärne otsene või kaudne ebasoodne mõju finantssüsteemile, turu usaldusele või majandusele;

               (25)ulatust, mil määral kriisilahenduse vahendite ja õiguste rakendamise abil saaks piirata negatiivse mõju ülekandumist teistele kesksetele vastaspooltele või finantsturgudele;

               (26)ulatust, mil määral keskse vastaspoole kriisilahendusel võiks olla oluline mõju makse- ja arveldussüsteemide toimimisele.