				|

		52012PC0277

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta /* COM/2012/0277 final - 2012/0143 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele
kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[1] artikli 17 lõike 2 esimeses
lõigus on sätestatud liikmesriikide 12 meremiili vööndi (territoriaalveed)
suhtes erand sama määruse artikli 17 lõikes 1 sätestatud üldisest eeskirjast
liidu kalalaevade võrdse juurdepääsu kohta liidu vetele ja kalavarudele, ning
kõnealuse erandi kohaselt võivad liikmesriigid lubada kõnealusesse vööndisse
siseneda üksnes teatavatel laevadel. Kõnealuse erandi põhjal liikmesriikide
kehtestatud juurdepääsupiirangud on vähendanud kalastussurvet bioloogiliselt
kõige tundlikemal aladel ja aidanud suurendada väikesemahulise rannapüügiga
tegelejate majanduslikku stabiilsust.
Erand kehtib 1. jaanuarist 2003 kuni 31.
detsembrini 2012. Uue ühist kalanduspoliitikat käsitleva määruse ettepaneku[2] artikli 6 lõikega 2 on ette
nähtud 12 meremiili alale juurdepääsu korra kehtivuse pikendamine. Juhul kui
ühise kalanduspoliitika reformi ei viida lõpule 2012. aasta lõpuks, on vaja
pikendada 12 meremiili alale juurdepääsu korra kehtivust seniks, kuni jõustub
Euroopa Parlamendi ja nõukogu uus määrus ühise kalanduspoliitika kohta, et
tagada võimalus püügitegevuse katkematuks jätkumiseks pärast 1. jaanuari 2013.
Komisjon esitas Euroopa Parlamendile ja
nõukogule määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 17 lõike 2 teise lõigu kohase
aruande, milles käsitleti kalavarudele juurdepääsu korda liikmesriikide 12
meremiili vööndis[3].
Aruandes on märgitud, et juurdepääsukord on väga stabiilne ning toiminud
rahuldavalt 2002. aastast saadik.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Käesolevas ettepanekus käsitletakse määruse
(EÜ) nr 2371/2002 artikli 17 lõikes 2 sätestatud praeguse juurdepääsukorra kehtivuse
pikendamist. Juurdepääsukorra pikendamine kuni 31. detsembrini 2022 on lisatud
Euroopa Parlamendi ja nõukogu uue määruse (ühise kalanduspoliitika kohta)
ettepaneku artikli 6 lõikesse 2 ning seda on käsitletud mõjuhinnangus SEK(2011)
891. Huvitatud
isikutega ei olnud vaja konsulteerida ning mõju ei olnud vaja uuesti hinnata.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
·      Kavandatud meetmete kokkuvõte
Peamine eesmärk on vältida määruse (EÜ) nr
2371/2002 artikli 17 lõikes 2 sätestatud erijuurdepääsukorra katkemist, juhul
kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühist kalanduspoliitikat käsitleva määruse
ettepanekut ei võeta vastu ja see ei jõustu 31. detsembriks 2012.
·      Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43
lõige 2.
·      Subsidiaarsuse põhimõte
Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas
valdkonnas.
·      Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek hõlmab määruses (EÜ) nr 2371/2002
juba olemasoleva meetme kehtivuse ajalist pikendamist, seega ei seata
proportsionaalsuse põhimõtet kahtluse alla.
·      Vahendi valik
Kavandatud vahend: Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrus.
Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmisel
põhjusel: määrust peab muutma määrusega.
4.           MÕJU EELARVELE
Käesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu
kulusid.
2012/0143 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr
2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva
kasutamise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut ja eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
pärast õigusakti eelnõu esitamist riikide
parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[4],

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)          Liidu kalalaevadel on võrdne
juurdepääs liidu vetele ja varudele, mille suhtes kohaldatakse ühise
kalanduspoliitika eeskirju.
(2)          Nõukogu 20. detsembri 2002.
aasta määruses (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava
kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[5]
on sätestatud erand võrdset juurdepääsu käsitlevatest eeskirjadest, mille
kohaselt võivad liikmesriigid lähtejoonest kuni 12 meremiili kaugusele
ulatuvates vetes lubada kala püüda üksnes teatavatel laevadel.
(3)          Komisjon esitas Euroopa
Parlamendile ja nõukogule 13. juulil 2011 nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002
kohase aruande 12 meremiili vööndis kalavarudele juurdepääsu korra kohta[6] ning selles järeldati, et
juurdepääsukord on väga stabiilne ning toiminud rahuldavalt 2002. aastast
saadik.
(4)          Kehtivad eeskirjad, millega
piiratakse juurdepääsu kalavarudele kõnealuses vööndis, on soodustanud
kalavarude kaitset, piirates püügikoormust liidu kõige tundlikumates vetes.
Need eeskirjad on alles hoidnud ka traditsioonilised püügitegevused, mis on
tähtsad teatavate rannikukogukondade sotsiaalseks ja majanduslikuks arenguks.
(5)          Erand jõustus 1. jaanuaril
2003 ja selle kehtivuse lõppkuupäevaks on ette nähtud 31. detsember 2012. Selle
kehtivusaega tuleks pikendada kuni Euroopa Parlamendi ja nõukogu uue ühist
kalanduspoliitikat käsitleva määruse[7]
vastuvõtmiseni.
(6)          Määrust (EÜ)
nr 2371/2002 tuleks seepärast vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 17 lõike 2
esimene lõik asendatakse järgmisega:
„2. Liikmesriigid võivad oma suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni
alla kuuluvates, lähtejoonest kuni 12 meremiili kaugusele ulatuvates vetes
alates 1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2014 lubada kala püüda üksnes
kalalaevadel, mis tavapäraselt püüavad kala kõnealustele vetele lähedase
ranniku sadamatest lähtudes, ilma et see piiraks kokkuleppeid, mis on sõlmitud
muude liikmesriikide lipu all sõitvate liidu kalalaevade vahel olemasolevate
naabersuhete raames, ning I lisas esitatud korda, millega kehtestatakse igale
liikmesriigile geograafilised vööndid muude liikmesriikide rannikuvetes, kus
püügitegevus toimub, ning määratakse liigid, mida nimetatud tegevus hõlmab.”
Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas.
Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.
[2]               KOM(2011) 425.
[3]               KOM(2011) 418.
[4]               ELT C […], […], lk […].
[5]               EÜT L 358, 31.12.2002,
lk 59.
[6]               KOM(2011) 418.
[7]               KOM(2011) 425.


				|

		52013PC0894

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS uuendtoidu kohta /* COM/2013/0894 final - 2013/0435 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
·        Ettepaneku
põhjused ja eesmärgid
Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada toidu
ohutus, kaitsta inimeste tervist ja tagada toiduainete siseturu toimimine ning
toetada samal ajal uuendustegevust toiduainesektoris.
Ettepaneku eesmärk on lihtsustada lubade andmise
korda, et parandada selle tõhusust ja läbipaistvust. Ettepanekus on muudetud
selgemaks uuendtoidu määratlust, võttes arvesse toitu mõjutavaid uusi
tehnoloogiaid.
Ettepanekuga kehtestatakse kiirem ja
proportsionaalsem ohutuse hindamise menetlus kolmandatest riikidest pärit
traditsioonilise toidu puhul, mida kogemuste põhjal võib pidada ohutuks.
Peamisi uuendtoidu määratluse kriteeriumeid ei
muudeta, s.t uuendtoit on toit ja toidu koostisosad, mida pole enne kehtiva uuendtoidu
määruse jõustumiskuupäeva, st 15. maid 1997 ELis olulisel määral tarbitud.
·        Üldine
taust
Komisjon võttis 14. juulil 2008. aastal vastu
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku, mis käsitleb uuendtoitu[1].
Seadusandliku tavamenetluse raames peetud,
õigusloomega seotud aruteludes keskenduti peamiselt järgmistele teemadele:
nanomaterjalid, loomade kloonimine toiduks, kolmandatest riikidest pärit
traditsiooniline toit, riskihindamisel uuritavad kriteeriumid ja riskijuhtimine
ning uuendtoidu jaoks loa andmise kord kooskõlas Euroopa Liidu toimimise
lepinguga (Lissaboni leping).
Arutelud jäid mõnes üksikus küsimuses ummikseisu
(eelkõige loomade kloonimisega seotud küsimustes). Lepituskomitee 28. märtsil
2011 peetud viimasel koosolekul lõpliku kokkuleppeni ei jõutud ning liidu
seadusandja ettepanekut vastu ei võtnud.
Komisjon on seisukohal, et põllumajandusloomade
kloonimisega seotud küsimusi tuleks käsitleda mõju hindamise põhjal esitatud
eraldi ettepanekus.
Käesolevas ettepanekus piirdutakse seega
uuendtoidu ohutusküsimustega ja see põhineb lepitusprotsessi käigus saavutatud
üldisel kokkuleppel.
·        Kehtivad
õigusaktid
Uuendtoidu
ja toidu uuendkoostisosade jaoks lubade andmist ja nende kasutamist on Euroopa
Liidus ühtlustatud alates aastast 1997, kui võeti vastu määrus (EÜ) nr 258/97
uuendtoidu ja toidu uuendkoostisosade kohta[2].
Praegu kehtivad õigusaktid on uuendtoidu määrus ja üks komisjoni määrus:
–
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr
258/97 uuendtoidu ja toidu uuendkoostisosade kohta on ette nähtud uuendtoidu ja
toidu uuendkoostisosade jaoks lubade andmise üldpõhimõtted Euroopa Liidus.
–
Komisjoni määruses (EÜ) nr 1852/2001 on
kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 258/97 kohaselt
esitatava teabe avalikustamise ja kaitsmise üksikasjalikud eeskirjad[3].
Praeguse korra kohaselt hindab turustamiseelsete
lubade taotlusi kõigepealt liikmesriigi toiduhindamisasutus. Komisjon edastab
esialgse hindamisaruande märkuste ja vastuväidete esitamiseks kõikidele
liikmesriikidele. Kui toiduohutuse kohta ei ole põhjendatud vastuväiteid
esitatud, võib uuendtoidu turule lasta. Kui toiduohutuse kohta on esitatud
põhjendatud vastuväiteid, peab komisjon loa andmise kohta tegema otsuse. See
hõlmab enamikul juhtudel täiendavat hindamist, mille teeb Euroopa
Toiduohutusamet (EFSA).
Kehtivate eeskirjade kohaselt antakse luba
taotluse esitajale (indviduaalne luba). Peale selle võib teine taotleja
komisjonile teatada lubatud toiduga olulisel määral samaväärse toidu turule
laskmisest. Selle teate toetuseks tuleb esitada teaduslikud tõendid, mis
näitavad, et teates käsitletav toit on juba lubatud toiduga olulisel määral
samaväärne. Kõnealuste eeskirjade alusel on lubatud turule lasta mitmesugust
toitu, nagu baobabi viljade kuivatatud viljaliha, Chia seemned, kalast (Sardinops
sagax) valmistatud peptiidtoode ja sünteetiline vitamiin K2.
·       Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Ettepanekus ühendatakse ja ajakohastatakse eespool
nimetatud aktide sätted; aktid tunnistatakse kehtetuks samal ajal kui hakatakse
kohaldama uut õigusakti.
Ettepanekuga soovitakse saavutada teatise „Arukas
reguleerimine Euroopa Liidus”[4]
ja Euroopa 2020. aasta strateegia[5]
eesmärke. Rõhuasetus on reguleerimisprotsessi lihtsustamisel ja tõhustamisel,
et vähendada halduskoormust ja parandada Euroopa toiduainetööstuse
konkurentsivõimet, tagades samal ajal toiduohutuse, säilitades rahvatervise
kaitse kõrge taseme ja võttes arvesse ülemaailmseid aspekte.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
·        Konsulteerimine
huvitatud isikutega
Nii enne kui ka pärast komisjoni 2008. aasta
jaanuari ettepaneku vastuvõtmist konsulteeriti toiduainetööstuse
sidusrühmadega, tarbijatega, kolmandate riikide esindajatega, riiklike
ametiasutustega ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Komisjoni esindajad
osalesid ka sidusrühmade poolt konkreetsetel teemadel korraldatud kohtumistel
ja seminaridel (nt kolmandatest riikidest pärit traditsiooniline toit,
hindamise ja lubade andmise kord, nanotehnoloogia) ja kahepoolsetel kohtumistel
huvitatud pooltega.
2008. aasta seadusandliku ettepaneku esimesel ja
teisel lugemisel ja lepitusmenetluse ajal esitasid ka sidusrühmad oma
seisukohad.
·        Mõju
hindamine
Komisjon viis 2007. aastal läbi ka mõjuhindamise.
2008. aasta ettepaneku iga meetme puhul uuriti mitme võimaluse majanduslikku,
sotsiaalset ja keskkonnamõju erinevatele sidusrühmadele ja liikmesriikidele.
Uuring on kättesaadav aadressil:
http://ec.europa.eu/food/food/biotechnology/novelfood/initiatives_en.htm.
2008. aasta mõjuhindamine kehtib ka käesoleva ettepaneku puhul, kuna
õigusaktide põhjaliku läbivaatamise põhjused (praegu lubade andmisele kuluv aeg
ja sellega kaasnevad kulud, vajadus tsentraliseeritud riskihindamise ja
riskijuhtimise järele ning kolmandatest riikidest pärit traditsioonilise toidu
ELis turule laskmise kohandatud menetluse järele) kehtivad endiselt.
Peamised muudatused võrreldes 2008. aasta
ettepanekuga on need, mis tehti seadusandliku tavamenetluse ajal, ning nende
mõju ei ole muutunud, kuna need ainult selgitavad meetmete eesmärki.
Seoses mikroettevõtete võimaliku reguleerimisalast
väljajätmisega tundub, et selline erand ei oleks kooskõlas üldise eesmärgiga
tagada ELis turule lastava uuendtoidu ohutus.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
·        Õiguslik alus
Käesoleva
ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114.
·        Subsidiaarsuse
põhimõte
Ettepanek
peab olema kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, kuna see ei kuulu liidu
ainupädevusse.
Liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke
täielikult saavutada järgmis(t)el põhjus(t)el.
–
Liikmesriikide eraldi tegutsemine võiks põhjustada
erinevusi toiduohutuse ja inimeste tervise kaitse tasemes ning tarbijaid
eksitada. Uuendtoidu määruse tühistamine võib kaasa tuua ühtlustatud
toiduohutuseeskirjade kadumise ja kahjustada toidu vaba liikumist Euroopa
Liidus.
–
Uuendtoiduga seotud siseturu tõhusa toimimise ja
samal ajal Euroopa tarbijate tervise ja huvide kaitse saab kõige paremini
tagada ELi tasandil võetud meetmetega.
Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse
põhimõttega.
·        Proportsionaalsuse
põhimõte
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega
kooskõlas järgmistel põhjustel.
–
Ettepanekuga ühtlustatakse reguleerivat raamistikku
uuendtoitude jaoks loa andmise valdkonnas ja aidatakse seega kaasa
toiduaineturu toimimisele ELis.
–
Kavandatud meetmed on piisavad, et täita
toiduohutuse tagamise ja toiduainete siseturu toimimise eesmärgid ning
vähendada samal ajal halduskoormust.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepaneku finantsmõju ja mõju eelarvele on
esitatud ettepanekule lisatud finantsselgituses.
5.           Õigusakti valik
Kavandatav õigusakt
on määrus.
Muud meetmed ei
oleks asjakohased järgmistel põhjustel.
–
Uuendtoidu valdkond on ELis täielikult ühtlustatud.
Mitteseadusandlik meede, nt heade tavade eeskiri või suunised, ei pakuks
piisavat kaitset ega tagaks õiguskindlust.
–
Uuendtoidu ohutu kasutamine sõltub
turustamiseelsest ohutuse hindamisest ja sageli kõnealuste ainete lubatud
kasutustingimustest ning seetõttu ei tagaks soovitused ega iseregulatsioon
tarbijate tervise kaitset.
6.           MUUD KÜSIMUSED
·        Lihtsustamine
Võrreldes kehtivate õigusaktidega muudetakse
ettepanekuga avalik-õiguslike ja eraõiguslike isikute jaoks õigus- ja
haldusmenetlus lihtsamaks.
–
Uuendtoidu hindamiseks ja lubade andmiseks on ette
nähtud ainult üks tsentraliseeritud menetlus. Ettepaneku sõnastust on
ajakohastatud ja muudetud selgemaks.
–
Kõrvaldatakse riiklikud haldusmenetlused ja
topelttöö.
–
Loaandmismenetlus muudetakse lihtsamaks ja
parandatakse selle tõhusust ning vähendatakse halduskoormust, eelkõige
eraõiguslike isikute jaoks.
–
Kolmandatest riikidest pärit traditsioonilise toidu
turule laskmiseks kehtestatakse lihtsustatud menetlus.
·        Kulud ettevõtjatele, eelkõige VKEdele
Tänu kavandatavatele meetmetele väheneb
toiduainetööstuse halduskoormus, lüheneb lubade andmisele kuluv aeg (18 kuud
praeguse keskmiselt kolme aasta asemel) ja vähenevad selle kulud. Üldloa
andmisega hoitakse ära olukord, kus teised äriühingud esitavad sama uuendtoidu
kohta uue taotluse; sellest peaks kasu olema eelkõige VKEdele. Selleks et
säilitada siiski stiimulid tõeliselt uuenduslike toiduainete väljatöötamiseks,
kehtestatakse andmekaitse kava ühe taotlejaga seotud loa andmiseks
maksimaalselt viieks aastaks. Meetmetega muudetakse kolmandatest riikidest
pärit traditsioonilise toidu ELis turule laskmine hõlpsamaks, sest
kehtestatakse lihtsustatud ja proportsionaalsem menetlus.
·        Euroopa Majanduspiirkond
Kavandatavas
õigusaktis käsitletakse Euroopa Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu
tuleks seda kohaldada ka Euroopa Majanduspiirkonnas.
·        Ettepaneku
üksikasjalik selgitus
I peatükk – reguleerimisese, reguleerimisala
ja mõisted
Uuendtoidu ohutust tuleb hinnata ja selle jaoks
luba anda täielikult ühtlustatud menetluse alusel. Määratlusi muudetakse
selgemaks ja need ajakohastatakse. Kontrollimenetluse abil võib määratleda, kas
toiduaine kuulub määruse reguleerimisalasse.
Toiduga seotud eesmärkidel kasutamiseks ette
nähtud nanomaterjali, mis on määruse (EL) nr 1169/2011 (milles käsitletakse
toidualase teabe esitamist tarbijatele) tähenduses tehisnanomaterjal,
hinnatakse ja selle jaoks antakse luba käesoleva määruse kohaselt enne ELis
turule laskmist.
II peatükk – Uuendtoidu liidus turule laskmise
nõuded
Kogu uuendtoit ja selle kasutusviisid peavad
vastama järgmistele kriteeriumidele: see ei tohi olla ohtlik inimeste tervisele
ja selle kasutamine ei tohi tarbijat eksitada.
Kõigi lubatud uuendtoitude kohta võib kehtestada
spetsifikatsioonid, märgistusnõuded, kasutustingimused ning vajaduse korral
turustamisjärgse järelevalve nõuded.
Kehtiv individuaalsete lubade süsteem asendatakse
üldlubade andmisega. Kaotatakse kehtiv olulise samaväärsuse kriteeriumil
põhinev nn „lihtsustatud menetlus”, mille alusel laiendatakse sama uuendtoidu
individuaalset luba teisele äriühingule, kuna load muutuvad üldisteks.
Juba lubatud uuendtoidu turustamist jätkatakse ja
see kantakse liidu uuendtoidu loetellu.
III peatükk – Uuendtoidu jaoks loa andmise
kord
Kooskõlas otsusega kasutada ELi tasandil
tsentraliseeritud menetlust ja eristada riskijuhtimist ja riskihindamist, tuleb
kõik uuendtoidu loataotlused esitada komisjonile. Komisjon võib seejärel
taotleda Euroopa Toiduohutusametilt (EFSA) riskihindamise kohta teaduslikku arvamust.
Uuendtoidu kandmise liidu uuendtoitude loetelusse
otsustab komisjon Euroopa Toiduohutusameti arvamuse alusel. Komisjoni abistab
toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee.
Kolmandatest riikidest pärit traditsioonilise
toidu jaoks kehtestatakse ohutu kasutamise kogemusel põhinev riskihindamis- ja
riskijuhtimismenetlus. Kui taotleja on tõendanud, et toidu kasutamine on
kolmandas riigis olnud vähemalt 25 aastat ohutu, ja kui liikmesriigid või EFSA
ei esita toiduohutuse kohta teaduslikel tõenditel põhinevaid vastuväiteid, võib
toidu kanda liidu loetelusse.
Juhul kui toiduohutuse kohta esitatakse
põhjendatud vastuväited, peab EFSA toitu hindama ja EL väljastama loa menetluse
alusel, mis on sarnane standardse loaandmismenetlusega, kuid mille tähtajad on
lühemad.
Kõnealuse menetlusega on ette nähtud kolmandast
riigist pärit traditsioonilise toidu proportsionaalsem riskihindamine ja
-juhtimine ja see võimaldab kiiremini ELi turule lasta mitmesuguseid
esmatootmisest saadud tooteid ilma, et kahjustataks toiduohutust.
IV peatükk –
Täiendavad menetluseeskirjad ja muud nõuded
Taotleja esitatud teavet tuleks käsitleda
konfidentsiaalsena, kui selliste andmete avalikustamine võib nende
konkurentsivõimet tõsiselt kahjustada.
V peatükk –
Andmekaitse
Erandina üldiste lubade andmise menetlusest ja
selleks et toetada uuenduslikku tegevust ELi toiduainetööstuses ning ainult
nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, võib andmekaitset omavat individuaalset
luba anda maksimaalselt viieks aastaks.
VI peatükk –
Karistused ja komiteemenetlus
Liikmesriigid peavad kehtestama eeskirjad
käesoleva määruse sätete rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta.
Käesolevas määruses kavandatud meetmeid rakendab
komisjon peamiselt määruse (EL) nr 182/2011 artiklis 5 sätestatud
kontrollimenetluse kohaselt. See tähendab nii uuendtoidu kasutus- ja
märgistustingimuste lisamist kui ka spetsifikatsioonide ning vajaduse korral
turustamisjärgse järelevalve nõuete kehtestamist.
VII peatükk –
Ülemineku- ja lõppsätted
Üleminekumeetmeid on vaja, et tagada sujuv
üleminek kehtivate lubade ja teadetega, kuni hakatakse kohaldama käesolevat
õigusakti. Peale selle tuleks käesolevas määruses sätestatud uuendtoidu selgema
määratluse tõttu ja õiguskindluse parandamiseks lubada kuni riskihindamise ja
loaandmismenetluse lõpuleviimiseni turustada toitu, mis on seaduslikult turule
lastud enne käesoleva määruse kohaldamiskuupäeva.
2013/0435 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
uuendtoidu kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[6],

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[7]
ning arvestades järgmist:
(1)       Ohutu ja tervisliku toidu
vaba liikumine on siseturu oluline aspekt ning aitab märkimisväärselt kaasa
kodanike tervise ja heaolu parandamisele ning nende sotsiaalsete ja
majanduslike huvide kaitsmisele. Erinevused uuendtoidu ohutuse hindamist ja
lubade väljastamist käsitlevates siseriiklikes õigusnormides võivad takistada
uuendtoidu vaba liikumist, luues seega ebaõiglased konkurentsitingimused.
(2)       Liidu toidualase poliitika
elluviimisel tuleks kindlustada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse ja
siseturu tõhus toimimine, tagades samal ajal läbipaistvuse.
(3)       Uuendtoitu käsitlevad liidu
eeskirjad on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 258/97[8] ja komisjoni määrusega
(EÜ) nr 1852/2001[9].
Neid eeskirju tuleks ajakohastada, et lihtsustada kehtivat lubade andmise korda
ja võtta arvesse liidu õigusnormides hiljuti tehtud muudatusi. Selguse huvides
tuleks määrused (EÜ) nr 258/97 ja (EÜ) nr 1852/2001 kehtetuks tunnistada
ning määrus (EÜ) nr 258/97 asendada käesoleva määrusega.
(4)       Toit, mis on ette nähtud
kasutamiseks tehnoloogilistel eesmärkidel, ja geneetiliselt muundatud toit ei
tohiks kuuluda käesoleva määruse reguleerimisalasse, kuna need on juba hõlmatud
muude liidu eeskirjadega. Seega tuleks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
(EÜ) nr 1829/2003[10]
reguleerimisalasse kuuluv geneetiliselt muundatud toit, Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määruse (EÜ) nr 1332/2008[11]
reguleerimisalasse kuuluvad toiduensüümid, Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määruse (EÜ) nr 1333/2008[12]
reguleerimisalasse kuuluv üksnes toidu lisaainetena kasutatav toit, Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1334/2008[13] reguleerimisalasse
kuuluvad lõhna- ja maitseained ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi
2009/32/EÜ[14]
reguleerimisalasse kuuluvad ekstrahendid käesoleva määruse reguleerimisalast
välja jätta.
(5)       Määruse (EÜ) nr 258/97
artiklis 1 sätestatud kehtivaid uuendtoidu kategooriaid tuleks muuta selgemaks
ja ajakohastada, asendades need viitega Euroopa Parlamendi ja nõukogu (EÜ) nr
178/2002[15]
artikliga 2 ette nähtud toidu üldmääratlusele.
(6)       Selleks et tagada
järjepidevus määruses (EÜ) nr 258/97 sätestatud eeskirjadega, tuleks
uuendtoiduna määratlemise kriteeriumiks pidada endiselt seda, et asjaomast
toitu ei ole enne nimetatud määruse jõustumiskuupäeva, st enne 15. maid
1997 olulisel määral liidus inimtoiduna kasutatud. Liidus kasutamine peaks
osutama ka kasutamisele liikmesriikides, olenemata nende Euroopa Liiduga
ühinemise kuupäevast.
(7)       Uued toiduainete
tootmistehnoloogiad võivad toitu mõjutada ja seega võib neil olla mõju ka
toiduohutusele. Seega tuleks samuti selgitada, et toitu tuleks käsitada
uuendtoiduna, kui selle toidu puhul on kasutatud tootmistehnoloogiat, mida ei
ole varem liidus toidu tootmiseks kasutatud, või kui see koosneb
tehisnanomaterjalidest, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu (EL)
nr 1169/2011[16]
artikli 2 lõike 2 punktis t.
(8)       Vitamiinid, mineraalained ja
muud ained, mis on ette nähtud kasutamiseks toidulisandites või lisamiseks
toidule, sealhulgas imikute piimasegud ja jätkupiimasegud, imikutele ja
väikelastele ettenähtud teraviljapõhised töödeldud toidud, meditsiinilisel
näidustusel kasutamiseks ettenähtud toit ja kehakaalu alandamiseks ettenähtud
päevase toidu asendajad, on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi
2002/46/EÜ,[17]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1925/2006[18] ja Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrusega (EL) nr 609/2013[19]
ette nähtud eeskirjadega. Kõnealuseid aineid tuleks samuti hinnata kooskõlas
käesolevas määruses sätestatud eeskirjadega, kui nad kuuluvad käesolevas
määruses sätestatud uuendtoidu määratluse alla.
(9)       Kui kooskõlas direktiiviga
2002/46/EÜ, määrusega (EÜ) nr 1925/2006 või määrusega (EL) nr 609/2013
kasutatud aine tootmisprotsess on oluliselt muutunud või kui on muutunud
sellise aine osakeste suurus, nt nanotehnoloogia kasutamise tulemusena, võib
sellel olla mõju toidule ja seega ka toiduohutusele. Seepärast peaks sellist
ainet käesoleva määruse kohaselt käsitama uuendtoiduna ja seda tuleks
kõigepealt uuesti hinnata kooskõlas käesoleva määrusega ja seejärel kooskõlas
asjakohaste õigusaktidega.
(10)     Kui toitu on enne
15. maid 1997 kasutatud ainult toidulisandina või toidulisandis
direktiivi 2002/46/EÜ artikli 2 punkti a tähenduses, peaks olema lubatud
seda käesoleva määruse kohaldamiseks liidus turule lasta pärast kõnealust
kuupäeva, ilma et seda käsitatakse uuendtoiduna. Siiski ei tuleks sellist
kasutamist toidulisandina või toidulisandis võtta arvesse, kui hinnatakse, kas
toitu on kasutatud liidus olulisel määral inimtoiduna enne 15. maid 1997.
Seega tuleks asjaomase toidu muude kasutusviiside kui toidulisandis või
toidulisandina kasutamise suhtes kohaldada käesolevat määrust.
(11)     Lihtsustada tuleks kolmandast
riigist pärit traditsioonilise toidu turule laskmist liidus, kui on tõendatud
toidu ohutu kasutamise kogemus kolmandas riigis. Kõnealune toit peab olema
olnud vähemalt 25 aastat kasutusel suure osa kolmanda riigi elanikkonna
tavapärases toiduvalikus. Ohutu kasutamise kogemused ei tohiks hõlmata muuks
otstarbeks kui toiduks kasutamist ning kasutamist, mis ei ole seotud tavapärase
toiduvalikuga.
(12)     Tuleks selgitada, et
kolmandast riigist pärit toitu, mida liidus peetakse kolmandast riigist pärit uuendtoiduks,
tuleks käsitada kolmandast riigist pärit traditsioonilise toiduna ainult siis,
kui see on saadud määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklis 3 määratletud
esmatootmisest, sõltumata sellest, kas kõnealune toit on töödeldud või
töötlemata toit. Seega, kui kõnealuse toidu tootmiseks on kasutatud uut
tootmisprotsessi või kui see sisaldab Euroopa Parlamendi ja nõukogu (EL) nr
1169/2011 artikli 2 lõike 2 punktis t määratletud tehisnanomaterjale, ei tohiks
kõnealust toitu käsitada traditsioonilise toiduna.
(13)     Uuendtoiduna ei tohiks
käsitada toiduaineid, mis on toodetud toidu koostisosadest, mis ei kuulu
käesoleva määruse reguleerimisalasse, ning eelkõige toidu koostisosade
asendamise või nende koostise või koguste muutmise abil. Käesoleva määruse
reguleerimisalasse peaksid siiski kuuluma toidu koostisosade muudatused, nt
selekteeritud ekstraktid või muude taimeosade kasutamine, mida siiani ei ole
liidus olulisel määral inimtoiduna kasutatud.
(14)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiivi 2001/83/EÜ[20]
kohaldatakse, kui toode kõiki selle omadusi arvesse võttes võib kuuluda nii
kõnealuse direktiivi artikli 1 lõikes 2 sätestatud ravimite määratluse kui ka
käesoleva määruse tähenduses toote määratluse alla. Sellega seoses peaks
liikmesriik, kui ta otsustab direktiivi 2001/83/EÜ alusel, et tegemist on
ravimiga, saama piirata sellise toote turule laskmist kooskõlas liidu
õigusnormidega. Lisaks ei kuulu ravimid määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklis 2
sätestatud toidu määratluse alla ning ei peaks seepärast kuuluma käesoleva määruse
reguleerimisalasse.
(15)     Komisjonile tuleks anda
rakendusvolitused, et otsustada, kas teatav toit kuulub uuendtoidu määratluse
alla ja on seega hõlmatud käesolevas määruses uuendtoidu suhtes sätestatud
eeskirjadega.
(16)     Selle kindlaksmääramine, kas toitu
kasutati liidus olulisel määral inimtoiduna enne 15. maid 1997, peaks
põhinema toidukäitlejate esitatud teabel, mida võib vajaduse korral toetada muu
liikmesriikides kättesaadava teabega. Toidukäitlejad peaksid konsulteerima
liikmesriigiga, kui nad ei ole kindlad, kas toit, mida nad kavatsevad liidus
turule lasta, kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse või mitte. Kui teave
enne 15. maid 1997 inimtoiduna kasutamise kohta puudub või seda ei
ole piisavalt, tuleks selle teabe kogumiseks kehtestada lihtne ja läbipaistev
menetlus, mis hõlmab komisjoni, liikmesriike ja toidukäitlejaid. Komisjonile
tuleks anda rakendusvolitused, et määrata kindlaks kõnealuse konsulteerimise
kord.
(17)     Uuendtoitu tuleks lubada ja
kasutada vaid juhul, kui see vastab käesolevas määruses sätestatud
kriteeriumidele. Uuendtoit peaks olema ohutu ja selle kasutamine ei tohiks
tarbijat eksitada. Seega, kui uuendtoit on ette nähtud muu toidu asendamiseks,
ei tohiks see erineda asendatavast toidust määral, mis oleks tarbijale toitaineliselt
vähemväärtuslik.
(18)     Uuendtoitu tuleks turule lasta
või kasutada inimtoiduna ainult juhul, kui see on lisatud liidu loetelusse
uuendtoitudest, mida on lubatud liidus turule lasta (edaspidi „liidu loetelu”).
Seepärast on asjakohane koostada rakendusaktiga liidu uuendtoitude loetelu,
kandes sellesse uuendtoidud, mida on määruse (EÜ) nr 258/97 artiklite 4, 5
või 7 kohaselt lubatud kasutada või millest on teavitatud, koos kõigi
olemasolevate loa andmise tingimustega. Kuna kõnealuste uuendtoitude ohutust on
juba hinnatud ning neid on liidus seaduslikult toodetud ja turustatud ning
nende kasutamine ei ole varem tekitanud tervisega seotud probleeme, tuleks
liidu loetelu esialgseks koostamiseks kasutada nõuandemenetlust.
(19)     Uuendtoidu jaoks loa andmiseks
on asjakohane ajakohastada liidu loetelu käesolevas määruses sätestatud
kriteeriumide ja menetluste kohaselt. Tuleks kehtestada menetlus, mis on tõhus,
tähtajaline ja läbipaistev. Seoses kolmandast riigist pärit traditsioonilise
toiduga, mida kogemuste põhjal võib pidada ohutuks, on asjakohane kehtestada
kiirem ja lihtsam liidu loetelu ajakohastamise menetlus, mida saab kasutada
juhul, kui toiduohutuse kohta põhjendatud vastuväiteid ei esitata. Kuna liidu
loetelu ajakohastamine eeldab käesolevas ettepanekus sätestatud kriteeriumide
järgimist, tuleks komisjonile anda sellekohased rakendusvolitused.
(20)     Samuti tuleks kehtestada
uuendtoidust tulenevate võimalike riskide hindamise kriteeriumid. Uuendtoidu
ühtlustatud teadusliku hindamise tagamiseks peaks sellise hindamise läbi viima
Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „EFSA”).
(21)     Toidu tootmises
nanomaterjalide võimaliku kasutamisega seoses võttis EFSA 6. aprillil 2011
vastu arvamuse[21]
nanoteaduse ja nanotehnoloogia toidutarneahelas kasutamise riskihindamise suuniste
kohta ja märkis, et tehisnanomaterjali toksikokineetika ja toksikoloogia kohta
on vähe teavet ja et olemasolevaid toksilisuse testimise meetodeid võib olla
vaja muuta. Nanomaterjali toidutootmises kasutamise ohutuse paremaks
hindamiseks peaks komisjon koostöös EFSAga välja töötama testimismeetodid, mis
võtaksid arvesse tehisnanomaterjalide eriomadusi.
(22)     Kui uuendtoit on lubatud ja
kantud liidu loetellu, peaks komisjonil olema volitused kehtestada
turustamisjärgse järelevalve nõuded, et jälgida lubatud uuendtoidu kasutamist
ja tagada selle kasutamine ohutuse piirides kooskõlas EFSA tehtud
ohutushindamisega.
(23)     Teatud tingimustel ja et
toetada uurimis- ja arendustegevust ning seega ka innovatsiooni
põllumajanduslikus toiduainetööstuses, tuleks kaitsta uuenduslike ideede
algatajate investeeringuid, mida tehakse käesoleva määruse kohase uuendtoidu
loataotlusega koos esitatava teabe ja andmete kogumiseks. Uusi
teaduslikke tõendeid ja konfidentsiaalseid andmeid, mis esitatakse liidu
uuendtoidu loetellu kandmise taotluse toetamiseks, tuleks kaitsta. Kõnealuseid
andmeid ja teavet ei tohiks teatava aja jooksul hilisema taotleja kasuks
kasutada ilma eelneva taotleja nõusolekuta. Ühe taotleja esitatud teaduslikud
tõendid ei tohiks takistada teistel taotlejatel taotlemast aine liidu
loetelusse kandmist oma teaduslike tõendite alusel või viidates kaitstud
andmetele, kui eelnev taotleja on selleks nõusoleku andnud. Eelnevale
taotlejale määratud viieaastast andmekaitset ei tohiks siiski pikendada
põhjusel, et hilisemale taotlejale on määratud andmekaitse.
(24)     Uuendtoidu suhtes kohaldatakse
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse
toidualase teabe esitamist tarbijatele, sätestatud üldisi märgistusnõudeid ja
muid asjakohaseid liidu toidualaste õigusnormidega ette nähtud
märgistusnõudeid. Teatud juhtudel võib olla vajalik sätestada täiendava
märgistamise kohustus, eriti seoses toidu kirjelduse, allika või kasutamise
tingimustega, et tagada tarbijatele uuendtoidu kohta piisava teabe jagamine.
(25)     Määruse (EÜ) nr 258/97 alusel
enne käesoleva määruse kohaldamiskuupäeva esitatud taotluste riskihindamine ja
loaandmismenetlus tuleks lõpule viia kooskõlas käesoleva määrusega. Peale selle
tuleks käesolevas määruses sätestatud uuendtoidu määratluse selgitamise tõttu
ja õiguskindluse parandamiseks lubada kuni riskihindamise ja loaandmismenetluse
lõpuleviimiseni turustada toitu, mis on käesoleva määruse kohaldamiskuupäevaks
seaduslikult turule lastud. Käesolevas määruses sätestatud eeskirjadele sujuva
ülemineku tagamiseks tuleks ette näha üleminekueeskirjad.
(26)     Liikmesriigid peaksid
kehtestama eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse
sätete rikkumise korral, ning võtta kõik vajalikud meetmed nende rakendamise
tagamiseks. Need karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja
hoiatavad.
(27)     Käesoleva määruse ühetaolise
kohaldamise tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused, et
ajakohastada liidu loetelu seoses sellisest kolmandast riigist pärit traditsioonilise
toidu lisamisega, kus toiduohutuse kohta ei ole esitatud põhjendatud
vastuväiteid.
(28)     Uuendtoidu mõiste
määratlemisega, uuendtoidu staatuse üle konsulteerimise menetlusega, liidu
loetelu muul viisil ajakohastamisega, liidu loetelusse toidu lisamiseks
esitatavate taotluste või teadete koostamise ja esitamisega, konfidentsiaalse
käsitlemisega ja üleminekusätetega seotud rakendusvolitusi tuleks kasutada kooskõlas
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011[22].
(29)     Kuna käesoleva määruse eesmärki,
nimelt ühtlustatud eeskirjade kehtestamist uuendtoidu liidus turule laskmiseks,
ei saa liikmesriigid piisavalt täita ning seetõttu on seda parem täita liidu
tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu
artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus
nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I peatükk
Reguleerimisese, reguleerimisala ja mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
1.           Käesolevas määruses sätestatakse
eeskirjad uuendtoidu turule laskmise kohta liidus, et tagada siseturu tõhus
toimimine, aga ka inimeste tervise ja tarbijate huvide kaitse.
2.           Käesolevat määrust ei kohaldata
järgmise suhtes:
a)      määruse (EÜ) nr 1829/2003
reguleerimisalasse kuuluv geneetiliselt muundatud toit;
b)      toit, mida kasutatakse:
i)       määruse (EÜ) nr 1332/2008
reguleerimisalasse kuuluvate toiduensüümidena;
ii)      määruse (EÜ) nr 1333/2008 reguleerimisalasse
kuuluvate toidu lisaainetena;
iii)     määruse (EÜ) nr 1334/2008
reguleerimisalasse kuuluvate toiduainetes kasutatavate lõhna- ja
maitseainetena;
iv)     direktiivi 2009/32/EÜ reguleerimisalasse
kuuluvate toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavate
ekstrahentidena;
c)      nõukogu direktiivi XX/XXX/EL
[kloonloomadest saadud toidu turulelaskmise kohta] reguleerimisalasse kuuluv
toit.
Artikkel 2
Mõisted
1.           Käesolevas määruses kohaldatakse
määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklites 2 ja 3 sätestatud mõisteid.
2.           Samuti
kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)      „uuendtoit”
– toit, mida kuni 1997. aasta 15. maini pole liidus inimtoiduna olulisel määral
kasutatud olenemata eri liikmesriikide Euroopa Liiduga ühinemise kuupäevadest
ning mis hõlmab eelkõige järgmist:
i)       toit, mille tootmisel on kasutatud uut
tootmisprotsessi, mida pole liidus toidu tootmiseks kasutatud enne
15. maid 1997 ja mis põhjustab kõnealuse toidu koostise või struktuuri
olulisi muutusi, mis mõjutavad selle toiteväärtust, omastatavust või ebasoovitavate
ainete sisaldust;
ii)      määruse (EL) 1169/2011 artikli 2 lõike 2
punktis t määratletud tehisnanomaterjal;
iii)     direktiivi 2002/46/EÜ, määruse (EÜ) nr
1925/2006 või määruse (EL) nr 609/2013 kohaselt kasutatavad vitamiinid ja
mineraal- ja muud ained, kui:
–
on kasutatud uut tootmisprotsessi, nagu on osutatud
käesoleva lõike punktis i), või
–
kõnealused ained sisaldavad määruse (EL) 1169/2011
artikli 2 lõike 2 punktis t määratletud tehisnanomaterjale või koosnevad
nendest;
iv)     toiduained, mida kasutati liidus enne 15.
maid 1997 üksnes toidulisandites, kui need on ette nähtud kasutamiseks muudes
toiduainetes kui toidulisandites, mis on määratletud direktiivi 2002/46/EÜ
artikli 2 punktis a;
b)      „kolmandast riigist pärit
traditsiooniline toit” – muu kui punkti a alapunktides i–iii osutatud
uuendtoit, mis on saadud esmatootmisest ja mille puhul on olemas toidu ohutu
kasutamise kogemus kolmandas riigis;
c)      „toidu ohutu kasutamise kogemus kolmandas
riigis” – kõnealuse toidu kasutamise ohutust on kinnitanud koostisandmed ja
kasutamiskogemused ning pidev, vähemalt 25 aasta pikkune kasutamine suure osa
kolmanda riigi elanikkonna tavapärases toiduvalikus enne artiklis 13 osutatud
teate esitamist;
d)      „taotleja” – komisjonile kooskõlas
artikliga 9 või artikliga 15 taotluse või kooskõlas artikliga 13 teate esitanud
liikmesriik, kolmas riik või huvitatud isik, kes võib esindada mitut huvitatud
isikut;
e)      „kehtiv taotlus” ja „kehtiv teade” –
käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluv taotlus või teade, mis sisaldab
riskihindamise ja loaandmismenetluse jaoks nõutavat teavet
Artikkel 3
Rakendusvolitused, mis on seotud artikli 2 lõike 2 punktis a esitatud
uuendtoidu määratlusega
Käesoleva määruse ühetaolise rakendamise
tagamiseks võib komisjon võtta vastu rakendusakte, et otsustada kas teatav
toiduaine kuulub artikli 2 lõike 2 punktis a sätestatud uuendtoidu määratluse
alla.
Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 4
Uuendtoidu staatuse kindlakstegemise kord
1.           Toidukäitlejad kontrollivad, kas
toit, mida nad kavatsevad liidus turule lasta, kuulub käesoleva määruse
reguleerimisalasse või mitte.
2.           Toidukäitlejad konsulteerivad
liikmesriigiga, kui nad ei ole kindlad, kas toit, mida nad kavatsevad liidus
turule lasta, kuulub käesoleva määruse reguleerimisalasse või mitte. Sellisel
juhul esitavad toidukäitlejad liikmesriigile tema taotluse korral teabe, mida
on vaja, et teha kindlaks eelkõige seda, mil määral kasutati asjaomast toitu
kuni 1997. aasta 15. maini inimtoiduna.
3.           Komisjon võib rakendusaktidega
sätestada lõikes 2 osutatud konsulteerimise korra.
Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
II peatükk
Uuendtoidu liidus turule laskmise nõuded
Artikkel 5
Liidu uuendtoitude loetelu
1.           Komisjon koostab kooskõlas
artiklitega 6, 7 ja 8 liidu loetelu uuendtoitudest, mida on lubatud liidus
turule lasta (edaspidi „liidu loetelu”) ja ajakohastab seda.
2.           Liidus võib turule lasta ainult
sellist uuendtoitu, mida on lubatud kasutada ja mis on lisatud liidu loetellu
ning mida kasutatakse toidus või toidu peal kõnealuses loetelus esitatud
tingimuste kohaselt.
Artikkel 6
Liidu uuendtoitude loetelusse kandmise üldtingimused
Komisjon lubab kasutada ainult sellist
uuendtoitu ja lisab liidu loetellu ainult sellise uuendtoidu, mis vastab
järgmistele tingimustele:
a)           olemasolevate teaduslike tõendite
kohaselt ei ole see inimeste tervisele ohtlik;
b)           selle kasutamine ei eksita
tarbijaid;
c)           kui see on ette nähtud teise toidu
asendamiseks, ei erine see asendatavast toidust määral, mis oleks tavapärasel
tarbimisel tarbijale toitaineliselt vähemväärtuslik.
Artikkel 7
Liidu loetelu esialgne koostamine
Komisjon koostab rakendusaktiga hiljemalt …[23] liidu loetelu, kandes
sellesse uuendtoidud, mille jaoks on määruse (EÜ) nr 258/97 artiklite 4, 5
ja 7 kohaselt luba antud või millest on teavitatud, koos kõigi olemasolevate
loa andmise tingimustega.
Nimetatud rakendusakt võetakse vastu kooskõlas
artikli 27 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 8
Liidu loetelu sisu
1.           Komisjon lubab uuendtoitu kasutada
ja ajakohastab liidu loetelu kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud:
a)      artiklites 9 ja 10–11, vajaduse korral
kooskõlas artikliga 25 või
b)      artiklites 13–18.
2.           Uuendtoidu jaoks loa andmine ja
lõikes 1 osutatud liidu loetelu ajakohastamine hõlmab ühte järgmistest
tegevustest:
a)      uuendtoidu lisamine liidu loetellu;
b)      uuendtoidu väljajätmine liidu loetelust;
c)      aine liidu loetelus olemisega seotud
tingimuste, kirjelduse, või piirangute lisamine, väljajätmine või muutmine.
3.           Uuendtoit
tuleb kanda lõikega 2 ette nähtud liidu loetellu koos järgmise teabega:
a)      toidu
kirjeldus;
b)      uuendtoidu kasutustingimused, et hoida
ära eelkõige võimalikku kahjulikku toimet teatavale elanikkonnarühmale,
maksimumannuse ületamist ja ületarbimisest tulenevaid riske;
c)      täiendavad märgistuse erinõuded, et anda
lõpptarbijale teavet sellise konkreetse tunnuse või toidu omaduse kohta,
näiteks koostis, toiteväärtus või mõju toitumisele ja kavandatav kasutusviis,
mille tõttu ei ole uuendtoit enam olemasoleva toiduga samaväärne, või teatavale
elanikkonnarühmale avalduva mõju kohta;
d)      artikli 23 kohane turustusjärgse
järelevalve nõue.
III peatükk
Uuendtoidu jaoks loa andmise kord
I jagu
Üldeeskirjad
Artikkel 9
Liidus uuendtoidu turule laskmise lubamise ja liidu loetelu ajakohastamise kord

1.           Liidus uuendtoidu turule laskmise
lubamise ja artiklis 8 osutatud liidu loetelu ajakohastamise menetlust
alustatakse kas komisjoni algatusel või komisjonile taotleja poolt esitatud
taotluse alusel.
Taotleja esitab koos taotlusega järgmise teabe:
a)      uuendtoidu nimetus ja kirjeldus,
b)      uuendtoidu koostis;
c)      teaduslikud tõendid, selle kohta, et
uuendtoit ei kujuta endast ohtu inimeste tervisele;
d)      kavandatavad kasutustingimused ja
kavandatavad märgistuse erinõuded, mis ei ole tarbijat eksitavad (esitatakse
vajaduse korral).
2.           Komisjon võib taotleda EFSA
arvamust, kui ajakohastamisel võib olla mõju inimeste tervisele.
3.           Liidus uuendtoidu turule laskmise
lubamise ja artiklis 8 osutatud liidu loetelu ajakohastamise menetlus lõppeb
artikli 11 kohaselt rakendusakti vastuvõtmisega.
4.           Erandina lõikest 3 võib komisjon
loaandmismenetluse lõpetada ja kavandatavast ajakohastamisest igas menetluse
etapis loobuda, kui ta otsustab, et ajakohastamine ei ole õigustatud.
Vajaduse korral võtab ta arvesse liikmesriikide
seisukohti, EFSA arvamust ja liidu õigusaktidest tulenevaid asjaolusid, mis on
seotud asjaomase kohandamisega.
Sellisel juhul teavitab komisjon otse taotlejat ja
kõiki liikmesriike ning teatab põhjused, miks ajakohastamist ei peeta
õigustatuks.
5.           Taotleja võib lõikes 1 osutatud
taotluse tagasi võtta igal ajal enne lõikes 2 osutatud EFSA arvamuse
vastuvõtmist ja lõpetada seega uuendtoidu jaoks loa andmise ja liidu loetelu
ajakohastamise menetluse.
Artikkel 10
EFSA arvamus
1.           Kui komisjon taotleb EFSA arvamust,
edastab ta EFSAle kehtiva taotluse. EFSA võtab arvamuse vastu üheksa kuu
jooksul alates kehtiva taotluse kättesaamise kuupäevast.
EFSA võtab uuendtoidu ohutuse hindamisel arvesse
järgmist:
a)      kas vaatlusalune uuendtoit on sama ohutu
kui juba liidu turul olev võrreldava toidukategooria toit;
b)      kas uuendtoidu koostis ja
kasutustingimused on liidus inimeste tervisele ohutud;
2.           EFSA edastab oma arvamuse
komisjonile, liikmesriikidele ning vajaduse korral taotlejale.
3.           Põhjendatud juhtudel, kui EFSA küsib
taotlejalt lisateavet, võib lõikes 1 osutatud üheksakuulist tähtaega pikendada.
EFSA määrab pärast taotlejaga konsulteerimist
kindlaks tähtaja, mille jooksul võib lisateavet edastada, ja teatab komisjonile
vajaliku lisaaja pikkusest.
Kui komisjon EFSA teatele järgneva kaheksa
tööpäeva jooksul vastulauset ei esita, pikeneb lõikes 1 osutatud
üheksakuuline tähtaeg automaatselt lisaaja võrra. Komisjon teatab
liikmesriikidele tähtaja pikendamisest.
4.           Kui EFSAle lõikes 3 osutatud
lisateavet selles lõikes osutatud lisatähtaja jooksul ei esitata, koostab EFSA
oma arvamuse talle juba esitatud teabe põhjal.
5.           Kui taotleja esitab omal algatusel
lisateavet, edastab ta selle EFSAle ja komisjonile.
Sellisel juhul esitab EFSA arvamuse lõikes 1
osutatud üheksakuulise tähtaja jooksul.
6.           EFSA teeb lõikes 3 osutatud
lisateabe kättesaadavaks komisjonile ja liikmesriikidele.
Artikkel 11
Uuendtoidu jaoks loa andmine ja liidu loetelu ajakohastamine
1.           Üheksa kuu jooksul alates EFSA
arvamuse avaldamisest esitab komisjon artikli 27 lõikes 1 osutatud komiteele
liidu loetelu ajakohastamist käsitleva rakendusakti eelnõu, võttes arvesse:
a)      artiklis 6 sätestatud tingimusi, kui see
on vajalik;
b)      liidu õigusaktide kõiki asjakohaseid
sätteid;
c)      EFSA arvamust;
d)      liidu õigusaktidest tulenevaid
asjaolusid, mis on seotud asjaomase taotlusega.
Kõnealune rakendusakt võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2.           Kui komisjon ei ole EFSAlt kooskõlas
artikli 9 lõikega 2 arvamust taotlenud, algab lõikega 1 ette nähtud
üheksakuuline periood alates kuupäevast, mil komisjon sai kehtiva taotluse
kooskõlas artikli 9 lõikega 1.
Artikkel 12
Rakendusvolitused, mis on seotud taotluste suhtes kehtivate haldus- ja teadusnõuetega
Hiljemalt ... [24] võtab komisjon vastu
rakendusaktid, milles käsitletakse järgmist:
a)           artikli 9 lõikes 1 osutatud taotluse
sisu, koostamine ja esitamine;
b)           kõnealuse taotluse nõuetekohasuse
kontrolli kord;
c)           teave, mis peab olema esitatud artiklis
10 osutatud EFSA arvamuses.
Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
II jagu
Kolmandatest riikidest pärit traditsioonilise toidu suhtes kehtivad
erieeskirjad
Artikkel 13
Kolmandast riigist pärit traditsioonilisest toidust teatamine
Taotleja, kellel on kavas liidus turule lasta
kolmandast riigist pärit traditsioonilist toitu, teatab sellest komisjonile.
Teade peab sisaldama järgmist teavet:
a)           uuendtoidu nimetus ja kirjeldus;
b)           uuendtoidu koostis;
c)           uuendtoidu päritoluriik;
d)           dokumenteeritud andmed toidu ohutu
kasutamise kogemuse kohta kolmandas riigis,
e)           kavandatavad kasutustingimused ja
kavandatavad märgistuse erinõuded, mis ei ole tarbijat eksitavad (esitatakse
vajaduse korral).
Artikkel 14
Kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu puhul kehtiv kord
1.           Komisjon edastab lõikes 13 osutatud
kehtiva teate viivitamatult liikmesriikidele ja EFSAle.
2.           Nelja kuu jooksul pärast
lõikes 1 osutatud teate edastamist komisjoni poolt võivad liikmesriigid ja
EFSA esitada komisjonile toiduohutuse alased teaduslikult põhjendatud
vastuväited asjaomase traditsioonilise toidu liidus turule laskmise suhtes.
3.           Komisjon teatab liikmesriikidele,
EFSAle ja taotlejale lõikes 2 osutatud menetlusest.
4.           Kui lõike 2 kohaseid toiduohutuse
alaseid teaduslikult põhjendatud vastuväiteid selles lõikes sätestatud tähtaja
jooksul ei esitata, annab komisjon loa lasta liidus turule asjaomast
traditsioonilist toitu ja ajakohastab viivitamata liidu loetelu.
5.           Kui komisjonile esitatakse lõike 2
kohaseid toiduohutuse alaseid teaduslikult põhjendatud vastuväiteid selles
lõikes sätestatud tähtaja jooksul, ei anna komisjon luba lasta turule asjaomast
traditsioonilist toitu ega ajakohasta liidu loetelu.
Sellisel juhul võib taotleja esitada komisjonile
artikli 15 kohase taotluse.
Artikkel 15
Kolmandast riigist pärit traditsioonilist toitu käsitlev taotlus
Artikli 14 lõikega 5 ette nähtud taotlus peab
lisaks artikliga 13 ette nähtud teabele sisaldama dokumenteeritud andmeid
artikli 14 lõike 5 kohaselt esitatud toiduohutuse alaste põhjendatud
vastuväidete kohta.
Komisjon edastab kehtiva taotluse
põhjendamatult viivitamata EFSAle ja teeb selle liikmesriikidele
kättesaadavaks.
Artikkel 16
EFSA arvamus kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu kohta
1.           EFSA võtab arvamuse vastu kuue kuu
jooksul alates kehtiva taotluse kättesaamise kuupäevast.
2.           Kolmandast riigist pärit
traditsioonilise toidu ohutuse hindamisel võtab EFSA arvesse seda:
a)      kas toidu ohutu kasutamise kogemuse
kolmandas riigis on tõendatud usaldusväärsete andmetega, mille taotleja on
esitanud kooskõlas artiklitega 13 ja 15;
b)      kas uuendtoidu koostis ja
kasutustingimused on liidus inimeste tervisele ohutud.
3.           EFSA edastab oma arvamuse
komisjonile, liikmesriikidele ja taotlejale.
4.           Põhjendatud juhtudel, kui EFSA küsib
taotlejalt lisateavet, võib lõikes 1 osutatud kuuekuulist tähtaega pikendada.
EFSA määrab pärast taotlejaga konsulteerimist
kindlaks tähtaja, mille jooksul võib lisateavet edastada ja teatab komisjonile
vajaliku lisaaja pikkusest.
Kui komisjon EFSA teatele järgneva kaheksa
tööpäeva jooksul vastulauset ei esita, pikeneb lõikes 1 osutatud
kuuekuuline tähtaeg automaatselt lisaaja võrra. Komisjon teatab
liikmesriikidele tähtaja pikendamisest.
5.           Kui EFSAle lõikes 4 osutatud
lisateavet selles lõikes osutatud lisatähtaja jooksul ei esitata, koostab EFSA
oma arvamuse talle juba esitatud teabe põhjal.
6.           Kui taotleja esitab omal algatusel
lisateavet, edastab ta selle EFSAle ja komisjonile.
Sellisel juhul esitab EFSA arvamuse lõikes 1
osutatud kuuekuulise tähtaja jooksul.
7.           EFSA teeb lisateabe kättesaadavaks
komisjonile ja liikmesriikidele.
Artikkel 17
Kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu jaoks loa andmine ja liidu
loetelu ajakohastamine
1.           Kolme kuu jooksul alates EFSA
arvamuse avaldamisest, esitab komisjon artikli 27 lõikes 1 osutatud komiteele
kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu turule laskmist ja liidu
loetelu ajakohastamist käsitleva rakendusakti eelnõu, võttes arvesse:
a)      artiklis 6 sätestatud tingimusi, kui see
on vajalik;
b)      liidu õigusaktide kõiki asjakohaseid
sätteid;
c)      EFSA arvamust;
d)      liidu õigusaktidest tulenevaid
asjaolusid, mis on seotud asjaomase taotlusega.
Kõnealune rakendusakt võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2.           Erandina lõikest 1 võib komisjon
loaandmismenetluse lõpetada ja kavandatavast ajakohastamisest igas menetluse
etapis loobuda, kui ta otsustab, et ajakohastamine ei ole õigustatud.
Vajaduse korral võtab ta arvesse liikmesriikide
seisukohti, EFSA arvamust ja liidu õigusaktidest tulenevaid asjaolusid, mis on
seotud asjaomase kohandamisega.
Sellisel juhul teavitab komisjon otse taotlejat ja
kõiki liikmesriike ning teatab põhjused, miks ajakohastamist ei peeta
õigustatuks.
3.           Taotleja võib artiklis 15 osutatud
taotluse tagasi võtta igal ajal enne artiklis 16 osutatud EFSA arvamuse
vastuvõtmist ja lõpetada seega kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu
turule laskmise lubamise ja liidu loetelu ajakohastamise menetluse.
Artikkel 18
Liidu loetelu ajakohastamine seoses kolmandast riigist pärit lubatud
traditsioonilise toiduga
Liidu loetelust kolmandast riigist pärit
traditsioonilise toidu väljajätmise ja kolmandast riigist pärit
traditsioonilise toidu liidu loetelus olemisega seotud tingimuste, kirjelduse
või piirangute lisamise, väljajätmise või muutmise suhtes kohaldatakse
artikleid 9–12.
Artikkel 19
Rakendusvolitused seoses kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu
haldus- ja teaduslike nõuetega
Hiljemalt ... [25] võtab komisjon vastu
rakendusakte, milles käsitletakse järgmist:
a)           artikliga 13 ette nähtud teate ja
artikli 14 lõikega 5 ette nähtud taotluse sisu, koostamine ja esitamine;
b)           kõnealuse teate ja taotluse
nõuetekohasuse kontrolli kord;
c) liikmesriikide ja EFSA vahel teabe vahetamise
kord artikli 14 lõigete 2, 4 ja 5 kohaselt toiduohutuse kohta põhjendatud
vastuväidete esitamiseks;
d)           teave, mis peab olema esitatud
artiklis 16 osutatud EFSA arvamuses.
Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
IV peatükk
Täiendavad menetluseeskirjad ja muud nõuded
Artikkel 20
Lisateave riskijuhtimise kohta
1.           Kui komisjon küsib taotlejalt
lisateavet riskijuhtimisega seotud küsimuste kohta, määrab ta taotlejaga
kooskõlastatult kindlaks tähtaja, mille jooksul see teave tuleb esitada.
Sellisel puhul võidakse artikli 11 lõikes 1 või 2
või artikli 17 lõikes 1 sätestatud tähtaega vastavalt pikendada. Komisjon
teavitab liikmesriike kõnealusest pikendamisest ning teeb lisateabe pärast
selle saamist liikmesriikidele kättesaadavaks.
2.           Kui lõikes 1 osutatud lisateavet ei
ole kõnealuses lõikes viidatud pikendatud tähtaja jooksul laekunud, võtab
komisjon tegutsemise aluseks olemasoleva teabe.
Artikkel 21
Tähtaegade pikendamine
Erakorralistel asjaoludel võib komisjon
artikli 10 lõikes 1, artikli 11 lõikes 1 või 2, artikli 16 lõikes 1 ja artikli
17 lõikes 1 sätestatud tähtaegu omal algatusel või vajaduse korral EFSA
taotlusel pikendada, kui kõnealuse küsimuse laad seda õigustab.
Sellisel puhul teavitab komisjon liikmesriike
ja taotlejat tähtaja pikendamisest ning selle põhjustest.
Artikkel 22
Liidu loetelu ajakohastamise taotluse konfidentsiaalsus
1.           Taotlejad võivad nõuda teatavate
käesoleva määruse kohaselt esitatud andmete konfidentsiaalset käsitlemist, kui
selliste andmete avalikustamine võib nende konkurentsivõimet tõsiselt
kahjustada.
2.           Lõikes 1 osutatud eesmärgil tuleb
taotlejatel osutada, millist osa esitatud teabest tuleks konfidentsiaalselt
käsitleda, ning esitada kogu konfidentsiaalsustaotluse põhjendamiseks vajalik
teave. Sellisel juhul tuleb esitada kontrollitav põhjendus.
3.           Pärast seda, kui komisjoni seisukoht
taotluse suhtes on teatavaks tehtud, võivad taotlejad edastatud teabe
konfidentsiaalsuse säilitamiseks oma taotluse kolme nädala jooksul tagasi
võtta.
Kuni selle tähtaja lõpuni konfidentsiaalsus
säilitatakse.
4.           Pärast lõikes 3 osutatud tähtaja
lõppu võib komisjon pärast taotlejatega konsulteerimist otsustada, milline
teave võib jääda konfidentsiaalseks, ja kui otsus on tehtud, teatab ta sellest
liikmesriikidele ja taotlejatele.
Konfidentsiaalselt ei käsitleta järgmist teavet:
a)      taotleja nimi ja aadress;
b)      uuendtoidu nimetus ja kirjeldus;
c)      uuendtoidu kavandatud kasutus;
d)      taotleja esitatud uuringute kokkuvõte;
e)      vajaduse korral analüüsimeetod(id).
5.           Komisjon, liikmesriigid ja EFSA
võtavad vajalikke meetmeid, et tagada kooskõlas lõikega 4 nõuetekohane
konfidentsiaalsus käesoleva määruse kohaselt saadud teabe korral, v.a teabe
korral, mis tuleb avalikustada inimeste tervise kaitsmise huvides.
6.           Kui taotleja võtab esitatud taotluse
tagasi või on selle tagasi võtnud, ei avalikusta komisjon, liikmesriigid ega
EFSA konfidentsiaalset teavet, k.a teavet, mille osas komisjon ja taotleja on
eriarvamustel.
7.           Lõigete 1 kuni 6 kohaldamine ei
mõjuta taotlust käsitleva teabe vahetamist komisjoni, liikmesriikide ja EFSA
vahel.
8.           Komisjon võib rakendusaktidega võtta
vastu lõigete 1 kuni 6 rakendamise üksikasjalikud eeskirjad.
Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 27
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 23
Turustamisjärgne järelevalve
1.           Komisjon võib toiduohutuse eesmärgil
ja EFSA arvamust silmas pidades kehtestada uuendtoidu turustamisjärgse
järelevalve nõude, tagamaks et lubatud uuendtoidu kasutamine toimub ohutuse
piirides.
2.           Toidukäitlejad teavitavad komisjoni
viivitamata:
a)      uutest teaduslikest või tehnilistest
andmetest, mis võivad mõjutada uuendtoidu ohutu kasutamise hindamist;
b)      mis tahes keeldudest või piirangutest,
mille on kehtestanud kolmas riik, kus uuendtoit on turule lastud.
V peatükk
Andmekaitse
Artikkel 24
Lubade andmise menetlus andmekaitse kohaldamise korral
1.           Taotleja palvel, mida toetab artikli
9 lõikes 1 sätestatud taotlusele lisatud asjakohane ja tõendatav teave, ei tohi
taotluse toetuseks esitatud uusi teaduslikke tõendeid või teaduslikke andmeid
viie aasta jooksul alates uuendtoidu lubamise ja liidu loetellu kandmise
kuupäevast kasutada hilisema taotluse kasuks ilma eelneva taotleja nõusolekuta.

2.           Andmekaitset kohaldatakse, kui
järgmised tingimused on täidetud:
a)      eelnev taotleja deklareeris uued
teaduslikud tõendid või teaduslikud andmed konfidentsiaalsena esimese taotluse
esitamise ajal;
b)      eelneval taotlejal oli esimese taotluse
esitamise ajal ainuõigus konfidentsiaalsete teaduslike tõendite või teaduslike
andmete kasutamisele; ja
c)      uuendtoidule poleks saanud luba anda ilma
konfidentsiaalsete teaduslike tõendite või teaduslike andmete esitamiseta
eelneva taotleja poolt.
Eelnev taotleja võib hilisema taotlejaga siiski
kokku leppida, et kõnealuseid teaduslikke tõendeid ja teaduslikke andmeid tohib
kasutada.
3.           Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata
kolmandatest riikidest pärit traditsioonilise toidu liidu turule laskmist
käsitlevate teadete ja taotluste suhtes.
Artikkel 25
Uuendtoidu lubamine ja liidu loetellu kandmine kaitstud konfidentsiaalsete
teaduslike tõendite või teaduslike andmete alusel
1.           Kui uuendtoit on lubatud ja liidu
loetellu kantud konfidentsiaalsete teaduslike tõendite või teaduslike andmete
alusel, mille suhtes kohaldatakse artikli 24 lõikes 1 sätestatud andmekaitset,
märgitakse uuendtoitu käsitlevasse liidu loetelu kandesse lisaks artikli 8
lõikes 3 osutatud teabele:
a)      uuendtoidu liidu loetellu kandmise
kuupäev;
b)      asjaolu, et kõnealune kanne põhineb
konfidentsiaalsetel teaduslikel tõenditel ja teaduslikel andmetel, mida
kaitstakse vastavalt artiklile 24;
c)      taotleja nimi ja aadress;
d)      asjaolu, et andmekaitseaja jooksul on
uuendtoitu lubatud liidus turule lasta ainult punktis c nimetatud taotlejal,
välja arvatud juhul, kui hilisem taotleja saab uuendtoidu jaoks loa ilma
eelneva taotleja poolt konfidentsiaalsetena määratletud teaduslikele tõenditele
või teaduslikele andmetele toetumata või eelneva taotleja nõusolekul;
e)      artikliga 24 ettenähtud andmekaitseaja
lõppemise kuupäev.
2.           Teaduslike tõendite või teaduslike
andmete suhtes, mille puhul kohaldatakse artiklis 24 sätestatud kaitset või
mille puhul kõnealuse artikli kohane kaitseaeg on lõppenud, kaitset uuesti ei
kohaldata.
VI peatükk
Karistused ja komiteemenetlus
Artikkel 26
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva
määruse sätete rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta ning võtavad
kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Ettenähtud karistused
peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad
neist sätetest komisjonile hiljemalt …[26]
ning annavad viivitamata teada kõikidest nende edaspidistest muudatustest.
Artikkel 27
Komiteemenetlus
1.           Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr
178/2002 artikli 58 lõike 1 alusel asutatud alaline toiduahela ja
loomatervishoiu komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele viitamise korral
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
Kui komitee arvamus tuleb saada kirjaliku
menetlusega, lõpetatakse nimetatud menetlus ilma tulemust saavutamata, kui
arvamuse esitamiseks ettenähtud tähtaja jooksul komitee eesistuja nii otsustab
või kui lihtenamus komitee liikmetest seda taotleb.
3.           Käesolevale lõikele viitamise korral
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamus tuleb saada kirjaliku
menetlusega, lõpetatakse nimetatud menetlus ilma tulemust saavutamata, kui
arvamuse esitamiseks ettenähtud tähtaja jooksul komitee eesistuja nii otsustab
või kui lihtenamus komitee liikmetest seda taotleb.
VII PEATÜKK
Ülemineku- ja lõppsätted
Artikkel 28
Kehtetuks tunnistamine
Määrus
(EÜ) nr 258/97 ja määrus (EÜ) nr 1852/2001 tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 29
Üleminekumeetmed
1.           Igat liikmesriigile uuendtoidu
liidus turule laskmiseks esitatud taotlust, mis on kooskõlas määruse (EÜ)
nr 258/97 artikliga 4 ja mille kohta ei ole tehtud lõplikku otsust
enne ...,[27]
käsitletakse käesoleva määruse kohase taotlusena.
2.           Käesoleva määruse jõustumise päevaks
seaduslikult turule lastud ja käesolevas määruses sätestatud uuendtoidu
määratluse alla kuuluvaid toite võib jätkuvalt turule lasta järgmistel
tingimustel:
a)      hiljemalt [rakenduseeskirjade kohaldamise
kuupäev artikli 12 punkti a või artikli 19 punkti a kohaselt + 24 kuud]
esitatakse artikli 9 lõike 1 kohane uuendtoidu lubamise taotlus või artiklite
13 ja 15 kohane teade kolmandast riigist pärit traditsioonilise toidu kohta või
selle lubamise taotlus. Komisjon edastab kõnealuse taotluse või teate
liikmesriikidele ja EFSA-le;
b)      kui ükski liikmesriik või EFSA ei esita
nelja kuu jooksul alates punktis a nimetatud taotluse või teate kättesaamise
kuupäevast toiduohutuse alaseid põhjendatud vastuväiteid, võib toitu turule
lasta seni, kuni on vastu võetud artikli 11, 14 või 17 kohane lõplik otsus
taotluse või teate kohta;
c)      kui mõni liikmesriik või EFSA esitab
toiduohutuse alaseid põhjendatud vastuväiteid, võtab komisjon nelja kuu jooksul
alates selliste vastuväidete kättesaamise päevast vastu vaheotsuse toidu liidus
turule laskmiseks.
3.           Komisjon võib rakendusaktidega võtta
vastu üleminekueeskirjad lõigete 1 ja 2 kohaldamiseks. Need rakendusaktid
võetakse vastu artikli 27 lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 30
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates …[28].
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid
              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate isikute
rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus:
Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus uuendtoidu kohta
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile:[29]

Uuendtoit ja toiduohutus
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik:
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis
tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[30]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva
meetme pikendamist
X Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet[31]

1.4.        Eesmärgid:
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Uuendtoidu
valdkonnas on ettepaneku eesmärgid
1)
tagada inimeste tervise kõrge tase ja siseturu hea toimimine;
2)
hõlbustada toidu pikaajalise ohutu kasutamise kogemusega kolmandatest riikidest
pärit traditsioonilise toidu juurdepääsu turule;
3)
edendada innovatsiooni toiduainesektoris.
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Erieesmärk nr 1: Õigusaktide ja
haldusmenetluste lihtsustamine riikide ametiasutuste ja toidukäitlejate jaoks
lihtsustatud ja täielikult tsentraliseeritud loaandmismenetluse teel.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise struktuurile
Tervis
rubriigi 3 „Turvalisus ja kodakondsus” raames.
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Toidukäitlejatele: loaandmismenetlust
lihtsustatakse ja see tsentraliseeritakse täielikult ning iga menetlusetapi
jaoks kehtestatakse lõpptähtaeg. Halduskoormus väheneb (praeguse
topeltriskihindamise kaotamine). Uuendtoidule loa saamiseks kuluv aeg ja
sellega seotud kulud vähenevad.
Individuaalsed
load muutuvad üldlubadeks, mis hõlbustab eelkõige VKEde juurdepääsu turule.
Andmekaitsekorra sisseseadmine soodustab innovatsiooni toiduainesektoris.
Kolmandate riikide ettevõtjatele: kolmandatest
riikidest pärit traditsioonilise toidu parem juurdepääs ELi turule lihtsustatud
menetluse teel (teatamine).
ELi tarbijatele: EFSA tehtava korrapärase keskse
riskihindamise abil, millele järgneb ELi loaandmisotsus, tagatakse inimeste
tervise kõrge tase.
Liikmesriikide ametiasutustele: Kaob riikliku
hindamise tagamisega seotud töökoormus.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Täpsustage, milliste näitajate alusel
hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
-
Keskmine aeg, mis taotlejatel kulub loaandmisotsuse saamiseks.
-
Kolmandatest riikidest pärit traditsioonilist toitu käsitlevate teadete
kokkulepitud arv aastas.
-
Andmekaitsekorra alla kuuluvate uuendtoidu lubade arv ja osakaal aastas.
1.5.        Ettepaneku/algatuse
põhjendus:
1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Kehtivat
õigusraamistikku on kritiseeritud selle eest, et uuendtoidule loa saamine on
erakordselt koormav, aeganõudev ja kulukas. Selle tõttu ei soovi enamik ELi
toidukäitlejaid, eriti VKEd, välja töötada ja turule lasta uuendtoidu mõiste
alla kuuluvaid uusi toiduaineid või toidu koostisosasid.
Rahvusvaheliselt,
WTO tasandil kritiseerivad ELi palju kolmandad riigid, kes leiavad, et
uuendtoidu luba kujutab endast kaubandustõket ja takistab pääsemast ELi turule
toite, mida nende päritoluriigis on pikaajaliselt ohutult kasutatud.
Käesoleva
läbivaatamise eesmärk on kõrvaldada puudused kehtivates ELi õigusaktides ning
kehtestada lihtsustatud ja kohandatud õigusraamistik, tagades sellega inimeste
tervise kõrge taseme.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
Kehtiva
uuendtoitu käsitleva määruse kavandatav läbivaatamine saab toimuda ainult liidu
tasandil. Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi
„ELi toimimise leping”) artiklil 114.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Muude
toidu koostisosade (lisaained, ensüümid ning lõhna- ja maitseained) riiklik
hindamine on määruse (EÜ) nr 1331/2008 (millega kehtestatakse lubade andmise
ühtne menetlus) abil juba kaotatud. Uuendtoidu loaandmismenetlus on sarnane.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Uuendtoidu
määrusega reguleeritakse peamiselt loaandmismenetlust, tagamaks et uuendtoit on
ohutu. Uuendtoidu suhtes kehtivad ka toidualased õigusnormid.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju:
¨ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku
[PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA – AAAA
X Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
–
Rakendamise käivitusperiood hõlmab ajavahemikku
2014. aasta lõpust 2016. aasta lõpuni, sellele järgneb täieulatuslik
rakendamine.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[32]:
X Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
X Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨         rakendusametitele
–
X          ühenduste
asutatud asutustele[33]

–
¨         riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨         isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete
rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks
määratud asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
Komisjon
kavatseb tagada asjakohaste teenuste osutamise otsese tsentraliseeritud eelarve
täitmise kaudu; teadusliku riskihindamise eest vastutab EFSA.
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad:
Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Uuendtoidu
eksperdirühm, mis koosneb liikmesriikide ekspertidest ja toiduahela ja
loomatervishoiu alalisest komiteest (liikmesriikide ametiasutused), pakub
korrapäraselt võimalusi arutleda uue õigusraamistiku rakendamisega seotud
küsimuste üle.
Viis
aastat pärast uue määruse jõustumist peaks komisjon esitama Euroopa
Parlamendile ja nõukogule aruande selle rakendamise, sh näitajate ja tulemuste
kohta. Aruandes tuleks käsitleda, millist mõju avaldavad uued eeskirjad
eelkõige lihtsustatud menetlusele, mida kohaldatakse kolmandatest riikidest
pärit traditsioonilise toidu suhtes.
2.2.        Haldus- ja
kontrollisüsteemid:
2.2.1.     Tuvastatud ohud
Toidukäitlejate
ülesanne on kontrollida, kas nende toodetele on ELi turule laskmiseks vaja
uuendtoidu luba.
Peamine
toiduohutusega seotud risk on see, et toit, mida käsitatakse uuendtoiduna, võib
olla ELi turul ilma uuendtoidu loata ja seega ebaseaduslik.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)
Liikmesriigid
koostavad ametlikud iga-aastased kontrollikavad igat liiki toidu jaoks, mis on
komisjonile loa saamiseks esitatud.
ELi
määruse järgimise tagamiseks organiseeritakse korrapäraselt kohtumisi
sidusrühmade ja liikmesriikidega.
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed:
Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Lisaks
kõikide regulatiivsete kontrollimehhanismide kohaldamisele töötab tervise- ja
tarbijaküsimuste peadirektoraat välja pettustevastase võitluse strateegia, mis
on kooskõlas komisjoni uue, 24. juunil 2011 vastuvõetud pettustevastase
võitluse strateegiaga (CAFS), et tagada muu hulgas oma pettusevastaste
sisemeetmete täielik kooskõla CAFSiga ning pettusteohu haldamise orientatsioon
pettuseohu valdkondade kindlakstegemisele ja sobivate lahenduste leidmisele.
Vajaduse korral luuakse võrgustikud ja asjakohased IT-vahendid, et analüüsida
pettusejuhtumeid, mis on seotud uuendtoitu käsitleva määruse rakendusmeetmete
rahastamisega. Eelkõige kehtestatakse järgmised meetmed:
-
uuendtoitu käsitleva määruse rakendusmeetmete rahastamisega seotud otsused ja
lepingud annavad komisjonile, sealhulgas OLAFile ja kontrollikojale sõnaselgelt
õiguse viia läbi auditeid, kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi;
-
konkursikutsete/pakkumiste hindamisetapis kontrollitakse taotlejaid ja
pakkujaid avaldatud väljaarvamiskriteeriumide alusel, lähtudes deklaratsioonidest
ja varajase hoiatamise süsteemist;
-
kulude abikõlblikkuse eeskirju lihtsustatakse kooskõlas finantsmääruse
sätetega;
-
kõiki lepingute haldamisega tegelevaid töötajaid, samuti audiitoreid ja
kontrollijaid, kes kontrollivad toetusesaajate deklaratsioone kohapeal,
koolitatakse korrapäraselt pettuse ja eeskirjade eiramisega seotud küsimustes.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub:
–
Olemasolevad eelarveread
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
Uusi vahendeid ei ole tarvis. Käesoleva
algatuse rakendamiseks vajalikud tegevusvahendid saadakse EFSA-le iga-aastase
eelarvemenetluse käigus antud rahalise toetuse ümberjaotamise teel kooskõlas
finantsplaneerimist käsitleva komisjoni teatisega Euroopa Parlamendile ja
nõukogule (viide COM(2013) 519 final).
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number [Kirjeldus: EFSA] || Liigendatud/liigendamata ([34]) || EFTA[35] riikidelt || kandidaatriikidelt[36] || kolmandatelt riikidelt || finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 3 || 17.03.11. || Liigendatud/liigendamata || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele:
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele (praegustes hindades)
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Number 3 || Julgeolek ja kodakondsus
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || 2019 ja järgmised aastad || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 17.03.11. || Kulukohustused || (1) || 0   || 0   || 0   || 0 0 || 0   || 0   || 0   || 0
 Maksed || (2) || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad  haldusassigneeringud[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
 Maksed || =2+2a +3 || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksed || (5) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 3 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksed || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
Juhul kui
ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 0
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastasse finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Maksed || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || „Halduskulud”
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || 2019 ja järgmised aastad || KOKKU
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ||
  Inimressursid || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
  Muud halduskulud || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || 2019 ja järgmised aastad || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
 Maksed || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨      Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
X       Ettepanek/algatus
hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || 2019 ja järgmised aastad || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK nr 1 || Õigusaktide ja haldusmenetluste lihtsustamine riikide ametiasutuste ja toidukäitlejate jaoks lihtsustatud ja täielikult tsentraliseeritud loaandmismenetluse teel.
 - Väljund || Tehnilised ja teaduslikud arvamused ja nõustamised ning teaduslikud suunised ||   ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0
 Kulud kokku ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0   ||   || 0
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Kokkuvõte
–
X       Ettepanek/algatus
ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
¨      Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || 2019 ja järgmised aastad || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 vahesumma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[38] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
Täiendavad
halduskulud kaetakse komisjoni talituste (DG SANCO) sisese ümberjaotamise teel
3.2.3.2.  Hinnanguline personalivajadus
–
X       Ettepanek/algatus ei hõlma personali
kasutamist
–
¨      Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta >2019
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 17 01 01 01 (peakorteris ja komisjoni esindustes) || 0 || 0 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[39]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [40] || - peakorteris[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi
töötajatega ja töötajate ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt.
Vajaduse korral võidakse personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile
iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades
eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Olemasolevate üksikute loaandmisotsuste ja teadete (umbes 100) kandmiseks liidu koondloetelusse koos ühtlustatud kirjelduste ja kasutustingimustega (2016–2017). Kehtivate sätete alusel ja uute sätete alusel menetletavate taotluste samaaegseks haldamiseks (üleminekuperiood).
 Koosseisuvälised töötajad ||
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
X       Ettepanek/algatus
on kooskõlas uue mitmeaastase finantsraamistikuga ajavahemikuks 2014–2020.
–
¨      Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjakohase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨      Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[42].
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
X       Ettepanek/algatus
ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
                                                                                Assigneeringud
miljonites eurodes (3 kohta pärast koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
X       Ettepanekul/algatusel
puudub finantsmõju tuludele
–
¨      Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
1.       omavahenditele
–
2.       mitmesugustele tuludele
                                                                                miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[43]
 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || Järgnevad aastad
 Artikkel .............. ||   || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avaldatava mõju arvutamise meetod.
UUENDTOITU KÄSITLEVA FINANTSSELGITUSE LISA
(EFSA-lt saadud teave)
1.         Vajalikuks peetav töötajate
arv ja personalikulud
¨      Ettepanek/algatus ei hõlma personali
kasutamist.
ü      Ettepanek/algatus hõlmab personali
kasutamist järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
 EFSA || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Kokku (summa 2014-2020)
 Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud || Täistöötaja ekvivalent || Assigneeringud
 Personal || AD || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0   || 0
 AST ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
2.         Muud halduskulud
¨      Ettepanek/algatus ei hõlma
haldusassigneeringute kasutamist
ü      Ettepanek/algatus hõlmab
haldusassigneeringute kasutamist järgmiselt:
miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
 EFSA || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU (summa 2014-2020)
 Lepingulised töötajad || 0,052 || 0,052 || 0,260 || 0,260 || 0,260 || 0,260 || 0,260 || 1,404
 Teaduskohtumised ||   ||   ||   || 0,169 || 0,169 || 0,169 || 0,169 || 0,676
 Teaduskoostöö ||   ||   ||   || 0,150 || 0,150 || 0,150 || 0,150 || 0,600
 Töötajate lähetused || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,070
 Kokku[44] || 0,062 || 0,062 || 0,270 || 0,589 || 0,589 || 0,589 || 0,589 || 2,750
3.           Kulude hindamiseks kasutatud
arvutusmeetodid
Üldised kaalutlused
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 1997.
aasta määrus (EÜ) nr 258/97 uuendtoidu ja toidu uuendkoostisosade kohta. Need
eeskirjad hõlmavad esialgset ohutuse hindamist liikmesriigi poolt. Kui teistel
liikmesriikidel tekkib kõnealuse hindamise suhtes küsimusi, palutakse EFSA-l
teha täiendav riskihindamine. Praegu teeb EFSA täiendava hindamise umbes 2/3-le
kõigist uuendtoidu taotlustest.
Uuendtoitu käsitlevate läbivaadatud õigusaktidega
on muu hulgas ette nähtud, et kõik uuendtoidu taotlused peavad läbima EFSA
poolse keskse riskihindamise ja et kolmandatest riikidest pärit
traditsioonilisele toidule kergema turulepääsu võimaldamiseks kehtestatakse
lihtsustatud teatamismenetlus, millesse EFSA on kaasatud.
Hinnanguliselt hakkab EFSA saama umbes 15
uuendtoitu käsitlevat taotlust aastas. Lisaks toob osaliselt detsentraliseeritud
menetluse asendamine täielikult tsentraliseeritud menetlusega endaga kaasa EFSA
töökoormuse kasvu.
Samuti hinnatakse, et EFSA hakkab saama umbes
10 teadet kolmandatest riikidest pärit traditsioonilise toidu kohta aastas;
kõige rohkem teateid laekub tõenäoliselt vahetult pärast käesoleva määruse
kohaldamiskuupäeva. Selle põhjuseks on ilmselt Hiina meditsiinis ja ajurvedas
kasutatavad taimevalmistised, mis praegu oma uuendtoidu staatuse tõttu turule
ei pääse.
EFSA-l palutakse ka läbi vaadata teaduslikud
suunised uuendtoidu riskihindamiseks ning töötada välja tehnilised
juhised ja vahendid, et aidata toidukäitlejatel (ELi ja kolmandate riikide
ettevõtjad) esitada taotlust või teadet.
Olemasolevast uuendtoidu määrusest tuleneva
töökoormusega (umbes 8 taotlust aastas) toimetulekuks on palgatud 2 täistööaja
ekvivalenti (1,5 teadlast, 0,5 haldusabi) ja EFSA saab riskihindamisel toetuda
liikmesriikides tehtud ettevalmistustööle.
Käesoleva lisa punktide 1 ja 2 andmed on esitatud
EFSA vajaduste rahuldamiseks töökoormuse põhjal, mis kehtiva õigusraamistikuga
võrreldes suureneb .
EFSA peab hakkama suurema töökoormuse talumiseks
täitma haldusülesandeid, sh korraldama kohtumisi, dokumentide haldamist ja
hankeid, samuti lähetusi ja täiendavaid finantstehinguid. EFSA lahendab need
vajadused ressursside sisemise ümberpaigutamise ning haldus- ja abiteenuste
tõhusama osutamise teel.
[1]               KOM(2007) 872 (lõplik).
[2]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 258/97, 27.
jaanuar 1997, uuendtoidu ja toidu uuendkoostisosade kohta (EÜT L 43, 14.2.1997,
lk 1)
[3]               EÜT L 253, 21.9.2001, lk 17.
[4]               KOM(2010) 543 (lõplik).
[5]               KOM(2010) 2020 (lõplik).
[6]               ELT C […], […], lk […].
[7]               ELT C […], […], lk […].
[8]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 258/97, 27.
jaanuar 1997, uuendtoidu ja toidu uuendkoostisosade kohta (EÜT L 43, 14.2.1997,
lk 1)
[9]               Komisjoni määrus (EÜ) nr 1852/2001,
20. september 2001, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määruse (EÜ) nr 258/97 kohaselt esitatava teabe avalikustamise ja
kaitsmise üksikasjalikud eeskirjad (EÜT L 253, 21.9.2001, lk 17).
[10]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1829/2003,
22. september 2003, geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta (ELT L 268,
18.10.2003, lk 1).
[11]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1332/2008,
16. detsember 2008, mis käsitleb toiduensüüme (ELT L 354, 31.12.2008, lk
7).
[12]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1333/2008,
16. detsember 2008, toidu lisaainete kohta (ELT L 354, 31.12.2008, lk 16).
[13]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ)
nr 1334/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb toiduainetes
kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning teatavaid lõhna- ja maitseomadustega
toidu koostisosi (ELT L 354, 31.12.2008, lk 34).
[14]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/32/EÜ, 23.
aprill 2009, toiduainete ja toidu koostisosade tootmisel kasutatavaid
ekstrahente käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (uuesti
sõnastatud) (ELT L 141, 6.6.2009, lk 3).
[15]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, 28.
jaanuar 2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted
ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega
seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).
[16]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1169/2011, 25.
oktoober 2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja
(EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ,
nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja
2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT L 304, 22.11.2011, lk
18–63).
[17]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/46/EÜ, 10.
juuni 2002, toidulisandeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise
kohta (EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51).
[18]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1925/2006,
20. detsember 2006, vitamiinide, mineraaltoitainete ja teatud muude ainete
toidule lisamise kohta (ELT L 404, 30.12.2006, lk 26).
[19]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 609/2013, 12.
juuni 2013, imikute ja väikelaste toidu, meditsiinilisel näidustusel
kasutamiseks ettenähtud toidu ning kehakaalu alandamiseks ettenähtud päevase
toidu asendajate kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv
92/52/EMÜ, komisjoni direktiivid 96/8/EÜ, 1999/21/EÜ, 2006/125/EÜ ja
2006/141/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/39/EÜ ning komisjoni
määrused (EÜ) nr 41/2009 ja (EÜ) nr 953/2009 (ELT L 181, 29.6.2013, lk 35).
[20]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/83/EÜ,
6. november 2001, inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate
ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67).
[21]             EFSA Journal 2011; 9(5):2140.
[22]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16.
veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad
liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes, ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[23]             Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev: 24 kuud
pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
[24]             Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev: 24 kuud
pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
[25]             Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev: 24 kuud
pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
[26]             Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev: 24 kuud
pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
[27]             Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev: 24 kuud pärast
käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
[28]             Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev: 24 kuud
pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva.
[29]             ABM: tegevuspõhine juhtimine − ABB: tegevuspõhine
eelarvestamine.
[30]             Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6
punktile a või b.
[31]             Praegu liikmesriikidele saadetavaid taotlusi hakatakse
saatma komisjonile ja praegu liikmesriikide poolt korraldatavat riskijuhtimist
hakkab tegema EFSA (täielikult tsentraliseeritud menetlus).
[32]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[34]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[35]             EFTA – Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[36]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[37]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[38]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[39]             CA= lepingulised töötajad; INT = renditööjõud (Intérimaire);
JED = noored eksperdid delegatsioonides (Jeune Expert en Délégation); LA
= kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid.
[40]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A read).
[41]             Peamiselt struktuurifondid, Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.
[42]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punkte 19 ja 24.
[43]             Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud ja
suhkrumaksud) korral peab märgitud olema netosumma, st brutosumma pärast
25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.
[44]             Vajalikud finantsressursid kaetakse EFSA-le juba eraldatud
eelarvest ja paigutatakse ümber EFSA siseselt. Vajaduse korral võidakse neid
täiendada EFSA-le iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades
olemasolevate eelarvepiirangutega.