Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0689

Ettepanek Nõukogu määrus millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 6/2002 ja (EÜ) nr 40/94, et jõustada Euroopa Ühenduse ühinemine tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooniga {SEK(2005)1749}  /* KOM/2005/0689 lõplik - CNS 2005/0274 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 22.12.2005KOM(2005)689 lõplik2005/0274(CNS)EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määruseid (EÜ) nr 6/2002 ja (EÜ) nr 40/94, et jõustada Euroopa Ühenduse ühinemine tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooniga {SEK(2005)1749}(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Sissejuhatus12. detsembril 2001 võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduste kohta (edaspidi „ühenduse disainilahenduste määrus“).[1]Ühenduse disainilahenduste määrus kehtestab ühenduse disainilahenduste süsteemi, mis võimaldab omandada kogu ühenduse territooriumil ühesuguselt toimiva disainilahenduste kaitse. Määruse kohaselt võib disainilahendust kaitsta kas registreerimata ühenduse disainilahendusena (kui disainilahendus on avalikkusele kättesaadav määruses sätestatud viisil) või registreeritud ühenduse disainilahendusena (kui registreerimisel on järgitud määruses sätestatud menetlust).Ühenduse disainilahenduste määrus teeb siseturu ühtlustamisametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) – edaspidi „amet“[2] – ülesandeks hallata ühenduse disainilahendusi. 1. jaanuarist 2003 võimaldas amet taotleda ühenduse disainilahenduste registreerimist, kusjuures esimene asjaomane kanne tehti 1. aprillil 2003.2. juulil 1999 Genfis vastuvõetud tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe 1999. aasta redaktsioon jõustus 23. detsembril 2003 (edaspidi „Genfi redaktsioon“). Genfi redaktsioon võimaldab disaineritel kaitsta disainilahendust mitmes riigis ühekordse rahvusvahelise taotluse kaudu. Genfi redaktsiooni kohaselt asendab Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni Rahvusvahelise Büroole esitatud taotlus tervet hulka taotlusi, mida muidu tulnuks esitada erinevatele riiklikele või piirkondlikele ametitele.Genfi redaktsiooni ühe põhilise uuendusena võivad sellega ühineda valitsustevahelised organisatsioonid, mil on disainilahenduste registreerimiseks piirkondlik amet, mis asub territooriumil, mille suhtes kehtib organisatsiooni asutamisleping. See uuendus viidi Genfi redaktsiooni sisse selleks, et ühendus võiks pärast oma disainilahenduse süsteemi jõustumist rahvusvahelise registreerimissüsteemiga ühineda.Komisjon koostas ühenduse Genfi redaktsiooniga ühinemise ettevalmistamiseks kaks ettepanekut, mis esitatakse nõukogule üheskoos. Komisjoni esimene ettepanek käsitleb ühenduse ühinemist Genfi redaktsiooniga.[3]Teises ettepanekuks esitatakse meetmed, mis on vajalikud, et jõustada ühenduse ühinemine Genfi redaktsiooniga.2. Komisjoni ettepaneku struktuurKomisjon teeb ettepaneku inkorporeerida ühenduse Genfi redaktsiooniga ühinemist jõustavad meetmed käesolevasse määrusesse muutes olemasolevaid sätteid ja lisades uue XII jaotise "Disainilahenduste rahvusvaheline registreerimine.“[4]Ühendust märkivaid rahvusvahelisi registreeringuid käsitlevad sisulised sätted on põhimõtteliselt samasugused kui ühenduse disainilahendusi käsitlevad sätted.Euroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute ja ühenduse disainilahenduste suhtes kohaldatakse seega ühesugust disainilahenduse õigust (II jaotis), mõlemad on omandiõiguse objektid (III jaotis) ja võivad olla kehtetuks tunnistamise taotluse subjektid (VI jaotis) ning ühenduse disainilahendustega seotud kohtuasjade kohtualluvus ja menetlusnormid on ühesugused nii Euroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute kui ka ühenduse disainilahenduste puhul (IX jaotis).Eelnimetatud põhjustel on uues XIa jaotises mitmeid ristviiteid määruse teistele artiklitele.Selle uue jaotise lisamine määrusesse hõlbustab kõigi kogu Euroopa Ühenduse territooriumil kaitstud disainilahendusi käsitlevate sätete kasutamist nii disainilahenduse registreerimisel ühenduse disainilahendusena kui ka Euroopa Ühendust märkiva disainilahenduse rahvusvahelisel registreerimisel Genfi redaktsiooni kohaselt.Kavandatud struktuuri arvestades kohaldatakse rakendusmeetmeid (nt komisjoni määrustes (EÜ) nr 2245/2002[5], nr 2246/2002[6] ja nr 216/96[7] sätestatuid) põhimõttel mutatis mutandis . Komisjon muudab neid vajadusel, nt käesoleva ettepaneku artiklis 106e viidatud keeldumise põhjuste kontrollimise suhtes.3. Genfi redaktsioonGenfi redaktsioon on osa Haagi süsteemist, mis põhineb tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppel. See kokkulepe koosneb kolmest erinevast redaktsioonist: 1934. aasta Londoni redaktsioon, 1960. aasta Haagi redaktsioon ja 1999. aasta Genfi redaktsioon. Kolm redaktsiooni on autonoomsed ja nende sisulised sätted kehtivad paralleelselt. Lepinguosalised võivad ühineda nii ainult ühe, kahe, kui ka kõigi kolme redaktsiooniga. Nad saavad automaatselt 42 lepinguriiki, sh 12 ELi liikmesriiki ühendava Haagi Liidu liikmeks.[8]Disainilahenduste rahvusvahelise registreerimise süsteemi loomise ajend oli vajadus lihtsustada ja säästa. Süsteem võimaldab lepinguosalisest riigist pärit disainilahenduse omanikel kaitsta disainilahendust minimaalse asjaajamise ja kuluga.Rahvusvahelisi taotlusi võib esitada ühes keeles (inglise või prantsuse) ja lõivu tuleb tasuda vaid korra. Taotleja peab märkima lepinguosalised riigid, kus kaitset taotletakse. Rahvusvaheline taotlus esitatakse tavaliselt otse Rahvusvahelisse Büroosse. Rahvusvaheline Büroo kontrollib, kas rahvusvaheline taotlus vastab ettenähtud vorminõuetele ja avaldab seejärel taotluse või paremal juhul registreeringu International Designs Bulletin´is (Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni veebilehel). Avaldamise järel peavad kõik riiklikud ametid kindlaks tegema, millistes rahvusvahelistes registreeringutes on neid märgitud, et seejärel teostada sisuline kontroll, kui see on sätestatud nende riigi õigustikus.Kaitse kõik sisulised aspektid (eelkõige iga ameti poolt teostatav sisuline kontroll, kaitsetingimuste hindamine ja kaitse ulatus) on seega täielikult iga märgitud lepinguosalise õiguspädevuses.Kontrollimise tulemusel võib amet teatada Rahvusvahelisele Büroole, et keeldub oma territooriumil kaitset tagamast. Rahvusvahelisest registreeringust ei või keelduda vorminõuete tõttu. Selliseid nõudeid tuleb Rahvusvahelise Büroo kontrolli järel pidada täidetuks.Kui rahvusvaheline taotlus on heaks kiidetud, siis on selle mõju igas märgitud riigis samasugune nagu siis, kui see oleks esitatud neis riikides vahetult. Rahvusvaheline registreerimine on seetõttu kaitse ulatuse ja jõustamise poolest võrdne riikliku õigusega. Samas hõlbustab rahvusvaheline registreerimine kaitse säilitamist: pikendamiseks on vajalik üksainus taotlus ja kõikide muudatuste (nt omaniku või aadressi) sisseviimiseks kehtib ühesugune lihtne menetlus.1999. aasta Genfi redaktsiooni vastuvõtmisel oli kaks eesmärki:-  muuta Haagi süsteem taotlejatele atraktiivsemaks ja laiendada seda uutele liikmesriikidele; selleks lisati 1999. aasta redaktsiooni mitmeid sätteid, et hõlbustada disainikontrollisüsteemi kasutavate riikide (nt USA ja Jaapani) ühinemist Haagi Liiduga-  luua seos rahvusvahelise registreerimissüsteemi ja piirkondlike süsteemide vahele, võimaldades valitsustevahelistel organisatsioonidel redaktsiooniga ühinedaTeisena märgitud eesmärk võimaldab Euroopa Ühendusel Haagi süsteemiga liituda. ELi territooriumi käsitletakse siis lepingu kohaldamisel ühe riigina ja ühenduse disainilahenduse eeskirju riikliku õigustikuna. Siseturu ühtlustamisamet saab ühendust märkivate rahvusvaheliste taotluste sisulise kontrolli eest vastutavaks ametiks.Genfi redaktsiooni süsteem rakendus täielikult 1. aprillist 2004. Sel kuupäeval jõustusid Genfi redaktsioon ja Haagi kokkuleppe kohaselt pikendatud ühised määrused, mis lihtsustavad kogu menetlust.Ühenduse disainilahenduste süsteemi ja Haagi kokkuleppega loodud rahvusvahelist registreerimissüsteemi võib pidada teineteist täiendavaks. Ühenduse disainilahenduste süsteem on terviklik ja ühtne piirkondlik registreerimissüsteem, mis katab kogu Euroopa Liidu territooriumi. Haagi kokkulepe tsentraliseerib disainilahenduste kaitse omandamise korra märgitud lepinguosaliste territooriumil.4. Õiguslik alusKuna Euroopa Ühenduse Haagi kokkuleppega ühinemise jõustanud eeskirjad on uue ja eraldi jaotise määrusesse lisamisega ning varasemate määruse sätete muutmisega määrusesse inkorporeeritud, on ettepaneku õiguslik alus sama, mis määrusel s.o asutamislepingu artikkel 308.5. ArtiklidArtikli 1 lõige 1Artikli 1 lõik 1 muudab artikli 25 lõike 1 punkti d lisades „või 2. juulil 1999 Genfis vastuvõetud tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooni alusel registreeritud disainilahenduse (…) ja mis kehtib ühenduses või sellise õiguse taotlemisel“ – täiendades senist kehtetuks tunnistamise õigust. Selline täiendus on vajalik selgitamaks, et rahvusvahelisel taotlusel või registreerimisel on sama kaal kui varasemal disainilahendusel (disainilahenduse õigusena riigi või ühenduse õiguse alusel).Artikli 1 lõige 2Euroopa Ühenduse Genfi redaktsiooniga ühinemise jõustavad sätted inkorporeeritakse ühenduse disainilahenduste määrusesse uue XIa jaotise disainilahenduste rahvusvahelise registreerimise kohta lisamise teel.1. jagu. ÜldsättedArtikkel 106a (sätete rakendamine)Määruse muutmise ettepaneku artiklis 106a sätestatakse üldjuhul, et nõukogu määrus (EÜ) nr 6/2002 (ühenduse disainilahenduste kohta) ja selle rakendusmäärused põhimõtteliselt kehtivad Genfi redaktsiooni kohaste ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute suhtes.Täpsustatakse, et rahvusvaheline register asendab Euroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute puhul ameti peetavat registrit. Iga Euroopa Ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringuga seotud rahvusvahelise registri kandel on sama mõju kui ameti peetavas registris tehtud kandel.Sama põhimõte kehtib ka avaldamise suhtes: Rahvusvaheline Büroo korraldab kõigi ühendust märkivate rahvusvaheliste taotluste avaldamist ja neil on sama mõju kui ameti avaldatul. Sama põhimõte kehtib ka määruse artiklis 98 sätestatud keelekasutuse suhtes.2. jagu – Euroopa Ühendust märkivad rahvusvahelised registreeringudArtikkel 106b (rahvusvahelise taotluse esitamise menetlus)Genfi redaktsiooni artikli 4 lõigu 1 punkt a sätestab, et taotleja valikul võib rahvusvahelise taotluse esitada Rahvusvahelisele Büroole otse või taotleja lepinguosalise ameti kaudu. Genfi redaktsiooni artikli 4 lõike 1 punkti b kohaselt võib lepinguosaline siiski teatada, et tema ameti kaudu ei saa rahvusvahelist taotlust esitada.Enamik Haagi süsteemi eeliseid tuleneb selle lihtsusest ja tundub, et disainilahenduste kaitse taotlemise seisukohast ei ole tähtis, kus asub amet, kuhu taotlusi lähetada. Euroopa Ühendus peaks seetõttu tarbetu topelttöö vältimiseks välistama taotluste esitamise ameti kaudu. Taotluse vahetu esitamine Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsioonile on eelistatav ka seetõttu, et nii ei teki taotlejatel segadust ühenduse disainilahenduse registreerimise ja rahvusvahelise registreerimise taotlemise vahel. Selline segadus oleks veelgi problemaatilisem seoses rahvusvahelise taotluse eest, selle esitamisel, makstava põhilõivuga, mis tuleb igal juhul maksta otse Rahvusvahelisele Büroole. Kui taotleja maksab lõivu ekslikult siseturu ühtlustamisametile, siis peab amet selle tagastama. On märkimisväärne, et praegu ei laeku riiklike ametite kaudu esitatud taotlusi Ülemaailmsesse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni isegi nendelt lepinguosalistelt, kes sellega nõustuksid.Seetõttu teeb komisjon ettepaneku, et ühendus deklareerib oma ühinemiskirjas, et rahvusvahelisi taotlusi ei saa esitada tema ameti kaudu. Tulenevalt eelöeldust täpsustab artikkel 106b, et Genfi redaktsiooni artikli 4 lõikest 1 lähtuvad ühendust märkivad rahvusvahelised taotlused tuleb esitada otse Rahvusvahelisele Büroole.Artikkel 106c (märkimislõivud)1.  Genfi redaktsiooni artikkel 7 sätestab, et ettenähtud lõivud peavad sisaldama standardset märkimislõivu, mida tuleb tasuda iga märgitud lepinguosalise eest. Lisaks võib iga valitustevahelisest organisatsioonist lepinguosaline deklareerida, et iga teda märkiva taotluse ja rahvusvahelise registreeringu puhul asendatakse standardne lõiv individuaalse märkimislõivuga, mille määr nimetatakse deklaratsioonis ja mida võib hilisemates deklaratsioonides muuta. See määr ei või olla suurem summast, mida lepinguosalisel oleks õigus saada riikliku taotluse ja registreeringu pikendamise eest, kusjuures nimetatud summat on vähendatud rahvusvahelise menetlusega säästetud summa võrra.2.  Komisjon teeb ettepaneku, et ühendus deklareerib oma ühinemiskirjas, et Genfi redaktsiooni artikli 7 lõikes 1 osundatud taotluse ja pikendamise märkimislõivud asendatakse individuaalsete märkimislõivudega. Need lõivud tuleb tasuda Rahvusvahelisele Büroole, kes kannab need üle siseturu ühtlustamisametile.3.  Komisjon teeb ka ettepaneku muuta siseturu ühtlustamisametile makstavaid lõive käsitlevat määrust (EÜ) nr 2246/2002 nii, et eelnimetatud artikli 7 lõike 2 ja ühisregulatsioonide eeskirja 28 kohaselt määrataks kindlaks individuaalsete märkimislõivude määr.Artikkel 106d (ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringu mõju)Lõige 1Lähtudes ühenduse disainilahenduste määruse artiklist 48 registreerib amet registreeritud ühenduse disainilahenduse taotluse kui registreeritud ühenduse disainilahenduse eeldusel, et on täidetud nõuded, millele registreeritud ühenduse disainilahendus peab vastama, ning taotlusest ei ole keeldutud ühenduse disainilahenduste määruse artikli 47 alusel.Lähtudes artiklist 47 keeldutakse ühenduse disainilahenduse registreerimise taotlusest kui amet tuvastab registreerimata jätmise põhjused, s.t kui disainilahendus, mille kaitsmist taotletakse, ei vasta artikli 3 punktis a esitatud määratlusele või on vastuolus avaliku huvi või üldtunnustatud moraalipõhimõtetega.Käesoleva määruse muutmise ettepaneku artiklis 106d sätestatu tagab, et ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringu puhul hakkab kaitse kehtima samadel tingimustel kui registreeritud ühenduse disainilahendusel, s.t Euroopa Ühendust märkiv rahvusvaheline registreering ei kehti Euroopa Ühenduse territooriumil ühenduse disainilahendusena enne, kui amet kontrollib rahvusvahelist registreeringut registreerimata jätmise põhjuste aspektist.Lõige 2Käesoleva määruse muutmise ettepaneku artikli 106d lõige 2 sätestab, et kui amet ei keeldu Genfi redaktsiooni artikli 12 lõikest 2 lähtudes Euroopa Ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringu mõjust oma territooriumil või kui vastav keeldumisteade on tagasi võetud, siis algab rahvusvahelise registreeringu mõju Genfi redaktsiooni artikli 10 lõikest 2 lähtudes registreerimiskuupäeval ning on samasugune kui registreeritud ühenduse disainilahendusel.Lõige 3Kuna registriameti rahvusvahelises registris olevate rahvusvaheliste registreeringute taasavaldamine ei ole vajalik, siis kohustab käesoleva määruse muutmise ettepaneku artikli 106d lõige 3 ametit andma teavet Genfi redaktsiooni alusel tehtud ühendust märkivate registreeringute kohta. Seda saab tõhusalt teha nt hüperlingi abil siseturu ühtlustamisameti veebilehelt Haagi süsteemi juurde. Üksikasjad sätestatakse rakendusmääruses.Artikkel 106e (keeldumise põhjused)Lõige 1Käesoleva määruse muutmise ettepaneku artiklis 106e sätestatud keeldumise põhjused on identsed artikli 47 lõikest 1 lähtuvate registreerimata jätmise põhjustega, mis tagab, et ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringu suhtes rakendatakse samasugust kontrolli nagu ühenduse disainilahenduste suhtes.Lõige 2Käesoleva määruse muutmise ettepaneku artikkel 106e tagab ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringu omanikule õiguse esitada märkusi või õiguse loobuda rahvusvahelisest registreeringust Euroopa Ühenduse osas vastavalt Genfi redaktsiooni artikli 12 lõike 3 punktile b.Artikli 47 lõikes 2 sätestatakse täiendavalt, et registreeritud ühenduse disainilahenduse taotlejale tuleb anda võimalus taotlust muuta. Seda täiendavat võimalust ei saa kasutada rahvusvahelise registreeringu puhul, sest lähtudes lõikest 1 saab registreerimata jätmise põhjuseid kõrvaldada üksnes asjaomast disainilahendust muutes, kuid Genfi redaktsioon ei sätesta võimalust muuta rahvusvahelise registreeringu disainilahendust pärast disainilahenduse registreerimist rahvusvahelises registris.Tavamenetlus on järgmine: amet uurib ex officio , kas on põhjust keelduda . Kui amet kontrollimisel tuvastab põhjuseid keeldumiseks, siis teavitab ta Rahvusvahelist Bürood, märkides ära keeldumise põhjused. Selline teade edastatakse kuue jooksul pärast rahvusvahelise registreeringu avaldamist (ühisregulatsioonide eeskirja 18 lõige 1). Rahvusvaheline Büroo edastab keeldumisteate koopia viivitamata omanikule (Genfi redaktsiooni artikli 12 lõige 3). Ameti poolt teatises määratud ajavahemiku jooksul võib omanik loobuda rahvusvahelisest registreeringust ühenduse osas või esitada märkusi, et keeldumise põhjused kõrvaldada. Keeldumise põhjuste kontrollimise ajal suhtlevad amet ja omanik teineteisega vahetult. Kui omanik kõrvaldab keeldumise põhjused, võtab amet keeldumise tagasi ja teavitab sellest Rahvusvahelist Bürood.Lõige 3Artikli 106e lõige 3 täpsustab, et keeldumise põhjuste kontrollitingimused tuleb sätestada rakendusmääruses.Artikkel 106f (rahvusvahelise registreeringu mõju kehtetuks tunnistamine)Lõige 1Käesoleva määruse muutmise ettepaneku artikliga 106f rakendatakse Genfi redaktsiooni artikli 15 lõiget 1, mis võimaldab rahvusvahelise registreeringu mõju Euroopa Ühenduse territooriumil kehtetuks tunnistada.See säte tagab, et samu sätteid kohaldatakse nii rahvusvahelise registreeringu mõju Euroopa Ühenduse territooriumil kehtetuks tunnistamisel kui ka registreeritud ühenduse disainilahenduse kehtetuks tunnistamisel. Kolmandad osapooled võivad taotleda rahvusvahelise registreeringu mõju ühenduses kehtetuks tunnistamist kas esitades ametile taotluse artikli 52 kohaselt või vastuhagiga ühenduse disainilahenduste kohtus artikli 81 lõike d kohaselt.Kui taotletakse kehtetuks tunnistamist ameti poolt, siis kohaldatakse VI ja VII jaotist. Eelkõige võib omanik esitada märkusi kehtetuks tunnistamise otsuse kohta, lähtudes rakendusmääruse artiklist 31. Kehtetuks tunnistamise osakonna lõpliku otsuse peale võib esitada kaebuse (ühenduse disainilahenduste määruse artikli 55 lõige 1).Selles küsimuses järgitakse Genfi redaktsiooni artikli 15 lõiget 1. See sätestab, et rahvusvahelise registreeringu mõju ei või kehtetuks tunnistada, kui omanikule ei ole aegsasti antud võimalust oma õigusi kaitsta.Lõige 2Genfi redaktsiooni artikli 15 lõige 2 sätestab, et lepinguosalise amet, kelle territooriumil rahvusvaheline registreeringu mõju on kehtetuks tunnistatud, teatab sellest Rahvusvahelisele Büroole, kui ta on kehtetuks tunnistamisest teadlikuks saanud. See kohustus on kopeeritud artikli 106f lõikesse 2. On selge, et amet on kehtetuks tunnistamisest teadlik, kui tegu on ametipoolse kehtetuks tunnistamise menetluse tulemusega või kui ühenduse disainilahenduste kohus on ametit kehtetuks tunnistamisest teavitanud ühenduse disainilahenduste määruse artikli 86 lõike 4 kohaselt.Artikkel 2Ühenduse disainilahenduste määruse artikkel 97 täpsustab, et kui ametit käsitlevates lisasätetes ei ole sätestatud teisiti, siis kohaldatakse käesolevast määrusest tulenevate ameti ülesannete suhtes ühenduse kaubamärki käsitleva määruse XII jaotist. Ühenduse kaubamärki käsitleva määruse XII jaotises käsitletakse ameti tulusid artikli 134 lõikes 3. Seda sätet on muudetud arvestades ühinemist Madridi protokolliga, mis tekitas uue tuluallika, nimelt „Madridi protokolli alusel makstavad kogulõivud, millele osundatakse artiklis 140 Euroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute kohta…“.Ühenduse kaubamärki käsitlevat määrust on vaja samamoodi muuta pärast EÜ ühinemist Genfi redaktsiooniga. Genfi redaktsiooni alusel makstavad tulud tuleb uue allikana lisada ameti tuluallikate hulka.Artikkel 3Genfi redaktsioon muutub ühendusele siduvaks kolm kuud pärast päeva, mil ta deponeeris ühinemiskirja Rahvusvahelise Büroo peadirektori juures.Tuleb meenutada, et komisjoni poolt Euroopa Ühenduse Genfi redaktsiooniga ühinemise heakskiitmist käsitlevaks nõukogu otsuseks tehtud ettepaneku artikkel 2 (millele viidati eespool) sätestab, et pärast vastava otsuse vastuvõtmist nõukogus võib nõukogu deponeerida ühinemiskirja Rahvusvahelise Büroo peadirektori juures alates päevast, mil nõukogu on võtnud vastu ühenduse Genfi redaktsiooniga ühinemist jõustavad meetmed.2005/0274(CNS)EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määruseid (EÜ) nr 6/2002 ja (EÜ) nr 40/94, et jõustada Euroopa Ühenduse ühinemine tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsioonigaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[9]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[10]võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[11]ning arvestades järgmist:(1) 12. detsembri 2001. aasta nõukogu määrus (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainlahenduste kohta[12] kehtestas ühenduse disainilahenduste süsteemi, mis võimaldab ettevõtetel ühe menetlussüsteemi raames omandada kogu ühenduse territooriumil ühesuguselt toimiva disainilahenduste kaitse.(2) Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni poolt koostöös Haagi Liitu kuuluvate liikmesriikidega algatatud ja teostatud ettevalmistuste järel korraldasid Haagi Liitu mittekuuluvad liikmesriigid ja Euroopa Ühendus diplomaatilise konverentsi Genfis, kus nad 2. juulil 1999 võtsid plaanikohaselt vastu tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooni (edaspidi „Genfi redaktsioon“).(3) Määrusega [….] kiitis nõukogu heaks Euroopa Ühenduse ühinemise tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooniga[13] ja volitas nõukogu eesistujat deponeerima ühinemiskirjad Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni peadirektori juures alates kuupäevast, mil nõukogu on vastu võtnud meetmed, mis on vajalikud Euroopa Ühenduse ühinemise jõustamiseks Genfi redaktsiooniga. Need meetmed on toodud käesolevas määruses.(4) Asjaomased meetmed tuleb inkorporeerida määrusesse (EÜ) nr 6/2002, lisades uue jaotise „Disainilahenduste rahvusvaheline registreerimine.“(5) Euroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringutega seotud eeskirjad ja menetlus peaksid põhimõtteliselt olema ühenduse disainilahenduste taotluste suhtes kehtivate eeskirjade ja menetlustega ühesugused. Selle põhimõtte kohaselt ei hakka rahvusvaheline registreering evima registreeritud ühenduse disainilahendusega sama mõju enne, kui on kontrollitud, kas on põhjuseid registreerimisest keeldumiseks. Registreeritud ühenduse disainilahendusega sama mõju eviva rahvusvahelise registreeringu ja registreeritud ühenduse disainilahenduse kehtetuks tunnistamisel kehtivad samad eeskirjad.(6) Määrust (EÜ) nr 6/2002 tuleb seetõttu vastavalt muuta.(7) Ühenduse ühinemisel Genfi redaktsiooniga tekib siseturu ühtlustamisametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) uus tuluallikas. Ühenduse kaubamärki käsitlevat nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrust (EÜ) nr 40/94 [14] tuleb seetõttu vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 6/2002 muudetakse järgmiselt:1. Artikli 25 lõike 1 punkt d asendatakse järgmisega:“d) kui ühenduse disainilahendus on vastuolus varasema disainilahendusega, mis on avalikkusele kättesaadavaks tehtud pärast registreerimistaotluse esitamise kuupäeva või kui prioriteedi taotlemisel pärast ühenduse disainilahenduse prioriteediavalduse esitamise kuupäeva, mille kaitse algas enne eelnimetatud kuupäevai) registreeritud ühenduse disainilahenduse või sellise disainilahenduse taotluse võiii) liikmesriigi registreeritud disainilahenduse õiguse või selle õiguse taotluse võiiii) 2. juulil 1999 Genfis vastuvõetud tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooni (edaspidi „Genfi redaktsioon“) alusel registreeritud disainilahendusega, mis on nõukogu otsusega [….][15] heaks kiidetud ja mis evib mõju ühenduses või sellise õiguse taotlemisel;2. XI jaotise järele lisatakse järgmine jaotis:“XIa jaotis:DISAINILAHENDUSTE RAHVUSVAHELINE REGISTREERIMINE1 JAGUÜLDSÄTTEDArtikkel 106aSätete kohaldamine1. Kui käesolevas jaotises ei määratleta teisiti, siis kehtivad käesolev määrus ja selle rakendusmäärused (mis on vastu võetud artikli 109 alusel) Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni Rahvusvahelise Büroo peetavas registris Genfi redaktsiooni alusel tehtavate ühendust märkivate registreeringute suhtes mutatis mutandis .2. Kõigil rahvusvahelises registris ühendust märkivatel rahvusvahelistel registreeringutel on sama mõju kui ühenduse disainilahenduse registreerimisel ametis ja iga ühendust märkiva rahvusvahelise registreeringu avaldamisel Rahvusvahelise Büroo bülletäänis on sama mõju kui avaldamisel Ühenduse Disainilahenduste Bülletäänis.2. JAGURAHVUSVAHELISED REGISTREERINGUD, MILLES ON MÄRGITUD EUROOPA ÜHENDUSTArtikkel 106bRahvusvahelise registreerimise taotlusGenfi redaktsiooni artikli 4 lõikest 1 lähtuvad rahvusvahelised taotlused tuleb esitada otse Rahvusvahelisele Büroole."Artikkel 106cMärkimislõivudGenfi redaktsiooni artikli 7 lõikes 1 ettenähtud märkimislõivud asendatakse individuaalse märkimislõivuga.Artikkel 106dEuroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute mõju1. Ühendust märkival rahvusvahelisel registreeringul on alates registreerimiskuupäevast sama mõju kui registreeritud ühenduse disainilahenduse taotlusel.2. Kui keeldumisest ei teatata või kui keeldumisotsus tagasi võetakse, on ühendust märkival rahvusvahelisel registreeringul lõikes 1 osundatud kuupäevast alates registreeritud disainilahendusena sama mõju kui registreeritud ühenduse disainilahendusel.3. Amet peab andma teavet lõikes 2 osundatud rahvusvaheliste registreeringute kohta rakendusmääruses sätestatud tingimuste kohaselt.Artikkel 106eKeeldumise põhjused1. Kui amet tuvastab rahvusvahelise registreeringu kontrollimisel, et disainilahendus, mille kaitsmist taotletakse, ei vasta artikli 3 punktis a esitatud määratlusele või on vastuolus avaliku huvi või üldtunnustatud moraalipõhimõtetega, siis edastab ta Rahvusvahelisele Büroole hiljemalt kuue kuu jooksul pärast rahvusvahelise registreeringu avaldamist keeldumisteate.Keeldumisteates märgitakse ära keeldumise põhjused.2. Ühenduses rahvusvahelise registreeringu mõjust keeldumine ei ole lõplik kuni omanikule on antud võimalus loobuda rahvusvahelisest registreeringust ühenduse osas või esitada märkusi.3. Rakendusmääruses sätestatakse keeldumise põhjuste olemasolu kontrollimise kord.Artikkel 106fRahvusvahelise registreeringu mõju kehtetuks tunnistamine1. Rahvusvahelise registreeringu mõju võib ühenduses osaliselt või täielikult kehtetuks tunnistada vastavalt jaotistes VI ja VII sätestatud menetlusele või rikkumismenetluse raames vastuhagiga ühenduse disainilahenduste kohtus.2. Kui amet on kehtetuks tunnistamisest teadlikuks saanud, teavitab ta sellest Rahvusvahelist Bürood.“Artikkel 2Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 134 lõige 3 asendatakse järgmisega:“3. Ilma et see piiraks muud liiki sissetulekuid, sisaldavad tulud lõive käsitlevate eeskirjade alusel makstavaid lõive, artiklis 140 osundatud Madridi protokolli alusel Euroopa Ühendust märkivast rahvusvahelisest registreeringust tulenevaid lõive ja muid Madridi protokolli osaliste tehtavaid makseid ning Euroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringute lõive Genfi redaktsiooni kohaselt, nagu osundatakse määruse (EÜ) nr 6/2002 artiklis 106c, ja Genfi redaktsiooni lepinguosaliste muid makseid ning vastavalt vajadusele Euroopa Ühenduse üldeelarve komisjoni eelarveosast eraldi rubriigi alt eraldatud subsiidiumit.“Artikkel 3Käesolev määrus jõustub Genfi redaktsiooni Euroopa Ühenduses jõustumise kuupäeval.Käesoleva määruse jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimelEesistujaFINANTSSELGITUSPoliitikavaldkond: Kaupade ja teenuste siseturg Meede: Meetmete ettevalmistamine, mis on vajalikud, et jõustada Euroopa Ühenduse ühinemine tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Genfi redaktsiooniga |MEETME NIMETUS: NÕUKOGU MÄÄRUS, MILLEGA MUUDETAKSE MÄÄRUSEID (EÜ) NR 6/2002 JA (EÜ) NR 40/94, ET JÕUSTADA EUROOPA ÜHENDUSE ÜHINEMINE TÖÖSTUSDISAINILAHENDUSTE RAHVUSVAHELISE REGISTREERIMISE HAAGI KOKKULEPPE GENFI REDAKTSIOONIGA. |1. EELARVERIDA(-READ) + RUBRIIK(RUBRIIGID)2. ÜLDANDMED2.1. Kogueraldis meetmele (B osa): miljonit eurot kulukohustusteksEi kohaldata2.2. Kohaldamisaeg:(algus-ja lõpuaasta)Algus: jõustumiskuupäevLõpptähtaeg: täpsustamata2.3. Üldine mitme aasta kulude eelkalkulatsioon:a) Kulukohustuste assigneeringute/maksete assigneeringute kava (rahaline sekkumine) (vt punkti 6.1.1)puudubb) Tehniline ja haldusabi ning toetuskulud (vt punkti 6.1.2).puudubc) Personali- ja muude halduskulude üldine finantsmõju (vt punkte 7.2 ja 7.3)Miljonites eurodes (kolme kümnendkoha täpsusega)2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Kokku |Kohustused/ väljamaksed | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |KOKKU a+b+c |Kohustused | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |Väljamaksed | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |2.4. Vastavus finantsplaneeringule ja finantsperspektiivile[X] Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule.Ettepanek eeldab asjaomase rubriigi ümbertöötamist finantsperspektiivis.Ettepanek võib vajada institutsioonidevahelise kokkuleppe sätete kohaldamist.2.5. Finantsmõju tuludele:[X] Ettepanekul ei ole finantsmõju (hõlmab meetme rakendamisega seonduvaid tehnilisi aspekte).võiettepanekul on tuludele järgmine finantsmõju:ei kohaldata3. EELARVE TUNNUSJOONEDKulu liik | Uus | EFTA osalus | Kandidaatriikide osalus | Finantsperspektiivi rubriik |Mittekohustuslik | Liigendatud | puudub | puudub | puudub | nr 5 |4. ÕIGUSLIK ALUSArtikkel 308 EÜ5. KIRJELDUS JA PÕHJENDUSED5.1. Vajadus ühenduse sekkumise järele5.1.1. Taotletavad eesmärgidEttepanek sisaldab meetmeid, mis on vajalikud, et jõustada Euroopa Ühenduse ühinemine Genfi redaktsiooniga. Asjaomased meetmed tuleb peamiselt inkorporeerida määrusesse (EÜ) nr 6/2002 uue jaotise „Disainilahenduste rahvusvaheline registreerimine“ lisamise teel. Ühenduse ühinemisel Genfi redaktsiooniga tekib siseturu ühtlustamisametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) uus tuluallikas ja määrust EÜ nr 40/94 tuleb seetõttu vastavalt muuta.5.1.2. Eelhindamisega seoses rakendatavad meetmedEuroopa Ühendus juba näitas suurt huvi Haagi süsteemi suhtes otsustades aktiivselt osaleda rahvusvahelistel läbirääkimistel, mille tulemusel korraldati 1999. aastal Genfis diplomaatiline konverents, kus võeti vastu uus redaktsioon. Nii ühenduse disainilahenduste süsteemi kui ka rahvusvahelise registreerimissüsteemi võimalikke kasutajaid esindavad organisatsioonid on korduvalt näidanud üles suurt huvi kahe süsteemi vahelise seose loomise vastu. 2004. aastal alustas komisjon huvitatud osapooltega (liikmesriigid, ettevõtlus- ja kutseorganisatsioonid, eraäriühingud) konsultatsioone, mis käsitlesid EÜ Haagi süsteemiga ühinemise võimalikku mõju ettevõtlusele. Valdavas osas vastustes (peaaegu üksmeelselt) toetati ühenduse ühinemist Genfi redaktsiooniga lähitulevikus.5.1.3. Pärast eelhindamist rakendatavad meetmedEi kohaldata.5.2. Kavandatav meede ja eelarvekorraldusEuroopa Ühendust märkivate rahvusvaheliste registreeringutega seotud eeskirjad ja menetlus peaksid põhimõtteliselt olema ühenduse disainilahenduste taotluste suhtes kehtivate eeskirjade ja menetlustega ühesugused. Selle põhimõtte kohaselt ei hakka rahvusvaheline registreering evima registreeritud ühenduse disainilahendusega sama mõju enne, kui on kontrollitud, kas on põhjuseid registreerimisest keeldumiseks. Registreeritud ühenduse disainilahendusega sama mõju eviva rahvusvahelise registreeringu ja registreeritud ühenduse disainilahenduse kehtetuks tunnistamisel kehtivad samad eeskirjad. Finantsabi ei eraldata.5.3. RakendamineSiseturu ühtlustamisametil tuleb kohandada oma sisekorda ja töömeetodeid, et menetleda Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni Rahvusvahelise Büroole esitatavaid ja ühenduse disainilahenduste süsteemi kaitse omandamiseks Euroopa Ühendust märkivaid rahvusvahelisi taotlusi. Komisjonil tuleb pidada ühenduse nimel läbirääkimisi Haagi Liidu assambleega pärast kooskõlastamist asjaomases nõukogu töörühmas või kohapeal toimuvatel kohtumistel seoses Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni tööga.6. FINANTSMÕJU6.1. Kogu finantsmõju B-osale - (kogu planeerimisperioodi jooksul)Ei kohaldata.6.2. Kulude arvestus B-osas ettenähtud meetmete kaupa (kogu planeerimisperioodi jooksul)Ei kohaldata.7. MÕJU TÖÖJÕU- JA HALDUSKULUDELE7.1. Mõju personalileAmetikoha liigid | Meedet juhtima määratud personal, kasutades olemasolevaid ja/või lisaressursse | Kokku | Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus |Alaliste ametikohtade arv | Ajutiste ametikohtade arv |Ametnikud või ajutised töötajad | A B C | 0,5 A | 0 | 0,5 A | Vajadusel võib lisada täielikuma ülesannete loetelu. Kooskõlastus siseturu ühtlustamisametiga. Nõukogu ja parlamendi kohtumiste ettevalmistamine ja neil osalemine, et arutada ettepanekut kuni selle vastuvõtmiseni. Haagi Liidu kohtumiste ettevalmistamine ja neil osalemine ning liikmesriikide seisukohtade kooskõlastamine. |Muu personal | 0 | 0 | 0 |Kokku | 0,5 | 0 | 0,5 |7.2. Personaliga seotud üldine finantsmõjuPersonali liik | Summa (eurodes) | Arvutamismeetod * |Ametnikud Ajutised töötajad | 54 000 | Kulu ametniku kohta aastas 108 00 € |Muu personal (märkida eelarverida) |Kokku | 54 000 |Summad on kogukulud kaheteistkümne kuu kohta.7.3. Tegevusest tulenev muu halduskuluEi kohaldata.Summad on kogukulud kaheteistkümne kuu kohta.1 Täpsustada komitee liik ja rühm, kuhu see kuulub.I. Kokku aasta kohta (7.2+7.3) II. Meetme kestus III. Meetme kogukulu (I x II) | 54 000 eurot 2006 – 2011 324 000 eurot |8. JÄRELTEGEVUS JA HINDAMINE8.1. Järeltegevuse korraldusEi kohaldata.8.2. Planeeritud hindamise korraldus ja ajakavaPidevat hindamist saab teostada ühenduse disainilahenduste süsteemi märkivate rahvusvaheliste registreeringute hulka järgides.9. PETTUSEVASTASED MEETMEDFinantsabi ei eraldata.[1] EÜT L 3, 5.1.2002, lk 1.[2] Siseturu ühtlustamisamet asutati nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrusega (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta, EÜT L 11, 14.1.1994, lk. 1.[3] Vt KOM(2205)687 lõplik.[4] Sarnast struktuuri kasutati ka ühenduse kaubamärgi määruse muutmisel, et jõustada Euroopa Ühenduse ühinemine Madridi protokolliga (nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1992/2003, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 40/94, ELT L 296, 14.11.2003, lk 1).[5] Komisjoni 21. oktoobri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2245/2002, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 6/2002 ühenduse disainilahenduse kohta, EÜT L 341, 17.12.2002, lk 28.[6] Komisjoni 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2246/2002 siseturu ühtlustamisametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) ühenduse disainilahenduste registreerimise eest makstavate lõivude kohta, EÜT L 341, 17.12.2002, lk 54.[7] Komisjoni 5. veebruari 1996. aasta määrus (EÜ) nr 216/96, mis kehtestab siseturu ühtlustamisameti (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) apellatsioonikomisjonide protseduurireeglid,EÜT L 28, 6.2.1996, lk. 11.[8] Belgia, Eesti, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Ungari, Itaalia, Läti, Luksemburg, Holland, Sloveenia, Hispaania. Kokku 18 Genfi redaktsiooniga ühinenud riigi hulgas on viis ELi liikmesriiki (Eesti, Ungari, Läti, Sloveenia ja Hispaania). Ajakohastused avaldatakse Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni veebilehel: www.wipo.int9 ELT C […], […], lk […].10 ELT C […], […], lk […].11 ELT C […], […], lk […].12 EÜT L 3, 5.1.2002, lk 1. Määrust on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.13 ELT L […],[…], p. […].[9] EÜT L 11, 14.1.1994, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 422/2004(ELT L 70, 9.3.2004, lk 1).[10] ELT L […],[…], p. […].


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0084

Ettepanek Nõukogu määrus millega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud  /* KOM/2006/0084 lõplik - CNS 2006/0022 */

		ETBrüssel 13.07.2006KOM(2006) 84 lõplik2006/0022 (CNS)EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIKomisjon teeb ettepaneku muuta määrust (EÜ) nr 539/2001 [1], mida on viimasena muudetud määrusega (EÜ) nr 851/2005 [2], selleks et:- tagada määruse (EÜ) nr 539/2001 korrapärase läbivaatamise teel selle lisade – lisa kolmandate riikide kohta, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa (I lisa), ja lisa nende kolmandate riikide kohta, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (II lisa) – vastavus määruse põhjenduse 5 kriteeriumidega, eriti ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kriteeriumiga, ning vajaduse korral viia kolmandaid riike määruse ühest lisast üle teise;- täiendada nimetatud määruse kahte lisa selliselt, et asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punkti b alapunktist i tulenev eesmärk oleks täielikult täidetud, s.t määruses peab olema kõigil juhtudel kindlaks määratud, kas kolmanda riigi kodanikult nõutakse viisat või ta on sellest nõudest vabastatud;- kohandada pagulaste ja kodakondsuseta isikute suhtes kohaldatavat korda selliselt, et nad saaks jätkuvalt vabastada viisanõudest, kui nende elukoht on II lisas loetletud kolmandas riigis, ning et nende suhtes kehtiks automaatne viisanõudest vabastus, kui nende elukoht on ühes liikmesriigis;- lisada uus vabastus viisanõudest nende isikute suhtes, kellel on kohalik piiriliiklusluba;- vabastada viisanõudest relvajõudude liikmed, kes liiguvad NATO või rahupartnerlusprogrammi raames;- täpsustada muude kui tavaliste passide liigid.Käesolev määruse (EÜ) nr 539/2001 muutmisettepanek ei käsitle vastastikkuse põhimõtet eiravaid juhtumeid viisade valdkonnas. Sellised juhtumeid käsitletakse vastastikuse mehhanismi raames, nagu seda on muudetud määrusega (EÜ) nr 851/2005.1. Määruse lisade läbivaatamine1.1. Kolmandate riikide üleviimine ühest lisast teiseSevilla Euroopa Ülemkogu istungjärgul rõhutati esimest korda vajadust vaadata läbi määruse (EÜ) nr 539/2001 lisad. Esimese läbivaatamise tulemusena võeti vastu määrus (EÜ) nr 453/2003 [3], milles Ecuador viidi II lisast üle I lisasse. Uueks korrapäraseks läbivaatamiseks kogus komisjon andmeid, eelkõige otse liikmesriikide käest, et kontrollida, kas määruse nr 539/2001 kehtivad lisad on jätkuvalt kooskõlas selle määruse kriteeriumidega. Liikmesriikidelt päringule vastuseks saadud andmeid võrreldi muude andmetega ja CIREFI raames edastatud statistikaga. Pärast analüüsi jõudis komisjon järgmiste järeldusteni:Esiteks näitasid kogutud andmed Boliiviast lähtuva sisserände tugevat ja püsivat survet. Surve väljendub eelkõige välispiiridelt tagasisaatmise ja riigist väljasaatmise juhtumite arvukuses mitmes liikmesriigis. Samuti ei saa jätta tähelepanuta avaliku korra kriteeriumi, sest kuritegude ja ebaseadusliku sisserändega seoses kinnipeetud ja süüdimõistetud boliivlaste arv on ka tõusuteel. Siia lisandub veel asjaolu, et Ladina-Ameerika kodanikud, kelle suhtes kehtib viisanõue, püüavad sellest kohustusest kõrvale hiilida, hankides endale ebaseaduslikult Boliivia passid. Kõigi nende asjaolude valguses leiab komisjon, et määruse nr 539/2001 põhjenduse 5 kriteeriumide alusel on õigustatud ettepanek viia Boliivia II lisast üle I lisasse.Teiseks leidis komisjon, et teatavate kolmandate riikide kodanike suhtes kehtivat viisanõuet ei toeta statistika ega muud andmed, mille alusel oleks võimalik kinnitada, et kõnealused riigid kujutavad ohtu määruse (EÜ) nr 539/2001 põhjenduse 5 ning eriti ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kriteeriumi seisukohast. Samuti ei tundu viisanõude säilitamine õigustatud piirkondliku ühtekuuluvuse ega Euroopa Liidu rahvusvaheliste suhete seisukohast. Pealegi ei piirdunud komisjon vaid nende riikide edastatud tähelepanekutega, kes kohaldavad määrust (EÜ) nr 539/2001. Ta uuris ka Iirimaa, Ühendkuningriigi ja Šveitsi viisapoliitikat ning tegi sellest seoses ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kriteeriumidega omad järeldused. Seepärast tehakse ettepanek viia I lisast üle II lisasse Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid. Lisaks on sellise muudatuse abil võimalik lahendada praktilised probleemid, mis on praegu päevakorral seetõttu, et nendes riikides ei ole ühegi liikmesriigi konsulaaresindust (selline on olukord nimetatud riigist neljas) või on neis olemas ainult ühe liikmesriigi konsulaaresindus (selline on olukord nimetatud riigist kahes). Viisanõudest vabastamist nimetatud riikide kodanike suhtes plaanitakse hakata kohaldama samal ajal, kui jõustuvad asjaomaste riikidega sõlmitavad viisanõudest vabastuse lepingud. Seeläbi tagatakse vastastikkuse põhimõttest kinnipidamine ja viisanõudest vabastus kõigi liikmesriikide kodanike suhtes.1.2. Kohaldatava viisarežiimi kindlaksmääramine teatavatesse erikategooriatesse kuuluvate kolmandate riikide kodanike suhtesKolmandaks soovis komisjon lõpetada olukorra, mis on vastuolus EÜ asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punkti b alapunktiga i ja selle alusel vastu võetud määrusega (EÜ) nr 539/2001. On selge, et kõnealuste kolmandate riikide nimekirjad peavad olema ammendavad ja hõlmama kõiki kolmanda riigi kodanikke. Selline tõlgendus tuleneb juba artikli sõnastusest ning seda kinnitab vajaduse korral ühise viisapoliitika ajalooline areng. Kui viisapoliitika käivitati, koostati üksainus nimekiri nende kolmandate riikide kodanikest, kelle suhtes kehtib viisanõue. Samas tuleb nentida, et teatavaid isikute kategooriad, kes ei ole Euroopa Liidu kodanikud, ei käsitleta ei määruse (EÜ) nr 539/2001 I ega II lisas. Tegemist on British Nationals (Overseas)-kategooriasse kuuluvate isikutega ja isikutega, kes on erineval määral küll britid, kuid keda ei peeta ühenduse õiguse tähenduses Ühendkuningriigi kodanikeks. [4] Liikmesriigid, kes on pidanud seisma silmitsi selle lüngaga määruses (EÜ) nr 539/2001, on lahendanud olukorra erinevalt: teatavad riigid kohaldavad nende isikute suhtes viisanõuet, teised jälle mitte. Komisjoni teatises [5] määruse (EÜ) nr 539/2001 kohta on kajastatud nimetatud olukorda, mis on vastuolus ühenduse õiguses nõutud täieliku ühtlustamisega.Selle ebarahuldava olukorra lahendamiseks teeb komisjon ettepaneku lülitada nimetatud kategooriate alla kuuluvad isikud kas I või II lisasse, et need kaks nimekirja oleksid ka tegelikult ammendavad. Otsustamisel ühe või teise lisa kasuks lähtus komisjon määruse (EÜ) nr 539/2001 põhjenduse 5 kriteeriumidest.Komisjon soovitab British Nationals (Overseas)-kategooriasse kuuluvad isikud lülitada II lisasse. Enamikul Hongkongi territooriumiga seotud isikutel on ka Hongkongi erihalduspiirkonna passid ja seega ei nõua liikmesriigid neilt viisa olemasolu. Puuduvad andmed, mille alusel võiks väita, et nad kujutavad British Nationals (Overseas)-kategooriasse kuuluvate isikutena ohtu sisserände või avaliku korra seisukohast. Seda on liikmesriigid korduvalt nentinud nõukogu töörühmades peetud arutelude käigus. Hongkong on kohustunud British Nationals (Overseas)-kategooriasse kuuluvaid isikuid tagasi võtma. Lisaks on nende passid väljastatud vaid Briti ametiasutustes ja kõrge turvalisusega. Kõikide nimetatud asjaolude taustal tundub nende vabastamine viisanõudest (mida kohaldavad senini probleemideta juba üheksa liikmesriiki) täielikult õigustatud. Ettepaneku artikli 5 lõike 2 eesmärk on seepärast lisada British Nationals (Overseas)-kategooriasse kuuluvad isikud määruse (EÜ) nr 539/2001 II lisasse. Siiski tuleb lisada eraldi punkt, sest nimetatud isikutel ei ole kolmanda riigi kodakondsust ega neid ei saa pidada nende reisidokumendi alusel Hongkongi territoriaalüksuse kodanikuks.See-eest teeb komisjon ettepaneku lülitada I lisasse British Overseas Territories Citizens (BOTC), British Overseas Citizens (BOC), British Subjects ja British Protected Persons (BPP)-kategooriatesse kuuluvad isikud. Briti kodakondsuseeskirju on oluliselt muudetud seadusega British Territories Act 2002, mille kohaselt enamikul BOTC-del oli võimalik saada Briti kodanikeks ja seega ühtlasi Euroopa Liidu kodanikeks. BOTCde puhul, kes ei saanud Briti kodanikeks, samuti BOC, British Subjects ja BPPde puhul peetakse sidet Ühendkuningriigiga piiratuks, sest neil ei ole Ühendkuningriigi elamisluba (right of abode); samuti kontrollitakse nende sisserännet. Lisaks valitseb ebamäärasus selle üle, kas nad on seotud mõne muu riigiga ja milline on viimasel juhul täpselt see side. Nimetatud asjaolude tõttu leiab komisjon, et nendesse kategooriasse kuuluvate isikute suhtes tuleb kohaldada viisanõuet, sest nad kujutavad ohtu ebaseadusliku sisserände seisukohast. [6] Artikli 5 lõikes 1 lülitatakse nimetatud isikud I lisasse. Siiski tuleb lisada eraldi punkt, sest neil ei ole ühegi kolmanda riigi kodakondsust.2. Muude kui tavaliste passide kasutajate suhtes kohaldatav kordMääruse artikli 4 lõikes 1 jäetakse liikmesriikidele võimalus vabastada viisanõudest „diplomaatilise passi, ametipassi ja muude ametnike passide omanikud“, samas kui ühiste konsulaarjuhiste [7] II lisas on osutatud „diplomaatilise, ameti- ja teenistuspassile“. Käsiraamatus [8] reisidokumentide kohta, kuhu võib kinnitada viisa, on osutatud aga kolmele järgmisele kategooriale: diplomaatilised, ameti- ja eripassid. Erinev liigitamine erinevates dokumentides tekitab segadust ja võib praktikas tuua kaasa probleeme kindlaksmääratud korra (viisanõude kohustus või sellest vabastus) kohaldamisel ühe või teisi passi liigi suhtes. Segaduse vähendamiseks ja asjasse selguse toomiseks teeb komisjon ettepaneku liigitada kolm passi liiki täpsemalt: diplomaatilised passid, teenistus-/ametipassid, eripassid. See on ettepaneku artikli 1 lõike 2 eesmärk. Sama eristust tuleb loomulikult kasutada ka ühiste konsulaarjuhiste II lisas ja reisidokumentide käsiraamatus. Selleks tuleb esitada otsuse ettepanekud.Samuti on komisjonil plaanis täpsustada eripassi kasutajate suhtes kohaldatavat korda. Praeguse artikli 4 lõike 1 punkti a sõnastusest võib jääb mulje, nagu otsustaksid liikmesriigid viisanõudest vabastamise üle ise. Kuid see nii ei ole, nagu johtub 24. aprilli 2001. aasta määruse (EÜ) nr 789/2001 [9] (millega viisataotluste läbivaatamise teatavate üksikasjalike eeskirjade ja praktiliste menetluste rakendamisvolitused jäetakse nõukogule) artikli 1 lõikest 1 ja artikli 2 lõikest 1. Seepärast lisatakse käesoleva ettepaneku artikli 1 lõikega 2 artikli 4 lõike 1 punktile a viide määruses (EÜ) nr 789/2001 osutatud menetlustele.3. Liikmesriikidele viisanõudest vabastamiseks antud teatavate erandi tegemise võimaluste ühtlustaminePraegu on määruse (EÜ) nr 539/2001 artiklites 3 ja 4 liikmesriikidele ette nähtud mitmeid võimalusi viisanõudest erandite tegemiseks. Põhjenduse 5 kriteeriumide ja eriti ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kriteeriumide alusel näib olevat õigustatud jätkata nende ühtlustamist, sätestades automaatse vabastuse viisanõudest kahe isikute kategooria suhtes, kelle elukoht on liikmesriigis.3.1. Pagulased ja kodakondsuseta isikudMääruse (EÜ) nr 539/2001 artiklis 3 on sätestatud, et pagulaseks tunnistatud isikud ja kodakondsuseta isikud „võib viisanõudest vabastada, kui kolmas riik, kus on nende elukoht ja kes on neile väljastanud reisidokumendi, kuulub II lisas loetletud kolmandate riikide hulka“. Euroopa Liidu laienemine 1. mail 2004 kümne uue liikmesriigi võrra vähendas paradoksaalselt viisanõudest vabastamise võimalikku kohaldamisala, sest määruses ei ole muu hulgas ette nähtud viisanõudest vabastust pagulaseks tunnistatud isiku ega kodakondsuseta isiku suhtes, kelle elukoht on liikmesriigis, kes veel ei kohalda täies mahus Schengeni acquis'd. [10]Komisjonil on kavas see ebarahuldavat olukord lahendada, seda enam, et ta on saanud Euroopa Parlamendilt ja nõukogult sellesisulise selgesõnalise taotluse. Taotlus esitati läbirääkimiste raames määruse ettepaneku üle, millega kehtestatakse isikute piiriületust reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad). [11] Arvestades ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kriteeriumi, leiab komisjon, et on võimalik võtta vastu sätted, mis pakuvad enamat kui ainuüksi vabastuse võimalust. Seepärast teeb ta ettepaneku lisada määruse (EÜ) nr 539/2001 artiklisse 1 automaatse vabastuse viisanõudest nende pagulaseks tunnistatud isikute ja kodakondsuseta isikute suhtes, kelle elukoht on liikmesriigis. Selline vabastus lahendaks näiteks Läti mittekodanike olukorra, kelle puhul elamisluba ei võrdsustata veel viisaga, sest nõukogu ei ole praeguseks võtnud vastu eriotsust Schengeni eeskirjade täieliku rakendamise kohta uute liikmesriikide suhtes. Selle lisamise teel säilitatakse käesoleva ettepanekuga artikli 1 lõikes 2 võimalus vabastada viisanõudest need pagulaseks tunnistatud isikud ja kodakondsuseta isikud, kelle elukoht on II lisas loetletud kolmandas riigis, ning sätestatakse see võimaluse määruse artikli 4 lõikes 2.3.2. Kooliõpilased, kes reisivad kooliekskursiooni raamesMääruse (EÜ) nr 539/2001 artikli 4 lõikes 2 on ettenähtud võimalus vabastada viisanõudest kooliõpilane, kes reisib kooliekskursiooni raames ning kelle elukoht on II lisas esinevas kolmandas riigis. Sarnaselt pagulaseks tunnistatud isikute ja kodakondsuseta isikutega ei saa viisanõudest vabastust kohaldada nende kooliõpilaste suhtes, kelle elukoht on liikmesriigis, kes ei rakenda veel täielikult Schengeni acquis’d. Püüdes vähendada niipalju kui võimalik Euroopa Liidu siseselt korraldatavate kooliekskursioonidega seotud haldusprobleeme, teeb komisjon ettepaneku lisada määruse (EÜ) nr 539/2001 artiklisse 1 automaatse vabastuse viisanõudest nende kooliõpilaste suhtes, kes reisivad kooliekskursiooni raames ja kelle elukoht on liikmesriigis. Samas jäetakse käesoleva ettepaneku artikli 1 lõikes 2 alles määruse artikli 4 lõikes 2 sätestatud võimalus vabastada viisanõudest kooliõpilane, kelle elukoht on II lisas loetletud kolmandas riigis.4. Lisada vabastus viisanõudest nende isikute suhtes, kes liiguvad kohaliku piiriliikluse raamesKomisjon esitas 22. veebruaril 2005 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku, millega kehtestatakse liikmesriikide välistel maismaapiiridel toimuva kohaliku piiriliikluse eeskirjad ning muudetakse Schengeni konventsiooni ja ühiseid konsulaarjuhiseid. [12] Selle ettepaneku üle toimunud arutelude käigus nõukogus sai selgeks vajadus näha piirielanikele ette eriloa väljastamine. Sellega saaksid piiriloa omanikud, kes on kolmandate riikide kodanikud ja kelle suhtes kehtib määruse (EÜ) nr 539/2001 kohane viisakohustus, liikuda piiralal ilma viisata. Komisjon toetab seda lähenemist, sest see ei mõjuta määruse peamist eesmärki – lihtsustada heausksete piirielanike piiri ületamist. Õiguslikust seisukohast ei saa sellist viisanõudest vabastamise juhtu hõlmata kohalikku piiriliiklust käsitleva määrusega, vaid see tuleb lisada määruse (EÜ) nr 539/2001 artikli 1 lõikesse 2, kus praegu ei ole sellist võimalust ette nähtud. Seda käsitletakse käesoleva ettepaneku artikli 1 lõikes 1.Veel arutlusel olev määrus kohaliku piiriliikluse kohta võetakse vastu kaasotsustamismenetluse teel. Juhul kui nõukogu ja Euroopa Parlament võtavad lõpuks siiski vastu korra, mis ei hõlma viisanõudest vabastust koos piirialadel kohaliku piiriliikluse raames eriloa alusel liikumisega, peab komisjon oma ettepanekut hiljem muutma.5. Lisada võimalus vabastada viisanõudest relvajõudude liikmed, kes täidavad ülesandeid NATO või rahupartnerlusprogrammi raamesMääruse (EÜ) nr 539/2001 artikli 4 lõike 1 punktis d liikmesriikide jaoks sätestatud võimalus näha ette erandid viisanõudest vabastamiseks hõlmab ainult rahvusvaheliste organisatsioonide ametnikke. Ilmneb aga, et määrust (EÜ) nr 539/2001 kohaldavad liikmesriigid (välja arvatud Austria, Soome, Rootsi, Küpros ja Malta) on Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni (NATO) raames võtnud kohustusi seoses relvajõudude liikmete liikumisega. 19. juunil 1951 Londonis sõlmitud Põhja-Atlandi lepingu osapoolte relvajõudude staatust käsitleva lepingu artiklis III on sätestatud, et relvajõudude liikmetele „ei laiene passi- ja viisaeeskirjad“. Artikli III kohaselt nõutakse neilt siiski isikut tõendava dokumendi ja individuaalse või kollektiivse liikumiskorralduse esitamist. Selle viisanõudest vabastamise kohaldamisala laiendati lepinguga, mille NATO lepingu osapooled ja teised rahupartnerluse programmis osalevad riigid sõlmisid oma relvajõudude staatuse kohta 19. juunil 1995 Brüsselis. Selle lepingu artiklis 1 on sätestatud, et 1951. aasta lepingut kohaldatakse põhimõtteliselt ka 1995. aasta lepingu raames, välja arvatud juhul, kui on nähtud ette konkreetsed erandid. 1995. aasta lepingus ei ole ettenähtud erandit eespool nimetatud 1951. aasta lepingu artiklist III.Seega johtub 1951. ja 1995. aasta lepingutest, et nimetatud lepingute osalisriikide relvajõudude liikmete liikumise suhtes ei kohaldata passi- ega viisaeeskirju. See viisanõudest vabastus, millest eespool nimetatud lepingutele allakirjutanud liikmesriigid peavad kinni pidama, ei kajastu määruses (EÜ) nr 539/2001, kuigi sellest võiks kasu olla relvajõudude liikmetele, kes on määruse I lisas loetletud kolmandate riikide kodanikud. Seepärast tuleks läbipaistvuse ja õiguskindluse huvides täiendada määrust (EÜ) nr 539/2001, lisades sinna viite viisanõudest vabastuse kohta, mis johtub NATO ja rahupartnerlusprogrammi raames sõlmitud lepingutest. See on määruse artikli 4 lõikesse 2 lisatava viite eesmärk.2006/0022 (CNS)EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatudEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti b alapunkti i,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [13]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust [14]ning arvestades järgmist:(1) I ja II lisa, mis on esitatud nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruses (EÜ) nr 539/2001 [15], milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud, peavad ka edaspidi vastama määruse (EÜ) nr 539/2001 põhjenduses 5 loetletud kriteeriumidele. Teatavad kolmandad riigid tuleb viia üle ühest lisast teise, eelkõige ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kaalutlustel.(2) Boliivia tuleb viia üle I lisasse. Boliivia kodanike suhtes viisakohustuse kohaldamise kuupäev peab liikmesriikidel võimaldama denonsseerida kahepoolsed lepingud, mis neid seovad Boliiviaga, ning võtta kõik haldus- ja korralduslikud meetmed, mis on vajalikud nimetatud viisakohustuse kehtestamiseks.(3) Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid tuleb viia üle II lisasse. Viisanõudest loobumine nende riikide kodanike suhtes hakkab kehtima alles pärast kahepoolse viisanõudest loobumise lepingu sõlmimist Euroopa Liidu ja asjaomaste riikide vahel.(4) Määruse (EÜ) nr 539/2001 kaks lisa peavad olema ammendavad. Selleks tuleb neisse mõlemasse lisada osa, et sätestada viisarežiim, mida liikmeriigid peavad kohaldama nendesse kategooriatesse kuuluvate isikute suhtes, kellelt osad liikmesriigid on seni nõudnud viisat. Määruse I lisasse on asjakohane kanda erinevatesse kategooriatesse kuuluvad Briti kodanikud, kes ei ole Ühendkuningriigi kodanikud ühenduse õiguse tähenduses, ning II lisasse British Nationals (Overseas)-kategooriasse kuuluvad kodanikud.(5) Liikmesriigid võivad näha ette erandeid viisanõudest vabastamiseks teatavate muude kui tavaliste passide kasutajate suhtes. Nende eripasside liigid tuleb määrata kindlaks. Lisaks tuleb määruses (EÜ) nr 539/2001 osutada menetlustele, mida nimetatud erandite korral kohaldada.(6) Liikmesriigid võivad viisanõudest vabastada pagulaseks tunnistatud isikud ja kodakondsuseta isikud, kelle elukoht on II lisas loetletud kolmandas riigis, ning kooliõpilased, kes reisivad kooliekskursiooni raames ja kelle elukoht on ühes nendest riikidest. Nendesse kahte kategooriasse kuuluvate isikute suhtes tuleks kehtestada automaatne viisanõudest vabastus, kui nende elukoht on liikmesriigis.(7) Kohaliku piiriliikluskorra kehtestamist käsitlevate arutelude tulemusena tuleb sätestada uus viisanõudest vabastus kohaliku piiriliiklusloa omanike suhtes.(8) Viisanõudest vabastamise kord peab peegeldama täiel määral tegelikkust. Teatavad liikmesriigid ei nõua viisat I lisas loetletud kolmandate riikide kodanikelt, kes on relvajõudude liikmed ja liiguvad Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni või rahupartnerlusprogrammi raames. Õiguskindluse kaalutlustel peavad sellised väljaspool ühenduse õigust võetud rahvusvahelistest kohustustest tulenevad vabastused siiski kajastuma määruses (EÜ) nr 539/2001.(9) Määrusesse (EÜ) nr 539/2001 tehtud järjestikuste muudatuste tulemusena on saanud selgeks vajadus muuta määruse ülesehitust selgemaks ja loetavamaks ning selleks tuleb määrus tulevikus ümber sõnastada.(10) Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb nimetatud kahe riigi ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, [16] mis on seotud nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ [17] artikli 1 punktis B osutatud valdkonnaga.(11) Määrus (EÜ) nr 539/2001 ei ole Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes siduv. Seega ei osale nad käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole nende suhtes siduv ega kohaldatav.(12) Šveitsi puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, [18] mis on seotud valdkonnaga, millele on osutatud otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B, koostoimes nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta otsuse 2004/860/EÜ [19] (mis käsitleb, Euroopa Ühenduse nimel Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, allakirjutamist ning selle teatud sätete ajutist kohaldamist) artikli 4 lõikega 1.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 539/2001 muudetakse järgmiselt:(1) Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:(a) Lõikesse 1 lisatakse järgmine lõik:„Ilma et see piiraks 20. aprillil 1959 Strasbourgis allakirjutatud pagulaste viisanõude kaotamise Euroopa lepingust tulenevaid kohustusi, nõutakse pagulaseks tunnistatud isikutelt ja kodakondsuseta isikutelt liikmesriigi välispiiri ületamisel viisat, kui kolmas riik, kus on nende elukoht ja kes väljastas neile reisidokumendi, on loetletud I lisa nimekirjas.”(b) Lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:„Lisaks vabastatakse viisanõudest järgmised isikud:– I lisas loetletud kolmandate riikide kodanikud, kellele on liikmesriigid väljastanud kohaliku piiriliiklusloa vastavalt määrusele nr ….;– kooliõpilased, kellel on I lisas loetletud kolmanda riigi kodakondsus ja kelle elukoht on liikmesriigis ning kes reisib kooliekskursiooni raames sellise õpilasrühma koosseisus, mida saadab kõnealuse kooli õpetaja;– pagulaseks tunnistatud isikud ja kodakondsuseta isikud, kelle elukoht on liikmesriigis ja kellele on nimetatud liikmesriik väljastanud reisidokumendi.”(2) Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:(a) Lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:„a) diplomaatilise passi, teenistus-/ametipassi või eripassi kasutajad vastavalt ühele määruse (EÜ) nr 789/2001 artikli 1 lõikes 1 või artikli 2 lõikes 1 kehtestatud menetlustest.”(b) Lõige 2 asendatakse järgmisega:„2. Liikmesriik võib vabastada viisanõudest:a) kooliõpilased, kellel on I lisas loetletud kolmanda riigi kodakondsus ja kelle elukoht on II lisas loetletud kolmandas riigis ning kes reisib kooliekskursiooni raames sellise õpilasrühma koosseisus, mida saadab kõnealuse kooli õpetaja;b) pagulaseks tunnistatud isikud ja kodakondsuseta isikud, kui kolmas riik, mis on nende elukoht ja kes on neile väljastanud reisidokumendi, on loetletud II lisas;c) relvajõudude liikmed, kes liiguvad NATO või rahupartnerlusprogrammi raames ning kellel on isikut tõendav dokument ja lähetuskorraldus, mis on ettenähtud NATO lepingu osapoolte vahel relvajõudude staatuse kohta 19. juunil 1995. aastal sõlmitud Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni lepingus.”(3) I lisa muudetakse järgmiselt:(a) lisatakse Boliivia;(b) jäetakse välja Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid;(c) lisatakse järgmine punkt 3:„3. BRITI KODANIKUD, KES EI OLE SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRIMAA ÜHENDKUNINGRIIGI KODANIKUD ÜHENDUSE ÕIGUSE TÄHENDUSES:British Overseas Territories CitizensBritish Overseas CitizensBritish SubjectsBritish Protected Persons.”(4) II lisa muudetakse järgmiselt:(a) jäetakse välja Boliivia;(b) lisatakse järgmised riigid:Antigua ja BarbudaBahamaBarbadosMauritiusSaint Kitts ja NevisSeišellid.(c) Lisatakse järgmine punkt 3:„3. BRITI KODANIKUD, KES EI OLE SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRIMAA ÜHENDKUNINGRIIGI KODANIKUD ÜHENDUSE ÕIGUSE TÄHENDUSES:British Nationals (Overseas).”Artikkel 2Liikmesriigid hakkavad Boliivia kodanike suhtes viisakohustust rakendama alates …. .Liikmesriigid hakkavad viisanõudest vabastust rakendama Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbadose, Mauritiuse, Saint Kittsi ja Nevis ning Seišellide kodanike suhtes alates kuupäevast, mil jõustub Euroopa Ühenduse ja asjaomaste kolmandate riikide vahel sõlmitav viisanõudest vabastamise leping.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja[1] EÜT L 81, 21.3.2001, lk 2.[2] ELT L 141, 4.6.2005, lk 3.[3] ELT L 69, 13.3.2003, lk 10.[4] Vt Ühendkuningriigi viimane deklaratsioon 1983. aastal (EÜT C 23, 28.1.1983, lk 1)[5] ELT C 68, 21.3.2003, lk 11.[6] Eespool nimetatud komisjoni 2003. aasta teatisest nähtub, et enamik liikmesriike kohaldab BOTC–de suhtes viisanõuet.[7] Kõige hilisem versioon: dokument 12357/05, VISA 230 COMIX 586, 27.9.2005[8] Kõige hilisem versioon: dokument 11599/05, VISA 200 COMIX 527, 29.7.2005[9] EÜT L 116, 24.6.2001, lk 2.[10] Ühinemisakti tehniliste kohanduste raames otsustati loomulikult kaotada määruse nr 539/2001 II lisast märge uute liikmesriikide kohta.[11] Deklaratsioon välismaalase ja mittekodaniku passiga isikute kohta: „Euroopa Parlament ja nõukogu paluvad komisjonil esitada määruse (EÜ) nr 539/2001 muutmise raames ettepanekud, et vabastada liikmesriigis elavad välismaalase ja mittekodaniku passiga isikud viisakohustusest“.[12] KOM(2005)56 (lõplik).[13] ELT C […], […], lk […].[14] ELT C […], […], lk […].[15] ELT L […], […], lk […][16] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.[17] ELT L 368, 15.12.2004, lk 26.[18] Nõukogu dokument 13054/044, mis on kättesaadav veebisaidil http://register.consilium.eu.int[19] ELT L 370, 17.12.2004, lk 78.--------------------------------------------------