title: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS eelarvejärelevalve tõhusa jõustamise kohta euroalal

text:
|

52010PC0524

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 29.9.2010KOM(2010) 524 lõplik2010/0278 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSeelarvejärelevalve tõhusa jõustamise kohta euroalalSELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTÜlemaailmse majandus- ja finantskriisi tõttu on ilmnenud, et majandus- ja rahaliidus on vaja majanduspoliitikat rohkem kooskõlastada ning selle järelevalvet tõhustada. Tänu olemasolevatele kooskõlastus- ning järelevalvevahenditele ja -meetoditele suutis EL saada kontrolli alla olukorra, millest ükski liikmesriik üksi ei oleks suutnud välja tulla. ELi institutsioonid ja liikmesriigid reageerisid kiiresti ja jätkavad praegugi koostööd, et taastuda kriisist, mille sarnast meie põlvkond varem ei ole näinud.Hiljutiste kogemuste põhjal võib aga öelda, et praegu kehtiv kooskõlastussüsteem ning olemasolevad järelevalvemenetlused on endiselt lünklikud ja nõrgad. Üldjoontes on jõutud kokkuleppele, et majandus- ja rahaliitu on hädasti vaja tugevdada, et tagada makromajanduse stabiilsus ja riigi rahanduse jätkusuutlikkus, mis on SKP ja tööhõive püsiva kasvu eeltingimused.Kriis pööras täielikult pea peale kuni 2007. aastani valitsenud soodsad majandus- ja finantstingimused ning selgeks sai tõsiasi, et headel aegadel saadud ootamatut lisatulu ei kasutatud piisavalt ära manööverdamisruumi loomiseks selleks puhuks, kui olukord halveneb. Enamikus liikmesriikides on vaja eelarvet märkimisväärselt konsolideerida, et valitsemissektori võlg hakkaks vähenema. Olukorra muudab pakilisemaks asjaolu, et Euroopa riikidele ja nende majandusele avaldab mõju rahvastiku vananemine, mistõttu muutuvad tööjõupakkumine ja valitsemissektori eelarve veelgi problemaatilisemaks. Enamiku riikide peamine ülesanne on vähendada võlga, kuna kõrgemate maksude ja riskipreemiate kaudu avaldab see negatiivset mõju majanduslikele stiimulitele ja majanduskasvule.Eelarvepoliitika kooskõlastamise ja järelevalve põhivahend on stabiilsuse ja kasvu pakt, millega rakendatakse aluslepingus eelarvedistsipliini kohta sätestatut. Kõnealust pakti on vaja tugevdada, et suurendada kokkulepitud ja kooskõlastatud väljumisstrateegia usaldusväärsust ja hoiduda varasemate vigade kordamisest. Nüüd esitatavate ettepanekute kogumiga püütakse tugevdada pakti järgmiselt: i) täpsustatakse selle sätteid kogemuste, ennekõike kriisist saadud kogemuste põhjal; ii) lisatakse tõhusamad jõustamisvahendid; ning iii) lisatakse riikide eelarveraamistikku käsitlevad sätted. Kõnealune ettepanekute kogum on osa ELi 2020. aasta strateegia raames teostatavast majandusliku juhtimise ulatuslikumast reformist ning see hõlmab ettepanekuid selle kohta, kuidas parema järelevalve, sealhulgas häire- ja sanktsioonimehhanismide abil likvideerida makromajanduslik tasakaalunihe. Majanduspoliitika kooskõlastamise eri komponendid, sealhulgas struktuurireformide järelevalve, tuleb integreerida uude järelevalvetsüklisse ehk nn Euroopa poolaastasse, mis tähendab, et ühte liidetakse stabiilsuse ja kasvu paktiga kehtestatud menetlused ning majanduspoliitika üldsuunised, nii et stabiilsus- ja lähenemisprogramme ning liikmesriikide reformikavu hakatakse esitama ühel ajal.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSEDKomisjon esitas praeguste ettepanekute põhieesmärgid kahes teatises: 12. mai 2010. aasta teatises „Majanduspoliitika koordineerimise edendamine” ning 30. juuni 2010. aasta teatises „Majanduspoliitika parem koordineerimine aitab suurendada stabiilsust, elavdada majanduskasvu ja luua enam töökohti – ELi majandusjuhtimise tõhustamise hoovad”. Komisjon soovis ametliku teatisega näidata, et on võtnud oma südameasjaks edendada dialoogi liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja kõigi sidusrühmadega ning samal ajal teha konkreetsed ettepanekud meetmete kohta.2010. aasta juunis jõuti Euroopa Ülemkogul kokkuleppele, et meie majanduspoliitikat on hädasti vaja tõhusamalt kooskõlastada. Kokkulepe sisaldas esimesi suuniseid seoses stabiilsuse ja kasvu paktiga ning eelarve järelevalvega. Eelkõige lepiti Euroopa Ülemkogul kokku järgmises: i) karmistada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku ja paranduslikku osa, sealhulgas sanktsioonidega, ning võtta nõuetekohaselt arvesse euroala liikmesriikide konkreetset olukorda; ii) eelarve järelevalves suurendada märgatavalt võla suuruse ja kujunemisega ning üldise jätkusuutlikkusega seotud küsimuste osatähtsust; iii) tagada, et kõikides liikmesriikides on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga kehtestatud siseriiklikud eelarve-eeskirjad ja keskpika perioodi eelarveraamistik; iv) tagada statistikaandmete kvaliteet.Euroopa Ülemkogu kutsus majandusliku juhtimise töökonda, mida juhib ülemkogu eesistuja ja mis loodi 2010. aasta mais, ning komisjoni üles kiiresti edasi arendama kõnealuseid suuniseid ning need kasutusele võtma. Komisjoni ja töökonna vaheline koostöö oli edukas. Komisjon aitas töökonna tegevusele kaasa eespool nimetatud teatistega ja ühekordsete toetusmeetmetega.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGStabiilsuse ja kasvu pakti õiguslik alus on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 121 ja 126. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab järgmisi õigusakte: nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (ennetuslik osa); nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (paranduslik osa) ning Amsterdamis 17. juunil 1997 kogunenud Euroopa Ülemkogu resolutsioon stabiilsuse ja kasvu pakti kohta. Kõnealuseid määrusi muudeti 2005. aastal määrustega (EÜ) nr 1055/2005 ja (EÜ) nr 1056/2005 ning täiendati nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruandega stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise tõhustamise kohta. Nüüd tehtavate ettepanekute eesmärk on muuta määrusi (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97. Euroopa Parlamendi ja nõukogu uue määruse ettepanekus, mis käsitleb eelarvealase järelevalve tõhusat jõustamist euroalal, on vastavalt aluslepingu artiklile 136 ja artikli 121 lõikele 6 kavandatud täiendavad jõustamisvahendid. Liikmesriikide eelarveraamistiku nõudeid käsitletakse uues nõukogu direktiivis, mis põhineb artikli 126 lõikel 14. Eelkõige püütakse direktiiviga täpsustada liikmesriikide asutuste kohustust järgida aluslepingute protokolli nr 12 artiklis 3 ülemäärase puudujäägi menetluse kohta sätestatut.Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa eesmärk on tagada, et liikmesriigid järgivad ettevaatlikku eelarvepoliitikat, nii et ei oleks vaja vastu võtta karmimaid kooskõlastusmeetmeid, et vältida riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ohtu seadmist, millel võiksid olla negatiivsed tagajärjed kogu majandus- ja rahaliidule. Sellest tulenevalt peavad liikmesriigid esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammi, milles esitatakse kava, kuidas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärgid, mis on kindlaks määratud protsendina SKPst (s.t kohandatuna vastavalt tsükli mõjule, v.a ühekordsed ja ajutised meetmed), oleksid liikmesriigiti erinevad, tasakaalulähedased ning kajastaksid valitsemissektori võlga ja rahvastiku vananemisega seotud kohustusi. Liikmesriikidelt, kes ei ole saavutanud keskpika perioodi eelarve-eesmärke, eeldatakse, et nad liiguvad selles suunas kiirusega 0,5 % SKPst aastas.Keskpika perioodi eelarve-eesmärke ei ole siiski suudetud vajalikul määral saavutada, mistõttu majandussurutis on kahjustanud riikide rahanduse olukorda. Lisaks on ilmnenud, et struktuursusest tegelikult ei piisa riigi eelarvepositsiooni mõõtmiseks, kuna majanduse kohta tsüklis on reaalajas raske hinnata ning kuna ebapiisavalt võetakse arvesse eelarve üle- ja alalaekumisi, mis ei ole otseselt seotud majandustsükliga (eelkõige seoses eluaseme- ja finantsturu suundumustega). Seetõttu ilmnes, et nii mõnegi riigi eelarvepositsioon, mis enne kriisi oli pealtnäha tugev, sõltus kulude rahastamisel üsna palju ootamatutest lisatuludest ning kui sellist lisatulu enam ei saadud, oli tulemuseks eelarvepuudujäägi suurenemine.Nimetatud puudujääkide kõrvaldamiseks tehakse nüüd ettepanek reformida ennetuslikku osa ning samal ajal säilitatakse praegu kehtivad keskpika perioodi eelarve-eesmärgid ja nõue vähendada eelarvepuudujääki igal aastal 0,5 % SKPst kontrollväärtuse suunas. Kõige selle tagamiseks võetakse kasutusele uus ettevaatliku eelarvepoliitika põhimõte. Kõnealune põhimõte tähendab seda, et iga-aastane kulude kasv ei tohiks ületada keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlikku SKP kasvumäära, v.a juhul, kui keskpika perioodi eelarve-eesmärk on märgatavalt ületatud või kui kulude kasv, mis ületab keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatliku kasvumäära, korvatakse suvakohaste meetmetega tulupoolel. Kui aga keskpika perioodi eelarve-eesmärki ei ole saavutatud, peab iga-aastane kulude kasv olema igal juhul väiksem kui keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlik SKP kasv. Põhieesmärk on tagada, et planeerimata lisatulu ei raisataks ära, vaid et seda kasutataks võla vähendamiseks. Kõnealuse uue põhimõttega nähakse ette võrdlusalus, mille abil kontrollida riikide stabiilsus- ja lähenemisprogrammis esitatavaid eelarvekavasid. Peale selle nähakse ette, et kui liikmesriik ei suuda järgida kulude kokkulepitud kasvumäära ega kohaldada kindlaksmääratud tulumeetmeid, võib komisjon esitada talle hoiatuse ning kui olukord püsib või on eriti tõsine, võib nõukogu esitada talle aluslepingu artikli 121 alusel soovituse võtta parandusmeetmeid. Sellist ennetusliku osana esitatavat soovitust toetataks nüüd esimest korda ja üksnes euroala riikide puhul aluslepingu artikli 136 alusel jõustamisvahendiga, milleks on intressi kandev tagatis suuruses 0,2 % SKPst. Intressi kandva tagatise kehtestamiseks võetakse kasutusele nn vastupidise hääletamise menetlus: soovituse esitamise korral tuleb komisjoni ettepaneku alusel maksta kõnealune tagatissumma, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul teinud vastupidist otsust kvalifitseeritud häälteenamusega. Nõukogu võib vähendada tagatissummat üksnes ühehäälselt või komisjoni ettepaneku alusel ja asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotluse korral. Tagatis koos kogunenud intressisummaga tagastatakse siis, kui nõukogu leiab, et tagatise määramise põhjuseks olnud olukorda enam ei ole.Stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osaga püütakse vältida eelarvepoliitikas suuri vigu, mis võiksid seada ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ning potentsiaalselt ohustada majandus- ja rahaliitu. See tähendab, et liikmesriigid peavad hoiduma valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist, mis on kindlaks määratud arvnäitajatega – puudujääk 3 % SKPst ja võlg 60 % SKPst või kummagi piisav vähenemine kõnealuse kontrollväärtuse suunas. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega rakendatakse ülemäärase puudujäägi keeld ja see koosneb etapiviisilistest meetmetest, mis euroala riikide puhul hõlmab võimalike rahaliste sanktsioonide kehtestamist.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust on korrapäraselt kohaldatud kooskõlas asjakohaste sätetega isegi finantskriisi erakorraliste asjaolude korral ja tänu sellele on võimalik eeldada, et olukord lahendatakse. Sellegipoolest on ilmnenud mitmed puudused. Kuigi puudujäägi- ja võlakriteerium on põhimõtteliselt võrdse kaaluga ning kuigi püsivalt suur võlg on väidetavalt palju suurem oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele kui juhuslik suur puudujääk, on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse keskmes peaaegu eranditult olnud tegelikult kontrollväärtus 3 % SKPst ja võlg on seni olnud teisejärgulise tähtsusega. Selle põhjuseks on asjaolu, et puudujäägiga võrreldes ei ole võlg nii üheselt mõistetav, samuti ei ole ühetähenduslikud sellised komponendid nagu võla piisava vähendamise tempo ja valitsuse kontrolli alt väljas olevate tegurite, eelkõige inflatsiooni suurem mõju võla suhtele. Põhimõtteliselt toetab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust tugev jõustamismehhanism, kuna juhul, kui püsivalt ei suudeta korrigeerida ülemäärast puudujääki, oleks võimalik ja tuleks kehtestada rahalised sanktsioonid. Samas tulevad sellised sanktsioonid mängu väidetavalt liiga hilja, et olla tõhusaks hoiatuseks suurte eelarvepoliitiliste vigade korral, ning eelkõige tuleneb see sellest, et asjaomase riigi finantsolukord võib olla võrreldes selle ajaga, mil trahvi määramine oleks olnud asjakohane, nii palju halvenenud, et trahvioht ei ole enam usutav. Kokkuvõtteks võib öelda, et hiljutine kriis on selgelt näidanud, et kui tänu kohustusele korrigeerida ülemäärast puudujääki on võimalik eeldada, et säilitatakse valitsemissektori maksevõime, tuleks korrigeerimise ajakavas ja kohandamisviiside puhul võib-olla arvestada kogu majandus- ja rahaliitu hõlmavaid tegureid.Kõnealuste puuduste kõrvaldamiseks tehakse parandusliku osa reformimiseks järgmised põhilised ettepanekud.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse puhul tuleks hakata arvestama võlakriteeriumiga ja eelkõige tuleks kehtestada võrdlusalus, millest lähtuvalt mõõta, kas võla suhe väheneb piisavalt kontrollväärtuse 60 % SKPst suunas. Täpsemalt tähendab see, et kui võla suhe SKPsse on üle 60 %, loetakse see piisavalt vähenevaks juhul, kui viimase kolme aasta jooksul on vahe kontrollväärtusega (60 % SKPst) vähenenud ühe kahekümnendiku võrra aastas. Kui mõni riik ei järgi kõnealust võrdlusalust, ei pruugi see tingimata tähendada seda, et selle riigi suhtes algatatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus, sest sellise otsuse tegemisel on eelkõige võla edasise arengu hindamiseks vaja arvesse võtta kõiki asjakohaseid tegureid, näiteks seda, kas väga väike nominaalkasv takistab võla vähendamist, samuti võla struktuuriga seotud riskitegureid, erasektori võlakoormat ning rahvastiku vananemisega seotud bilansiväliseid kohustusi. Analoogselt suurema rõhuasetusega võlal tuleks rohkem tähelepanu pöörata asjakohastele teguritele ka juhul, kui puudujäägikriteeriumi ei täideta, kuigi riigi võlg on väiksem kui kontrollväärtus 60 % SKPst.Kavandatud paindlikum lähenemisviis asjakohaste tegurite vaagimisele ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kindlaksmääramise etappidel võiks olla ka kasulik neile riikidele, kel kulub oma pensionisüsteemi reformimiseks rohkem aega kui ettenähtud viieaastane üleminekuperiood. Stabiilsuse ja kasvu pakt sisaldab pensionisüsteemi reformi käsitlevaid erisätteid, mida kohaldatakse puudujäägikriteeriumi suhtes, ning nüüd laiendatakse neid ka võlakriteeriumile. Võlakriteeriumi täitmise hindamisel kehtestatakse samasugune viieaastane üleminekuperiood kõnealuste reformide netokulude kindlaksmääramiseks. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käivitamise ja selle tühistamise korral võetakse samaväärselt arvesse ka varem rakendatud pensionisüsteemide osalist või täielikku kehtetuks tunnistamist.Jõustamisele aitab kaasa see, et euroala liikmesriikidele kehtestatakse rida uusi rahalisi sanktsioone, mida hakataks kohaldama järk-järgult menetluse palju varasemas etapis. Konkreetselt tähendab see, et kui tehakse otsus algatada riigi suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus, kohaldatakse tema suhtes intressi mittekandvat tagatist suuruses 0,2 % SKPst, mis muudetakse trahviks juhul, kui riik ei järgi esialgset soovitust korrigeerida puudujääki. See summa võrdub sanktsioonide kindlaksmääratud osaga, mis praegu on juba ette nähtud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõppetapis. Samuti on see seotud ELi eelarvega, mis peaks lihtsustama võimalikku üleminekut ELi eelarvel põhinevale jõustamissüsteemile, nagu on märgitud eespool nimetatud komisjoni 30. juuni 2010. aasta teatises. Kui nõuete eiramine jätkub, kehtestatakse sanktsioon vastavalt stabiilsuse ja kasvu pakti praegu juba kehtivatele sätetele. Selleks et vältida suvakohast jõustamist, nähakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse järjestikuste etappidega seotud uute sanktsioonide kehtestamiseks ette nn vastupidise hääletamise menetlus. Konkreetselt tähendab see, et ülemäärase eelarvepuudujäägi igas etapis teeb komisjon ettepaneku asjakohase sanktsiooni kohta ning see loetakse vastuvõetuks, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul teinud vastupidist otsust kvalifitseeritud häälteenamusega. Intressi mittekandva tagatise või trahvi suurust võib vähendada või kõnealuse tagatise või trahvi võib nõukogu tühistada ühehäälselt või tuginedes erakorralistest majandusoludest tulenevale komisjoni konkreetsele ettepanekule või asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotlusele.Kriteeriumid, mille alusel igas etapis hinnata soovituste järgimist, sealhulgas võimalus pikendada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaegu, muudetakse selgemaks ja analoogselt ennetusliku osa jaoks kavandatud lähenemisviisiga pööratakse teadlikult tähelepanu valitsuse otsese kontrolli all eeldatavalt olevatele rahandusvaldkonna muutujatele, eelkõige kuludele. Lisaks sellistele riigispetsiifilistele asjaoludele kehtestatakse võimalus pikendada tähtaegu ka üldise majanduskriisi tingimustes.Majandus- ja rahaliidu eelarve kooskõlastamise raamistiku puhul ei saa eeldada, et seda on võimalik tõhusalt jõustada üksnes ELi tasandil sätestatule tuginedes. Arvestades ELi eelarvepoliitika kujundamise erilist detsentraliseeritust ja üldist vajadust võtta ELi eeskirjad üle liikmesriikide õigusse, on oluline, et majandus- ja rahaliidu eelarve kooskõlastamise raamistikuga seotud eesmärgid kajastuksid liikmesriikide eelarveraamistikus. Liikmesriigi eelarveraamistik on elementide kogum, mis on riikliku eelarvejuhtimise aluseks, st et tegemist on riigispetsiifiliste institutsionaalsete põhimõtetega, kuidas kujundada eelarvepoliitikat riigi tasandil. See hõlmab avaliku sektori raamatupidamisarvestuse süsteemi, statistikat, prognoosimistavasid, arvudes väljendatud eelarve-eeskirju, kõikide eelarveprotsessi etappide menetlusi, eelkõige keskpika perioodi eelarveraamistikku, ning valitsuse allsektorite vahelisi eelarvelisi suhteid. Ehkki liikmesriikide erivajadusi ja eelistusi on vaja arvestada, tuleb minimaalse kvaliteeditaseme ning majandus- ja rahaliidu eeskirjadega kooskõla tagamiseks astuda mõningaid samme. Kõnealuseid teemasid käsitletakse stabiilsuse ja kasvu pakti täiendavaks reformimiseks kavandatud direktiivis liikmesriikide eelarveraamistike kohta. Kõigepealt nähakse kõnealuste elementidega ette, et liikmesriikide eelarveraamistikud, täpsemalt raamatupidamisarvestus, statistika ja prognoosimistavad vastaksid Euroopa miinimumnõuetele, et muuta eelarvega seotud arengutendentsid läbipaistvamaks ja lihtsustada nende järelevalvet. Samuti tuleb liikmesriikide eelarveraamistikesse lisada eelarve mitmeaastase planeerimise võimalus, et tagada ELi tasandil kehtestatud keskpika perioodi eesmärkide saavutamine. Peale selle peavad liikmesriigid kehtestama arvudes väljendatud eelarve-eeskirjad, mis aitavad järgida puudujäägi ja võla kontrollväärtust. Liikmesriigid peavad tagama kõnealuste komponentide kohaldamise kõikide keskvalitsuse allsektorite suhtes. Liikmesriikide asutused peavad ka tagama eelarvemenetluse läbipaistvuse ja andma üksikasjalikku teavet olemasolevate eelarveväliste vahendite, maksukulude ja tingimuslike kohustuste kohta.2010/0278 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSeelarvejärelevalve tõhusa jõustamise kohta euroalalEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 ja artikli 121 lõiget 6,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[1]toimides seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:(1) Eurot rahaühikuna kasutavatel liikmesriikidel on eriline huvi ja vastutus rakendada majanduspoliitikat, mis soodustab majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist ning aitab vältida seda ohustavat poliitikat.(2) Alusleping võimaldab võtta euroalal vastu erimeetmeid, mis ületavad kõigi liikmesriikide suhtes kohaldatavaid sätteid, et tagada majandus- ja rahaliidu nõuetekohane toimimine.(3) Selleks et tõhustada euroalal eelarvejärelevalve jõustamist, on vaja täiendavaid sanktsioone. Need sanktsioonid peavad suurendama liidu eelarvejärelevalve raamistiku usaldusväärsust.(4) Käesolevas määruses sätestatud reeglid peavad tagama õiglased, õigeaegsed, järk-järgulised ja tõhusad mehhanismid, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku ja parandusliku osa järgimine, eelkõige kinnipidamine 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[2] ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta[3].(5) Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa sanktsioonid eurot rahaühikuna kasutavatele liikmesriikidele peaksid motiveerima riike järgima ettevaatlikku eelarvepoliitikat. Sellise poliitika järgimine peaks tagama, et valitsemissektori kulude kasvu määr ei ületa üldjuhul sisemajanduse koguprodukti (SKP) keskpika perioodi ettevaatlikku kasvumäära, välja arvatud juhul, kui kulude liigse kasvu korvab valitsemissektori tulude suurenemine või kui juhuslik tulude vähenemine korvatakse kulude kärpimisega.(6) Ettevaatliku fiskaalpoliitikaga peaksid keskpika perioodi eelarve-eesmärgid olema tõhusalt saavutatavad ja saavutatud taset peaks olema võimalik ka hoida. Keskpika perioodi eelarvepositsiooni järgimine peaks võimaldama liikmesriikidel jätta endale valitsemissektori eelarve puudujäägi kontrollväärtuse 3 % SKPst seisukohast kindlusvaru, tagada kiire liikumise jätkusuutliku positsiooni suunas, ent jätta samal ajal ruumi eelarvega manööverdamiseks, võttes eriti arvesse avaliku sektori investeeringute vajadust.(7) Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikus osas peaks ettevaatliku eelarvepoliitika järgimise motivaatorina sisalduma kohustus esitada intressi kandev tagatis, kusjuures seda kohustust rakendataks ajutiselt eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide suhtes, kes ei ole eelarvet piisavalt konsolideerinud. Meedet tuleks kohaldada juhul, kui liikmesriik toimib jätkuvalt ka pärast komisjoni esmast hoiatust viisil, mis ei küüni küll ülemäärase eelarvepuudujäägi keelu rikkumiseni, kuid on ikkagi ebamõistlik ja potentsiaalselt kahjulik majandus- ja rahaliidu sujuvale toimimisele, ning kui nõukogu on seetõttu esitanud soovituse vastavalt aluslepingu artikli 121 lõikele 4.(8) Tagatis koos sellele kogunenud intressidega tuleks vabastada liikmesriigile siis, kui nõukogu on veendunud, et olukorda, mille tõttu tagatise esitamise kohustust rakendati, enam ei ole.(9) Stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikus osas tuleks kehtestada sanktsioonid eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide suhtes kohustusena esitada intressi mittekandev tagatis, mis on seotud ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kinnitava nõukogu otsusega, ning kohustusena maksta trahvi, kui ei täideta nõukogu soovitust kõrvaldada valitsemissektori eelarve ülemäärane puudujääk. Neid sanktsioone tuleks kohaldada olenemata sellest, kas intressi kandva tagatise sanktsiooni on asjaomase liikmesriigi suhtes eelnevalt rakendatud või mitte.(10) Käesolevas määruses sätestatud intressi kandva tagatise, intressi mittekandva tagatise ja trahvi suurus tuleks kehtestada viisil, et need tagaksid sanktsioonide järk-järgulise suurenemise stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikus ja paranduslikus osas ning looksid eurot rahaühikuna kasutavatele liikmesriikidele piisava stiimuli täita liidu eelarveraamistiku nõudeid. Aluslepingu artikli 126 lõikega 11 seotud trahv, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1467/97[4] artiklis 12, koosneb fikseeritud osast, mis on 0,2 % SKPst, ja muutuvast osast. Seega on sanktsioonide järk-järgulisus ja liikmesriikide võrdne kohtlemine tagatud sel juhul, kui käesolevas määruses sätestatud intressi kandev tagatis, intressi mittekandev tagatis ja trahv võrduvad 0,2 %ga SKPst ehk aluslepingu artikli 126 lõikega 11 seotud trahvi fikseeritud osaga.(11) Nõukogule peaks jääma võimalus vähendada liikmesriigi põhjendatud taotlusele järgnenud komisjoni ettepaneku alusel asjaomase eurot kasutava liikmesriigi suhtes kohaldatud sanktsioone või need tühistada. Stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikus osas peaks komisjonile samuti olema jäetud võimalus teha ettepanek sanktsiooni vähendada või see tühistada erakorraliste majandusolude tõttu.(12) Intressi mittekandev tagatis tuleks ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel vabastada, kuid nende tagatiste pealt teenitud intressid ja kogutud trahvid tuleks jaotada nende eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide vahel, kellel ei ole ülemäärast eelarvepuudujääki ja kelle suhtes ei kohaldata ülemäärase tasakaalunihke menetlust.(13) Käesolevas määruses sätestatud sanktsioonimehhanismide rakendamise üksikotsuste vastuvõtmise õigus tuleb anda nõukogule. Osana liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamisest, mida nõukogu teostab vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikele 1, on need üksikotsused lahutamatuteks järelmeetmeteks meetmetele, mille nõukogu on vastu võtnud vastavalt aluslepingu artiklitele 121 ja 126 ning määrustele (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97.(14) Kuna käesolev määrus sisaldab üldist eeskirja määruste (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97 tõhusaks jõustamiseks, tuleb see vastu võtta artikli 121 lõikes 6 osutatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt.(15) Kuna ühtse sanktsioonimehhanismi loomise eesmärki ei ole võimalik piisavalt saavutada liikmesriikide tasandil, võib liit võtta vastu meetmeid vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:1. peatükk SisuArtikkel 1 Sisu ja reguleerimisala1. Käesoleva määrusega kehtestatakse sanktsioonide süsteem, et tõhustada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku ja parandusliku osa täitmist euroalal.2. Käesolevat määrust kohaldatakse eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide suhtes.Artikkel 2 MõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:1.  „stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslik osa” – mitmepoolne järelevalvesüsteem, nagu see on määratletud 7. juuli 1997. aasta määruses (EÜ) nr 1466/97;2.  „stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslik osa” – liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi kontrollimise menetlus, nagu on sätestatud aluslepingu artiklis 126 ja 7. juuli 1997. aasta määruses (EÜ) nr 1467/97;3.  „erakorralised majandusolud“ – asjaolud, mille puhul valitsemissektori eelarve ülemäärast puudujääki käsitatakse võrreldes kontrollväärtusega erandlikuna aluslepingu artikli 126 lõike 2 punkti a teise alapunkti tähenduses ja nagu on sätestatud määruses (EÜ) nr 1467/97.2. peatükkStabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa sanktsioonidArtikkel 3 Intressi kandev tagatis1. Kui nõukogu esitab liikmesriigile vastavalt aluslepingu artikli 121 lõikele 4 soovituse võtta vajalikke parandusmeetmeid seoses kestva või eriti tõsise ja märkimisväärse kõrvalekaldumisega ettevaatlikust eelarvepoliitikast, nagu sätestatud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 6 lõikes 3, nõuab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel asjaomaselt liikmesriigilt intressi kandva tagatise esitamist. Otsus loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on selle vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega see tagasi lükata. Nõukogu võib ettepanekut muuta vastavalt aluslepingu artikli 293 lõikele 1.2. Intressi kandev tagatis, mille kohta teeb ettepaneku komisjon, küünib 0,2 %ni asjaomase liikmesriigi eelmise aasta sisemajanduse koguproduktist (SKP).3. Tagatis kannab intressi, mis kajastab komisjoni krediidiriski ja asjaomast investeerimisperioodi.4. Erandina lõikest 2 võib komisjon asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotluse korral, mis on esitatud komisjonile kümne päeva jooksul pärast lõikes 1 osutatud soovituse vastuvõtmist nõukogu poolt, teha ettepaneku vähendada intressi kandva tagatise suurust või tühistada tagatis.5. Kui lõikes 1 osutatud soovituse esitamise aluseks olnud olukorda enam ei eksisteeri, otsustab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel tagastada tagatise ja selle pealt teenitud intressid asjaomasele liikmesriigile. Nõukogu võib komisjoni ettepanekut muuta vastavalt aluslepingu artikli 293 lõikele 1.3. peatükkStabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osa sanktsioonidArtikkel 4 Intressi mittekandev tagatis1. Kui nõukogu otsustab vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 6, et liikmesriigis on ülemäärane eelarvepuudujääk, kohaldab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel asjaomase liikmesriigi suhtes intressi mittekandva tagatise esitamise nõuet. Otsus loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on selle vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega see tagasi lükata. Nõukogu võib ettepanekut muuta vastavalt aluslepingu artikli 293 lõikele 1.2. Intressi mittekandev tagatis, mille kohta teeb ettepaneku komisjon, küünib 0,2 %ni asjaomase liikmesriigi eelmise aasta SKPst.3. Juhul kui liikmesriik on esitanud komisjonile artikli 3 kohase intressi kandva tagatise, muudetakse intressi kandev tagatis intressi mittekandvaks tagatiseks.Juhul kui varem esitatud intressi kandva tagatise ja teenitud intresside summa on suurem kui nõutav intressi mittekandev tagatis , tagastatakse nõutavat ületav summa liikmesriigile.Juhul kui nõutav intressi mittekandev tagatis on suurem kui varem esitatud intressi kandva tagatise ja selle pealt teenitud intresside summa, suurendab liikmesriik intressi mittekandva tagatise esitamisel tagatist puuduoleva summa võrra.4. Erandina käesoleva artikli lõikest 2 võib komisjon erakorraliste majandusolude esinemise tõttu või asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotluse alusel, mis on esitatud komisjonile kümne päeva jooksul pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 6, teha ettepaneku vähendada intressi mittekandvat tagatist või tühistada see.Artikkel 5 Trahv1. Kui nõukogu otsustab vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 8, et liikmesriik ei ole vastuseks nõukogu soovitusele võtnud kehtestatud aja jooksul tõhusaid meetmeid, otsustab nõukogu komisjoni ettepaneku alusel, et liikmesriik peab maksma trahvi. Otsus loetakse nõukogu poolt vastuvõetuks juhul, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on selle vastu võtnud, otsustanud kvalifitseeritud häälteenamusega see tagasi lükata. Nõukogu võib ettepanekut muuta vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 293 lõikele 1.2. Trahv, mille kohta teeb ettepaneku komisjon, küünib 0,2 %ni asjaomase liikmesriigi eelmise aasta SKPst.3. Juhul kui liikmesriik on esitanud komisjonile artikli 4 kohase intressi mittekandva tagatise, muudetakse intressi mittekandev tagatis trahviks.Juhul kui varem esitatud intressi mittekandev tagatis on suurem kui nõutav trahv, tagastatakse nõutavat ületav summa liikmesriigile.Juhul kui nõutav trahv on suurem kui varem esitatud intressi mittekandev tagatis või intressi mittekandvat tagatist ei ole varem esitatud, tasub liikmesriik trahvi maksmisel puuduoleva summa.4. Erandina käesoleva artikli lõikest 2 võib komisjon erakorraliste majandusolude esinemise tõttu või asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotluse alusel, mis on esitatud komisjonile kümne päeva jooksul pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 8, teha ettepaneku trahv tühistada või vähendada seda.Artikkel 6 Intressi mittekandva tagatise tagastamineKui nõukogu otsustab vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 12 mõne või kõik oma otsused tühistada, tagastatakse võimalik liikmesriigi poolt komisjonile esitatud intressi mittekandev tagatis asjaomasele liikmesriigile.Artikkel 7 Intressi- ja trahvisummade jaotamineIntressid, mis komisjon on teeninud artikli 4 kohaselt esitatud tagatiste pealt, ja trahvid, mis ta on kogunud artikli 5 kohaselt, arvatakse ELi toimimise lepingu artiklis 311 nimetatud muude tulude hulka ning need jaotatakse nende eurot rahaühikuna kasutavate riikide vahel, kellel ei ole aluslepingu artikli 126 lõike 6 kohaselt kindlaksmääratud ülemäärast eelarvepuudujääki ja kelle suhtes ei kohaldata ülemäärase tasakaalunihke menetlust määruse (EL) nr […/…] tähenduses, proportsionaalselt nende osale nõudeid täitvate liikmesriikide üldises kogurahvatulus.4. PEATÜKK ÜLDSÄTTEDARTIKKEL 8 Nõukogus hääletamineArtiklites 3, 4 ja 5 sätestatud meetmete üle otsustamisel hääletavad ainult neid liikmesriike esindavad nõukogu liikmed, kelle rahaühik on euro, ning nõukogu ei võta arvesse asjaomast liikmesriiki esindava nõukogu liikme häält.Eelmises lõigus nimetatud nõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamus määratakse vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 238 lõike 3 punktile a.Artikkel 9JõustumineKäesolev määrus jõustub [xx] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav liikmesriikides vastavalt aluslepingutele.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] ELT C , , lk .[2] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.[3] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0142

Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus millega kohandatakse teatavaid EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaseid õigusakte vastavalt Nõukogu otsusele 1999/468/EÜ seoses kontrolliga regulatiivmenetlusega - Kohandamine kontrolliga regulatiivmenetlusega - Viies osa  /* KOM/2009/0142 lõplik - COD 2009/0048 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 30.3.2009KOM(2009) 142 lõplik2009/0048 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega kohandatakse teatavaid EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaseid õigusakte vastavalt nõukogu otsusele 1999/468/EÜ seoses kontrolliga regulatiivmenetlusegaKohandamine kontrolliga regulatiivmenetlusega Viies osaSELETUSKIRI1. Nõukogu otsus 2006/512/EÜ ja uus kontrolliga regulatiivmenetlusNõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,[1] on muudetud nõukogu 17. juuli 2006. aasta otsusega 2006/512/EÜ[2].Muudetud otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5a on kehtestatud uus kontrolliga regulatiivmenetlus, mida kasutatakse üldmeetmete puhul, mille eesmärk on muuta EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt vastuvõetud põhiõigusaktide vähem olulisi sätteid, sealhulgas mõningate selliste sätete välja jätmise või täiendamisega uute vähem oluliste sätete lisamise teel.2. Esmajärjekorras ja tavakorras kohandatavad õigusaktidEuroopa Parlament, nõukogu ja komisjon on ühisavalduses[3] esitanud loetelu põhiõigusaktidest, mida tuleb kiiresti kohandada muudetud otsusega, et võtta nende puhul kasutusele kontrolliga regulatiivmenetlus (edaspidi „esmajärjekorras kohandamine”). Komisjon esitas kõik esmajärjekorras kohandamist vajavaid õigusakte käsitlevad ettepanekud detsembris 2006. Parlament ja nõukogu vaatasid need läbi ja võtsid vastu[4].Selleks et kohaldada kontrolliga regulatiivmenetlust ka muude kaasotsustamismenetlusega vastuvõetud õigusaktide suhtes, mis otsuse 2006/512/EÜ jõustumise ajal juba kehtisid, on ühisavalduses esitatud üleskutse kohandada kehtivate menetluste kohaselt ka neid õigusakte (edaspidi „tavakorras kohandamine”). Ühes teises avalduses,[5] mida Euroopa Liidu Teatajas ei ole avaldatud, võttis komisjon kohustuse vaadata läbi kõik nimetatud õigusaktid, et kohandada neid vajaduse korral uue kontrolliga regulatiivmenetlusega.Komisjon otsustas kohandada koondmääruste ettepanekuid. Iga määrus hõlmab ja muudab korraga mitutkümmet akti. Sellisel viisil tagatakse kohandamise otstarbekus ja ühtsus. Samuti ergutab see seadusandjaid neid ettepanekuid tõhusamalt ja kiiremini läbi vaatama ning hõlbustab õigusaktide ühtset ja horisontaalset käsitlemist. Kuna põhiõigusaktide sisu jääb täielikult samaks, võimaldab see meetod keskenduda tekstide juriidilisele küljele.Pärast 23. novembril 2007 vastuvõetud komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja nõukogule[6] võttis komisjon esimesed kolm ettepanekut vastu 23. novembril[7] ja 19. detsembril 2007[8]. Viimase ettepaneku võttis komisjon vastu 11. veebruaril 2008[9].Kohandamise eesmärk on lisada kehtivatesse õigusaktidesse kontrolliga regulatiivmenetlus, mis on ette nähtud muudetud otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5a. Selleks võib kohandamine hõlmata sätteid, mis käsitlevad kontrolliga regulatiivmenetluse raames üldjuhul kehtivate tähtaegade pikendamist või lühendamist vastavalt eespool nimetatud artikli 5a lõikele 5, kui see näib kavandatavate meetmete laadi tõttu põhjendatud. Kui olukord seda nõuab, võib vajaduse korral ette näha ka võimaluse kasutada eespool nimetatud artikli 5a lõike 6 kohast kiirmenetlust.3. Euroopa Parlamendi resolutsioon23. septembril 2008 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, mis sisaldab soovitusi komisjonile õigusaktide kohandamise kohta komiteemenetlust käsitleva uue otsusega[10].Selle resolutsiooniga nõudis Euroopa Parlament, et komisjon esitaks talle uued õigusaktide ettepanekud, et viia tavakorras kohandamine lõpule. Selleks esitas parlament loetelu õigusaktidest, mida tema arvates tuleks uue komiteemenetlusega kohandada ja mida ei olnud komisjoni poolt 23. novembril 2007 vastuvõetud teatises nimetatud[11].4. Komisjoni seisukoht Euroopa Parlamendi resolutsiooni järelmeetmete kohtaEnne eelnimetatud teatise esitamist vaatas komisjon põhjalikult läbi kõik kaasotsustamismenetluse teel vastuvõetud õigusaktid, et leida nende hulgast sellised, mille vähem oluliste sätete muutmiseks on komisjonil õigus võtta üldmeetmeid. Komisjon koostas loetelu rohkem kui 200 õigusaktist, mida tuleks kohandada, arvestades et seda loetelu võib edaspidi muuta.Komisjon pööras erilist tähelepanu 14 õigusaktile, millele Euroopa Parlament tema tähelepanu 23. septembri 2008. aasta resolutsioonis juhtis. Kõik nende põhiõigusaktide sätted, millega delegeeritakse rakendusvolitused komisjonile, on hoolikalt läbi vaadatud.4.1. Pärast läbivaatamist leidis komisjon, et ta ei pea esitama ettepanekuid kõikide asjaomaste põhiõigusaktide kohta. Komisjoni arvates ei pea uue komiteemenetlusega kohandama järgimisi õigusakte :ÕIGUSAKTID, MILLE KOHANDAMINE ON LÕPULE VIIDUD VÕI MILLE KOHTA ON ETTEPANEK TEHTUD-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/25/EÜ, 22. mai 2000, põllumajandus- ja metsatraktorite mootoritest paisatavate gaasiliste ja tahkete osakeste heitmete vastu võetavate meetmete kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 74/150/EMÜ.Seda õigusakti on juba uue kontrolliga regulatiivmenetlusega kohandatud direktiivi 2003/37/EÜ artikliga 19. Direktiiv on üks nendest põhiõigusaktidest, mida kohandati uue menetlusega 22. oktoobril 2008 vastuvõetud nn koondmääruse esimese osaga (määrus (EÜ) nr 1137/2008, ELT L 311, 21.11.2008, lisa jaotise 3.7 punkt 1).Direktiivi 2003/37/EÜ artikliga 19, mida on muudetud koondmääruse esimese osaga, kehtestatakse kontrolliga regulatiivmenetlus kõikide muudatuste suhtes, mis tehakse II lisa B osas loetletud direktiivide tehniliseks kohandamiseks. Direktiiv 2000/25/EÜ kuulub nende direktiivide hulka.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/43/EÜ, 27. juuni 2001, millega muudetakse direktiivi 92/23/EMÜ mootorsõidukite ja nende haagiste rehvide ja nende paigaldamise kohta.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/3/EÜ, 11. veebruar 2004, millega muudetakse nõukogu direktiive 70/156/EMÜ ja 80/1268/EMÜ N1-kategooria sõidukite süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu osas.Nende kahe direktiivi suhtes kohaldatakse kontrolliga regulatiivmenetlust automaatselt seoses nende loetlemisega 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/46/EÜ IV lisas (ELT L 263, 9.10.2007). Kõikide IV lisas loetletud direktiivide muutmise suhtes kohaldatakse kontrolliga regulatiivmenetlust vastavalt direktiivi 2007/46/EÜ artikli 39 lõigetele 2 ja 9. Seepärast ei ole neid kahte põhiõigusakti enam tarvis kohandada.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/64/EÜ, 26. oktoober 2005, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust, pidades silmas mootorsõidukite korduvkasutatavust, ringlussevõetavust ja taaskasutatavust, ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/40/EÜ, 17. mai 2006, mis käsitleb mootorsõidukite kliimaseadmetest pärit heitkoguseid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 70/156/EMÜ.Need kaks õigusakti on samuti loetletud 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/46/EÜ IV lisas alates sellest, kui asjaomast lisa muudeti komisjoni 7. oktoobri 2008. aasta määrusega (EÜ) 1060/2008. Seepärast on nende kahe direktiivi muutmisel tarvis kohaldada uut kontrolliga regulatiivmenetlust vastavalt eespool nimetatud direktiivi 2007/46/EÜ artiklile 39. Neid ei ole enam tarvis kohandada.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/33/EÜ, 6. juuli 2005, millega muudetakse direktiivi 1999/32/EÜ laevakütuste väävlisisalduse kohta.Direktiiv 1999/32/EÜ on loetletud koondmääruse ettepaneku teises osas (KOM(2007) 822 lõplik). Komisjon koostas selle ettepaneku, võttes nõuetekohaselt arvesse kõnealusesse õigusakti direktiiviga 2005/33/EÜ tehtud muudatusi. Seega leiab komisjon, et kõik sätted, mida tuleb kohandada kontrolliga regulatiivmenetlusega, on loetletud koondmääruse ettepaneku teises osas ja et kõnealuse õigusakti kohta ei ole vaja esitada uut ettepanekut.ÕIGUSAKTID, MILLE PUHUL KAASOTSUSTAMISMENETLUST EI KOHALDATA-  Nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006, 11. juuli 2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999.Selle õigusakti õiguslik alus ei nõua EÜ asutamislepingu artikli 251 kohaldamist; seega ei kohaldata kontrolliga regulatiivmenetlust.PÄRAST 2006. AASTA REFORMI JÕUSTUMIST VASTUVÕETUD ÕIGUSAKT-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1905/2006, 18. detsember 2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend.Kuna õigusakt on vastu võetud pärast 23. juulit 2006, seega kontrolliga regulatiivmenetluse kehtestanud reformi jõustumise järel, ei pea seda kohandama; selle vastuvõtmise ajal ei leidnud Euroopa Parlament ega nõukogu, et volituste delegeerimine komisjonile nõuaks uue komiteemenetluse kohaldamist.Komisjonil ei ole praegu võimalik seada seadusandja konkreetset hinnangut kahtluse alla; ükski selle õigusakti säte ei anna komisjonile volitusi võtta üldmeetmeid selle muutmiseks ega täiendamiseks.ÕIGUSAKTID, MILLE SÄTETE SUHTES EI OLE KONTROLLIGA REGULATIIVMENETLUS KOHALDATAV-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/46/EÜ, 23. juuli 2001, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/53/EÜ, millega määratakse kindlaks loomasöötade ametliku kontrollimise põhimõtted, ning direktiive 70/524/EMÜ, 96/25/EÜ ja 1999/29/EÜ loomasöötade kohta.Selle direktiiviga muudetakse komisjonile direktiiviga 95/53/EÜ antud volituste delegeerimist. Siiski ei ole sellega antud komisjonile volitusi võtta vastu üldmeetmeid põhiõigusakti muutmiseks ega täiendamiseks. Komisjonile on antud volitused mittesiduvate juhiste vastuvõtmiseks (artikli 4a lõige 3), üksikmeetmete võtmiseks (artikli 15a lõiked 1 ja 2) ning kiire teabevahetamise süsteemi loomiseks (artikli 16c lõige 3).-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/33/EÜ, 21. oktoober 2002, millega muudetakse nõukogu direktiive 90/425/EMÜ ja 92/118/EMÜ loomsetele kõrvalsaadustele esitatavate tervishoiunõuete osas.Selle direktiiviga muudetakse direktiivi 92/118/EÜ ja antakse komisjonile volitused koostada loetelu ettevõtetest, kust võivad pärineda tooted, mida võib ühendusse importida. Sellesse loetellu kannete tegemine on üksikmeede, mis ei nõua kontrolliga regulatiivmenetluse kohaldamist.-  Euroopa Parlamendi ning nõukogu direktiiv 2004/41/EÜ, 21. aprill 2004, millega tunnistatakse kehtetuks teatavad direktiivid, mis käsitlevad teatavate inimtoiduks ettenähtud loomse päritoluga toodete tootmise ja turuleviimise toiduhügieeni ning tervishoiunõudeid, ja muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ ja 92/118/EMÜ ning nõukogu otsust 95/408/EÜ.Komisjon on seisukohal, et asjaomane direktiiv ei hõlma ega muuda volituste delegeerimist vähimalgi määral ega mõjuta seega muudetud õigusakte komiteemenetluse osas.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 676/2002/EÜ, 7. märts 2002, Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta (raadiospektrit käsitlev otsus).Komisjon on seisukohal, et selle õigusakti artikli 4 lõigete 2, 3, 4 ja 6 jõustamisega talle antud rakendusvolitused ei nõua kontrolliga regulatiivmenetluse kohaldamist. Artikli 4 lõikes 2 osutatud meetmed on laadilt vaid täidesaatvad ja neil puudub üldine mõju. Artikli 4 lõigete 3, 4 ja 6 raames võib komisjon jõustada vaid põhiõigusakti sätteid ja tal ei ole volitusi neid muuta ega täiendada. Seega ei ole täidetud uue menetluse kohaldamise tingimused.4.2. Komisjon nõustub Euroopa Parlamendiga, et järgmised põhiõigusaktid sisaldavad teatava hulga sätted, mida tuleb kohandada uue kontrolliga regulatiivmenetlusega.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/15/EÜ, 10. aprill 2000, millega muudetakse nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta.-  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1760/2000, 17. juuli 2000, veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise, veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97 kehtetuks tunnistamise kohta.Käesoleva ettepaneku eesmärk on kohandada neid kahte põhiõigusakti kontrolliga regulatiivmenetlusega.2009/0048 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega kohandatakse teatavaid EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaseid õigusakte vastavalt nõukogu otsusele 1999/468/EÜ seoses kontrolliga regulatiivmenetlusegaKohandamine kontrolliga regulatiivmenetlusega Viies osaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 152,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[12]võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[13]pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega,[14]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[15]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused)[16] on muudetud otsusega 2006/512/EÜ,[17] millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus selliste üldmeetmete vastuvõtmise jaoks, mille eesmärk on muuta EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt vastuvõetud põhiõigusaktide vähem olulisi sätteid, sealhulgas mõningate selliste sätete välja jätmise või täiendamisega uute vähem oluliste sätete lisamise teel.(2) Selleks et kohaldada kontrolliga regulatiivmenetlust õigusaktide suhtes, mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt ja mis on juba jõustunud, peab neid õigusakte vastavalt otsust 2006/512/EÜ käsitlevale Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldusele[18] kohandama kooskõlas kehtivate menetlustega.(3) Kuna sel eesmärgil õigusaktidesse tehtavad muudatused käsitlevad üksnes komiteemenetlust, ei pea liikmesriigid direktiivide puhul neid üle võtma,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Lisas loetletud õigusakte kohandatakse kõnealuse lisa kohaselt otsusega 1999/468/EÜ, mida on muudetud otsusega 2006/512/EÜ.Artikkel 2Viiteid lisas loetletud õigusaktide sätetele käsitatakse viidetena kõnealustele sätetele nii, nagu neid on käesoleva määrusega kohandatud.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Strasbourg,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistujaLISA1. Nõukogu direktiiv 64/432/EMÜ, 26. juuni 1964, ühendusesisest veiste ja sigadega kauplemist mõjutavate loomatervishoiu probleemide kohta [19]Nõukogu direktiivi 64/432/EMÜ puhul tuleks anda komisjonile volitused võtta vastu eeskirjad sigu käsitlevate andmete kohta, mida siseriiklikud arvutiandmebaasid peavad sisaldama. Kuna tegemist on üldmeetmetega, mille eesmärk on muuta kõnealuse direktiivi vähem olulisi sätteid seda täiendades, tuleb need vastu võtta otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.Seetõttu muudetakse direktiivi 64/432/EMÜ järgmiselt:1. Artikli 14 lõike 3 punkti C alapunkt 4 asendatakse järgmisega:„4. Sigu käsitlevate siseriiklike arvutiandmebaaside operatiivsuse tagamiseks võtab komisjon vastu eeskirjad andmete kohta, mida siseriiklikud arvutiandmebaasid peavad sisaldama. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähem olulisi sätteid seda täiendades, võetakse vastu artikli 17a lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt. Muud asjakohased rakenduseeskirjad võetakse vastu artiklis 17 sätestatud korras.”2. Artikli 17a lõiked 2 ja 3 asendatakse järgmisega:„2 Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklis 8 sätestatut.”2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1760/2000, 17. juuli 2000, veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise, veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97 kehtetuks tunnistamise kohta [20].Määruse 1760/2000 puhul tuleks komisjonile anda volitused võtta teatavate I jaotise sätete kohaldamiseks meetmed, mis eelkõige käsitleksid maksimaalsete tähtaegade pikendamist, kõrvamärke, loomapasse, registrit ja tehtavate kontrollide miinimumnõudeid, ning samuti jaotise rakendamise hõlbustamiseks vajalikud ajutised üldised üleminekumeetmed. Kuna tegemist on üldmeetmetega, mille eesmärk on käesoleva määruse vähem oluliste sätete muutmine seda täiendades, tuleb need vastu võtta otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.Seetõttu muudetakse määrust 1760/2000 järgmiselt:1. Artikli 4 lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon võib liikmesriigi taotlusel määrata, millistel asjaoludel liikmesriigid võivad kõnealust ajavahemikku pikendada. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid seda täiendades, võetakse vastu artikli 23 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.”2. Artikli 6 lõike 1 neljas lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon võib liikmesriigi taotlusel määrata, millistel asjaoludel liikmesriigid võivad kõnealust ajavahemikku pikendada. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid seda täiendades, võetakse vastu artikli 23 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.”3. Artikli 7 lõike 1 teine taane asendatakse järgmisega:„— esitama pädevale asutusele pärast elektroonilise andmebaasi täielikku kasutuselevõttu liikmesriigi määratava ajavahemiku jooksul, mis on kolm kuni seitse päeva, aruande kõigi majandist lahkunud ja sinna saabunud loomade kohta ning majandis sündinud ja surnud loomade sünni- ja surmakuupäevade kohta. Komisjon võib liikmesriigi taotlusel kindlaks määrata, millistel asjaoludel võivad liikmesriigid seda ajavahemikku pikendada, ning ette näha erieeskirjad, mida kohaldatakse nende veiste liikumise suhtes, keda suvel karjatatakse mägikarjamaadel. Kõnealune meede, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid seda täiendades, võetakse vastu artikli 23 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.”4. Artikkel 10 asendatakse järgmisega:„Artikkel 101. Käesoleva jaotise rakendamiseks vajalikud järgmised meetmed võtab komisjon:a) kõrvamärke käsitlevad sätted;b) loomapasse käsitlevad sätted;c) registrit käsitlevad sätted;d) tehtavate kontrollide miinimumnõuded;Kõnealused meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid seda täiendades, võetakse vastu artikli 23 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.2. Üldised üleminekumeetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, sealhulgas täiendades määrust selliste uute vähem oluliste sätete lisamise teel, millega täpsustatakse täiendavalt käesoleva määruse sätetega kehtestatud nõudeid, võetakse vastu artikli 23 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.3. Käesoleva jaotise rakendamiseks vajalikud järgmised meetmed võetakse vastu artikli 23 lõikes 2 osutatud korralduskomitee menetluse kohaselt:a) haldussanktsioonide kohaldamine;b) käesoleva jaotise kohaldamise hõlbustamiseks vajalikud üleminekumeetmed, mida ei ole nimetatud lõikes 2.”5. Artiklit 23 muudetakse järgmiselt:a) Lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:„a) artikli 10 rakendamisel nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 artikliga 141 ettenähtud otsetoetuste korralduskomitee;”b) Lõige 4 asendatakse järgmisega:„4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklis 8 sätestatut.”[1] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[2] ELT L 200, 22.7.2006, lk 11.[3] ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.[4] ELT L 76, 19.3.2008, lk 33–38 ja 42–45. ELT L 81, 20.3.2008, lk 38–72. ELT L 97, 9.4.2008, lk 60–71.[5] PE 376.314v01-00 – A6-0236/2006 (parlamendi raportile lisatud avaldus).[6] KOM(2007) 740 (lõplik).[7] KOM(2007) 741 (lõplik).[8] KOM(2007) 822 lõplik ja KOM(2007) 824 lõplik.[9] KOM(2008) 71 (lõplik).[10] A6-0345/2008[11] Vt allmärkus nr 6.[12] ELT C […], […], lk […].[13] ELT C […], […], lk […].[14] ELT C […], […], lk […].[15] ELT C […], […], lk […].[16] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[17] ELT L 200, 22.7.2006, lk 11.[18] ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.[19] EÜT L 121, 29.7.1964, lk 1977.[20] EÜT L 204, 11.8.2000, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0204

Ettepanek: Nõukogu määrus millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1255/96, millega ajutiselt peatatakse teatavatele tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud  /* KOM/2006/0204 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 12.5.2006KOM(2006) 204 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 1255/96, millega ajutiselt peatatakse teatavatele tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1) ETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Komisjon koostöös tollitariifistiku majandusküsimuste töörühmaga on vaadanud läbi kõik liikmesriikide esitatud ühise tollitariifistiku ühepoolsete tollimaksude ajutist peatamist käsitlevad taotlused. Lisatud ettepanek käsitleb teatavaid tööstus- ja põllumajandustooteid. Peatamistaotlused, mis on seotud eespool osutatud toodetega, vaadati läbi, lähtudes kriteeriumidest, mis on sätestatud komisjoni teatises ühepoolsete tariifide peatamise ja kvootide kohaldamise kohta (vt EÜT C 128, 25.4.1998, lk 2). Pärast läbivaatamist leidis komisjon, et määrusele lisatud ettepaneku I lisas loetletud toodete tollimaksude peatamine on põhjendatud. Tooted, mille puhul peatamine ei ole enam ühenduse majandushuvidega kooskõlas, on lisast kõrvaldatud. Määruse lisades loetletakse tooted, mille suhtes tehakse ettepanek tollimaksud peatada või mille sõnastust tuleks muuta, ja tooted, mis kõrvaldatakse määruse (EÜ) nr 1255/96 lisast. Meetme kehtivusaeg on 1. juulist 2006 kuni 31. detsembrini 2008, et selle aja jooksul oleks võimalik uurida iga üksiku peatamise majanduslikke aspekte. Peatamised, mida komisjon ja tollitariifistiku majandusküsimuste töörühm peavad vajalikuks tühistada või pikendada, kustutatakse või neid pikendatakse pärast seda kuupäeva. |Üldine taust Ühenduse huvides on peatada osaliselt või täielikult ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud mitmete uute toodete puhul, mida ei ole loetletud nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/96 (millega ajutiselt peatatakse teatavatele tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud) lisas. |Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid EÜT L 158, 29.6.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 300/2006 (ELT L 56, 25.2.2006, lk 1.) |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Kooskõlas põllumajandus-, kaubandus-, ettevõtlus- ja arengupoliitikaga ning välissuhete poliitikaga. |2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsulteeriti tollitariifistiku majandusküsimuste töörühmaga, mis esindab kõigi liikmesriikide tootmisharusid. Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Kõik loetletud peatamised vastavad rühmasiseste arutelude käigus saavutatud kokkulepetele. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |Asjaomased teadus- ja ekspertiisivaldkonnad Eksperdid, kes esindavad liikmesriike tollitariifistiku majandusküsimuste töörühmas. Kasutatud metoodika Avatud konsultatsioon Põhilised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti Iga liikmesriigi määratud eksperdid Kokkuvõte saadud nõuannetest ja nende kasutamisest Pöördumatute tagajärgedega tõsiste ohtude olemasolu ei ole nimetatud. Ekspertarvamuse avalikustamiseks kasutatud vahendid Ettepaneku avaldamine |Mõju hindamine Ei kohaldata Ettepanek ei kuulu komisjoni 2006. aasta töö- ja õigusloomekavasse. |3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanek nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1255/96, millega ajutiselt peatatakse teatavatele tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud. |Õiguslik alus Artikkel 26 |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjus(t)el. |Kavandatavad meetmed on kooskõlas tegevuskava „Toll 2007“ eesmärkidega. |Kõnealused meetmed on kooskõlas põhimõtetega, mille kohaselt menetlusi väliskaubandusega tegelevate ettevõtete jaoks lihtsustatakse, ning ühepoolsete tariifide peatamist ja kvoote käsitleva komisjoni teatisega. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei ole piisavad järgmis(t)el põhjus(t)el: Vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 26 kiidab nõukogu ühepoolsete tollimaksumäärade kohaldamise peatamise ja tariifikvoodid heaks komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega. |4) MÕJU EELARVELE |Saamata jäävad tollimaksud |5) TÄIENDAV TEAVE |Lihtsustamine |Ettepanekuga nähakse ette õigusaktide lihtsustamine. |Kavandatava määruse lisas avaldatakse kõikide peatatud tollimaksude diferentseeritud loetelu, seetõttu ei ole enam vaja tutvuda rohkem kui ühe määrusega. |Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 1255/96, millega ajutiselt peatatakse teatavatele tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksudEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 26,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]ning arvestades järgmist:(1) Ühenduse huvides on peatada osaliselt või täielikult ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud teatavate uute toodete puhul, mida ei ole loetletud nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/96 lisas.[2](2) Teatav hulk tooteid, millele kõnealuses määruses osutatakse, tuleb lisas olevast nimekirjast välja jätta, kuna ühise tollitariifistiku ühepoolsete tollimaksude peatamise jätkuv kehtivus ei ole enam ühenduse huvides või kuna tuleb muuta toote kirjeldust, et võtta arvesse tehnilisi muudatusi või turusuundumusi.(3) Järelikult tuleks tooteid, mille kirjeldust on vaja muuta, käsitada uute toodetena.(4) Meetme kehtivusaeg peaks olema 1. juulist 2006 kuni 31. detsembrini 2008, et selle aja jooksul oleks võimalik uurida iga üksiku peatamise majanduslikke aspekte. Kaheksa aasta jooksul omandatud kogemused on näidanud, et on vaja ette näha käesolevas määruses loetletud peatamiste kehtivuse lõppemise kuupäev, et tagada tehniliste ja majanduslike muutuste arvessevõtmine. See ei tohiks välistada teatavate meetmete ennetähtaegset lõpetamist või nende jätkumist üle nimetatud tähtaja, kui seda põhjendatakse majanduslikult vastavalt ühepoolseid tariife ja kvoote käsitlevas komisjoni teatises sätestatud põhimõtetele.[3](5) Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1255/96 vastavalt muuta.(6) Kuna käesolevat määrust tuleks kohaldada alates 1. juulist 2006, peaks määrus jõustuma viivitamatult,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EÜ) nr 1255/96 lisa muudetakse järgmiselt.1.  Lisatakse käesoleva määruse I lisas sätestatud tooted;2.  Kustutatakse tooted, mille koodid on sätestatud käesoleva määruse II lisas.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Seda kohaldatakse alates 1. juulist 2006.Toodete suhtes, mille TARICi koodid on 5205 31 00 10 ja 8414 30 89 20, kohaldatakse seda siiski alates 1. jaanuarist 2006.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaI LISACN-kood | TARIC | Kauba kirjeldus | Ühepoolse tollimaksu määr | Kehtivusaja lõppkuupäev |ex 2904 90 85 | 40 | 3-Bromo-5-nitro-trifluorometüülbenseen | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2909 19 00 | 40 | Bis(2-etoksüetüül)eeter | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2912 29 00 | 20 | p-Fenüülbensaldehüüd | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2916 12 90 | 40 | 2,4-Di-tert-pentüül-6-[1-(3,5-di-tert-pentüül-2-hüdroksüfenüül)etüül]fenüülakrülaat | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2921 42 10 | 35 | 2-Nitroaniliin | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2921 42 10 | 45 | 2,4,5-Trikloroaniliin | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2921 43 00 | 40 | 4-Aminotolueen-3-sulfoonhape | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2921 51 19 | 30 | 2-Metüül-p-fenüleendiamiinsulfaat | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2922 29 00 | 25 | 5-Amino-o-kresool | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2922 49 95 | 50 | D-(-)-Dihüdrofenüülglütsiin | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2927 00 00 | 60 | 4,4’-Ditsüano-4,4’-asodipentaanhape | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2930 90 70 | 76 | 2,2’-Ditiodibensoehape | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2930 90 70 | 77 | 4-[4-(2-propenüüloksü)fenüülsulfonüül]fenool | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2931 00 95 | 96 | 3-(Hüdroksüfenüül-fosfinoüül)propioonhape | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2931 00 95 | 97 | Kaalium-4-tolüülfosfinaat, vesilahusena | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2932 29 85 | 80 | Giberelliinhape puhtusega vähemalt 88 protsenti mahust | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2933 19 90 | 50 | Feenpüroksimaat (ISO) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2934 99 90 | 85 | Aprepitant (INN) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2935 00 90 | 81 | 4-Amino-N-(4-aminofenüül)benseensulfoonamiid | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 2935 00 90 | 82 | N-(5,7-dimetoksü[1,2,4]triasolo[1,5-a]pürimidiin-2-üül)-2-metoksü-4-(trifluorometüül)püridiin-3-sulfoonamiid | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3204 15 00 | 60 | Värvaine C.I. Vat Blue 4 | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3204 19 00 | 81 | 6,11-Difluoro-3,3-di-(4-metoksüfenüül)-13,13-dimetüül-3,13-dihüdrobenso[h]indeno[2,1-f]kromeen | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3204 19 00 | 82 | 3-(4-Fluorofenüül)-3-(4-piperidinofenüül)-13,13-dimetüül-3,13-dihüdrobenso[h]indeno[2,1-f]kromeen | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3204 19 00 | 83 | 6,7-Dimetoksü-11-tsüano-3,3-di-(4-metoksüfenüül)-13,13-dimetüül-3,13-dihüdrobenso[h]indeno[2,1-f]kromeen | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3207 30 00 | 10 | Valmistis, mis sisaldab : kuni 85 protsenti mahust hõbedat, vähemalt 2 protsenti mahust pallaadiumi, baariumtitanaati, terpineooli ja etüültselluloosi, mida kasutatakse serigraafias mitmekihiliste keraamiliste kondensaatorite valmistamiseks (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3402 13 00 | 10 | Polüpropüleenglükooli alusel valmistatud vinüülkopolümeeril põhinev pindaktiivne aine | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3506 91 00 | 30 | Kahekomponendiline epoksüliim mikrokapslites, dispergeeritud lahustis | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3707 10 00 | 30 | Valgustundliku akrüüli sisaldaval polümeeril põhinev valmistis, mis sisaldab värvipigmente, 2-metoksü-1-metüületüülatsetaati ja tsükloheksanooni ning mis võib sisaldada etüül-3-etoksüpropionaati | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3811 90 00 | 10 | Dinonüülnaftüülsulfoonhappe sool lahusena mineraalõlis | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3815 90 90 | 16 | Dimetüülaminopropüüluureal põhinev initsiaator polüuretaanvahusüsteemide valmistamiseks (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3819 00 00 | 20 | Fosfaatestril põhinev tulekindel hüdrovedelik | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3824 90 99 | 12 | Tetrafluoroetüleeni oligomeer ühe jodoetüül lõpprühmaga | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3824 90 99 | 27 | Valmistis, mis põhineb järgneval: 2-pentanoon, 4-metüül-O,O',O''-(metüülsilülidüün)trioksiim ja 4-metüül-2-butanoon-O, O',O'' ,O'''-silaantetraüültetraoksiim | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3824 90 99 | 34 | Kristalse vahaja pulbri kujul fütosteroolide segu, mis sisaldab vähemalt 36 % massist, kuid mitte üle 79 % massist sistosterooli, vähemalt 15 % massist, kuid mitte üle 34 % massist sitostanooli, vähemalt 4 % massist, kuid mitte üle 25 % massist kampesterooli, vähemalt 0 % massist, kuid mitte üle 14 % mahust kampestanooli | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3824 90 99 | 90 | Sulatatud alumosilikaadist õõnsad kuulikesed, mis sisaldavad 65-80 % amorfset alumosilikaati ja millel on järgmised omadused: sulamistäpp vahemikus 1600 °C ja 1800 °C, tihedus 0,6–0,8 g/cm3, mootorsõidukites kasutatavate tahkete osakeste filtrite valmistamiseks (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3904 61 00 | 60 | Polütetrafluoroetüleeni (PTFE), naatriumkloriidi ja mitteioonse pindaktiivse aine segu | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3907 20 21 | 20 | Tetrahüdrofuraani ja tetrahüdro-3-metüülfuraani kopolümeer, mille keskmine molekulmass on 3500 (± 100) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3907 30 00 | 50 | 2-propeennitriil/1,3-butadieen-epoksiidi kopolümeeri vedel epoksüvaik, mis ei sisalda ühtki lahustit ning mille tsinkboraathüdraadi sisaldus ei ületa 40 protsenti mahust, ja diantimontrioksiidi sisaldus ei ületa 5 protsenti mahust | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3907 99 19 | 40 | Isoftaalhappe ja 5-naatriumsulfoisoftaalhappe kopolümeer tsükloheksaandimetanooli ja dietüleenglükooliga | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3912 90 10 | 20 | Hüdroksüpropüülmetüültselluloosftalaat | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3917 32 39 | 30 | Termokahanev polüstüreentoru tsink-süsi patareide valmistamiseks (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3919 90 31 | 15 | Polü(etüleentereftalaat) kile, mille ühel küljel on värviline kiht ja teisel küljel isekleepuv kiht ning mis on mõlemalt poolt kaetud kaitsekilega, kogupaksusega 100 (± 10) µm, rullidena, optiliste filtrite tootmiseks (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3920 62 19 | 77 | Polü(etüleentereftalaat) kile, mis koosnebb: temperatuuritundlikest kihtidest, mis moodustavad pärast soojendamist põhivärvid, peegeldavast kihist, kaitsekihist, kasutamiseks värvitermoprinterites (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3920 99 90 | 10 | Biolagunev kile paksusega kuni 1 mm, mis sisaldab (protsentides mahust): 90 % (± 5 %) tärklist, 10 % (± 5 %)sünteetilist polümeeri, 0,5 % (± 0.5 %) steariinhapet | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 3926 90 98 | 40 | Isooktüülakrülaadi ja akrüülhappe kopolümeeri õõnsad mikrokuulikesed, diameetriga 10 µm või rohkem, kuid mitte üle 1000 µm, dispergeeritud vees | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 5205 31 00 | 10 | Kuuekihiline pleegitatud puuvillast lõng, mille ühekordse lõnga joontihedus on 925–989 detsideksi, tampoonide valmistamiseks (1) | 0 % | 1.1.2006 - 31.12.2008 |ex 6805 10 00 ex 6805 20 00 ex 6805 30 80 | 10 10 10 | Abrasiiv, mis moodustub identse kujuga osakestest kandjal | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 7019 90 99 | 30 | Kummiga impregneeritud kõrge elastsusmooduliga klaaskiud (K), mis on saadud keerutatud kõrge elastsusmooduliga klaasfilamentlõngadest, kaetud lateksiga, mis koosneb resortsinoolformaldehüüdvaigust, kas vinüülpüridiini ja/või hüdrogeeritud akrülonitriilbutadieenkummiga (HNBR) või ilma | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 8305 20 00 | 10 | Klambrid laiusega 12 mm (± 1 mm) ja sügavusega 8 mm (± 1 mm), kasutamiseks koopiamasinates ja printerites (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 8414 30 89 | 20 | Sõiduki kliimaseadme osa, mis koosneb lahtise võlliga kolbkompressorist võimsusega üle 0,4 kW, kuid mitte üle 10 kW | 0 % | 1.1.2006 - 31.12.2008 |ex 8414 90 00 | 40 | Ajamiosa mootorsõidukite kliimaseadmete kompressoritele (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 8505 11 00 | 33 | Neodüümi, raua või boori sulamist magnetid, mis on kas ümardatud ristküliku kujulised, mõõtudega kuni 15 x 10 x 2 mm või kettakujulised, diameetriga kuni 90 mm, auguga keskel või ilma selleta | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 8505 20 00 | 20 | Elektromagnetiline vedrusidur diameetriga kuni 40 mm, mida kasutatakse koopiamasinates ja printerites, sh mitmeotstarbelistes koopiamasinates (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 8505 20 00 | 30 | Elektromagnetiline sidur, mida kasutatakse mootorsõidukite kliimaseadmete tootmisel (1) | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |ex 8529 90 81 | 45 | TV-vastuvõtja funktsiooniga integraallülituse komplekt, millel on kanalite dekoodrikivi, tuunerikivi, võimsuse juhtimise kivi, GSM-filtrid ning diskreetelemendid ja sisseehitatud passiivsed vooluahela elemendid DVB-T ja DVB-H formaadis digitaalselt ülekantavate videosignaalide vastuvõtmiseks | 0 % | 1.7.2006 - 31.12.2008 |(1) | [71] Sellesse alamrubriiki klassifitseerimisel tuleb järgida asjakohastes ühenduse õigusaktides sätestatud tingimusi (vt komisjoni määruse (EMÜ) nr2454/93 (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 71) artikleid 291–300. |-  II LISACN-kood | TARIC |ex 2903 30 80 | 60 |ex 2924 19 00 | 20 |ex 3811 90 00 | 10 |ex 8414 30 89 | 20 |ex 8505 11 00 | 33 |FINANTSSELGITUS ETTEPANEKUTE KOHTA, MILLE MÕJU EELARVELE PIIRDUB AINULT TULUDE POOLEGA1. ETTEPANEKU NIMETUSEttepanek nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1255/96, millega ajutiselt peatatakse teatavatele tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetele kehtestatud ühise tollitariifistiku ühepoolsed tollimaksud.2. EELARVEREADPeatükk ja artikkel: peatüki 12 artikkel 120Aastateks 2006, 2007 ja 2008 kavandatud eelarvesumma: 9,8 miljonit aastas3. FINANTSMÕJU( Ettepanekul puudub finantsmõju.( Ettepanekul puudub finantsmõju kuludele, küll aga on sellel järgmine mõju tuludele:miljonites eurodes (üks koht pärast koma)Eelarverida | Tulud[4] | 6-kuuline periood, alates pp/kk/aaaa | [2006., 2007. ja 2008. aasta] |Artikkel 120 | Mõju omavahenditele | 01/07/2006 – 31/12/2008 | - 9,8 aastas |4. PETTUSEVASTASED MEETMEDMõnede käesoleva nõukogu määrusega hõlmatud toodete lõppkasutust kontrollitakse kooskõlas tolliseadustiku rakendamist käsitleva määruse (EMÜ) nr 2454/93 artiklitega 291 – 300.5. MUUD MÄRKUSEDMajanduslike probleemide vähendamiseks on määratud kehtivusaeg.Käesolev ettepanek käsitleb muudatusi, mida tuleb teha olemasoleva määruse lisas, et arvestada järgmist:1. esitatud ja kinnitatud uued peatamistaotlused;2. tehnilised tootearendused ja majandussuundumused turul, millega seoses teatud kehtivad peatamised lõpetatakse.TäiendusLisaks CN-koodide muutmisest tulenevatele parandustele on käesolevas lisas 52 uut toodet. Nimetatud peatamiste tõttu jääb aastas saamata 7,3 miljonit eurot tollimakse, arvestatuna taotleva liikmesriigi hinnangulise impordi põhjal aastatel 2006, 2007 ja 2008.Varasemate aastate statistikast selgub aga, et nimetatud summat tuleks korrutada keskmise koefitsendiga, mis on hinnanguliselt 1,8, et võtta arvesse ka samu peatamisi kasutavate teiste liikmesriikide importi. See tähendab, et tulud vähenevad aastas umbes 13,2 miljoni euro võrra .KõrvaldamineTollide taaskasutuselevõtust johtuvalt on käesolevast lisast kõrvaldatud kaks toodet. Nii suurenevad vahendid 0,1 miljoni euro võrra (arvestades peatamistaotluste või 2004. aasta statistika andmeid).Meetme arvestuslik kuluKättesaadava (2004. aasta) statistika kohaselt vähenevad käesolevast määrusest tingitult tulud 13,2 - 0,1 = 13,1 miljonit eurot (bruto, arvesse on võetud ka kogumiskulud) x 0,75 = 9,8 miljonit eurot aastas ajavahemikus 1.7.2006–31.12.2008.Liikmesriigid peavad traditsiooniliste omavahendite vähenemise hüvitama RKT-põhiste maksete suurendamisega.[1] ELT C[], [], lk [].[2] EÜT L 158, 29.6.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 300/2006 ( ELT L 56, 25.2.2006, lk 1).[3] EÜT C 128, 25.4.1998, lk 2.[4] Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud, suhkru- ja tollimaksud) korral peab olema märgitud netosumma, st brutosumma pärast 25% sissenõudmiskulude mahaarvamist.


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0410

Ettepanek: Nõukogu määrus, millega lõpetatakse uut eksportijat käsitlev läbivaatamine seoses määrusega (EÜ) nr 130/2006, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks  /* KOM/2008/0410 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 30.6.2008KOM(2008) 410 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega lõpetatakse uut eksportijat käsitlev läbivaatamine seoses määrusega (EÜ) nr 130/2006, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1.  ETTEPANEKU TAUST2.  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidKäesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005; edaspidi „algmäärus”) kohaldamist.-  Üldine taustKäesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis tehti kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidNõukogu 23. jaanuari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 130/2006, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEi kohaldata.3.  KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE4.  Konsulteerimine huvitatud isikutegaUurimisega seotud huvitatud isikutel on algmääruse sätete kohaselt uurimise ajal olnud võimalus oma huvisid kaitsta.-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.-  Mõju hindamineKäesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest.Algmäärusega ei ole ette nähtud mõju üldist hindamist, kuid see sisaldab hinnatavate tingimuste põhjalikku loetelu.5.  ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG6.  Kavandatud meetmete kokkuvõte23. jaanuari 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 130/2006 kehtestas nõukogu Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu (edaspidi „esialgne uurimine”).30. novembril 2007 algatas komisjon seoses ühe Hiina Rahvavabariigi eksportiva tootjaga uut eksportijat käsitleva läbivaatamise. Komisjoni määruse (EÜ) nr 1406/2007 avaldamisega algatatud läbivaatamine põhines eksportiva tootja esitatud esmapilgul usutavatel tõenditel, mis näitasid, et kõnealune eksportiv tootja-  ei eksportinud viinhapet enne esialgse uurimise uurimisperioodi ega selle ajal;-  ei ole seotud ühegi eksportiva tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse nõukogu määrusega 130/2006 kehtestatud meetmeid;-  alustas viinhappe eksportimist ühendusse pärast esialgse uurimise uurimisperioodi lõppu.Lisatud komisjoni ettepanekuga nõukogu määruse kohta lõpetatakse kõnealune uut eksportijat käsitlev läbivaatamine, kuna uurimise tulemused on näidanud, et eksportiv tootja ei eksportinud viinhapet ühendusse pärast esialgse uurimise uurimisperioodi lõppu.Nõukogule tehakse ettepanek võtta vastu lisatud määruse ettepanek, mis tuleb avaldada Euroopa Liidu Teatajas .-  Õiguslik alusNõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, mida on viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005.-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele, sest meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ning see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil.Märkust selle kohta, kuidas on ühenduse, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste, ettevõtjate ning kodanike rahalist ja halduskoormat vähendatud ning mil viisil on nimetatud koorem proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga, ei nõuta.-  Õigusakti valikKavandatud õigusakt: määrus.Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest eespool nimetatud algmäärusega ei ole ette nähtud muid võimalusi.7.  MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega lõpetatakse uut eksportijat käsitlev läbivaatamine seoses määrusega (EÜ) nr 130/2006, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikli 11 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis esitati pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:1. KEHTIVAD MEETMED(1) Määrusega (EÜ) nr 130/2006[2] kehtestas nõukogu Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina RV”) pärit viinhappe impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu (edaspidi „esialgne uurimine”). Kehtivad meetmed sisaldavad väärtuselist tollimaksu määra 34,9 %, välja arvatud mitmete selgesõnaliselt nimetatud ettevõtjate puhul, kelle suhtes kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.(2) Määrusega (EÜ) nr 150/2008[3] muutis nõukogu pärast algmääruse artikli 11 lõike 3 alusel toimunud vahepealset läbivaatamist meetmete ulatust.2. KÄESOLEV UURIMINE2.1. Läbivaatamise taotlus(3) Pärast lõplike dumpinguvastaste meetmete kehtestamist sai komisjon taotluse uue eksportija läbivaatamiseks algmääruse artikli 11 lõike 4 alusel. Taotlus toetus väidetel, et eksportiv tootja Fuyang Genebest Chemical Industry Co Ltd. (edaspidi „taotleja”)-  ei eksportinud viinhapet enne esialgse uurimise uurimisperioodi ega selle ajal;-  ei olnud seotud ühegi eksportiva tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse määrusega (EÜ) nr 130/2006 kehtestatud meetmeid;-  alustas viinhappe eksportimist ühendusse pärast esialgse uurimise uurimisperioodi lõppu;-  tegutseb turumajanduse tingimustes, mis on määratletud algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c, või teise võimalusena taotleb individuaalset kohtlemist vastavalt algmääruse artikli 9 lõikele 5.2.2. Uut eksportijat käsitleva läbivaatamise algatamine(4) Komisjon tutvus taotleja esitatud esmapilgul usutavate tõenditega ning pidas neid piisavaks põhjuseks, et algatada läbivaatamine algmääruse artikli 11 lõike 4 alusel. Pärast konsulteerimist nõuandekomiteega ja pärast ühenduse tootmisharule märkuste esitamise võimaluse andmist algatas komisjon määrusega (EÜ) nr 1406/2007[4] määruse (EÜ) nr 130/2006 läbivaatamise taotleja suhtes.(5) Vastavalt komisjoni määruse 1406/2007 artiklile 2 tunnistati kehtetuks dumpinguvastane tollimaks, mis oli kehtestatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 130/2006 taotleja toodetud viinhappe impordi suhtes. Samal ajal anti tolliasutustele vastavalt algmääruse artikli 14 lõikele 5 korraldus astuda vajalikke samme taotleja toodetud viinhappe impordi registreerimiseks.2.3. Vaatlusalune toode(6) Käesolevas läbivaatamises käsitletakse vaatlusaluse tootena sama viinhapet, mis on määratletud esialgses uurimises, tingimusel et toimub määrusega (EÜ) nr 150/2008 kehtestatud meetmete ulatuse piiramine.2.4. Asjaomased isikud(7) Komisjon teatas ühenduse tootmisharule, taotlejale ja eksportiva riigi esindajatele ametlikult läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus oma seisukohad kirjalikult ja suuliselt teatavaks teha.(8) Komisjon saatis taotlejale turumajandusliku kohtlemise taotluse vormi ja küsimustiku ning sai ettenähtud tähtaja jooksul vastuse.(9) Komisjon kogus ja kontrollis kogu analüüsiks vajalikku teavet ning tegi kontrollkäigu taotleja tööruumidesse.2.5. Läbivaatamisega seotud uurimisperiood(10) Dumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku alates 1. aprillist 2006 kuni 30. septembrini 2007 (edaspidi „läbivaatamise uurimisperiood”).3. UURIMISE TULEMUSED3.1. Järeldused(11) Küsimustiku vastusest selgus, et eksportmüügitehingute arv vastas läbivaatamise taotluses esitatud arvule ning et kõnealune müük oli väidetavalt suunatud ühendusse.(12) Uurimine näitas, et taotleja ei eksportinud vaatlusalust toodet (määratletud eespool jaotises 2.3) otse läbivaatamise uurimisperioodi ajal. Eksporditehingud tegi tegelikult Hiina RV sõltumatu edasimüüja, kellele taotleja väljastas siseriikliku arve. Taotlejal oli võimalik esitada üksnes tollideklaratsiooni vormid, millel oli näidatud, et kaubad eksporditi Hiina RVst, kuid ei olnud märgitud ekspordi sihtkohta. Taotleja tööruumides viidi läbi täiendav uurimine, et saada ja kontrollida vajalikke tõendeid väidetava ekspordi kohta ühendusse.(13) Ekspordidokumentide kontrollimine ei näidanud, et kaubad oleksid suunatud ühenduses vabasse ringlusse. Kaubad laaditi maha kahes ühenduse sadamas, kuid arved olid adresseeritud väljaspool ühendust kolmandas riigis asuvale tarbijale. Edasimüüja kinnitas, et kaupade lõppsihtkoht oli väljaspool ühendust, kus asus lõpptarbija.(14) Analüüsiti ka Eurostati viinhapet käsitlevat impordistatistikat. Impordistatistika analüüs kinnitas, et taotleja eksporditud kaupu ei suunatud ühenduses vabasse ringlusse.3.2. Kokkuvõte(15) Eespool esitatud järelduste põhjal otsustati, et taotleja ei suutnud tõendada, et ta vastas uue eksportija kriteeriumidele algmääruse artikli 11 lõike 4 tähenduses.(16) Käesoleva uurimise eesmärk oli kindlaks teha taotleja individuaalne dumpingumarginaal, mis väidetavalt erines kehtivast jääkmarginaalist, mida kohaldatakse Hiina RVst pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes. Taotlus põhines peamiselt väitel, et taotleja alustas viinhappe eksportimist ühendusse pärast esialgse uurimise uurimisperioodi lõppu ning et ta eksportis vaatlusalust toodet ühendusse läbivaatamisega seotud uurimisperioodi ajal.(17) Uurimises jõuti järeldusele, et kuna taotleja ei eksportinud vaatlusalust toodet ühendusse läbivaatamisega seotud uurimisperioodi ajal, ei saanud komisjon kindlaks teha, kas taotleja individuaalne dumpingumarginaal erines tõepoolest esialgse uurimise tulemusena kehtestatud jääkmarginaalist. Seetõttu tuleks taotleja taotlus tagasi lükata ja uut eksportijat käsitlev läbivaatamine lõpetada. Järelikult tuleks taotleja suhtes jätta kehtima esialgse uurimise tulemusena kehtestatud dumpinguvastase jääktollimaksu määr 34,9 %.4. TAGASIULATUVA JÕUGA DUMPINGUVASTASED TOLLIMAKSUD(18) Eespool nimetatud uurimistulemustest lähtudes kehtestatakse taotleja suhtes tagasiulatuva jõuga dumpinguvastane tollimaks vaatlusaluse toote impordi eest, mis kuulub registreerimisele vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1406/2007 artiklile 3.5. LÕPPSÄTTED(19) Taotlejat, ühenduse tootmisharu ja eksportiva riigi esindajaid teavitati olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mis viisid eespool kirjeldatud järeldusteni, ning neile anti võimalus esitada märkusi. Ei saadud ühtki märkust, mille tõttu oleks tulnud eespool esitatud järeldusi muuta.(20) Kõnealune läbivaatamine ei mõjuta tähtaega, millal määrusega (EÜ) nr 130/2006 (viimati muudetud määrusega (EÜ) 150/2008) kehtestatud meetmed lõppevad vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 2,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Käesolevaga lõpetatakse komisjoni määrusega (EÜ) nr 1406/2007 algatatud uut eksportijat käsitlev läbivaatamine ning kehtestatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 1406/2007 artiklis 1 määratletud impordi suhtes dumpinguvastane tollimaks, mida kohaldatakse vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 130/2006 (viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 150/2008) artiklile 1 „kõigi muude äriühingute” suhtes Hiina Rahvavabariigis.2. Dumpinguvastast tollimaksu, mida vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 130/2005 (viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 150/2008) artikli 1 lõikele 2 kohaldatakse „kõigi muude äriühingute” suhtes Hiina Rahvavabariigis, kohaldatakse alates 1. detsembrist 2007 viinhappe impordi suhtes, mis on registreeritud vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1406/2007 artiklile 3.3. Tolliasutused peavad lõpetama komisjoni määruse (EÜ) nr 1406/2007 artikli 3 kohase registreerimise.4. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksusätteid.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] ELT L 23, 27.1.2006, lk 1.[3] ELT L 48, 22.2.2008, lk 1.[4] ELT L 312, 30.11.2007, lk 12.