				|

		52011PC0804

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr XXX/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta] /* KOM/2011/0804 lõplik - 2011/0380 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Komisjoni 29. juuni ettepanekus mitmeaastase
finantsraamistiku kohta aastateks 2014–2020 on sätestatud ühise
kalanduspoliitika (ÜKP) ja integreeritud merenduspoliitika (IMP)
eelarveraamistik ja põhisuunad.
Lisaks sellele võttis komisjon 13. juulil 2011
vastu paketi, millega kehtestatakse uus ühise kalanduspoliitika õigusraamistik.
Integreeritud merenduspoliitikat (IMP)
rahastati aastatel 2008–2010 mitme katseprojekti ja ettevalmistava meetme
kaudu. Komisjon tegi ettepaneku uue rahastamisvahendi loomiseks perioodiks
2012–2013. Uue mitmeaastase finantsraamistiku käivitamisega muutub vajalikuks
vastu võtta integreeritud merenduspoliitika pikaajaline rahastamisvahend.
6. oktoobril
2011. aastal võttis komisjon vastu ühissätete määruse ettepaneku,
millega kehtestatakse ühiselt juhitavatele fondidele ühised eeskirjad, mille
põhieesmärk on lihtsustada poliitika eesmärkide saavutamist. Euroopa
Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Maaelu
Arengu Põllumajandusfond ja tulevane Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (ÜSRi
fondid) püüdlevad üksteist täiendavate poliitiliste eesmärkide poole ja neil on
sama eelarve täitmise viis. Ühissätete määrusega sätestatakse nendele fondidele
arvukalt ühiseid eeskirju. Nimetatud sätted käsitlevad selliseid üldpõhimõtteid
nagu partnerlus, mitmetasandiline juhtimine, sooline võrdõiguslikkus,
jätkusuutlikkus ja vastavus kohaldatavale ELi ja siseriiklikule õigusele.
Ettepanek hõlmab ka strateegilise planeerimise ja programmitöö ühiseid
elemente, muu hulgas ka Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidest
tuletatud valdkondlike eesmärkide loendit, sätteid ühise strateegilise
raamistiku kohta liidu tasandil ning iga liikmesriigiga sõlmitavaid
partnerluslepinguid käsitlevaid punkte. Sellega kehtestatakse makromajandusliku
tingimuslikkuse sätted ja ühine lähenemisviis ühise strateegiaraamistiku
fondide tulemuskesksusele. Seega hõlmab see eeltingimusi ja tulemuslikkuse
hindamist, kuid ka järelevalve, aruandluse ja hindamise korda. Samuti kehtestatakse
ühissätted, milles käsitletakse toetuskõlbulikkuse eeskirju, ning erikord
määratakse kindlaks rahastamisvahenditele ja kohalikel vajadustel põhinevatele
arengusuundadele. Mõned juhtimis- ja kontrollimeetmed on ka kõikidel ÜSRi
fondidel ühised.
Käesoleva Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi (EMKF) määrust käsitleva ettepaneku eesmärk on saavutada
reformitud ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika
eesmärgid. See põhineb järgmistel, rahastamise osas uuesti määratletud
eesmärkidel:
(1)
jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise kalanduse ja
vesiviljeluse edendamine;
(2)
liidu integreeritud merenduspoliitika arendamise ja
rakendamise soodustamine lisaks ühtekuuluvuspoliitikale ning ühisele
kalanduspoliitikale;
(3)
kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasava
territoriaalse arengu edendamine (kaasa arvatud vesiviljelus ja
sisevetekalandus);
(4)
ÜKP rakendamise soodustamine.
Maailma Kaubandusorganisatsiooni
kalandustoetuste jagamise korra läbirääkimised on pooleli. Kuna läbirääkimised
on alles esialgses etapis, ei ole võimalik nende tulemust ette näha. Kui
läbirääkimiste tulemusena tekib ELile uusi kohustusi, tuleks tagada EMKFi
kkäsitleva ettepaneku vastavus. Selleks võib olla vajalik läbi viia asjakohaste
EMKFi meetmete kokkusobivuse analüüs.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Kalanduse Arendusrahastu järelhindamise,
Euroopa Kalandusfondi vahehindamise ja ühise kalanduspoliitika reformi
mõjuhinnangute tulemustele põhinedes hinnatakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
mõjuhinnangus kolme alternatiivset stsenaariumit: i) „EKF+”, mis on praeguse
Euroopa Kalandusfondi (EKF) jätk ilma enamiku laevastike otsetoetusteta ja
samuti toetusteta, mis on suunatud ühise kalanduspoliitika reformi
eesmärkidele; ii) „EKF+ integratsioon”, mille puhul teised ühise
kalanduspoliitika rahastamisvahendid on integreeritud EKF järelfondi, kuid
säilitavad praegu kasutusel oleva eelarve täitmise viisi; ning iii) „EKF+
lähenemine”, mille puhul on uude ühte fondi integreeritud ka toetus integreeritud
merenduspoliitikale ja kõik instrumendid on võimalikult suures ulatuses toodud
eelarve täitmise alla, mida tehakse koostöös liikmesriikidega.
Nimetatud kolm
poliitikastsenaariumi ühtlustati ühise kalanduspoliitika reformi eelistatava
stsenaariumiga ning neid hinnati sama alusstsenaariumi alusel. Samuti võeti
arvesse 2009. aasta aprillis rohelise raamatu vastuvõtmisega algatatud
konsultatsioonide tulemusi. Järgnevalt on kokku võetud nende konsultatsioonide
tulemus:
–
paljud toetused eeldavad kalanduse avaliku
rahastamise jätkamist, kuigi paar liikmesriiki ja enamik valitsusväliseid
organisatsioone on seisukohal, et see säilitab elujõuetuid struktuure,
soodustab liigset püügivõimsust ja hoiab alal tööstuse sõltuvust toetustest;
–
ollakse üksmeelel selles, et mis tahes tulevane
toetus peaks täiendama ühise kalanduspoliitika reformi rakendamist ja
leevendama tööstuse kohandamiskulusid;
–
ELi rahastamine peaks keskenduma teadusele ja
innovatsioonile, suurendades merekaitset ning toetades kaluriorganisatsioone ja
kohalikku arengut;
–
seost integreeritud merenduspoliitikaga peetakse
oluliseks: merenduspoliitika ei saa enam isoleeritult tegutseda ning ühise
kalanduspoliitika sidusus integreeritud merenduspoliitikaga vajab tugevdamist;
–
tarvis on rohkem tingimuslikkust ELi rahastamise ja
ühise kalanduspoliitika eesmärkide vahel; eeskirjadele/eesmärkidele vastamine
peaks olema seotud vahendite kättesaadavusega;
–
rühm liikmesriike toetab tungivalt valdkondlikumat
lähenemisviisi vahendite jaotamisele (mis oleks seotud kalandussektori suuruse,
mitte majandusliku arengu tasemega, nagu praegu), samal ajal kui Euroopa
Parlament on sellele vastu;
–
valitseb üldine üksmeel väikesemahuliseks
rannapüügiks kasutatavate laevade tähtsuses, kuna need pakuvad rannikuäärsetele
kogukondadele jätkuvalt märkimisväärsel arvul töökohti; mõned liikmesriigid
soovivad nendele laevastikele rahastamise eelisõigust, samas kui teised
erikohtlemist ei poolda;
–
enamik tööstusest ja liikmesriikidest on
seisukohal, et ühisteenuseid (näiteks kontrolli ja andmekogumist) tuleks
jätkuvalt ELi rahastamise raames toetada.
Lisaks avalikele
konsultatsioonidele korraldati umbes 200 kohtumist sidusrühmadega. Kohtumised,
millel arutati ühise kalanduspoliitika reformi ja rahastamist, toimusid ka
2010. ja 2011. aastal. Need olid: (i) tulevasele
Euroopa Kalandusfondile pühendatud seminar, kus osalesid sidusrühmad
tööstusest, ametühingutest, Euroopa Parlamendist ja liikmesriikidest ning mis
toimus 13. aprillil 2010 Brüsselis, (ii) kaks kohtumist liikmesriikidega
toimusid Gandis (12.–14. septembril 2010) ja Noordwijkis (9.–11. märtsil 2011),
(iii) konverents, millel käsitleti kalanduspiirkondade kohaliku arengu tulevikku,
toimus Brüsselis 12.–13. aprillil 2011. Viimasena on integreeritud
lähenemise kehtivust merendusasjadele ja vajadust integreeritud
merenduspoliitika rahastamise järele kinnitanud komisjon, nõukogu ja Euroopa
Parlament.
Mõjuhinnangu tulemusena jõuti järeldusele, et
„EKF+ lähenemine” annab paremaid tulemusi kui kaks teist võimalust seoses
analüüsiks valitud kolme mõjunäitajaga: kalapüügi mõju vähendamine keskkonnale,
innovatsioonilõhe sulgemine kalapüügi ja vesiviljeluse valdkonnas ning
kalapüügist sõltuvates kogukondades loodavate töökohtade arv.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Tehakse ettepanek ühendada enamik praegustest
ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika rahastamisvahenditest
ühte fondi, välja arvatud säästva kalapüügi kokkulepped ja kohustuslikud maksed
piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele. Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
põhineb neljal tugisambal:
·      arukas, keskkonnasõbralik kalandus (eelarve
täitmine koostöös liikmesriikidega), et edendada üleminekut jätkusuutlikule
kalapüügile, mis on valivam, ei tooda tagasiheidet, kahjustab vähem
mereökosüsteeme ja toetab sellega mereökosüsteemide säästvat majandamist, ning
tagada toetus, mis keskendub innovatsioonile ja lisandväärtuse loomisele,
muutes kalandussektori majanduslikult elujõuliseks ning välistele löökidele ja
kolmandate riikide konkurentsile vastupanuvõimeliseks;
·      arukas, keskkonnasõbralik vesiviljelus (eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega), et
saavutada majanduslikult elujõuline, konkurentsivõimeline ja keskkonnasäästlik
vesiviljelus, mis on võimeline toime tulema globaalse konkurentsiga ning
varustama ELi tarbijaid tervislike ja kõrge toiteväärtusega toodetega;
·      jätkusuutlik ja kaasav territoriaalne areng (eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega), et
pöörata tõusule paljude kalapüügist sõltuvate rannikuäärsete ja sisemaa
kogukondade allakäik, lisades rohkem väärtust kalapüügile ja kalapüügiga seotud
tegevustele ning mitmekesistades neid teiste meremajanduse sektorite kaudu;
·      integreeritud merenduspoliitika (otsene
tsentraliseeritud eelarve täitmine), et toetada neid valdkondadevahelisi
prioriteete, mis toodavad kokkuhoidu ja kasvu, kuid mida liikmesriigid
iseseisvalt edasi ei vii – näiteks merealased teadmised, mereala ruumiline
planeerimine, rannikualade integreeritud majandamine ja integreeritud
mereseire, merekeskkonna, eriti selle bioloogilise mitmekesisuse kaitse ning
kohanemine kliimamuutuste kahjustavate mõjudega rannikualadel.
Lisaks nendele neljale sambale hõlmab Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond kaasnevaid meetmeid: andmekogumine ja teaduslik
nõuanne, kontroll, juhtimine, kalandusturud (kaasa arvatud äärepoolseimad
piirkonnad), vabatahtlikud maksed piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele
ning tehniline abi.
Ettepanek vastab subsidiaarsuse põhimõttele.
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi üldeesmärk on toetada ühise
kalanduspoliitika eesmärke – selle poliitika osas on ELil ainupädevus –,
ning edendada ELi integreeritud merenduspoliitikat. Omaette tegutsedes ei ole
liikmesriigid positsioonil, mis võimaldaks täita neid eesmärke, mida on
paremini võimalik saavutada ELi tasandil asjaomastele prioriteetidele suunatud
mitmeaastase rahastamise kaudu.
4. Saadud õppetunnid ning Euroopa Merendus-
ja Kalandusfondi uued tunnused
Panus Euroopa 2020. aasta eesmärkide
saavutamisse
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond annab panuse
Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisse kolme juhtalgatuse
kaudu: i) ressursitõhus Euroopa, ii) innovatiivne liit ja iii) uute oskuste ja
töökohtade tegevuskava.
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi põhipanus
juhtalgatusse „Ressursitõhus Euroopa” on jätkusuutlikule kalapüügile ülemineku
toetamine, tuginedes maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele, tagasiheite
kõrvaldamisele ja kalapüügi mõju vähendamisele merekeskkonnale, kõrge
keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse edendamisele ning merenduspoliitikate
paremale koordineerimisele, mis viib ressursside säästvama kasutamiseni.
Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava raames
on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteet suurendada
tööhõivet, territoriaalset ühtekuuluvust ja sotsiaalset kaasatust kalapüügist
sõltuvates kogukondades. Kohaliku majanduse mitmekesistamine, eriti teiste
meremajandussektorite kaudu, loob rannikualadel uusi töökohti ja
kasvuvõimalusi.
Euroopa Majandus- ja Kalandusfond annab panuse
ka juhtalgatusele „Innovatiivne liit”, toetades toodete ja tootmise uuendamist
kõikidel kalapüügi- ja vesiviljelussektorite tootmistasanditel, turustus- ja
tarnimisahelates, suurendades kalandus- ja vesiviljelustoodete lisandväärtust,
toetades ökoinnovatsiooni ning uute, uuenduslike, horisontaalsete poliitikavahendite
edasist väljatöötamist, nagu merealased teadmised, mereala ruumiline
planeerimine ja integreeritud mereseire.
Tugevdatud sotsiaalne mõõde
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond edendab
sotsiaalset sidusust ja töökohtade loomist kalapüügist sõltuvates kogukondades,
suurendades kalapüügi lisandväärtust ja mitmekesistades võimalusi teistes
merendussektorites. Tugevdatakse kogukondlikku lähenemist kalanduspiirkondade
säästva arengu tagamiseks. Samuti tunnistab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
esimest korda rolli, mida sageli mängivad abikaasad – peamiselt naised –
kalapüügiga tegelevas pereäris, jäädes paljudel juhtudel seadusliku
tunnustuseta. Nad saavad muu hulgas abi Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi koolitustoetustest, eriti ettevõtluse ja ärijuhtimisega seotud
oskuste omandamisel.
Samuti edendab Euroopa Merendus- ja
Kalandusfond inimkapitali ja soodustab mitmekesistamist, võimaldades kohalikel
kogukondadel omandada oskusi, mis on vajalikud uute tegevuste alustamiseks
teistes merendussektorites. See lähenemisviis põhineb ka looduslikul ja
kultuuripärandil, muutes need kohaliku arengu olulisteks väärtusteks.
Pidades silmas väikesemahuliseks rannapüügiks
kasutatavate laevade tähtsust rannikuäärsetele kogukondadele, teeb Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond ettepaneku kohaldada neile kõrgemat toetuse osatähtsuse
määra ning võtab kasutusele erimeetmed, mis kehtivad vaid nendele laevastikele.
Nimetatud meetmed hõlmavad erialast nõustamist seoses ettevõtlus- ja
turustusstrateegiatega, ettevõtte käivitamist väljaspool kalandussektorit ja
eritoetust innovatsiooni eest. Viimane on eriti oluline, arvestades, et enamik
nendest kalandusettevõtetest on mikroettevõtted, millel on rahastamisele
piiratud juurdepääs.
Prioriteet
omistatakse kollektiivsele lähenemisviisile, muu hulgas tootjaorganisatsioonide
kaudu, mis tuginevad sotsiaalsel kapitalil ja võimaldavad saavutada
investeeringute kriitilise massi. Neid kollektiivseid lähenemisviise toetab ka
kõrgem toetuse osatähtsuse määr.
Keskkonnasäästlikkus
Olemasolevaid
meetmeid on tõhustatud ja need on läbi vaadatud, et luua tugev seos
keskkonnasäästlikkusega. Ühise kalanduspoliitika põhiprobleem on jätkuvalt liigne
püügivõimsus, mis on üks ülepüügi põhitegureid. Liigse püügivõimsuse kaotamine
riigiabi (näiteks kalalaevade lammutamine) kaudu on osutunud ebaefektiivseks;
hoolimata alates 1994. aastast kulutatud 1,7 miljardist eurost ei ole
tegelik püügivõimsus enamikus ELi laevastikes vähenenud. Seetõttu ei toeta
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond enam lammutamist ning kasutab seeläbi kokku
hoitud finantsressursse jätkusuutliku kalapüügi tõhusamate abivormide
toetamiseks.
EMKF toetab üleminekut maksimaalsele
jätkusuutlikule saagikusele ning aitab kaasa tagasiheitekeelu järkjärgulisele
kasutuselevõtule integreeritud lähenemisviisi kaudu, mis hõlmab toetust
selektiivsemate vahendite ja kalapüügitehnikate kasutamisele, investeerimist
pardal olevasse varustusse ning sadama sisseseadesse, mis on vajalik soovimatu
saagi kasutamiseks, turustamise meetmeteks ja töötlemiseks. Sama eesmärgiga on
oluliselt suurendatud eraldiste jaotust andmekogumisele ja teaduslikele
nõuannetele (et suurendada nende kalavarude arvu, mille kohta on kättesaadavad
teaduslikud nõuanded) ning kulutuste kontrollile (et tagada parem vastavus).
Samuti keskendutakse kõrge keskkonnakaitse
tasemega vesiviljeluse arendamisele ja sellise vesiviljeluse toetamisele,
millel on ökosüsteemidele positiivne mõju.
Maailma püügipiirkonnad esindavad umbes
1,2 % globaalsest kütusetarbimisest. Püügisektoris ja vähemal määral ka
vesiviljeluses on tarvis suurendada ressursitõhusust ja vähendada heitkoguseid,
et aidata kaasa Euroopa 2020. aasta strateegia kliimamuutusega seonduva põhieesmärgi
saavutamisele. Seega toetab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond mõningaid kliimamuutuste
leevendamise meetmeid.
Tähelepanu uuenduslike, elujõuliste ja konkurentsivõimeliste
kalavarude ja vesiviljeluse tagamisele
Nii kalanduses kui ka vesiviljeluses on raske
uuendusi ellu viia. Tarnimine, turustamine ja müük on hetkel korraldatud nii,
et kalandus- ja vesiviljelusettevõtted on väga harva kaasatud oma toodete
müümisse ja turustamisse.
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi tegevusse on kaasatud uued tugevalt innovatsioonile keskenduvad
meetmed, et edendada uute või täiustatud toodete, protsesside, juhtimis- ja
korraldussüsteemide arendamist kogu väärtusahela ulatuses, et aidata kalandus-
ja vesiviljelussektoril anda oma toodetele lisandväärtust, vähendada oma
tegevuste keskkonnamõju ja alandada tootmiskulusid. Innovatsioonile aidatakse
kaasa ka meetmete abil, mis stimuleerivad koostööd teadlaste ja kalurite vahel.
Toetus kohalikel vajadustel põhinevale arengule levitab samuti kohalikul
tasandil innovatsiooni, võttes arvesse, et niisugune innovatsioon piiritletakse
sageli kohalikus kontekstis ning see võib olla tehnoloogiline või
mittetehnoloogiline, põhineda uutel või traditsioonilistel tavadel.
2.           Samuti võtab Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond esimest korda eesmärgiks edendada uusi suure
kasvupotentsiaaliga vesiviljelusvorme, nagu avamere vesiviljelus ja toiduks
mittekasutatav vesiviljelus, ning aidata kaasa ettevõtete loomisele. Uued
tunnused hõlmavad ka toetust mitmeotstarbelisele vesiviljelusele, mis võimaldab
mitmekesistada vesiviljelusettevõtete sissetulekut näiteks õngitsemise,
otsemüügi, ökoturismi või vesiviljelusega seotud hariduslike tegevuste kaudu. Samuti
tehakse ettepanek toetada nõuandeteenuste kasutamist vesiviljelusettevõtete
poolt, ning meetmeid, mis suurendavad vesiviljeluse piirkondade potentsiaali
(muu hulgas mereala ruumilise planeerimise ja infrastruktuuride
parandamise kaudu).
Soodustatakse täiendavust ja sünergiat
teadustöö ja innovatsiooni programmide vahel, mis on ette nähtud uue
ettevalmistatava teadusuuringute raamprogrammi (Horisont 2020) raames.
Uus hoog integreeritud merenduspoliitika
(IMP) arengule
Integreeritud
merenduspoliitika käivitati 2007. aastal, et hõlbustada merenduskoordinatsiooni
eri riikide ja sektorite vahel (meretransport, tööstus, rannikuäärsed alad,
avamereenergia, kalandus või merekeskkond). Varem killustatud
poliitikavaldkondade omavahelise koordineerimise tulemus on kulude vähenemine
ja suurenenud tootlikkus.
Euroopa Merendus-
ja Kalandusfondi integreeritud merenduspoliitikale suunatud rahastamine
keskendub sektoritevaheliste poliitikavahendite väljatöötamisele: need on
algatused, mis toovad kasu eri sektoritele, kuid mida ei ole võimalik ellu viia
eraldiseisvate poliitikavaldkondade raames. Mereala ruumiline planeerimine
sätestab stabiilse õigusraamistiku merealade, ressursside ja
ökosüsteemiteenuste jätkusuutlikuks haldamiseks. On leidnud tõestust, et see
kiirendab investeeringuid merealadesse ning vähendab ettevõtete õigus- ja
halduskulusid. Integreeritud mereseire võimaldab avaliku sektori
osalejatel andmeid jagada, et tõhusalt toime tulla merel reaalajas toimuvate
sündmustega. See hoiab ära ressursimahukate mereseiretegevuste kulukad
kordamised. Integreeritud seire tähendab kulutasuvaid sünergiaid, mis aitavad
avalikku raha paremini kasutada. Algatuse „Merealased teadmised 2020”
eesmärk on koondada Euroopa killustunud merealased teadmised kokku tasuta ja
avalikult kättesaadavaks ressursiks. Merestrateegia raamdirektiiv, mis on
integreeritud merenduspoliitika keskkondlik tugisammas, määrab täiendavalt
kindlaks merekeskkonnale mõju avaldava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piirid.
Merendusasjade
integreeritud haldamine tähendab avaliku raha paremat kulutamist ja arvukate
merd mõjutavate meetmete mõju maksimeerimist. Selles osas toetab rahastamine ka
integreeritud merendusjuhtimist merepiirkonna tasandil. Koordineerimine
merepiirkonna tasandil tagab vahendite kulutamise järjepideva
poliitikaraamistiku raames, mis ühendab eri rahastamisallikad. Integreeritud
merenduspoliitika kaasamine Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi toetab ka
merenduseesmärkide kaasamist teistesse vahenditesse, võimaldades
merenduspoliitikal anda suuremat panust Euroopa 2020. aasta strateegiasse.
Halduskoormuse lihtsustamine ja vähendamine
Viie ühise kalanduspoliitika ja integreeritud
merenduspoliitika rahastamisvahendi integreerimine ühte fondi toob kaasatud ja
ühtlustatud eeskirjade ja menetluste kujul kaasa olulise lihtsustumise. Lisaks
sellele hallatakse andmete kogumist, kontrolli- ja turumeetmeid, kaasa arvatud
äärepoolseimatele piirkondadele mõeldud hüvitised, koos endiste Euroopa
Kalandusfondi meetmetega eelarve koostöös liikmesriikidega täitmise raames. See
tähendab, et neli komplekti finantsotsuseid, aruandlus-, järelevalve- ja
hindamismenetlused asendatakse ühega.
Peale selle näitab Euroopa Kalandusfondi
vahehindamine, et peamine halduskoormus tulenes haldus- ja kontrollsüsteemi
loomisest. Ühissätete määruse ettepanek näeb ette haldus- ja kontrollsüsteemi,
mis sarnaneb ühise strateegiaraamistiku fondidele ja rajaneb ühistel
põhimõtetel. Kehtestatakse riiklik akrediteerimissüsteem, et rõhutada
liikmesriikide kohustust tagada kindel finantsjuhtimine. Korraldusi, mis
toetavad komisjoni kinnitust kulutuste seaduslikkuse kohta, on ühtlustatud ning
kehtestatud on uued ühised elemendid, nagu vahendite haldaja kinnitus ning
iga-aastane raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine. See
lähenemisviis vähendab märkimisväärselt aega, mida on tarvis haldus- ja
kontrollsüsteemide loomiseks, ning kiirendab nende rakendamist. Eriti annab
rakendamismehhanismi ühtlustamine maaelu arengu fondi rakendamismehhanismiga
liikmesriikidele võimaluse kasutada Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakenduskava haldamiseks samu juhtorganeid.
See vähendab halduskulusid veelgi tänu ühtlustatud lähenemisviisile haldusele
ja kontrollile, muu hulgas aruandlusele, hindamisele ja järelevalvele.
Üldeeskirjad rahastamisvahendite kasutamise
kohta tagavad selgema raamistiku ja teevad selgeks, et rahastamisvahendeid on
võimalik kasutada igat tüüpi investeeringute ja toetusesaajate tarbeks. See
võimaldab tuua Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi panuse juba olemasolevate
finantsinstitutsioonideni, kus on ELi fondide jaoks juba välja töötatud koostöölepingud
, vältides nõnda halduskoormust ja kahekordset arvestust ning muutes uue
finantskorralduse atraktiivsemaks alternatiiviks toetuste kaudu kaasfinantseerimisele.
Integreeritud lähenemisviis kohalikel
vajadustel põhinevatele arengusuundadele (praegune 4. telg) hõlbustab ühise
strateegiaraamistiku fondidest rahastatavaid ühisettevõtteid, võimaldades
kohalike arengustrateegiate ühist hindamist ja heakskiitmist, halduskulude
rahastamist vaid ühest allikast ning vältides nende kulude kohta aruandluse
esitamist eri organitele.
Ühiste näitajate kasutamine hõlbustab
liikmesriikide aruandlust, suunates selle tähelepanu mõõdetavatele andmetele
edusammude kohta ja vähendades kirjeldavaid elemente.
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond muudab
selgemaks ka ühisele kalanduspoliitikale vastavuse eeskirjad, eriti
andmekogumisraamistiku, kontrolli ning ebaseaduslikku, teatamata ja
reguleerimata kalapüüki käsitleva määruse osas, andes seeläbi liikmesriikidele
ja toetusesaajatele suurema õiguskindluse.
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendamise
täiendavaks lihtsustamiseks ühtlustatakse toetuskõlbulikkuse eeskirjad teiste
ELi fondidega. See muudab projektidega ümberkäimise lihtsamaks nii toetusesaajatele
kui ka riigi ametiasutustele ning hõlbustab integreeritud projektide
rakendamist. Lihtsustatud kuluvõimaluste laialdasem kasutamine on lubatud
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega
(standardkulud, ühekordsed maksed ja toetuste kindlasummaline rahastamine),
vähendades seeläbi kontrollikulutusi ja veamäära.
Strateegiline lähenemisviis
Ühine strateegiaraamistik ja
partnerluslepingud hõlmavad ühissätete määruse raames viit ühiselt juhtivat
fondi. See raamistik võimaldab neid fonde omavahel liidu tasandil paremini
strateegiliselt sobitada. Ühine strateegiaraamistik rakendatakse
partnerluslepingu raames, mis koordineerib riiklikul tasandil ühise
strateegiaraamistiku fonde.
Praegu toimub Euroopa Kalandusfondi
koordineerimine teiste ELi rahastamise harudega fondidevaheliste
kasutusvaldkondade piiritlemise põhimõttel, mis toob poliitika esindatuses
kaasa nii kattumisi kui ka lünki. Seetõttu on tarvis paremat
koordineerimismehhanismi ning need probleemid peaks lahendama uus
rakendamismehhanism, mis tugevdab strateegilist lähenemisviisi. Ühine
strateegiaraamistik ja partnerluslepingud hakkavad asendama käesoleva Euroopa
Kalandusfondi strateegilist lähenemisviisi (riiklikke strateegilisi kavasid),
millel on olulised piirangud ja mis nõudis Euroopa Kalandusfondi vahenditest
piiratud rahastamist saanud liikmesriikidelt ebaproportsionaalseid
jõupingutusi.
Strateegiline kavandamine
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond keskendub
ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika pikaajalistele
strateegilistele eesmärkidele, kaasa arvatud jätkusuutlikule ja
konkurentsivõimelisele kalandusele ja vesiviljelusele, järjepidevale
poliitikaraamistikule integreeritud merenduspoliitika edasiarendamiseks ning
kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasavale territoriaalarengule.
Kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga on need 2014.–2020. aasta
ulatuslikud eesmärgid sõnastatud järgmises kuues liidu Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi käsitlevas prioriteedis:
–
tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse
suurendamine;
–
uuendusliku, konkurentsivõimelise ja
teadmistepõhise kalanduse edendamine;
–
uuendusliku, konkurentsivõimelise ja
teadmistepõhise vesiviljeluse edendamine;
–
säästva ja ressursitõhusa kalanduse edendamine;
–
säästva ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine;
–
ühise kalanduspoliitika rakendamise soodustamine.
Need prioriteedid moodustavad
finantsplaneerimise aluse, hõlmates iga punktiga seoses sihtindikaatorite
määratlust.
Tingimuslikkus
Ühissätete määrus
kehtestab uued tingimuslikkuse sätted selle tagamiseks, et liidu rahastamine
annaks liikmesriikidele olulise stiimuli Euroopa 2020. aasta eesmärkide ja
sihtide elluviimiseks. Tingimuslikkus esineb nii eeltingimuste kujul, mis
peavad olema rakendatud enne vahendite välja maksmist, kui ka
järeltingimustena, mis muudavad Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
5 % eraldise sõltuvaks tingimuste täitmisest. Järeltingimuslikkus
põhineb Euroopa 2020. aasta strateegia tootlikkus- ja tulemuslikkussihtidega
seotud vahe-eesmärkide saavutamisel, mis on kindlaks määratud partnerluslepingu
programmides.
Euroopa Merendus-
ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus muudetakse tingimuslikuks
liikmesriikide ja ettevõtjate vastavusest ühise kalanduspoliitika eesmärkidele
ja eeskirjadele, eriti kontrollikohustustele, ebaseaduslikku, teatamata ja
reguleerimata kalapüüki käsitlevale määrusele ning andmekogumiskohustustele.
Lisaks sellele kehtib eeltingimuslikkus vesiviljelusele, nõudes
liikmesriikidelt mitmeaastaseid riiklike strateegilisi kavasid, mis põhinevad
liidu strateegiasuunistel. Nagu ühise kalanduspoliitika määrusega on ette nähtud,
on nende liidu strateegiasuunistel põhinevate kavade eesmärk hõlbustada
vesiviljeluse jätkusuutlikku arengut seoses talitluspidevuse, vetele ja muudele
aladele juurdepääsu tagamise ning litsentsimisega seotud halduskoormuse
kergendamisega. Need tingimuslikkused soodustavad vastavust ühise
kalanduspoliitika eesmärkidele ning suurendavad kogu poliitika sidusust.
Järelevalve ja hindamine
Euroopa Kalandusfondi vahehindamises jõuti
järeldusele, et olemasolevad indikaatorid keskenduvad toodangule ning neid
indikaatoreid on liiga palju. Lisaks sellele puudub neil ühine lähenemisviis ja
ühine määratlus mõõdetavatele ühikutele.
Seetõttu teeb Euroopa Merendus- ja
Kalandusfond ettepaneku luua ühine strateegiline seire- ja hindamisraamistik
(CMEF), milles määratakse koostöös liikmesriikidega kindlaks ühised väljund-,
tulemus- ja mõjuindikaatorid ning võetakse need rakendusaktiga vastu. Need
indikaatorid on seotud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteetidega,
võimaldades liidu tasandil andmete ühendamist ja muu hulgas tulemusreservi
eraldamiseks vajaliku poliitika rakendamise edusammude, kasumlikkuse ja
tõhususe hindamist. Eelhindamist kasutatakse baas-, vahe- ja
sihtindikaatorväärtuste määramiseks, mis toetavad partnerluslepingute ja
rakenduskavade elluviimist. Kahes eriaruandes (2017. ja 2019. a)
vaadeldakse eesmärkide täitmise seisu ja järgmiseks programmitöö perioodiks
saadud õppetunde.
4.           MÕJU EELARVELE
Mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekus
kehtestatakse, et märkimisväärne osa ELi eelarvest peaks olema jätkuvalt
pühendatud kalandusele ja merenduspoliitikatele. Praeguste hindade juures on
2014.–2020. aasta rahastamispaketiks kehtestatud 7,535 miljardit
eurot ning see hõlmab ka säästva kalapüügi kokkuleppeid ja kohustuslikke
makseid piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele, mida rahastatakse eraldi.
Praeguste hindade juures ulatub Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eelarve
6 567 miljoni euroni. Üksikasjad Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
ettepaneku mõju kohta eelarvele on välja toodud ettepanekuga kaasas olevas
finantsselgituses.
2011/0380 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega
tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus
(EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr XXX/2011 integreeritud
merenduspoliitika kohta]
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artiklit 42, artikli 43 lõiget 2, artikli 91 lõiget 1, artikli 100
lõiget 2, artikli 173 lõiget 3, artiklit 175, artiklit 188, artikli 192 lõiget
1, artikli 194 lõiget 2 ja artikli 195 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[1],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[2],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule,
Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele ühise
kalanduspoliitika reformi kohta (edaspidi „ÜKP teatis”) on sätestatud ühise
kalanduspoliitika (edaspidi „ÜKP”) võimalikud probleemid, eesmärgid ja suunad
pärast 2013. aastat. Võttes arvesse arutelu kõnealuse teatise üle, tuleks
ühist kalanduspoliitikat reformida jõustumisega alates 1. jaanuarist 2014.
Reform peaks hõlmama ühise kalanduspoliitika kõiki põhiosasid, kaasa arvatud
finantsaspekte. Selle reformi eesmärkide täitmiseks on asjakohane tunnistada
kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta,[3]
määrus (EÜ) nr 861/2006, millega kehtestatakse ühenduse finantsmeetmed
ühise kalanduspoliitika rakendamiseks ja mereõiguse valdkonnas,[4]
määruse (EÜ) nr 1290/2005 tagatisfondi sätted, milles käsitletakse
kalandus- ja vesiviljelustooteid,[5] määrus (EÜ)
nr 791/2007, millega kehtestatakse Assooride, Madeira, Kanaari
saarte ning Prantsuse departemangude Guajaana ja Réunioni teatavate
kalandussaaduste turustamisel nende piirkondade kaugusest tulenevate lisakulude
hüvituskava,[6] ning asendada need uue
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) määrusega. Mõistes, et kõik Euroopa
ookeanide ja meredega seotud küsimused on omavahel seotud, peaks uus määrus
toetama ka [Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses, millega kehtestatakse
integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm] käsitletava
integreeritud merenduspoliitika (IMP) edasist arengut.
(2)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendusala
peaks hõlmama ühise kalanduspoliitika toetamist, mis hõlmab mere bioloogiliste
ressursside, magevee bioloogiliste ressursside ja vesiviljeluse säilitamist,
haldamist ja kasutamist, samuti kalandus- ja vesiviljelustoodete töötlemist
ning turustamist, kui nimetatud tegevused toimuvad liikmesriikide
territooriumil või liidu vetes, kaasa arvatud kalalaevadel, mis sõidavad
kolmandate riikide lipu all ja on kolmandates riikides registreeritud, või
liidu kalalaevadel või lipuriigi esmavastutust piiramata liikmesriikide
kodanike poolt, pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse
konventsiooni artikli 117 sätteid.
(3)
Ühise kalanduspoliitika edu sõltub tõhusast
kontroll-, inspekteerimis- ja jõustamissüsteemist, samuti usaldusväärsetest ja
terviklikest andmetest, seda nii teaduslikeks nõuanneteks kui ka rakendus- ja
kontrolleesmärkidel; mistõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond seda
poliitikat toetama.
(4)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendusala
peaks hõlmama toetust integreeritud merenduspoliitikale, mis laieneb ookeanide,
merede, rannikuäärsete alade ja merendussektoritega seotud ning mitmesuguseid
asjaomaseid ELi poliitikavaldkondi – nimelt ühist kalanduspoliitikat,
transporti, tööstust, territoriaalset ühtekuuluvust, keskkonda, energiat ja
turismi – täiendavate koordineeritud operatsioonide ja otsuselangetamise
väljatöötamisele ning rakendamisele. Läänemerd, Põhjamerd, Keldi merd,
Biskaia lahte ja Ibeeria rannikut, Vahe- ja Musta mere merepiirkondi hõlmavate
mitmesuguste sektoripoliitikate sidusus ja integratsioon tuleks tagada nende
juhtimise kaudu.
(5)
Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 17. juuni
2010. aasta järeldustega, millega võeti vastu Euroopa 2020. aasta
strateegia, peaksid liit ja liikmesriigid viima ellu arukat, jätkusuutlikku ja
kaasavat majanduskasvu, edendades samal ajal liidu harmoonilist arengut. Ressursid
tuleks eelkõige suunata Euroopa 2020. aasta eesmärkide ja sihtide
saavutamisse ning tõhusust tuleks parandada suurema tulemustele keskendumise
kaudu. Integreeritud merenduspoliitika kaasamine uude Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi aitab kaasa ka suurte poliitikaeesmärkide saavutamisele, mis
sätestati komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa
2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”[7]
(Euroopa 2020. aasta strateegia) ning on vastavuses üldeesmärkidega
suurendada Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatud majanduslikku,
sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust.
(6)
Tagamaks, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
aitab kaasa ühise kalanduspoliitika, integreeritud merenduspoliitika ja Euroopa
2020 strateegia eesmärkide saavutamisse, on tarvis keskenduda piiratud arvule
põhiprioriteetidele, mis on seotud innovatsioonil ja teadmistel põhineva
kalanduse ja vesiviljeluse soodustamise, jätkusuutliku ning ressursitõhusa
kalanduse ja vesiviljeluse edendamise ning tööhõive ja territoriaalse
ühtekuuluvuse suurendamisega, päästes valla rannikualade ja sisevete kalanduse
kasvu- ja tööhõivepotentsiaali ning edendades kalandustegevuse mitmekesistamist
teiste meremajanduse sektorite kaudu.
(7)
Liit peaks fondi kõikides rakendamisetappides võtma
eesmärgiks kaotada ebavõrdsus ja edendada soolist võrdõiguslikkust, samuti
võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu,
usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel.
(8)
Ühise kalanduspoliitika üldeesmärk on tagada, et
kalandus- ja vesiviljelustegevus aitab saavutada pikaajalisi jätkusuutlikke keskkonnatingimusi,
mis on vajalikud majanduslikuks ja sotsiaalseks arenguks. Lisaks peaks see
toetama tootlikkuse kasvu, kalandussektoris tegutsejate rahuldavat elatustaset,
stabiilseid turgusid, tagama ressursside kättesaadavuse ning tarnete jõudmise
tarbijani mõistliku hinna eest.
(9)
Kõige olulisem on integreerida keskkonnaküsimused
paremini ühisesse kalanduspoliitikasse, mis peaks teenima liidu
keskkonnapoliitika ja Euroopa 2020. aasta strateegia huve. Ühise
kalanduspoliitika eesmärk on kasutada mere bioloogilisi elusressursse viisil,
mis taastaks ja hoiaks kalavarusid sellisel tasemel, mis tagaks hiljemalt
2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. Ühise kalanduspoliitika
puhul rakendatakse kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja
ökosüsteemipõhist lähenemisviisi. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
andma panuse merekeskkonna kaitsesse, mis sätestati Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivis 2008/56/EÜ, millega
kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik
(merestrateegia raamdirektiiv)[8].
(10)
Kuna liikmesriikidel ei ole võimalik käesoleva
määruse eesmärke piisaval määral saavutada, võttes arvesse rakenduskavade
raames rahastatavate toimingute ulatust ja mõjusid ning struktuuriprobleeme,
millega puututi kokku kalandus- ja merendussektorite loomisel – nagu ka
liikmesriikide piiratud finantsvahendeid –, ning seda on asjakohastele
prioriteetidele keskenduva mitmeaastase rahalise toetuse tagamisega seetõttu
parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa
Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas
kõnealuse lepingu artikli 5 lõikes 4 sätestatud proportsionaalsuse
põhimõttega ei lähe määrus kaugemale sellest, mis on vajalik selle eesmärgi
saavutamiseks.
(11)
Ühise kalanduspoliitika ja integreeritud
merenduspoliitika kulude rahastamine üheainsa fondi, Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi, kaudu peaks käsitlema lihtsustamisvajaduse probleemi ning
tugevdama mõlema poliitikavaldkonna integreerimist. Koostöös liikmesriikidega eelarve
täitmise laiendamine ühisele turukorraldusele, mis hõlmab hüvitist äärepoolseimatele
piirkondadele, kontrolli ja andmekogumistegevusi, peaks aitama lisaks kaasa
lihtsustamisele, vähendama halduskoormust nii komisjoni kui ka liikmesriikide
jaoks ning saavutama suurema ühtsuse ja antava toetuse tõhususe.
(12)
Liidu eelarvest tuleks ühise kalanduspoliitika ja
integreeritud merenduspoliitika kulusid rahastada ühe fondi, Euroopa Merendus-
ja Kalandusfondi, kaudu – seda kas otseselt või liikmesriikide ja liidu koostöö
raames. Eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega ei tohiks kohalduda vaid
kalanduse, vesiviljeluse ja kohalikel vajadustel põhineva arengu toetamise
meetmetele, vaid ka ühisele turukorraldusele ja äärepoolseimatele piirkondadele
makstavale hüvitisele, kontrollile ning andmekogumistegevusele. Otsest eelarve
täitmist tuleks kohaldada teaduslikele nõuannetele, piirkondlikele
kalandusorganisatsioonidele tehtavatele vabatahtlikele maksetele,
nõuandekomisjonidele ja integreeritud merenduspoliitika rakendamise toimingutele.
Täpsustada tuleks, mis tüüpi meetmeid võib Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist
rahastada.
(13)
Tarvis on eristada kontrolli- ja täitemeetmete
kategooriaid, mida ühise juhtimise raamistikus kaasrahastatakse, ning
kategooriaid, mis jäävad otsese juhtimise raamistikku. Väga oluline on piirata
vahendeid, mis eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega kontrollile
eraldatakse.
(14)
[Ühise kalanduspoliitika määruse] (edaspidi „ÜKP
määrus”) artiklite 50 ja 51 kohaselt peaks liidu rahalise toetuse saamine
sõltuma sellest, kas liikmesriigid ja ettevõtjad järgivad ühist
kalanduspoliitikat. Selle tingimuslikkuse eesmärk on peegeldada liidu kohustust
tagada avalikes huvides mere bioloogiliste ressursside säilitamine ühise
kalanduspoliitika raames, nagu sätestatud ELi toimimise lepingu
artiklis 3.
(15)
Ühise kalanduspliitika eesmärkide saavutamist
õõnestataks, kui Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus
eraldataks ettevõtjatele, kes eelnevalt ei vastanud nõuetele, mis on seotud
avaliku huviga säilitada mere bioloogilised ressursid. Seega peaksid olema
vastuvõetavad vaid ettevõtjad, kes teatava ajavahemiku jooksul enne toetusetaotluse
esitamist ei olnud seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga
tegelevate laevade ELi nimekirja kantud laevade töö, juhtimise ega omamisega,
nagu see on sätestatud nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ)
nr 1005/2008 (millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja
reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse
määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse
kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999)[9]
artikli 40 lõikes 3, ning kes ei ole toime pannud tõsist rikkumist määruse (EÜ)
nr 1005/2008 artikli kohaselt või 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ)
nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika
eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr
2371/2002, nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005,
(EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ)
nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr
2847/93, (EÜ) 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006)[10] artikli 90
lõike 1 kohaselt, ning kes ei ole jätnud täitmata mõnd teist ühise
kalanduspoliitika eeskirja, seades sellega suurde ohtu asjaomaste kalavarude
säästva arengu ning kujutades endast olulist ohtu mere bioloogiliste elusressursside
jätkusuutliku kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide
populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks
vajalikke tasemeid.
(16)
Lisaks sellele peaksid toetusesaajad ka pärast toetusetaotluse
esitamist, kogu tegevuse rakendamisperioodi jooksul ja teatavate tegevuste
puhul eelnevalt määratud perioodi jooksul pärast viimase makse saamist
jätkuvalt vastama nõuetele, mis on seotud mere bioloogiliste ressursside
säilitamise avaliku huviga. Toetusi, mis on eraldatud toetusesaajatele või
mille on saanud toetusesaajad, kes ei pea lugu nõuetest, mis on seotud mere bioloogiliste
ressursside säilitamise avaliku huviga, võidakse seostada eeskirjade rikkumisga
ning need võivad seeläbi seada ohtu ühise kalanduspoliitika eesmärkide
saavutamise.
(17)
Toetuskõlblikkuskriteeriumide mittetäitmise
tagajärjed peaksid kohalduma juhul, kui toetusesaajad rikuvad ühise
kalanduspoliitika eeskirju. Toetuskõlbmatute kulude suuruse kindlakstegemiseks
tuleks arvesse võtta toetusesaaja ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumise
raskust, majanduslikku kasu, mis tuleneb ühise kalanduspoliitika eeskirjade
rikkumisest, või Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi panuse tähtsust toetusesaaja
majandustegevusele.
(18)
Ühise kalanduspliitika eesmärkide saavutamist
õõnestaks ka see, kui Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline
toetus makstaks välja liikmesriikidele, kes ei täida oma ühise
kalanduspoliitika eeskirjadega ette nähtud kohustusi, näiteks andmete kogumine
ja kontrollikohustuse rakendamine. Lisaks sellele valitseb nende kohustuste
täitmata jätmise korral oht, et liikmesriigid ei suuda tuvastada kõlbmatuid toetusesaajaid
ega sobimatuid tegevusi.
(19)
Ettevaatusabinõudena, et ennetada nõuetele
mittevastavate maksete tegemist ning ergutada liikmesriike ühise
kalanduspoliitika eeskirjadele vastama või toetusesaaja vastavust nõudma,
tuleks kasutada nii maksete edasilükkamist kui ka peatamist, mis on mõlemad oma
ulatuselt ajaliselt piiratud. Proportsionaalsuse põhimõttest kinnipidamiseks
peaksid määravate või pöördumatute tagajärgedega finantskorrektsioonid
kohalduma vaid kulutustele, mis on otseselt seotud tegevustega, mille käigus on
aset leidnud ühisele kalanduspoliitikale mittevastavuse juhtumid.
(20)
Selleks et parandada koordineeritust ja ühtlustada
nende fondide rakendamist, mis annavad toetust ühtekuuluvuspoliitika raames,
nimelt Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja
Ühtekuuluvusfond, maaelu arengu fondid, nimelt Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfond (EAFRD), ja merendus- ja kalandussektori fondid, nimelt
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF), on [määruses
(EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted][11]
kehtestatud kõikidele neile fondidele (ÜSRi fondid) ühissätted (ÜSRi fondid).
Lisaks käesolevale määrusele hõlmab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ühise
kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika iseärasuste tõttu
erisätteid.
(21)
Tulevase Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
suurust arvestades ning proportsionaalsuspõhimõtte valguses on [ühissätete]
määruses tehtud erand seoses strateegilise kavandamisega seotud sätetega, seega
peaks nüüdsest peale sidusrühmade konsultatsioon toimuma vähemalt kaks korda
programmitöö perioodi jooksul, kuid selle korraldamine kord aastas ei ole
kohustuslik, kuna see asetaks nii komisjonile kui ka liikmesriikidele liigse
halduskoorma.
(22)
Liidu tegevus peaks täiendama liikmesriikide
tegevust või otsima võimalusi sellele tegevusele enda panuse andmiseks.
Märkimisväärse lisandväärtuse tagamiseks tuleks komisjoni ja liikmesriikide
vahelist partnerlust tugevdada, korraldades eri tüüpi partnerite osalust,
arvestades täielikult liikmesriikide institutsioonilist pädevust. Erilist
tähelepanu tuleks pöörata naiste ja vähemusrühmade piisavale esindatusele. See
partnerlus hõlmab piirkondlikke, kohalikke ja teisi avaliku sektori asutusi,
samuti teisi asjaomaseid organeid, kaasa arvatud neid, mis vastutavad keskkonna
ning võrdõiguslikkuse edendamise eest meeste ja naiste, majandus- ja
sotsiaalpartnerite ja muude pädevate asutuste vahel. Asjaomased partnerid
peaksid olema kaasatud partnerluslepingute koostamisse, samuti kavandamistegevuse
ettevalmistamisse, rakendamisse, järelevalvesse ja hindamisse.
(23)
Proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt võivad
komisjoni ja liikmesriikide rakendatavad meetmed erineda olenevalt
rakenduskavale eraldatud riiklike kulutuste kogusummast. Niisugune varieerumine
peaks kehtima eriti hindamiseks, kontrolliks ning rakenduskavade rakendamise
aruandluseks kasutatavatele vahenditele.
(24)
Komisjon peaks koostama iga-aastase olemasolevate
kulukohustuste assigneeringute jaotuse liikmesriikide kaupa, kasutades
objektiivseid ja läbipaistvaid kriteeriume; need kriteeriumid peaksid hõlmama
varasemaid kulujaotisi nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 kohaselt ja varasemat
tarbimist nõukogu määruse nr 861/2006 alusel.
(25)
Ühise kalanduspoliitika kontekstis on ülioluline
teatavate eeltingimuste täitmine, eriti sel puhul, mis seondub mitmeaastaste
vesiviljelust käsitlevate riiklike strateegiakavade esitamisega ja tõendatud
haldussuutlikkusega, et täita kalanduse haldamise andmenõudeid ning kehtestada
liidu kontrolli-, inspekteerimis- ja jõustamissüsteemi rakendamine.
(26)
Lihtsustamise eesmärki silmas pidades peaks kõikide
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi tegevuste, mis kuuluvad koostöös
liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise alla, kaasa arvatud kontroll ja
andmekogumine, aluseks olema üksainus rakenduskava liikmesriigi kohta olenevalt
selle riiklikust struktuurist. Programmitöö hõlmab ajavahemikku
1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020. Iga liikmesriik peaks
koostama üheainsa rakenduskava. Igas programmis tuleks kindlaks määrata strateegia
selliste sihtide saavutamiseks, mis seonduvad Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
liidu prioriteetidega, ning meetmete valik. Kavandamine peaks olema vastavuses
liidu prioriteetidega, kuid samal ajal peavad need olema kohandatud kohaliku
kontekstiga ning täiendama teisi liidu poliitikavaldkondi, eriti maaelu arengu
poliitikat ja ühtekuuluvuspoliitikat.
(27)
Selleks et aidata kaasa Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi rakendamise lihtsustamise eesmärgi saavutamisele ning vähendada
kontrollikulutusi ja veamäära, peaksid liikmesriigid haarama võimalikult suurel
määral kinni [määruses, millega kehtestatakse ühissätted] pakutavast
võimalusest kasutada ühekordseid makseid ja teisi lihtsustatud toetusvorme.
(28)
Ühises kalanduspoliitikas sätestatud kontrollikohustuse
jõustamise eesmärgil peaksid liikmesriigid kooskõlas liidu prioriteetidega,
mille komisjon on selles poliitikavaldkonnas vastu võtnud, koostama kontrolli
käsitleva rakenduskava osa. Rakenduskava kohandamiseks arenevate kontrolli- ja
jõustamisvajadustega võib rakenduskavade kontrolliosasid regulaarselt läbi
vaadata, arvestades muudatusi liidu ühise kalanduspoliitika kontrolli- ja
jõustamispoliitika prioriteetides. Muudatused peab heaks kiitma komisjon.
(29)
Paindlikkuse säilitamiseks tegevuste kavandamisel
kontrollivaldkonnas tuleks kontrolli käsitleva rakenduskava osa läbivaatamisel
kohaldada lihtsustatud menetlust.
(30)
Liikmesriigid peaksid kooskõlas liidu mitmeaastase
programmiga koostama andmekogumist käsitleva rakenduskava osa.
Andmekogumistegevuse konkreetsete vajadustega kohanemiseks peaks liikmesriigid
koostama üksikasjaliku iga-aastane tööplaani, mida tuleks komisjoni juhiste
kohaselt kord aastas kohandada ning mis peaks saama komisjoni heakskiidu.
(31)
Kalandustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu
suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu
peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama uuenduslikke tegevusi ja
ettevõtluse arendamist.
(32)
Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline,
et suurendada kalandus- ja merendustegevuste konkurentsivõimet ja
majandusarengut. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama
elukestvat õpet, koostööd teadlaste ja kalurite vahel, mis ergutab teadmiste
levitamist, ning nõuandeteenuseid, mis aitavad parandada ettevõtjate üldist
tulemuslikkust ja konkurentsivõimet.
(33)
Tunnustades rolli, mida mängivad väikesemahulises
rannapüügis füüsilisest isikust ettevõtjatest kalurite abikaasad, peaks Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond toetama nende ametialast arengut parandavat väljaõpet
ja suhtlusvõrgustike loomist, andes neile vahendid, et täita paremini oma
traditsioonilisi abistavaid ülesandeid.
(34)
Olles teadlik väikesemahulise rannapüügiga
tegelevate kalurite nõrgast esindatusest sotsiaalses dialoogis, peaks Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond toetama organisatsioone, mis seda dialoogi sobivatel
foorumitel edendavad.
(35)
Olles teadlik võimalustest, mida mitmekesistamine väikesemahulise
rannapüügiga tegelevatele kaluritele pakub, ning nende üliolulisest rollist
rannikualade kogukondades, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond mitmekesistamisele
kaasa aitama, hõlmates ettevõtete käivitamist ja investeeringuid nende laevade
moderniseerimiseks ning pakkudes lisaks asjakohast väljaõpet, et omandada kutseoskused
asjakohases valdkonnas, mis ei kuulu kalandustegevuste hulka.
(36)
Pardal tervise ja ohutusvajaduste täitmise
tagamiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama investeeringuid, mis
hõlmavad ohutust ja hügieeni pardal.
(37)
[ÜKP määruse] artiklis 27 sätestatud
ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamise tulemusena ja
liikmesriikide toetamiseks nende uute süsteemide rakendamisel peaks Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond andma toetust, pidades silmas võimekuse loomist ning
parimate tavade vahetamist.
(38)
Ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide
kehtestamine peaks muutma sektori konkurentsivõimelisemaks. Sellest tulenevalt
võib tekkida vajadus uuteks karjäärivõimalusteks väljaspool kalandustegevust.
Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama mitmekesistamist ja
töökohtade loomist, toetades ennekõike alustavaid ettevõtteid ja laevade
kasutuselevõttu merendustegevusteks, mis ei hõlma väikesemahuliseks
rannapüügiks kasutatavate laevade püügitegevust. Viimati nimetatud tegevus näib
olevat sobiv, kuna väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavatele laevadele ei
kehti ülekantavate püügikontsessioonide süsteemid.
(39)
Ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada
kalavarude jätkusuutlik kasutamine. On leitud, et liigne püügivõimsus on
peamine ülepüügi põhjustaja. Seetõttu on ülitähtis kohandada liidu kalalaevastik
olemasolevatele ressurssidele vastavaks. Liigse püügivõimsuse kõrvaldamine riigiabi
kaudu, näiteks ajutine või püsiv tegevuse lõpetamine ja lammutamiskavad, on
osutunud ebaefektiivseks. Seetõttu toetab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
ülekantavate püügikontsessioonide loomist ja haldamist, mille eesmärk on
vähendada liigset püügivõimsust ning suurendada asjaomaste tegevuste
majandusarengut ja asjaomaste ettevõtjate kasumlikkust.
(40)
Kuna liigne püügivõimsus on üks peamisi ülepüügi põhjustajaid,
on tarvis rakendada meetmeid, et kohandada liidu kalalaevastik vastavaks
olemasolevatele vahenditele; selles kontekstis peaks Euroopa Merendus- ja
Kalandusfond toetama ühise kalanduspoliitika liigset püügivõimsust vähendava
haldusvahendina kehtestatud ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide
kehtestamist, parandamist ja haldamist.
(41)
Ülioluline on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
kaasata keskkonnaprobleemid ja toetada ühise kalanduspoliitika kaitsemeetmete
rakendamist, võttes siiski arvesse tingimuste erinevust ühenduse vetes. Sellel
eesmärgil on hädavajalik luua kaitsemeetmete piirkonnakeskne käsitlus.
(42)
Samamoodi peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
toetama kalapüügi mõju vähendamist merekeskkonnale, eriti ökoinnovatsiooni
edendamise, selektiivsemate vahendite ja varustuse ning meetmete kaudu, mille
eesmärk on kaitsta ja taastada merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust,
ökosüsteeme ning nende pakutavaid teenuseid kooskõlas ELi bioloogilise
mitmekesisuse strateegiaga 2020. aastani.
(43)
Kooskõlas ühise kalanduspoliitika kohaldatud
tagasiheitekeeluga peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama samasuguseid
investeeringuid, mille eesmärk on kasutada püütud soovimatut kala võimalikult
hästi ning tõsta püütud kala vähekasutatavate osade hinda. Arvestades
ressursinappust, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond püütud kala väärtuse
maksimeerimiseks toetama ka sarnaseid investeeringuid, mille eesmärk on lisada
püütavale kalale kaubanduslikku väärtust.
(44)
Olles teadlik kalasadamate, lossimiskohtade ja
varjualuste tähtsusest, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama
asjaomaseid investeeringuid, eriti energiatõhususe, keskkonnakaitse ja lossitud
kalandustoodete kvaliteedi suurendamiseks ning ohutuse ja töötingimuste
parandamiseks.
(45)
Liidu jaoks on elutähtis jätkusuutliku tasakaalu
saavutamine mageveeressursside ja nende kasutamise vahel; seega, võttes
vääriliselt arvesse keskkonnamõju ja tagades samal ajal nende sektorite jätkuva
majandusliku elujõulisuse, peaksid vajalikud sätted toetama sisevetekalandust.
(46)
Kooskõlas komisjoni vastu võetud Euroopa
vesiviljeluse säästva arengu strateegia,[12] ühise
kalanduspoliitika eesmärkide ja Euroopa 2020. aasta strateegiaga peaks
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama keskkondlikult, majanduslikult ja
sotsiaalselt jätkusuutliku vesiviljelusmajanduse arendamist.
(47)
Vesiviljelus toetab majanduskasvu ning töökohtade
loomist ranniku- ja maapiirkondades. Seetõttu on ülioluline, et Euroopa
Merendus- ja Kalandusfond oleks kättesaadav vesiviljelusettevõtetele, eriti
VKEdele, ning aitaks kaasa uute vesiviljelusettevõtjate toomisele sellesse
ettevõtlusvaldkonda. Vesiviljelustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu
suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu
peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama uuenduslikke tegevusi ja ettevõtluse
arendamist, pöörates erilist tähelepanu toiduks mittekasutatavale ja avamere
vesiviljelusele.
(48)
Uut liiki sissetulekud kombineerituna
vesiviljelustegevustega on juba tõestanud oma lisandväärtust ettevõtluse
arendamises. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama neid
vesiviljelusest väljapoole jäävaid lisategevusi, nagu õngitsemisturism,
hariduslikud või keskkonnategevused.
(49)
Teine oluline vesiviljelusettevõtete sissetuleku
suurendamise viis on toodetele lisandväärtuse andmine, töödeldes ja turustades
oma tooteid ise, ning uute heade turustamisväljavaadetega liikide
kasutuselevõtt ja seega toodete mitmekesistamine.
(50)
Olles teadlik vajadusest selgitada välja kõige
sobivamad vesiviljeluse arendamise valdkonnad, võttes arvesse vetele ja muudele
aladele juurdepääsu, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama riigi
ametiasutusi strateegiliste valikute tegemisel riiklikul tasandil.
(51)
Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline,
et suurendada vesiviljelustegevuste konkurentsivõimet ja majandusarengut. Seega
peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama elukestvat väljaõpet ja
võrgustiku loomist, mis ergutab teadmiste levitamist, ning nõuandeteenuseid,
mis aitavad parandada ettevõtjate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet.
(52)
Keskkonda säästva vesiviljeluse edendamiseks peaks
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama keskkonnateadlikke
vesiviljelustegevusi, vesiviljelusettevõtete ümberkujundamist
keskkonnajuhtimisele sobivaks, auditeerimissüsteemide kasutamist ning üleminekut
orgaanilisele vesiviljelusele. Samamoodi peaks Euroopa Merendus- ja
Kalandusfond toetama vesiviljelust, mis osutab erilisi keskkonnateenuseid.
(53)
Olles teadlik tarbijakaitse tähtsusest, peaks
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond tagama põllumajandustootjatele piisava
toetuse, et ennetada ning leevendada ohtu rahva- ja loomatervisele, mida võib tekitada
vesiviljeluse kasvatustegevus.
(54)
Tunnistades vesiviljelustegevuste
investeerimisriski, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond panustama
talitluspidevusse, hõlmates kalavarude kindlustuse kättesaadavust ja tagades
seega tootjatele sissetuleku juhuks, kui ilmnevad tavatud tootmisega seotud
kaod, eriti looduskatastroofide, ebasoodsate ilmastikutingimuste, järskude
veekvaliteedi muutuste, haiguste või kahjurite ning tootmisrajatiste hävinemise
tõttu.
(55)
Arvestades, et kohalikel vajadustel põhinev
lähenemisviis kohalikule arengule on mitme aasta jooksul tõestanud oma
kasulikkust kalanduste ja maapiirkondade arendamise edendamisel, võttes
täielikult arvesse mitme sektori vajadusi sisemise arengu järele, tuleks
tulevikus selle toetamist jätkata ja tugevdada.
(56)
Kalanduspiirkondades peaks kohalikel vajadustel
põhinev kohalik areng aitama kaasa uuenduslikele meetoditele, mis looksid
majanduskasvu ja töökohti, eriti kalandustoodetele väärtuse lisamise ja
kohaliku majanduse mitmekesistamise kaudu uute majandustegevuste, kaasa arvatud
tegevuste suunas, mida pakuvad nn sinine kasv ja laialdasemad merendussektorid.
(57)
Kalanduspiirkondade jätkusuutlik areng peaks andma
panuse EL 2020. aasta eesmärkidele, milleks on edendada sotsiaalset
kaasatust ja vaesuse vähendamist, soodustama kohalikul tasandil innovatsiooni
ning aitama kaasa territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgi saavutamisele, mis on
Lissaboni lepingu prioriteet.
(58)
Kohalikel vajadustel põhinevat kohalikku arengut
tuleks rakendada avaliku-, era- ja kodanikuühiskonna sektori esindajatest
koosneva ning kohalikku ühiskonda õigesti peegeldavate kohalike partnerluste
altpoolt tulevate algatuste kaudu; need kohalikud pooled sobivad kõige paremini
integreeritud mitmesektoriliste kohaliku arengu strateegiate koostamiseks ja
rakendamiseks, et täita kohalike kalanduspiirkondade vajadusi: kohalike
tegevusrühmade esindatuse tagamiseks on oluline, et ühelgi huvirühmal ei oleks
otsuseid tegevates organites üle 49 % hääleõigusest.
(59)
Selle lähenemisviisi oluline tunnus on
partnerlustevaheline võrkude loomine. Koostöö nende kohalike partnerluste vahel
on oluline arengu soodustamise vahend, mille Euroopa Merendus- ja Kalandusfond
peaks kättesaadavaks tegema.
(60)
Kalanduspiirkondade toetamist EMKFi kaudu tuleks
koordineerida teiste liidu fondide ellu viidavate kohalike arengute
toetamisega, mis peaks hõlmama kõiki kohalike arengustrateegiate
ettevalmistamise ja rakendamise aspekte ning kohalike tegevusrühmade tegevust,
nagu ka kohaliku piirkonna oskuste arendamise ja kohaliku partnerluse töös
hoidmise kulusid.
(61)
Kalanduse ja vesiviljeluse elujõulisuse tagamiseks
konkurentsiturul on oluline kehtestada sätted, mis toetaksid [määruse (EL) nr
kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta][13]
rakendamist, nagu ka ettevõtjate turustamis- ja töötlemistegevust, mille
eesmärk on maksimeerida kalandus- ja vesiviljelustoodete väärtust. Erilist
tähelepanu tuleks pöörata nende tegevuste edendamisele, mis integreerivad tarneahelasse
tootmis-, töötlemis- ja turustamistegevusi. Uue tagasiheitekeelu poliitikaga
kohanemiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama ka soovimatu saagi
töötlemist.
(62)
Prioriteetsus tuleks omistada
tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide ühendustele, andes neile
toetust. Ladustusabi ning tootmis- ja turustamiskavade toetus tuleks
järk-järgult kaotada, kuna seda tüüpi toetuse olulisus on kaotanud huvitavuse
liidu vastavatele toodetele mõeldud turu areneva struktuuri ja tugevate tootjaorganisatsioonide
kasvava tähtsuse valguses.
(63)
Tunnistades kasvavat konkurentsi, millega väikesemahulise
rannapüügiga tegelevad kalurid silmitsi seisavad, peaks Euroopa Merendus- ja
Kalandusfond toetama väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite ettevõtlusalgatusi,
mis lisavad nende püütavale kalale väärtust, eriti püütavate kalade töötlemise
või otseturustamise kaudu.
(64)
Euroopa Liidu äärepoolseimate piirkondade
kalandussektoril on raskusi, eelkõige teatavate kalandustoodete turustamisega
kaasnevate lisakulude tõttu, mis on tingitud Euroopa Liidu toimimise lepingu
artiklis 349 osutatud ebasoodsatest eritingimustest.
(65)
Selleks et säilitada Euroopa Liidu
äärepoolseimatest piirkondadest pärinevate kalandustoodete konkurentsivõimet
võrreldes Euroopa Liidu muude piirkondade sarnaste toodetega, kehtestas Euroopa
Liit alates 1992. aastast meetmed selliste lisakulude hüvitamiseks
kalandussektoris. Ajavahemikul 2007–2013 kohaldatavad meetmed on sätestatud
nõukogu määruses (EÜ) nr 791/2007[14]. Alates
1. jaanuarist 2014. on tarvis jätkata meetmeid teatavate kalandustoodete
turustamisel tekkivate lisakulude hüvitamiseks.
(66)
Arvestades erinevaid turustamistingimusi
asjaomastes äärepoolseimates piirkondades, samuti saagikuse ja varude ning
turunõudluse kõikumisi, peaks asjaomastele liikmesriikidele jääma võimalus
määrata neile ettenähtud kogueraldise raames hüvituskõlblikud kalandustooted,
maksimaalsed hüvitatavad kogused ja hüvitissummad.
(67)
Liikmesriikidel peaks olema õigus diferentseerida
neile ettenähtud kogueraldise raames asjaomaste kalandustoodete loetelu ja
kogused ning hüvitissumma. Samuti peaks neil olema õigus hüvituskavasid
kohandada, kui seda nõuavad muutuvad tingimused.
(68)
Liikmesriigid peaksid määrama hüvitissumma tasemel,
mis võimaldab teha äärepoolseimate piirkondade ebasoodsatest eritingimustest ja
eelkõige Euroopa mandriossa toodete veoga seotud kuludest tulenevate lisakulude
asjakohast tasaarvestust. Ülemääraste hüvitiste vältimiseks peaks summa olema
proportsionaalne hüvitatavate lisakulude suurusega ega tohiks mingil juhul
ületada 100 % Euroopa mandriossa vedamise ja muudest seonduvatest
kuludest. Seepärast tuleks võtta arvesse ka muid lisakulude suurust mõjutavaid
riikliku sekkumise viise.
(69)
Kõige olulisem on, et liikmesriigid ja ettevõtjad
oleksid varustatud viisil, mis võimaldaks kõrgetasemelisi kontrolle ning seega
tagada ühise kalanduspoliitika eeskirjadele vastavuse, tagades samal ajal
vee-elusressursside säästva kasutamise; EMKF peaks seega toetama liikmesriike
ja ettevõtjaid nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 kohaselt. Eeskirju
järgiva kalanduskultuuri loomise teel peaks see toetus andma panuse säästvasse
arengusse.
(70)
Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel
makstavat toetust liidu kontrollsüsteemi rakendamisega seotud kulude katteks
tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel
jätkata.
(71)
Kooskõlas liidu kontrolli- ja jõustamispoliitika
eesmärkidega näib olevat asjaomane minimaalse aja pühendamine kalanduste
kontrolliks patrull-laevade, lennukite ja helikopterite abil, mis peaks olema
täpselt sätestatud, et luua alus EMKFi raames antavale toetusele.
(72)
Arvestades liikmesriikidevahelise kontrollikoostöö
tähtsust, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond seda eesmärki toetama.
(73)
Kehtestada tuleks toetussätted, et koguda, hallata
ja kasutada mitmeaastases liidu programmis kasutatavaid kalandusandmeid, eriti
riiklike programmide toetamiseks ning andmete haldamiseks ja kasutamiseks
teaduslikuks analüüsiks ja ühise kalanduspoliitika rakendamiseks.
Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust
kalandusandmete kogumise, haldamise ja kasutamisega seotud kulude katteks
tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel
jätkata.
(74)
Samuti on tarvis toetada liikmesriikidevahelist
koostööd ning asjakohasuse korral ka koostööd kolmandate riikidega andmete
kogumisel sama merebasseini ulatuses ning ka koostööd asjaomaste
rahvusvaheliste teadusorganitega.
(75)
Integreeritud merenduspoliitika eesmärk on toetada
merede ja ookeanide säästvat kasutamist ning töötada välja koordineeritud,
sidus ja läbipaistev otsuselangetamisprotsess poliitikavaldkondade kohta, mis mõjutavad
ookeane, meresid, saari, rannikualasid ja äärepoolseimaid piirkondi ning
merendussektoreid komisjoni teatise „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika”[15]
kohaselt.
(76)
Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika
rakendamiseks ja edasiseks arendamiseks on tarvis pikaajalist rahastamist, mida
on kajastatud ka nõukogu, Euroopa Parlamendi ning Regioonide Komitee avaldustes[16].
(77)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks
integreeritud merendusjuhtimise edendamist toetama kõikidel tasanditel, eriti
heade tavade vahetuse ja merebasseinide strateegiate edasise arendamise ning
rakendamise kaudu. Nende strateegiate eesmärk on luua integreeritud raamistik,
mis tegeleks Euroopa merebasseinide levinuimate probleemidega ning tugevdaks
sidusrühmadevahelist koostööd, et maksimeerida liidu rahastamisvahendite ja
fondide kasutamist ning aidata kaasa liidu majanduslikule, sotsiaalsele ja
territoriaalsele ühtekuuluvusele.
(78)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks toetama ka vahendite
edasiarendamist, et tekitada sünergiat algatuste vahel, mida on rakendatud eri
sektorites ja mis mõjutavad meresid, ookeane ja rannikuid. See kehtib ka
integreeritud mereseire kohta, mille eesmärk on parandada teadlikkust
olukorrast merel suurendatud ja turvalise sektoritevahelise teabevahetuse
kaudu. Siiski ei tohiks Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu rahastada
tegevusi, mis on seotud mereseirega, mida käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu
V jaotises.
(79)
Nende sektorite juhitavate teatavate
teabesüsteemide vastastikune seos võib vajada sidusalt ja kooskõlas Euroopa
Liidu toimimise lepingu sätetega oma rahastamismehhanismide mobiliseerimist.
Mereala ruumiline planeerimine ja rannikualade integreeritud haldamine on
merepiirkondade ning rannikualade säästva arengu jaoks väga olulised ning
mõlemad aitavad kaasa ökosüsteemipõhise majandamise eesmärkidele ja maa-mere
ühenduste loomisele. Need vahendid on olulised ka meie rannikualade, merede ja ookeanide
eri kasutusviiside haldamiseks, et tagada nende säästev majandusareng ning
stimuleerida piiriüleseid investeeringuid, samal ajal kui merestrateegia
raamdirektiivi rakendamisega määratakse täiendavalt kindlaks merekeskkonnale
mõju avaldava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piirid. Lisaks sellele on tarvis
parandada teadmisi meremaailma kohta ning stimuleerida innovatsiooni, aidates
kaasa ookeanide ja merede seisundit käsitlevate andmete kogumisele, tasuta
jagamisele, korduvkasutamisele ja levitamisele.
(80)
EMKF peaks toetama ka säästvat majanduskasvu,
tööhõivet, innovatsiooni ja konkurentsivõimet merendussektorites ja
rannikupiirkondades. Eriti oluline on välja selgitada reguleerivad tõkked ja
oskuste puudujäägid, mis takistavad kasvu tärkavates ja tulevastes
merendussektorites, nagu ka tegevused, mis on suunatud tehnoloogilisse
innovatsiooni tehtavate investeeringute soodustamisele, mis on vajalikud
merendusliku ja mereäärse rakendusega ettevõtluspotentsiaali suurendamiseks.
(81)
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks olema
täiendav ja sidus olemasolevate ning tulevaste rahastamisvahenditega, mille
liit ja liikmesriigid riiklikul ja riiklikust tasandist allpool tasandil
avaldavad, et edendada ookeanide, merede ja rannikualade kaitset ning säästvat
kasutamist, aidata soodustada tõhusamat koostööd liikmesriikide ja nende
ranniku-, saare- ja äärepoolseimate piirkondade vahel ning võtta arvesse
prioriseerimist ning riiklike ja kohalike projektide edenemist. Fond on
kooskõlas teiste liidu poliitikatega, mis võivad hõlmata merelist mõõdet, eriti
Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja
teadusuuringute ja energiapoliitika programmiga Horisont 2020.
(82)
Ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks
ülemaailmsel tasandil mängib liit aktiivset rolli töös rahvusvaheliste
organisatsioonidega. Seetõttu on väga oluline, et liit annaks panuse niisuguste
organisatsioonide töösse, mis aitavad tagada kalandusvarude säilitamist ning
säästvat kasutamist avamerel ja kolmandate riikide vetes. Rahvusvahelistele
organisatsioonidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust tuleks
ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel
jätkata.
(83)
Ühise kalanduspoliitika sisemise juhtimise parandamiseks
ja nõuandekomisjonide tõhusa töö tagamiseks on vajalik, et nõuandekomisjonidele
tagataks piisav ning pidev rahastamine, et neil oleks võimalik täita tõhusalt
oma nõuandvat rolli ühise kalanduspoliitika raames. Ühe fondi loogika kohaselt
tuleks määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel piirkondlikele nõuandekomisjonidele
makstav toetus asendada EMKFi raames makstava toetusega nõuandekomiteedele.
(84)
Tehnilise abina peaks EMKF tagama ettevalmistava,
haldusliku ja tehnilise toe olemasolu ning teabemeetodeid, võrkude loomist,
hindamisi, auditeid, uuringuid ja teabevahetust hõlmava abi, et soodustada
rakenduskava rakendamist ning edendada lihtsa ja läbipaistva rakendamise
saavutamiseks uuenduslikke lähenemisviise ja tavasid. Tehniline abi peaks
hõlmama ka Euroopa kohalike kalanduse tegevusrühmade võrgustiku loomist, mille
eesmärk on suurendada suutlikkust, jagada teavet, vahetada kogemusi ja toetada
koostööd kohalike partnerluste vahel.
(85)
Käesoleva määruse alusel rahastatava tegevuse puhul
– nii otsese eelarve täitmisel kui ka eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
– on vajalik tagada liidu finantshuvide kaitse, kohaldades nõuetekohaselt
huvide kaitset käsitlevaid õigusakte, ning samuti tagada, et liikmesriigid ja
komisjon korraldavad asjakohaseid kontrolle.
(86)
[Määrus (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]
ja selle alusel vastu võetud riiklikud õigusnormid peaksid vastama käesoleva
määruse sätetele, mis kuuluvad koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise alla.
Eelkõige kehtestatakse [määrusega (EL) nr […] millega kehtestatakse ühissätted][17]
liidu ja liikmesriikide ühiselt juhitud fondidega seonduvad sätted, mis
põhinevad usaldusväärse finantsjuhtimise, läbipaistvuse ja
mittediskrimineerimise põhimõtetel, aga ka akrediteeritud asutuste ülesannetega
seonduvad sätted, eelarveprintsiibid ning sätted, mida tuleks käesoleva määruse
raames järgida.
(87)
Võttes aga arvesse Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi spetsiifikat, eriti selle suurust, rahastatavate tegevuste tüüpe,
tugevat seost ühise kalanduspoliitikaga ja teisi asjaomaseid tegureid, tuleks käesolevas
määruses teatavaid koostöös liikmesriikidega eelarve täitmisega seotud ühissätteid
muuta, need tühistada või uute sätetega asendada. Kui [määruse (EL) nr […],
millega kehtestatakse ühissätted] sätted seda nõuavad, peaks Euroopa Merendus-
ja Kalandusfond neid ühissätteid täiendama ja toetama.
(88)
Mere bioloogiliste ressursside säilitamise ja
kalavarude kaitsmise tähtsusest teadlik olles ning ühise kalanduspoliitika
reformi rohelise raamatu[18] järelduste vaimus tuleks
EMKFi toetusest ilma jätta need ettevõtjad, kes ei täida ühise
kalanduspoliitika eeskirju ja seavad eelkõige ohtu asjaomaste varude
jätkusuutlikkuse ning tekitavad seega suure ohu mere bioloogiliste
elusressursside säästvale kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse
püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, ning ettevõtjad, kes
on seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Liidu
rahastamist ei tohiks üheski etapis, alates tegevuse valikust kuni selle rakendamiseni,
kasutada ÜKP määruse eesmärkides sätestatud mere bioloogiliste ressursside
säilitamise avaliku huvi õõnestamiseks.
(89)
Liikmesriigid peaksid rakendama piiravaid meetmeid,
et tagada haldus- ja kontrollsüsteemide korralik töötamine. Sel eesmärgil peaks
igaks rakenduskavaks olema määratud korraldusasutus, makseasutus ja
sertifitseerimisasutus ja nende kohustused. Need kohustused peaksid olema
peamiselt seotud usaldusväärse rahastamise tagamise, hindamise korraldamise,
kulutuste tõendamise, auditeerimise ja liidu õigusaktidele vastavusega. Tuleks
ette näha komisjoni ja asjaomaste riiklike asutuste korrapärased kokkusaamised toetuse
andmise jälgimiseks. Eriti halduse ja kontrolli puhul on liikmesriikide jaoks
vaja kehtestada kord, mille alusel liikmesriigid kinnitavad süsteemide
olemasolu ja nõuetekohast toimimist.
(90)
Euroopa Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli
vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad rikkumiste
ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult väljamakstud
või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse korral
karistusi.
(91)
Pärast eeskirjade eiramist liikmesriikide poolt
tagasi nõutavad summad peaksid jääma asjaomase liikmesriigi rakenduskavadele
kättesaadavaks. Juhuks kui summasid ei hüvitata täielikult, tuleks luua
liikmesriikide finantsvastutuse süsteem ning komisjonil peab olema õigus
rakendada liidu eelarvehuvide kaitse abinõusid, nõudes asjaomaselt
liikmesriigilt sisse eeskirjade eiramise tulemusena kaotatud summad, mida ei
ole mõistliku tähtaja jooksul tagasi makstud.
(92)
Tõhusa partnerluse ja liidu toetuse edendamise
huvides tuleks neist võimalikult ulatuslikult teavitada ning need avalikustada.
Selle ja võetud meetmete komisjonile teatamise peavad tagama toetuse andmise korraldamise
eest vastutavad asutused.
(93)
Kulukohustuste ja maksete eeskirju ning korda
tuleks lihtsustada, nii et oleks tagatud pidev rahavoog. Eelmakse 4 %
ulatuses EMKFi panusest peaks aitama rakenduskava rakendamist kiirendada.
(94)
Liidu vahendite usaldusväärse juhtimise tagamiseks
tuleb kulutuste prognoosimine ja tegemine paremini korraldada. Selleks peavad
liikmesriigid komisjonile korrapäraselt esitama liidu vahendite kasutamise
prognoosi ning iga rahastamisega viivitamisega peaks kaasnema ettemakse
tagasimaksmine ning automaatne kohustustest vabastamine.
(95)
[Ühise kalanduspoliitika määruse] artiklites 50 ja
51 sätestatud ühise kalanduspoliitika erivajadustega tegelemiseks ja ÜKP
eeskirjadele vastavusele kaasaaitamiseks tuleks kehtestada lisasätted maksete
peatamise eeskirjadele [määrus (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted].
Kui liikmesriik või ettevõtja ei ole täitnud oma ühise kalanduspoliitika
kohustusi või kui komisjonil on tõendeid selle eeskirjade eiramise kohta, peab
komisjonil olema ettevaatusabinõuna õigus maksed katkestada.
(96)
Lisaks maksete katkestamise võimalusele ja selleks,
et vältida ilmset riski maksta välja toetuskõlbmatuid kulusid, peaks komisjonil
olema õigus peatada maksed, mis on seotud ühise kalanduspoliitika eeskirjade
eiramisega [ÜKP määruse] artiklites 50 ja 51 sätestatu kohaselt.
(97)
Akrediteeritud makseasutuste ja liidu eelarve
vahelise finantssuhte kehtestamiseks peaks komisjon nende asutuste
raamatupidamisarvestust igal aastal kontrollima ja selle heaks kiitma.
Raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsus peaks hõlmama
raamatupidamisarvestuse täielikkust, täpsust ja tõepärasust, kuid mitte kulude
vastavust liidu õigusaktidele.
(98)
Rakenduskava üle tuleks teostada järelevalvet ning
seda hinnata, et parandada selle kvaliteeti ja demonstreerida selle saavutusi.
Komisjon peaks kehtestama ühise järelevalve- ja hindamisraamistiku, millega muu
hulgas tagatakse asjakohase teabe (sh liikmesriikidelt pärinev teave) õigeaegne
kättesaadavus. Siinkohal tuleks kindlaks määrata näitajate loetelu ning komisjon
peaks poliitika eesmärkidega seoses hindama ÜPP poliitika mõju.
(99)
Vastutust programmi järelevalve eest peaksid jagama
korraldusasutus ja selleks eesmärgiks loodud järelevalvekomisjon. Selles osas
tuleks vastavaid kohustusi täpsustada. Programmi järelevalve peaks hõlmama
komisjonile saadetava iga-aastase rakendamise aruande koostamist.
(100)
Rahastamisvõimalusi ja projekti toetusesaajaid käsitleva
teabe kättesaadavuse ja läbipaistvuse suurendamise eesmärgil tuleks igas
liikmesriigis kättesaadavaks teha üks veebisait või veebiportaal, milles
jagatakse teavet rakenduskava kohta ning tuuakse muu hulgas ära kõikide
rakenduskavade raames toetatud ettevõtjate loend. See teave peaks laiemale
avalikkusele ja ennekõike liidu maksumaksjatele andma mõistliku, mõõdetava ja konkreetse
arusaama sellest, kuidas liidu rahastamist Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
raames kasutatakse. Lisaks sellele eesmärgile peaks asjaomaste andmete
avaldamine täiendavalt tutvustama liidu rahastamise taotlemise võimalust.
Siiski, austades täielikult andmekaitset käsitlevat põhiõigust ning tegutsedes
kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega Schecke liidetud kohtuasjades,[19]
ei tohi nõuda eraisikute nimede avaldamist.
(101)
Teatavate käesoleva määruse vähemoluliste punktide
täiendamiseks või muutmiseks tuleks õigusaktide vastuvõtmise õigus Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt suunata komisjonile, pidades
silmas käitumisjuhendit ühise kalanduspoliitika eeskirjade eiramise juhtude
tuvastamisel, mis võib viia taotluse vastuvõetamatuks tunnistamiseni, ning
taotluse esitamise aega, et tagada proportsionaalne eeltingimuslikkus,
tuvastada samateemalised toetuskõlblikud investeeringud, et vältida
investeeringuid, mis viiksid laeva püügivõimsuse suurenemiseni, puhastulu
arvutamise meetodiga ökoinnovatsiooni korral, toetuskõlblike tegevuste ning
merekaitsealade kaitse ja taastamisega seotud kulude välja selgitamist,
avamere- ja toiduks mittekasutatava vesiviljeluse investeeringute toetuskõlblike
kulude väljaselgitamist, kohalike arengustrateegiate tegevuskava sisu välja
selgitamist, toetuskõlblike kulude välja selgitamist ettevalmistava toetuse
raames kohalikele arengustrateegiatele, toetuskõlblike kulude määratlemisega
jooksvatest kuludest ja kohalikele arengustrateegiatele suunatud oskuste
arendamise kulude välja selgitamisega, makseasutuste kohustustega,
sertifitseerimisasutuste ülesannete kindlaks määramist, piisava kontrolljälje
menetluse selgitamist, liikmesriikide kohustuste selgitamist ausetult makstud
summade välja nõudmise korral, maksete peatamiseni viivate ÜKP eeskirjade
eiramisjuhtude kindlaks määramist, kriteeriumide ja metodoloogia loomist, mida
rakendada ühekordsetele maksetele või laiendavatele rahalistele korrektuuridele
ja ÜKP eeskirjade eiramise asjaomastele juhtudele, mis võivad viia finantskorrektsioonide
kohaldamiseni, ning järelevalve ja hindamise süsteemi sisu ja ehitust.
(102)
Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning
asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(103)
Komisjonil peab olema õigus rakendusakti kaudu
vastu võtta otsuseid eraldiste aastase jaotise kohta; otsuseid, millega
kiidetakse heaks rakendustavad ja nende muudatused, otsuseid liidu
prioriteetsuse kohta kontrolli- ja jõustamispoliitikas; otsuseid, millega
kiidetakse heaks andmekogumise aastased tööplaanid; otsuseid, mis tõendavad ÜKP
eeskirjade eiramist, mis võib viia maksete edasilükkamiseni; otsuseid ÜKP
eeskirjade täitmatajätmise kohta, mis võib viia maksete peatamiseni; otsuseid
maksete peatamise ja selle tühistamise kohta; otsuseid finantskorrektsioonide
ja raamatupidamisarvestuse kontrollimise kohta.
(104)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks
vajalikud ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused
seoses rakenduskava formaadi, rakenduskava vastuvõtmise menetlustega,
iga-aastase andmekogumise tööplaani vastuvõtmise menetlustega, I lisas esitatud
toetuseosatähtsuse protsendipunktide konkreetse rakendamisega, vahemakse
kuludeklaratsiooni saatmise ajavahemikuga, makseasutuste halduse ja
kontrollikohustust sätestavate eeskirjadega, sertifitseerimisasutuse
konkreetsete ülesannetega, tõhusa haldus- ja kontrollieeskirjadega, peatatavate
maksete kindlaksmääramise eeskirjadega, maksete edasilükkamise või peatamise
menetlustega, komisjoni tehtavate täiendavate kohapealsete kontrollide
menetlusega, rakendamise aastaaruannete formaadiga, punktidega, mis kaasatakse
eel- ja järelhindamistesse ning avalikustamismeetmete tehniliste elementide
väljatöötamisega tuleks arutada komisjoniga. Neid volitusi tuleks teostada
kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta
määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja
üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide kontrolli mehhanisme, mida
kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[20].
(105)
Komisjoni poolt artikli 24, artikli 98, artikli 120
ja artikli 143 rakendusaktidega vastuvõetavate sätete menetluslikkuse valguses
peaks nõuandemenetlus rakenduma viimaste vastuvõtmisel.
(106)
Selleks et hõlbustada määruses (EÜ)
nr 1198/2006 sätestatud süsteemilt sujuvat üleminekut käesoleva määrusega
kehtestatud süsteemile, tuleks anda komisjonile õigus võtta aluslepingu
artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte seoses
üleminekusätete kehtestamisega.
(107)
Käesoleva määrusega sätestatud uus toetuskava
asendab määruses (EÜ) nr 1198/2006, määruses (EÜ) nr 861/2006, Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määruses, millega kehtestatakse integreeritud
merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm, määruses (EÜ) nr 1290/2005 (tagatisfond),
määruses (EÜ) nr 791/2007 ja määruse 1224/2009 artiklis 103 sätestatud
toetuskavasid. Seetõttu tuleks nimetatud määrused ja säte alates 1. jaanuarist
2014 kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
EESMÄRGID
I PEATÜKK
Reguleerimisala ja mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese
Määruses määratletakse liidu finantsmeetmed
järgmise rakendamiseks:
a)           ühine kalanduspoliitika (ÜKP),
b)           mereõigusega seotud asjakohased
meetmed,
c)           kalanduspiirkondade ja sisevete
kalapüügi jätkusuutlik areng
d)           ja integreeritud merenduspoliitika
(IMP).
Artikkel 2
Geograafiline reguleerimisala
Määrust kohaldatakse liidu territooriumil
toimuva tegevuse suhtes, kui määruses ei ole selgesõnaliselt teisiti
sätestatud.
Artikkel 3
Mõisted
1.           Ilma et see piiraks
lõike 2 kohaldamist, kasutatakse käesolevas määruses mõisteid, millele on
osutatud [ühise kalanduspoliitika määruse][21] artiklis 5,
[määruse kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artiklis
5 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 ning määruse nr [määrus,
millega kehtestatakse ühissätted][22] artiklis 2.
2.           Käesolevas määruses
kasutatakse järgmisi mõisteid:
·
„ühine teabejagamiskeskkond (CISE)” −
detsentraliseeritud ülesehitusega süsteemide võrgustik, mis on loodud eri
sektorite kasutajate vahel teabe vahetamiseks eesmärgiga suurendada teadlikkust
merel toimuvast tegevusest;
·
„sektoriülene tegevus” − Euroopa Liidu
toimimise lepingus viidatud algatused, mis on eri sektoritele ja
sektoripoliitikatele vastastikku kasulikud ning mida ei ole võimalik täiel
määral saavutada vastavate poliitikavaldkonna meetmete abil;
·
„elektrooniline registreerimis- ja aruandlussüsteem
(ERS)” − nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklites 15, 24 ja 63
viidatud süsteem andmete elektrooniliseks registreerimiseks ja aruandluseks;
·
„Euroopa merevaatlus- ja andmevõrk” − võrk,
millega integreeritakse riigisisesed merevaatlus- ja andmekavad ühtseks ning
juurdepääsetavaks Euroopa ressursiks;
·
„kalanduspiirkond” − mere- või jõekaldaga piirkond
(sh tiigid või jõesuue), kus märkimisväärne osa tööhõivest on seotud kalanduse
või vesiviljelusega ja mille on liikmesriik sellisena määratlenud;
·
„kalur” − liikmesriigi tunnustatud isik, kes
tegeleb kutselise kalapüügiga kalalaeva pardal, või liikmesriigi tunnustatud
isik, kes ilma laeva kasutamata tegeleb mereorganismide kutselise püügiga;
·
„integreeritud merenduspoliitika (IMP)” −
liidu poliitika, mille eesmärk on soodustada koordineeritud ja ühtset
otsustamist, et maksimeerida jätkusuutlikku arengut, majanduskasvu ja
sotsiaalset ühtekuuluvust liikmesriikides, ning eelkõige liidu rannikualadel,
saartel ja äärepoolseimates piirkondades ning ka merendussektorites ühtse merenduspoliitika
ja asjakohase rahvusvahelise koostöö kaudu;
·
„integreeritud mereseire” − ELi algatus,
mille eesmärk on sektori- ja piiriülese teabevahetuse ning koostöö kaudu
suurendada Euroopa merede seire tõhususust ja mõjusust;
·
„eeskirjade eiramine” − nõukogu määruse
2988/95 artikli 1 lõikes 2 määratletud eeskirjade eiramine;
·
„kalapüük sisevetel” − üksnes sisevetes
tegutsevate laevade või muude jääpüügiks mõeldud seadmetega püük ärieesmärgil;
·
„rannikualade integreeritud majandamine” − strateegiad
ja meetmed, mis on kindlaks määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai
2002. aasta soovituses (2002/413/EÜ) Euroopa rannikualade integreeritud
majandamise strateegia elluviimiseks[23];
·
„merenduse integreeritud juhtimine” −
ookeane, meresid ja rannikupiirkondi mõjutavate ELi kõigi sektoripoliitikate
koordineeritud juhtimine;
·
„merepiirkonnad” − nõukogu otsuse 2004/585/EÜ
I lisas sätestatud geograafilised alad ja piirkondlike
kalandusorganisatsioonide kehtestatud alad;
·
„mereala ruumiline planeerimine” − protsess,
milles riigiasutused analüüsivad ja reguleerivad inimtegevuse ruumilist ning
ajalist jaotumist merepiirkondades, et saavutada ökoloogilised, majanduslikud
ja sotsiaalsed eesmärgid;
·
„meede” − tegevuste kogum;
·
„riiklikud kulud” − mis tahes panus tegevuse
rahastamisse liikmesriikide eelarvest või piirkondlike või kohalike
ametiasutuste või Euroopa Liidu eelarvest ja mis tahes sarnased kulud. Riiklikuks
toetuseks loetakse igasugust toimingute rahastamiseks mõeldud panust, mis on
pärit Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi
2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja
teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta)[24] kohaselt tegutseva avalik-õigusliku asutuse või ühest või mitmest
piirkondlikust või kohalikust ametiasutusest või avalik-õiguslikust asutusest
koosneva ühenduse eelarvest;
·
„mere vesikonna strateegia” − teatava
geograafilise alaga seotud struktureeritud koostööraamistik, mille on välja töötanud
Euroopa institutsioonid, liikmesriigid, nende piirkonnad ja vajaduse korral
vesikonda jagavad kolmandad riigid; strateegias arvestatakse mere vesikonna
geograafilist, klimaatilist, majanduslikku ja poliitilist eripära;
·
„väikesemahuline rannapüük” − kalapüük
kalalaevadega, mille üldpikkus on alla 12 meetri, mis ei kasuta veetavaid
püüniseid ja mis on loetletud komisjoni 30. detsembri 2003. aasta
määruses (EÜ) nr 26/2004 ühenduse kalalaevastiku registri kohta[25];
·
„sisevetel tegutsevad kalalaevad” − laevad, mis tegelevad sisevetel
kutselise kalapüügiga ja mis ei ole kantud liidu kalalaevastiku registrisse.
II JAOTIS
ÜLDRAAMISTIK
I PEATÜKK
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi loomine ja eesmärgid
Artikkel 4
Loomine
Käesolevaga luuakse Euroopa Merendus- ja
Kalandusfond (EMKF).
Artikkel 5
Eesmärgid
EMKF aitab kaasa järgmiste eesmärkide
saavutamisele:
(a)
jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise kalanduse ja
vesiviljeluse edendamine;
(b)
liidu integreeritud merenduspoliitika arendamise ja
rakendamise soodustamine ühtekuuluvuspoliitikat ning ühist kalanduspoliitikat
täiendaval viisil;
(c)
kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasava
territoriaalse arengu edendamine;
(d)
ÜKP rakendamise soodustamine.
Artikkel 6
Liidu prioriteedid
EMKFi eesmärkide saavutamine aitab kaasa
Euroopa 2020. aasta jätkusuutliku, aruka ja kaasava kasvu saavutamisele.
Seda püütakse saavutatakse järgmise kuue liidu prioriteedi abil, mis tuginevad ühise strateegilise
raamistiku (CSF) asjaomastele temaatilistele eesmärkidele.
1)           Tööhõive ja territoriaalse
ühtekuuluvuse suurendamine järgmiste eesmärkide kaudu:
(a)
majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse, töökohtade
loomise edendamine ning tööjõu liikuvuse toetamine ranniku- ja
siseveekogukondades, mis sõltuvad kalapüügist ja vesiviljelusest;
(b)
kalandustegevuse mitmekesistamine merendusmajanduse
muude sektorite kaudu ja merendusmajanduse kasv, sealhulgas kliimamuutuse
mõjude vähendamine.
2)           Uuendusliku konkurentsivõimelise ja
teadmispõhise kalanduse soodustamine, keskendudes järgmistele valdkondadele:
(a)
toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja
teadmiste ülekande tõhustamisele;
(b)
kalanduse, eriti väikesemahuliseks rannapüügiks
kasutatavate laevade konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine ning ohutuse
ja töötingimuste parandamine;
(c)
uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine;
(d)
kalandustoodete turu parem korraldus.
3)           Uuenduslike konkurentsivõimelise ja
teadmispõhise vesiviljeluse soodustamine, keskendudes järgmistele
valdkondadele:
(a)
toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja
teadmiste ülekande tõhustamisele;
(b)
vesiviljelusettevõtete, eelkõige väikese ja
keskmise suurusega ettevõtete konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine;
(c)
uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine;
(d)
vesiviljelustoodete turu parem korraldus.
4)           Jätkusuutliku ja ressursitõhusa
kalanduse edendamine, keskendudes järgmistele valdkondadele:
(a)
kalanduse mõju vähendamine merekeskkonnale;
(b)
merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi
ning nende osutatavate teenuste kaitse ja taastamine.
5)           Jätkusuutliku ja ressursitõhusa
vesiviljeluse edendamine, keskendudes järgmistele valdkondadele:
(a)
vesiviljelusega seotud ökosüsteemide arvukuse
suurendamine ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine;
(b)
kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse ning
loomatervise ja loomade heaolu ning julgeoleku ja rahvatervise edendamine.
6)           ÜKP rakendamise soodustamine
järgmise abil:
(a)
teaduslike teadmistega varustamine ja andmete
kogumine;
(b)
kontrolli ja rakendamise toetamine,
institutsioonilise suutlikkuse tõstmine ja tõhus avalik haldus.
II PEATÜKK
Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine
Artikkel 7
Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine
1.           V jaotisega hõlmatud
meetmeid ja artikli 92 kohast tehnilist abi rahastatakse EMKFi poolt kooskõlas
liikmesriikide ning liidu koostöös toimuva eelarve täitmise põhimõttega ja [ELi
määruses nr […], millega kehtestatakse ühissätted][26]
sätestatud ühiste eeskirjadega.
2.           VI
jaotisega hõlmatud meetmeid, v.a artikli 92 kohane tehniline abi, rahastatakse EMKFi
poolt kooskõlas eelarve otsese täitmise põhimõttega.
III PEATÜKK
Toetuse üldpõhimõtted eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
Artikkel 8
Riigiabi
1.           Piiramata käesoleva artikli
lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse liikmesriikide kalandus- ja
vesiviljelusettevõtetele antava toetuse suhtes asutamislepingu artikleid 107,
108 ja 109.
2.           Asutamislepingu artikleid
107, 108 ja 109 ei kohaldata siiski liikmesriikide maksete suhtes, mida tehakse
asutamislepingu artikli 42 kohaldamisalas vastavalt käesolevale määrusele ja
sellega kooskõlas.
3.           Riigisiseseid
norme, mille alusel kehtestatakse riiklik rahastamine, mis lähevad
kaugemale käesoleva määruse rahalisi toetusi käsitlevatest sätetest, mis on
sätestatud lõikes 2, käsitatakse lõike 1 alusel tervikuna.
Artikkel 9
Partnerlus
Erandina [määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 5 lõikest 4 konsulteerib komisjon EMKFi
toetuse rakendamise teemal programmitöö perioodi ajal vähemalt kaks korda liidu
partnereid esindavate organisatsioonidega.
Artikkel 10
Koordineerimine
Lisaks [määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artiklis 4 esitatud põhimõtetele tagavad
komisjon ja liikmesriigid koordineerimise ning vastastikuse täiendavuse nende
toetuste vahel, mida antakse EMKFi poolt, liidu muudest poliitikavaldkondadest
ja rahastamisvahenditest, sealhulgas määrus (EÜ) nr [millega kehtestatakse
keskkonna ja kliimamuutuse meetme raamprogramm (raamprogramm LIFE)],[27]
ning liidu välistegevuse raames. Koordineerimine EMKFist ja raamprogrammist
LIFE antava toetuse vahel saavutatakse eelkõige selliste tegevuste rahastamise
edendamisega, mis täiendavad raamprogrammi LIFE alusel rahastatavaid
integreeritud projekte ning raamprogrammis LIFE end tõestanud lahenduste,
meetodite ja käsitusviiside kasutamise edendamisega.
Artikkel 11
Eeltingimused
EMKFi suhtes kohaldatakse käesoleva määruse
III lisas viidatud eeltingimusi.
IV PEATÜKK
Taotluste vastuvõetavus ja toetuskõlbmatud tegevused
Artikkel 12
Taotluste vastuvõetavus
1.           Kindlaksmääratud ajaperioodi
jooksul ei võeta vastu toetustaotlusi, mille on esitanud järgmised ettevõtjad:
(a)
ettevõtjad, kes on määruse (EÜ) nr 1005/2008
artikli 42 või määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõike 1 kohaselt pannud
toime tõsise rikkumise;
(b)
ettevõtjad, kes on seotud selliste laevade
käitamise, haldamise või omamisega, mis on kantud määruse (EÜ) nr 1005/2008
artikli 40 lõikes 3 sätestatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata
kalapüügiga tegelevate laevade liidu nimekirja;
(c)
ettevõtjad, kes on muul viisil tegutsenud vastuolus
ÜKP eeskirjadega, mis ohustab oluliselt asjaomaste kalavarude jätkusuutlikkust.
2.           Kindlaksmääratud ajaperioodi
jooksul ei võeta vastu taotlusi, mille on esitanud ettevõtjad, kes on eiranud EKFi
või EMKFi eeskirju.
3.           Komisjon on volitatud
kooskõlas artikliga 150 vastu võtma delegeeritud akte järgmises:
(a)
lõigetes 1 ja 2 viidatud ajaperioodi
kindlaksmääramine; kõnealune periood on proportsionaalne rikkumise või
mittevastavuse raskuse või kordumisega;
(b)
lõikes 1 viidatud perioodi algus- või
lõpukuupäevad;
(c)
lõike 1 punktis c viidatud muude mittevastavuse
juhtumite kindlaksmääramine, mis seavad suurde ohtu asjaomaste varude
jätkusuutlikkuse.
4.           Liikmesriigid nõuavad, et EMKFile
taotluse esitavad ettevõtjad esitaksid korraldusasutusele allkirjastatud
avalduse, milles kinnitavad, et nad järgivad lõikes 1 loetletud kriteeriumeid
ega ole rikkunud lõikes 2 osutatud EKFi või EMKFi eeskirju. Liikmesriigid
kontrollivad enne tegevusele heakskiidu andmist avalduse tõele vastavust.
5.           Komisjon on volitatud
kooskõlas delegeerimist käsitleva artikliga 150 võtma vastu delegeeritud
akte süsteemi loomiseks, et vahetada liikmesriikide vahel teavet
mittevastavuste kohta.
Artikkel 13
Toetuskõlbmatud tegevused
Järgmised tegevused ei ole EMKFi toetuse
kõlblikud:
(a)
tegevus, millega suurendatakse laeva püügivõimsust;
(b)
uute kalalaevade ehitus, kalalaevade tegevuse
lõpetamine või nende sissevedu;
(c)
püügitegevuse ajutine katkestamine;
(d)
eksperimentaalpüük;
(e)
ettevõtte omandi üleminek;
(f)
otsene taasasustamine, välja arvatud juhul, kui see
on liidu õigusaktis selge sõnaga ettenähtud looduskaitsemeetmena või kui
tegemist on eksperimentaalse taasasustamisega.
III JAOTIS
FINANTSRAAMISTIK
Artikkel 14
Mõju eelarvele
1.           V jaotise kohaselt EMKFile
eraldatavat liidu eelarvet täidetakse [määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 4 kohase eelarve koostöös täitmise
raamistikus.
2.           Komisjon täidab V jaotise
kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet otse kooskõlas [uue finantsmääruse]
artikli 55 lõike 1 punktiga a.
3.           Komisjon tühistab kogu või
osa otsese eelarve täitmise kohasest eelarvest kooskõlas [uue finantsmääruse]
ja käesoleva määruse artikliga 147.
4.           Kohaldatakse usaldusväärse
finantsjuhtimise põhimõtet kooskõlas [uue finantsmääruse] artiklitega 27 ja 50.
Artikkel 15
Eelarvevahendid eelarve
täitmisel koostöös liikmesriikidega
1.           Perioodil 2014−2020 ulatuvad
EMKFi käsutuses olevad vahendid kulukohustuste jaoks eelarve täitmisel koostöös
liikmesriikidega 5 520 000 000 euroni jooksevhindades
kooskõlas II lisas sätestatud iga-aastase jaotusega.
2.           Lõikes 1 viidatud vahenditest
eraldatakse 4 535 000 000 eurot kalanduse, vesiviljeluse ja
V jaotise I, II ja III peatükkide kohaste kalanduspiirkondade jätkusuutlikuks
arenguks.
3.           Lõikes
1 viidatud vahenditest eraldatakse 477 000 000 eurot
artiklis 78 viidatud kontrolli- ja rakendamismeetmetele.
4.           Lõikes 1 viidatud
vahenditest eraldatakse 358 000 000 eurot artiklis 79
viidatud andmekogumismeetmetele.
5.           V jaotise V peatüki kohaselt
äärepoolseimate piirkondade hüvitiseks eraldatud vahendid ei suurene aasta
lõikes:
–
4 300 000 eurot Madeirale ja
Assooridele;
–
5 800 000 eurot Kanaari saartele;
–
4 900 000 eurot Prantsuse Guajaanale
ja Réunionile.
6.           Lõikes 1 viidatud vahenditest
eraldatakse perioodil 2014–2018 (k.a) 45 000 000 eurot
artiklis 72 viidatud säilitusabile.
Artikkel 16
Eelarvevahendid otsesel
eelarve täitmisel
EMKFi 1 047 000 000 euro
suurune summa eraldatakse kooskõlas VI jaotise I ja II peatükiga otsese eelarve
täitmise kohastele meetmetele. See summa sisaldab tehnilist abi artikli 91
kohaselt
Artikkel 17
Finantsjaotus eelarve
täitmisel koostöös liikmesriikidega
1.           Artikli 15 lõigetes
2−6 viidatud liikmesriikide kulukohustusteks saadaolevad vahendid
perioodiks 2014−2020, mis on sätestatud II lisa tabelis, määratakse
kindlaks järgmiste objektiivsete kriteeriumide alusel:
(a)
V jaotise puhul:
i)        tööhõive tase kalanduses ja
vesiviljeluses,
ii)       tootmise tase kalanduses ja
vesiviljeluses,
iii)      väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate
laevade osakaal kalalaevastikus;
(b)
artiklite 78 ja 79 puhul:
i)        asjaomase liikmesriigi
kontrolliülesannete ulatus, mis on ligilähedane riikliku kalalaevastiku
suurusele, lossimiste hulgale ja kolmandatest riikidest pärit impordi
väärtusele;
ii)       liikmesriigi käsutuses olevad
kontrollivahendid võrrelduna kontrolliülesannete ulatusega, kusjuures käsutuses
olevad vahendid on ligikaudselt võrdsed merel tehtavate kontrollide ja
lossimiste uurimiste arvuga;
iii)      asjaomase liikmesriigi andmekogumisega
seotud ülesannete ulatus, mida ühtlustatakse riikliku laevastiku suuruse,
lossimiste arvu, teaduslike mereseiretegvuste hulga ning nende uuringute
arvuga, milles liikmesriik osaleb; ning
iv)      olemasolevad andmekogumisressursid
võrreldes liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatusega, ühtlustades
kättesaadavaid vahendeid merel tegutsevate vaatlejate arvu ning andmekogumise
riikliku proovivõtu programmi rakendamiseks vajaliku inimressursi ja tehniliste
vahendite hulgaga.
(c)
Kõigi meetmete puhul võetakse arvesse ajaloolist
jaotust nõukogu määruse (EÜ) nr 1998/2006 kohaselt ja ajaloolist tarbimist
nõukogu määruse (EÜ) nr 861/2006.
2.           Komisjon võtab rakendusakti
kujul vastu otsuse, milles sätestatakse iga-aastane üldvahendite jaotus
liikmesriikide lõikes.
IV JAOTIS
KAVANDAMINE
I PEATÜKK
Rahastatavate meetmete kavandamine eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
Artikkel 18
Rakenduskavade
ettevalmistamine
1.           Kõik liikmesriigid koostavad
ühe rakenduskava, et rakendada EMKFi kaasrahastatavaid liidu prioriteete.
2.           Liikmesriigid kehtestavad
rakenduskavad tihedas koostöös [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse
ühissätted] artiklis 5 viidatud partneritega. Ettevalmistavate dokumentide
teemal partneritega konsulteerimine korraldatakse sellisel viisil, et partneritel
oleks võimalik nendega tutvuda.
3.           Artikli 20 lõikes 1 punktis n
viidatud rakenduskava käsitleva jao osas võtab komisjon hiljemalt
31. maiks 2013 rakendusakti kujul vastu liidu rakendamis- ja
kontrollipoliitika prioriteedid.
4.           Artikli 20 lõike 1 punktis o
viidatud rakenduskava jagu, mis hõlmab 2014. aastaks mitmeaastast
rakenduskava, millele on viidatud [ühise kalanduspoliitika regulatsiooni]
artikli 37 lõikes 5, antakse üle hiljemalt 31. oktoobriks 2013.
Artikkel 19
Rakenduskava juhtpõhimõtted
Liikmesriigid arvestavad rakenduskava
ettevalmistamisel järgmisi juhtpõhimõtteid:
(a)
lisatud on meetmekombinatsioonid seoses liidu iga
prioriteediga, lähtudes oogiliselt eelhindamisest ning tugevate ja nõrkade
külgede, võimaluste ja ohtude analüüsist (edaspidi „SWOT”);
(b)
asjakohane innovatsiooni ja kliimamuutuse mõjude
vähendamise käsitusviis, mille kohandus lisatakse kavasse;
(c)
ette on nähtud asjakohased meetmed kava rakendamise
lihtsustamiseks ja hõlbustamiseks;
(d)
vajaduse korral käesoleva määruse artikli 6
lõigetes 3 ja 5 viidatud liidu EMKFiga seotud prioriteetides sisalduvate
meetmete kooskõla vesiviljeluse mitmeaastase riikliku strateegiakavaga, millele
on viidatud [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklis 43.
Artikkel 20
Rakenduskava sisu
1.           Lisaks
[määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 24 viidatud
koostisosadele peab rakenduskava sisaldama:
(a)
[määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse
ühissätted] artiklis 48 viidatud eelhinnangut;
(b)
olukorra SWOT-analüüsi ja programmiga hõlmatud
geograafilise alal lahendamist vajavate vajaduste kindlakstegemist;
Analüüsi ülesehitus lähtub liidu prioriteetidest.
Kliimamuutuse mõjude vähendamise ja kohandamise erivajadusi ning innovatsiooni
edendamist hinnatakse liidu prioriteetide valguses eesmärgiga teha kindlaks
neis kahes valdkonnas iga prioriteedi osas asjakohane reaktsioon;
toetuskõlblike poliitikavaldkondade olukorra süntees nende tugevate ja nõrkade
külgede osas;
(c)
tõestust selle kohta, et programmi on integreeritud
asjakohane innovatsiooni, keskkonna käsitusviis, sealhulgas Natura 2000 alade
erivajadused ja kliimamuutuse mõjude vähendamine ja kohandamine;
(d)
eeltingimuste hinnang ja vajaduse korral [määruse
(EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 17 lõikes viidatud
meetmed ning [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]
artikli 19 tähenduses seatud vahe-eesmärgid;
(e)
meetmete nimekiri, mis on valitud liidu
prioriteetide kohaselt;
(f)
projektide valikukriteeriumide kirjeldus;
(g)
kohalike arengustrateegiate valikukriteeriumide
kirjeldus kooskõlas V jaotise III peatükiga;
(h)
selgelt näidatud V jaotise III peatüki kohased
tegevused, mida võib ette võtta ühiselt ja mis seega vajaksid suuremat toetust
kooskõlas artikli 95 lõikega 3;
(i)
analüüs seire- ja hindamisnõuetega seotud vajaduste
kohta ja hindamiskava, millele on viidatud [määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artiklis 49. Liikmesriigid tagavad piisavad ressursid
ja suutlikkuse tõstmisega seotud meetmed, et leida kindlakstehtud vajadustele
lahendus;
(j)
finantsplaan, mis tuleb koostada [määruse (EL) nr
[…], millega kehtestatakse ühissätted) artikleid 18 ja 20 arvestades ning
kooskõlas artikli 17 lõikes 3 viidatud komisjoni otsusele, mis sisaldab:
i)        tabelit, milles näidatakse igaks
aastaks planeeritud sissemakse EMKFi;
ii)       tabelit, milles näidatakse kohaldatavad
EMKFi vahendid ja kaasrahastamismäär seoses artiklis 6 osutatud liidu
prioriteetide eesmärkidega ning tehniline abi. Vajaduse korral näidatakse
tabelis eraldi EMKFi vahendid ja kohaldatavad kaasfinantseerimismäärad erandina
artikli 94 lõikes 1 käsitletavast toetusest, millele viidatakse artiklites 72
ja 73, artikli 78 lõike 2 punktides a−d ja f−j, artikli 78 lõike 2
punktis e ja artiklis 79;
(k)
teave vastastikuse täiendavuse kohta meetmetega,
mida rahastatakse muude ÜKP fondide või raamprogrammi LIFE kaudu;
(l)
programmi rakendamise korraldus, sealhulgas:
i)        kõigi artiklis 107 nimetatud
ametiasutuste nimetamine liikmesriikide poolt ning teabe eesmärgil kokkuvõtlik
kirjeldus haldus- ja kontrollistruktuuris;
ii)       seire- ja hindamismenetluste kirjeldus,
samuti seirekomitee koosseis;
iii)      sätted kindlustamaks, et programm
avalikustatakse kooskõlas artikliga 143;
(m)
[määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse
ühissätted] artiklis 5 viidatud partnerite nimetamine ja partneritega
konsulteerimise tulemused;
(n)
artikli 6 lõikes 6 viidatud ja artikli 18 lõike 3
kohase eesmärgi kohta suurendada vastavust kontrollide kaudu:
i)        nimekiri kontrolli-, uurimis- ja
rakendamissüsteemi rakendavatest asutustest ning lühikirjeldus nende inim- ja
finantsressurssidest, mida saab kasutada kalanduse kontrolliks, uurimiseks ja
rakendamiseks, nende käsutuses olev varustus kalanduse kontrolliks, inspektsiooniks
ning jõustamiseks, eelkõige laevade, lennukite ja helikopterite arv;
ii)       rakendatavate kontrollimeetmete
üldeesmärgid, kasutades ühiseid näitajaid, mis kehtestatakse kooskõlas
artikliga 133;
iii)      konkreetsed eesmärgid, mis tuleb
saavutada kooskõlas artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetidega, ning üksikasjad
selle kohta, kui palju asju igast kululiigist ostetakse kogu programmitöö
perioodi jooksul;
(o)
jätkusuutliku kalamajanduse eesmärgi kohta, millele
on viidatud artikli 6 lõikes 6 ja artikli 18 lõikes 4, ning kooskõlas [ühise
kalanduspoliitika] artikli 37 lõikes 5 viidatud mitmeaastase liidu kavaga:
i)        järgmise võimaldamiseks toimuva
andmekogumistegevuse kirjeldus:
–
hinnang kalandussektori kohta (bioloogilised,
majanduslikud ja ristnäitajad, samuti teaduslikud mereuuringud);
–
hinnang vesiviljeluse ja töötleva tööstuse
majandusolukorra kohta;
–
hinnang kalandussektori mõju kohta ökosüsteemile,
ii)       andmesäilitusmeetodite, -halduse ja
-kasutuse kirjeldus,
iii)      tõestus sellest, et ollakse võimelised
saavutama kogutud andmete usaldusväärset finants- ja haldusjuhtimist.
Rakenduskava seda osa täiendatakse artikliga 23.
2.           Rakenduskava sisaldab lihtsustatud
ja lisakulude ning saamata jäänud tulu arvutamise meetodeid kooskõlas
artikliga 103 või hüvitise arvutamise meetodit kooskõlas kriteeriumidega,
mis on artikli 38 lõike 1 kohaselt kõigi algatatud tegevuste kohta kindlaks
tehtud.
3.           Lisaks sisaldab rakenduskava
kirjeldust erimeetmete kohta, millega edendatakse võrdseid võimalusi ja
ennetatakse diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, religiooni
või tõekspidamiste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel, muu hulgas kord,
millega tagatakse soolise perspektiivi lisamist rakenduskavasse ja tegevusse.
4.           Komisjon kehtestab
rakendusaktide kujul eeskirja rakenduskavade lõigetes 1, 2 ja 3 kirjeldatud
rakenduskavade koostisosade esitusviisi kohta. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 151 lõikes 2 viidatud nõuandmenetlusega.
Artikkel 21
Rakenduskava heakskiitmine
1.           Lisaks [määruse (EL) nr […],
millega kehtestatakse ühissätted) artikli 25 sätetele hindab komisjon
rakenduskavade kooskõla käesoleva määrusega ning nende tõhusat panust EMKFiga
seotud liidu prioriteetidesse, millele on viidatud artiklis 6, ja võtab arvesse
eelhindamist.
2.           Komisjon kiidab rakenduskava
heaks rakendusakti abil.
Artikkel 22
Rakenduskava muutmine
1.           Komisjon kiidab rakenduskava
muutmise heaks rakendusaktide abil.
2.           Kontrollide käigus tekkivate
tehniliste vajadustega kohanemisega võib artikli 20 lõike 1 punktis n viidatud
rakenduskava osa muuta iga kahe aasta tagant, mis esimest korda jõustub alates
1. jaanuarist 2015.
Komisjon võtab selleks vastu rakendusakti kujul
vastu otsuse, milles kirjeldab üksikasjalikult selliseid muutusi liidu
prioriteetides, mis on seotud artikli 18 lõikes 3 nimetatud rakendamis- ja
kontrollipoliitikaga, ning vastavas prioriteetseks seatud toetuskõlblikus
tegevuses.
Liikmesriigid esitavad komisjonile
rakendamisaastale eelneva aasta 31. oktoobriks rakenduskava muudatused,
võttes arvesse käesoleva lõike teises lõigus nimetatud otsuses kehtestatud uusi
prioriteete.
3.           Lõikes 2 viidatud kavade
muudatuste puhul saab kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega kasutada
kooskõlas artikliga 24 vastu võetud lihtsustatud menetlust.
Artikkel 23
Andmekogumise iga-aastane
töökava
1.           Artikli 20 lõike 1 punkti o
kohaldamiseks esitavad liikmesriigid igal aastal enne 31. oktoobrit
komisjonile iga-aastase töökava. Iga-aastane töökava sisaldab kirjeldust
menetlustest ja meetoditest, mida kasutatakse andmete kogumisel ja
analüüsimisel ning nende täpsuse hindamisel.
2.           Liikmesriigid esitavad kõik
iga-aastased tööplaanid elektrooniliselt.
3.           Komisjon kiidab
rakendusaktiga iga-aastase töökava heaks iga aasta 31. detsembriks.
4.           Esimene iga-aastane töökava
sisaldab 2014. aasta tegevusi ning tuleb komisjonile esitada hiljemalt
31. oktoobriks 2013.
Artikkel 24
Eeskirjad menetluste ja
ajakavade kohta
1.           Komisjon võib rakendusaktides
kehtestada eeskirju, vorminguid ja ajakavasid seoses järgmisega:
–
rakenduskavade heakskiitmine;
–
ettepanekute esitamine ja heakskiitmine
rakenduskavade muutmiseks, sealhulgas nende jõustamine ning muudatuste
esitamise sagedus programmitöö perioodi jooksul;
–
artikli 22 lõikes 2 viidatud muudatusettepanekute
esitamine ja heakskiitmine;
–
andmekogumise iga-aastate töökavade esitamine.
Menetlusi ja ajakavasid lihtsustatakse, kui
muudetakse rakenduskavasid järgmises:
(a)
rahaliste vahendite ülekandmine liidu prioriteetide
vahel;
(b)
meetmete või tegevusliikide kasutuselevõtt ja
tühistamine;
(c)
muudatused meetmete kirjelduses, sealhulgas toetuskõlblikkustingimuste
muutmine;
(d)
artikli 22 lõikes 2 viidatud muudatused, samuti
kava edasine muutmine artikli 20 lõike 1 punktis n viidatud jao osas.
Punktides a ja b viidatud meetmed ei tohi ületada
5 % summast, mis eraldatakse liidu prioriteedile ja 10 % summast,
mida eraldatakse igale meetmele eesmärgiga kõnealust lihtsustatud menetlust
kasutada.
2.           Rakendusaktid võetakse vastu
kooskõlas artikli 151 lõikes 2 viidatud nõuandmenetlusega.
II PEATÜKK
Otsese juhtimise korral rahastatavate meetmete kavandamine
Artikkel 25
Iga-aastane töökava
1.           IV jaotise I ja II peatüki
ning artikli 92 rakendamiseks võtab komisjon rakendusaktide kujul vastu
iga-aastase töökava kooskõlas nimetatud peatükkides sätestatud eesmärkidega.
Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 151 lõikes 3
osutatud kontrollimenetlusega.
2.           Iga-aastases töökavas
sätestatakse eesmärgid, mille poole püüelda, oodatavad tulemused,
rakendamisviis ja selle kogusumma. Samuti sisaldab see rahastatavate tegevuste
kirjeldust, märget igale tegevusele eraldatud summa kohta, rakendamise
soovituslikku ajakava ning teavet rakendamise kohta. Toetuste jaoks peab iga-aastane
tegevuskava hõlmama prioriteete, olulisi hindamiskriteeriume ja kaasrahastamise
ülemmäära.
V JAOTIS
MEETMED, MIDA RAHASTATAKSE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA TOIMUVA EELARVE TÄITMISE
RAAMES
I PEATÜKK
Kalanduse jätkusuutlik areng
Artikkel 26
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse
kaasa artikli 6 lõigetes 2 ja 4 seatud prioriteetide saavutamisele.
Artikkel 27
Üldtingimused
1.           Käesoleva määruse artikli 32
lõike 1 punkti b, artikli 36, artikli 39 lõike 1 punkti a või artikli 40 lõike
2 alusel toetust saanud kalalaeva omanik ei tohi vähemalt viie aasta
jooksul alates toetusesaajale makse tegeliku tegemise päevast laeva üle anda liitu
mittekuuluvale kolmandale riigile.
2.           Tegevuskulud ei ole toetuskõlblikud,
välja arvatud juhul, kui see on käesolevas peatükis selgelt sätestatud.
Artikkel 28
Innovatsioon
1.           Kalanduse innovatsiooni
stimuleerimiseks võib EMKF toetada projekte, mille eesmärk on töötada välja või
kasutusele võtta tehnika tasemega võrreldes uusi või oluliselt parendatud
tooteid, uusi või parendatud protsesse, uusi või parendatud juhtimis- ja
korraldussüsteeme.
2.           Käesoleva artikli alusel
rahastatavad tegevused tuleb ellu viia koostöös liikmesriigi tunnustatud
teadus- või tehnikaasutusega, mis tõendab tegevuste tulemusi.
3.           Käesoleva artikli alusel
rahastatavate tegevuste tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 143
piisaval määral avalikustama.
Artikkel 29
Nõuandeteenused
1.           Ettevõtjate üldise
tulemuslikkuse ja konkurentsivõime parandamiseks võib EMKF toetada järgmist:
(a)
teostatavusuuringud, milles hinnatakse käesoleva
peatüki alusel potentsiaalselt toetuskõlblike projektide elujõulisust;
(b)
äri- ja turustamisstrateegiate erialane nõustamine.
2.           Tunnustatud teadus- või
tehnikaasutused, millel on iga liikmesriigi siseriikliku õiguse alusel vajalik
nõuandepädevus, teostavad teostatavusuuringuid ja annavad nõu, millele on
viidatud vastavalt lõike 1 punktides a ja b.
3.           Lõikes 1 viidatud toetust
antakse kalurite ettevõtetele ja -organisatsioonidele, mida tunnustab
liikmesriik, mis tellis lõikes 1 viidatud teostatavusuuringu.
4.           Liikmesriigid tagavad, et
käesoleva artikli alusel rahastatavad tegevused valitakse kiirmenetlusega.
5.           Lõikes 1 viidatud toetust
antakse ühekordse maksena ega ületa 3 000 eurot. Piirang ei kehti,
kui toetusesaaja on kaluriorganisatsioon.
Artikkel 30
Teadlaste ja kalurite
partnerlused
1.           Teadlaste ja kalurite vahel
teadmise ülekande soodustamiseks võib EMKF toetada:
(a)
ühest või mitmest sõltumatust teadusasutusest ja
kaluritest või ühest või mitmest kaluriorganisatsioonist koosnevate võrgustiku
loomist;
(b)
punktis a osutatud võrgustiku tegevust.
2.           Lõike 1 punktis b viidatud
tegevus võib hõlmata andmekogumist, uuringuid, teadmiste ja parimate tavade
levitamist.
3.           Lõikes 1 viidatud toetust
võib anda liikmesriikide või artiklis 62 määratletud kohalike kalanduse
tegevusrühmade tunnustatud avalik-õiguslikele asutustele, kaluritele,
kaluriorganisatsioonidele ja valitsusvälistele organisatsioonidele.
Artikkel 31
Inimkapitali ja
sotsiaaldialoogi edendamine
1.           EMKF võib inimkapitali ja
sotsiaaldialoogi edendamiseks toetada:
(a)
elukestvat õpet, teadusteadmiste ja uuenduslike
tavade levitamist ning uute erialaoskuste omandamist, eelkõige seoses mere
ökosüsteemide jätkusuutliku haldamisega, tegevusega merendussektoris,
innovatsiooni ja ettevõtlusega;
(b)
suhtevõrgustike loomist ning kogemuste ja parimate
tavade vahetamist sidusrühmade vahel, sealhulgas meeste ja naiste võrdseid
õigusi edendavate organisatsioonide vahel;
(c)
kalureid ja teisi asjassepuutuvaid sidusrühmasid
hõlmava sotsiaaldialoogi edendamist riigisisesel, piirkondlikul või kohalikul
tasandil.
2.           Lõikes 1 viidatud toetust
antakse ka füüsilisest isikust kalurite abikaasadele või − siseriiklikus õiguses
tunnustatud juhtudel − füüsilisest isikust kalurite kooselupartneritele,
kes ei ole ei töötajad ega äripartnerid, kuid osalevad siseriiklikus õiguses
sätestatud tingimustel pidevalt füüsilisest isikust kalurite tegevuses, täites
abiülesandeid.
Artikkel 32
Mitmekesisuse ja töökohtade
loomise hõlbustamine
1.           EMKF võib kalandusvälise mitmekesisuse
ja töökohtade loomise hõlbustamiseks toetada:
(a)
kalandusväliseid alustavaid ettevõtteid;
(b)
väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade
moderniseerimist, et muuta nende sihtsotstarve kalandusväliseks tegevuseks.
2.           Lõike 1 punkti a kohast toetust
antakse kaluritele, kes:
(a)
esitavad äriplaani oma uue tegevuse arendamiseks;
(b)
kellel on piisavad erialased oskused, mida võib
omandada artikli 31 lõike 1 punkti a kohaselt finantseeritavate
tegevuste abil.
3.           Lõike 1 punkti b kohast
toetust antakse väikesemahulise rannapüügiga tegelevatele kaluritele, kes
omavad aktiivsena registreeritud liidu kalalaeva ja kes on merel taotluse
esitamise päevale eelneval kahel aastal tegutsenud vähemalt 60 päeva. Laevaga
seonduv kalalaevatunnistus tühistatakse alaliselt.
4.           Lõikes 1 viidatud toetusesaajad
ei tohi kutselises kalapüügis osaleda viimase toetusmakse saamise päevale
järgneva viie aasta jooksul.
5.           Lõike 1 punkti b kohased
kõlblikud kulud piirduvad laeva muutmise kuludega, mis on tehtud laeva
sihtotstarbe muutmiseks.
6.           Lõike 1 punkti alusel antud rahalise
toetuse summa ei ületa 50 % äriplaanis igaks tegevuseks ettenähtud
eelarvest ja ei ületa maksimumsummat 50 000 eurot iga tegevuse kohta.
Artikkel 33
Tervis ja ohutus kalalaeval
1.           EMKF võib kalurite pardal
töötingimuste parandamiseks toetada kalalaevade pardal tehtavaid investeeringuid
või investeeringuid individuaalsesse varustusse tingimusel, et investeeringud
lähtuvad kõrgematest standarditest, kui liikmesriikide või liidu õiguses
ettenähtud standardid.
2.           Toetust antakse kaluritele
või kalalaevade omanikele.
3.           Kui tegevuseks on kalalaeva
pardal tehtav investeering, siis ei anta samale kalalaevale toetust rohkem kui
kord programmitöö perioodi jooksul. Kui tegevuseks on investeering
individuaalsesse varustusse, siis ei anta samale kalalaevale toetust rohkem kui
kord programmitöö perioodi jooksul.
4.           Komisjon on volitatud
kooskõlas artikliga 150 võtma vastu delegeeritud akte, et määrata kindlaks
lõike 1 alusel toetuskõlblike tegevuste liigid.
Artikkel 34
ÜKP ülekantavate
püügikontsessioonide toetamine
1.           EMKF võib [ühtse
kalanduspoliitika määruse] artikli 27 kohaste ülekantavate
püügikontsessioonide süsteemide kehtestamiseks või muutmiseks toetada:
(a)
ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi
loomiseks või toimimiseks vajalike tehniliste või haldusmeetmete kujundamist ja
arendamist;
(b)
sidusrühmade osalemist ülekantavate
püügikontsessioonide süsteemide kujundamises ja arendamises;
(c)
ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide seiret
ja hindamist;
(d)
ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide
haldamist.
2.           Lõike 1 punktide a, b ja c
kohast toetust antakse ainult riiklikele asutustele. Käesoleva artikli lõike 1
punkti d kohast toetust antakse ühise kalanduspoliitika määruse artikli 28
lõike 4 alusel riiklikele asutustele, juriidilistele või füüsilistele isikutele
või tunnustatud tootmisorganisatsioonidele, kes haldavad kokku kogutud
ülekantavaid püügikontsessioone ühiselt.
Artikkel 35
ÜKP kohaste kaitsemeetmete
rakendamise toetamine
1.           EMKF võib [ühise
kalanduspoliitika määruse] artiklite 17 ja 21 kohaste kaitsemeetmete tõhusaks
rakendamiseks toetada:
(a)
[ühise kalanduspoliitika määruse] artiklite 17 ja
21 tähenduses kaitsemeetmete rakendamiseks vajalike tehniliste ja
haldusmeetmete kujundamist ja arendamist;
(b)
[ühise kalanduspoliitika määruse] artiklite 17 ja
21 tähenduses sidusrühmade osalemist kaitsemeetmete kujundamises ja
rakendamises.
2.           Lõikes 1 osutatud toetust
antakse ainult riiklikele asutustele.
Artikkel 36
Kalanduse merekeskkonnale
avaldatava mõju piiramine
1.           Selleks et vähendada kalanduse
mõju merekeskkonnale, toetada tagasiheite kaotamist ja soodustada üleminekut
mere bioloogiliste elusressursside kasutamisele, millega taastatakse ja
hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, võidakse EMKFiga toetada
investeeringuid varustusse, millega:
(a)
parandatakse püügivahendite silma suuruse selektiivsust
või liikide selektiivsust;
(b)
vähendatakse kaubanduslike kalavarude või muu
kaaspüügi soovimatut püüki;
(c)
piiratakse kalanduse füüsilisi ja bioloogilisi
mõjusid ökosüsteemile või merepõhjale.
2            Samale liidu kalalaevale ja
samaliigilisele varustusele ei anta toetust rohkem kui üks kord programmitöö
perioodi jooksul.
3.           Toetust antakse üksnes siis,
kui lõikes 1 viidatud püügiseadmetel või muul varustusel on tõendatavalt parem
suuruse selektiivsus või väiksem mõju mittesihtliikidele võrreldes sarnaste
seadmete või muu varustusega, mis on lubatud liidu või liikmesriigi
asjassepuutuvas siseriiklikus õiguses, mis on vastu võetud [ühise
kalanduspoliitika määruses] viidatud piirkonnastamise kontekstis.
4.           Toetust antakse:
(a)
aktiivsete laevadena registreeritud liidu
kalalaevade omanikele, kes on taotluse esitamise päevale eelneval kahel aastal
merel püügiga tegelenud vähemalt 60 päeva;
(b)
kaluritele, kes omavad asendamisele minevaid
püügivahendeid ja kes on töötanud liidu kalalaeval taotluse esitamise päevale
eelnenud kahel aastal vähemalt 60 päeva;
(c)
liikmesriigi tunnustatud kaluriorganisatsioonidele.
Artikkel 37
Merekeskkonna bioressursside
kaitsmisega seotud innovatsioon
1.           Selleks
et soodustada tagasiheite ja kaaspüügi kaotamist ning soodustada üleminekut
mere bioloogiliste elusressursside kasutamisele, millega taastatakse ja
hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse
jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, võidakse EMKFiga toetada
projekte, mille eesmärk on arendada või kasutusele võtta uusi tehnilisi ja
korralduslikke teadmisi, mis vähendavad püügitegevuse mõju keskkonnale või
millega saavutatakse merekeskkonna bioressursside jätkusuutlikum kasutamine.
2.           Käesoleva artikli alusel
rahastatavad tegevused tuleb ellu viia koostöös teadus- või tehnikaasutusega,
mida tunnustab iga liikmesriigi siseriiklik õigus ja mis tõendab tegevuste
tulemusi.
3.           Käesoleva artikli alusel
rahastatavate tegevuste tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 143
piisaval määral avalikustama.
4.           Käesoleva artikli alusel
rahastatavate projektidega seotud kalalaevad ei tohi moodustada üle 5 %
riikliku laevastiku laevadest või 5 % riikliku laevastiku tonnaažist
brutotonnaažina, mis arvutatakse taotluse esitamise aja seisuga.
5.           Uute püügiseadmete või
-tehnikate katsetamisega seotud tegevusi teostatakse liikmesriigile eraldatud
püügivõimaluste piirides.
6.           Kalalaeva tegevuses
osalemisega loodud netotulu arvestatakse tegevuse toetuskõlblikest kuludest
maha.
7.           Komisjon on artikli 150
alusel volitatud võtma vastu delegeeritud akte, et täpsustada lõikes 6
viidatud asjassepuutuva ajaperioodiga seotud netotulu arvutamist.
Artikkel 38
Merekeskkonna bioloogilise
mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitse ning taastamine seoses jätkusuutliku
püügitegevusega
1.           Selleks et kannustada
kalureid osalema merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi
kaitses ja taastamises, sealhulgas seoses nende jätkusuutliku püügitegevuse
raamistikus osutatavate teenustega, võib EMKF toetada järgmisi tegevusi:
(a)
jäätmete kogumine merest, näiteks kaotatud
püügivahendite ja mereprahi eemaldamine;
(b)
merefauna ja -floora kaitsmiseks ning parandamiseks
staatiliste või liikuvate struktuuride ehitamine või paigaldamine;
(c)
kaasaaitamine varude paremale haldamisele ja
juhtimisele;
(d)
NATURA 2000 alade haldamine, taastamine ja
seire kooskõlas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiviga 92/43/EMÜ
(looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta)[28]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta
direktiiviga 2009/147/EÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta)[29]
ja kooskõlas nõukogu direktiiviga 82/43/EMÜ kehtestatud prioriteetse
tegevusraamistikega;
(e)
merekaitsealade haldamine, taastamine ja seire
eesmärgiga rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ
artikli 13 lõikes 4 viidatud ruumilisi kaitsemeetmeid;
(f)
osalemine muudes meetmetes, mille eesmärk on
säilitada ja parandada bioloogilise mitmekesisuse ning ökosüsteemiga seotud
teenuseid, näiteks jätkusuutlike kalavarude toetamiseks konkreetsete mere- ja
rannikuelupaikade taastamine.
2.           Käesoleva
artikli kohaseid tegevusi viivad ellu avalik-õiguslikud asutused ja need
hõlmavad liikmesriigi tunnustatud kalureid või kalurite organisatsioone või
valitsusvälised organisatsioone partnerluses kalurite organisatsioonidega või
artiklis 62 määratletud kohalike kalanduse tegevusrühmadega.
3.           Komisjon on volitatud
kooskõlas artikliga 150 vastu võtma delegeeritud akte eesmärgiga:
(a)
tuvastada käesoleva artikli lõike 1 alusel
toetuskõlblikud tegevusliigid;
(b)
täpsustada lõike 1 alusel toetuskõlblikud kulud.
Artikkel 39
Kliimamuutuse mõju
vähendamine
1.           EMKF võib kliimamuutuse
mõjude vähendamiseks toetada:
(a)
kalalaevade pardal tehtavaid investeeringuid, mille
eesmärk on vähendada saasteainete või kasvuhoonegaaside heiteid ja suurendada
kalalaevade tõhusust;
(b)
energiatõhususe auditeid ja kavasid.
2.           Toetus ei aita asendada või
moderniseerida põhi- või lisamootoreid. Toetust antakse ainult kalalaevade
omanikele ja samale kalalaevale ei anta toetust rohkem kui üks kord
programmitöö perioodi jooksul.
3.           Komisjon on volitatud
kooskõlas artikliga 150 võtma vastu delegeeritud akte, et määrata kindlaks
lõike 1 punkti a alusel toetuskõlblike tegevuste liigid.
Artikkel 40
Tootekvaliteet ja soovimatu
püügi kasutamine
1.           EMKF võib püütud kala
kvaliteedi parandamiseks toetada kalalaevade pardal tehtavaid investeeringuid.
2.           EMKF võib soovimatu püügi
paremaks kasutamiseks toetada kalalaevade pardal tehtavaid investeeringuid, et
paremini ära kasutada kaubanduslike kalavarude soovimatut püüki ja suurendada
vähe kasutust leidvate püütud kalaosade väärtust kooskõlas [ühise
kalanduspoliitika määruse] artikliga 15 ja [määruse (EL) nr kalandus- ja vesiviljelustoodete
turu ühise korralduse kohta] artikli 8 punktiga b.
3.           Käesoleva artikli kohaselt ei
anta samale kalalaevale või samale toetusesaajale toetust rohkem kui üks kord
programmitöö perioodi jooksul.
4.           Lõikes 1 viidatud
toetust antakse üksnes liidu kalalaevade omanikele, kes on taotluse esitamise
päevale eelneval kahel aastal oma laevaga merel püügiga tegelenud vähemalt
60 päeva.
Artikkel 41
Kalasadamad, lossimiskohad ja
varjualused
1.           EMKF võib lossitud toodete
kvaliteedi suurendamiseks, energiatõhususe tõstmiseks, keskkonnakaitsele
kaasaaitamiseks või ohutuse ja töötingimuste parandamiseks toetada
investeeringuid kalasadamate infrastruktuuridesse või lossimiskohtadesse,
sealhulgas investeeringud jäätmete ja mereprahi kogumise struktuuridesse.
2.           EMKF võib soovimatu püügi
paremaks kasutamiseks toetada investeeringuid kalasadamatesse ja
lossimiskohtadesse, mis võimaldavad paremini ära kasutada kaubanduslike
kalavarude soovimatut püüki ning suurendada vähe kasutust leidvate püütud
kalaosade väärtust kooskõlas [ühise kalanduspoliitika määruse]
artikliga 15 ja [määruse (EL) nr kalandus- ja vesiviljelustoodete turu
ühise korralduse kohta] artikli 8 punktiga b.
3.           EMKF võib kalurite ohutuse
suurendamiseks toetada investeeringuid varjualuste ehitamisse ja
moderniseerimisse.
4.           Toetus ei hõlma uute
sadamate, uute lossimiskohtade ega uute oksjonihoonete ehitamist.
Artikkel 42
Kalapüük sisevetel
1.           EMKF võib toetada järgmisi
investeeringuid, et vähendada sisevetel kalapüügi keskkonnale avaldatavat mõju,
suurendada energiatõhusust, parandada lossitud kala kvaliteeti või parandada
töötingimusi:
(a)
kalalaevade pardal tehtavad investeeringud või investeeringud
individuaalsesse varustusse, millele on osutatud artiklis 33 ja kooskõlas kõnealuses
artiklis sätestatud tingimustega;
(b)
investeeringud varustusse, millele on osutatud artiklis
36 ja kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud tingimustega;
(c)
kalalaevade pardal tehtavad investeeringud ning
energiatõhususe auditid ja kavad, mis on ette nähtud artikliga 39 ja kooskõlas kõnealuses
artiklis sätestatud tingimustega;
(d)
investeeringud olemasolevatesse sadamatesse ja
lossimiskohtadesse, millele on osutatud artiklis 41 ja kooskõlas kõnealuses
artiklis sätestatud tingimustega.
2            Lõike 1 kohaldamisel on:
(a)
artiklites 33, 36 ja 39 tehtud viited kalalaevadele
− viited ainult sisevetes tegutsevatele laevadele;
(b)
artiklis 36 tehtud viited merekeskkonnale −
viited keskkonnale, milles tegutsevad sisevetes tegutsevad laevad.
3.           EMKF võib kooskõlas käesoleva
määruse artikli 32 tingimustega siseveekalurite mitmekesisuse
säilitamiseks toetada sisevete kalapüügiga tegelevate laevade sihtotstarbe
muutmist tegutsemiseks kalandusvälises valdkonnas.
4.           Lõike 3 kohaldamisel on
artiklis 32 tehtud viited kalalaevadele viited ainult sisevetes
tegutsevatele laevadele.
5.           EMKF võib veefauna ja -floora
kaitsmiseks ja arendamiseks toetada siseveekalurite osalemist NATURA 2000 alade
haldamises, taastamises ja seires, kui need alad on otseselt seotud püügitegevusega,
samuti sisevete taastamist, sealhulgas kudemiskohtade ja rändeliikide
rändeteede taastamist, piiramata artikli 38 lõike 1 punkti d kohaldamist.
6.           Liikmesriigid tagavad, et käesoleva
artikli alusel toetust saavad laevad jätkavad tegutsemist üksnes sisevetes.
II PEATÜKK
Vesiviljeluse jätkusuutlik areng
Artikkel 43
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse
saavutada artikli 6 lõigetes 2 ja 4 seatud prioriteete.
Artikkel 44
Üldtingimused
1.           Käesoleva peatüki kohane
toetus piirdub vesiviljelusettevõtetega, kui ei ole selgelt teisiti öeldud.
2.           Kui tegevus seisneb
investeeringutes varustusse või infrastruktuuri, et tagada vastavus keskkonna-,
inim- ja loomatervise-, hügieeni- või loomade heaolu nõuetele kooskõlas liidu
õigusega ning jõustumisel pärast 2014. aastat, siis võidakse
investeeringuid toetada kuni päevani, mil standardid muutuvad ettevõtetele
kohustuslikuks.
Artikkel 45
Innovatsioon
1.           EMKF võib vesiviljelusega
seoses innovatsiooni stimuleerimiseks toetada:
(a)
uute tehniliste või organisatsiooniliste teadmiste
kasutuselevõttu vesiviljelusettevõtetes, mis vähendab nende mõju keskkonnale
või soodustab vesiviljelusressursside jätkusäästlikumat kasutamist;
(b)
uute või tehnika tasemega võrreldes oluliselt
parendatud toodete, uute või parendatud protsesside, uute või parendatud
juhtimis- ja korraldussüsteemide arendamist ning turuleviimist.
2.           Käesoleva artikli kohased
tegevused tuleb ellu viia koostöös teadus- või tehnikaasutusega, mida tunnustab
iga liikmesriigi siseriiklik õigus ja mis tõendab tegevuste tulemusi.
3.           Toetatavate tegevuste
tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 143 piisaval määral
avalikustama.
Artikkel 46
Investeeringud avamere
vesiviljelusesse ja toiduks mittekasutatavasse vesiviljelusesse
1.           EMKF võib suure kasvupotentsiaaliga
vesiviljelusvormide edendamiseks toetada investeeringuid avamere
vesiviljelusesse või toiduks mittekasutatavasse vesiviljelusse.
2.           Komisjon on volitatud
kooskõlas artikliga 150 võtma vastu delegeeritud akte, et määrata kindlaks
tegevusliigid ja toetuskõlblikud kulud.
Artikkel 47
Uued sissetulekuvormid ja
lisandväärtus
1.           EMKF võib ettevõtluse
soodustamiseks vesiviljeluses toetada investeeringuid, mis aistavad kaasa:
(a)
vesiviljelustoodetele lisandväärtuse loomisele,
eelkõige võimaldades vesiviljelusettevõttel oma vesiviljelustooteid töödelda,
turustada ja otse müüa;
(b)
vesiviljelusettevõtete sissetulekute
mitmekesistamisele uute heade turuväljavaadetega vesiviljelusliikide arendamise
teel;
(c)
vesiviljelusettevõtete sissetulekute
mitmekesistamisele vesiviljelusega mitteseotud lisategevuste arendamise teel.
2.           Lõige 1 punkti c kohast
toetust antakse ainult vesiviljelusettevõtetele tingimusel, et
vesiviljelusvälised lisategevused on seotud vesiviljelusettevõtte
põhitegevusega, näiteks kalandusturism, vesiviljelusega seotud
keskkonnateenused või vesiviljelusega seotud haridustegevus.
Artikkel 48
Vesiviljelusettevõtete haldus-, asendus- ja
nõuandeteenused
1.           Vesiviljelusettevõtete üldise
tulemuslikkuse ja konkurentsivõime parandamiseks võib EMKF toetada järgmist:
(a)
vesiviljelusettevõtjate juhtimis-, asendus- ja
nõuandeteenuste sisseseadmine;
(b)
ettevõtte tehnilist, teaduslikku, juriidilist või
majanduslikku laadi nõuandeteenuste osutamine.
2.           Lõike 1 punkti b kohased
nõuandeteenused hõlmavad järgmist:
(a)
vesiviljeluse haldusvajadused vastavad liidu ja siseriiklikule
keskkonnakaitseõigusele ning mereala ruumilise planeerimise nõuetele;
(b)
keskkonnamõjuhinnang;
(c)
vesiviljeluse haldusvajadused vastavad liidu
veeloomade tervise või rahvatervise õigusele;
(d)
liidu ja siseriiklikul õigusel põhinevad tervis- ja
ohutusstandardid;
(e)
turu- ja äristrateegiad.
3.           Lõike 1 punkti a kohast
toetust antakse ainult avalik-õiguslikele asutusele, kes valitakse välja
ettevõtete nõuandeteenuseid sisse seadma. Lõike 1 punkti b kohast toetust
antakse ainult vesiviljeluse väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele või
vesiviljelustootja-organisatsioonidele.
4.           Vesiviljelusettevõtted ei saa
programmitöö perioodil nõuandeteenuste eest toetust üle ühe korra iga
teenuseliigi kohta, mis on hõlmatud lõike 2 punktides a−e.
Artikkel 49
Inimkapitali ja
suhtevõrgustike edendamine
1.           EMKF võib inimkapitali ja
suhtevõrgustike loomise edendamiseks toetada:
(a)
elukestvat õpet, teaduslike teadmiste ja
uuenduslike tavade levitamist ning uute erialaste oskuste omandamist vesiviljeluses;
(b)
suhtevõrgustike loomist ning kogemuste ja parimate
tavade vahetamist vesiviljelusettevõtete või kutseorganisatsioonide ja muude
sidusrühmade seas, sealhulgas teadusasutuste ja nende seas, kes edendavad
meeste ja naiste võrdseid õigusi.
2.           Lõike 1 punktis a osutatud
toetust antakse ainult suurtele vesiviljelusettevõtetele.
Artikkel 50
Vesiviljelusalade
potentsiaali suurendamine
1.           EMKF võib vesiviljelusalade
ja infrastruktuuride arengule kaasaaitamiseks toetada järgmist:
(a)
vesiviljeluse arendamiseks kõige sobivamate alade
kindlakstegemine ja kaardistamine ning juhul kui seda kohaldatakse, siis
mereala ruumilise planeerimise protsesside arvestamine;
(b)
vesiviljelusalade infrastruktuuride parendamine,
sealhulgas maakorralduse, energiavarustuse või veemajanduse kaudu;
(c)
pädevate asutuste kooskõlas direktiivi 2009/147/EÜ
või direktiivi 92/43 artikli 16 lõikega 1 võetud ja rakendatud meetmed
eesmärgiga ennetada ränka kahju vesiviljelusele.
2.           Käesoleva artikli kohaselt on
toetusesaajateks üksnes riiklikud asutused.
Artikkel 51
Uute vesiviljelusettevõtete
julgustamine
1.           EMKF võib ettevõtluse
soodustamiseks vesiviljeluses toetada vesiviljelusettevõtete loomist uute
alustavate ettevõtjate poolt.
2.           Lõike 1 kohast toetust
antakse vesiviljelusettevõtetele tingimusel, et nad:
(a)
omavad piisavas ulatuses erialaseid oskusi ja
pädevusi;
(b)
loovad esimest korda mikro- või väikest
vesiviljelusettevõtet ja on selle juhiks;
(c)
esitavad äriplaani oma vesiviljelustegevuse
arendamiseks.
3.           Piisavate erialaste oskuste
omandamiseks võivad sektorisse sisenevad vesiviljelusettevõtted kasutada
artikli 49 lõike 1 punktis a ettenähtud toetust.
Artikkel 52
Kõrge keskkonnakaitse
tasemega vesiviljeluse edendamine
EMKF võib vesiviljeluse keskkonnale avaldatava
mõju oluliseks vähendamiseks toetada investeeringuid järgmisse:
(a)
võimaldada oluliselt vähendada
vesiviljelusettevõtete mõju veele, eelkõige kasutatava vee vähendamise või
väljundvee kvaliteedi parandamise kaudu, sealhulgas multitroopsete
vesiviljelussüsteemide rajamise kaudu;
(b)
piirata vesiviljelusettevõtete negatiivset mõju
loodusele või bioloogilisele mitmekesisusele;
(c)
varustuse ostmine, mis kaitseb
vesiviljelusettevõtteid metskiskjate eest, kasutades nõukogu ja Euroopa
Parlamendi direktiivi 2009/147/EMÜ ja nõukogu direktiivi 92/43/EÜ pakutavat
kaitset;
(d)
energiatõhususe suurendamine ja
vesiviljelusettevõtete taastuvate energiaallikatele ülemineku edendamine;
(e)
olemasolevate vesiviljelustiikide või laguunide
taastamine muda eemaldamise teel või muud võimalikud meetmed, mille eesmärk on
ennetada muda ladestumist.
Artikkel 53
Üleminek keskkonnajuhtimise
ja keskkonnaauditeerimise süsteemidele ning mahepõllumajanduslikule
vesiviljelusele
1.           EMKF võib
mahepõllumajandusliku või energiatõhusa vesiviljeluse edendamiseks toetada
järgmist:
(a)
üleminek tavapärastelt vesiviljeluse
tootmismeetoditelt mahepõllumajanduslikule vesiviljelustootmisele nõukogu 28.
juuni 2007. aasta määruse (EÜ) nr 834/2007 (mahepõllumajandusliku tootmise ning
mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2029/91
kehtetuks tunnistamise kohta)[30] ja komisjoni 5. augusti
2009 määruse (EÜ) nr 710/2009 (millega muudetakse määrust (EÜ) nr 889/2008
(millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud
rakenduseeskirjad seoses mahepõllumajanduslike vesiviljelusloomade ja
merevetikate tootmise üksikasjalike eeskirjade kehtestamisega)[31]
tähenduses
(b)
liidu osalemine keskkonnajuhtimise ja
keskkonnauditeerimise süsteemides, mis kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu
19. märtsi 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 761/2001 (organisatsioonide
vabatahtliku osalemise võimaldamise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja
-auditeerimissüsteemis (EMAS))[32].
2.           Toetust antakse ainult toetusesaajatele,
kes võtavad endale kohustuse osaleda vähemalt kolm aastat EMASis või
vähemalt viie aastaga saavutada vastavus mahepõllumajandusliku tootmise
nõuetega.
3.           Toetus on maksimaalselt
kaheaastase hüvitise vormis ajal, mil ettevõte läheb üle
mahepõllumajanduslikule tootmisele, ja ajal, mil ettevõte valmistub osalema
EMASi süsteemis.
4.           Liikmesriigid arvutavad hüvitise
järgmisel alusel:
(a)
teenimata tulu või lisakulud üleminekul
tavapäraselt tootmiselt mahepõllumajanduslikule tootmisele tegevuste osas, mis
on käesoleva artikli lõike 1 punkti a kohaselt toetuskõlblikud;
(b)
lisakulud, mis tulenevad EMASile taotluse esitamisest
ja selles osalemiseks valmistumisest tegevuste osas, mis on lõike 1 punkti b
kohaselt toetuskõlblikud.
Artikkel 54
Vesiviljeluse
keskkonnateenused
1.           EMKF võib keskkonnateenuseid
osutava vesiviljeluse arengu edendamiseks toetada järgmist:
(a)
vesiviljeluse meetodid, mis on kooskõlas
konkreetsete keskkonnavajadustega ja millel on konkreetsed haldusnõuded, mis
tulenevad NATURA 2000 alade määratlemisest nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ ning
nõukogu ja Euroopa Parlamendi direktiivi 2009/147/EÜ kohaselt;
(b)
osalemine ex situ looduskaitses ja
veeloomade reproduktsioonis riiklike asutuste väljatöötatud või nende
järelevalve all olevates kaitse- ja bioloogilise mitmekesisuse taastamise
raamistikus;
(c)
ulatusliku vesiviljeluse vormid, sealhulgas
keskkonnakaitse ja parandamine, bioloogiline mitmekesisus ning maastiku ja
vesiviljelustsoonide traditsiooniliste tunnuste hooldus.
2.           Lõike 1 punkti a kohane
toetus on iga-aastase hüvitise vormis tekkinud lisakulude eest või haldusnõuete
tõttu saamata jäänud kasumi eest asjassepuutuvates valdkonnas seoses nõukogu
direktiivi 92/43/EMÜ või nõukogu ja Euroopa Parlamendi direktiivi 2009/147/EÜ
täitmisega.
3.           Lõike 1 punkti c kohast
toetust antakse üksnes siis, kui toetusesaajad võtavad endale kohustuse
vähemalt viie aasta jooksul täita vesiviljeluse ja keskkonnanõudeid, mis
lähevad kaugemale pelgalt liidu ja siseriikliku õiguse kohaldamisest. Tegevuse
keskkonnakasu tõendatakse eelnevalt liikmesriigi määratud pädevate asutuste
tehtud hinnangu abil, välja arvatud kui teatava tegevuse keskkonnakasu on juba
tunnustatud.
4.           Lõike 1 punkti c kohane
toetus on iga-aastase hüvitise vormis tekkinud lisakulude eest.
5.           Käesoleva artikli alusel
toetatavate tegevuste tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 143
piisaval määral avalikustama.
Artikkel 55
Rahvatervishoiu meetmed
1.           EMKF toetab
molluskikasvatajaid, hüvitades nende kasvatatud molluskite kogumise ajutise
peatamise rahvatervise huvides.
2.           Toetust võib anda üksnes
siis, kui molluskite saastumise tõttu nende kogumise peatamine on tingitud
toksiini tootva planktoni vohamisest või biotoksiine sisaldava planktoni
olemasolul ning kui:
a)      peatamine kestab järjest üle nelja kuu
või
b)      kogumise peatamise kahjud on üle
35 % asjassepuutuva ettevõtte aastakäibest, arvutatuna ettevõtte eelneva kolme
aasta keskmise käibe alusel.
3.           Hüvitist võib maksta
maksimaalselt 12 kuu jooksul kogu programmitöö perioodi jooksul.
Artikkel 56
Loomade tervist ja heaolu
käsitlevad meetmed
1.           EMKF võib loomade tervise ja
heaolu edendamiseks vesiviljelusettevõtetes, eelkõige ennetamise ja
bioloogilise turvalisuse osas, toetada järgmist:
(a)
haiguste kontrollimine ja likvideerimine
vesiviljeluses kooskõlas nõukogu otsuse 2009/470/EÜ (kulutuste kohta veterinaaria valdkonnas) tingimustega;
(b)
üldiste ja liigispetsiifiliste parimate tavade või
bioloogilist turvalisust või loomade heaolu vesiviljeluses käsitlevate
eetikakoodeksite väljatöötamine;
(c)
veterinaarravimite kättesaadavuse suurendamine
vesiviljeluses kasutamiseks ning ravimite nõuetekohase kasutamise edendamine
farmatseutiliste uuringute tellimise ning teabe levitamise ja vahetamise kaudu.
2.           Lõike 1 punkti c kohane
toetus ei hõlma veterinaarravimite ostu.
3.           Lõike 1 punkti c alusel
rahastatavate uuringute tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 143
piisaval määral ette kandma ja avalikustama.
4.           Toetust võib anda ka
avalik-õiguslikele asutustele.
Artikkel 57
Vesiviljeluse varude
kindlustamine
1.           EMKF võib
vesiviljelustootjate sissetulekute kaitseks toetada sissemakseid vesiviljeluse
varude kindlustusse, mis katab järgmisest põhjustatud kahjud:
(a)
loodusõnnetused;
(b)
ebasoodsad kliimatingimused;
(c)
ootamatud muutused vee kvaliteedis;
(d)
vesiviljelusega seotud haigused või
tootmisrajatiste hävinemine.
2.           Asjassepuutuv liikmesriik
peab ebasoodsaid kliimatingimuse või haiguste puhkemist vesiviljeluses
ametlikult sellena tutvustama.
Liikmesriigid võivad vajaduse korral kehtestada
eelnevalt kriteeriumid, mille alusel ametlik tunnustamine loetakse antuks.
3.           Toetust antakse üksnes
vesiviljeluse varude kindlustuslepingutele, mis hõlmavad lõike 1 kohast
majanduskahju, mis ületab 30 % vesiviljelusettevõtte keskmise aastatulust.
III PEATÜKK
Kalanduspiirkondade jätkusuutlik areng
1. jagu
Reguleerimissala ja eesmärgid
Artikkel 58
Reguleerimisala
EMKF toetab kalanduspiirkondade jätkusuutlikku
arengut kooskõlas ühenduse juhitava kohaliku arengu käsitusviisiga, mis on
sätestatud [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 28.
Artikkel 59
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse
kaasa artikli 6 lõikes 1 seatud prioriteetide saavutamisele.
2. Jagu
Kalanduspiirkonnad, kohalikud partnerlused ja kohalikud arengustrateegiad
Artikkel 60
Kalanduspiirkonnad
1.           Toetuskõlblik
kalanduspiirkond:
(a)
on piiratud suurusega ja üldiselt väiksem kui ühise
statistiliste territoriaalüksuste liigituse NUTS kolmas tase Euroopa Parlamendi
ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1059/2003 (millega kehtestatakse
ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS))[33]
tähenduses;
(b)
on funktsionaalselt ühtne geograafilises,
majanduslikus ja sotsiaalses mõttes, võttes konkreetselt arvesse kalandus- ja
vesiviljelussektoreid ning moodustades piisava kriitilise massi inim-, finants-
ja majandusressursside mõttes, et toetada elujõulise kohaliku arengu
strateegiat.
2.           Liikmesriigid kehtestavad
tegevuskavas piirkondade valiku menetluse, sealhulgas kohaldatavad
kriteeriumid.
Artikkel 61
Integreeritud kohaliku arengu
strateegiad
1.           EMKFiga seoses põhineb
[määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 28 lõike 1
punktis c viidatud kohaliku arengu strateegia kohaliku majanduse eri sektorite,
eelkõige kalandus- ja vesiviljelussektori osalejate ja projektide koostoimel.
2.           Artiklis 59 viidatud
eesmärkide saavutamiseks peavad kohalikud arengustrateegiad:
(a)
maksimaalselt suurendama kalandus- ja
vesiviljelussektori osalust ranniku- ja sisevete kalanduspiirkondade
jätkusuutlikus arengus;
(b)
tagama, et kohalikud kogukonnad kasutavad
täielikult ära ja saavad kasu merendus- ja rannikuarengu pakutavatest
võimalustest.
3.           Strateegia peab olema ühtne piirkonnas
kindlaks tehtud võimaluste ja vajadustega ning liidu EMKFiga seotud
prioriteetidega. Strateegiad võivad ulatuda kalandusele keskenduvatest
strateegiatest laiemate strateegiateni, mis on suunatud kalanduspiirkondade
mitmekesistamisele. Strateegia peab olema midagi enamat kui vaid tegevuste
kogum või sektorimeetmete kõrvutamine.
4.           EMKFi toetuse saamiseks peab
[määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 29
viidatud integreeritud kohaliku arengu strateegia sisaldama vähemalt järgmisi
koostisosi:
(a)
kalanduse kohalike tegevusrühmade liikmesuse
kirjeldus ja põhjendus;
(b)
esitatud EMKFi eelarve põhjendus ja vahendite
eraldamine kindlakstehtud kohalike prioriteetide vahel.
5.           Komisjonil on kooskõlas
artikliga 150 volitused võtta vastu delegeeritud akte [määruse (EL) nr
[…], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 29 lõike 1
punktis e viidatud tegevuskava sisu kohta.
6.           Liikmesriigid määratlevad
tegevuskavas kohalike arengustrateegiate valikukriteeriumid, milles peegeldub
ühenduse juhitava käsitusviisi lisaväärtus.
Artikkel 62
Kalanduse kohalikud
tegevusrühmad
1.           EMKFi tähenduses määratakse
kohalikud tegevusrühmad, millele on viidatud [määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 28 lõike 1 punktis b kalanduse kohalike tegevusrühmadena.
2.           Kalanduse kohalikud
tegevusrühmad teevad ettepaneku integreeritud kohaliku arengu strateegia kohta,
mis põhineb vähemalt artiklis 61 sätestatud koostisosadel, ja vastutavad selle
rakendamise eest.
3.           Kalanduse kohalikud
tegevusrühmad:
(a)
peegeldavad laialdaselt oma strateegia keset ja
piirkonna sotsiaal-majanduslikku koosseisu peamiste sidusrühmade
tasakaalustatud esindatuse kaudu, sealhulgas erasektor, avalik sektor ja
kodanikuühiskond;
(b)
tagavad kalandus- ja vesiviljelussektori
märkimisväärse esindatuse.
4.           Kui kohalikku
arengustrateegiat toetatakse lisaks EMKFile teistest fondidest, luuakse EMKFi
toetatavate projektide jaoks konkreetne valikuorgan kooskõlas lõikes 3
sätestatud kriteeriumidega.
5.           Kalanduse kohalike
tegevusrühmade miinimumülesanded on sätestatud [määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 30 lõikes 3.
6.           Kalanduse kohalikud
tegevusrühmad võivad samuti täita muid ülesandeid, mille neile delegeerivad
juhtimisasutus ja/või maksev asutus.
7.           Kalanduse kohalike tegevusrühmade,
juhtimisasutuse / maksva asutuse rolli strateegias kirjeldatakse selgelt
tegevuskavas.
3. jagu
Toetuskõlblikud toimingud
Artikkel 63
EMKFi toetus integreeritud
kohalikule arengule
1.           Käesolevas jaos on
toetuskõlbulikeks loetud toimingud toodud [määruse
(EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 31.
2.           Kohalikud tegevusrühmad võivad
teha pädevale makseasutusele maksetaotluse ettemakse tasumiseks, kui selline
võimalus on rakenduskavaga ette nähtud. Ettemakse summa ei tohi ületada 50 %
jooksevkuludega seotud riiklikust toetusest.
Artikkel 64
Ettevalmistav toetus
1.           Ettevalmistavat toetust
antakse haldussuutlikkuse parandamiseks, koolituseks ja koostöö arendamiseks
kohaliku arengu strateegia ettevalmistamisel ning rakendamisel.
2.           Komisjonil on kooskõlas
artikliga 150 õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte selles osas, mis
käsitleb lõikes 1 toodud tegevuste toetuskõlblike kulude määratlust.
Artikkel 65
Kohalike arengustrateegiate
rakendamine
1.           Kohalike arengustrateegia
rakendamiseks võib toetust anda järgmiste eesmärkide täitmiseks:
(a)
kalatööstuste ja vesiviljeluse tarneahela kõikides
etappides lisandväärtuse tõstmine, töökohtade loomine ja innovatsiooni
edendamine;
(b)
kalanduspiirkondades ja teistes merendussektorites
mitmekesistamise toetamine ja töökohtade loomine;
(c)
kalanduspiirkondade keskkonnaressursside
tõhustamine ja kasutamine, sealhulgas kliimamuutuse mõju vähendamisele suunatud
meetmed;
(d)
sotsiaalse heaolu ja kultuuripärandi, sealhulgas
merendusega seotud kultuuripärand, edendamine kalanduspiirkondades;
(e)
kalanduskogukondade rolli tugevdamine kohalikus
arengus ja kohalike kalatööstuste ressursside ja merendustegevuse juhtimine.
2.           Eraldatav toetus võib hõlmata
käesoleva jaotise I ja II peatükis ettenähtud meetmeid, tingimusel, et nende
kohalik juhtimine on selgelt põhjendatud. Kui toetust antakse toimingutele, mis
vastavad nendele meetmetele, kohaldatakse käesoleva jaotise I ja II peatükis
toodud asjakohaseid tingimusi ning toetuse määra toimingu kohta.
Artikkel 66
Koostöö
1.           [Määruse
(EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 31 lõikes c osutatud
toetust võib anda:
(a)
territooriumide- või riikidevahelistele
koostööprojektidele;
(b)
territooriumide või riikidevahelistele
koostööprojektide ettevalmistavale tehnilisele toetusele, tingimusel et
kohalikud tegevusrühmad suudavad tõestada, et nad valmistavad ette projekti
rakendamist.
„Territooriumidevaheline koostöö on
liikmesriigisisene koostöö. „Riikidevaheline koostöö” on koostöö mitme
liikmesriigi territooriumide ning kolmandate riikide territooriumide vahel.
2.           Erinevalt muudest FLAGidest
võivad FLAGi partnerid EMKFi all olla kohalikud avalik-õiguslikud partnerlused,
mis rakendavad kohaliku arengu strateegiat liidu sees või väljaspool seda.
3.           Seal, kus koostööprojekte ei
vali välja kalanduse kohalikud tegevusrühmad, loovad liikmesriigid
koostööprojektide jätkuvaks rakendamiseks süsteemi. Nad avalikustavad riiklikud
ja piirkondlikud haldustoimingud riikidevaheliste koostööprojektide
väljavalimiseks ja toetuskõlblike kulude loetelu hiljemalt kahe aasta jooksul
peale nende rakenduskavade vastuvõtmise kuupäeva.
4.           Koostööprojektid tuleb võtta
vastu nelja kuu jooksul peale projekti esitamise kuupäeva.
5.           Liikmesriigid teavitavad
komisjoni nende vastuvõetud riikidevahelistest koostööprojektidest.
Artikkel 67
Jooksevkulud ja elavdamine
1.           [Määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 31 lõikes d osutatud jooksevkulud seotakse
kohaliku arengu strateegia rakendamise juhtimisega läbi kalanduse kohaliku
tegevusrühma.
2.           [Määruse (EL) nr […], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 31 lõikes d viidatud kalanduspiirkondade
elavdamise kulud katavad toiminguid, millega antakse teavet kohaliku arengu
strateegia ja projekti arendamise ülesannete kohta.
3.           Komisjonil on kooskõlas artikliga
150 õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte lõikes 1 toodud toimingute
toetuskõlblike kulude määratluse kohta.
IV PEATÜKK
Turustuse ja tootmisega seotud meetmed
Artikkel 68
Erieesmärgid
Käesoleva peatüki alusel antav toetus aitab
saavutada käesoleva jaotise I ja II peatükis toodud erieesmärke.
Artikkel 69
Tootmis- ja turustuskavad
1.           EMKF võib toetada [määruse
(EL) nr kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta]
artiklis 32 viidatud tootmis- ja turustuskavade ettevalmistamist ja rakendamist.
2.           Tootmis- ja turustuskavadega
seotud kulutused on toetuskõlblikud toetuseks EMKFi kaudu ainult pärast seda,
kui liikmesriigi pädev asutus on heaks kiitnud [määruse (EL) nr kalandus- ja
vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artikli 32 lõikes 4 viidatud
aastaaruande.
3.           Nimetatud artikli alusel
aastas antav toetus ei ületa 3 % turustatud aastatoodangu keskmisest
väärtusest iga tootjaorganisatsiooni esmamüügis ajavahemikus 2009–2011. Hiljuti
tunnustatud tootjaorganisatsioonide puhul ei ületa aastas antav toetus 3 %
turustatud aastatoodangu keskmisest väärtusest nende liikmete esmamüügis
ajavahemikus 2009–2011.
4.           Kui asjaomane liikmesriik on
kinnitanud [määruse (EL) nr kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise
korralduse kohta] artikli 32 lõikes 2 viidatud tootmis- ja turustuskava, võib
ta teha ettemakse, mis on 50 % rahalisest toetusest.
5.           Lõikes 1 viidatud
toetust antakse tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide
ühendustele.
Artikkel 70
Ladustamisabi
1.           EMKF võib toetada hüvitise
maksmist tunnustatud tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide
ühendustele, mis ladustavad määruse (EL) nr [kalandus- ja vesiviljelustoodete
turu ühise korralduse kohta] II lisas loetletud kalatooteid, tingimusel, et
tooteid ladustatakse kooskõlas määruse (EL) nr [kalandus- ja
vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artiklitega 35 ja 36:
(a)
ladustamisabi summa ei ületa asjaomaste toodete
tasakaalustamiseks ja ladustamiseks nõutud tegevuste tehnilisi ja
finantskulusid;
(b)
ladustamisabi toetuskõlblikud kogused ei ületa
15 % tootjaorganisatsiooni poolt müügiks antud asjaomaste toodete
aastakogusest;
(c)
aastas antav rahaline toetus ei ületa allpool
toodud protsendimäärasid turustatud aastatoodangu keskmisest väärtusest iga
tootjaorganisatsiooni esmamüügis ajavahemikus 2009–2011. Kui
tootjaorganisatsioonide liikmetel ei olnud 2009–2001 turustatud toodangut, siis
võetakse arvesse sellise liikme esimesel kolmel tootmisaastal turustatud
aastatoodangu keskmist väärtust:
–
2014. aastal 1 %
–
2015. aastal 0,8 %
–
2016. aastal 0,6 %
–
2017. aastal 0,4 %
–
2018. aastal 0,2 %
2.           2019. aastaks lõpetatakse
lõikes 1 viidatud toetuse maksmine.
3.           Toetust makstakse ainul
pärast seda, kui tooted on suunatud inimtoiduna ringlusesse.
4.           Liikmesriigid kehtestavad oma
territooriumitel kohaldatava tehnilise ja finantskulude summa järgmisel viisil:
(a)
tehnilisi kulusid arvutatakse kord aastas
stabiliseerimiseks ja ladustamiseks nõutud toimingutega seotud otsekulude
põhjal;
(b)
finantskulud arvutatakse kord aastas, lähtudes iga
liikmesriigi poolt aastaks kehtestatud intressimäärast;
(c)
tehnilised ja finantskulud tehakse avalikuks.
5.           Liikmesriigid kontrollivad,
kas ladustamisabi kasutavad tooted täidavad käesolevas artiklis sätestatud
tingimusi. Sellise kontrolli korraldamiseks peavad ladustamisabi saajad
laoarvestust toote liigi kohta, mis on antud lattu ja mis hiljem viiakse turule
inimtoiduna tagasi.
Artikkel 71
Turustusmeetmed
1.           EMKF võib toetada kalandus-
ja vesiviljelustoodete turustamismeetmeid, mille eesmärk on:
(a)
parandada järgmiste toodete turuleviimise
tingimusi:
i)        üleliigsed või vähe püütud liigid;
ii)       soovimatu püük, mis lossitakse
kooskõlas [ühise kalanduspoliitika määruse] artikliga 15 ja [määruse (EL) nr kalandus-
ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artikli 8 lõike b teise
taandega;
iii)      tooted, mille saamise meetoditel on
väike mõju keskkonnale või mahepõllumajanduslikele vesiviljelustoodetele, nagu
on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise
kohta;
(b)
edendada kvaliteeti, hõlbustades:
i)        teatava toote taotluse registreerimist
kooskõlas nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 510/2006
(põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste
kaitse kohta)[34] tingimustega;
ii)       sertifitseerimist ja edendamist,
sealhulgas jätkusuutlike kalandus- ja vesiviljelustooted ning
keskkonnasõbralikud töötlemismeetodid;
iii)      kalatoodete otseturustust väikesemahulise
rannapüügiga tegelevate kalurite poolt.
(c)
suurendada tootmise ja turu läbipaistvust ning
teostada turu-uuringuid;
(d)
koostada ühenduse õigusega kooskõlas olevaid
vormikohaseid lepinguid;
(e)
luua tootjaorganisatsioone, tootjaorganisatsioonide
ühendusi või tegevusalasiseseid organisatsioone, mida tunnustatakse [kalandus-
ja vesiviljelustoodete turgude ühist korraldust käsitleva määruse] II peatüki
III jao alusel;
(f)
viia ellu kalapüügi- ja vesiviljelustoodete
piirkondlikke, üleriigilisi või riikidevahelisi edenduskampaaniaid.
2.           Lõike 1 punkti b alusel
võetavad toimingud võivad hõlmata tarneahela tootmise, töötlemise ja turustustegevuste
ühendamist.
Artikkel 72
Kalapüügi- ja
vesiviljelustoodete töötlemine
1.           EMKFi kaudu võib toetada
investeeringuid kalapüügi- ja vesiviljelustoodete töötlemisse:
(a)
mis aitavad säästa energiat või vähendada
keskkonnamõju, sealhulgas jäätmete töötlemine;
(b)
piiratud või mitte mingit kaubanduslikku huvi
pakkuvate liikide töötlemine;
(c)
põhiliste töötlemistoimingutega kaasnevate
kõrvaltoodete töötlemist;
(d)
mahepõllumajanduslike vesiviljelustoodete
töötlemist, mida reguleeritakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 artiklitega 6
ja 7.
2.           Lõikes 1 viidatud toetust
antakse üksnes [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]] IV
jaotisega ettenähtud rahastamisvahendite kaudu.
V PEATÜKK
Kalapüügi- ja vesiviljelustoodetega seotud lisakulude hüvitamine äärepoolseimates
piirkondades
Artikkel 73
Hüvituskava
1.           EMKF
võib toetada hüvituskava, mis kehtestatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 791/2007
Assooride, Madeira, Kanaari saarte ning Prantsuse departemangude Guajaana ja
Réunioni teatavate kalandustoodete turustamisel tekkivate lisakulude kohta.
2.           Iga asjaomane liikmesriik
koostab lõikes 1 viidatud piirkondade kohta kalapüügi- ja vesiviljelustoodete
loetelu ning määrab kindlaks toetuskõlblike toodete koguse.
3.           Lõikes 2 viidatud loetelu
koostamisel ja koguste määramisel võtavad liikmesriigid arvesse kõiki
asjaomaseid asjaolusid, muu hulgas vajadust tagada, et hüvitis täidab
täielikult ühtse kalanduspoliitika nõudeid.
4.           Hüvitist ei maksta kalapüügi-
ja vesiviljelustoodetele:
(a)
mis on püütud kolmanda riigi laeva poolt, välja
arvatud kalapüügilaevad, mis sõidavad Venetsueela lipu all ja tegutsevad
ühenduse vetes;
(b)
mis on püütud ühenduse kalapüügilaevade poolt, mis
ei ole registreeritud lõikes 1 viidatud piirkondades asuvas sadamas;
(c)
mis on sisse toodud kolmandatest riikidest.
5.           Käesoleva artikli lõike 4
lõiget b ei rakendata, kui asjaomase äärepoolseimas piirkonnas asuva töötleja
olemasolev võimsus ületab tooraine koguse, mis on tarnitud kooskõlas käesolevas
artiklis kehtestatud eeskirjadega.
Artikkel 74
Hüvitise arvutamine
Hüvitist makstakse operaatoritele, kes
tegutsevad asjaomastes regioonides ja selles võetakse arvesse:
(a)
iga kalapüügi- või vesiviljelustootega kaasnevat
lisakulu, mis tuleneb asjaomase regiooni konkreetsetest ebasoodsatest
tingimustest, ja
(b)
kogu muud liiki riiklikku sekkumist, mis mõjutab
lisakulude suurust.
Artikkel 75
Hüvituskava
1.           Asjaomased liikmesriigid
esitavad komisjonile iga asjaomase regiooni kohta hüvituskava, sealhulgas
artiklis 73 viidatud loetelu ja kogused, artiklis 74 viidatud hüvitise suuruse
ja artiklis 108 sätestatud pädeva asutuse.
2.           Komisjonil on õigus kooskõlas
artikliga 150 võtta vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks
hüvituskava sisu, sealhulgas asjaomaste regioonide konkreetsetest ebasoodsatest
tingimustest tulenevate lisakulude arvutamise kriteeriumid.
VI PEATÜKK
Ühise kalanduspoliitikaga kaasnev eelarve koostöös täitmine
Artikkel 76
Geograafiline reguleerimisala
Erandina käesoleva määruse artiklist 2
kohaldatakse käesolevat peatükki ka väljaspool Euroopa Liidu territooriumi
toimuvate tegevuste suhtes.
Artikkel 77
Erieesmärgid
Käesolevas peatükis toodud meetmetega
toetatakse [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklite 37 ja 46 rakendamist.
Artikkel 78
Kontroll ja jõustamine
1.           EMKF võib toetada liidu
kontrolli-, uurimis- ja rakendussüsteemi rakendamist, mis on ette nähtud [ühtse
kalanduspoliitika määruse] artiklis 46 ja mida on täpsustatud nõukogu 20. novembri
2009. aasta määruses (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse
kontrollsüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks[35].
2.           Toetuskõlblikud
on eelkõige järgmised tegevused:
(a)
tehnoloogia, sealhulgas riistvara ja tarkvara,
laevade jälgimise süsteemide (VDS), CCTV süsteemide ja IT-võrgustike
väljatöötamine või hankimine, mis võimaldavad kalapüügiga seotud andmeid
koguda, hallata, kontrollida, analüüsida ja vahetada ning töötada nende jaoks
välja proovivõtumeetodeid, ja ka seotus sektorivaheliste
andmevahetussüsteemidega;
(b)
komponentide hankimine ja paigaldus, mis on
vajalikud andmete ülekandmiseks kalapüügiga ja kalatoodete turustamisega seotud
pooltelt asjaomasesse liikmesriiki ja ELi ametivõimudele, sealhulgas
kontrollimiseks kasutatavate elektrooniliste registreerimis- ja aruandlussüsteemide
(ERS), laevade jälgimissüsteemide (VMS) ja automaatsete tuvastussüsteemide
(AIS) komponendid;
(c)
kalapüügi- ja vesiviljelustoodete jälgitavuse
tagamiseks vajalike komponentide hankimine ja paigaldus, nagu on määratletud
nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 58;
(d)
liikmesriikide vahel andmete vahetamist ja
analüüsimist käsitlevate programmide rakendamine;
(e)
patrull-laevade, lennukite ja helikopterite
ajakohastamine ja hankimine, tingimusel, et neid kasutatakse vähemalt 60 %
ajast kalapüügi kontrollimiseks;
(f)
muude kontrollivahendite (sh mootori võimsus)
mõõtmist võimaldavate ja kaaluseadmete hankimine;
(g)
kalapüügi kontrollimisega seotud pilootprojektide
elluviimine, sealhulgas kalade DNA analüüs või kontrolliga seotud veebilehtede
väljatöötamine;
(h)
kalapüügitegevuse jälgimise, kontrolli ja seire
eest vastutavate isikute koolitus- ja vahetusprogrammid, sealhulgas
liikmesriikide vahel;
(i)
pädevate asutuste jälgimisel, kontrollimisel ja
seirel tehtud kulude hindamine, kulude ja tulude analüüs ning teostatud
auditite hindamine;
(j)
algatused, sealhulgas seminarid ja meedia
töövahendid, mis on suuantud nii kalurite kui ka teiste asjaosaliste (nt
inspektorite, riiklike süüdistajate ja kohtunike ning avalikkuse) teadlikkuse
tõstmisele vajadusest võidelda ebaseadusliku, registreerimata ja reguleerimata
kalapüügiga ning rakendada ellu ühist kalanduspoliitikat.
3.           Käesoleva artikli lõike 2
punktides h, i ja j loetletud meetmed on toetuskõlblikud toetuseks ainult siis,
kui nad on seotud riiklike võimude teostatud kontrollitegevusega.
4.           Käesoleva artikli lõike 2
punktides d ja h toodud meetmete osas määratakse makseasutuseks asjaomastest
liikmesriikidest ainult üks.
Artikkel 79
Andmete kogumine
1.           EMKF toetab esmaste
bioloogiliste, tehniliste, keskkonna- ja sotsiaal-majanduslike andmete kogumist
ja haldamist, nagu nähakse ette [ühise kalanduspoliitika määruse] artikli 37
lõikes 5 viidatud ühenduse mitmeaastase programmiga.
2.           Toetuskõlblikud on eelkõige
järgmised tegevused:
(a)
andmete haldamine ja kasutamine teaduslikuks
analüüsiks ja ühise kalanduspoliitika rakendamiseks;
(b)
riiklikud mitmeaastased proovivõtuprogrammid;
(c)
kaubandusliku ja harrastuskalapüügi mereseire;
(d)
mereuuringud;
(e)
liikmesriikide esindajate osalemine piirkondlikel
kooskõlastamisnõupidamistel, millele viidatakse [ühtset kalanduspoliitikat
käsitleva määruse] artikli 37 lõikes 4, regionaalsete kalapüüki haldavate
organisatsioonide nõupidamistel, kus EL on lepingupool või vaatleja, või
teaduslikku nõu andvate rahvusvaheliste asutuste nõupidamistel.
VI JAOTIS
MEETMED, MIDA RAHASTATAKSE OTSESEL EELARVE TÄITMISEL
I PEATÜKK
Integreeritud merenduspoliitika
Artikkel 80
Geograafiline reguleerimisala
Erandina käesoleva määruse artiklist 2
kohaldatakse käesolevat peatükki ka väljaspool Euroopa Liidu territooriumi
toimuvate tegevuste suhtes.
Artikkel 81
Reguleerimisala ja eesmärgid
Käesoleva peatüki kohaselt antava toetusega
toetatakse liidu integreeritud merenduspoliitika arendamist ja rakendamist.
Sellega:
(a)
toetatakse integreeritud merendus- ja
rannikupoliitika väljatöötamist ning rakendamist kohalikul, piirkondlikul,
riiklikul, merebasseini, ELi ja rahvusvahelisel tasandil, eelkõige:
i)       toetades tegevusi, mis innustavad
liikmesriike ja ELi piirkondi välja töötama, kasutusele võtma või rakendama
integreeritud merenduspoliitikat;
ii)       toetades
liikmesriikide omavahelist ja liikmesriikide ning sidusrühmade vahelist mere-
ja merendusstrateegiaid (sh merebasseinistrateegia) käsitlevat dialoogi ja
koostööd;
iii)      toetades
valdkonnaüleseid koostööplatvorme ja -võrgustikke, sh avaliku sektori asutuste,
piirkondlike ja kohalike omavalitsuste, tööstusharu, turismisektori, uuringutega
tegelevate sidusrühmade, kodanike, kodanikuühiskonna organisatsioonide ja
sotsiaalpartnerite esindajad;
iv)      toetades parimate
tavade vahetamist ja suhtlust rahvusvahelisel tasandil, sh kahepoolset suhtlust
kolmandate riikidega, piiramata muid lepinguid või kokkuleppeid, mis võivad
olla sõlmitud ELi ja asjaomaste kolmandate riikide vahel;
v)      tõstes esile
integreeritud merenduspoliitikat ja suurendades avaliku sektori asutuste,
erasektori ja üldsuse teadlikkust sellest.
(b)
toetatakse valdkonnaüleseid algatusi, millest
võidavad vastastikku erinevad merendussektorid ja/või sektoripoliitikad, võttes
arvesse ning kasutades ära olemasolevaid vahendeid ja algatusi, nagu näiteks:
i)       integreeritud merendusseire, mille
eesmärk on suurendada valdkondadevahelise ja piiriülese teabevahetuse kaudu
tõhusust ja tulemuslikkust, võttes arvesse olemasolevaid ja tulevasi süsteeme;
ii)       mereala ruumiline planeerimine ja
rannikuala integreeritud haldamine;
iii)      tervikliku ja
avaliku kvaliteetse merealase teadmistebaasi järkjärguline loomine, mis hõlbustab kõnealuste andmete ja
teadmiste jagamist, taaskasutamist ja levitamist eri kasutajarühmade seas.
(c)
Täienduseks väljakujunenud valdkondlikele ja
riiklikele meetmetele toetatakse rannikualadel püsivat majanduskasvu,
töökohtade loomist, innovatsiooni ja uusi tehnoloogiaid uutes ning tulevastes
merendussektorites.
(d)
Toetatakse merekeskkonna, eelkõige selle
bioloogilise mitmekesisuse ja merekaitsealade (nt NATURA 2000 alad) kaitset ja
mere- ning rannikuressursside säästvat kasutamist ja merekeskkonda mõjutava
inimtegevuse jätkusuutlikkuse piiride täiendavat kindlaks määramist, eelkõige
merestrateegia raamdirektiivi raames.
Artikkel 82
Toetuskõlblikud tegevused
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondist võib kooskõlas artiklis 81 sätestatud eesmärkidega toetada
näiteks järgmisi tegevusi:
(a)
uuringud;
(b)
projektid, sh katse- ja koostööprojektid;
(c)
avalik teave ja parimate tavade jagamine,
teadlikkuse tõstmise kampaaniad ja sellega seotud teabevahetus ning teabe
levitamine, nt reklaamikampaaniad ja -üritused ning veebilehtede ja
sidusrühmadele mõeldud suhtlusplatvormide arendamine ja haldamine, sealhulgas
liidu poliitiliste prioriteetide propageerimine sel määral, mil need on seotud
käesoleva määruse üldeesmärkidega;
(d)
konverentsid, seminarid ja õpikojad;
(e)
parimate tavade jagamine, kooskõlastustegevused, sh
merebasseinistrateegiaid käsitlevad teabevahetusvõrgustikud ja
juhtimissüsteemid;
(f)
selliste IT-süsteemide ja võrgustike arendamine ja
haldamine, mis võimaldavad koguda, hallata, kontrollida ja analüüsida
kalandusandmeid ning välja töötada selleks vajalikud valimi koostamise
meetodid, ning nende vastastikune sidumine valdkonnaüleste
andmevahetussüsteemidega.
2.           Artikli 81
punktis b sätestatud valdkonnaüleste meetmete arendamise eesmärgi
saavutamiseks võib Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist toetada:
(a)
integreeritud merendusseire tehniliste vahendite
arendamist ja rakendamist, eelkõige selleks, et toetada detsentraliseeritud
teabevahetussüsteemide kasutuselevõttu, toimimist ja haldust merendusvaldkonnas
(CISE), sidudes eelkõige olemasolevaid ja tulevasi süsteeme;
(b)
liikmesriikidevahelisi kooskõlastus- ja
koostöötegevusi, mis on seotud mereala ruumilise planeerimise ja rannikuala
integreeritud haldamisega, sh kulude haldamise süsteemid ning andmevahetus ja
-seire, hindamine, eksperdivõrgustike loomine ja haldamine ning programmi
loomine liikmesriikide ettevalmistamiseks mereala ruumilise planeerimise
rakendamiseks;
(c)
tehnilisi vahendeid Euroopa merevaatlus- ja
andmevõrgu loomiseks ning haldamiseks, et hõlbustada võrgustikku kuuluvate
liikmesriikide asutustevahelise koostöö kaudu mereandmete kogumist, koondamist,
kvaliteedikontrolli, taaskasutamist ja levitamist.
II PEATÜKK
Rahastatavad ühise kalanduspoliitika ja integreeritud
merenduspoliitika lisameetmed otsesel eelarve täitmisel
Artikkel 83
Geograafiline reguleerimisala
Erandina käesoleva määruse artiklist 2
kohaldatakse käesolevat peatükki ka väljaspool Euroopa Liidu territooriumi
toimuvate tegevuste suhtes.
Artikkel 84
Erieesmärgid
Käesolevas peatükis sätestatud meetmed aitavad
kaasa ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika rakendamisele,
eelkõige:
(a)
teadusnõustamisega ühise kalanduspoliitika raames;
(b)
erikontrolli ja täitemeetmetega ühise
kalanduspoliitika raames;
(c)
rahvusvaheliste organisatsioonide vabatahtliku
kaasabiga;
(d)
nõuandekomisjonidega;
(e)
turgu käsitleva teabega;
(f)
ühise kalanduspoliitika ja integreeritud
merenduspoliitika teavitustegevustega.
Artikkel 85
Teadusnõustamine ja -teadmised
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondist võib toetada teadustulemusi, eelkõige rakendusuuringute
projekte, mis on otseselt seotud teaduslike arvamuste ning soovituste
esitamisega, et ühise kalanduspoliitika raames võetavad kalamajandust
käsitlevad otsused oleksid usaldusväärsed ja tõhusad.
2.           Toetuskõlblikud on eelkõige
järgmised tegevused:
(a)
uuringud ja katseprojektid, mis on vajalikud ühise
kalanduspoliitika rakendamiseks ja arendamiseks, sh alternatiivsed säästva
kalamajanduse tehnikad;
(b)
teadusasutuste, sh kalavarude hindamise eest
vastutavate rahvusvaheliste nõuandvate organite, sõltumatute ekspertide ja
muude teadusasutuste teaduslike arvamuste ning soovituste koostamine ning
esitamine;
(c)
ekspertide osalemine kalanduse teaduslikke ja tehnilisi
küsimusi käsitlevatel kohtumistel ning ekspertide töörühmades ja rahvusvahelistes
nõuandvates organites ning kohtumistel, kus vajatakse kalandusekspertide
teadmisi;
(d)
komisjoni kantud kulud andmete kogumise, haldamise
ja kasutamisega seotud teenuste kasutamisel, kalandusekspertide kohtumiste
korraldamisel ja juhtimisel ning kalanduse teadusliku ja tehnilise pädevusega
seonduvate tööprogrammide juhtimisel, andmekõnede ja andmestike töötlemisel,
ettevalmistustöö tegemisel teaduslike arvamuste ja soovituste esitamiseks;
(e)
liikmesriikidevaheline koostöö andmekogumise
valdkonnas, sh piirkondlike andmebaaside loomine ja haldamine piirkondlikku
koostööd hõlbustavate andmete säilitamiseks, haldamiseks ja kasutamiseks ning
andmete kogumise ja haldamise täiustamiseks ja teadusliku taseme tõstmiseks, et
toetada kalamajandust.
Artikkel 86
Kontroll ja rakendamine
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondist võib toetada [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklis 46
sätestatud ja nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruses
nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollsüsteem ühise
kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks) nimetatud liidu kontrolli-,
inspektsiooni- ja rakendussüsteemi rakendamist.
2.           Toetuskõlblikud
on eelkõige järgmised tegevused:
(a)
sama geograafilise piirkonna mitme liikmesriigi
patrulllaevade, õhusõidukite ja helikopterite ühine ostmine, tingimusel et
vähemalt 60 % ajast kasutatakse neid kalanduse kontrollimiseks;
(b)
kulutused, mis seonduvad uute kontrollitehnoloogiate
hindamise ja arendamisega;
(c)
kõik tegevuskulud, mis on seotud ühise
kalanduspoliitika rakendamise inspekteerimisega liikmesriikides komisjoni
inspektorite poolt, eelkõige kontrollkülastused, inspektorite turvaseadmed ja
koolitus, koosolekute korraldamine ja neil osalemine ning
inspekteerimisvahendite ost või prahtimine komisjoni poolt nõukogu
20. novembri 2009. aasta määruse nr 1224/2009 X jaotise kohaselt.
3.           Lõike 2 punktis a loetletud
meetme puhul määratakse toetusesaajaks ainult üks asjaomane liikmesriik.
Artikkel 87
Rahvusvaheliste organisatsioonide vabatahtlik toetamine
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist võib
toetada järgmisi tegevusi rahvusvaheliste suhete valdkonnas:
(a)
vabatahtlikud toetused ÜRO organisatsioonidele ja
vabatahtlikud toetused mereõiguse alal tegutsevatele rahvusvahelistele
organisatsioonidele;
(b)
vabatahtlikud rahalised toetused, et valmistada
ette Euroopa Liidule huvipakkuvate uute rahvusvaheliste organisatsioonide
loomist või rahvusvaheliste lepingute sõlmimist;
(c)
vabatahtlikud rahalised toetused või programmid,
mida viivad ellu Euroopa Liidule huvipakkuvad rahvusvahelised organisatsioonid;
(d)
rahalised toetused tegevusele (lepinguosaliste
töö-, mitteametlikud ja erakorralised koosolekud), millega toetatakse Euroopa
Liidu huvisid rahvusvahelistes organisatsioonides ning tugevdatakse koostööd
liidu partneritega nendes organisatsioonides. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist
kantakse kolmandate riikide esindajate rahvusvaheliste foorumite raames
toimuvatel läbirääkimistel ja koosolekutel osalemise kulud siis, kui nende
osavõtt on Euroopa Liidu huvide seisukohalt vajalik.
Artikkel 88
Nõuandekomisjonid
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondist võib katta [ühise kalanduspoliitika määruse] artikli 52
kohaselt loodud nõuandekomisjonide tegevuskulud.
2.           Juriidilisest
isikust nõuandekomisjon võib taotleda liidu toetust Euroopa üldhuvides
tegutseva asutusena.
Artikkel 89
Turuteave
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist võib
toetada komisjoni kalandus- ja vesiviljelustooteid käsitleva turuteabe
arendamisel ja levitamisel kooskõlas [määruse (EL) nr kalandus- ja
vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artikliga 49.
Artikkel 90
Ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika teavitusmeetmed
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist võib
kanda:
(a)
ühise kalanduspoliitika ja integreeritud
merenduspoliitikaga seotud teavitus- ja kommunikatsioonimeetmetega seotud
kulud, sh:
(b)
eri sihtrühmadele suunatud kirjalike,
audiovisuaalsete elektrooniliste materjalide koostamise, tõlkimise ja
levitamise kulud;
(c)
ühise kalanduspoliitika ja integreeritud
merenduspoliitikaga seotud eri osalejate teavitamiseks ja nende arvamuste
kogumiseks ette nähtud ürituste ning kohtumiste ettevalmistamise ja korraldamise
kulud;
(d)
komisjoni poolt kohtumistele kutsutud ekspertide ja
sidusrühmade esindajate sõidu- ja majutuskulud;
(e)
Euroopa Liidu poliitiliste
prioriteetide propageerimise kulud, sel määral, mil need on seotud käesoleva
määruse üldeesmärkidega.
III PEATÜKK
Tehniline abi
Artikkel 91
Komisjoni algatusel antav tehniline abi
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist võib
toetada järgmisi komisjoni algatusel võetavaid meetmeid, võttes arvesse selle
fondi 1,1 % suurust artikli 16 lõikes 2 sätestatud piirmäära:
(a)
[määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse
ühissätted] artikli 51 lõikes 1 osutatud tehnilise abi meetmed;
(b)
säästva kalanduse kokkulepete rakendamine ja liidu
osalemine piirkondlikes kalamajanduse organisatsioonides;
(c)
Euroopa kohalike kalanduse tegevusrühmade
võrgustiku loomine, mille eesmärk on suurendada suutlikkust, jagada teavet,
vahetada kogemusi ja toetada koostööd kohalike partnerluste vahel. Võrgustik
teeb koostööd ERFi, ESFi ja EAFRD kohaliku arengu jaoks moodustatud võrgustiku
ning tehnilise abi asutustega seoses nende kohaliku arengu meetmete ja
rahvusvahelise koostööga.
Artikkel 92
Liikmesriikide algatusel antav tehniline abi
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondist võib toetada järgmisi liikmesriikide algatusel võetavaid
meetmeid, võttes arvesse piirmäära 5 % rakenduskava kogusummast:
a)      [määruse (EL) nr [...], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 52 lõikes 1 osutatud tehnilise abi
meetmed;
b)      riiklike võrgustike loomine suutlikkuse
suurendamiseks, teabe levitamiseks, kogemuste ja parimate tavade vahetamiseks
ning kalanduse kohalike tegevusrühmade vahelise koostöö toetamiseks
liikmesriigi territooriumil
2.           Erandjuhul ja nõuetekohaselt
põhjendatud asjaolude korral võib lõikes 1 osutatud piirmäära ületada.
3.           Sertifitseerimisasutusega
seotud kulud ei ole toetuskõlblikud lõike 1 alusel.
4.           Komisjonil
on õigus võtta kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud õigusakte
lõikes 1 osutatud riiklike võrgustike tegevuste kindlaks määramiseks.
VII JAOTIS
RAKENDAMINE EELARVE KOOSTÖÖS TÄITMISE RAAMES
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 93
Reguleerimisala
Käesolevat jaotist kohaldatakse meetmete
suhtes, mida rahastatakse eelarve koostöös täitmise raames V jaotises sätestatu
kohaselt
II PEATÜKK
Rakendusmehhanism
1. jagu
EMKFi toetus
Artikkel 94
Kaasfinantseerimise määrade kehtestamine
1.           Komisjoni programmi heakskiitvas
otsuses määratakse kindlaks EMKFi vahenditest programmile antav maksimumtoetus.
2.           EMKFi
toetus arvutatakse avaliku sektori toetuskõlblike kulutuste summa alusel.
Rakenduskavas kehtestatakse iga artiklis 6
EMKFi jaoks sätestatud liidu prioriteedina kehtestatud eesmärgi EMKFi
toetusmäär. EMKFi maksimaalne toetusmäär on 75 % avaliku sektori toetuskõlblikest
kuludest.
EMKFi minimaalne toetusmäär on 20 %.
3.           Erandina lõikest 2 on EMKFi
toetusmäär:
(a)
100 % artiklis 70 osutatud ladustamisabiga
seotud toetuskõlblikest kuludest;
(b)
100 % artiklis 73 osutatud hüvitamise
korraga seotud avaliku sektori toetuskõlblikest kuludest;
(c)
50 % artikli 78 lõike 2
punktis e osutatud toetusega seotud avaliku sektori toetuskõlblikest
kuludest;
(d)
80 % artikli 78 lõike 2 punktides
a–d ja f–j osutatud toetusega seotud avaliku sektori toetuskõlblikest kuludest;
(e)
65 % artiklis 79 osutatud toetusega seotud toetuskõlblikest
kuludest.
Artikkel 95
Riigiabi osatähtsus
1.           Liikmesriigid annavad
riigiabi maksimaalselt 50 % tegevuse toetuskõlblikest kogukuludest.
2.           Erandina
lõikest 1 annavad liikmesriigid riigiabi 100 % tegevuse toetuskõlblikest
kuludest, kui:
(a)
toetusesaaja on avalik-õiguslik asutus;
(b)
tegevus on seotud artiklis 70 osutatud ladustamisabiga;
(c)
tegevus on seotud artiklis 73 osutatud
hüvitamise korraga;
(d)
tegevus on seotud artiklis 79 osutatud
andmekogumisega.
3.           Erandina lõikest 1
võivad liikmesriigid anda riigiabi 50 % kuni maksimaalselt 100 % toetuskõlblikest
kogukuludest, kui meede rakendatakse vastavalt V jaotise III peatükile ja see
vastab ühele järgmistest kriteeriumitest:
(a)
kollektiivne huvi;
(b)
kollektiivne toetusesaaja;
(c)
meetme tulemused on üldsusele kättesaadavad;
(d)
kohaliku tasandi projekt on uuenduslik.
4.           Erandina lõikest 1
suurendatakse riigiabi osatähtsust I lisas sätestatud protsendipunktide
võrra.
5.           Riigiabi minimaalne
osatähtsus on 20 % tegevuse toetuskõlblikest kogukuludest.
6.           Komisjon
määrab artikli 151 lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt
rakendusaktidega kindlaks, kuidas kohaldatakse riigiabi osatähtsuse eri
protsendipunkte juhul, kui täidetud on mitu I lisas sätestatud tingimust.
2. jagu
Finantsjuhtimine
ja euro kasutamine
Artikkel 96
Eelmaksete kord
1.           Lisaks [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]
artiklis 72 sätestatud üldeeskirjadele ja järgides komisjoni otsust
rakenduskava vastuvõtmise kohta, tasub komisjon terve programmitöö perioodi
eelmakse esialgse summa, mis moodustab 4 % Euroopa Liidu eelarvest selle
rakenduskava jaoks eraldatud summast. Selle võib jagada kaheks osamakseks
sõltuvalt eelarvevahendite kättesaadavusest.
2.           Eelmakse intressid kuuluvad vastava
rakenduskava juurde ja arvestatakse maha kulude lõppdeklaratsioonis esitatud
avaliku sektori kulutustest.
Artikkel 97
Eelarveaasta
Eelarveaasta hõlmab kantud kulusid ja teenitud
tulu, mis makseasutus on kirjendanud EMKFi eelarve raamatupidamisarvestuses
aasta „N” kohta, mis algab aasta „N–1” 16. oktoobril ja lõpeb aasta „N”
15. oktoobril.
Artikkel 98
Vahemaksed
1.           Vahemakseid
tehakse iga rakenduskava puhul. Need arvutatakse, kohaldades iga liidu
prioriteedi kaasrahastamise määra selle prioriteedi raames tõendatud avalike
kulude suhtes.
2.           Komisjon
teostab vahemakseid olenevalt eelarvevõimalustest, et hüvitada akrediteeritud
makseasutustele programmide rakendamise kulud.
3.           Iga
vahemakse peab vastama järgmistele nõuetele:
(a)     akrediteeritud makseasutuse
allkirjastatud kuludeklaratsioon edastatakse komisjonile artikli 124
lõike 1 punkti c kohaselt;
(b)     EMKFi toetuse kogusummat igale liidu
prioriteedile ei ületata asjaomase programmi kehtivusajal kordagi;
(c)     komisjonile edastatakse praogrammi
rakendamist käsitlev viimane iga-aastane eduaruanne.
4.           Komisjon
teavitab viivitamata akrediteeritud makseasutust, kui mõni lõikes 3
sätestatud nõue ei ole täidetud. Kui mõnda lõike 3 punktis a
või c sätestatud nõuet ei ole järgitud, ei võeta kuludeklaratsiooni vastu.
5.           Komisjon
teostab vahemaksed 45 päeva jooksul alates lõikes 3 sätestatud
nõuetele vastava kuludeklaratsiooni registreerimisest, ilma et see piiraks
artikleid 123 ja 127.
6.           Akrediteeritud
makseasutused koostavad ja edastavad komisjonile rakenduskavadega seotud kulude
vahedeklaratsioonid ajavahemike jooksul, mille komisjon määrab kindlaks
rakendusaktidega artikli 151 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
Vahepealsed
kuludeklaratsioonid, mis käsitlevad pärast 16. oktoobrit tehtud kulusid,
kantakse järgneva aasta eelarvesse.
Artikkel 99
Lõppmakse ja programmi lõpetamine
1.           Komisjon teostab lõppmakse
olenevalt vahendite olemasolust pärast programmi rakendamist käsitleva viimase iga-aastase eduaruande kättesaamist, võttes
aluseks kehtiva rahastamiskava, asjaomase programmi viimase rakendusaasta
raamatupidamisaruanded ning vastava kontrollimise ja heakskiitmise otsuse.
Nimetatud raamatupidamisaruanded esitatakse komisjonile hiljemalt kuus kuud
pärast kulude toetuskõlblikkuse viimast kuupäeva ning need hõlmavad
makseasutuse kantud kulusid kuni kulude toetuskõlblikkuse viimase kuupäevani.
2.           Lõppmakse
teostatakse hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui komisjon on käesoleva artikli
lõikes 1 osutatud teabe ja dokumendid kätte saanud ning viimane
raamatupidamise aastaaruanne on kontrollitud ja heaks kiidetud. Komisjon
vabastab pärast lõppmakse teostamist allesjäänud kohustused kuue kuu jooksul,
ilma et see piiraks artikli 100 kohaldamist.
3.           Kui
komisjonile ei esitata lõikes 1 sätestatud tähtajaks viimast iga-aastast
eduaruannet ning programmi viimase rakendusaasta raamatupidamisaruannete
kontrollimiseks ja heakskiitmiseks vajalikke dokumente, vabastatakse
järelejäänud kohustused artikli 100 kohaselt.
Artikkel 100
Kulukohustuste vabastamine
Komisjon
vabastab kõik programmi tarbeks mõeldud eelarveliste kulukohustuste osad, mida
ei ole kasutatud eel- või vahemaksete tegemiseks või mille kohta ei ole
komisjonile seoses kantud kuludega eelarveliste kulukohustuste aastale järgneva
teise aasta 31. detsembriks esitatud ühtegi artikli 98 lõikes 3
sätestatud nõuetele vastavat kuludeklaratsiooni.
Artikkel 101
Euro kasutamine
1.           Liikmesriigi esitatud
rakenduskavas sätestatud summade, tõendatud kuluaruannete, maksetaotluste ning
rakendamise aasta- ja lõpparuannetes esitatud kulutuste vääring on euro.
2.           Liikmesriigid,
kes ei ole maksetaotluse esitamise päevaks eurot kasutusele võtnud,
konverteerivad riigi vääringus tehtud kulud eurodesse.
Need summade eurodesse konverteerimisel
kasutatakse komisjoni selle kuu raamatupidamise kurssi, mil kulu kanti
asjaomase rakenduskava makseasutuse raamatupidamisarvestusse. Komisjon avaldab
konverteerimiskursi iga kuu elektrooniliselt.
3.           Summad, mis on tagasi nõutud
nende liikmesriikide vääringus, kes ei ole tagasinõudmise päevaks eurot
kasutusele võtnud, konverteeritakse eurodesse, kasutades lõikes 2 osutatud
vahetuskurssi.
4.           Kui
liikmesriik võtab kasutusele euro, kohaldatakse lõikes 3 sätestatud
konverteerimiskorda jätkuvalt kõikide kulude suhtes, mille
sertifitseerimisasutus on raamatupidamisarvestusse kandnud enne riigi vääringu
ja euro vahelise kindlaksmääratud konverteerimiskursi jõustumist.
3. jagu
Kulude
toetuskõlblikkus ja kestus
Artikkel 102
Toetuskõlblikud kulud
1.           Lisaks [määruse (EL) nr
[...], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 55 lõikes 1
sätestatud üldeeskirjadele peavad toetusesaajate väljamakseid tõendama arved ja
maksmist tõendavad dokumendid.
2.           EMKFist
toetuse saamiseks on kõlblikud ainult V jaotise III peatükis sätestatud kaudsed kulud.
3.           Erandina
[määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 55
lõikest 7 on kulud, mis muutuvad toetuskõlblikuks programmi muutmise tõttu
artikli 22 lõike 2 kohaselt, toetuskõlblikud alles alates muudatuse
esitamisele järgneva aasta 1. jaanuarist.
Artikkel 103
Lihtsustatud kulude, lisakulude ja saamata jäänud tulu arvutamine
Kui toetust antakse lihtsustatud kulude, lisakulude
või saamata jäänud tulu alusel, tagavad liikmesriigid, et asjaomased arvutused
on nõuetekohased, täpsed ja tehtud eelnevalt ausa, õiglase ja kontrollitava
arvutusmeetodiga.
Artikkel 104
Ettemaksed
1.           Ettemaksete tingimuseks on
100 % ettemakse summale vastava pangatagatise või muu samaväärse tagatise
kehtestamine.
2.           Kui tegemist on avaliku
sektori toetusesaajaga, tehakse ettemakseid omavalitsustele, piirkondlikele
asutustele ja nende liitudele ning avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele.
3.           Avalik-õigusliku asutuse
antud tagatist käsitatakse samaväärsena esimeses lõigus osutatud tagatisega,
eeldusel et ametiasutus kohustub maksma tagatisele vastava summa juhul, kui
õigust makstud ettemaksele ei kinnitata.
4.           Tagatise
võib vabastada, kui pädev makseasutus teeb kindlaks, et tegevuse jaoks
ettenähtud riikliku toetuse vastavad tegelikud kulutused on ettemaksest
suuremad.
Artikkel 105
Meetme vastuvõetavuse kriteeriumite kehtivus
1.           Toetusesaaja täidab pärast
taotluse esitamist ja kogu meetme rakendamise aja jooksul ning teatavate
meetmete puhul kindlaksmääratud aja jooksul pärast lõppmakse saamist jätkuvalt
artikli 12 lõikes 1 osutatud vastuvõetavuse tingimusi.
2.           Komisjonil on õigus võtta
kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks:
(a)
meetmed, mille puhul tuleb pärast lõppmakse saamist
täita vastuvõetavuse tingimused, ja
(b)
lõikes 1 osutatud ajavahemik.
Seda õigust kasutades järgib komisjon täielikult
proportsionaalsuse põhimõtet ja võtab arvesse, et ühise kalanduspoliitika vastava
eeskirja täitmata jätmine võib suuresti ohustada mere bioloogiliste
elusressursside säästvat kasutamist, millega taastatakse ja hoitakse püütavate
liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku
saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, asjaomaste kalavarude
jätkusuutlikkust või merekeskkonna kaitset.
III PEATÜKK
Haldus- ja kontrollsüsteemid
Artikkel 106
Liikmesriikide kohustused
Liikmesriigid tagavad, et rakenduskava jaoks
on kehtestatud haldus- ja kontrollsüsteemid, mis tagavad ülesannete selge
jaotuse ja eraldamise korraldusasutuse, makseasutuse ning
sertifitseerimisasutuse vahel. Liikmesriigid vastutavad süsteemide tõhusa
toimimise tagamise eest kogu programmi jooksul.
Artikkel 107
Pädevad asutused
1.           Liikmesriigid määravad
rakenduskava jaoks järgmised asutused:
(a)
korraldusasutus, kes võib olla kas eraõiguslik või
avalik-õiguslik juriidiline isik, kes tegutseb riigi ja piirkonna tasandil, või
vastutab liikmesriik seda ülesannet täites ise asjaomase programmi juhtimise
eest;
(b)
akrediteeritud makseasutus artikli 109
tähenduses;
(c)
sertifitseerimisasutus artikli 112 tähenduses.
2.           Liikmesriigid määravad
selgelt kindlaks korraldusasutuse ja makseasutuse ning (kohaliku säästva arengu
projektide puhul) artiklis 62 osutatud kohalike tegevusrühmade ülesanded toetuskõlblikkuse
ja valikukriteeriumite kohaldamise ning projekti valimise menetluse kohta.
Artikkel 108
Korraldusasutus
1.           Korraldusasutus vastutab
programmi tõhusa, tulemusliku ja korrektse juhtimise ja rakendamise eest ning
eelkõige:
(a)
tagab programmi statistiliste andmete salvestamise,
säilitamise, haldamise ja esitamise asjakohase turvalise elektroonilise
süsteemi olemasolu ning selle süsteemi vajaliku rakendamise, et jälgida ja
hinnata ning eelkõige anda nõutud teavet püstitatud eesmärkide ja liidu
prioriteetide saavutamisel tehtud edusammude kohta;
(b)
esitab komisjonile kord kvartalis asjakohased
andmed rahastamiseks valitud tegevuste kohta, sealhulgas toetusesaaja ja
projekti põhinäitajate kohta;
(c)
tagab, et toetusesaajad ja muud tegevuste
rakendamisega seotud asutused:
i)        on teadlikud antavast toetusest tulenevatest
kohustustest ja peavad kas eraldi raamatupidamissüsteemi või vastavaid
raamatupidamiskoode kõikide meetmega seotud tehingute kohta;
ii)       on teadlikud nõuetest, mis käsitlevad
andmete edastamist korraldusasutusele ning väljundite ja tulemuste
registreerimist;
(d)
tagab, et [määruse (EL) nr [...], millega
kehtestatakse ühissätted] artiklis 48 osutatud eelhinnang vastab
artiklis 131 osutatud hindamis- ja järelevalvesüsteemile, aktsepteerib
seda ning edastab selle komisjonile;
(e)
tagab, et [määruse (EL) nr [...], millega
kehtestatakse ühissätted] artiklis 49 osutatud hindamiskava toimib, et
artiklis 140 osutatud eelhinnang toimub kõnealuses artiklis sätestatud
ajakava piires, et selline hinnang vastab artiklis 131 osutatud hindamis-
ja järelevalvesüsteemile, ning edastab selle artiklis 136 osutatud
järelevalvekomiteele ja komisjonile;
(f)
edastab artiklis 136 osutatud
järelevalvekomisjonile teabe ja dokumendid, mis on vajalikud programmi rakendamiseks,
pidades silmas programmi erieesmärke ja prioriteete;
(g)
koostab artiklis 138 osutatud iga-aastase
arenguaruande ja selles sisalduvad järelevalve koondtabelid ning pärast nende
heakskiitmist artiklis 136 osutatud järelevalvekomisjoni poolt esitab selle
komisjonile;
(h)
tagab, et makseasutus saab enne maksete lubamist
kogu vajaliku teabe eelkõige teostatud tegevuste ning seoses rahastamiseks
valitud tegevuste suhtes tehtud kõigi kontrollide kohta;
(i)
tagab programmi avalikustamise, teavitades
võimalikke toetusesaajaid, kutseorganisatsioone, majandus- ja
sotsiaalpartnereid, meeste ja naiste vahelise võrdõiguslikkuse edendamisega
seotud asutusi ning asjaomaseid valitsusväliseid organisatsioone (sh
keskkonnaorganisatsioonid) programmi pakutavatest võimalustest ning programmi
raames toetuse saamisest ning teavitades toetusesaajaid liidu panusest ning
laiemat avalikkust liidu osast programmis.
2.           Liikmesriik või
korraldusasutus võivad rakenduskava raames võetavate meetmete juhtimiseks ja
rakendamiseks määrata ühe või mitu vahendusasutust, sealhulgas kohalikud
ametiasutused, regionaalarengu asutused või valitsusvälised organisatsioonid.
3.           Kui
korraldusasutus delegeerib osa enda ülesannetest teisele asutusele, jääb kogu
vastutus nende ülesannete juhtimise tõhususe ja korrektsuse ning nende
rakendamise eest korraldusasutusele. Korraldusasutus tagab asjaomaste sätete
olemasolu, mille alusel saab teine asutus hankida kõnealuste ülesannete
täitmiseks vajalikke andmeid ja teavet.
Artikkel 109
Akrediteerimine ja makseasutuse akrediteerimise tühistamine
1.           Makseasutus on selleks
määratud liikmesriigi talitus või asutus, kes vastutab kulude haldamise ja
kontrollimise eest. Neid ülesandeid, välja arvatud makse tegemist, on lubatud
delegeerida.
2.           Liikmesriigid akrediteerivad makseasutustena
asutused või talitused, kes vastavad artikli 111 lõike 2 kohaselt
komisjoni kehtestatavatele akrediteerimiskriteeriumidele.
3.           Akrediteeritud makseasutuse eest vastutav isik koostab [määruse (EL) nr
[...], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 75 lõike 1 punktides a, b ja c
loetletud teabe.
4.           Kui akrediteeritud makseasutus ei vasta või enam ei vasta ühele või
mitmele lõikega 2 ette nähtud akrediteerimiskriteeriumile, tühistab
liikmesriik oma akrediteeringu, välja arvatud juhul, kui makseasutus teeb
kindlaksmääratud tähtaja jooksul vajalikud muudatused vastavalt probleemi
tõsidusele.
5.           Makseasutused haldavad oma
vastutusalasse kuuluvaid riiklike meetmetega seotud tegevusi ja tagavad nende
kontrolli ning neil lasub selles valdkonnas üldvastutus.
Artikkel 110
Täismaksed toetusesaajatele
Kui liidu õigusaktides ei ole selgelt
sätestatud teisiti, makstakse käesoleva määrusega ettenähtud rahastamisega
seotud maksed toetusesaajatele täies ulatuses välja.
Artikkel 111
Komisjoni volitused
Artikliga 106 ette nähtud süsteemi tõhusa
toimimise tagamiseks antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas
artikliga 150 vastu delegeeritud õigusakte seoses järgnevaga:
a)           makseasutuste akrediteerimise
miinimumtingimused, mis hõlmavad sisekeskkonda, kontrollitegevust, teavet ja
selle edastamist ning järelevalvet, samuti akrediteerimise ja akrediteeringu
tühistamise korra eeskirjad;
b)           makseasutuste akrediteeringu
järelevalve ja läbivaatamiskorra eeskirjad;
c)           makseasutuste haldamise ja kontrolli
vastutuse ulatus.
Artikkel 112
Sertifitseerimisasutused
1.           Sertifitseerimisasutus
on liikmesriigi määratud avalik-õiguslik või eraõiguslik auditeerimisasutus,
kes esitab arvamuse haldusliku kinnitava avalduse kohta, mis hõlmab
makseasutuse raamatupidamise aastaaruande täielikkust, täpsust ja õigsust,
sisekontrollisüsteemide nõuetekohast toimimist, raamatupidamisarvestuse aluseks
olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust ning usaldusväärse
finantsjuhtimise põhimõtte järgimist. Sertifitseerimisasutus on oma tegevuses
sõltumatu asjaomasest makseasutusest, korraldusasutusest ning makseasutusele
akrediteeringu andnud asutusest.
2.           Komisjonil on õigus võtta
kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud õigusakte, millega sätestatakse
üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad sertifitseerimisasutuse staatust,
konkreetseid ülesandeid (sh sertifitseerimisasutuste tehtavad kontrollid ja
sertifikaadid) ning koostatavaid aruandeid ja neile lisatavaid dokumente.
Artikkel 113
Makseasutuste tehtud maksete vastuvõetavus
Liit võib V jaotises osutatud eelarve koostöös
täitmise ja artiklis 92 osutatud tehnilise abiga seotud kulusid rahastada vaid juhul, kui need on tehtud akrediteeritud
makseasutuste poolt.
IV PEATÜKK
Liikmesriikide kontroll
Artikkel 114
Liikmesriikide kohustused
1.           Liikmesriigid võtavad Euroopa
Merendus- ja Kalandusfondi raames vastu kõik õigus- ja haldusnormid ning kõik
muud meetmed, mis on vajalikud, et tagada liidu finantshuvide tõhus kaitse,
ning eelkõige selleks, et:
(a)
kontrollida rahastatavate tegevuste seaduslikkust
ja korrapärasust, sealhulgas seda, et kaasrahastatud tooted ja teenused on
osutatud ning et toetusesaajad on maksnud deklareeritud kulud ning et see on
kooskõlas kehtiva Euroopa Liidu ja riikliku õigusega, rakenduskavaga ja
tegevuse toetamise tingimustega;
(b)
tagada, et tegevuste rakendamisse kaasatud toetusesaajad,
kellele on makstud hüvitist tegelikult tekkinud toetuskõlblike kulude alusel,
säilitavad eraldi raamatupidamissüsteemi või piisava raamatupidamiskoodi
tegevusega seotud tehingute jaoks;
(c)
kehtestada kord, mis tagab piisava kontrolljälje
tagamiseks nõutavate kõikide kulusid ja auditeid käsitlevate dokumentide
säilitamise kooskõlas [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]
artikli 62 lõikes g sätestatud nõuetega;
(d)
pakkuda tõhusat kaitset pettuste vastu, eelkõige
kõrgema riskiga aladel, mis toimib hoiatusena, võttes arvesse meetmete kulusid
ja nendest saadavat kasu ning nende proportsionaalsust;
(e)
ennetada eeskirjade eiramisi ja pettusi, need
tuvastada ja kõrvaldada;.
(f)
kehtestada tõhusaid hoiatavaid ja proportsionaalseid
karistusi liidu õigusaktide või liikmesriigi õiguse kohaselt;
(g)
nõuda tagasi alusetud maksed koos intressiga ning
algatada vajaduse korral vastavaid kohtumenetlusi.
2.           Liikmesriigid loovad tõhusad
haldus- ja kontrollsüsteemid, et tagada vastavus käesolevale määrusele.
3.           Selleks et täita lõike 1
punktides a ja b osutatud kohustusi, hõlmab liikmesriikide kehtestatud süsteem:
(a)
toetusesaajate esitatud toetusetaotluste
halduskontrolle;
(b)
toimingute kontrolle kohapeal.
Kohapealsete kontrollide puhul koostab vastutav
asutus kõigi taotlejate alusel kontrollvalimi, mis vajaduse korral koosneb
juhuslikust ja riskipõhisest osast, et saada representatiivne veamäär ning
hõlmata samal ajal ka kõige suuremad vead.
4.           Üksikute toimingute
kohapealseid kontrolle lõike 3 punkti b tähenduses võidakse teha valimi alusel.
5.           Kui korraldusasutus on
rakenduskava alusel ühtlasi toetusesaaja, tagatakse lõike 1 punktis a nimetatud
kontrollimise korraldamisel piisav ülesannete lahusus.
6.           Liikmesriigid teavitavad
komisjoni lõigete 1, 2, 3 ja 5 alusel vastuvõetud sätetest ja võetud
meetmetest. Kõik tingimused, mida liikmesriigid kehtestatavad käesolevas
määruses sätestatud tingimuste täiendamiseks, peavad olema kontrollitavad.
7.           Komisjon võib
rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad käesoleva artikli lõigete 1, 2, 3 ja 4
ühetaoliseks kohaldamiseks. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 151 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
8.           Komisjon võtab vastu
kooskõlas artikliga 150 delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse
lõike 1 punktis c nimetatud kontrolljälje korraldamisega seotud
eeskirjad.
Artikkel 115
Alusetute maksete tagasinõudmine
1.           Artikli 114 lõike 1
punkti g alusel nõuavad liikmesriigid tagasi alusetult makstud summad koos
viivisega. Nad teatavad sellistest juhtumitest komisjonile ning hoiavad
komisjoni kursis tagasinõudmisega seotud haldus- ja kohtumenetlustest.
2.           Komisjonil on õigus võtta
kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse
lõikes 1 nimetatud liikmesriikide kohustusi käsitlevad üksikasjalikud
eeskirjad.
Artikkel 116
Eeskirjade eiramine
1.           Iga eeskirjade eiramise või
rikkumise tõttu alusetult tehtud makse puhul nõuavad liikmesriigid toetusesaajalt
selle tagasimaksmist ühe aasta jooksul pärast eeskirjade eiramise esimest
ilmnemist ning kannavad vastavad summad makseasutuse võlgnike registrisse.
2.           Kui
tagasimaksmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul
alates tagasimaksmise nõude kuupäevast või kaheksa aasta jooksul, kui
sissenõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, katab sissenõudmata maksega
seonduvad kulud asjaomane liikmesriik, ilma et see piiraks asjaomase
liikmesriigi kohustust järgida tagasinõudmismenetlusi artikli 115 järgi.
Kui sissenõudmismenetluse raames nenditakse
eeskirjade eiramiste puudumist lõplikku laadi haldusakti või kohtuotsusega,
deklareerib asjaomane liikmesriik kuluna tema esimese lõigu alusel kantud
finantskohustuse.
3.           Nõuetekohaselt põhjendatud
juhtudel võivad liikmesriigid tagasinõudmismenetlust mitte alustada. Sellise
otsuse võib teha üksnes siis, kui:
(a)
juba tehtud või prognoositavad tagasinõudmise kulud
on suuremad kui tagasinõutav summa või
(b)
tagasinõudmine
osutub võimatuks, kuna võlgnik või eeskirjade eiramise eest juriidilist
vastutust kandvad isikud on asjaomase liikmesriigi õigusaktide kohaselt
tunnistatud maksejõuetuks.
Kui käesoleva lõike
esimeses lõigus osutatud otsus võetakse vastu enne, kui võlgnetava summa suhtes
on kohaldatud lõikes 2 osutatud eeskirju, kaetakse tagasinõudmata maksega
seonduvad finantstagajärjed liidu eelarvest.
4.           Liikmesriik
kajastab artikli 125 lõike 1 punkti c alapunkti iii
kohaselt komisjonile saadetavates raamatupidamise aastaaruannetes käesoleva
artikli lõike 2 kohaselt liikmesriigi kanda olevad summad. Komisjon
kontrollib selle korrektset kohaldamist ja muudab vajaduse korral
raamatupidamise aastaaruannet rakendusaktiga.
5.           Komisjon võib
rakendusaktidega teha otsuse jätta järgmistel juhtudel liidu eelarvesse kantud
summad liidu rahastamisest välja:
(a)
kui liikmesriik ei ole täitnud lõikes 1 osutatud
tähtaegu;
(b)
kui ta leiab, et lõike 3 alusel liikmesriigi
tehtud otsus mitte alustada tagasinõudmismenetlust ei ole põhjendatud;
(c)
kui ta leiab, et eeskirjade eiramine või makse
tagasi nõudmata jätmine tulenevad liikmesriigi haldusasutustele või muudele
ametiasutustele süüks pandavast eeskirjade eiramisest või hooletusest.
6.           Enne käesolevas artiklis
nimetatud otsuse rakendusaktidega vastuvõtmist kohaldatakse artikli 129 lõikes
6 sätestatud menetlust.
Artikkel 117
Liikmesriikide tehtavad
finantskorrektsioonid
1.           Liikmesriikidel lasub esmane
vastutus eeskirjade eiramise ja muude rikkumiste uurimise, nõutavate
finantskorrektsioonide tegemise ja tagasinõudmiste eest. Süstemaatilise
eeskirjade eiramise korral laiendab liikmesriik uuringuid, et need hõlmaksid
kõiki toiminguid, mida eeskirjade eiramine võib mõjutada
2.           Liikmesriigid teevad nõutavad
finantskorrektsioonid meetmetes või rakenduskavas avastatud üksikute või
süstemaatilise eeskirjade eiramise või muude rikkumistega seoses.
Finantskorrektsioonid seisnevad avaliku sektori toetuse täielikus või osalises
tühistamises tegevusele või rakenduskavale. Liikmesriik
võtab arvesse eeskirjade eiramise olemust ja raskusastet ning EMKFile tekitatud
rahalist kahju ja kohaldab proportsionaalseid korrektsioone. Makseasutus
kirjendab finantskorrektsioonid selle aruandeaasta raamatupidamisaruannetes,
mille jooksul tühistamine otsustatakse.
3.           Kulude
finantskorrektsioonide puhul, mis on otseselt seotud artikli 107
rikkumisega, võtavad liikmesriigid korrektsiooni summa üle otsustades arvesse,
kui laialdaselt on toetusesaaja ühise kalanduspoliitika eeskirju eiranud,
milline on ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumisest saadud majanduslik
kasu ja kui tähtis on EMKFi toetus toetusesaaja majandustegevuse jaoks.
4.           Kooskõlas
lõikega 1 tühistatud EMKFi toetust võib rakenduskavas uuesti kasutada
vastavalt lõikele 5.
5.           Kooskõlas
lõikega 2 tühistatud toetust ei või uuesti kasutada tegevuse või tegevuste
rahastamiseks, millega seoses finantskorrektsioon tehti, või juhul kui
finantskorrektsioon tehti süstemaatilise eeskirjade rikkumise ning muude
rikkumiste tõttu, nende tegevuste rahastamiseks, mida eeskirjade süstemaatiline
eiramine või muud rikkumised mõjutasid.
V PEATÜKK
Komisjoni kontroll
1. jagu
Maksete
katkestamine ja peatamine
Artikkel 118
Maksetähtaja arvutamise katkestamine
Lisaks [määruse (EL) nr [...], millega
kehtestatakse ühissätted] artikli 74 lõike 1 punktides a–c
loetletud katkestamise põhjustele võib volitatud eelarvevahendite käsutaja
[finantsmääruse] tähenduses katkestada vahemaksete maksetähtaja arvestamise
kuni üheksaks kuuks, kui komisjon on rakendusaktiga vastu võtnud otsuse, milles
tunnistatakse, et on tõendeid selle kohta, et liikmesriik on jätnud täitmata
oma ühise kalanduspoliitikaga ette nähtud kohustused ja see mõjutab tõendatud kuluaruandes
sisalduvaid kulusid, mille hüvitamiseks vahemakset taotletakse.
Artikkel 119
Maksete peatamine
1.           Komisjon võib rakendusakti
alusel peatada kõik rakenduskava vahemaksed või osa nendest, kui:
(a)
rakenduskava juhtimis- ja kontrollsüsteemis on
suuri puudusi, mille suhtes ei ole rakendatud parandusmeetmeid;
(b)
tõendatud kuluaruandes sisalduvad kulud on seotud
ränga eeskirjade eiramisega või muu rikkumisega, mida ei ole kõrvaldatud;
(c)
liikmesriik ei ole rakendanud vajalikke meetmeid
olukorra parandamiseks, mis on tinginud edasilükkamise artiklist 118
lähtuvalt;
(d)
järelevalvesüsteemi kvaliteedis ja usaldusväärsuses
on suuri puudusi;
(e)
komisjon on rakendusaktiga vastu võtnud otsuse,
milles tunnistatakse, et on tõendeid selle kohta, et liikmesriik on jätnud
täitmata ühise kalanduspoliitikaga ette nähtud kohustused ja see mõjutab
tõendatud kuluaruandes sisalduvaid kulusid, mille hüvitamiseks vahemakset
taotletakse. Selline rikkumine mõjutab kulusid, mis sisalduvad tõendatud
kuluaruandes taotluse aluseks oleva vahemakse kohta;
(f)
on täidetud määruse [millega kehtestatakse
ühissätted) artikli 17 lõikes 5 ja artikli 20 lõikes 3 osutatud tingimused.
2.           Komisjon võib otsustada
rakendusaktide alusel peatada kõik vahemaksed või osa nendest pärast seda, kui
ta on andnud liikmesriigile võimaluse esitada kahe kuu jooksul oma
tähelepanekud. Komisjon võib kooskõlas
artikli 151 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega vastu võetud
rakendusaktidega sätestada üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad maksete
seda osa, mis võidakse peatada. Need summad on proportsionaalsed liikmesriigis
avastatud puuduse, eeskirjade eiramise või mittevastavuse laadi ja tähtsusega.
3.           Komisjon
võtab rakendusaktidega vastu otsuse kõikide vahemaksete või nende osa peatamise
lõpetamise kohta, kui liikmesriik on võtnud meetmeid, mis on vajalikud
peatamise lõpetamiseks. Kui liikmesriik selliseid meetmeid ei võta, võib
komisjon võtta rakendusaktidega vastu otsuse finantskorrektsioonide kohaldamise
kohta, tühistades kooskõlas artikliga 128 ja artiklis 129 kirjeldatud
menetluse kohaselt osaliselt või tervikuna liidu toetuse rakenduskavale.
Artikkel 120
Komisjoni volitused
1.           Komisjonil on õigus võtta
kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse
artiklis 118 ja artikli 119 lõike 1 punktis e osutatud
rikkumisjuhtumid, loetledes sealhulgas ühise kalanduspoliitika asjaomased
sätted, mis on esmatähtsad bioloogiliste mereressursside säilitamiseks.
2.           Komisjon võib
rakendusaktidega sätestada maksete katkestamise ja peatamise üksikasjalikud
eeskirjad. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 151
lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
2. jagu
Raamatupidamisarvestuse
kontroll ja heakskiitmine ja finantskorrektsioonid
Artikkel 121
Komisjoni kohapealsed kontrollid
1.           Ilma
et see piiraks liikmesriikide poolt riiklike õigus- ja haldusnormide kohaselt
või aluslepingu artikli 287 või 322 alusel korraldatud mis tahes
kontrolli, võib komisjon liikmesriikides teostada kohapealseid kontrolle, et
kindlaks teha eelkõige järgmist:
a)      haldustavade vastavus liidu eeskirjadele;
b)      vajalike tõendavate dokumentide olemasolu
ja nende vastavus EMKFist rahastatud tegevustele;
c)      EMKFist rahastatud tegevuste rakendamise
ja kontrolli tingimused.
2.           Komisjoni kohapealset
kontrolli teostama volitatud isikutel või komisjoni ametnikel, kes tegutsevad
neile antud pädevuse piires, on juurdepääs raamatupidamisdokumentidele ja
kõigile teistele dokumentidele, kaasa arvatud elektroonilisel andmekandjal
koostatud või sellel saadud ja säilitatud dokumentidele ning metaandmetele, mis
on seotud EMKFist rahastatud kuludega.
3.           Kohapealse
kontrolli teostamise volitused ei mõjuta siseriiklike normide kohaldamist,
mille kohaselt peavad teatavate toimingutega tegelema riigi õiguse alusel
selleks spetsiaalselt määratud ametnikud. Komisjoni volitatud isikud ei osale
muu hulgas koduvisiitidel või isikute ametlikul küsitlemisel asjaomase
liikmesriigi õigusaktide alusel. Neil on siiski juurdepääs sel teel saadud
teabele.
4.           Komisjon
teavitab aegsasti kohapealsest kontrollist asjaomast liikmesriiki või
liikmesriiki, kelle territooriumil kontroll toimub. Asjaomase liikmesriigi
esindajad võivad sellises kontrollis osaleda.
5.           Komisjoni taotlusel ja
liikmesriigi nõusolekul teostavad kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused
lisakontrolle või uuringuid käesoleva määrusega hõlmatud tegevuste kohta. Komisjoni ametnikud või tema volitatud esindajad võivad
neis osaleda.
6.           Kontrolli parandamiseks võib
komisjon asjaomaste liikmesriikide nõusolekul teatavate kontrolli või päringute
puhul paluda abi nimetatud liikmesriikide ametiasutustelt.
7.           Komisjonil
on õigus võtta kooskõlas artikli 151 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusega vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse
menetlused, mida tuleb järgida lõigetes 5 ja 6 osutatud lisakontrollide
tegemisel.
Artikkel 122
Juurdepääs teabele
1.           Liikmesriigid
teevad komisjonile kättesaadavaks kogu teabe, mis on vajalik EMKFi tõrgeteta
toimimiseks, ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et lihtsustada kontrolli,
sealhulgas kohapealseid kontrolle, mida komisjon peab vajalikuks liidu
rahastamise haldamise raames teha.
2.           Liikmesriigid edastavad komisjonile viimase
nõudmisel ühise kalanduspoliitikaga seotud liidu õigusaktide rakendamiseks
vastuvõetud õigus- ja haldusnormid, kui need õigusaktid mõjutavad rahaliselt
EMKFi.
3.           Liikmesriigid teevad
komisjonile kättesaadavaks kogu teabe tuvastatud eeskirjade eiramise ja
oletatavate pettusejuhtumite kohta ning teabe nimetatud eeskirjade eiramise ja
pettustega seoses alusetute maksete sissenõudmiseks artikli 116 kohaselt
võetud meetmete kohta.
Artikkel 123
Juurdepääs dokumentidele
Akrediteeritud makseasutused säilitavad
teostatud makseid tõendavad dokumendid ja liidu õigusaktidega ettenähtud
haldus- ja füüsiliste kontrollide teostamisega seotud dokumendid ning teevad
need dokumendid ja teabe komisjonile kättesaadavaks.
Kui nimetatud dokumente säilitab makseasutuse delegeeritud asutus, kes vastutab kulude
kinnitamise eest, edastab kõnealune asutus akrediteeritud makseasutusele
aruanded teostatud kontrollide arvu ja sisu ning nende tulemuste põhjal võetud
meetmete kohta.
Artikkel 124
Raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine
1.           Enne kõnealusele
eelarveaastale järgneva aasta 30. aprilli võtab komisjon artikli 125
punkti c kohaselt edastatud teabe alusel rakendusaktidega vastu otsuse
akrediteeritud makseasutuste raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja
heakskiitmise kohta.
2.           Lõikes 1
osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsus hõlmab
esitatud raamatupidamise aastaaruannete täielikkust, täpsust ja tõesust. Otsuse
vastuvõtmine ei piira artikli 128 kohaselt edaspidi vastuvõetavate otsuste
kohaldamist.
Artikkel 125
Teabevahetus
Liikmesriigid edastavad komisjonile järgmise
teabe, kinnitused ja dokumendid:
(a)
akrediteeritud makseasutuse kohta:
i)       akrediteerimisdokument;
ii)       ülesanded;
iii)      vajaduse korral
akrediteerimise tühistamine,
(b)
sertifitseerimisasutuse kohta:
i)       nimi;
ii)       täpne aadress,
(c)
rahastatava tegevustega seotud meetmete kohta:
i)       akrediteeritud makseasutuse
allkirjastatud kuludeklaratsioonid, mis kehtivad ka maksetaotlustena ja millele
on lisatud nõutud teave;
ii)       aasta jooksul esitatavate
kuluprognooside ajakohastatud versioonid ja järgneva eelarveaasta
kuluprognoosid;
iii)      halduslik kinnitav avaldus ja
akrediteeritud makseasutuste raamatupidamise aastaaruanded;
iv)      kokkuvõte kõigi
auditite ja kontrollide olemasolevatest tulemustest.
Artikkel 126
Konfidentsiaalsus
Liikmesriigid ja komisjon võtavad kõik
vajalikud meetmed, et tagada käesoleva määruse kohaselt rakendatavate
kontrollimeetmete ning raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise
raames edastatud või saadud teabe konfidentsiaalsus.
Selle teabe suhtes kohaldatakse nõukogu 11. novembri
1996. aasta määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (mis käsitleb komisjoni
tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste
finantshuve pettuste ning igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest)[36]artiklis
8 sätestatud eeskirju.
Artikkel 127
Komisjoni volitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
eeskirju, milles käsitletakse järgnevat:
(a)
järgmiste dokumentide vorm ja sisu ning nende
komisjonile edastamise või talle kättesaadavaks tegemise perioodilisus,
tähtajad ja tingimused:
i)       kuludeklaratsioonid ja -prognoosid,
samuti nende ajakohastatud versioonid, kaasa arvatud sihtotstarbelised tulud;
ii)       halduslik kinnitav avaldus ja
makseasutuste raamatupidamise aastaaruanded, samuti kõigi teostatud auditite
ning kontrollide kättesaadavad tulemused;
iii)      raamatupidamisaruannete
sertifitseerimisaruanded;
iv)      akrediteeritud
makseasutuste, koordineerivate asutuste ja sertifitseerimisasutuste nimed ja andmed;
v)      EMKFist rahastatavate
kulude arvessevõtmise ja maksmise kord;
vi)      liikmesriikide poolt
maaelu arengu tegevuse ja programmide raames tehtud finantskohandusi käsitlevad
teated ning liikmesriikide kokkuvõtvad aruanded eeskirjade eiramise tagajärjel
algatatud tagasinõudmismenetluste seisust;
vii)     komisjoni
finantshuvide kaitsmiseks võetud meetmeid käsitlev teave.
(b)
teabe ja dokumentide komisjoni ning liikmesriikide
vahel vahetamise kord, samuti infosüsteemide rakendamine, sealhulgas nende
süsteemidega töödeldavate andmete liik, vorm ja sisu ning nende säilitamise
eeskirjad;
(c)
liikmesriikide poolt komisjonile esitatav teave ja
statistika ning esitatavad dokumendid ja aruanded, samuti teabe esitamise
tähtajad ja meetodid.
(d)
koostöökohustused, mida liikmesriigid täidavad
artiklite 121 ja 122 rakendamiseks.
Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 151 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 128
Komisjoni tehtavad finantskorrektsioonid ja finantskorrektsioonide
kriteeriumid
1.           Lisaks [ühiseid sätteid
käsitleva] määruse artikli 20 lõikes 4 ja artiklis 77 nimetatud
juhtudele teeb komisjon rakendusaktidega finantskorrektsioone, tühistades osa
liidu toetusest rakenduskavale, kui ta leiab pärast vajalikku kontrollimist,
et:
(a)
rakenduskava haldus- ja kontrollsüsteemis on suuri
puudusi, mis ohustavad rakenduskavale juba antud liidu toetust;
(b)
maksetaotluses sisalduvad kulud on seotud
eeskirjade eiramise või muu rikkumisega, mida liikmesriik ei ole enne
käesolevas lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse alustamist kõrvaldanud;
(c)
liikmesriik ei ole täitnud artiklist 117
tulenevaid kohustusi enne käesolevas lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse
alustamist;
(d)
tõendatud kuluaruandes sisalduvad kulud on seotud
liikmesriigi ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumisega, mis on esmatähtsad
bioloogiliste mereressursside säilitamiseks.
2.           Lõike 1
punktides a, b ja c sätestatud juhtudel teeb komisjon finantskorrektsioone
vastavalt igale avastatud eeskirjade eiramise või rikkumise juhtumile, võttes
arvesse seda, kas eiramine või rikkumine on süstemaatiline. Kui eeskirjade
eiramisega seotud kulude summat ei ole võimalik täpselt kindlaks määrata,
kohaldab komisjon kindlat määra või ekstrapoleeritud finantskorrektsiooni.
3.           Lõike 1 punktis b sätestatud artikli 105 rikkumise puhul
ja lõike 1 punktis d sätestatud juhul teeb
komisjon finantskorrektsioone ainult ühise kalanduspoliitika eeskirjade
rikkumisega otseselt seotud kuludesse. Korrektsiooni summa üle otsustades võtab
komisjon arvesse seda, kui ulatuslikult liikmesriik või toetusesaaja on ühise
kalanduspoliitika eeskirju rikkunud või kui tähtis on EMKFi toetus toetusesaaja
majandustegevuse jaoks.
4.           Kui ühise
kalanduspoliitika eeskirjade eiramisega seotud kulude summat ei ole võimalik
täpselt kindlaks määrata, kohaldab komisjon kindlat määra või ekstrapoleeritud
finantskorrektsiooni lõike 6 punkti a kohaselt.
5.           Kui komisjon võtab oma seisukoha aluseks selliste
audiitorite kindlakstehtud asjaolud, kes ei ole tema talituste teenistuses,
teeb ta oma järeldused rahaliste tagajärgede kohta pärast seda, kui ta on
vaadanud läbi asjaomase liikmesriigi artikli 117 alusel võetud meetmed,
artikli 125 punktis c esitatud teated ja liikmesriigi vastused.
6.           Komisjonil
on õigus võtta kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud akte, milles:
(a)
sätestatakse kriteeriumid kindla määra või
ekstrapoleeritud finantskorrektsioonide taseme kindlaks määramiseks;
(b)
lõike 1 punktis d on osutatud ühise
kalanduspoliitika asjaomaste eeskirjade loetelu, mis on esmatähtsad
bioloogiliste mereressursside säilitamiseks.
Artikkel 129
Menetlus
1.           Enne finantskorrektsiooni üle
otsustamist algatab komisjon menetluse, teatades liikmesriigile esialgsetest
järeldusest ning paludes liikmesriigil esitada oma seisukohad kahe kuu jooksul.
2.           Kui komisjon teeb ettepaneku
teha finantskorrektsioon ekstrapolatsiooni või kindla määra alusel, antakse
liikmesriigile võimalus tõendada asjaomase dokumentatsiooni läbivaatamise abil,
et eiramise või rikkumise (sh ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumine)
tegelik ulatus on komisjoni hinnatust väiksem. Kokkuleppel komisjoniga võib
liikmesriik piirata läbivaatamise ulatust üksnes asjaomaste toimikute
asjakohase osa või valimiga. Selliseks läbivaatamiseks lubatud aeg on kuni kaks
kuud pärast lõikes 1 osutatud kahekuulist ajavahemikku, välja arvatud
nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel.
3.           Komisjon võtab arvesse kõiki
tõendeid, mille liikmesriik on esitanud lõigetes 1 ja 2 sätestatud tähtaegade
jooksul.
4.           Kui liikmesriik ei aktsepteeri
komisjoni esialgseid järeldusi, kutsub komisjon liikmesriigi ärakuulamisele,
tagamaks, et komisjonil on finantskorrektsiooni tegemise kohta otsuse
tegemiseks olemas kogu vajalik teave ja tähelepanekud.
5.           Finantskorrektsioonide
tegemiseks võtab komisjon rakendusaktidega vastu otsuse kuue kuu jooksul alates
ärakuulamise kuupäevast või lisateabe saamise kuupäevast, kui liikmesriik on
kohustunud pärast ärakuulamist sellise lisateabe esitama. Komisjon võtab arvesse kõiki menetluse
käigus esitatud andmeid ja tähelepanekuid. Kui ärakuulamist ei toimu, hakatakse
kuuekuulist ajavahemikku arvestama kaks kuud pärast seda, kui komisjon on
saatnud liikmesriigile kutse ärakuulamisele.
6.           Kui komisjon või
kontrollikoda avastab eeskirjade eiramise, mis mõjutab komisjonile saadetud
raamatupidamisaruandeid, vähendatakse järgneva finantskorrektsiooniga EMKFist
rakenduskavale antavat toetust.
Artikkel 130
Liikmesriikide kohustused
Komisjoni tehtud finantskorrektsioon ei piira
liikmesriigi kohustust teha tagasinõudmisi artikli 117 lõike 2
kohaselt ja nõuda tagasi riigiabi asutamislepingu artikli 107 lõike 1 ja
nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999[37] artikli 14 alusel.
VI PEATÜKK
Järelevalve, hindamine, teabe kogumine ja teavitamine
1. jagu
JÄRELEVALVE- JA HINDAMISSÜSTEEMI KEHTESTAMINE JA SELLE EESMÄRGID
Artikkel 131
Järelevalve- ja hindamissüsteem
1.           Kehtestatakse eelarve
koostöös täitmise raames võetavate EMKFi meetmete järelevalve ja hindamise
süsteem, et hinnata EMKFi toimimist. Toimimise tõhusa hindamise tagamiseks
antakse komisjonile õigus võtta kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud
aktid, mis käsitlevad kõnealuse raamistiku sisu ja ülesehtust.
2.           EMKFi
mõju hinnatakse seoses artiklis 6 osutatud liidu prioriteetidega.
Komisjon määrab rakendusaktidega kindlaks
kõnealuste liidu prioriteetidega seotud näitajad. Need
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 151 lõikes 3 osutatud
kontrollimenetlusega.
3.           Liikmesriigid esitavad
komisjonile kogu teabe, mis on vajalik asjaomaste meetmete järelevalveks ja
hindamiseks. Komisjon võtab arvesse andmevajadust ja sünergiat võimalike
andmeallikate vahel, eelkõige nende kasutust vajaduse korral statistilistel
eesmärkidel. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad liikmesriikide
esitatava teabe, samuti andmevajaduse ja võimalike andmeallikate vahelise
sünergia kohta. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 151
lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
4.           Iga nelja
aasta tagant esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva
artikli kohaldamise kohta. Esimene aruanne esitatakse hiljemalt
31. detsembril 2017.
Artikkel 132
Eesmärgid
Järelevalve- ja hindamissüsteemi eesmärgid on
järgmised:
(a)
näidata merendus- ja kalanduspoliitika edusamme ja
saavutusi ning hinnata EMKFi meetmete mõju, tulemuslikkust, tõhusust ja
asjakohasust;
(b)
tõhustada merendus- ja kalanduspoliitika toetuse
suunatust;
(c)
toetada järelevalve ja hindamisega seotud ühiseid
õppeprotsesse;
(d)
anda EMKFi meetmetele usaldusväärne ja tõenditel
põhinev hinnang, millele saab tugineda otsustusprotsessis.
2. jagu
TEHNILISED SÄTTED
Artikkel 133
Ühised näitajad
1.           Artiklis 131 sätestatud
järelevalve- ja hindamissüsteemis määratakse kindlaks loetelu ühistest
näitajatest, mis on seotud esialgse olukorra ning programmi rahastamise,
väljundite, tulemuste ja mõjuga ning mida kohaldatakse iga programmi suhtes, et
võimaldada andmete koondamist liidu tasandil.
2.           Ühised
näitajad on seotud rakenduskava vahe-eesmärkide ja eesmärkidega, mis on
kehtestatud artikli 6 liidu prioriteetide kohaselt. Kõnealuseid ühiseid
näitajaid kasutatakse [määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted]
artikli 19 lõikes 1 osutatud toimimise raamistikus ja need
võimaldavad hinnata poliitika rakendamisel tehtud edusamme, selle tõhusust ning
tulemuslikkust võrreldes liidu, liikmesriikide ja programmi taseme
eesmärkidega.
Artikkel 134
Elektrooniline teabesüsteem
1.           Põhiteavet programmi
rakendamise, iga rahastamiseks valitud tegevuse, järelevalveks ja hindamiseks
vajalike lõpetatud tegevuste (sh toetusesaajate ja projekti põhitunnused) kohta
salvestatakse ja säilitatakse elektrooniliselt.
2.           Komisjon
tagab asjakohase turvalise elektroonilise süsteemi olemasolu põhiteabe
salvestamiseks, säilitamiseks ja haldamiseks ning järelevalve ja hindamise
aruandluseks.
Artikkel 135
Teavitamine
EMKFist toetuse saajad ning kohalikud
tegevusrühmad esitavad korraldusasutusele ja/või määratud hindajatele või
muudele organitele, kellele on delegeeritud tema nimel ülesannete täitmine,
kogu järelevalveks ja hindamiseks vajaliku teabe, eelkõige seoses erieesmärkide
ja prioriteetide täitmisega.
3. jagu
Järelevalve
Artikkel 136
Järelevalve kord
1.           Artiklis 108 osutatud
korraldusasutus ja [määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted]
artiklis 41 osutatud järelevalvekomitee kontrollivad programmi rakendamise
kvaliteeti.
2.           Korraldusasutus
ja järelevalvekomisjon teostavad iga rakenduskava üle järelevalvet finants-,
väljundi- ja tulemusnäitajate abil.
Artikkel 137
Järelevalvekomisjoni kohustused
Lisaks [määruse (EL) nr [...], millega
kehtestatakse ühissätted] artiklis 43 sätestatud kohustustele kontrollib
järelevalvekomisjon rakenduskava toimimist ja selle rakendamise tõhusust.
Selleks teeb järelevalvekomisjon järgmist:
(a)
peab nelja kuu jooksul programmi heakskiitmisotsuse
tegemisest nõu ja avaldab arvamust rahastatavate tegevuste valikukriteeriumide
kohta; valikukriteeriumeid muudetakse programmi kohaselt;
(b)
kontrollib programmi hindamiskavaga seotud tegevusi
ja väljundeid;
(c)
kontrollib programmi meetmeid, mis on seotud
eeltingimuste täitmisega;
(d)
vaatab läbi ja kiidab heaks rakendamise
aastaaruanded, enne kui need saadetakse komisjonile;
(e)
kontrollib meeste ja naiste võrdõiguslikkuse,
võrdsete võimaluste ja mittediskrimineerimise, toetuseks võetud meetmeid, sh
nende kättesaadavust puuetega inimestele;
(f)
järelevalvekomisjoniga ei konsulteerita
artiklis 23 osutatud andmekogumist käsitleva aasta töökava teemal.
Artikkel 138
Rakendamise aastaaruanne
1.           31. maiks 2016 ja iga
järgmise aasta 31. maiks kuni 2023. aastani (kaasa arvatud) esitab
liikmesriik komisjonile rakenduskava rakendamise aastaaruande eelmise
kalendriaasta kohta. 2016. aastal esitatav aruanne hõlmab 2014. ja 2015.
kalendriaastat.
2.           Lisaks [määruse (EL) nr
[...], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 44 sätestatule
sisaldavad rakendamise aastaaruanded:
(a)
teave iga meetme finantskohustuste ja kulutuste
kohta;
(b)
hindamiskavaga võetud meetmete kokkuvõte;
(c)
teave artiklis 105 osutatud
vastupidavustingimuste rikkumise kohta ja liikmesriikide võetavate
parandusmeetmete kohta, sealhulgas vajalike finantskorrektsioonide kohta
artikli 117 lõike 2 kohaselt.
3.           Lisaks [määruse (EL) nr
[...], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 44 sätestatule
sisaldavad 2017. ja 2019. aastal esitatavad rakendamise aastaaruanded ka
hinnangut EMKFi ja teiste territoriaalset arengut toetavate ELi
rahastamisvahendite integreeritud kasutamisel tehtud edusammude kohta, sh
kohalike arengustrateegiate kaudu, ja iga rakenduskavaga seotud prioriteedi
eesmärkide saavutamise kohta.
4.           Komisjon
võtab rakendusaktidega vastu aasta rakendusaruannete vormi ja esitamist
käsitlevad eeskirjad. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 151 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
4. jagu
Hindamine
Artikkel 139
Üldsätted
1.           Komisjon sätestab
rakendusaktidega aspektid, mis peavad sisalduma [määruse (EL) nr [...], millega
kehtestatakse ühissätted] artiklites 48 ja 50 osutatud eel- ja järelhindamises,
ning kehtestab [määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted]
artiklis 49 osutatud hindamiskava miinimumnõuded. Need rakendusaktid võetakse
vastu kooskõlas artikli 151 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
2.           Liikmesriigid
tagavad, et hindamine on kooskõlas artikli 131 kohaselt kokku lepitud
ühise hindamissüsteemiga, korraldavad nõutavate andmete esitamise ja kogumise
ning edastavad hindajatele järelevalvesüsteemi kaudu saadud eri laadi teavet.
3.           Liikmesriigid
avaldavad hindamisaruanded Internetis ja komisjon liidu veebilehel.
Artikkel 140
Eelhindamine
Liikmesriigid tagavad, et eelhindajat
rakendatakse EMKFi programmi arenguprotsessi varajases staadiumis, sealhulgas
artikli 20 lõike 1 punktis b osutatud analüüside arengus,
programmi tegevusloogika kujundamisel ja programmi eesmärkide seadmisel.
Artikkel 141
Järelhindamine
Liikmesriigid koostavad kooskõlas [määruse
(EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted] artikliga 50 rakenduskava
järelhindamise aruande. Kõnealune aruanne esitatakse komisjonile hiljemalt
31. detsembriks 2023.
Artikkel 142
Hindamiste kokkuvõtted
Komisjon vastutab liidu tasandil eel- ja
järelhindamise aruannete kokkuvõtete tegemise eest. Hindamisaruannete
kokkuvõtted lõpetatakse hiljemalt vastavate hindamisaruannete esitamise aastale
järgneva aasta 31. detsembriks.
5. jagu
Teave ja kommunikatsioon
Artikkel 143
Teave ja reklaam
1.           Makseasutus vastutab koostöös
korraldusasutusega artikli 108 lõike 1 punkti i kohaselt
järgneva eest:
(a)
asjaomase liikmesriigi kõigi rakenduskavade kohta
teavet ja neile juurdepääsu pakkuva ühtse veebilehe või ühtse veebiportaali
loomise tagamine;
(b)
võimalike toetusesaajate teavitamine rakenduskavaga
seotud rahastamisvõimalustest;
(c)
liidu kodanike teavitamine EMKFi rollist ja
saavutustest partnerluslepingute, rakenduskavade ning tegevuste tulemusi ja
mõju käsitlevate teabe- ja kommunikatsioonimeetmete kaudu.
2.           Selleks et tagada EMKFi
toetuse läbipaistvus, peavad liikmesriigid pidama CSV- või XML-vormingus
tegevuste loendit, mis on kättesaadav ühtse veebilehe või ühtse veebiportaali
kaudu, milles esitatakse kõigi asjaomase liikmesriigi rakenduskavade loend ja
kokkuvõte.
Tegevuste loendit uuendatakse vähemalt iga kolme
kuu tagant.
Tegevuste loendis sisalduv miinimumteave, sh
artiklite 28, 37, 45, 54 ja 56 kohaseid tegevusi käsitlev eriteave, on
sätestatud IV lisas.
3.           Avalikustamise ja teavitamise
meetmeid käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad taotlejate ja toetusesaajate jaoks
on kehtestatud IV lisas.
4.           Embleemi
loomise ja standardvärvide määratluse tegevusest ja juhenditest teavitamise ja
avalikustamise meetmete tehnilised kirjeldused võtab komisjon vastu
rakendusaktidega kooskõlas artikli 151 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
VIII JAOTIS
RAKENDAMINE OTSESE EELARVE TÄITMISE KORRAL
I PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 144
Reguleerimisala
Käesolevat jaotist kohaldatakse meetmete
suhtes, mida rahastatakse otsese eelarve täitmise raames V jaotises sätestatu
kohaselt
II PEATÜKK
Kontroll
Artikkel 145
Liidu finantshuvide kaitse
1.           Komisjon
tagab, et käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel
kaitstakse liidu finantshuve pettust, korruptsiooni ja muud ebaseaduslikku
tegevust ennetavate meetmetega, tõhusa kontrollimisega ning alusetult
väljamakstud summade tagasinõudmisega ja – juhul kui tuvastatakse eeskirjade
eiramine – tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega.
2.           Komisjonil
või tema esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida nii dokumentide kui
ka kohapealse kontrolli alusel kõiki toetusesaajaid, rakendusasutusi,
töövõtjaid ja alltöövõtjaid, kes on saanud liidult rahalist toetust.
Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib
korraldada sellise rahastamisega otseselt või kaudselt seotud ettevõtjate
tööruumides kohapealseid kontrolle, mis peavad toimuma määruses (Euratom, EÜ)
nr 2185/96 sätestatud korras ning mille eesmärk on teha kindlaks, kas
toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või liidu eelarvest rahastamise lepinguga
seoses esineb pettust, korruptsiooni või mis tahes muud liidu finantshuve
kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
Ilma et see piiraks eelnevate lõikude kohaldamist,
antakse kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud
lepingutega, toetuslepingutega ja toetuse määramise otsustega, samuti käesoleva
määruse rakendamisest tulenevate lepingutega komisjonile, kontrollikojale ja
OLAFile selge sõnaga õigus selliseks auditeerimiseks ja kohapealseks
kontrolliks.
Artikkel 146
Auditid
1.           Komisjonil või tema
esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida kohapeal käesoleva määruse
kohaselt toetust saanud tegevusi igal ajal vähemalt kümnepäevase
etteteatamisega kuni kolmeaastase ajavahemiku jooksul pärast seda, kui komisjon
on sooritanud lõpliku makse, välja arvatud kiireloomulistel juhtudel.
2.           Komisjoni
ja kontrollikoja ametnikel või nende esindajatel, kellel on nõuetekohased
volitused kohapealsete auditite tegemiseks, on juurdepääs arveraamatutele ja
kõigile teistele dokumentidele, kaasa arvatud elektroonilisel kujul koostatud
või säilitatud dokumentidele ja metaandmetele, mis on seotud käesoleva määruse
alusel rahastatud kuludega.
3.           Lõikes 2 nimetatud
auditeerimisvolitused ei mõjuta riiklike normide kohaldamist, mille kohaselt
peavad teatavate toimingutega tegelema liikmesriigi seaduste alusel selleks
spetsiaalselt määratud ametnikud. Komisjoni ja
kontrollikoja ametnikud või nende esindajad ei osale muu hulgas koduvisiitides
või isikute ametlikus küsitlemises asjaomase liikmesriigi õiguse raames. Neil
on siiski juurdepääs sel teel saadud teabele.
4.           Kui käesoleva määruse alusel
antav ühenduse rahaline toetus määratakse hiljem lõplikuks toetusesaajaks
olevale kolmandale poolele, siis algne toetusesaaja, kes on ühenduse rahalise
toetuse saaja, peab esitama komisjonile kogu asjakohase teabe asjaomase lõpliku
toetusesaaja kohta.
5.           Sel
eesmärgil peavad toetusesaajad kättesaadavana säilitama kõik seotud dokumendid
kuni kolmeaastase perioodi jooksul lõpliku makse sooritamisest.
Artikkel 147
Maksete peatamine, rahalise toetuse vähendamine ja tühistamine
1.           Kui komisjon leiab, et liidu
rahalisi vahendeid ei ole kasutatud käesolevas määruses või mis tahes muus
kohaldatavas liidu õigusaktis kehtestatud tingimuste kohaselt, teatab ta
sellest toetusesaajatele, kes peavad ühe kuu jooksul sellise teate saamisest
saatma komisjonile oma märkused.
2.           Kui toetusesaaja
ei vasta nimetatud ajavahemiku jooksul või komisjon ei muuda tema märkuste
alusel oma arvamust, siis komisjon kas vähendab antavat rahalist toetust,
tühistab selle või peatab maksed. Kõik alusetult tehtud väljamaksed tuleb
komisjonile tagasi maksta. Õigeks ajaks tagasi maksmata summadele lisatakse
intress [finantsmääruses] sätestatud tingimustel.
III PEATÜKK
Hindamine ja aruandlus
Artikkel 148
Hindamine
1.           Käesoleva määruse kohaselt
teostatakse rahastatavate tegevuste üle korrapäraselt järelevalvet, et jälgida
nende rakendamist.
2.           Komisjon
tagab rahastatavate tegevuste korrapärase ja sõltumatu välishindamise.
Artikkel 149
Aruandlus
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:
(a)
hiljemalt 31. märtsiks 2017 vahehindamise
aruande käesoleva määruse kohaselt rahastatavate tegevuste rakendamisel
saavutatud tulemuste ja kvalitatiivsete ning kvantitatiivsete aspektide kohta;
(b)
hiljemalt 30. augustiks 2018 teatise käesoleva
määruse kohaselt rahastatavate tegevuste jätkamise;
(c)
hiljemalt 31. detsembriks 2021 järelhindamise
aruande.
IX JAOTIS
MENETLUSSÄTTED
Artikkel 150
Volituste delegeerimine
1.           Komisjoni volitatakse võtma
vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.           Komisjonile
antakse määramata ajaks alates 1. jaanuarist 2014 kehtivad volitused,
millele on osutatud artiklites 12, 33, 37, 38, 39, 46, 61,
64, 67, 75, 92, 105, 111, 112, 114, 115, 119, 127, 131 ja 153.
3.           Euroopa
Parlament või nõukogu võib artiklites 12, 33, 37, 38, 39,
46, 61, 64, 67, 75, 92, 105, 111, 112, 114, 115, 119, 127, 131 ja 153 osutatud delegeerimisvolitused igal ajal tühistada.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas
või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud
delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea
kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal
teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5.           Artiklite
12, 33, 37, 38, 39, 46, 61, 64, 67, 75, 92, 105, 111, 112,
114, 115, 119, 127, 131 ja 153 kohaselt vastu võetud
delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu
ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist
teatamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule või kui Euroopa Parlament ja
nõukogu on mõlemad enne nimetatud ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud,
et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Euroopa Parlamendi või nõukogu
algatusel pikendatakse seda tähtaega kaks kuud.
Artikkel 151
Komiteemenetlus
1.           Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi eeskirjade rakendamisel abistab komisjoni Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
2.           Käesolevale
lõikele osutamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3.           Käesolevale
lõikele osutamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
X JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 152
Kehtetuks tunnistamine
1.           Määrus (EÜ) nr 1198/2006,
määrus (EÜ nr 861/2006, määrus (EÜ) [nr …/2011, millega kehtestatakse
integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm], määrus (EÜ)
nr 791/2007, määrus (EÜ) nr 2328/2003 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikkel 103
tunnistatakse kehtetuks jõustumisega alates 1. jaanuarist 2014.
2.           Viiteid kehtetuks tunnistatud
määrustele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.
Artikkel 153
Üleminekusätted
1.           Selleks et hõlbustada
üleminekut määrusega (EÜ) nr 1198/2006, määrusega (EÜ) nr 861/2006,
määrusega (EÜ) [nr …/2011, millega kehtestatakse integreeritud
merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm] ja määrusega (EÜ) nr
791/2007 sätestatud süsteemidelt käesoleva määrusega sätestatud süsteemile, on
komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 150 vastu delegeeritud
õigusakte, mis käsitlevad tingimusi, mille järgi komisjoni kõnealuste määruste
kohaselt heaks kiidetud toetuse võib integreerida käesolevale määrusele antud
toetustega, sh tehnilise abina ja järelhindamiseks antud toetus.
2.           Käesolev
määrus ei mõjuta asjaomaste projektide jätkumist ega muutmist, sh nende
täielikku ega osalist tühistamist, kuni projektide lõpetamiseni, samuti ei mõjuta
see rahalist toetust, mida komisjon annab määruse (EÜ) nr 1198/2006, määruse (EÜ
nr 861/2006, määruse (EÜ) [nr …/2011, millega kehtestatakse integreeritud
merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm], määruse (EÜ) nr 791/2007 ja
määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 103 alusel või mis tahes muude selliste
õigusaktide alusel, mida kohaldatakse sellise toetuse suhtes 31. detsembri
2013. aasta seisuga.
3.           Nõukogu määruse (EÜ)
nr 1198/2006 kohaselt esitatud taotlused jäävad kehtima.
Artikkel 154
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu
Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
President                                                        eesistuja
I LISA
Toetuse
erimäär
 Tegevuse liik || Protsendipunkti
 Väikesemahulise rannapüügiga seoses võidakse toetust suurendada || 25
 Kaugematel Kreeka saartel paiknemisega seoses võidakse toetust suurendada || 35
 Äärepoolseimates piirkondades paiknemisega seoses võidakse toetust suurendada || 35
 Kalurite ühenduse või muu toetusesaajate ühenduse, mille suhtes ei kohaldata V jaotise III peatükki, poolse rakendamisega seoses võidakse toetust suurendada || 10
 Tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide ühingu poolse rakendamisega seoses võidakse toetust suurendada || 20
 Artikli 78 kohase kontrolli ja jõustamisega seoses võidakse toetust suurendada || 30
 Artikli 78 kohase kontrolli ja jõustamisega seoses väikesemahulise rannapüügiga võidakse toetust suurendada || 40
 Rakendamise puhul ettevõtjate poolt, kes ei kuulu VKEde mõiste alla võidakse toetust vähendada || 20
II LISA
[Kohustuste assigneeringute jaotus
aastate kaupa aastateks 2014–2020]
III
LISA
Üldised eeltingimused
 Valdkond || Eeltingimus || Täitmise kriteeriumid
 1. Diskrimineerimisvastane võitlus   || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ (millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel)[38] ja 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/43/EÜ (millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust)[39] tõhus rakendamine ja kohaldamine   || –                         Nõukogu direktiivide 2000/78/EÜ ja 2000/43/EÜ tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               institutsiooniline kord eelmainitud direktiivide rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelevalveks; –               strateegia fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks eelmainitud direktiivide rakendamisel ja kohaldamisel.
 2. Sooline võrdõiguslikkus     || Soolise võrdõiguslikkuse edendamise strateegia ja selle tõhusa rakendamise mehhanismi olemasolu. || –                         Soolise võrdõiguslikkuse edendamise otsese strateegia tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               süsteem andmete ja näitajate kogumiseks ning analüüsimiseks, mis jagunevad soo alusel ja millega arendatakse tõenditel põhinevat soolise võrdõiguslikkuse poliitikat; –               kava ja eeltingimused soolise võrdõiguslikkuse edendamise eesmärkide integreerimiseks võrdõiguslikkuse normatiivide ja suuniste abil; –               rakendusmehhanismid, sealhulgas soolise võrdõiguslikkuse organi ja asjaomase asjatundlikkuse kaasamine sekkumismeetmete koostamiseks, järelevalveks ning hindamiseks.
 3. Puuetega inimesed || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni tõhus rakendamine ja kohaldamine.   || –                         ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               meetmete rakendamine kooskõlas ÜRO konventsiooni artikliga 9, et ennetada, selgitada välja ja kõrvaldada puuetega inimeste juurdepääsu raskendavad ning tõkestavad asjaolud; –               institutsiooniline kord ÜRO konventsiooni rakendamiseks ja järelevalveks kooskõlas konventsiooni artikliga 33; –               kava fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ÜRO konventsiooni rakendamisel ja kohaldamisel, sealhulgas sobiv kord juurdepääsunõuete täitmise järelevalveks.
 4.. Riigihanked || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/18/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/17/EÜ (millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused)[40] tõhus rakendamine ja kohaldamine ning piisav seire ja järelevalve.   || –                         Direktiivide 2004/18/EÜ ja 2004/17/EÜ tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               direktiivide 2004/18/EÜ ja 2004/17/EÜ täielik ülevõtmine; –               institutsiooniline kord ELi riigihankeõiguse rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelevalveks; –               meetmed, millega tagatakse läbipaistva lepingute sõlmimise korra piisav seire ja järelevalve ning piisav teave selle kohta; –               strateegia fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ELi riigihankeõiguse rakendamisel ja kohaldamisel.
 5. Riigiabi || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse ELi riigiabiõiguse tõhus rakendamine ja kohaldamine.   || –                         ELi riigiabiõiguse tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               institutsiooniline kord ELi riigiabiõiguse rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelevalveks; –               strateegia fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ELi riigiabiõiguse rakendamisel ja kohaldamisel.
 6. Keskkonnamõju hindamise ning keskkonnamõju strateegilise hindamisega seotud keskkonnakaitse õigusaktid || Sellise mehhanismi olemasolu, millega tagatakse keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamisega seotud ELi keskkonnakaitse õigusaktide tõhus rakendamine ning kohaldamine kooskõlas 27. juuni 1985. aasta nõukogu direktiiviga 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta[41] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiiviga 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta[42].   || –                         ELi keskkonnakaitse õigusaktide tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivide täielik ja õige ülevõtmine; –               institutsiooniline kord keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivide rakendamiseks, kohaldamiseks ning järelevalveks; –               strateegia keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed, millega tagatakse piisav haldussuutlikkus.
 7. Statistilised süsteemid ja tulemusnäitajad   || Statistilise süsteemi olemasolu, mida on vaja programmide tõhususe ja mõju hindamiseks.     Tõhusa tulemusnäitajate süsteemi olemasolu, mida on vaja tulemuste suunas tehtavate edusammude seireks ja mõju hindamiseks.   || –                         Kehtiv mitmeaastane kava andmete õigeaegseks kogumiseks ja koondamiseks hõlmab: –               allikate ja mehhanismide väljaselgitamist statistilise valideerimise tagamiseks; –               avaldamise ja üldsusele kättesaadavuse korda; –               tõhusat tulemusnäitajate süsteemi, sealhulgas: –               tulemusnäitajate valimine iga programmi jaoks, mis annab teavet inimeste heaolu ja edusammude nende tahkude kohta, mis ajendavad programmist rahastatavaid poliitikameetmeid; –               sihtmärkide kehtestamine nende näitajate jaoks; –               järgmiste nõuete täitmine iga näitaja puhul: usaldusväärsus ja statistiline valideerimine, normatiivse tõlgendamise selgus, reageerimine poliitikale, andmete õigeaegne kogumine ja avalik kättesaadavus; rakendatud on vajalikud menetlused, et tagada, et kõikide programmist rahastatavate toimingute puhul võetakse kasutusele tõhus näitajate süsteem.
Konkreetsed eeltingimused
1. PRIORITEETIDEGA SEOTUD TINGIMUSED
 ELi Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi / ühise strateegilise raamistiku temaatiliste eesmärkidega seotud prioriteedid || Eeltingimus || Täitmise kriteeriumid
 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteet: 2. uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise kalanduse edendamine 3. uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise vesiviljeluse edendamine   Temaatiline eesmärk nr 3: väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõime tõhustamine   || Äriettevõtte loomine: on võetud erimeetmeid, et tulemuslikult rakendada Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” (SBA) ja selle 23. veebruari 2011. aasta läbivaatamisakt, sealhulgas põhimõte „Kõigepealt mõtle väikestele” || Erimeetmed hõlmavad: –                         meetmeid ettevõtte asutamise aja vähendamiseks kolme päevani ning asutamisega seotud kulude vähendamist 100 euroni; –                         meetmeid, et vähendada aega, mida on vaja litsentside ja lubade saamiseks, et ettevõte võiks konkreetse tegevusalaga tegelema hakata, kolme kuuni; –                         mehhanismi VKEdele avalduva õigusaktide mõju süstemaatiliseks hindamiseks, kasutades VKE-testi, võttes samal ajal vajaduse korral arvesse ettevõtete suuruste erinevusi.
 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteet: 3. Uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise vesiviljeluse edendamine 5. Säästva ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine   Temaatiline eesmärk nr 6: keskkonnakaitse ja ressursitõhususe edendamine || 2014. aastaks mitmeaastase riikliku strateegiakava kehtestamine vesiviljeluse kohta, nagu on osutatud ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 43     || –                         Mitmeaastane riiklik strateegiakava vesiviljeluse kohta esitatakse komisjonile hiljemalt rakenduskava esitamise päeval. –                         Rakenduskava sisaldab teavet vesiviljeluse mitmeaastase riikliku strateegiakava täiendavuse kohta.
 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteet: 6. Ühise kalanduspoliitika edendamine ja rakendamine         Temaatiline eesmärk nr 6: keskkonnakaitse ja ressursitõhususe edendamine   || Tõestatud haldussuutlikkus, et täita ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 37 sätestatud kalavarude majandamise andmenõudeid || –                         Tõestatud haldussuutlikkus, et valmistada ette ja kohaldada mitmeaastast andmete kogumise programmi, mille vaatab läbi STEFC ja kiidab heaks komisjon. –                         Tõestatud haldussuutlikkus, et valmistada ette ja rakendada igaaastast andmete kogumise töökava, mille vaatab läbi STEFC ja kiidab heaks komisjon. –                         Piisav suutlikkus inimressursside jaotamisel, et sõlmida kahe- või mitmepoolseid kokkuleppeid teiste liikmesriikidega olukorras, kus tehakse koostööd andmete kogumise kohustuse täitmiseks.
 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi prioriteet: 6. Ühise kalanduspoliitika edendamine ja rakendamine   Temaatiline eesmärk nr 6: keskkonnakaitse ja ressursitõhususe edendamine   || Tõestatud haldussuutlikkus, et vastata ühenduse kontrolli-, inspektsiooni- ja rakendussüsteemi elluviimisele, nagu on sätestatud ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 46 ning täpsustatud nõukogu määruses (EÜ) nr 1224/2009. || Erimeetmed hõlmavad: –                         tõestatud haldussuutlikkust, et valmistada ette ja rakendada 2014.–2020. aasta riiklikku kontrolliprogrammi, millele on osutatud artikli 19 lõikes 1; –                         tõestatud haldussuutlikkust, et valmistada ette ja rakendada mitmeaastase kava suhtes kohaldatavat riiklikku kontrollimeetmete programmi (kontrollisüsteemi käsitleva määruse artikkel 46); –                         tõestatud haldussuutlikkust, et valmistada ette ja rakendada ühist kontrolliprogrammi, mis võidakse töötada välja koos teiste liikmesriikidega (kontrollisüsteemi käsitleva määruse artikkel 94); –                         tõestatud haldussuutlikkust, et valmistada ette ja rakendada kontrolli ja inspekteerimise eriprogramme (kontrollisüsteemi käsitleva määruse artikkel 95); –                         tõestatud haldussuutlikkust, et kohaldada ränkade rikkumiste korral tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate kriminaalkaristuste süsteemi (kontrollisüsteemi käsitleva määruse artikkel 90); –                         tõestatud haldussuutlikkust, et kohaldada ränkade rikkumiste punktisüsteemi (kontrollisüsteemi käsitleva määruse artikkel 92). Piisav suutlikkus inimressursside jaotamisel, et rakendada kontrollisüsteemi käsitlevat määrust.
IV LISA
Info- ja kommunikatsioonistrateegia Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi toetuse
kohta

1.
Toimingute loend

Artiklis 143 osutatud toimingute loend
sisaldab vähemalt ühe liikmesriigi ametlikus keeles järgmisi andmevälju:
–
toetusesaaja nimi (ainult juriidilised isikud;
füüsilisi isikuid ei nimetata);
–
ühenduse laevastikuregistri (CFR) tunnusnumber,
millele on osutatud komisjoni määruse (EÜ) nr 26/2004, 30. detsember 2003[43],
artiklis 10 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta);
–
toimingu nimi;
–
toimingu kokkuvõte;
–
toimingu alustamise kuupäev;
–
toimingu lõpetamise kuupäev (toimingu eeldatav
füüsilise lõpetamise või täieliku rakendamise kuupäev);
–
toimingule eraldatud toetuskõlblike kulude
kogusumma;
–
ELi kaasfinantseerimise määr;
–
toimingu sihtnumber;
–
riik;
–
ühenduse prioriteedi nimetus;
–
toimingute loendi viimase ajakohastatud versiooni
kuupäev.
Andmeväljade rubriigid ja projektide nimed
esitatakse samuti vähemalt ühes Euroopa Liidu ametlikest keeltest.

2.
Avalikkusele suunatud teavitamis- ja avalikustamismeetmed
2.1.
Liikmesriigi kohustused

1.           Liikmesriik tagab, et
teavitamis- ja avalikustamismeetmete eesmärk on võimalikult lai meediakajastus,
kasutades eri kommunikatsioonivorme ning meetodeid sobival tasemel.
2.           Liikmesriik vastutab vähemalt
järgmiste teavitamis- ja avalikustamismeetmete korraldamise eest:
(a)
suuremõõtmeline teavitusüritus, millega
avalikustatakse rakenduskava käivitumine;
(b)
programmitöö perioodil vähemalt kaks
suuremõõtmelist teavitusüritust, kus teavitatakse rahastamisvõimalustest,
rakendatavatest strateegiatest ja esitletakse rakenduskava raames saavutatut;
(c)
Euroopa Liidu lipu kasutamine iga korraldusasutuse
hoone ees või üldsusele nähtavas kohas korraldusasutuse ruumides;
(d)
toimingute loendi elektrooniline avaldamine
kooskõlas lõikega 1;
(e)
toimingute näited rakenduskavade kaupa ühtsel
veebilehel või rakenduskava veebiportaalis, mis on ligipääsetav ühtse veebilehe
kaudu; näited peaks olema levinud Euroopa Liidu ametlikus keeles, mis ei ole
asjaomase liikmesriigi ametlik keel ega üks selle ametlikest keeltest;
(f)
ühtse veebilehe konkreetne osa on eraldatud
lühikokkuvõttele uuendustegevuse ja ökoinnovatsiooni toimingute kohta;
(g)
teabe ajakohastamine rakenduskava rakendamise,
sealhulgas peamiste saavutuste kohta, ühtsel veebilehel või rakenduskava
veebiportaalis, mis on ligipääsetav ühtse veebilehe kaudu.
3.           Korraldusasutus kaasab
teavitamis- ja avalikustamismeetmetesse kooskõlas liikmesriikide õigusnormide
ja praktikaga järgmised asutused:
(a)
määruse (EÜ) nr […], millega kehtestatakse ühissätted,
artiklis 5 osutatud partnerid;
(b)
Euroopa kohta teavet jagavad keskused ja lisaks ka
komisjoni esindused liikmesriikides;
(c)
haridus- ja teadusasutused.
Need organid levitavad ulatuslikult
artikli 143 lõike 1 punktides a ja b kirjeldatud teavet.

3.
Potentsiaalsetele toetusesaajatele ja olemasolevatele toetusesaajatele
suunatud teavitamismeetmed
3.1.
Potentsiaalsetele toetusesaajatele suunatud teavitamismeetmed

1.           Korraldusasutus tagab, et
rakenduskava eesmärke ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi pakutavaid
rahastamisvõimalusi tutvustatakse laialdaselt kõigile potentsiaalsetele toetusesaajatele
ja huvitatud isikutele.
2.           Korraldusasutus tagab potentsiaalsete
toetusesaajate teavitamise vähemalt järgmisest:
(a)
kulutuste toetuskõlblikkuse tingimused, mis tuleb
täita, et kvalifitseeruda toetuse saamiseks rakenduskava raames;
(b)
rahastamistaotluste vastuvõetavuse tingimuste
kirjeldus, rahastamistaotluste läbivaatamise korra ja menetlustähtaegade
kirjeldus;
(c)
toetatavate toimingute valimise kriteeriumid;
(d)
riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi
kontaktisikud, kes oskavad anda teavet rakenduskavade kohta;
(e)
asjaolu, et taotlustes tuleks pakkuda välja
toimingu suurusega proportsionaalne kommunikatsioonitegevus, et teavitada
üldsust toimingu eesmärkidest ja ELi toetusest toimingule.

3.2.
Toetusesaajatele suunatud teavitamismeetmed

Korraldusasutus teavitab toetusesaajaid
sellest, et nõustudes rahastamisega, nõustuvad nad ühtlasi enda lisamisega
artikli 143 lõike 2 kohaselt avaldatavasse toetusesaajate nimekirja.
ÕIGUSAKTILE LISATAV
FINATSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse
nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollsüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine
hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline
mõju tuludele
ÕIGUSAKTILE
LISATAV FINANTSSELGITUS

4.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
4.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus

Ettepanek
võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi kohta [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr
1198/2006, nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ja nõukogu määrus nr XXX/2011
integreeritud merenduspoliitika kohta]

4.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB[44]) struktuurile

Poliitikavaldkond,
jaotis 11 „Merendus- ja kalandusasjad”, rubriik 2 …
täpsustada
praegused eelarveread, mis on koondatud uueks eelarvereaks:
eelarveread
pärast 2013. aastat

4.3.
Ettepaneku/algatuse liik

¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
(Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega tühistatakse nõukogu määrus
(EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ja nõukogu määrus nr
XXX/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta] järgmiseks rahastamisperioodiks
(2014–2020)
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[45]
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet

4.4.
Eesmärgid
4.4.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Uus
finantsinstrument aitab Euroopa 2020. aasta strateegia raames kaasa
peamiselt kolmele juhtalgatusele: 1) ressursitõhusus; 2) „Innovatiivne
liit” ning 3) uute oskuste ja töökohtade tegevuskava. Kooskõlas Euroopa
2020. aasta strateegiaga on tulevase rahastamisinstrumendi üldeesmärgid
järgmised:
-
toetada reformitud ühise kalanduspoliitika eesmärke, edendades selleks säästvat
ja elujõulist kalandust ja vesiviljelust;
-
toetada integreeritud merenduspoliitika edasist arengut ja rakendamist;
-
toetada kalandusvaldkonna tasakaalustatud territoriaalset arengut.

4.4.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad
vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

Erieesmärk
eelarve täitmise korral koostöös liikmesriikidega
 Dimensions || Specific objectives
 Tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamine || –                          majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse, töökohtade loomise edendamine ning tööjõu liikuvuse toetamine ranniku- ja siseveekogukondades, mis sõltuvad kalapüügist ja vesiviljelusest
 –                          kalandustegevuse mitmekesistamine merendusmajanduse muudesse sektoritesse ja merendusmajanduse kasv, sealhulgas kliimamuutuse mõjude vähendamine
 Uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise kalanduse edendamine || –                          toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste ülekande tõhustamisele
 –                          kalanduse, eriti väikesemahulise rannikupüügilaevastiku konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamisele ning kalanduse ohutuse ja töötingimuste parandamisele
 –                          uute professionaalsete oskuste ja elukestva õppe arendamine
 –                          kalandustoodete turu parem korraldus
 Uuendusliku, konkurentsivõimelise ja teadmistepõhise vesiviljeluse edendamine || –                          toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste ülekande tõhustamisele
 –                          vesiviljelusettevõtete (eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtete) konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine
 –                          uute professionaalsete oskuste ja elukestva õppe arendamine
 –                          vesiviljelustoodete turu parem korraldus
 Säästva ja ressursitõhusa kalanduse edendamine || –                          kalanduse mõju vähendamine merekeskkonnale
 –                          merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi ning nende osutatavate teenuste kaitse ja taastamine
 Säästva ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine || –                          vesiviljelusega seotud ökosüsteemide arvukuse suurendamine ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine
 –                          kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse ning loomatervise ja loomade heaolu ning julgeoleku ja rahvatervise edendamine
 Ühise kalanduspoliitika rakendamise soodustamine || –                          teaduslike teadmistega varustamine ja andmete kogumine
 –                          kontrolli ja rakendamise toetamine, institutsioonilise suutlikkuse tõstmine ja tõhus avalik haldus
Erieesmärk eelarve otsese täitmise korral
 Dimensions || Specific objectives
 Uuenduslik ja teadmistepõhine kalandus || –                          Parem turukorraldus kalanduse valdkonnas (vaatlus)
 Säästev ja ressursitõhus kalandus || –                          Teaduslikult põhjendatud teadmiste ja andmete kogumise järjest suurenev pakkumine kalavarude säästva majandamise kontekstis –                          Increased compliance through control
 Integreeritud merenduspoliitika areng ja rakendamine || –                          Piiriüleste instrumentide väljatöötamine parema poliitikakujundamise jaoks (mereala ruumiline planeerimine, integreeritud mereseire, merealased teadmised) –                          Poliitikaintegratsiooni edendamine, mis võimaldab Euroopa merepiirkondade jätkusuutlikku ja piiriülest/ökosüsteemipõhist haldamist
 Ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika juhtimine || –                          Ühise kalanduspoliitika, mere- ja rannikuküsimuste integreeritud juhtimise edendamine –                          Tugevdada veelgi ja muuta sujuvamaks sidusrühmade kaasatus kalavarude majandamisse ja vesiviljelusse, pakkudes nõuandekomisjonile liidu finantsabi –                          Toetada ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitikaga seotud informatsiooni ja kommunikatsioonimeetmete kulude katmist ning ekspertide ja sidusrühmade esindajate kulude katmist, kes osalevad ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika teemalistel komisjoni koosolekutel
Seotud tegevuspõhine juhtimine ja eelarvestamine
11 01. MERENDUSE JA KALANDUSE POLIITIKAVALDKONNA HALDUSKULUD
11 02. KALANDUSTURUD
11 03. RAHVUSVAHELINE KALANDUS JA MEREÕIGUS (osaline)
11 04. ÜHISE KALANDUSPOLIITIKA JUHTIMINE
11 06. EUROOPA KALANDUSFOND (EFF)
11 07. VEE-ELUSRESSURSSIDE KAITSE, MAJANDAMINE JA KASUTAMINE
11 08. ÜHISE KALANDUSPOLIITIKA JÄRELEVALVE JA TÄITEMEETMED
11 09. MERENDUSPOLIITIKA

4.4.3.
Oodatavad tulemused ja mõju nii otsesel eelarve
täitmisel kui ka eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega

Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
2013. aasta
järgne ettepanek on laialdane rahastamisvahend reformitud ühise
kalanduspoliitika rakendamiseks. See saavutatakse kulukate ja ebatõhusate
laevastikutoetuste lõpetamise abil ning keskendudes piiratud arvul ühise
kalanduspoliitika keskkonna-, majanduslikele ja sotsiaalsetele eesmärkidele
kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga ning pöörates eeskätt
tähelepanu säästva kalanduse edendamisele, keskkonnahoidlike uuenduste
julgustamisele, uutele kalavarude majandamise mudelitele kiirema ülemineku
ajendamisele, mille puhul mängib põhirolli majanduskasvu ja töökohtade loomine
kalandusest sõltuvates kogukondades.
Oodatavad
tulemused ja mõju sõltuvad tegevuskavadest, mille liikmesriigid esitavad
komisjonile. Liikmesriikidelt palutakse eesmärkide seadmist nimetatud kavades.
 Sidusrühm   || Sidusrühma kirjeldus || Põhihuvi/mõju
 Toetusesaajad || Püügisektor ELis     || –                          EÜ kalalaevade omanikud, meeskond ja käitajad || –                          Ettevõtete elujõulisus. –                          Suurem paindlikkus majandusšokkide suhtes, pikaajaliste äriplaanide koostamine. –                          Uued oskused, parem turundus ja reklaam. Säästev kalandus väiksemate kadudega.
 Vesiviljelussektor ELis || –                          Vesiviljelusettevõtete omanikud, käitajad ja meeskond || –                          Ettevõtete elujõulisus. –                          Suuremad turustiimulid säästva/ulatusliku vesiviljeluse jaoks, sealhulgas NATURA 2000 alade jaoks. –                          Keskkonnanõuete täitmise kulud. –                          Uued oskused, parem turundus ja reklaam.
 Kalandusest sõltuvad kogukonnad || –                          Kalandusest või vesiviljelusest kui elatusallikast sõltuvad kogukonnad || –                          Elujõulised ranniku ja sisemaised kogukonnad, mis sõltuvad kalandusest.
 Töötlev tööstus || –                          Need, kes töötlevad nii imporditud kui ka EÜ vetest püütud materjali || –                          Suurem konkurentsivõime ja lisandväärtus, kvaliteetsete toodete stabiilne tarne.
 Teadusuuringute valdkond || –                          Teadusuuringute asutused ja teadlaskond, kes pakub ühise kalanduspoliitika ja merenduse andmeid. || –                          Ajakohaste, kvaliteetsete, tugevate ja ulatuslike andmete pakkumine kalanduse kohta, võimaldades teadmuspõhist poliitikat. Paremad teadmised mere kohta, andmeintegratsioon.
 Administratsioonid ja asutused   || –                          Riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud asutused, kes on seotud andmete kogumisega, tagades ühise kalanduspoliitika jõustamise ja kontrolli –                          Nõuandekomisjonid, piirkondlikud kalandusorganisatsioonid || –                          Toetus nende ülesannete mõjusamale, tõhusamale ja praktilisemale elluviimisele.
 –                          Riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud organisatsioonid, kes kaitsevad rannikut, teevad merekeskkonna seiret, tagavad piirkontrolli ja meresõiduohutuse. || –                          Toetus nende ülesannete mõjusamale, tõhusamale ja praktilisemale elluviimisele. –                          Rannikualade murede ja finantsvajaduste suurem nähtavus, sealhulgas ELi vahendite parem koordineerimine ja strateegilisem kasutamine.
 Muud || Merendussektor ELis || –                          Rannalähedase ja avamere majandustegevusega seotud ettevõtjad (kaubalaevandus, turism, sadamad jne) || –                          Suurem ohutus ja turvalisus –                          Väiksem halduskoormus merendusvaldkondades merenduse juhtimise stabiilsete ja integreeritud struktuuride kaudu (sealhulgas ruumiline planeerimine). –                          Parem kommunikatsioon meretööstuste vahel (merendusklastrid merepiirkondades)
 Tarbijad || –                          Inimesed, kes tarbivad kalandus- ja vesiviljelustooteid || –                          Kvaliteetsete suure toiteväärtusega kalandus- ja vesiviljelustoodete kättesaadavus.
 Kolmandad riigid || –                          Kalandussektor konkurentsis ELi laevastikuga –                          Vesiviljelustootjad, ELi eksportijad. –                          Haldusasutused. || –                          Pääs ELi turule. –                          Valdkondliku suutlikkuse arendamine ELi toetuse kättesaadavuse kaudu.
 Valitsusvälised organisatsioonid, kodaniku- ühiskond ja ELi kodanikud || –                          Valitsusvälised organisatsioonid keskkonnavaldkonnas. –                          Laiem avalikkus, kes tunneb huvi integreeritud merenduspoliitika ja kalandussektorite, merekeskkonna vastu ja muretseb nende pärast. || –                          Merede ja rannikualade säästev majandamine, sealhulgas kalavarude, mere bioloogilise mitmekesisuse ning ookeanide, jõgede ja järvede puhkeväärtuse säilitamine. –                          Ühise vastutuse arendamine valdkonnaülese keskkonnasäästlikkuse suhtes.

4.4.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega

Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Ettepanekutega nähakse ette ühise kalanduspoliitika
tulemuslikkuse mõõtmiseks ühine seire- ja hindamisraamistik. Raamistik hõlmab seire ja hindamisega seotud
kõiki vahendeid.
Kõnealuste ühise kalanduspoliitika meetmete mõju mõõdetakse näitajate abil
(soovituslik):
–
kogulisandväärtuse suurendamine töötaja kohta kalalaevastikus ja vesiviljeluses
–
kütusetõhusus kalapüügil
–
vesiviljeluse energiakulu
–
tootjaorganisatsioonide kaudu
turustatud toodete väärtuse või koguse suurendamine
–
kaubanduslikul eesmärgil püütavate liikide tagasiheite
määr
–
andmekogumise vastavuse määr
–
hinnangulised varud võrreldes
kasutatud koguvarudega
–
eeskirjade ränkade eiramiste
avastatud arv
–
loodud töökohtade arv ja
kohalike partnerluste säilitatavate töökohtade arv
Komisjon määratleb rakendusaktide abil näitajate kogumi,
milles lähtutakse nimetatud eeskirjadest.

4.5.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
4.5.1.
Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused

Ühise kalanduspoliitika mitmeaastaste eesmärkide
saavutamiseks ja aluslepingu nõuete täitmiseks on ettepanekute eesmärk
kehtestada ühise kalanduspoliitika õiguslik raamistik 2013. aasta järgseks
perioodiks.

4.5.2.
Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus

Euroopa Liidu toimimise lepingu kohaselt on liit ainupädev
kaitsma merekeskkonna bioloogilisi varusid ja liidul on ülejäänud ühise
kalanduspoliitika puhul jagatud pädevus. Lisaks hallatakse ühises kalanduspoliitikas ressursse, mis
on liikmesriikidele ühised ja tihedalt vastastikku seotud merekeskkonna
ökosüsteemidega, millel puuduvad liikmesriikidevahelised piirid.
ELi suutlikkus liikuda jätkusuutliku kalanduse suunas
− võttes arvesse ühise kalanduspoliitika seni piiratud edukust ja ELi
partnerite selles valdkonnas tehtud edusamme − on ELi usaldusväärsuse
jaoks kriitilise tähtsusega proovilepanek selle kohta, kas EL suudab asuda
jätkusuutlikku arengukava juhtima, ja üks juhtalgatuse „Euroopa 2020”
ressursitõhususe põhikoostisosadest.

4.5.3.
Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid

Kehtiva poliitilise raamistiku hindamise, sidusrühmade
ulatusliku konsulteerimise ning tulevikukatsumuste ja -vajaduste analüüsi
põhjal on teostatud üksikasjalik mõjuhinnang. Lisaüksikasjad leiab seadusandlikule ettepanekule lisatud
mõjuhinnangust ja seletuskirjast.

4.5.4.
Kooskõla ja võimalik
koostoime muude asjaomaste meetmetega eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega

Finantsselgituses käsitletud seadusandlikke ettepanekuid
tuleks vaadelda ühtse raammääruse ettepaneku
laiemas kontekstis koos ühiseeskirjadega, milles käsitletakse ühise
strateegilise raamistiku fonde (Euroopa Merendus- ja Kalandusfond, Euroopa
Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond ja Euroopa Maaelu
Arengu Põllumajandusfond). Selle raammääruse abil vähendatakse oluliselt halduskoormust,
kulutatakse ELi rahalisi vahendeid tulemuslikult ning lihtsustatakse
kohaldamist. Samuti toetatakse sellega kõigi
kõnealuste fondide ühise strateegilise raamistiku uusi mõisteid ning tulevasi
partnerluslepinguid, mis samuti hõlmavad neid fonde.
Kehtestatakse ühine strateegiline
raamistik Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide ja prioriteetide
ühendamiseks Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi,
Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfondi ning prioriteetidega, millega tagatakse fondide integreeritud
kasutamine ühiste eesmärkide saavutamiseks.
Ühises strateegilises raamistikus
sätestatakse ka kooskõlastusmehhanismid koos muude asjaomaste liidu
poliitikavaldkondade ja vahenditega.

4.6.
Meetme kestus ja mõju

¨ Piiratud kestusega ettepanek/algatus
·      ¨                        Ettepanek/algatus
hõlmab ajavahemikku 1.1.2014–31.12.2020
·      ¨                        Finantsmõju
avaldub ajavahemikul 2014–2023
¨ Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
·      rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku AAAA–AAAA,
·      millele järgneb täieulatuslik rakendamine.

4.7.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[46]

¨ Otsene
tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
¨ Kaudne
tsentraliseeritud eelarve täitmine,
mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
·      ¨                        rakendusametitele

·      ¨                        ühenduste
asutatud asutustele[47]
·      ¨                        riigi
avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele
·      ¨                        isikutele,
kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine Euroopa Liidu lepingu
V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis
finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate
riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme
eelarve täitmise viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega: III, IV ja V jaotis
Otsene eelarve täitmine: VI ja VII jaotis

5.
HALDUSMEETMED
5.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad eelarve
täitmisel koostöös liikmesriikidega

Täpsustage sagedus ja
tingimused
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMFF) on üks ühises
strateegilises raamistikus tegutsevatest fondidest. Kuigi suurt osa selle vahendi kuludest hallatakse koostöös
liikmesriikidega, kuulub väike osa neist otsese
eelarve täitmise alla komisjoni poolt.
I. EELARVE TÄITMINE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA
Lähenemisviis põhineb iga rakenduskava ja iga rakenduskava
iga-aastase rakendusaruande jaoks loodud järelvalvekomisjonidel.
Järelvalvekomisjonid kohtuvad vähemalt kord aastas. Süsteemi täiendavad
komisjoni ja liikmesriikide vahelised iga-aastased revisjonikoosolekud.
Lisaks iga rakenduskava rakendusaruannetele, tehakse
komisjoni koostatud ja ELi institutsioonidele esitatud strateegilistes
aruannetes kokkuvõte liikmesriikide 2017. ja 2019. aastal esitatud eduaruannetest
(hõlmavad partnerluslepingute täitmist). 2018. ja 2020. aastal lisab komisjon
oma kevadisele Euroopa Ülemkogu kohtumisele esitatavasse iga-aastasesse
eduaruandesse osa, milles tehakse kokkuvõte strateegilisest aruandest, eelkõige liidu prioriteetide saavutamise suunas tehtud edusammude
kohta. Liikmesriigid valmistavad oma EMFF programmi
kohta aruande järelhindamise kohta. Aruanne esitatakse komisjonile hiljemalt
31. detsembriks 2023.
Järelevalve- ja aruandlussüsteemis kasutatakse
kvantitatiivset ja kvalitatiivset teavet. Kvantitatiivsed vahendid hõlmavad nii
finants- kui ka füüsilist teavet. Füüsiline
teave hõlmab väljundnäitajaid ja tulemusnäitajate väljatöötamist. Komisjon on täpsustanud väljundnäitajate kogumi, mida ta
kasutab teabe koondamiseks ELi tasandil. Rakendusperioodi
olulisemates punktides (2017 ja 2019) lisatakse iga-aastastesse
rakendusaruannetesse täiendavad analüütilised nõuded programmides tehtavate
edusammude kohta. Järelevalve- ja aruandlussüsteem kasutab täielikult
elektroonilise andmeedastuse potentsiaali.
Tuleb märkida, et nähakse ette, et varem otsese eelarve
täitmise alla kuulunud meetmeid rahastatakse nüüd koostöös
liikmesriikidega:
- turustamise ja töötlemisega seotud meetmed ning
kalandusturgude korraldust ja kalatoodete lisakulude hüvitamist
äärepoolseimates piirkondades toetavad meetmed ning
- kontrolli-, uurimis- ja rakendussüsteemi toetavad meetmed
ning andmete kogumist toetavad meetmed.
II. otsene EELARVE TÄITMINE
EMFF rahastab järgmisi kulusid otsese eelarve täitmise
korra kohaselt:
- integreeritud merenduspoliitika väljatöötamist ja
rakendamist toetavad meetmed;
- teaduslikke nõuandeid ja teadmisi, nõuandenõukogusid,
vabatahtlikke annetusi rahvusvahelistesse organisatsioonidesse, kontrolli-,
uurimis- ja rakendussüsteemiga seotud meetmete rakendamist ning kogu
kommunikatsioonitegevust toetavad meetmed ja
- tehniline abi.
Esimese kahe skeemi puhul võtab komisjon rakendusaktide
abil vastu iga-aastased töökavad. EMFF
õigusaktides sätestatakse teave selle kohta, mida kavad peaksid toetuste ja
riigihangete teemal sisaldama. Ette on nähtud
ka regulaarne järelevalve ja perioodiline aruandlus, kusjuures komisjon peab
Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitama:
- vahehindamisaruande selle määruse alusel rahastatud
meetmete rakendamise kohta saadud tulemuste ning selle kvalitatiivsete ja
kvantitatiivsete tahkude kohta hiljemalt 31. märtsiks 2017;
- teatise selle määruse alusel rahastatud meetmete jätkumise
kohta hiljemalt 30. augustiks 2018;
- aruande järelhindamise kohta hiljemalt 31. detsembriks
2021.

5.2.
Haldus- ja kontrollisüsteemid eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
5.2.1.
Tuvastatud ohud

Alates
2008. aastast on Euroopa Kontrollikoda oma aastaaruandes avalikustanud
põllumajanduse ja loodusvarade poliitikavaldkonna hinnangulise veamäära iga
aasta kohta (eelarveaastad 2007–2010), lähtudes sõltumatust iga-aastasest
tehingute juhuvalimist. Kontrollikoja hinnangul on kõige tõenäolisem veamäär
2–5 % (eelarveaastad 2007 ja 2009) ja alla 2 %
2008. eelarveaastal. Eelarveaasta 2010 kohta avaldatud määr oli
2,3 %. Kontrollikoja hinnangul on järelevalve- ja kontrollisüsteemid
maksete korrapärasuse tagamisel osaliselt tõhusad.
Tehingute
valim kontrollikoja iga-aastase auditeerimisaruande jaoks on traditsiooniliselt
väike (2010. eelarveaastal kontrolliti 12 tehingut, mis hõlmasid
keskkonda, merendust ja kalandust ning tervishoidu ja tarbijakaitset).
Kalanduse arendusrahastu ja Euroopa Kalandusfondi kohta teatati vähe vigu.
Kalanduse arendusrahastu ei kuulunud kontrollikoja valimisse 2006. ja 2007. eelarveaastal.
Kuna
vigade puhul on võimalik märgata arengusuunda, siis on kolme viimase aasta
jooksul avastatud kõige sagedamini vigu teavitamise eeskirjade eiramisel
(41 %, kuid kõigil juhtudel finantsmõju puudus) ning abikõlbmatute
kulukategooriate rahastamisel (30 %), mis hõlmasid muu hulgas
abikõlbmatuid alltöövõtukulusid ning projektide hilinemisel abikõlblikkuse
perioodist väljapoole. Muud (mõõdetamatud) vastavusega seotud probleemid
moodustavad ülejäänud osa.
Kõik
kvantifitseeritavad vead on seotud abikõlblikkusega.
I. EELARVE TÄITMINE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA
1. Programmitöö periood 1994−1999
(lõpetatud)
Selle programmitöö perioodi üldine veamäär võib põhineda
2010. aasta lõpuks rakendatud kumulatiivsetel finantskorrektsioonidel, kui
kõik programmid lõpetati (99 miljonit eurot ehk 3,88 % eraldatud
summast).
2. Programmitöö periood 2000–2006 (Kalanduse
Arendusrahastu)
Programmide lõpetamine käib; selle programmitöö perioodi
üldist veamäära on kõige paremini võimalik hinnata, vaadeldes aastaid, mil
programm oli normaalse töökoormuse juures, st alates 2005. aastast ja
edasi. Selle baasil on kalanduse
arendusrahastu iga-aastane veamäär (arvutatuna projektide, süsteemide auditi ja
potentsiaalsete kindlasummaliste paranduste põhjalike kontrollidega avastatud
vigade koondina) tavaliselt olnud ligikaudu 1 % tehtud maksetest igal
aastal.
Ülaltoodud arvesse võttes hinnatakse programmitöö perioodi
üldist veamäära ligikaudsel tasemel 2 %.
3. Programmitöö periood 2007–2013 (Euroopa
Kalandusfond)
Kõigi praegu kättesaadavate auditi tõendusmaterjalide
põhjal loetakse, et veamäär on alla 2 %. 2009. aastal oli maksimaalne riskisumma iga-aastaste
kontrolliaruannete, liikmesriikide ja muude peadirektoraatide kategooria 2b ja
3 programmide aruannete analüüsi põhjal 1,18 % sellel aastal tehtud
kogumaksetest. 2010. aasta vastav näitaja
on 1,44 %.
II. OTSENE
EELARVE TÄITMINE
Veamäärasid tuleks uurida ka mitmeaastasest perspektiivist,
kuna merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat auditeerib igal aastal mitme
aasta jooksul deklareeritud ja tasutud kulusid. Arvestades eelnevate aastate veamäärasid, mis on avaldatud
2006., 2007., 2008. ja 2009. aasta järelkontrollide lõikes, on
mitmeaastased veamäärad andmekogumis- ning järelevalve- ja kontrolliprogrammide
valimite kohta vastavalt 1,89 % ja 4,33 % (järelkontrollides
tuvastatud abikõlbmatute summade summa võrrelduna tegelikult järelkontrollitud
finantstehingute summaga).
2010. aastal ega eelnevatel aastatel ei tuvastatud
abikõlbmatuid kulusid turgude ja äärepoolseimate piirkondade programmis.

5.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetod(id)

I. EELARVE TÄITMINE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA
EMFF rahastu aluseks olevad kontrollimeetodid muutuvad
pärast 2013. aastat oluliselt. Liikmesriigid on eelkõige kohustatud
määrama kolm ametit.
1. Korraldusasutus
Korraldusasutus vastutab eeskätt programmi rakendamise järelevalve eest; liikmesriikide
otsustada on, kas on võimalik kulusid säästa, kui kasutada asutusi, mis hetkel
täidavad seda rolli Euroopa Kalandusfondi jaoks, või määrata ülesanded mõne
teise fondi korraldusasutusele. Sõltumata korraldusasutuse tehtavate
kontrollide olemusest ja ulatusest (kõik liikmesriigid peavad selleks
kehtestama oma korra), on korraldusasutuse peamine kontrolliga seotud eesmärk
tagada, et makseasutus (mis lõppkokkuvõttes vastutab
makse eest) saaks kogu vajaliku teabe, eelkõige kasutatud menetluste
kohta ja enne makse heakskiitmist rahastamiseks valitud tegevustega seoses
tehtud kontrollide kohta.
2. Makseasutus
Makseasutus peab vastama teatavatele
akrediteerimiskriteeriumidele (komisjoni määruse 885/2006 I lisas on
illustreerivalt esitatud tõhusa juhtimis- ja kontrollisüsteemi koostisosa). Selle nõude eiramisel võib tulemusena
liikmesriik akrediteeringu tühistada ja seega ei ole ka võimalik komisjonilt
ELi rahaliste vahendite hüvitamist taotleda. Makseasutusel on lubatud
ülesandeid (v.a maksmist) delegeerida, kuid temal lasub lõplik vastutus nende
ülesannete nõuetekohase täitmise eest.
Makseasutus vastutab kontrolli eesmärgil aastaaruandega
seotud teabe esitamise eest. See
peaks hõlmama makseasutuse kui ELi vahendite haldaja kinnitust aastaaruande terviklikkuse, täpsuse ja tõepärasuse kohta;
sisekontrollisüsteemide nõuetekohase toimimise kohta ning tehingute aluseks
olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta ning usaldusväärse
finantsjuhtimise põhimõtte järgimise kohta. Samuti
tuleks esitada kokkuvõtlik aruanne kõigist tehtud
audititest ja kontrollidest kättesaadavatest tulemustest, sealhulgas
süsteemsete või korduvate nõrkuste analüüsi ning võetud või kavandatud
parandusmeetmed.
3. Sertifitseerimisasutus
Sertifitseerimisasutus peab oma tegevuses olema
makseasutusest ja akrediteerivast ametiasutusest sõltumatu ja tehniliselt pädev
(peab järgima rahvusvahelisi auditistandardeid). Nagu ühise põllumajanduspoliitika puhulgi, vastutab asutus
kõigi makseasutuste raamatupidamisarvestuse iga-aastase auditi eest.
Sertifitseerimisasutus peab oma leidude kohta
koostama aruande ja on kohustatud (sertifikaadi alusel) koostama
auditeerimise järeldusotsuse makseasutuse raamatupidamisarvestuse tõesuse,
terviklikkuse ja täpsuse kohta, samuti koostama arvamuse juhtkonna kinnitava
avalduse kohta, mis hõlmab kõiki eelmises lõigus mainitud valdkondi.
Raamatupidamisaruannete
iga-aastase kontrollimise süsteemi kehtestamine peaks andma liikmesriikide ja
piirkondade ametivõimudele parema stiimuli tegelda kvaliteedikontrolliga õigel
ajal, pidades silmas raamatupidamisarvestuse sertifitseerimist komisjoni jaoks.
See kujutab endast praeguse finantsjuhtimiskorra tugevdamist ja tagab paremini
kindluse, et õigusvastased kulutused jäetakse arvestusest välja igal aastal,
mitte üksnes programmitöö perioodi lõpus.
See
hinnang sõltub siiski komisjoni ja liikmesriikide suutlikkusest tulla toime
eelpool mainitud riskidega.
II. EELARVE
TÄITMISELE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA KOHALDATAVAD KOMISJONI KONTROLLIMEETODID
Maksete katkemine ja peatamine
Kui liikmesriik ei järgi ELi eeskirju,
siis on edasivolitatud eelarvevahendite käsutajal õigus vahemakse maksetähtaeg
katkestada maksimaalselt üheksaks kuuks. Liikmesriigi kohustuste suuremate rikkumiste puhul
peatatakse maksed seni, kuni liikmesriik suudab tõendada, et on võtnud
asjakohased parandusmeetmeid. Äärmuslikel
juhtudel võidakse ühenduse panus programmi tühistada.
Finantskorrektsioonid
Kuigi liikmesriik on kõigepealt vastutav eeskirjade
eiramiste tuvastamise sellest tingitud tagasinõudmiste eest ning finantskorrektsioonide
tegemise eest, on komisjonil volitused nõuda kas täpselt kindlaksmääratud või
kindlasummalisi korrektsioone. Ta
peab arvesse võtma mis tahes eeskirjade eiramiste laadi ja raskusastet ning
hindama puudujääkide finantsmõju.
III. OTSESELE
EELARVE TÄITMISELE KOHALDATAVAD KOMISJONI KONTROLLIMEETODID
Enne heakskiitmist kontrollitakse kõiki programme, et
tagada vastavus kohaldatavatele õigusaktidele ja ettepandud kulude
toetuskõlblikkus.
Operatiivtalitused kontrollivad kõiki kuludeklaratsioone
komisjoni rahastamisotsuse ja vastava toetuskõlblikkuse ning järjepidevuse
programmi alusel.
Enne kulukohustuste või maksete lubamist teostatakse
tehingute eelkontroll koos esitatud andmete ja maksetõendi kontrollimisega, et
tagada hüvitusnõuete kõlblikkus.
Komisjon teostab eeskirjade eiramise ennetamiseks
järelevalvemissioone kohapealsete kontrollide vormis, et kontrollida
programmide tegelikku elluviimist ja kulude toetuskõlblikkust enne maksete
tegemist.
Lisaks finantstehingute eelkontrollile tagab peadirektoraat
hangete ja toetustega seotud dokumentide ning menetluste eelkontrolli
100 % ulatuses.
Hanke- ja toetusmenetluste juhtimine on detsentraliseeritud
operatiivkontrolli eest vastutavatele peadirektoraatide operatiivüksustele. Lisaks teostab kogu menetluse elutsükli
jooksul kontrolle teostav eelarveüksus tsentraalselt sõltumatut lisakontrolli,
st vaatab läbi hanke-/konkursikutsete spetsifikatsioonide, pakkumismenetluste,
lepinguteadete, hindamis- ja toetuse eraldamise aruannete, toetuse eraldamise
otsuste ning lepingute projektid. Samuti on
olemas sõltumatu nõuandekomitee (hangete uurimise rühm), kes uurib kõiki
hankemenetlusi, mis ületavad avaldamiskünnise, ja nõustab edasivolitatud eelarvevahendite käsutajaid menetluste
seaduslikkuse ja korrektsuse osas.
IV. KÕIGILE
EMFFI KULUDELE KOHALDATAVAD KOMISJONI KONTROLLIMEETODID
Peadirektoraadi kõigi finantstehingute kohta tuleb teostada
eelnev operatiiv- ja finantskontroll.
Komisjoni auditid
Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi järelauditi
sektor teostab kogu rakendusperioodi jooksul süsteemide auditeid koos sisuliste
kontrollidega, et saada kinnitust süsteemide tõhusa toimimise kohta, ja
kohustab liikmesriike korrigeerima kõik avastatud süsteemide nõrgad küljed ja
eeskirjade eiramised. Komisjon
kasutab kinnituse saamiseks nii omaenda auditite tulemusi kui ka liikmesriikide
auditeerivate asutuste tulemusi. Auditid
valitakse välja riskianalüüsi põhjal.
V. KONTROLLIKULUD JA KULUTASUVUS
Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat otsis selle
teema kohta vahetut, ajakohastatud teavet, milleks võttis ühendust
15 liikmesriigiga, kelle osakaal Euroopa Kalandusfondi kuludest on
93 %. Liikmesriikidel
paluti hinnata Euroopa Kalandusfondi 2010. aastal rahastatavate meetmete
kontrollikulusid. Vormis illustreeritakse kontrollide sügavust, nii nagu seda
on soovitanud eelarve peadirektoraat.
Teksti kirjutamise hetkel analüüsiti siiani laekunud teavet
ning mõned liikmesriigid peavad veel vastama. Liiga vara on öelda, kas liikmesriikide kulud Euroopa
Kalandusfondi kontrollidele on kooskõlas regionaalpoliitika peadirektoraadi
teatatud tulemustega. „Kontrolliga seotud
ülesannete kulud (riiklikul ja piirkondlikul tasandil, välja arvatud komisjoni
kulud) on hinnanguliselt ligikaudu 2 % kõigist hallatavatest vahenditest
ajavahemikus 2007–2013[48].”
Tõenäoliselt jäävad kokkuvõttes veamäärad ja kontrollikulud
laias laastus järgmises programmitöö perioodis samaks Euroopa Kalandusfondiga
seotud määrade ja kuludega. Kontrollikulusid võivad suurendada
järgmised tegurid:
– laevade vanametalliks lammutamise lõpetamine ja ajutine
lõpetamispreemia: võrdlemisi lihtne hallata ja
kontrollida ning koormab vähe abisaajaid. Uues programmitöö perioodis ei ole
võrdväärset; kontrollikulud ja uute meetmetega seotud veamäärad võivad esialgu
olla suuremad, kuna liikmesriigid ja abisaajad kohanduvad uute eeskirjadega.
Kontrollikulusid vähendavad tõenäoliselt järgmised tegurid:
– ühekordsed summad / lihtsustatud kulud:
tõendavate dokumentide nõue tekkinud kulude tõestamiseks puudus, seega:
•        leebem
kontrollitingimuste poolest;
•        abikõlblikkuse
tõestamise probleemid kõrvaldatud, seega veamäär väiksem;
•        abisaajad
ei pea dokumente pikaajaliselt säilitama, seega väiksem koormus (võimaluse
korral vähem auditeid);
– lihtsustatud kaasrahastamismäär ja abi suuruse süsteemid: neid on lihtsam kohaldada ja kontrollida.
•        Kõigile
piirkondadele kohaldub ühetaoline kaasrahastamismäär (75 %)[49];
praegu on kasutusel kolm.
•        Abi
suurus fikseeritakse 50 protsendile abikõlblikest kogukuludest[50];
praegu kasutusel 24.
Lisaks:
kui liikmesriik otsustab kasutada ühise põllumajanduspoliitika raames EAGF- ja
EAFRD-maksete tegemiseks juba akrediteeritud makseasutusi ja olemasolevaid
sertifitseerimisasutusi, siis võib eeldada, et neile on ühise süsteemi
väiksemad halduskulud kasulikud.

5.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise
ärahoidmise meetmed eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega

Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Struktuurifondide talitused on koos OLAFiga kehtestanud
ühise pettuste ennetamise strateegia, milles nähakse ette mitu meedet, mida
tuleb võtta nii komisjonis kui ka liikmesriikides, et ennetada
struktuurimeetmetega seotud pettusi eelarve täitmisel koostöös
liikmesriikidega.
Komisjoni 24. juuni 2011. aasta teatises komisjoni
pettustevastase võitluse strateegia kohta (KOM(2011) 376 (lõplik)
tunnustatakse olemasolevat strateegiat kui parimate tavade algatust ning
nähakse ette seda täiendavad meetmed, millest kõige tähtsam on komisjoni
ettepanek selle kohta, et perioodi 2014–2020 määrustes nõutakse liikmesriikidelt
tõhusate ja tuvastatud pettuseohuga proportsionaalsete pettuste ennetamise
strateegiate kehtestamist.
Käesolev komisjoni ettepanek sisaldab selget nõuet
kehtestada sellised strateegiad kooskõlas artikli 86 lõike 4 punktiga ’c. See peaks suurendama pettustest teadlikkust
liikmesriigi kõigi asutuste seas, kes tegelevad rahaliste vahendite haldamise
ja kontrollimisega, mis peaks seega pettuste ohtu vähendama. Esitatud määruse ettepanekus nõutakse, et liikmesriigid
kehtestaksid tõhusad ja proportsionaalsed pettustevastased meetmed, võttes
arvesse tuvastatud ohte.

6.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
6.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

1.
Olemasolevad
eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kululiik || Rahaline panus
 Nr [Nimetus…………………………………..] || Liigendatud/liigendamata[51] || EFTA[52] riigid || Kandidaatriigid[53] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 RUBRIIK 2 jätkusuutlik kasv − loodusvarad || 11.02. Kalandusturud 11.06. Euroopa Kalandusfond (EFF) 11.07 01. Vee-elusressursside kaitse, majandamine ja kasutamine 11.08. Ühise kalanduspoliitika kontroll ja rakendamine || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
Otsese eelarve täitmise korral
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kululiik || Rahaline panus
 Nr [Nimetus…………………………………..] || Liigendatud/liigendamata[54] || EFTA[55] riigid || Kandidaatriigid[56] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 RUBRIIK 2 jätkusuutlik kasv − loodusvarad || 11.01. Merenduse ja kalanduse poliitikavaldkonna halduskulud 11.02. Kalandusturud 11.03 03. Ettevalmistustöö uute rahvusvaheliste kalandusorganisatsioonide loomiseks ja muud vabatahtlikud osamaksed rahvusvahelistele organisatsioonidele 11.03. Rahvusvaheline kalandus ja mereõigus 11.04. Ühise kalanduspoliitika juhtimine 11.06 11. Euroopa Kalandusfond (EFF). Tehniline abi 11.07 02. Vee-elusressursside kaitse, majandamine ja kasutamine 11.08. Ühise kalanduspoliitika kontroll ja rakendamine 11.09. Merenduspoliitika || Liigendatud assigneeringud || EI || EI || EI || EI

6.2.
Hinnanguline mõju kuludele
6.2.1.
Üldine hinnanguline mõju
kuludele

miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Nr 2 || Jätkusuutlik kasv − loodusvarad
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 || 2022 || 2023 või järgnevad || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverea nr Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega || Kulukohustused || (1) || 732 || 748 || 768 || 787 || 812 || 828 || 845 ||   ||   ||   || 5 520
 Maksed (soovituslikud) || (2) || 220,8 || 441,4 || 662,4 || 662,4 || 662,4 || 662,48 || 662,4 || 662,4 || 607,2 || 276 || 5 520
 Eelarverea nr Otsene eelarve täitmine || Kulukohustused || (1a) || 115 || 129 || 140 || 142 || 145 || 149 || 155 ||   ||   ||   || 975
 Maksed (soovituslikud) || (2a) || 28,75 || 89,75 || 128,25 || 137,75 || 142,25 || 145,25 || 149,5 || 114,75 || 38,75 ||   || 975
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[57] TEHNILINE ABI ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverea nr 11 01 04 01 - 11 01 04 02 – 11 01 04 03 - 11 01 04 04 - 11 01 04 05 - 11 01 04 06 – 11 01 04 07 - 11 01 04 08 - 11 06 11 ||   || (3) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 11 || 11 ||   ||   ||   || 72
 Assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 1 + 1a + 3 || 857 || 887 || 918 || 939 || 967 || 988 || 1 011 ||   ||   ||   || 6 567
 Maksed (soovituslikud) || = 2 + 2a + 3 || 259,55 || 541,35 || 800,65 || 810,15 || 814,65 || 818,65 || 822,9 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 567
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 847 || 877 || 908 || 929 || 957 || 977 || 1000 ||   ||   ||   || 6 495
 Maksed (soovituslikud) || (5) || 249,55 || 531,35 || 790,65 || 800,15 || 804,65 || 807,65 || 811,9 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 495
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 11 || 11 ||   ||   ||   || 72
 EMKFi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 4 + 6 || 857 || 887 || 918 || 939 || 967 || 988 || 1011 ||   ||   ||   || 6 567*
 Maksed (soovituslikud) || = 5 + 6 || 259,99 || 541,35 || 800,65 || 810,15 || 814,65 || 818,65 || 822,9 || 777,15 || 645,95 || 276 || 6 567*
* Lisaks EMKFis ettenähtud summale nähakse
ette teatav summa säästva kalapüügi kokkulepete ja ELi liikmekulude katmiseks
rahvusvahelistes organisatsioonides ja piirkondlikes
kalandusorganisatsioonides, mis rakendavad individuaalseid alusakte. Kõnealune
summa, mis on ette nähtud mõlemale tegevusele, on 968 miljonit eurot ja see
jaguneb järgmiselt:
 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTAL
 146 || 141 || 136 || 136 || 136 || 137 || 136 || 968
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Aasta 2021 || Aasta 2022 ||  2023 või järgnevad || KOKKU
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat ||
  Personalikulud || 11.432 || 11.432 || 11.432 || 11.432 || 11.432 || 11.432 || 11.432 ||   ||   ||   || 80.024
  Muud halduskulud || 3.260 || 3.260 || 3.260 || 3.260 || 3.260 || 3.260 || 3.260 ||   ||   ||   || 22.820
 Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud.. || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 ||   ||   ||   || 102.844
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustused kokku = maksed kokku) || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 || 14.692 ||   ||   ||   || 102.844
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Aasta 2021 || Aasta 2022 || 2023 või järgnevad || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1−5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 871,692 || 901,692 || 932,692 || 953,692 || 981,692 || 1 002,692 || 1 025,692 ||   ||   ||   || 6 669.844
 Maksed || 274.242 || 556.042 || 815.342 || 824.842 || 829.342 || 833.342 || 837.592 || 777.15 || 645.95 || 276 || 6 669.844

6.2.2.
Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele

–
¨                              Ettepanek/algatus ei hõlma
tegevusassigneeringute kasutamist
–
¨                              Ettepanek/algatus hõlmab
tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Samal ajal kui strateegilised prioriteedid
seatakse ELi tasandil, kehtestatakse ühised väljundnäitajad koostöös
liikmesriikidega. Näitajatega seotud arvulised eesmärgid saab teada alles siis,
kui komisjon võtab vastu liikmesriikide esitatud rakenduskavad. Seetõttu enne
2013./2014. aastat ei ole võimalik väljundite eesmärke näidata.
Erieesmärk eelarve täitmise korral koostöös liikmesriikidega
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[58] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK[59] •               Innovatsiooni ja teadmiste ülekandmise toetamine •               Kalanduse (eelkõige väikesemahuliste rannikulaevastike) konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine •               Uute erialaoskuste arendamine •               Kalandusturu parem korraldus •               Innovatsiooni ja teadmiste ülekandmise toetamine •               Vesiviljelusettevõtete (eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtete) konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine •               Uute erialaoskuste arendamine •               Vesiviljelustoodete turu parem korraldus •               Kalanduse mõju vähendamine merekeskkonnale •               Merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitse ja taastamine jätkusuutliku püügitegevuse raamistikus •               Teaduslike teadmistega suurem varustamine ja andmete kogumine jätkusuutlikuks kalanduse haldamiseks •               Suurem kooskõla kontrollide kaudu •               Vesiviljelusest sõltuvate ökosüsteemide täiustamine ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine •               Vesiviljeluse mõju vähendamine keskkonnale •               Majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse, töökohtade loomise edendamine ja töökohtade loomine ranniku- ja siseveekogukondades, mis sõltuvad kalapüügist ja vesiviljelusest •               Kalandustegevuse mitmekesistamine merendusmajanduse muudesse sektoritesse ja merendusmajanduse kasv
  – Väljund Määratletakse hiljem ||   ||   ||   || 731 ||   || 746 ||   || 766 ||   || 785 ||   || 809 ||   || 826 ||   || 843 ||   || 5 506
 Erieesmärk kokku ||   || 731 ||   || 746 ||   || 766 ||   || 785 ||   || 809 ||   || 826 ||   || 843 ||   || 5 506
 KULUD KOKKU ||   || 731 ||   || 746 ||   || 766 ||   || 785 ||   || 809 ||   || 826 ||   || 843 ||   || 5 506
Erieesmärgid otsese eelarve täitmise korral
Kontroll
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[60] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK[61] || Suurem kooskõla kontrolli kaudu
 Edendada ühiseid (s.o rahvusvahelist) kontroll-laevu geograafilisel alal || Liikmesriikide ühiselt ostetavate laevade arv || 6,25 80 % koguhinnast 7 812) || 4 || 25 || 2 || 12,5 || 4 || 25 || 2 || 12,5 || 2 || 12,5 || 2 || 12,5 || 2 || 12,5 || 18 || 112,5
 Edendada ühiseid (s.o rahvusvahelist) kontroll-laevu geograafilisel alal || Liikmesriikide ühiselt ostetavate kopterite arv || 12,5 80 % koguhinnast 15 625) ||   ||   || 1 || 12,5 ||   ||   || 1 || 12,5 || 1 || 12,5 ||   ||   ||   ||   || 3 || 37,5
 Edendada ühiseid (s.o rahvusvahelist) kontroll-laevu geograafilisel alal || Liikmesriikide ühiselt ostetavate lennukite arv || 13,5 80 % koguhinnast 16 875) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 13,5 || 1 || 13,5 || 2 || 27
  – Väljund || Liikmesriikide ühiselt teostatud uurimiste arv || Ei kohaldata ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Lähetused ÜKP eeskirjade rakendamise tagamiseks || Komisjoni inspektorite teostatud uurimiste, auditite ja kontrollide arv || 6,667 || 150 || 1   || 150 || 1   || 150 || 1   || 150 || 1   || 150 || 1   || 150 || 1   || 150 || 1   || 1050 || 7
 Kalanduse rühma ekspertide rühma lähetused ÜKP eeskirjade rakendamise tagamiseks || Kalanduse rühma ekspertide rühma koosolekute arv || 0,017 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 30 || 0,5 || 210 || 3.5
  – Väljund || IT-rakenduste arendamine uurimiste ja kontrollide toetamiseks || Ei kohaldata ||   || 1,5 ||   || 1,5 ||   || 1,5 ||   || 1,5 ||   || 15 ||   || 1,5 ||   || 1,5 ||   || 10.5
 Erieesmärk kokku ||   || 28 ||   || 28 ||   || 28 ||   || 28 ||   || 28 ||   || 29 ||   || 29 ||   || 198
Kalandusturg
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[62] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK Aidata majandussektoris osalejatel töötada välja adekvaatsem tootekavandamine ja –turustamine ning riiklikel asutustel paremini mõista turuolukorda ja juhtivat asjakohast poliitikat pideva, usaldusväärse ja turgusid käsitleva lihtsalt juurdepääsetava teabe kaudu [63]...
 – Väljund   || Teave poliitikakujundajatele || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 35
 Erieesmärk kokku ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 35
 KULUD KOKKU ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 5 ||   || 35
Teaduslikud nõuanded
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Kokku
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[64] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu ||   || Kogukulu
 ERIEESMÄRK Hankida teaduslikke ja majanduslikke nõuandeid kui ÜKP määruste ettepanekute ja liikmesriikide seotud meetmete baas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ÜKPga seotud uuringud || Teaduslikud ja nõustavad aruanded ||   || * || 1,688   || * || 1,739 || * || 1,791 || * || 1,845 || * || 1,9 || * || 1,957 || * || 2,016 || * || 12.936
 JRC toetus STECFi koosolekutele || logistiline toetus ||   || 27 || 1,126 || 27 || 1,159 || 27 || 1,194 || 27 || 1,23 || 27 || 1,267 || 27 || 1,305 || 27 || 1,344 || 189 || 8.625
 STECFi tegevus || Ekspertide hüvitised ||   || * || 1,013 || * || 1,043 || * || 1,075 || * || 1,107 || * || 1,14 || * || 1,174 || * || 1,21 || * || 7.762
 Nõuanded kalavarude ja ökosüsteemide kohta || andmebaasid ja ekspertteadmised ||   || * || 1,688 || * || 1,739 || * || 1,791 || * || 1,845 || * || 1,9 || * || 1,957 || * || 2,016 || * || 12.936
 Teaduslikud partnerlused || uurimisprojektid ||   || * || 2,251 || * || 2,319 || * || 2,388 || * || 2,46 || * || 2,534 || * || 2,61 || * || 2,688 || * || 17.25
 Ökosüsteem ja majandusalane nõu || nõuandearuanded ||   || * || 1,234 || * || 5,001 || * || 4,761 || * || 6,513 || * || 6,259 || * || 5,997 || * || 6,726 || * || 36.491
 Erieesmärk kokku ||   || 9 ||   || 13 ||   || 13 ||   || 15 ||   || 15 ||   || 15 ||   || 16 ||   || 96
 KULUD KOKKU ||   || 9 ||   || 13 ||   || 13 ||   || 15 ||   || 15 ||   || 15 ||   || 16 ||   || 96
Andmekogumine.
Piirkondlik. Uuringud ja teaduslikud nõuanded
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[65] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK[66] Andmekogumine, piirkondlik koostöö ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  – Väljund || Piirkondlikud andmebaasid || 0,5 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 2 || 1 || 14 || 7
 – Väljund || Piirkondlikud kooskõlastamisprojektid || 0,5 || 2 || 1 || 6 || 3 || 6 || 3 || 6 || 3 || 4 || 2 || 4 || 2 || 8 || 4 || 36 || 18
 Erieesmärk kokku || 4 || 2 || 8 || 4 || 8 || 4 || 8 || 4 || 6 || 3 || 6 || 3 || 10 || 5 || 50 || 25
 ERIEESMÄRK Uuringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Väljund || Uuringud || 0,5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 12 || 6 || 12 || 6 || 14 || 7 || 78 || 39
 Erieesmärk kokku || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 10 || 5 || 12 || 6 || 12 || 6 || 14 || 7 || 78 || 39
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   || 7 ||   || 9 ||   || 9 ||   || 9 ||   || 9 ||   || 9 ||   || 12 ||   || 64
Juhtimine
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[67] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK[68] ÜKP juhtimine ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Väljund: nõuandenõukogud || Teenused || 0,33 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 3 || 9 || 21
 – Väljund: teave, kommunikatsioon ja komisjoni kohtumised ekspertide/sidusrühmadega || Tooted || 0,1 || 40 || 4 || 40 || 4 || 50 || 5 || 50 || 5 || 50 || 5 || 60 || 6 || 60 || 6 || 350 || 35
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk kokku || 49 || 7 || 49 || 7 || 59 || 8 || 59 || 8 || 59 || 8 || 69 || 9 || 69 || 9 || 359 || 56
 KULUD KOKKU || 49 || 7 || 49 || 7 || 59 || 8 || 59 || 8 || 59 || 8 || 69 || 9 || 69 || 9 || 359 || 56
Integreeritud
merenduspoliitika
 Näidata eesmärgid ja väljundid ||   ||   || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || KOKKU
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
   || VÄLJUNDID
   || Väljundi liik [1] || Keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu kokku
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 1: edendada integreeritud merenduspoliitikat kohalikul, piirkondlikul, riiklikul, vesikondade, ELi ja rahvusvahelisel tasandil ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund: meetmed, mis toetavad merendusküsimuste integreeritud strateegiaid liikmesriikides ja Euroopa vesikondades ||   || 3,01 ||   ||  3,33 ||   ||  3,93 ||   ||  3,93 ||   ||  4,06 ||   ||  4,06 ||   ||  4,25 ||   ||  26,57
 Väljund: kahepoolsete ja piirkondlike raamistike arv, põhipartneritega kohtumiste arv, rahvusvahelise koostöö tõhustamine merendusküsimuste vallas ||   ||  0,16 ||   ||  0,17 ||   ||  0,21 ||   ||  0,21 ||   ||  0,21 ||   ||  0,21 ||   ||  0,22 ||   ||  1,39
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   ||  3,17 ||   ||  3,50 ||   ||  4,14 ||   ||  4,14 ||   ||  4,27 ||   ||  4,27 ||   ||  4,47 ||   ||  27,96
 ERIEESMÄRK nr 2: valdkonnaüleste meetmete arendamine, mis on vastastikku kasulikud eri merendussektoritele ja/või valdkonna poliitikale ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund: meetmed, mis toetavad mereala ruumilise planeerimise rakendamist liikmesriikides ja Euroopa vesikondades ||   ||  1,76 ||   ||  2,50 ||   ||  3,99 ||   ||  3,99 ||   ||  4,28 ||   ||  4,28 ||   ||  4,73 ||   ||  25,53
 Väljund: valdkondade vahel vahetatud seireandmekogude arv ||   ||  11,34 ||   ||  12,50 ||   ||  14,81 ||   ||  14,81 ||   ||  15,28 ||   ||  15,28 ||   ||  15,98 ||   ||  100,00
 Väljund: Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu kaudu kogutud andmete allalaadimiste arv ||   ||  23,82 ||   ||  26,25 ||   ||  31,11 ||   ||  31,11 ||   ||  32,09 ||   ||  32,09 ||   ||  33,54 ||   ||  210,01
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||  36,92 ||   ||  41,25 ||   ||  49,91 ||   ||  49,91 ||   ||  51,65 ||   ||  51,65 ||   ||  54,25 ||   ||  335,54
 ERIEESMÄRK nr 3: jätkusuutliku majanduskasvu, tööhõive ja innovatsiooni toetamine merendussektorites. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund: otsese innovatsioonitoetusega valitud projektide arv. ||   ||  2,27 ||   ||  2,51 ||   ||  2,96 ||   ||  2,96 ||   ||  3,05 ||   ||  3,05 ||   ||  3,20 ||   ||  20,00
 Väljund: tegevuste arv teadlikkuse tõstmiseks või teadmiste levitamiseks ELi, riiklikul ja piirkondlikul tasandil ||   ||  1,13 ||   ||  1,25 ||   ||  1,48 ||   ||  1,48 ||   ||  1,53 ||   ||  1,53 ||   ||  1,60 ||   ||  10,00
 Erieesmärk nr 3 kokku ||   ||  3,40 ||   ||  3,76 ||   ||  4,44 ||   ||  4,44 ||   ||  4,58 ||   ||  4,58 ||   ||  4,80 ||   ||  30,00
 ERIEESMÄRK nr 4: merekeskkonna kaitse ning mere- ja rannikuressursside säästev kasutamine. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund: merestrateegia raamdirektiivi rakendamist toetavad meetmed. ||   ||   ||  5,50 ||   ||  5,50 ||   ||  5,50 ||   ||  5,50 ||   ||  5,50 ||   ||  5,50 ||   ||  5,50 ||   ||  38,50
 KULUD KOKKU ||   ||  49 ||   || 54 ||   || 64 ||   || 64 ||   || 66 ||   || 66 ||   || 69 ||   || 432
Piirkondlik Kalandusorganisatsioon (RFMO) –
vabatahtlik
 Näidata eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[69] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK[70] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  – Väljund || Ettevalmistustöö uute rahvusvaheliste kalandus-organisatsioonide loomiseks ja muud vabatahtlikud osamaksed rahvusvahelistele organisatsioonidele ||   || 18 || 10 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 14 || 18 || 16 || 18 || 15 || 126 || 94
 KULUD KOKKU || 18 || 10 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 13 || 18 || 14 || 18 || 16 || 18 || 15 || 126 || 94

6.2.3.
Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
6.2.3.1.
Ülevaade

–      ¨                                        Ettepanek/algatus ei
hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–      ¨                              Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist,
mis toimub järgmiselt:
miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 11,432 || 80,024
 Muud halduskulud || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 3,260 || 22,820
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 14,692 || 102,844
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku[71] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 1,724 || 12,068
 Muud halduskulud || 8,276 || 8,276 || 8,276 || 8,276 || 8,276 || 9,276 || 9,276 || 59,932
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud KOKKU || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 11 || 11 || 72
 KOKKU || 24,692 || 24,692 || 24,692 || 24,692 || 24,692 || 25,692 || 25,692 || 174,844
Hinnanguline personalivajadus
–
¨                              Ettepanek/algatus
ei hõlma personali kasutamist
–
¨                              Ettepanek/algatus hõlmab personali
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Hinnangud väljendada täissummades (või kõige
rohkem üks koht pärast koma)
 ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 ||
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 || 11 01 01 01 (peakorter ja komisjoni esindustes) || 82 || 82 || 82 || 82 || 82 || 82 || 82 ||
 || XX 01 01 02 (delegatsioonid) || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 ||
 || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuvälised töötajad (täistööajale taandatud ühikutes: FTE)[72]
 || 11 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid) || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 || 12 ||
 || XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||   || - peakorteris[73] || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 ||
 || - delegatsioonides || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 ||
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid – otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || 118 || 118 || 118 || 118 || 118 || 118 || 118 ||
XX osutab asjaomasele
poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad ||
 Koosseisuvälised töötajad ||

6.2.4.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga

–
¨                              Ettepanek/algatus on kooskõlas järgmise
mitmeaastase finantsraamistikuga.
–
¨                              Ettepanekuga/algatusega kaasneb
mitmeaastase finantsraamistiku asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage mis laadi ümberplaneerimine on
vajalik ning täpsustage seotud eelarveread ja neile vastavad summad.
–
¨                              Ettepanekuga/algatusega seoses on
vajalik paindlikkusinstrumendi kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku
läbivaatamine[74].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades
asjaomastele rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.

6.2.5.
Kolmandate isikute rahaline osalus
eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega

–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset
kaasrahastamist.
–
¨ Ettepanek hõlmab kaasrahastamist liikmesriikide poolt. Täpset summat ei ole kuni rakenduskavade vastuvõtmiseni
võimalik arvuliselt väljendada:
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
   || Aasta N || Aasta N + 1 || Aasta N + 2 || Aasta N + 3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

6.3.
Hinnanguline mõju tuludele

–
¨                              Ettepanekul/algatusel puudub
finantsmõju tuludele.
–
¨                              Ettepanekul/algatusel on järgmine
finantsmõju:
·
¨         omavahenditele,
·
¨         mitmesugustele tuludele.
miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
 Eelarve tulude rida || Käimasolevaks eelarveaastaks kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[75]
 Aasta N || Aasta N + 1 || Aasta N + 2 || Aasta N + 3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel………… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage
tuludele avaldatava mõju arvutusmeetod.
[1]               ELT C , , lk .
[2]               ELT C , , lk .
[3]               ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.
[4]               ELT L 160, 14.6.2006, lk 1.
[5]               ELT L 209, 11.8. 2005, lk 1.
[6]               ELT L 176, 06.7.2007, lk 1.
[7]               KOM(2010) 2020 (lõplik), 3.3.2010.
[8]           ELT L 164,
25.06.2008, lk 19.
[9]               EÜT L286, 29.10.2008, lk 1
[10]             ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.
[11]             KOM(2011) 615 (lõplik).
[12]             KOM(2002) 511 (lõplik).
[13]             ELT L[..], […], lk .
[14]             ELT L 176, 6.7.2007, lk 1.
[15]             KOM(2007) 575 (lõplik), 10.10.2007.
[16]             Üldasjade nõukogu 14. juuni 2010. aasta
järeldused; Euroopa Parlamendi 21. oktoobri 2010. aasta resolutsioon
integreeritud merenduspoliitika kohta (IMP) – saavutatud edusammude hindamine
ja uued probleemid; Regioonide Komitee arvamus teemal „Integreeritud
merenduspoliitika edasiarendamine ja merealased teadmised 2020”.
[17]             EÜT L[..], […], lk .
[18]             KOM(2009) 163 (lõplik), 22.4.2009.
[19]             Euroopa Kohtu otsus, 9.11.2010, liidetud kohtuasjad C-92/09
ja C-93/09, Schecke.
[20]             ELT L55, 28.2.2011, lk 13.
[21]             KOM(2011) 425 (lõplik).
[22]             KOM(2011) 615 (lõplik).
[23]             EÜT L 148, 6.6.2002.
[24]             ELT L 134, 30.4.2004, lk 114.
[25]             ELT L 5, 9.1.2004, lk 25.
[26]             ELT L, lk .
[27]             ELT L, […], […], lk .
[28]             EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.
[29]             ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.
[30]             ELT L 189, 20.7.2007, lk 1.
[31]             ELT L 204, 6.8.2009, lk 15.
[32]             EÜT L 114, 24.4.2001, lk 1.
[33]             ELT L 154, 21.6.2003, lk 1.
[34]             ELT L 93, 31.3.2006, lk 12; ELT L 335M , 13.12.2008, lk
213 (MT).
[35]             ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.
[36]             EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.
[37]             EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.
[38]             EÜT L 303, 2.12.2000, lk 16.
[39]             EÜT L 180, 19.7.2000, lk 22.
[40]             ELT L 134, 30.4.2004, lk 1.
[41]             EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40
[42]             EÜT L 197, 21.7.2001, lk 30
[43]             ELT L 5, 9.1.2004, lk 25.
[44]             ABM: tegevuspõhine juhtimine – ABB: tegevuspõhine
eelarvestamine.
[45]             Nagu on osutatud finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktis
a või b.
[46]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[47]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[48]             Uuring „Regional governance in the context of
globalisation: reviewing governance mechanisms & administrative costs. Administrative
workload and costs for Member State public authorities of the implementation of
ERDF and Cohesion Fund”, 2010
[49]             Välja arvatud andmete kogumine ja kontrollimeetmed
[50]             Erandid on selgelt määratletud ja poliitiliselt
põhjendatud (väikesemahuline kalapüük, kollektiivne tegutsemine, kaugemad
Kreeka saared, äärepoolseimad piirkonnad).
[51]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud
[52]             EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[53]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[54]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud
[55]             EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[56]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[57]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete
rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[58]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[59]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[60]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[61]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[62]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[63]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[64]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[65]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[66]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[67]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[68]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[69]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[70]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[71]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[72]             CA (Contract Agent) = lepingulised töötajad, INT= agency
staff ("Intérimaire") = renditööjõud, JED "Jeune
Expert en Délégation" (Young Experts in Delegations) = noored
eksperdid delegatsioonides, LA (Local Agents) = kohalikud töötajad, SNE
(Seconded National Expert) = riikide lähetatud eksperdid.
[73]             Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.
[74]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[75]             Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud, suhkrumaks)
korral tuleb näidata netosummad, st brutosumma, milles on lahutatud 25 %
kogumiskuludena.