				|

		52014PC0164

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,  mis käsitleb liidu viisaeeskirja (viisaeeskiri) /* COM/2014/0164 final - 2014/0094 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Ettepanekuga sõnastatakse uuesti Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009,
millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), ning muudetakse seda.

Käesolevas ettepanekus võetakse arvesse
suuremat poliitilist kaalu, mis on viisapoliitika majanduslikul mõjul Euroopa
Liidu majandusele tervikuna ja eelkõige turismivaldkonnale, et tagada parem
kooskõla strateegias „Euroopa 2020” sätestatud majanduskasvu eesmärkidega
vastavalt komisjoni teatisele „Ühise viisapoliitika arendamine ja rakendamine
ELi majanduskasvu hoogustamiseks”.[1]
Samuti lähtutakse ettepanekus järeldustest,
mis tehti komisjoni aruandes Euroopa Parlamendile ja nõukogule viisaeeskirja
rakendamise hindamise kohta[2].
Aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument,[3] mis sisaldab
üksikasjalikku hinnangut.
Käesolevas ettepanekus esitatakse ka kaks
meedet, mille eesmärk on lihtsustada perekondlikke kontakte. Sellega võetakse
kasutusele lihtsustatud kord, mida kohaldatakse lähisugulaste suhtes, kes
külastavad liidu kodanikku, kes elab selles liikmesriigis, mille kodanik ta on,
ning nende liidu kodanike lähisugulaste suhtes, kes elavad kolmandas riigis ja
soovivad koos liidu kodanikuga külastada seda liikmesriiki, mille kodanik on
asjaomane liidu kodanik.
Samuti selgitatakse, et seda lihtsustatud
korda tuleks kohaldada vähemalt nende ELi kodanike pereliikmete suhtes, kelle
suhtes kohaldatakse direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb liidu kodanike ja nende
pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil)
artikli 5 lõike 2 teist lõiku.
Üldine taust
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli
2009. aasta määrust (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse
ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), kohaldatakse alates 5. aprillist 2010.
Sätteid, milles käsitletakse viisa andmisest keeldumise, viisa kehtetuks
tunnistamise või viisa tühistamise põhjustest teatamist ning õigust niisugused
otsused vaidlustada, kohaldatakse alates 5. aprillist 2011.
Viisaeeskirja artikli 57 lõikes 1 nõutakse, et
komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule kahe aasta möödumisel
viisaeeskirja kohaldatavaks muutumisest hinnangu selle kohaldamise kohta (st 5.
aprillil 2013). Hinnang ja sellele lisatud talituste töödokument on esitatud.
Artikli 57 lõikes 2 on sätestatud, et vajaduse korral võib hinnangule
lisada ettepaneku määruse muutmiseks.
Võttes arvesse hindamisaruandes tehtud
järeldusi, otsustas komisjon esitada koos hinnanguga käesoleva ettepaneku
õigusakti muutmiseks.
Kavandatavate muudatustega hõlbustatakse
reisimist seaduslike reisijate jaoks ja lihtsustatakse liikmesriikide huvides
õigusraamistikku, lubades näiteks kehtestada paindlikumad eeskirjad
konsulaarkoostöö jaoks. Samas säilitatakse välispiiride julgeolek ja tagatakse
Schengeni ala hea toimimine. Ühine viisapoliitika peaks aitama kaasa
majanduskasvule ning olema kooskõlas teiste ELi tegevuspõhimõtetega
välissuhete, kaubanduse, hariduse, kultuuri ja turismi valdkonnas.
Kehtivad õigusnormid
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr
810/2009, 13. juuli 2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri
(viisaeeskiri).
2.         HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Konsulteerimist huvitatud isikutega
käsitletakse mõjuhinnangus,[4]
mis on lisatud käesolevale ettepanekule.
Mõjuhinnang
Võttes aluseks 1. jaos osutatud
hindamisaruande, tehti kindlaks kaks peamist probleemset valdkonda.
1)         Menetluste kogupikkus ja
kaasnevad kulud (otsesed ja kaudsed) ning menetluste koormav iseloom
Seda keerulist probleemi kirjeldatakse
üksikasjalikult mõjuhinnangus. Reguleerivatest meetmetest peeti ainsaks
mõlemale poolele kasu toovaks meetmeks pikaajalise kehtivusega mitmekordsete
viisade andmist, millele lisandub menetluse teatav lihtsustamine. Selle meetme abil on võimalik vähendada konsulaatide
halduskoormust ja samal ajal tähendab see teatavate reisijaterühmade jaoks väga
olulist menetluste lihtsustamist. Praktikas võrduks see viisanõudest
loobumisega mitmekordse viisa kehtivusaja jooksul ning selle tulemuseks oleks
viisataotlejate jaoks märkimisväärne aja ja kulude kokkuhoid ning konsulaatide
jaoks märkimisväärne ajakokkuhoid. Selle probleemi lahendamiseks kavandatud
poliitikavalikud on seetõttu üsna sarnased. Erinevusi esineb ainult hõlmatud
isikurühmades ja antava mitmekordse viisa kehtivusaja kestuses.
Minimaalne reguleeriv valik: kohustuslik
menetluse lihtsustamine ja sellise mitmekordse viisa kohustuslik andmine, mis
kehtib vähemalt ühe aasta ja mida seejärel saavad kolmeks aastaks pikendada
sagedased reisijad (taotlejad, kes enne taotluse esitamise kuupäeva on eelneva
12 kuu jooksul seaduslikult kasutanud vähemalt kolme viisat), kes on
registreeritud viisainfosüsteemis (edaspidi „VIS”).
Vahepealne valik: kohustuslik menetluse
lihtsustamine ja sellise mitmekordse viisa kohustuslik andmine, mis kehtib
vähemalt kolm aastat ja mida seejärel sagedased reisijad (taotlejad, kes
eelnevalt seaduslikult kasutanud vähemalt kahte viisat, mis on registreeritud
VISis) saavad viieks aastaks pikendada.
Maksimaalse reguleeriva valikuga kehtestataks
kohustuslik menetluse lihtsustamine ja enamikule taotlejatele (VISis
registreeritud taotlejad) viie aastase kehtivusajaga mitmekordse viisa
kohustuslik andmine, nõudes ainult ühte seaduslikult kasutatud viisat (12 kuu
jooksul enne taotluse esitamise kuupäeva), mis on registreeritud VISis.
Mõjuhinnangust selgus, et kõikide loetletud
valikute abil oleks võimalik kohaldatavat õigusraamistikku veelgi ühtlustada ja
tulemuseks oleks tõeliselt ühine viisapoliitika. Nimetatud valikute võimalik
majanduslik mõju liikmesriikidele ilmneb seeläbi, et reisijad, kellel on
pika/pikema kehtivusajaga mitmekordne viisa, külastavad tõenäoliselt Schengeni
ala sagedamini, kui nad seda muidu teeksid. Mõjuhinnangu kohaselt tehakse
minimaalse reguleeriva valiku korral Schengeni alale 500 000
lisakülastust, vahepealse valiku korral 2 miljonit lisakülastust ja
maksimaalse poliitikavaliku korral umbes 3 miljonit lisakülastust.
Schengeni alale tehtavatest lisakülastustest saadav lisatulu on minimaalse
reguleeriva valiku korral umbes 300 miljonit eurot (u 7 600
täistööaja ekvivalenti), vahepealse valiku korral üle 1 miljardi euro (u
30 000 täistööaja ekvivalenti) ja maksimaalse poliitikavaliku korral umbes
2 miljardit eurot (u 50 000 täistööaja ekvivalenti). Lisaks sellele
selgus mõjuhinnangust, et maksimaalse poliitikavaliku väga suur võimalik
majanduslik mõju on seotud suurema julgeolekuriskiga.
Ühegi valikuga ei kaasneks märkimisväärseid
lisakulusid. Tegelikult ongi nimetatud poliitikavalikute ajendiks asjaolu, et
nii säästavad nii liikmesriigid/konsulaadid kui ka viisataotlejad. Need
võimalused viivad järk-järgult selleni, et taotlejad säästavad raha, sest
antakse üha enam pika kehtivusajaga mitmekordseid viisasid. Taotleja
seisukohast on kõige tulemuslikum ilmselt maksimaalne poliitikavalik ja kõige
vähem tulemuslik minimaalne poliitikavalik. Mitmekordsete viisade süsteemi
raames esitatavate viisataotluste arvu vähenemine vähendab tõenäoliselt ka
liikmesriikide viisade andmisest saadavat tulu.. Seoses mitmekordsete viisade
andmisega vähenevad ka kulud, sest vaja on läbi vaadata vähem viisataotlusi:
majanduslik kasu on kõikide valikute puhul hinnangulistest kuludest oluliselt
suurem.
Oli selge, et maksimaalse valiku võimalik
majanduslik kasu on väga suur, kuid samas kaasneb selle valikuga ka
tõenäoliselt suurem julgeolekurisk. Selle riski vähendamiseks on kavas VISis
registreeritud sagedastele reisijatele antavate pikema kehtivusajaga
mitmekordsete viisade arvu suurendada järk-järgult (alguses kolmeks aastaks,
siis viieks aastaks, kui seda viisat on kasutatud seaduslikult). Selle
lähenemisviisi mõju jääb mõjuhinnangu kohaselt vahepealse ja maksimaalse valiku
mõju vahele, olles majandusliku mõju osas tõenäoliselt sarnasem maksimaalse
valiku mõjuga.
2)         viisade menetlemise ebapiisav
geograafiline katvus
Selles probleemses valdkonnas mõjuhinnangus
käsitletud minimaalse poliitikavalikuga tehti ettepanek tunnistada kehtetuks
viisaeeskirja artikkel 41 (ühisosakonnad, ühised viisataotluskeskused) ja võtta
kasutusele üldine Schengeni viisakeskuse mõiste, mis võimaldaks pakkuda
realistlikuma, paindlikuma määratluse teatavate konsulaarkoostöö vormide jaoks.
Vahepealses valikus tutvustatakse lisaks Schengeni viisakeskustele kohustusliku
esindatuse mõistet, mille kohaselt juhul, kui sel liikmesriigil, kelle
pädevusse viisataotluse menetlemine kuulub, ei ole konsulaati ja ta ei ole
esindatud (asjaomase korra kohaselt) kolmandas riigis, siis on kohustatud mõni
teine liikmesriik, kellel on kõnealuses riigis konsulaat, tema nimel
viisataotlusi menetlema. Maksimaalse valiku korral võiks konsulaaresinduste
kaudu piisava esindatuse tagamiseks ja viisataotluste vastuvõtuks/menetlemiseks
sätestada komisjoni rakendusotsustes selle, milline võiks Schengeni viisa
taotluste vastuvõtmise võrgustik kolmandates riikides välja näha esindatuse,
väliste teenusepakkujatega tehtava koostöö ja muude vahendite ühiskasutamise
seisukohast lähtudes.
Mõjuhinnangus
märgiti, et maksimaalse poliitikavaliku positiivne mõju võiks olla kõige
suurem, pidades silmas viisataotluste vastuvõtu/menetlemisega tegelevaid
asutusi ning sellest oleks oluline kasu viisataotlejatele ja sellega tagataks
konsulaatide tulemuslikum töö. See valik ei ole siiski kuigi lihtsalt teostatav.
Mõjuhinnangu põhjal eelistati vahepealset valikut. Mõjuhinnangus juhitakse
tähelepanu asjaolule, et kohustusliku esindatuse korral oleks tagatud
konsulaaresinduse olemasolu igas kolmandas riigis, kus on vähemalt üks
konsulaat, kes menetleb viisataotlusi. Sellel oleks positiivne mõju umbes
100 000 viisataotlejale, kes saaksid esitada taotluse oma elukohariigis,
selle asemel et reisida riiki, kus pädeval riigil on konsulaat või kus ta on
esindatud.
Kõigi
poliitikavalikute majanduslik mõju on hinnangu kohaselt üsna tagasihoidlik.
Probleemi olemuse tõttu ei olnudki poliitikavalikute esmane eesmärk
majanduskasvu soodustamine, vaid viisataotlejatele parema teenuse pakkumine ja
liikmesriikidele hea õigusliku raamistiku tagamine, et nad saaksid oma vahendeid
kokkuhoidlikumalt kasutada. Kohustusliku esindatuse finantsmõju ei peetud
märkimisväärseks, sest kui teatavas kolmandas riigis esitatakse liikmesriigile
suur hulk viisataotlusi, siis see liikmesriik on üldjuhul juba olukorra
lahendanud selliselt, et tal on kolmandas riigis kas oma konsulaat või teda
esindatakse seal. Lisaks sellele katab viisatasu keskmised menetluskulud.
Muudel kui reguleerivatel poliitikavalikutel
oli hinnangu kohaselt väga väike positiivne mõju probleemide lahendamisele või
poliitikaeesmärkide saavutamisele ning seetõttu ei peetud neid väga
tulemuslikuks.
Hindamisaruande kohaselt tuleks tegeleda mitme
muu (enamasti üsna tehnilise) küsimusega ja seda käesolevas ettepanekus ka
tehakse. Mõjuhinnangus neid küsimusi ei käsitletud, sest kavandatavate
muudatuste mõju eelarvele või sotsiaalset või majanduslikku mõju ei peetud
märkimisväärseks ja/või mõõdetavaks. Enamik kavandatavatest muudatustest
tehakse selleks, et selgitada või kohandada/täiendada viisaeeskirja teatavaid
sätteid, ilma et muudetaks nende sisu.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kokkuvõte
Kavandatavad muudatused on järgmised:
Uuesti on läbi on vaadatud sätted, mis
käsitlevad üksikute liikmesriikide lennujaama transiidiviisa nõuet teatavate
kolmandate riikide kodanikele, et tagada läbipaistvus ja proportsionaalsus
(artikkel 3).
Selleks et selgelt eristada viisataotlejate
erinevaid kategooriaid, võttes samal ajal arvesse VISi täielikku
kasutuselevõttu, on määrusesse lisatud „VISis registreeritud taotleja” ja
„VISis registreeritud regulaarse reisija” mõiste (artikkel 2). Sellist eristust
tehakse menetluse kõikides etappides (artiklid 5, 10, 12, 13, 18 ja 21).
Allpool esitatakse ülevaade menetluse lihtsustamisest:
   || Taotluse esitamine isiklikult || Sõrmejälgede kogumine || Täiendavad dokumendid || Viisa, mis antakse
 Esmakordne taotleja, kes ei ole VISis registreeritud || JAH || JAH || Kõikide sisenemise tingimuste täitmise täielik tõendamine || Reisi eesmärgile vastav ühekordne viisa Võib anda mitmekordse viisa, kui konsulaat peab taotlejat usaldusväärseks.
 VISis registreeritud taotleja (kuid mitte regulaarne reisija) || EI || EI, välja arvatud juhul, kui sõrmejäljed on võetud viimase 59 kuu jooksul || Kõikide sisenemise tingimuste täitmise täielik tõendamine || Ühekordne või mitmekordne viisa
 VISis registreerituid regulaarne reisija || EI || EI || Ainult tõendid reisi eesmärgi kohta Eeldus (nn viisaajaloo põhjal on näha, et taotleja on täitnud riiki sisenemise tingimusi, mis on kehtestatud rände ja julgeolekuohu ning piisavate elatusvahendite kohta). || Esimene taotlus: kolme aastase kehtivusajaga mitmekordne viisa Järgmised taotlused: viie aastase kehtivusajaga mitmekordne viisa
„Pädevat liikmesriiki” käsitlevaid sätteid
(artikkel 5) on lihtsustatud, et taotlejal oleks hõlpsam otsustada, kus esitada
taotlus, ning et taotleja saaks üldjuhul alati esitada taotluse oma
elukohariigis. Sellest tulenevalt juhul, kui pädeval liikmesriigil ei ole
teatavas riigis konsulaati ega ta ei ole seal esindatud, on taotlejal õigus
esitada taotlus ühele olemasolevale konsulaadile kooskõlas asjaomases artiklis
sätestatud tingimustega.
Muudatustega nähakse ette teatav menetluse
lihtsustamine liidu kodanike sugulaste jaoks, et soodustada nende liikuvust,
lihtsustades eelkõige perekondlike külastusi (artiklid 8, 13, 14 ja 20).
Esiteks lihtsustatakse menetlust
perekonnaliikmete jaoks, kes kavatsevad külastada liidu kodanikku, kes elab
selles liikmesriigis, mille kodanik ta on, ning nende liidu kodanike
perekonnaliikmete jaoks, kes elavad kolmandas riigis ja soovivad koos külastada
seda liikmesriiki, mille kodanik on asjaomane liidu kodanik. Kumbki olukord ei
kuulu direktiivi 2004/38/EÜ reguleerimisalasse. ELi ja mitme kolmanda riigi
vahel sõlmitud ja rakendatavad viisalihtsustuslepingud näitavad niisuguste
külastuste hõlbustamise tähtsust: muudetud viisalihtsustuslepingud Ukraina ja
Moldovaga ning hiljuti sõlmitud viisalihtsustuslepingud Armeenia ja Aserbaidžaaniga
lihtsustavad kõnealuste kolmandate riikide kodanike jaoks reisimist (nt
viisanõudest loobumine ja pika kehtivusajaga mitmekordsete viisade andmine),
kui nad soovivad külastada oma lähisugulasi, kellel on selle liikmesriigi
kodakondsus, kus on nende elukoht. Niisugune liidu kohaldatav kord tuleks muuta
viisaeeskirjas üldiseks.
Teiseks on vähemalt samasugune menetluse
lihtsustamine ette nähtud olukordades, mille suhtes kohaldatakse direktiivi
2004/38/EÜ. Nagu sätestatud direktiivi artikli 5 lõikes 2, võivad liikmesriigid
juhul, kui ELi kodanikul on õigus liikuda ja elada vabalt nende territooriumil,
siiski nõuda viisat liidu kodaniku perekonnaliikmetelt, kes ei ole liidu
kodanikud. Euroopa Kohus[5]
on kinnitanud, et sellistel perekonnaliikmetel ei ole mitte ainult õigus
liikmesriigi territooriumile siseneda, vaid neil on ka õigus saada selleks
viisa. Direktiivi artikli 5 lõike 2 teise lõigu kohaselt peavad liikmesriigid
andma sellistele isikutele kõik võimalused[6]
vajalike viisade saamiseks ning sellised viisad antakse tasuta ja võimalikult
kiiresti, kohaldades kiirendatud menetlust.
Tuleb märkida, et eespool tsiteeritud artikli
5 lõige 2 sisaldab olulisel määral samu sätteid kui direktiiviga 2004/38/EÜ
kehtetuks tunnistatud direktiivi 68/360/EMÜ[7]
artikli 3 lõige 2. Direktiivi 68/360/EMÜ artikli 3 lõige 2 võeti vastu ajal,
mil viisaküsimused ei kuulunud ühenduse pädevusse. Alates Amsterdami lepingu
jõustumisest 1. mail 1999 on ühendusel selleks pädevus. Seda pädevust, mis
praegu on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 77, kasutati viisaeeskirja
vastuvõtmiseks. Soovitav oleks direktiivis 2004/38/EÜ osutatud menetluste
lihtsustamist täpsustada ning sobiv vahend selleks on viisaeeskiri, kus
esitatakse viisade andmise üksikasjalikud tingimused ja menetlused. Austades
liikmesriikide vabadust menetlusi veelgi lihtsustada, tuleks esildatud
lihtsustusi liidu kodanike teatavate lähisugulaste jaoks, kes ei ole kasutanud
oma õigust liidus vabalt liikuda ja elada, kohaldada vähemalt olukordade
suhtes, mis kuuluvad direktiivi 2004/38/EÜ reguleerimisalasse Nende
lihtsustuste kaudu rakendatakse direktiivi 2004/38/EÜ artikli 5 lõike 2 teises
lõigus sisalduvat kohustust viisaeeskirjaga ühtselt nendes liikmesriikides,
kelle jaoks viisaeeskiri on siduv.
Viisatasust loobumist käsitlevad sätted ei ole
vabatahtlikud, vaid on muudetud kohustuslikuks, et tagada taotlejate võrdne
kohtlemine (artikkel 14). Teatavaid viisatasust vabastatud isikute kategooriaid
on laiendatud, nt alaealised kuni 18. eluaastani, või lisatud (nende liidu
kodanike lähisugulased, kes ei kasuta oma õigust liidus vabalt liikuda).
Üldine menetluste lihtsustamine:
–
Kaotatud on põhimõte, et iga viisataotleja peab
taotluse esitama isiklikult (vt komisjoni talituste töödokument, punkt 2.1.1.1
(lõige 7)).Üldjuhul peab taotleja isiklikult konsulaati või välise
teenusepakkuja juurde ilmuma juhul, kui on vaja võtta sõrmejäljed, mis
säilitatakse VISis (artikkel 9).
–
Taotluse esitamise maksimaalset tähtaega on
pikendatud, et võimaldada reisijatel oma reisi paremini kavandada ja vältida
kõrghooaegasid. Kehtestatud on taotluse esitamise minimaalne tähtaeg, et anda
liikmesriigile aega taotluse nõuetekohaseks hindamiseks ja töö korraldamiseks
(artikkel 8).
–
Üldist taotlusvormi (I lisa) on lihtsustatud ja
lisatud on viide taotlusvormi elektroonilise täitmise võimalusele (artikkel
10).
–
II lisas esitatud täiendavate dokumentide loetelu
ei ole enam „mitteammendav loetelu” ning esitatavate täiendavate dokumentidega
seoses eristatakse uusi viisataotlejaid ja VISis registreeritud regulaarseid
reisijaid (artikkel 13). Sätteid, mis käsitlevad ettevalmistusi kohalike
oludega kohandatud nimekirjade koostamiseks Schengeni koostöö raames, on
tõhustatud artiklis 13.
–
Uus viisataotleja (st isik, kes ei ole enne viisat
taotlenud), peaks tõendama, et ta vastab viisa andmise tingimustele.
–
Siinkohal juhitakse tähelepanu hiljuti Koushkaki
kohtuasjas tehtud otsusele,[8]
mille kohaselt artikli 23 lõiget 4, artikli 32 lõiget 1 ja artikli 35 lõiget 6
(uuesti sõnastatud viisaeeskirja artikli 20 lõige 4, artikli 29 lõige 1 ja
artikli 32 lõige 5) „tuleb tõlgendada nii, et riigi pädevad ametiasutused
võivad keelduda pärast ühtse viisa taotluse läbivaatamise lõppu sellise viisa
andmisest taotlejale üksnes juhul, kui taotleja suhtes saab kohaldada mõnda
nendes sätetes loetletud viisa andmisest keeldumise põhjustest. Nimetatud
asutustel on selle taotluse läbivaatamisel kõnealuste sätete kohaldamise
tingimuste ja asjakohaste faktide hindamise osas lai kaalutlusruum, et teha
kindlaks, kas mõnda neist keeldumise põhjustest saab taotleja suhtes
kohaldada.”
–
Lisaks sellele otsustas Euroopa Liidu Kohus, et
viisaeeskirja artikli 32 lõiget 1 (nüüd artikli 29 lõige 1) koostoimes artikli
21 lõikega 1 (nüüd artikli 18 lõige 1) „tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi
pädevate asutuste ühtse viisa andmise kohustuse eelduseks on tingimus, et
võttes arvesse taotleja elukohariigi üldist olukorda ja taotlejale endale
omaseid tunnuseid, mis on kindlaks tehtud tema esitatud teabe alusel, ei ole
põhjendatult alust kahelda taotleja kavatsuses lahkuda liikmesriikide
territooriumilt enne taotletava viisa kehtivusaja lõppu.”
–
Tuleks eeldada, et VISis registreeritud regulaarsed
reisijad vastavad riiki sisenemise tingimustele ega kujuta endast ebaseadusliku
sisserände ohtu ja neil on olemas piisavad elatusvahendid. See eeldus peaks
üksikjuhtumitel siiski olema ümberlükatav.
–
Ettepanekus nähakse ette, et liikmesriikide
ametiasutused võivad üksikjuhul riiki sisenemise tingimuste täitmise eelduse
ümber lükata. Samuti nähakse ette, millistel põhjustel see on võimalik (artikli
18 lõige 9).
–
Viisataotluse kohta otsuse tegemise tähtaja üldine
lühendamine (artikkel 20), mis on seotud eelneva konsulteerimise korral vastuse
andmise aja lühenemisega (artikkel 19). Lühikesed tähtajad võetakse kasutusele
vaba liikumise õigust kasutavate liidu kodanike perekonnaliikmete esitatud
taotluste puhul ja selliste liidu kodanike lähisugulaste esitatud taotluste
puhul, kes ei kasuta vaba liikumise õigust.
–
Mitmekordse viisa kehtivusaeg võib olla pikem kui
reisidokumendi kehtivusaeg (artikli 11 punkt a).
–
Reisikindlustuse nõue tuleks kaotada, sest
reisikindlustuse tegelikku lisaväärtust ei ole kunagi suudetud kindlaks teha
(vt komisjoni talituste töödokument, punkt 2.1.1.2, lõige 14).
–
Standardvorm viisa andmisest keeldumisest, viisa
tühistamisest või kehtetuks tunnistamisest teatamiseks ja selle põhjendamiseks
on läbi vaadatud, et lisada konkreetne põhjus lennujaama transiidiviisa
andmisest keeldumiseks ja tagada, et asjaomast isikut teavitatakse
nõuetekohaselt kaebuse esitamise menetlusest.
–
Lisatakse sätted, millega nähakse ette üldisest
korrast erandid, et anda viisa erandjuhul välispiiril. Liikmesriikidel
lubatakse lühiajalise turismi edendamiseks anda viisasid välispiiril ajutise
kava kohaselt ning olles sellisest kavast eelnevalt teatanud ja avaldanud kava
korralduslikud üksikasjad (artikkel 33).
–
Lisatud on paindlikud eeskirjad, mis võimaldavad
liikmesriikidel optimeerida vahendite kasutamist, suurendada esindatust
konsulaaresinduste kaudu ja arendada liikmesriikidevahelist koostööd (artikkel
38).
–
Liikmesriikide võimalus kasutada välist
teenuseosutajat ei ole enam viimane abinõu.
–
Liikmesriigid ei pea enam säilitama võimalust
esitada taotlus otse liikmesriigi konsulaadis seal, kus välisele
teenuseosutajale on tehtud ülesandeks viisataotluste vastuvõtmine (tühistatakse
endise artikli 17 lõige 5). Vaba liikumise õigust kasutavate liidu kodanike
perekonnaliikmetele ja selliste liidu kodanike lähisugulastele, kes ei kasuta
vaba liikumise õigust, ning taotlejatele, kes suudavad põhjendada, et tegemist
on erakorralise juhtumiga, tuleks võimaldada kohe kohtumine.
–
Liikmesriigid peaksid esitama igal aastal
komisjonile väliste teenuseosutajatega tehtava koostöö kohta aruande, milles
käsitletakse muu hulgas järelevalvet väliste teenuseosutajate tegevuse üle.
–
Esindamist käsitlevad kokkuleppeid puudutavate
sätete ühtlustamine (artikkel 39) (vt komisjoni talituste töödokument punkt
2.1.1.5, lõige 20 ja punkt 2.1.4 lõige 41).
–
Nagu hindamisaruandes kirjeldatud (punkt 3.2), ei
ole piisavalt üksikasjaliku statistika puudumise tõttu võimalik teatavate
sätete rakendamist hinnata. Seetõttu muudetakse VII lisa selliselt, et kõiki
vajalikke andmeid kogutakse piisavalt üksikasjalikult, et neid saaks
nõuetekohaselt hinnata. Kõik asjaomased andmed on (liikmesriikidel) võimalik
saada VISist, välja arvatud andmed tasuta antud viisade arvu kohta, kuid see
teave on liikmesriigi riigikassa kaudu hõlpsasti leitav.
–
Avalikkuse teavitamist käsitleva õigusraamistiku
tugevdamine (artikkel 45)
-         Komisjon loob Schengeni viisa ühise
veebisaidi.
-        Komisjon töötab välja viisataotlejatele antava teabe
näidisvormi.
Tehnilised muudatused:
–
Jäetakse välja viide transiidile kui konkreetsele
reisieesmärgile (peamiselt artikli 1 lõige 1), sest lühiajalised viisad ei ole
seotud reisi eesmärgiga. Viide jääb alles, kui osutatakse konkreetsele reisi
eesmärgile, nt viisaeeskirja II lisas, kus esitatakse loetelu täiendavatest
dokumentidest, mis tuleb reisi eesmärgi kohta esitada.
–
Kehtestatakse ühtsed eeskirjad, mida kohaldatakse isikut
tõendava dokumendi või kehtiva viisa kaotuse korral (artikkel 7).
–
Täpsed tähtajad liikmesriikide teadete jaoks (15
päeva): esindamist käsitlevate kokkulepete, eelneva konsulteerimise
kehtestamise ja tagantjärele teavitamise kohta.
–
Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290
delegeeritakse komisjonile õigus muuta määruse mitteolemuslikke osi. Komisjon
võib muuta nende kolmandate riikide nimekirja, kelle kodanikelt nõutakse
lennujaama transiidiviisat liikmesriikide territooriumil asuvate lennujaamade
rahvusvaheliste transiidialade läbimisel (III lisa), ning nimekirja
elamislubadest, mis annavad nende omanikele õiguse läbida liikmesriikide
lennujaamu ilma lennujaama transiidiviisata (IV lisa).
–
Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 291
tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu rakendusakte, millega
kehtestatakse täiendavate dokumentide loetelu konkreetsete asukohtade kaupa, et
võtta arvesse kohalikke olusid, üksikasjad viisakleebise täitmise ja
kinnitamise kohta ning eeskirjad välispiiril meremeestele viisade andmiseks.
Seetõttu tuleks välja jätta algse määruse VII, VIII ja IX lisa.
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77
lõike 2 punkt a.
Käesoleva ettepanekuga sõnastatakse uuesti
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr
810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), mille
õiguslikuks aluseks olid Euroopa Ühenduse asutamislepingu samaväärsed sätted,
st artikli 62 lõike 2 punkt a ja punkti b alapunkt ii.
Subsidiaarsuse põhimõte
ELi toimimise lepingu
artikli 77 lõike 2 punktis a antakse liidule volitused võtta vastu meetmed, mis
käsitlevad „ühtset poliitikat viisade ja muude lühiajaliste elamislubade
suhtes”.
Käesolev ettepanek jääb kõnealuste sätete
piiresse. Käesoleva ettepaneku eesmärk on arendada edasi ja täiustada
viisaeeskirja sätteid, mis käsitlevad tingimusi ja menetlusi viisade andmiseks
liikmesriikide territooriumil kavandatud viibimiseks, mille kestus ei ületa 90
päeva 180 päeva pikkuse ajavahemiku jooksul. Liikmesriigid üksi ei suuda seda
eesmärki piisaval määral saavutada, sest liidu kehtivat õigusakti
(viisaeeskiri) saab muuta ainult liit.
Proportsionaalsuse
põhimõte
ELi lepingu artikli 5 lõikes 4 on sätestatud, et liidu meetme sisu ega
vorm ei või minna aluslepingute eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
Käesoleva meetme jaoks valitud vorm peab võimaldama ettepanekuga saavutada
soovitud eesmärki ja meetme võimalikult tõhusat rakendamist.
Viisaeeskiri töötati 2009. aastal välja
määruse vormis, et tagada selle ühesugune kohaldamine kõigis Schengeni acquis'd
kohaldavates liikmesriikides. Kavandatav ettepanek kujutab endast olemasoleva
määruse muutmist ja seetõttu tuleb see esitada määruse vormis. Käesoleva
ettepaneku sisu piirdub olemasoleva määruse täiustamisega ja ettepanek põhineb
poliitikaeesmärkidel, millele lisati üks uus eesmärk: majanduskasv. Seepärast
on ettepanek kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.
Vahendi valik
Käesoleva ettepanekuga sõnastatakse uuesti
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009,
millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri). Seetõttu saab
õigusaktiks valida vaid määruse.
4.         MÕJU
EELARVELE
Määruse kavandatav muutmine ei mõjuta ELi
eelarvet.
5.           TÄIENDAVAD ÜKSIKASJAD
Aluslepingutele lisatud mitmesuguste
protokollide ja kolmandate riikidega sõlmitud assotsieerimislepingute mõju
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa
Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotis, mistõttu kohaldatakse
Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohta käsitlevates protokollides ning
Schengeni protokollis sätestatud „muutuvat geomeetriat”. Ettepanek põhineb
Schengeni acquis' sätetel. Seetõttu tuleb selle mõju eri protokollidele
käsitleda Taani, Iirimaa ja Ühendkuningriigi, Islandi ja Norra ning Šveitsi ja
Liechtensteini puhul eraldi. Samuti tuleb kaaluda tagajärgi ühinemisaktidele.
Iga asjaomase riigi olukorda kirjeldatakse üksikasjalikult käesoleva ettepaneku
põhjendustes 49–57. Käesolevas ettepanekus sätestatud „muudetava geomeetria“
süsteem on identne sellega, mida kohaldatakse algse viisaeeskirja suhtes,
lisatud on ainult viide 2011. aasta Horvaatia ühinemisaktile.
Seos samaaegselt esitatava ettepanekuga
määruse kohta, millega võetakse kasutusele ringreisiviisa[9]
Käesolevasse ettepanekusse seadusandliku protsessi
käigus tehtavad võimalikud muudatused mõjutavad ka ettepanekut määruse kohta,
millega võetakse kasutusele ringreisiviisa. Seetõttu tuleks läbirääkimiste
käigus pöörata tähelepanu kõnealuse kahe ettepaneku vahelise vajaliku sünergia
tagamisele. Juhul kui nende läbirääkimiste käigus peaks selguma, et need
ettepanekud on võimalik võtta vastu samas ajagraafikus, kavatseb komisjon
ühendada need kaks ettepanekut üheks uuestisõnastamise ettepanekuks. Juhul kui
seadusandjad jõuavad käesoleva ettepaneku suhtes kokkuleppele enne, kui on
väljavaateid peatseks kokkuleppeks ettepaneku suhtes määruse kohta, millega
võetakse kasutusele ringreisiviisa. ei tuleks käesolevas ettepanekus
sisalduvaid kavandatavat ringreisiviisat käsitlevaid sätteid (artikli 3 lõige
7, artikli 12 lõige 3, artikli 18 lõige 6) vastuvõetavas ettepanekus säilitada,
vaid need tuleks lisada hiljem, muutes viisaeeskirja siis, kui on lõpuks
saavutatud kokkulepe ringreisiviisat käsitleva ettepaneku suhtes.
Põgus kokkuvõte
kavandatud muudatustest
Artikkel 1 – Viisaeeskirja muutmine
Artikkel 1 – Reguleerimisese ja
reguleerimisala
–
Horisontaalne muudatus: kogu tekstis on jäetud
välja viide transiidile reisi eesmärgina.
Artikkel 2 – Mõisted
–
Lisatakse lõige 6, et määratleda asjaomases
määruses „ringreisiviisa”.
–
Lisatakse lõige 7, et määratleda (liidu kodanike)
„lähisugulaste” mõiste.
–
Lisatakse lõige 8, et määratleda ƒ„VISis
registreeritud taotleja” tagamaks, et viisainfosüsteemist saadakse täit kasu.
–
Lisatakse lõige 9, et määratleda ƒ„VISis
registreeritud regulaarse reisija” tagamaks, et viisainfosüsteemist saadakse
täit kasu ja taotleja nn viisaajalugu võetakse arvesse.
–
Lisatakse lõige 12, et esitada „kehtiva” määratlus
tähenduses „kehtivusaeg ei ole lõppenud” vastandina valele, võltsitule või
järeletehtule.
–
Lõikesse 16 lisatakse „meremehe” määratlus
tagamaks, et menetluste lihtsustamist kohaldatakse kogu laevapere suhtes.
Artikkel 3 – Kolmandate riikide
kodanikud, kellelt nõutakse lennujaama transiidiviisat
–
Lõige 4: läbi on vaadatud sätted, mis käsitlevad
üksikute liikmesriikide lennujaama transiidiviisa nõuet teatavate kolmandate
riikide kodanikele, selleks et need oleksid hõlmatud asjakohase
institutsioonilise õigusliku raamistikuga.
Artikkel 5 – Taotluse läbivaatamiseks
ja selle kohta otsuse tegemiseks pädev liikmesriik
–
Lõike 1 punkti b muudetakse, et see sisaldaks
ainult ühte objektiivset kriteeriumi – viibimise kestust –, kui määratakse
kindlaks viisa taotluse läbivaatamiseks pädev liikmesriik, juhul kui külastused
hõlmavad mitut sihtkohta. Lisaks sellele lisatakse sätted, mis hõlmavad
olukordi, kus reisija kavatseb reisida lühikese ajavahemiku (kahe kuu) jooksul
mitu korda erinevatesse liikmesriikidesse.
–
Lõiget 2 muudetakse, et lahendada olukorrad, kus
„pädeval” liikmesriigil puudub oma konsulaat ja ta ei ole ka esindatud selles
kolmandas riigis, kus on taotleja seadusjärgne elukoht. Sätetega hõlmatakse
kõik võimalikud olukorrad ning pakutakse lahendusi, mis väljendavad koostöö- ja
usalduse vaimu, mis on Schengeni koostöö aluseks.
Artikkel 7 – Pädevus viisade andmiseks
nendele kolmandate riikide kodanikele, kes viibivad seaduslikult liikmesriigi
territooriumil
–
Lõiget 1 muudetakse artikli 5 muutmise tõttu.
–
Lõiked 2 ja 3 lisatakse selleks, et luua
ühtlustatud õiguslik raamistik olukordade jaoks, kus kolmanda riigi kodanik
kaotab oma reisidokumendi või see dokument varastatakse, kui kõnealune isik
viibib liikmesriigi territooriumil.
Artikkel 8 – Taotluse esitamise
praktiline kord
–
Lõikes 1 nähakse ette taotluse esitamise üldine
maksimaalne ja minimaalne tähtaeg.
–
Lõige 3 lisatakse selleks, et lihtsustada taotluse
esitamist teatavates olukordades, mis on seotud liidu kodanike sugulastega, ja
kui tuleks anda võimalus kohe kohtuda.
–
Lõiget 4 muudetakse nii, et see oleks kohustuslik
(„tuleb”), mitte vabatahtlik („võib”), ning et kiireloomulisi juhtumeid
käsitletakse alati kohe.
–
Lõiget 5 muudetakse, et täpsustada, kes võib
taotleja asemel taotluse esitada, ning lisatakse viide kutse-, kultuuri-,
spordi- või haridusühingutele või asutustele, et eristada neid kaubanduslikest
vahendajatest
–
Lõige 6 on üle võetud endise artikli 40 lõikest 4
ja seda on muudetud, et see hõlmaks ainult seda, et taotleja peab ilmuma
taotluse esitamiseks isiklikult kohale ainult ühes kohas.
Artikkel 9 – Taotluse esitamise
üldeeskirjad
–
Lõige 1 asendatakse uue tekstiga, et võtta arvesse
seda, et kaotatakse üldpõhimõte, mille kohaselt kõik taotlejad pidid esitama
taotluse isiklikult (vt komisjoni talituste töödokument punkt 2.1.1.1 (lõige
7)).
–
Lõiget 2 muudetakse lõike 1 muutmise tõttu.
Artikkel 10 – Taotluse vorm
–
Lõiget 1 muudetakse selleks, et lisada viide
võimalusele täita taotluse vorm elektrooniliselt.
–
Lõige 2 lisatakse tagamaks, et elektrooniline
taotluse vorm vastaks täpselt I lisas sätestatud taotluse vormile.
–
Lõiget 4 lihtsustatakse tagamaks, et taotluse vorm
on alati kättesaadav vähemalt selle liikmesriigi ametlikus keeles, mille viisat
taotletakse, ja asukohariigi ametlikus keeles.
Artikkel 11 – Reisidokument
–
Punkti a muudetakse, lisades ristviite uutele
sätetele artikli 21 lõikes 2, vt allpool.
–
Punkti b muudetakse tagamaks, et taotleja
reisidokumendis on üks vaba topeltlehekülg, et sinna saaks üksteise kõrvale
kinnitada viisakleebise ning lüüa järgnevad sisenemise ja väljumise templid.
See lihtsustab piirikontrolli; vt komisjoni talituste töödokument punkt 2.1.1.2
(lõige 11).
Artikkel 12 – Biomeetrilised tunnused
–
Lõikeid 2 ja 4 muudetakse artikli 9 lõike 1
muutmise tõttu.
–
Lõiget 3 muudetakse selleks, et võtta arvesse
reisiviisa kohta tehtud ettepanekut.
Artikkel 13 – Täiendavad dokumendid
–
Lõige 2 lisatakse selleks, et võtta arvesse VISis
registreeritud regulaarsete reisijate suhtes kohaldatavat menetluste
lihtsustamist, mille kohaselt kõnealune reisijate kategooria peab esitama
ainult tõendid reisi eesmärgi kohta.
–
Lõige 3 lisatakse selleks, et lihtsustada või
selgitada liidu kodanike sugulaste suhtes teatavates olukordades kohaldatavaid
lihtsustatud menetlusi.
–
Lõiget 4 muudetakse, et näha ette, et II lisas
esitatud ühtlustatud loetelu täiendavatest dokumentidest on täielik.
–
Lõige 6 lisatakse tagamaks, et taotlejad võivad
esitada täiendava dokumendi originaali faksi teel või saata dokumendi koopia.
Taotlejad peaksid seejärel esitama dokumentide originaalid, välja arvatud
teatavatel juhtudel, kui dokumendi originaali võib paluda üksnes juhtudel, kui
on kahtlusi dokumendi autentsuses.
–
Lõike 7 punktis a lisatakse viide „era-”
majutusele.
–
Lõige 10 lisatakse selleks, et võtta arvesse
sätteid rakendusmeetmete kohta.
Artikkel 14 – Viisatasu
–
Lõike 3 punktis a laiendatakse viisatasust vabastatud
isikute kategooriaid, et hõlmata alaealised kuni 18. eluaastani (seni 6.
eluaastani); seega kaotatakse alandatud viisatasu 6–12aastastele ning võimalik
viisatasust loobumine sama vanuserühma puhul.
–
Lõike 3 punkti c muudetakse selleks, et selgelt osutada
hõlmatud isikute kategooriale.
–
Lõike 3 punktiga d muudetakse kohustuslikuks
viisatasust loobumine diplomaatilise ja teenistuspassi kasutajate puhul.
–
Lõike 3 punktiga e muudetakse kohustuslikuks
viisatasust loobumine kuni 25 aasta vanuste isikute puhul, kes osalevad
mittetulundusühingute korraldatud seminaridel, konverentsidel, spordi-,
kultuuri- ja haridusüritustel; seega kaotatakse kõnealuse isikuterühma puhul
võimalus kaaluda viisatasust loobumist ning kuni 25 aasta vanuste esindajate
puhul, kes osalevad samalaadsetel mittetulundusühingute korraldatud üritustel,
kohustus anda tasuta viisa.
–
Punktid f ja g lisatakse selleks, et viisatasust
loobuda või seda loobumist täpsustada teatavates olukordades, kuhu on kaasatud
liidu kodanike sugulased.
            Vt ka komisjoni talituste
töödokument punkt 2.1.1.3 (lõige 15).
Artikkel 15 – Teenustasu
–
Lõikes 1 jäetakse välja viide „täiendavale”
teenustasule.
–
Lõiget 3 muudetakse artikli 14 muutmise tõttu.
Artikkel
18 – Sisenemise tingimuste täitmise kontroll ja riskihinnang
–
Lõige 2 lisatakse selleks, et võtta arvesse artikli
2 lõike 9 ja artikli 13 lõike 1 punkti e lisamist.
–
Lõige 3 lisatakse selgitamaks, et liikmesriigi
pädevad ametiasutused vastutavad igal üksikjuhul riiki sisenemise tingimuste
täitmise eelduses kahtlemise õigustamise eest ning sellise kahtluse põhjuste
esitamise eest.
–
Lõiget 6 muudetakse selleks, et võtta arvesse
reisiviisa kohta tehtud ettepanekut, ning jäetakse välja eksitav viide „teise
liikmesriigi välja antud”.
–
Lõiget 10 muudetakse selleks, et võimaldada
liikmesriikidel kasutada taotlejaga vestluse korraldamiseks moodsaid
sidevahendeid, ilma et nõutakse taotleja isiklikku kohalolekut konsulaadis.
Artikkel 19 – Eelnev konsulteerimine
–
Lõiget 2 muudetakse selleks, et näha ette, et
liikmesriik peab vastama konsulteerimise nõudele seitsme päeva asemel viie kalendripäeva
jooksul.
–
Lõikes 3 sätestatakse, et liikmesriigid teatavad
eelneva konsulteerimise nõude kehtestamisest hiljemalt 15 kalendripäeva jooksul
enne selle kohaldatavaks muutumist, et teavitada taotlejaid õigeaegselt
võimaldada teistel liikmesriikidel teha tehnilisi ettevalmistusi.
–
Lõige 5 jäetakse välja, sest see on vananenud.
Artikkel 20 – Otsus taotluse kohta
–
Lõikes 1 sätestatakse, et otsuse tegemise aega
lühendatakse kuni 10 kalendripäevani. See tuleneb nii artikli 19 lõike 2
muutmisest kui ka viisaeeskirja rakendamise hinnangu tulemustest, vt komisjoni
talituste töödokument punkt 2.1.1.6 (lõige 22).
–
Lõiget 2 muudetakse selleks, et lühendada
maksimaalset otsuse tegemise ajavahemikku 20 päevani ja jäetakse välja säte,
mille kohaselt lubatakse esindatud liikmesriigil nõuda, et temaga
konsulteeritakse juhul, kui on tegemist esindamisega.
–
Lõige 3 lisatakse selleks, et lihtsustada menetlusi
või kõnealust lihtsustamist täpsustada teatavates olukordades, kuhu on kaasatud
liidu kodanike lähedased sugulased.
–
Endine lõige 3 jäetakse välja, sest lühiajalise
viisa taotluse läbivaatamine ei tohiks kesta 60 kalendripäeva.
–
Lõike 4 punkt d jäetakse välja, sest tühistatakse
säte, mille kohaselt lubatakse esindatud liikmesriigil nõuda, et temaga
konsulteeritakse; sellega tühistatakse nõue, et teatavaid juhtumeid ei vaata
läbi esindav liikmesriik, vaid need edastatakse menetlemiseks esindatavale
liikmesriigile.
Artikkel 21 – Ühtse viisa andmine
–
Lõikega 2 asendatakse endise artikli 24 lõike 1
neljas ja viies lõik.
–
Lõike 2 esimest lõiku muudetakse, et jätta välja
viide „kahekordsele sisenemisele”, mis tundub üleliigsena ning lisatakse viide
võimalusele anda mitmekordne viisa, mille kehtivusaeg on pikem kui reisidokumendi
kehtivusaeg.
–
Lõiked 3 ja 4 lisatakse selleks, et võtta arvesse
artikli 2 lõike 10 muutmist ning võtta kasutusele objektiivselt määratletud
kriteeriumid teatavate lihtsamate menetluste kohaldamiseks.
–
Lõiget 5 muudetakse selleks, et hõlmata ka muud juhtumid,
kui viisataotlejal võib olla õigus mitmekordsele viisale.
Artikkel 24 – Viisakleebise täitmine
–
Lõige 2 lisatakse selleks, et võtta arvesse artikli
51 lõiget 2.
–
Lõiget 3 muudetakse selleks, et karmistada sätteid,
milles käsitletakse liikmesriigi märkusi viisakleebisel; vt komisjoni talituste
töödokument punkt 2.1.1.6 (lõige 27).
–
Lõiget 5 muudetakse tagamaks, et ainult ühekordse
viisa viisakleebise võib täita käsitsi.
Artikkel 25 – Täidetud viisakleebise
kehtetuks tunnistamine
–
Lõiget 2 muudetakse selleks, et võtta arvesse
vajadust luua nõuetekohane õiguslik alus viisaeeskirja käsiraamatus soovitatud
hea tava jaoks.
Artikkel 26 – Viisakleebise kinnitamine
–
Lõige 2 lisatakse selleks, et võtta arvesse artikli
51 lõiget 2.
Artikkel 28 – Teiste liikmesriikide
keskasutuste teavitamine
–
Lõiget 2 muudetakse selleks, et tagada teiste
liikmesriikide õigeaegne teavitamine; vt artikli 19 kohta tehtud märkused.
Artikkel 29 – Viisa andmisest
keeldumine
–
Lõike 1 punkti a alapunkt vii jäetakse välja, sest
tühistatakse tervisekindlustuse nõue.
–
Lõige 3 asendatakse, et lisada viide liikmesriikide
kohustusele anda üksikasjalikku teavet kaebuse esitamise menetluse kohta.
–
Lõige 4 jäetakse välja, sest jäetakse välja nõue,
mille kohaselt teatavaid juhtumeid ei vaata läbi esindav liikmesriik, vaid need
edastatakse menetlemiseks esindatavale liikmesriigile.
Artikkel 31 – Tühistamine ja kehtetuks
tunnistamine
–
Lõiget 4 muudetakse selleks, et võtta arvesse
artikli 13 muutmist.
Artikkel 32 – Erandkorras välispiiril
taotletav viisa
–
Pealkirja muudetakse artikli 33 lisamise tõttu.
–
Lõige 2 jäetakse välja, sest tühistatakse
tervisekindlustuse nõue.
Artikkel 33 – Ajutise kava kohaselt
välispiiril taotletav viisa
–
See artikkel lisatakse selleks, et liikmesriigid
saaksid edendada lühiajalist turismi: neil peaks olema õigus anda viisasid
välispiiril mitte ainult juhtumipõhiselt, sõltuvalt kolmanda riigi kodaniku
isiklikust olukorrast, vaid ka ajutise kava kohaselt. Artiklis sätestatakse
ajutise kava korralduslikest üksikasjadest teavitamise ja nende avaldamise
eeskirjad ning nähakse ette, et antud viisa peaks kehtima ainult viisa andnud
liikmesriigi territooriumil.
–
Lõikes 6 täpsustatakse asjaomaste liikmesriikide
aruandlusnõudeid.
Artikkel 34 – Välispiiril meremeestele antav viisa
–
Lõige 3 lisatakse selleks, et võtta arvesse artikli
51 lõiget 2.
Artikkel 38 – Konsulaatide
töökorraldus ja koostöö
–
Lõike 1 teine lause on muutunud kehtetuks.
–
Lõike 2 punkt b sõnastatakse ümber, sest endine
artikkel 41 tunnistatakse kehtetuks ja välised teenuseosutajad ei kujuta endast
enam viimast abinõu.
–
Lõige 4 asendatakse artikli 8 lõikega 6.
Artikkel 39 – Esindamist käsitlevad
kokkulepped
–
Lõige 1 vastab endise artikli 8 lõikele 1.
–
Lõikes 2 kirjeldatakse dokumentide ja andmete
kogumist ja nende edastamist liikmesriikide vahel olukordades, kus üks
liikmesriik esindab teist ainult taotluste vastuvõtmise ja biomeetriliste
tunnuste kogumise eesmärgil.
–
Lõiget 3 muudetakse, et võtta arvesse seda, et
kaotatakse võimalus, et esindatav liikmesriik nõuab enda kaasamist juhtumitesse,
mis on seotud esindamisega.
–
Lõige 4 vastab endise artikli 8 lõikele 5 ja lõige
5 artikli 8 lõikele 6.
–
Lõikes 6 nähakse ette minimaalne tähtaeg
esindatavale liikmesriigile, et teatada komisjonile esindamist käsitlevate
kokkulepete sõlmimisest või lõpetamisest.
–
Lõikes 7 sätestatakse, et esindav liikmesriik
teatab samal ajal teistele liikmesriikidele ja Euroopa Liidu esindusele
asjaomases jurisdiktsioonis esindamist käsitlevate kokkulepete sõlmimisest või
lõpetamisest.
–
Lõige 8 vastab endise artikli 8 lõikele 9.
Artikkel 40 – Aukonsulite kasutamine
–
Lõikes 1 jäetakse välja sõna „ka”.
Artikkel 41 – Koostöö väliste
teenuseosutajatega
–
Endine lõige 3 jäetakse välja, sest tegelikkuses ei
ole selline ühtlustamine võimalik, kuna liikmesriikidel on üldiselt üleilmsed
sidemed väliste teenuseosutajatega.
–
Lõike 5 punkti e muudetakse artikli 9 muutmise
tõttu.
–
Lõiget 12 muudetakse, et nõuda liikmesriikidelt
igal aastal aruande esitamist väliste teenuseosutajatega tehtava koostöö ja
nende üle teostatava järelevalve kohta, nagu sätestatud IX lisas.
Artikkel 42 – Andmete krüpteerimine ja
turvaline edastamine
–
Lõikeid 1, 2 ja 4 muudetakse, et võtta arvesse
artikli 8 kehtetuks tunnistamine.
Artikkel
43 – Liikmesriikide koostöö kaubanduslike vahendajatega
–
Lõiget 1 muudetakse, kuna endise artikli 2 lõige 11
jäetakse välja (st kaubandusliku vahendaja mõiste).
–
Lõike 5 teist lõiku muudetakse, et tagada üldsuse
teavitamine akrediteeritud kaubanduslikest vahendajatest.
Artikkel 45 – Üldsusele esitatav teave

–
Lõike 1 punkti c muudetakse, et võtta arvesse
artikli 41 kehtetuks tunnistamine.
–
Lõike 1 punkt e jäetakse välja, et võtta arvesse
artikli 20 kehtetuks tunnistamine.
–
Lõige 3 lisatakse selleks, et sätestada, et
komisjon koostab ühtlustatud vormi, et anda artikli 45 lõike 1 kohaselt
ettenähtud teavet.
–
Lõige 4 lisatakse selleks, et sätestada, et
komisjon loob Schengeni viisa ühise veebisaidi, mis sisaldab viisa taotlemiseks
vajalikku teavet.
Artikkel 46 – Kohalik Schengeni
koostöö
–
Lõike 1 esimest lauset ja punkti a muudetakse, et
sätestada, et kohaliku Schengeni koostöö raames koostatakse täiendavatest
dokumentidest ühtlustatud nimekiri.
–
Lõike 1 punkti b ja viimast lõiku muudetakse
artikli 14 muutmise tõttu.
–
Lõiget 2 muudetakse artikli 45 lõike 3 lisamise
tõttu.
–
Lõike 3 punkti a muudetakse, et näha ette korra
kvartalis viisastatistika koostamine kohalikul tasandil ning lisada viide
ringreisiviisale.
–
Lõike 3 punkti b muudetakse esimese lause
ümbersõnastamise tõttu.
–
Lõiget 7 muudetakse, et näha ette, et kohaliku
Schengeni koostöö raames koostatavate aruannete alusel koostab komisjon
aastaaruande, mis esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artiklid 48 –49 Delegeeritud volituste
rakendamine
–
Kõnelaused artiklid lisatakse selleks, et võtta
arvesse ELi toimimise lepingu artiklit 290 delegeeritud õigusaktide kohta.
Artikkel 50 – Viisaeeskirja praktilise
kohaldamise juhised
–
Artiklit muudetakse, et võtta arvesse artikli 51
lõiget 2.
Artikkel 51 – Komiteemenetlus
–
Artiklit muudetakse, et võtta arvesse sätteid, mis
käsitlevad komisjoni rakendamisvolitusi vastavalt määrusele (EL) nr 182/2011.
Artikkel 52 – Teavitamine
–
Lõike 1 punkti g muudetakse artikli 38 muutmise
tõttu.
–
Lõiget 2 muudetakse artikli 45 lõike 4 lisamise
tõttu.
Artikkel
54 – Järelevalve ja hindamine
–
Need on standardsätted õigusaktide kohaldamise
järelevalve ja hindamise kohta.
Artikkel
55 – Jõustumine
–
See on standardklausel jõustumise ja otsese
kohaldatavuse kohta. Määrust hakatakse kohaldama kuus kuud pärast selle
jõustumist, välja arvatud artikli 51 lõige 2, mida hakatakse kohaldama kolm
kuud pärast määruse jõustumist, et võimaldada võtta vastu artiklitega 24, 26,
32 ja 50 ette nähtud rakendusaktid.
Lisad
–
I lisa asendatakse
–
V lisa:
–
endine 7. punkt, milles käsitletakse tervisekindlustust, jäetakse välja;
–
lisatakse uus 10. punkt, et hõlmata lennujaama transiidiviisa andmisest
keeldumise juhtumid.
ê 810/2009 (kohandatud)
2014/0094 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega kehtestatakse
ühenduse Ö mis käsitleb
liidu Õ viisaeeskirija
(viisaeeskiri)
(uuesti sõnastatud)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut Ö Liidu toimimise
lepingut (edaspidi „ELi toimimise leping”) Õ , eriti selle
artikli 62 Ö 77 Õ lõike 2 punkti a ja punkti b alapunkti ii,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee
arvamust[10],

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
ò uus
(1)       Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 810/2009[11] on korduvalt oluliselt muudetud. Kuna
sellesse tuleb teha täiendavaid muudatusi, tuleks määrus selguse huvides uuesti
sõnastada.
ê810/2009 põhjendus 1
(kohandatud)
Kooskõlas
asutamislepingu artikliga 61 peaks sellise ala loomisega, kus inimesed võivad
vabalt liikuda, kaasnema meetmete võtmine välispiirikontrolli, varjupaiga ja
sisserände valdkonnas.
ê810/2009 põhjendus 2
(kohandatud)
Vastavalt
asutamislepingu artikli 62 lõikele 2 kehtestatakse liikmesriikide välispiiride
ületamisega seotud meetmetega viisaeeskirjad kuni kolmekuulise kavatsetud
viibimise puhuks, sealhulgas liikmesriikide viisade väljastamise kord ja
tingimused.
ò uus
(2)       Liidu
viisapoliitika, mis võimaldab liidus viibida kuni 90 päeva 180 päeva jooksul,
on ühise sisepiirideta ala loomise oluline osa. Viisade andmise tingimusi ja
menetlusi käsitlevad ühised eeskirjad peaksid lähtuma liikmesriikidevahelise
solidaarsuse ja vastastikuse usalduse põhimõttest.
ê810/2009 põhjendus 3
(kohandatud)
(3)       Viisapoliitika puhul on ühise õigusaktide kogu loomine, eriti acquis’
(14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni[12] asjakohased
sätted ja ühised konsulaarjuhised)[13]
konsolideerimise ja edasiarendamise kaudu, üks olulisemaid komponente Ö Määruse (EÜ) nr 810/2009
üks eesmärke on Õ „ühise viisapoliitika
edasiarendamisesne osana
mitmekihilisest süsteemist, mille
eesmärk on siseriiklike Ö et
hõlbustada Õ õigusaktide ning kohalike konsulaaresinduste käitlemistoimingute edasise ühtlustamise tulemusena hõlbustada
seaduslikku reisimist ja võidelda ebaseadusliku sisserändega”, nagu see on määratletud dokumendis „Haagi
programm: vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamine Euroopa Liidus”[14].
ê810/2009 põhjendus 8
(kohandatud)
(4)       Ö Lisaks sellele
tuleks tagada, et Õ Tteatud
tingimustel täitmisel tuleks anda Ö antakse Õ mitmekordsed viisad,
et vähendada liikmesriikide konsulaatide halduskoormust ning lihtsustada
sagedasti või regulaarselt reisivate isikute reisimist. Taotlejate puhul, kelle
ausus ja usaldusväärsus on konsulaadile teada, võiks võimalikult suurel määral
kohaldada lihtsustatud menetlust.
ò uus
(5)       Määrusega
(EÜ) nr 810/2009 selgitati ja lihtsustati õigusraamistikku ning ajakohastati ja
ühtlustati viisamenetlusi oluliselt. Konkreetseid sätteid, mille eesmärk on
subjektiivsete kriteeriumite alusel menetlust üksikjuhtudel lihtsustada, ei ole
siiski piisavalt kohaldatud.
(6)       Tark
viisapoliitika peaks tagama julgeoleku välispiiril ning kindlustama samal ajal
Schengeni ala tõhusa toimimise ja lihtsustama seadusliku reisimise võimalusi.
Ühine viisapoliitika peaks soodustama majanduskasvu ning olema kooskõlas liidu
muude tegevuspõhimõtetega, näiteks välissuhte, kaubanduse, hariduse, kultuuri
ja turismi alal.
(7)       Selleks
et lihtsustada liikuvust ja hõlbustada nende kolmanda riigi kodanike
perekondlikke külastusi, kes külastavad lähisugulast, kes on liidu kodanik ja
elab liikmesriigis, mille kodanik ta on, ning nende liidu kodanike
lähisugulaste perekondlikke külastusi, kes elavad kolmandas riigis ja soovivad
koos külastada seda liikmesriiki, mille kodanik on asjaomane liidu kodanik,
tuleks käesoleva määrusega näha ette menetluste lihtsustamine.
(8)       Vähemalt
samad lihtsustused tuleks ette näha pereliikmetele, kelle suhtes kohaldatakse
direktiivi 2004/38/EÜ[15] vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 5
lõikele 2.
(9)       Uusi
viisataotlejaid, kes taotlevad viisat esimest korda, tuleks eristada isikutest,
kellele varem on antud viisa ja kes on registreeritud viisainfosüsteemis
(edaspidi „VIS”), et lihtsustada registreeritud reisijate suhtes kohaldatavat
menetlust ja võtta arvesse ebaseadusliku sisserände ohtu ja
julgeolekuprobleeme, mida teatavad reisijad võivad endast kujutada. Sellist
eristust tuleks teha menetluse kõikides etappides.
(10)     Tuleks
eeldada, et VISis registreeritud taotleja, kellele on 12 kuu jooksul enne
taotluse esitamist antud kaks viisat ja kes on neid seaduslikult kasutanud,
vastab riiki sisenemise tingimustele, mis on kehtestatud seoses ebaseadusliku
sisserändega ja vajadusega omada piisavaid elatusvahendeid. Siiski peaks
kõnealune eeldus olema ümberlükatav, kui pädevad ametiasutused teevad kindlaks,
et teataval üksikjuhul ei ole täidetud üks või mitu nimetatud tingimust.
(11)     Hinnang
sellele, kas antud viisat on kasutatud seaduslikult, peaks põhinema sellistel
üksikasjadel nagu lubatud viibimise kestus, viisa territoriaalne kehtivus ning
tööturule sisenemise ja majandustegevusega tegelemise eeskirjadest
kinnipidamine.
ê810/2009 põhjendus 5
(kohandatud)
ð uus
(12)     Ebaseadusliku sisserändega
võitlemiseks on vaja kehtestada lennujaamade rahvusvaheliste alade transiidieeskirjad.
Ö Sel
eesmärgil Õ Seega tuleks koostada ühisessene nimekirjai kuuluvate kolmandate
riikide kodanikelt ð kodanikest, kellelt tuleks ï nõuda lennujaama transiidiviisat. Ebaseaduslike sisserändajate massilisest ð ootamatu ja märkimisväärse ï sissevoolust tingitud tungiva vajaduse korral peaks
Ö liikmesriik Õ liikmesriikidel
siiski olema lubatud Ö saama Õ kehtestada Ö ajutiselt
lennujaama transiidiviisa nõude Õ see nõue ka selliste kolmandate riikide Ö konkreetse kolmanda
riigi Õ kodanike suhtes, mis ei ole ühisesse nimekirja kantud. Liikmesriikide üksikotsused tuleks igal aastal läbi vaadata. ð Tuleks ette näha kõnealuse nõude
kehtestamise tingimused ja menetlus tagamaks, et kõnealust meedet kohaldatakse
piiratud aja jooksul ja et kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega piirdub see
üksnes eesmärgi saavutamiseks vajalikuga. Lennujaama transiidiviisa nõude
kohaldamine peaks piirduma konkreetsete olukordadega, mis tingisid meetme
võtmise. ï
ò uus
(13)     Teatavate
riikide antud viisade ja elamislubade omanike puhul tuleks lennujaama
transiidiviisa nõudest loobuda.
(14)     Peaks
olema selge, milline liikmesriik on pädev viisataotluse läbi vaatama, eelkõige
juhul, kui taotlejal on kavas külastada mitut liikmesriiki.
(15)     Viisataotleja
peaks saama esitada viisataotluse oma elukohariigis isegi juhul, kui
üldeeskirjade kohaselt pädeval liikmesriigil ei ole kõnealuses riigis
konsulaati ja ta ei ole seal esindatud.
(16)     Tagada
tuleks nende viisaomanike ühetaoline kohtlemine, kelle reisidokument on
liikmesriikide territooriumil viibimise ajal kadunud või varastatud.
ê810/2009 põhjendus 9
(17)     Kuna biomeetrilised tunnused
registreeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 767/2008 (mis käsitleb viisainfosüsteemi (VIS) ja liikmesriikidevahelist
teabevahetust lühiajaliste viisade kohta (VIS määrus))[16] kohaselt viisainfosüsteemis (VIS), peaks taotleja isikliku
kohaleilmumise nõue – vähemalt esimese taotluse korral – olema üks viisa
taotlemise põhinõudeid.
ê810/2009 põhjendus 10
(18)     Iga järgmise viisa taotluse
läbivaatamise lihtsustamiseks peaks olema võimalik kopeerida sõrmejälgi 59 kuu
jooksul pärast nende esmakordset VISi sisestamist. Kui see ajavahemik on
möödunud, tuleks sõrmejäljed uuesti koguda.
ê810/2009 põhjendus 11
(kohandatud)
(19)     Kõiki liikmesriigi poolt viisa
taotlemise protsessi käigus saadud dokumente, andmeid ja biomeetrilisi
tunnuseid Ö tuleks Õ käsitatakseda 24.
aprilli 1963. aasta konsulaarsuhete Viini konventsiooni alusel
konsulaardokumentidena ja neid
Ö tuleks Õ käsitletakseda
vastavalt.
ê810/2009 põhjendus 12
(20)     Käesoleva määruse kohasel
isikuandmete töötlemisel kohaldavad liikmesriigid Euroopa Parlamendi ja nõukogu
24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete
vaba liikumise kohta)[17].
ò uus
(21)     Menetlusetappide
tähtajad tuleks kindlaks määrata, eelkõige seepärast, et võimaldada reisijatel
oma reisi kavandada ja vältida konsulaadis kõrghooaega.
(22)     Liikmesriikide
konsulaadid peaksid viisataotluste menetlemise eest võtma ühesugust viisatasu.
Nende isikute kategooriad, kelle puhul loobutakse viisatasust, tuleks
ühetaoliselt ja täpselt määratleda. Liikmesriikidel peaks olema õigus teatavatel
juhtudel viisatasust loobuda.
(23)     Lühiajalise
viisa taotlejalt ei tuleks nõuda reisi- ja tervisekindlustust, sest see on
viisataotlejale ebaproportsionaalne kohustus ja puuduvad tõendid selle kohta,
et lühiajalise viisa omanikud on liikmesriikidele seoses kulutustega arstiabile
suurem risk kui need kolmandate riikide kodanikud, kellelt viisat ei nõuta.
(24)     Kutse-,
kultuuri- ja spordiühendustel ning akrediteeritud kaubanduslikel vahendajatel
peaks olema õigus esitada taotlusi viisataotlejate nimel.
(25)     Tuleks
täpsustada sätteid, mis käsitlevad muu hulgas ajapikendust, viisakleebise
täitmist ja täidetud viisakleebise kehtetuks tunnistamist.
(26)     Pika
kehtivusajaga mitmekordseid viisasid tuleks anda objektiivselt kindlaks
määratud kriteeriumite alusel. Mitmekordse viisa kehtivusaeg võib olla pikem
kui selle reisidokumendi kehtivusaeg, kuhu viisa on kinnitatud.
(27)     Taotlusvormi
puhul tuleks arvestada VISi kasutuselevõtmist. Liikmesriigid peaksid lubama
võimalikult suure hulga viisataotlusi täita ja esitada elektrooniliselt ning
peaksid võtma vastu faksi teel saadetud täiendavaid dokumente ja nende
koopiaid. Originaaldokumente tuleks nõuda ainult teatavatel juhtudel.
(28)     Standardvorm
viisa andmisest keeldumisest, viisa tühistamisest või kehtetuks tunnistamisest
teatamiseks ja selle põhjendamiseks peaks sisaldama konkreetset põhjust
lennujaama transiidiviisa andmisest keeldumiseks ja sellega tuleks tagada, et
asjaomasele isikule antakse nõuetekohane teave vaidlustamise menetluse kohta.
(29)     Eeskirjad
liikmesriikide pädevate ametiasutuste teabevahetuse kohta seoses meremeestele
viisa andmisega välispiiril ja asjaomase vormiga peaksid olema võimalikult
lihtsad ja selged.
(30)     Viisade
andmine välispiiril peaks põhimõtteliselt jääma erandiks. Siiski selleks, et liikmesriigid
saaksid edendada lühiajalist turismi, peaks neil olema õigus anda viisasid
välispiiril, kui nad teevad seda ajutise kava alusel ning esitavad ja avaldavad
teabe kõnealuse kava korralduslik üksikasjade kohta Kõnealused kavad peaksid olema ajutised ja antud viisade
kehtivus peaks piirduma viisa andnud liikmesriigi territooriumiga.
ê810/2009 põhjendus 6
(kohandatud)
ð uus
(31)     Taotluste
Ö Taotlejate Õ vastuvõtmise korra
kehtestamisel tuleks arvestada inimväärikust. Viisataotluste menetlemine peaks
olema professionaalne ja lugupidav ning proportsionaalne ð ei tohiks minna kaugemale ï taotletavate
eesmärkide Ö saavutamiseks vajalikust Õ suhtes.
ê810/2009 põhjendus 7
(kohandatud)
ð uus
(32)     Liikmesriigid peaksid tagama,
et üldsusele pakutava teenuse kvaliteet on hea ja sellega seoses järgitakse
head haldustava. Liikmesriigid peaksid ette nägema vajalikul hulgal koolitatud
töötajaid ja piisavalt vahendeid, et nii palju kui võimalik lihtsustada viisa
taotlemise protsessi. Liikmesriigid peaksid tagama, et kõigi taotlejate suhtes kohaldatakse nn ühe akna
põhimõtet Ö viisataotleja
peaks taotluse esitamiseks kohale tulema ainult ühte kohta Õ. ð  Sellega ei piirata võimalust korraldada
taotlejaga isiklik vestlus. ï
ê810/2009 põhjendus 13
(kohandatud)
ð uus
(33)     Menetluse lihtsustamiseks tuleks ette näha Ö Määrusega (EÜ) nr 810/2009
nähakse ette Õ mitu liikmesriikidevahelise koostöö
vormi, näiteks piiratud esindamine,
ühisosakonnad, ühised viisataotluskeskused, aukonsulite kasutamine ja koostöö
väliste teenuseosutajatega, võttes eelkõige arvesse direktiivis 95/46/EÜ
sätestatud andmekaitsenõudeid Ö et võimaldada
liikmesriikidel koondada vahendeid ja suurendada konsulaaresinduste arvu Õ . Liikmesriigid
peaksid kooskõlas käesolevas määruses kehtestatud tingimustega otsustama,
millist organisatsioonilist struktuuri nad teatavas kolmandas riigis kasutavad. ðTuleks kehtestada paindlikud eeskirjad, et
võimaldada liikmesriikidel jagada vahendeid võimalikult optimaalselt ja
suurendada konsulaaresinduste arvu. Liikmesriigid võivad teha koostööd
(Schengeni viisakeskused) mis tahes vormis, mida on kohandatud kohalikele
oludele ja mille eesmärk on konsulaaresinduste geograafilise katvuse
suurendamine, vähendades liikmesriikide kulusid, suurendades Euroopa Liidu
nähtavust ja parandades viisataotlejatele osutatavat teenuste kvaliteeti.ï
ê810/2009 põhjendus 4
(kohandatud)
ð uus
(34)     Liikmesriikidel peaks viisade
andmiseks olema oma esindus või nad peaksid olema esindatud kõikides nendes
kolmandates riikides, kelle kodanike suhtes viisanõuet kohaldatakse. ð Liikmesriikide eesmärk peaks olema konsulaaresinduste
võrgu suurendamine. ï Liikmesriigid, kellel puudub asjaomases kolmandas riigis või selle
teatud piirkonnas oma konsulaat, peaksid Ö seetõttu Õ püüdma sõlmida
esindamist käsitleva kokkuleppe, et viisataotlejatel ei oleks vaja teha
ülemääraseid pingutusi konsulaati jõudmiseks.
ò uus
(35)     Esindamist
käsitlevad kokkulepped tuleks ühtlustada, vältida tuleks takistusi niisuguste
kokkulepete sõlmimiseks liikmesriikide vahel ja esindav liikmesriik peaks
vastutama viisataotluse menetlemise eest algusest lõpuni, ilma et kaasataks
esindatav liikmesriik.
ê810/2009 põhjendus 14
ð uus
(36)     On vaja ette näha sätted juhtudeks, kui liikmesriik otsustab teha
taotluste vastuvõtmisel koostööd välise teenuseosutajaga. Sellise otsuse
võib vastu võtta, kui eriliste asjaolude tõttu või diplomaatilise või
konsulaaresinduse asukoha kohalikust olukorrast tulenevatel põhjustel ei ole
asjaomasele liikmesriigile asjakohane teha koostööd teiste liikmesriikidega
esindamise, piiratud esindamise, ühisosakonna või ühise viisataotluskeskuse
vormis. Kõnealune kord tuleks kehtestada vastavuses
viisade andmise üldpõhimõtetega ja direktiivis 95/46/EÜ sätestatud andmekaitse
nõuetega. Lisaks tuleks sellise korra kehtestamisel ja rakendamisel arvesse võtta
vajadust hoida ära võimalikult soodsa viisakohtlemise otsimist.
ê810/2009 põhjendus 15
Kui liikmesriik on otsustanud teha koostööd välise teenuseosutajaga,
peaks ta säilitama kõigile taotlejatele võimaluse esitada taotlus otse
liikmesriigi diplomaatilistes või konsulaarsetes esindustes.
ê810/2009 põhjendus 16
(kohandatud)
ð uus
(37)     Liikmesriik peaks välise
teenuseosutajaga tegema koostööd õigusaktide alusel, mis peaksid sisaldama
sätteid teenuseosutaja täpsete kohustuste kohta, Ö liikmesriigi Õ otsese ja täieliku juurdepääsu
kohta teenuseosutaja tööruumidele, teavet taotlejatele, konfidentsiaalsusnõuet
ning asjaolusid, tingimusi ja menetlusi koostöö peatamiseks või lõpetamiseks. ð Liikmesriigid peaksid esitama
komisjonile igal aastal väliste teenuseosutajatega tehtava koostöö kohta
aruande, milles käsitletakse ka järelevalvet teenuseosutajate üle.  ï
ê810/2009 põhjendus 17
Käesoleva määrusega, millega lubatakse liikmesriikidel teha taotluste
vastuvõtmisel koostööd väliste teenuseosutajatega ning millega taotluste
esitamisel kehtestatakse nn ühe akna põhimõte, tehakse erand taotleja
diplomaatilisse või konsulaaresindusse isikliku kohaleilmumise üldreeglist.
Sellega ei piirata võimalust kutsuda taotleja isiklikule vestlusele.
ê 810/2009 põhjendus
19
ð uus
(38)     Statistilised andmed on
oluline vahend rändevoogude jälgimisel ja neid võib kasutada tõhusa
juhtimisvahendina. Seetõttu tuleks kõnealuseid andmeid ühtses vormis
korrapäraselt koguda. ð Viisade kohta tuleks koguda
üksikasjalikke andmeid, et koostada võrreldav statistika, mille alusel saaks
käesoleva määruse rakendamist tõendipõhiselt hinnata. ï
ê 810/2009 põhjendus
23 (kohandatud)
ð uus
(39)     ÖÜldsusele tuleks anda
kogu vajalik teave viisa taotlemise kohta ning parandada tuleks ühise
viisapoliitika nähtavust ja ühtset kuvandit. Sel eesmärgil Õ Luuakse Ö tuleks Õ luua Schengeni viisa ühine veebisait, et parandada ühise viisapoliitika nähtavust ja ühtset kuvandit ð ja koostada liikmesriikide poolt
üldsusele esitatava teabe ühine vorm ï . Kõnealuse veebisaidi kaudu antakse üldsusele kogu asjakohast teavet
viisa taotlemise kohta.
ê810/2009 põhjendus 18
(kohandatud)
(40)     Kohalik Schengeni koostöö on
äärmiselt oluline ühise viisapoliitika ühtlustatud kohaldamise ja rändega
seotud riskide ja/või julgeolekuohtude õige hindamise seisukohast. Arvestades
kohalike tingimuste erinevust, peaksid liikmesriikide diplomaatilised ja
konsulaaresindused konkreetses piirkonnas hindama õigusaktide teatud Ö konkreetsete Õ sätete tegelikku
kohaldamist, et tagada õigusaktide ühtlustatud kohaldamine ning vältida
soodsama viisakohtlemise otsimist ja viisataotlejate erinevat kohtlemist.
ò uus
(41)     Juhul
kui konkreetses asukohas puudub täiendavate dokumentide ühtne nimekiri, võivad
liikmesriigid ise otsustada, millised täiendavad dokumendid peab viisataotleja
esitama, et tõendada oma vastavust käesolevas määruses sätestatud riiki
sisenemise tingimustele. Juhul kui kõnealune täiendavate dokumentide ühtne
nimekiri on olemas, peaks liikmesriigil viisataotlejate jaoks menetluste
lihtsustamiseks olema võimalik teha sellest nimekirjast teatavaid erandeid
juhul, kui tema territooriumil korraldatakse tähtsaid rahvusvahelisi üritusi. Kõnealused
üritused peaksid olema suure ulatusega ja eriti tähtsad oma mõju tõttu
turismile ja/või kultuurile, nende hulka kuuluvad näiteks rahvusvahelised või
maailmanäitused ning spordivõistlused.
ê810/2009 põhjendus 27
(kohandatud)
(42)     Kui liikmesriik korraldab
olümpia- või paraolümpiamänge, tuleks kohaldada spetsiaalset Ö konkreetset Õ kava, mis hõlbustab olümpiaperele
viisade andmist.
ê810/2009 põhjendus 20
Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta
vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega
kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[18].
ê810/2009 põhjendus 21
Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus võtta vastu käesoleva määruse
lisade muudatusi. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva
määruse vähem olulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähem oluliste
sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a
sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.
ê810/2009 põhjendus 22
Selleks et tagada käesoleva määruse ühtlustatud rakendamine tegevtasandil,
tuleks koostada juhised menetluste ja tava kohta, mida liikmesriigid peavad
viisataotluste töötlemisel järgima.
ò uus
(43)     Selleks
et kohandada muutuvate asjaoludega nende kolmandate riikide ühist nimekirja,
kelle kodanikel peab olema liikmesriikide territooriumil asuvate lennujaamade
rahvusvaheliste transiidialade läbimisel lennujaama transiidiviisa, ja
nimekirja elamislubadest, mis annavad nende omanikele õiguse läbida
liikmesriikide lennujaamu ilma lennujaama transiidiviisata, peaks komisjonil
olema õigus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu delegeeritud
õigusakte. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö
käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.
(44)     Selleks
et tagada käesoleva määruse rakendamise ühetaolised tingimused seoses
tegevusjuhiste kehtestamisega tavade ja menetluste kohta, mida liikmesriigid
peavad viisataotluste menetlemisel järgima, igas jurisdiktsioonis kohaldatava
täiendavate dokumentide nimekirjaga, kohustuslike kannetega viisakleebisele,
viisakleebise reisidokumenti kandmise eeskirjadega ning piiril meremeestele
viisade andmise eeskirjadega, tuleks rakendusvolitused anda komisjonile. Neid
volitusi tuleks rakendada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega
(EL) nr 182/2011[19].Niisuguste rakendusaktide vastuvõtmiseks
tuleks kasutada kontrollimenetlust.
ê810/2009 põhjendus 26
(kohandatud)
(45)     Kahepoolsetes kokkulepetes,
mis on sõlmitud ühenduse Ö liidu Õ ja kolmandate
riikide vahel ning mille eesmärk on hõlbustada viisade taotlemise menetlust,
võib teha erandeid käesoleva määruse kohaldamisest.
ê810/2009 põhjendus 30
(46)     Liikmesriigi territooriumile
sisenemise või viisade andmise tingimused ei mõjuta eeskirju, millega
reguleeritakse praegu reisidokumentide kehtivuse tunnustamist.
ê810/2009 põhjendus 28
(kohandatud)
ð uus
(47)     Kuna käesoleva määruse
eesmärk, nimelt kehtestada menetlused
ja ð ühised ï tingimused Ö ja menetlused Õ viisade andmiseks liikmesriikide
territooriumi läbimiseks transiidi eesmärgil või
kavandatud viibimiseks liikmesriikide territooriumil kestusega kuni kolm kuud Ö 90 päeva Õ kuuekuulise Ö 180-päevase Õ ajavahemiku jooksul, ei suuda
liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda parem saavutada
saavutatav ð ainult ï ühenduse Ö liidu Õ tasandil, võib ühendus Ö liit Õ võtta meetmeid
kooskõlas Ö Euroopa Liidu
lepingu (edaspidi „ELi leping”) Õ asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide Ö selle eesmärgi Õ saavutamiseks
vajalikust kaugemale.
ê810/2009 põhjendus 29
(kohandatud)
ð uus
(48)     Käesoleva määrusega täidetakse
põhiõigusi ja peetakse kinni põhimõtetest, mida tunnustatakse eelkõige Euroopa Nõukogu inimõiguste ja põhivabaduste
kaitse konventsioonis ning Euroopa Liidu
põhiõiguste hartas. ðEelkõige on käesoleva määruse eesmärk tagada
Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 7 osutatud era- ja perekonnaelu
austamine, artiklis 8 osutatud isikuandmete kaitse ning artiklis 24 osutatud
lapse õiguste kaitse. ï
ê810/2009 põhjendus 31
(kohandatud)
ð uus
(49)     Euroopa Liidu Ö ELi Õ lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule Ö ELi toimimise
lepingule Õ lisatud Taani seisukohta
käsitleva protokolli
Ö nr 22 Õ artiklite 1 ja 2 kohaselt ei
osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes
siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev määrus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu kolmanda osa IV
jaotise alusel Schengeni acquis'l, otsustab
Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast ð seda, kui nõukogu on teinud ï käesoleva määruse ð kohta otsuse ï vastuvõtmise
kuupäeva, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus
õiguses.
ê810/2009 põhjendus 32
(50)     Islandi ja Norra puhul kujutab
käesolev määrus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist
Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel
sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis'
sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[20] tähenduses,
mis kuuluvad nimetatud
lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva
nõukogu otsuse 1999/437/EÜ[21] artikli
1 punktis B osutatud valdkonda.
ê810/2009 põhjendus 33
(kohandatud)
Tuleks ette näha kord,
mille alusel Islandi ja Norra esindajad saaksid osaleda nende komiteede töös,
kes käesoleva määruse alusel abistavad komisjoni tema rakendusvolituste
täitmisel. Sellist korda on kavandatud Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi ja
Norra vahelises kirjavahetuses komiteede kohta, mis abistavad Euroopa Komisjoni
rakendusvolituste täitmisel,[22]
mis on lisatud eespool nimetatud lepingule. Komisjon on esitanud nõukogule
soovituse ettepaneku kõnealuse korra kokkuleppimiseks.
ê810/2009 põhjendus 34
(51)     Šveitsi puhul kujutab käesolev
määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse ning Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi
Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ sätete rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega)[23]
tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B osutatud
valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes
nõukogu otsuse 2008/146/EÜ[24] artikliga 3, mis
käsitleb kõnealuse lepingu allakirjutamist.
ê810/2009 põhjendus 35
(kohandatud)
ð uus
(52)     Liechtensteini puhul kujutab
käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini
Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini
Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi
Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta
Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)
tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B osutatud
valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes
nõukogu otsuse 2008/261/EÜ 2011/350/EL,[25] mis käsitleb kõnealuse protokolli allakirjutamist ð sõlmimist ï , artikliga 3.
ê154/2012 põhjendus 11
(53)     Küprose puhul on käesolev
määrus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud
2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 12
tähenduses.
ê154/2012 põhjendus 12
(54)     Bulgaaria ja Rumeenia puhul on
käesolev määrus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil
sellega seotud 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 12
tähenduses.
ò uus
(55)     Horvaatia
puhul on käesolev määrus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul
viisil sellega seotud 2011. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 tähenduses.
ê810/2009 põhjendus 36
(56)     Käesolev määrus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik
ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri
Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’
sätetes)[26]. Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel
ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
ê810/2009 põhjendus 37
(kohandatud)
(57)     Käesolev määrus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale
vastavalt nõukogu 28. veebruari
2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni
acquis’ sätetes)[27]. Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei
ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
ê810/2009 põhjendus 38
(kohandatud)
Käesolev määrus (välja
arvatud artikkel 3) põhineb Schengeni acquis'l või on sellega muul
viisil seotud 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 ja 2005. aasta
ühinemisakti artikli 4 lõike 2 tähenduses,
ê810/2009 (kohandatud)
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I JAOTIS
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Eesmärk Ö Reguleerimisese Õ ja
reguleerimisala
ê 610/2013
artikli 6 lõige 1 (kohandatud)
1. Käesoleva määrusega kehtestatakse menetlused ja tingimused Ö tingimused ja
menetlused Õ viisade andmiseks liikmesriikide
territooriumi läbimiseks transiidi eesmärgil või
kavandatud viibimiseks liikmesriikide territooriumil kestusega kuni 90 päeva
mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.
ê810/2009 (kohandatud)
2. Käesolevat määrust kohaldatakse kolmandate
riikide kodanike suhtes, kellel peab nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001 (milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride
ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest
nõudest vabastatud)[28] kohaselt olema liikmesriikide välispiiride ületamisel viisa, ilma et
see piiraks:
              a) nende kolmandate riikide
kodanike vaba liikumise õigust, kes on liidu kodanike perekonnaliikmed;
              b) nende kolmandate riikide
kodanike ja nende perekonnaliikmete samaväärseid õigusi, kellel on vastavalt
ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt nende kolmandate
riikide vahel sõlmitud kokkulepetele vaba liikumise õigus, mis on samaväärne
liidu kodanike ja nende perekonnaliikmete õigustega.
3. Käesolevas määruses loetletakse samuti need kolmandad
riigid, kelle kodanikel peab olema lennujaama transiidiviisa erandina Chicago
rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni 9. lisas sätestatud vaba
transiidi põhimõttest, ning kehtestatakse menetlused ja tingimused Ö tingimused ja
menetlused Õ viisade andmiseks
liikmesriikide lennujaamade rahvusvaheliste transiidialade läbimiseks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
              1. „kolmanda riigi kodanik” – isik,
kes ei ole liidu kodanik asutamislepingu Ö ELi toimimise
lepingu Õ artikli 17 Ö 20 Õ lõike 1 tähenduses;
              2. „viisa” – liikmesriigi antud
luba
ê610/2013 artikli 6
lõige 2 (kohandatud)
         a) liikmesriikide territooriumil läbimiseks
transiidi eesmärgil või seal kavandatud viibimiseks
kestusega kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul Övõi Õ
ê 810/2009
         b) liikmesriikide lennujaamade
rahvusvaheliste transiidialade läbimiseks;
              3. „ühtne viisa” – viisa, mis
kehtib kõigi liikmesriikide territooriumil;
              4. „piiratud territoriaalse
kehtivusega viisa” – viisa, mis kehtib ühe või mitme liikmesriigi
territooriumil, kuid mitte kõigi liikmesriikide territooriumil;
              5. „lennujaama transiidiviisa” –
viisa, mis kehtib liikmesriikide ühe või mitme lennujaama rahvusvaheliste
transiidialade läbimiseks;
ò uus
              6.
„ringreisiviisa” – [määruse nr …/…] artikli 3 lõikes 2 määratletud viisa;
7.
„lähisugulased” – abikaasa, lapsed, vanemad, vanema hooldusõigust teostavad
isikud, vanavanemad ja lapselapsed;
8.
„VISis registreeritud taotleja” – taotleja, kelle andmed on registreeritud
viisainfosüsteemis;
9.
„VISis registreeritud regulaarne reisija” – viisataotleja, kes on
registreeritud viisainfosüsteemis ja kellele on taotluse esitamisele eelneva 12
kuu jooksul antud kaks viisat;
ê 810/2009
ð uus
              610.
„viisakleebis” – nõukogu 29.
mai 1995. aasta määruses (EÜ) nr 1683/95 (ühtse viisavormi kohta) määratletud ühtne viisavorm[29];
              711. „tunnustatud
reisidokument” – reisidokument, mida üks liikmesriik või mitu liikmesriiki
tunnustavad kui dokumenti
ð välispiiri ületamiseks ï ja viisa kinnitamiseks ð Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse
1105/2011/EL kohaselt[30] ï;
ò uus
              12. „kehtiv
reisidokument” – reisidokument, mis ei ole vale, võltsitud ega järeletehtud ja
mille väljastanud ametiasutuse määratud kehtivusaeg ei ole lõppenud;
ê 810/2009
ð uus
              813. „eraldi
leht viisa kinnitamiseks” – nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määruse (EÜ) nr
333/2002 (ühtse
vorminguga vormide kohta liikmesriigi väljastatud viisa kinnitamiseks
isikutele, kelle reisidokumenti vormi koostav liikmesriik ei tunnusta)[31] kohane viisa kinnitamise vormi ühtne vorming, mida kasutatakse juhul,
kui liikmesriik annab viisa isikutele, kelle reisidokumenti vormi koostav
liikmesriik ei tunnusta;
              914.
„konsulaat” – liikmesriigi diplomaatiline või konsulaaresindus, mida juhib 24.
aprilli 1963. aasta konsulaarsuhete Viini konventsioonis määratletud kutseline
konsulaarametnik ning kellel on õigus anda viisasid;
              1015.
„taotlus” – viisataotlus;
              11)
„kaubanduslik vahendaja” – eraõiguslik haldusteenuse osutaja,
transpordiettevõtja või reisibüroo (reisikorraldaja või jaemüüja).
ò uus
              16.
„meremees” – 2006. aasta meretöönormide konventsiooni kohaldamisalasse
kuuluva laeva pardal töötav või sellise laeva pardale mis tahes ülesannetes tööle
võetud isik;
ê 810/2009
ð uus
II JAOTIS
LENNUJAAMA TRANSIIDIVIISA
Artikkel 3
Kolmandate riikide kodanikud, kellelt
nõutakse lennujaama transiidiviisat
1. IV III lisas loetletud kolmandate riikide
kodanikelt nõutakse lennujaama transiidiviisat, kui nad läbivad liikmesriikide
territooriumil asuvate lennujaamade rahvusvahelisi transiidialasid.
ò uus
2. Komisjonile
antakse volitused võtta vastavalt artiklile 48 vastu delegeeritud õigusakte III
lisas esitatud kolmandate riikide nimekirja muutmiseks.
Juhul kui see on
seoses tekkinud riskiga kiireloomulisuse tõttu vajalik, kohaldatakse käesoleva
lõike kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidele artiklis 49 sätestatud
menetlust.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
3. Liikmesriigid
võivad Ö Liikmesriik
võib Õ ebaseaduslike
sisserändajate massilisest ootamatu ja märkimisväärse sissevoolust tingitud tungiva vajaduse korral nõuda muudelt kui lõikes 1 osutatud kolmandate riikide
kodanikelt lennujaama transiidiviisat, kui nad läbivad nende Ö tema Õ territooriumil asuvate
lennujaamade rahvusvahelisi transiidialasid. Liikmesriigid
teatavad komisjonile sellistest otsustest enne nende jõustumist ja sellise
lennujaama transiidiviisanõude tühistamisest. ðNeid meetmeid ei tohi rakendada kauem kui 12
kuud. Lennujaama transiidiviisa nõude kohaldamisala ei tohi olla ulatuslikum
ega selle kestus pikem, kui on rangelt vajalik ebaseaduslike sisserändajate
ootamatule ja märkimisväärsele sissevoolule reageerimiseks. ï
ò uus
4. Juhul kui
liikmesriik kavatseb kehtestada lennujaama transiidiviisa nõude vastavalt
lõikele 3, teatab ta sellest nii kiiresti kui võimalik komisjonile, esitades
järgmise teabe:
(a)
lennujaama transiidiviisa
nõude kehtestamise põhjus, mis tõendab ebaseaduslike sisserändajate ootamatut
ja märkimisväärset sissevoolu;
(b)
lennujaama transiidiviisa
nõude kavandatav kohaldamisala ja kestus.
5. Pärast asjaomase
liikmesriigi teadet vastavalt lõikele 4 võib komisjon esitada oma arvamuse.
6. Liikmesriik võib
lennujaama transiidiviisa nõuet pikendada ainult ühe korra, juhul kui nõude
kaotamise tulemuseks oleks ebaseaduslike sisserändajate märkimisväärne
sissevool. Niisuguse pikendamise suhtes kohaldatakse lõiget 3.
7. Komisjon esitab
igal aastal teabe käesoleva artikli rakendamise kohta Euroopa Parlamendile ja
nõukogule.
ê 810/2009
3. Artikli 52 lõikes 1 osutatud komitees vaadatakse kõnealused teatised
igal aastal läbi eesmärgiga viia asjaomane kolmas riik üle IV lisas esitatud
loetelusse.
4. Kui kolmandat riiki ei viida üle IV lisas sätestatud nimekirja, võib
asjaomane liikmesriik lennujaama transiidiviisa nõude säilitada, eeldusel et
lõikes 2 osutatud tingimused on täidetud, või sellest loobuda.
ê 810/2009
ð uus
58. Lõigetes
1 ja 3 sätestatud lennujaama transiidiviisa nõudest on vabastatud järgmistesse
kategooriatesse kuuluvad isikud:
              a) kehtiva ühtse viisa, ð ringreisiviisa ï , pikaajalise riikliku viisa või liikmesriigi antud elamisloa omanikud;
ê 154/2012 artikkel
1 (kohandatud)
ð uus
              b) kolmandate riikide kodanikud,
kellel on sellise liikmesriigi kehtiv elamisluba, kes ei osale käesoleva
määruse vastuvõtmisel või kes ei kohalda Schengeni acquis’ sätteid veel
täies mahus, või kolmandate riikide kodanikud, kellel on üks V IV lisas
loetletud Andorra, Kanada, Jaapani, San Marino või Ameerika Ühendriikide
kehtivatest elamislubadest, mis tagab nende tingimusteta tagasivõtmise ð , või Madalmaade Kuningriigi koosseisu
kuuluvate Kariibi mere saarte (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint
Eustatius ja Saba) elamisluba ï;
              c) kolmandate riikide kodanikud,
kellel on sellise liikmesriigi, kes ei osale käesoleva määruse vastuvõtmisel Ö või Õ kes ei kohalda
Schengeni acquis’ sätteid veel täies mahus, ð või Euroopa Majanduspiirkonna lepingu
osalisriigi ï või Kanada, Jaapani või Ameerika Ühendriikide kehtiv viisa ð või Madalmaade Kuningriigi koosseisu
kuuluvate Kariibi mere saarte (Aruba, Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Sint
Eustatius ja Saba) kehtiv viisa ï , kui nad reisivad viisa andnud riiki või muusse kolmandasse riiki või
kui nad saabuvad pärast viisa kasutamist tagasi riigist, kes viisa andis;
ê 810/2009
ð uus
              d) artikli
1 lõike 2 punktis a ð direktiivi 2004/38/EÜ artiklis 3 ï osutatud liidu kodanike perekonnaliikmed;
              e) diplomaatilise passi ð , teenistus-, ameti- või eripassi ï kasutajad:
              f) lennumeeskonna liikmed, kes on
Chicago rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni osalisriigi kodanikud.
ò uus
9.           Komisjonile
antakse volitused võtta vastavalt artiklile 48 vastu delegeeritud õigusakte, et
muuta IV lisas esitatud nimekirja riikidest, mille kehtiva elamisloa omanikul
on õigus läbida liikmesriikide lennujaamu ilma lennujaama transiidiviisata.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
III JAOTIS
VIISADE ANDMISE MENETLUSED JA TINGIMUSED Ö JA MENETLUSED Õ
I PEATÜKK
Taotlustega seotud menetlustes osalevad
ametiasutused
Artikkel 4
Taotlustega seotud menetlustes
osalemiseks pädevad asutused
1. Taotlusi vaatavad läbi ja nende kohta
teevad otsuseid konsulaadid.
2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriikide
välispiiridel kooskõlas artiklitega 3532 ð , 33 ï ja 3634 taotlusi
läbi vaadata ja nende kohta otsuseid teha isikukontrolli eest vastutavad
ametiasutused.
3. Liikmesriikide ülemereterritooriumidel, mis
ei asu Euroopas, võivad taotlusi läbi vaadata ja nende kohta otsuseid teha
asjaomase liikmesriigi määratud ametiasutused.
4. Liikmesriik võib nõuda, et taotluste
läbivaatamises ja nende kohta otsuste tegemises osaleksid muud kui lõigetes 1
ja 2 määratud Ö osutatud Õ ametiasutused.
5. Liikmesriik võib nõuda, et teised
liikmesriigid konsulteeriksid temaga või teavitaksid teda kooskõlas artiklitega
2219 ja 3128.
Artikkel 5
Taotluse läbivaatamiseks ja selle
kohta otsuse tegemiseks pädev liikmesriik
1. Ühtse viisa taotluse läbivaatamiseks ja
selle kohta otsuse tegemiseks pädev liikmesriik on
              a) liikmesriik, kelle territoorium
on külastus(t)e ainus sihtkoht;
              b) juhul kui külastused hõlmavad
mitut sihtkohta ð või kui kahe kuu jooksul on kavas mitu
eraldi külastust ï , see liikmesriik, kelle territoorium on külastus(t)e peamine
sihtkoht, arvestades viibimise kestust või eesmärki ð päevades ï , või
              c) juhul kui ei ole võimalik kindlaks
teha, milline liikmesriik on peamine sihtkoht, see liikmesriik, kelle
välispiiri taotleja kavatseb ületada, et siseneda liikmesriikide
territooriumile.
42. Liikmesriigid
teevad koostööd, et vältida olukorda, mil taotlust ei ole võimalik läbi vaadata
ja selle kohta otsust teha, kuna Ö Juhul kui Õ lõigeteke 1 kuni 3 ð punkti a või b ï kohaselt pädeval liikmesriigil ei ole konsulaati ja ta ei ole
esindatud kolmandas riigis, kus taotleja esitab taotluse vastavalt artiklile 6, ð on taotlejal õigus esitada
taotlus: ï
ò uus
a) ühes sellise
liikmesriigi konsulaadis, mida taotleja kavatseb külastada,
b) sellise liikmesriigi
konsulaadis, kuhu taotleja siseneb esimesena, juhul kui punkti a ei ole
võimalik kohaldada,
c) igal muul juhul mis
tahes sellise liikmesriigi konsulaadis, kes on asjaomases riigis esindatud.
ê 810/2009
3. Lennujaama transiidiviisa taotluse
läbivaatamiseks ja selle kohta otsuse tegemiseks pädev liikmesriik on
              a) ühe lennujaama transiidi korral
see liikmesriik, kelle territooriumil transiidilennujaam asub, või
              b) kahe või mitme lennujaama transiidi
korral see liikmesriik, kelle territooriumil asub esimene transiidilennujaam.
Artikkel 6
Territoriaalne konsulaarpädevus
1. Taotluse vaatab läbi ja selle kohta teeb
otsuse selle pädeva liikmesriigi konsulaat, mille jurisdiktsioonis asub
taotleja seadusjärgne elukoht.
2. Pädeva liikmesriigi konsulaat vaatab läbi
riigis seaduslikult viibiva, kuid tema jurisdiktsioonis mitte elava kolmanda
riigi kodaniku esitatud taotluse ja teeb selle kohta otsuse, kui taotleja on
piisavalt põhjendanud vajadust esitada taotlus kõnealuses konsulaadis.
Artikkel 7
Pädevus viisade andmiseks nendele
kolmandate riikide kodanikele, kes viibivad seaduslikult liikmesriigi
territooriumil
1. Kolmandate riikide kodanikud, kes viibivad seaduslikult liikmesriigi
territooriumil ja kellelt nõutakse ühe või mitme liikmesriigi territooriumile
sisenemiseks viisat, taotlevad viisat selle liikmesriigi konsulaadist, mis on
pädev vastavalt artiklile 5 lõigetele 1
või 2.
ò uus
2. Kolmanda riigi
kodanik, kes on kaotanud oma reisidokumendi või kellelt kõnealune dokument on
liikmesriikide territooriumil varastatud, võib nimetatud territooriumilt
lahkuda oma päritoluriigi konsulaadi väljastatud kehtiva reisidokumendi alusel,
mis annab talle õiguse piiri ületamiseks ilma viisa või muu loata.
3. Juhul kui lõikes
2 osutatud kolmanda riigi kodanik kavatseb jätkata Schengeni alal reisimist,
annavad selle liikmesriigi ametiasutused, kus ta teatab oma reisidokumendi
kaotusest või vargusest, VISis registreeritud andmete alusel esialgse viisa
kehtivusega ja lubatud viibimise kestusega identse viisa.
ê 810/2009
ð uus
II PEATÜKK
Taotlus
Artikkel 98
Taotluse esitamise praktiline kord
1. Taotluse esitatakse ð võib esitada ï mitte varem kui kolm ð kuus ï kuud enne
ð ja peab esitama hiljemalt 15
kalendripäeva enne ï kavandatud
külastuse algust. Mitmekordse viisa omanikud võivad taotluse esitada
enne vähemalt kuue kuu pikkuse kehtivusajaga viisa kehtivusaja lõppu.
ê 810/2009 (kohandatud)
2. Taotlejatelt Ö Konsulaat Õ võidakseb nõuda Ö taotlejatelt Õ taotluse esitamiseks kohtumise
kokkuleppimist. Kohtumine toimub tavaliselt kahe nädala jooksul alates
kuupäevast, mil kohtumist taotleti.
ò uus
3. Konsulaat lubab
esitada taotluse ilma eelneva kohtumiseta või viivitamata toimuva kohtumisega
liidu kodanike lähisugulastele, kes:
a) kavatsevad külastada lähisugulast, kes on liidu
kodanik ja elab selles liikmesriigis, mille kodanik ta on;
b)
kavatsevad reisida koos lähisugulasega, kes on kolmandas riigis elav liidu
kodanik, sellesse liikmesriiki, mille kodanik on asjaomane liidu kodanik.
4. Konsulaat lubab
esitada taotluse ilma eelneva kohtumiseta või viivitamata toimuva kohtumisega
direktiivi 2004/38/EÜ artiklis 3 osutatud liidu kodanike perekonnaliikmetel.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
5. Põhjendatud kiireloomulistel juhtudel võib ð lubab ï konsulaat lubada taotlejal esitada
oma taotluse ilma kohtumiseta või korraldatakse kohtumine kohe.
6. Taotluse võib ð , ilma et see piiraks artikli 12
kohaldamist, ï esitada: konsulaadile
a) taotleja või
b) Ö artiklis 43
osutatud Õ akrediteeritud
kaubanduslik vahendaja vastavalt
artikli 45 lõikele 1, ilma et see piiraks artikli 13 kohaldamist, või kooskõlas
artiklitega 42 või 43.
Öc) kutse-, kultuuri-,
spordi- või haridusühing või -asutus. Õ
Ö 7. Taotlejalt
ei saa nõuda taotluse esitamiseks isiklikult kohale ilmumist rohkem kui ühte
kohta. Õ
ê810/2009 (kohandatud)
ð uus
Artikkel 109
Taotluse esitamise üldeeskirjad
1. Taotlejad tulevad taotluse esitamiseks
isiklikult kohale, ilma et see
piiraks artiklite 13, 42, 43 ja 45 sätete kohaldamist ð sõrmejälgede kogumiseks vastavalt
artikli 12 lõigetele 2 ja 3 ï .
ò uus
2. VISis registreeritud
taotlejatel ei paluta taotluse esitamiseks isiklikult kohale ilmuda, juhul kui
nende sõrmejäljed on VISi sisestatud vähem kui 59 kuud tagasi.
ê 810/2009 (kohandatud)
2. Konsulaadid võivad loobuda lõikes 1 osutatud nõudest taotlejate
puhul, kelle ausus ja usaldusväärsus on neile teada.
3. Taotluse esitamisel taotleja:
              a) esitab artikli 1110 kohase
taotluse vormi;
              b) esitab artikli 1211 kohase
reisidokumendi;
              c) esitab määruses (EÜ) nr 1683/95
sätestatud nõuetele vastava foto või kui VIS on toimiv vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr 767/2008 Õ artiklile 48,
käesoleva määruse artiklis 1312 sätestatud standarditele vastava foto;
              d) võimaldab oma sõrmejälgede
võtmist vastavalt artiklile 1312, kui see on asjakohane;
              e) maksab viisatasu vastavalt
artiklile 1614;
              f) esitab artikli 14 13 ja II
lisa kohased täiendavad dokumendid;.
              g) esitab
vajaduse korral tõendid artikli 15 kohase piisava ja kehtiva reisi- ja
tervisekindlustuse olemasolu kohta.
Artikkel 1110
Taotluse vorm
1. Iga taotleja esitab Ö käsitsi või
elektrooniliselt Õ täidetud ja
allkirjastatud taotluse vormi, mis on esitatud I lisas. Taotleja reisidokumenti
kantud isikud esitavad eraldi taotluse vormi. Alaealised esitavad taotluse
vormi, mille on allkirjastanud alalisi või ajutisi vanema õigusi teostav isik
või eestkostja.
ò uus
2. Elektroonilise
taotluse vormi kasutamise korral peab selle sisu vastama I lisas esitatud
taotluse vormile.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
23.
Konsulaadid teevad taotluse vormi taotlejatele laialdaselt ja kergesti ning
tasuta kättesaadavaks.
34. Taotluse
vorm on kättesaadav
ð vähemalt ï järgmistes keeltes:
              a) selle liikmesriigi ametlikus
keeles või ametlikes keeltes, mille jaoks viisat taotletakse, Ö ja Õ
              b) asukohariigi ametlikus keeles
või ametlikes keeltes;.
              c) asukohariigi
ja selle liikmesriigi, mille jaoks viisat taotletakse, ametlikus keeles või
ametlikes keeltes või
              d) esindamise korral esindava liikmesriigi ametlikus
keeles või ametlikes keeltes.
Lisaks punktis a nimetatud keel(t)ele võib
vorm olla kättesaadav ka teistes Ö mõnes
muus Õ Euroopa Liidu
institutsioonide ametlikes keeltes Ö ametlikus
keeles Õ .
45. Kui
taotluse vorm ei ole kättesaadav asukohariigi ametlikus keeles või ametlikes
keeltes, tehakse taotlejatele kättesaadavaks taotluse vormi tõlge kõnealusesse
keelde või kõnealustesse keeltesse.
56. Taotluse
vorm tõlgitakse asukohariigi ametlikku keelde või ametlikesse keeltesse
artiklis 4846 ette
nähtud kohaliku Schengeni koostöö raames.
67. Konsulaat
teavitab taotlejaid sellest, millist keelt või milliseid keeli võib kasutada
taotluse vormi täitmisel.
Artikkel 1211
Reisidokument
Taotleja esitab kehtiva reisidokumendi, mis
vastab järgmistele kriteeriumitele:
              a) dokumendi kehtivusaeg lõpeb Ö ilma et see
piiraks artikli 21 lõike 2 kohaldamist, on see kehtiv Õ vähemalt kolm kuud
pärast liikmesriikide territooriumilt kavandatud lahkumise kuupäeva või mitme
külastuse korral pärast liikmesriikide territooriumilt kavandatud viimase lahkumise
kuupäeva. Põhjendatud erakorralisel juhul võib sellest nõudest siiski loobuda;
              b) dokument sisaldab vähemalt kahte ð ühte ï vaba ð topelt ï lehekülge ð ning juhul, kui samasse reisidokumenti
on kantud mitu taotlejat, siis peab see sisaldama ühte vaba topeltlehekülge iga
taotleja kohta ï ;
              c) dokument on väljastatud viimase
kümne aasta jooksul.
Artikkel 1312
Biomeetrilised tunnused
1. Liikmesriigid koguvad andmeid taotleja
biomeetriliste tunnuste kohta, mille hulka kuuluvad tema foto ja kümme
sõrmejälge, kooskõlas Euroopa Nõukogu inimõiguste ja põhivabaduste kaitse
konventsioonis, Euroopa Liidu põhiõiguste hartas ja ÜRO lapse õiguste
konventsioonis sätestatud kaitsemeetmetega.
2. Esimese taotluse esitamiseks ajal palutakse taotlejal isiklikult kohale ilmuda.
Taotluse esitamisel kogutakse andmed järgmiste
taotleja biomeetriliste tunnuste kohta:
–
foto, mis skaneeritakse või tehakse taotluse
esitamise ajal, ning
–
kümme sõrmejälge, mis kogutakse otsevajutusega ja
registreeritakse digitaalselt.
3. Taotlejalt varasema taotluse menetlemise
käigus ð lühiajalise viisa või ringreisiviisa
jaoks ï kogutud sõrmejäljed kopeeritakse uude taotlusse, kui kõnealused
tunnused sisestati esimest korda VISi vähem kui 59 kuud enne uue taotluse
esitamise kuupäeva.
Kui siiski esineb põhjendatud kahtlus taotleja
isikusamasuse suhtes, kogub konsulaat sõrmejälgi esimeses lõigus nimetatud
tähtaja jooksul.
Lisaks võib taotleja esitada taotluse oma
sõrmejälgede kogumiseks, kui taotluse esitamise ajal ei ole võimalik koheselt
kinnitada, et sõrmejäljed koguti esimeses lõigus nimetatud tähtaja jooksul.
4. Vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 9 lõikele 5
sisestatakse VISi igale taotlusele lisatud foto. Taotleja
isiklikult kohaleilmumine ei ole sel eesmärgil nõutav.
Fotole esitatavad tehnilised nõuded on
kooskõlas Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni dokumendi 9303 1. osa
kuuendas väljaandes sätestatud rahvusvaheliste standarditega.
5. Sõrmejäljed võetakse kooskõlas
Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni standardite ja komisjoni
otsusega 2006/648/EÜ[32].
6. Biomeetrilised tunnused kogub artikli 4
lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt pädeva asutuse kvalifitseeritud ja nõuetekohaselt
volitatud töötaja. Konsulaatide järelevalve all võivad andmeid biomeetriliste
tunnuste kohta koguda vastavalt artiklile 42 40 ka
aukonsuli või vastavalt artiklile 4341 välise teenuseosutaja kvalifitseeritud ja nõuetekohaselt volitatud
töötajad. Asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid näevad kahtluse
korral ette võimaluse konsulaadis sõrmejälgi kontrollida, kui sõrmejäljed on
võtnud väline teenuseosutaja.
7. Järgmised taotlejad on sõrmejälgede andmise
nõudest vabastatud:
              a) alla 12-aastased lapsed;
              b) isikud, kellelt on füüsiliselt
võimatu sõrmejälgi võtta. Kui kümmet sõrmejälge ei ole võimalik võtta, siis
võetakse nii paljude sõrmede jälg kui võimalik. Kui sõrmejälgede võtmine on
võimatu ajutiselt, võetakse taotlejalt sõrmejäljed järgmise taotluse
esitamisel. Artikli 4 lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt pädevatel asutustel on õigus
küsida täiendavat selgitust sõrmejälgede võtmise ajutise võimatuse kohta.
Liikmesriigid tagavad, et juhuks, kui sõrmejälgede võtmine on raskendatud, on
olemas sobivad menetlused, mis tagavad taotleja inimväärikuse;
              c) riigipead või valitsusjuhid ning
valitsuse liikmed ja nendega koos reisivad abikaasad ja nende ametliku
delegatsiooni liikmed, kui nad on saanud ametliku küllakutse liikmesriikide
valitsustelt või rahvusvahelistelt organisatsioonidelt;
              d) monarhid ja kuningliku perekonna
teised kõrged liikmed, kui nad on saanud ametliku küllakutse liikmesriikide
valitsustelt või rahvusvahelistelt organisatsioonidelt.
8. Vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 8 lõikele 5
sisestatakse lõikes 7 osutatud juhul VISi kanne „ei kohaldata”.
Artikkel 1413
Täiendavad dokumendid
1. Ühtse viisa taotlemisel esitab taotleja
              a) reisi eesmärki tõendavad dokumendid;
              b) majutusega seotud dokumendid või
tõendid majutuskulude katmiseks piisavate vahendite olemasolu kohta;
              c) dokumendid, mis tõendavad, et
taotlejal on kooskõlas Schengeni
piirieeskirjade Ö Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 562/2006[33] Õ artikli 5 lõike 1 punktiga c ja
lõikega 3 piisavad elatusvahendid nii kavandatud viibimise ajaks kui ka
päritolu- või elukohariiki tagasipöördumiseks või transiidiks kolmandasse
riiki, kuhu lubamises ta on kindel, või et ta saab selliseid vahendeid
seaduslikul viisil omandada;
              d) teabe, mis võimaldab hinnata
taotleja kavatsust lahkuda liikmesriikide territooriumilt enne taotletava viisa
kehtivusaja lõppu.
ò uus
2. Lõike 1 punkte b, c ja d ei kohaldata taotlejate suhtes,
kes on VISis registreeritud regulaarsed reisijad ja kes on seaduslikult
kasutanud kahte varem saadud viisat.
3. Liidu kodanike
lähisugulased, kellele osutatakse artikli 8 lõikes 3, esitavad ainult
dokumendid, mis tõendavad nende perekondlikke sidemeid liidu kodanikuga ja seda
et nad külastavad liidu kodanikku või reisivad temaga koos.
Liidu kodanike
perekonnaliikmed, kellele osutatakse direktiivi 2004/38/EÜ artiklis 3, esitavad
ainult dokumendid, mis tõendavad, et nad reisivad koos liidu kodanikuga või on
reisi eesmärk liidu kodanikuga ühinemine, ning dokumendid, mis tõendavad
perekondlikke sidemeid liidu kodanikuga, nagu on osutatud kõnealuse direktiivi
artikli 2 lõikes 2 või muid asjaolusid, millele osutatakse artikli 3 lõikes 2.
ê 810/2009 (kohandatud)
34. A II lisas esitatakse
mitteammendav loetelu täiendavatest dokumentidest, mida konsulaat võib
taotlejalt nõuda, et kontrollida lõigeteskes 1 ja 2 loetletud tingimuste täitmist.
65.
Konsulaadid võivad loobuda ühest või mitmest lõikes 1 punktides a–d sätestatud nõudest esitada üks või mitu dokumenti taotleja
puhul, kelle ausus ja usaldusväärsus on neile teada, eelkõige seoses varasemate
viisade seaduspärase kasutamisega, kui ei ole kahtlust, et liikmesriikide
välispiiri ületamise ajal täidab taotleja Schengeni piirieeskirjade Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 5 lõikes 1
sätestatud nõudeid.
ò uus
6. Konsulaat alustab
viisataotluse menetlemist faksi teel saadetud täiendavate dokumentide või nende
koopiate alusel. Taotlejad, kes ei ole veel VISis registreeritud, esitavad
originaaldokumendid. Konsulaat võib paluda VISis registreeritud taotlejatelt
või VISis registreeritud regulaarsetelt reisijatelt originaaldokumente ainult
juhul, kui teatava dokumendi autentsuses on põhjust kahelda.
ê810/2009 (kohandatud)
47.
Liikmesriik võib nõuda taotlejalt tõendeid ülalpidamise ja/või eramajutuse
kohta, lastes täita liikmesriigi koostatud vormi. Nimetatud vormil on eelkõige
kirjas järgmine:
              a) kas vorm tõendab ülalpidamise
ja/või eramajutuse olemasolu;
              b) kas võõrustaja Ö sponsor või
küllakutsuja Õ on üksikisik,
äriühing või organisatsioon;
              c) võõrustaja Ö sponsori või
küllakutsuja Õ isik ja
kontaktandmed;
              d) küllakutsutud taotleja(d);
              e) majutuskoha aadress;
              f) viibimise kestus ja eesmärk;
              g) võimalikud perekondlikud sidemed
võõrustajaga Ö sponsori või
küllakutsujaga Õ .
              h) määruse (EÜ) nr 767/2008 artikli 37
lõike 1 kohaselt nõutud teave.
Lisaks
liikmesriigi ametlikule keelele või ametlikele keeltele koostatakse vorm
vähemalt veel ühes Euroopa Lliidu
institutsioonide ametlikus keeles. Vormiga antakse seda allkirjastavale
isikule VIS määruse artikli 37 lõike 1 kohaselt nõutav teave. Näidisvorm
edastatakse komisjonile.
28.
Lennujaama transiidiviisa taotlemisel esitab taotleja:
              a) dokumendid, mis on seotud reisi
jätkamisega lõppsihtkohta pärast kavandatud lennujaama transiiti;
              b) teabe, mis võimaldab hinnata
taotleja kavatsust mitte siseneda liikmesriikide territooriumile.
59. Kohaliku
Schengeni koostöö raames hinnatakse Ö koostatakse Õ vajadust täiendada ja ühtlustada täiendavate dokumentide loetelu igas jurisdiktsioonis, et võtta
arvesse kohalikke tingimusi.
ò uus
10. Liikmesriigid
võivad näha ette erandeid lõigetes 4 ja 9 osutatud täiendavate dokumentide
loetelust juhul, kui taotlejad kavatsevad külastada nende territooriumil
korraldatavaid tähtsaid rahvusvahelisi üritusi, mida peetakse eriti oluliseks
nende mõju pärast turismile ja/või kultuurile, ilma et see piiraks lõike 1
kohaldamist.
11. Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu igas jurisdiktsioonis kasutamiseks täiendavate
dokumentide loetelud, et võtta arvesse kohalikke tingimusi. Nimetatud
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 51 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
Artikkel 15
Reisi ja tervisekindlustus
1. Ühte või kahte sisenemist võimaldava ühtse viisa taotleja tõendab,
et tal on piisav ja kehtiv reisi- ja tervisekindlustus, mis katab kõik
meditsiinilistel põhjustel repatrieerimise, vältimatu arstiabi ja/või
erakorralise haiglaraviga seoses või surma korral liikmesriikide territooriumil
viibimis(t)e ajal tekkida võivad kulud.
2. Rohkem kui kahte sisenemist võimaldava („mitmekordse”) ühtse viisa
taotleja tõendab, et tal on piisav ja kehtiv reisi- ja tervisekindlustus, mis
hõlmab esimese kavandatud külastuse kestust.
Lisaks sellele kirjutab selline taotleja alla taotluse vormil olevale
avaldusele, millega ta kinnitab, et on teadlik, et tal peab järgmiste
külastuste tarbeks olema reisi- ja tervisekindlustus.
3. Kindlustus kehtib kogu liikmesriikide territooriumil ja hõlmab isiku
kogu viibimise või transiidi kavatsetud kestust. Minimaalne kindlustuskate on
30000 eurot.
Kui antakse piiratud territoriaalse kehtivusega viisa, mis hõlmab
rohkem kui ühe liikmesriigi territooriumi, kehtib kindlustuskaitse vähemalt
asjaomastes liikmesriikides.
4. Taotleja sõlmib üldjuhul kindlustuslepingu oma elukohariigis. Kui
see ei ole võimalik, sõlmib ta kindlustuslepingu mis tahes muus riigis.
Kui taotleja nimel sõlmib kindlustuslepingu teine isik, kohaldatakse
lõikes 3 sätestatud tingimusi.
5. Kindlustuskaitse piisavuse hindamiseks teevad konsulaadid kindlaks,
kas kindlustusseltsi vastu esitatavad nõuded on liikmesriigis hüvitatavad.
6. Kindlustuse nõue võidakse lugeda täidetuks, kui on kindlaks tehtud,
et taotleja ametiseisundi tõttu võib eeldada piisava kindlustuskaitse
olemasolu. Reisi- ja tervisekindlustuse olemasolu kohta tõendi esitamise
nõudest võidakse vabastada teatavate ametialade esindajad, nagu meremehed,
kellel on juba reisi- ja tervisekindlustus oma ametialase tegevuse tõttu.
7. Diplomaatilise passi kasutajad vabastatakse reisi- ja
tervisekindlustuse nõudest.
Artikkel 1614
Viisatasu
1. Taotlejad maksavad viisatasu 60 eurot.
2. Lapsed vanuses kuus kuni 12 aastat maksavad viisatasu 35 eurot.
32. Viisatasu
suurus vaadatakse korrapäraselt läbi, et kajastada halduskulusid.
43.
Viisatasust loobutakse taotleja puhul,
kes kuulub ühte järgmistest
kategooriatest puhul:
         a) alla kuue aasta vanused lapsed ð alla 18aastased alaealised ï;
         b) õpingute või hariduse omandamise
eesmärgil riigis viibivad kooliõpilased, üliõpilased ja kraadiõppe üliõpilased
ning nendega kaasas olevad õpetajad;
              c) kolmandate riikide teadlased, ð kes on määratletud nõukogu direktiivis
2005/71/EÜ[34] ï ja kes reisivad teadusliku uurimistegevuse eesmärgil, nagu on määratletud Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 28. septembri 2005. aasta soovituses 2005/71/EÜ
(liikmesriikide poolt ühtsete lühiajaliste viisade andmise hõlbustamise kohta
kolmandate riikide teadlastele, kes reisivad ühenduses teadusliku
uurimistegevuse eesmärgil)
ð või osalevad teadusseminaril või
-konverentsil ï ;
ò uus
 d) diplomaatilise ja teenistuspassi kasutajad;
ê 810/2009 (kohandatud)
 de) kuni 25
aasta vanused mittetulundusühingute
esindajad Ö isikud Õ , kes osalevad
mittetulundusühingute korraldatud seminaridel, konverentsidel, spordi-,
kultuuri- ja haridusüritustel.
ò uus
f) liidu kodanike lähisugulased, kellele osutatakse artikli 8 lõikes 3;
g) liidu kodanike perekonnaliikmed, kellele
osutatakse direktiivi 2004/38/EÜ artiklis 3 kooskõlas kõnealuse direktiivi
artikli 5 lõikega 2.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
5. Viisatasust võidakse loobuda järgmiste taotlejate puhul:
              a) lapsed vanuses kuus kuni 12 aastat;
              b) diplomaatilise ja teenistuspassi kasutajad;
              c) kuni 25 aasta vanused isikud, kes osalevad
mittetulundusühingute korraldatud seminaridel, konverentsidel, spordi-,
kultuuri- ja haridusüritustel.
Liikmesriigid püüavad kohaliku Schengeni koostöö käigus kõnealuste
erandite kohaldamist ühtlustada.
64. ÖÜksikjuhtudel võib
liikmesriik Õ võetavat viisatasu vähendada või selle nõudmisest
loobuda Ö võetavast
viisatasust loobuda või seda vähendada Õ , kui seda tehakse
kultuuri- või spordihuvide, välispoliitika, arengupoliitika või muude oluliste
üldiste huvide edendamiseks või humanitaarkaalutlustel.
75. Viisatasu
võetakse eurodes, selle kolmanda riigi omavääringus või selles kolmandas riigis
tavaliselt kasutatavas vääringus, kus taotlus esitatakse, ja see ei kuulu
tagastamisele, välja arvatud artikli 1816 lõikes 2 ja artikli 1917 lõikes 3 osutatud juhtudel.
Kui viisatasu võetakse muus vääringus kui
eurodes, määratakse selles vääringus võetava viisatasu summa kindlaks ja see
vaadatakse korrapäraselt läbi euro jaoks Euroopa Keskpanga kehtestatud
valuutavahetuse viitekursi alusel. Tasu summat võib ümardada ülespoole ning
konsulaadid tagavad kohaliku Schengeni koostöö raames, et võetavad tasud on
samaväärsed.
86.
Taotlejale antakse makstud viisatasu eest kviitung.
Artikkel 1715
Teenustasu
1. Artiklis 4341 osutatud
väline teenuseosutaja võib võtta täiendavat teenustasu. Teenustasu on proportsionaalne kuludega, mida väline
teenuseosutaja on kandnud ühe või mitme artikli 4341 lõikes 6
osutatud ülesande täitmisel.
2. Teenustasu täpsustakse artikli 4341 lõikes 2
osutatud õigusaktiga.
3. Liikmesriigid tagavad kohaliku Schengeni koostöö raames, et
taotlejalt teenuse osutamise eest nõutav teenustasu kajastab õiglaselt välise
teenuseosutaja poolt osutatud teenuseid ning on kohandatud kohalikele
asjaoludele. Lisaks püüavad liikmesriigid kohaldatavat teenustasu ühtlustada.
43. Teenustasu
ei ületa poolt artikli 1614 lõikes 1
sätestatud viisatasu summast, olenemata võimalikest artikli 1614 lõigetes 2, 4, 5 ja 6 ð 3 ja 4 ï sätestatud
viisatasu vähendamistest või selle maksmisest vabastamisest.
5. Asjaomane liikmesriik säilitab või asjaomased liikmesriigid
säilitavad kõigile taotlejatele võimaluse esitada taotlus otse liikmesriigi
konsulaadis.
III PEATÜKK
Taotluse läbivaatamine ja selle kohta
otsuse tegemine
Artikkel 1816
Konsulaarpädevuse kontroll
1. Kui taotlus on esitatud, kontrollib
konsulaat, kas ta on pädev taotlust läbi vaatama ja selle kohta kooskõlas
artiklitega 5 ja 6 otsust tegema.
2. Kui konsulaat ei ole selleks pädev,
tagastab ta viivitamata taotluse vormi ning kõik muud taotleja esitatud
dokumendid ja viisatasu ning märgib, milline konsulaat on pädev.
Artikkel 1917
Vastuvõetavus
1. Pädev konsulaat kontrollib, kas
a)           taotlus on esitatud artikli 98 lõikes 1
osutatud tähtaja jooksul;
b)           taotlus sisaldab artikli 109 lõike 3
punktides a kuni c osutatud elemente;
c)           taotleja biomeetrilised andmed on kogutud ning
d)           viisatasu on makstud.
2. Kui pädev konsulaat leiab, et lõikes 1
osutatud tingimused on täidetud, on taotlus vastuvõetav ning konsulaat
a)           järgib VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artiklis 8
kirjeldatud korda ning
b)           vaatab taotluse täiendavalt läbi.
Andmeid sisestavad VISi ainult nõuetekohaste
volitustega konsulaartöötajad vastavalt VIS määruse Ö (EÜ)
nr 767/ 2008 Õ artikli 6
lõikele 1, artiklile 7 ning artikli 9 lõigetele 5
ja 6.
3. Kui pädev konsulaat leiab, et lõikes 1
osutatud tingimused ei ole täidetud, on taotlus vastuvõetamatu ning konsulaat
viivitamata:
a)           tagastab taotluse vormi ning kõik muud taotleja esitatud
dokumendid,
b)           hävitab kogutud biomeetrilised andmed,
c)           hüvitab viisatasu ning
d)           ei vaata taotlust läbi.
4. Erandina võib lõikes 1 sätestatud
tingimustele mittevastava taotluse tunnistada vastuvõetavaks
humanitaarkaalutlustel või riiklikest huvidest lähtuvalt.
Artikkel 20
Taotluse vastuvõetavust kinnitav tempel
1. Kui taotlus on vastuvõetav, lööb pädev konsulaat taotleja
reisidokumenti templi. Tempel vastab III lisas esitatud näidisele ja see
lüüakse dokumenti kooskõlas kõnealuse lisa sätetega.
2. Diplomaatilisse, teenistus-/ameti- ja eripassi templit ei lööda.
3. Käesoleva artikli sätteid kohaldatakse liikmesriikide konsulaatide
suhtes kuni kuupäevani, mil viisainfosüsteem hakkab kooskõlas VIS määruse
artikliga 48 kõikides piirkondades täielikult toimima.
Artikkel 2118
Sisenemise tingimuste täitmise
kontroll ja riskihinnang
1. Ühtse viisa taotluse läbivaatamisel tehakse
kindlaks, kas taotleja täidab Schengeni
piirieeskirjade Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 5 lõike 1 punktides a, c,
d ja e sätestatud sisenemise tingimusi, ning erilist tähelepanu pööratakse
selle hindamisele, kas taotleja kujutab ebaseadusliku sisserände ohtu või ohtu
liikmesriikide julgeolekule ning kas taotleja kavatseb lahkuda liikmesriikide
territooriumilt enne taotletava viisa kehtivusaja lõppu.
ò uus
2. Kui vaadatakse
läbi ühtse viisa taotlust, mille on esitanud VISis registreeritud regulaarne
reisija, kes on seaduslikult kasutanud kahte eelmist viisat, siis eeldatakse,
et taotleja täidab sisenemise tingimused, mis on kehtestatud ebaseadusliku
sisserände, liikmesriigi julgeoleku ja piisavate elatusvahendite kohta.
3. Lõikes 2 osutatud
eeldust ei kohaldata siis, kui konsulaadil on kõnealuste sisenemise tingimuste
täitmise suhtes põhjendatud kahtlus, mis põhineb VISis salvestatud teabel, nagu
eelmise viisa tühistamise otsus, või passis oleval teabel, nagu sisenemise ja
väljumise templid. Sellisel juhul võib konsulaat korraldada vestluse ja paluda
täiendavaid dokumente.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
24. Iga
taotluse puhul tehakse kooskõlas VIS määruse
Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 8 lõikega 2 ja artikliga
15 otsing viisainfosüsteemis. Liikmesriigid tagavad, et ekslike keeldumiste ja
isikusamasuse tuvastamiste vältimiseks kasutatakse täielikult kõiki VIS määruse Ö (EÜ) nr 767/2008 Õ artiklis 15
sätestatud otsingukriteeriume.
35. ÖKontrollides, kas
taotleja täidab sisenemise tingimusi, kontrollib konsulaat järgmist, ilma et
see piiraks lõike 2 kohaldamist Õ :
              a) et esitatud reisidokument ei ole
vale, võltsitud või järeletehtud;
              b) taotleja põhjendusi kavandatud
viibimise eesmärgi ja tingimuste kohta ning seda, kas tal on piisavalt
elatusvahendeid nii kavandatud viibimise ajaks kui ka päritolu- või
elukohariiki tagasipöördumiseks või transiidiks kolmandasse riiki, kuhu
lubamises ta on kindel, või et ta saab selliseid vahendeid seaduslikul viisil
omandada;
              c) kas taotleja kohta on
siseriiklikesse andmebaasidesse ja/või Schengeni infosüsteemi (SIS) sisestatud
hoiatusteade sisenemise keelamiseks;
              d) et taotlejat ei peeta ohuks
ühegi liikmesriigi avalikule korrale, sisejulgeolekule või rahvatervisele Schengeni piirieeskirjade Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 2 punkti 19
tähenduses või rahvusvahelistele suhetele, eelkõige kui tema kohta ei ole
liikmesriikide siseriiklikesse andmebaasidesse kantud hoiatusteadet sisenemise
keelamiseks samadel põhjustel;.
              e) kas taotlejal
on vajaduse korral olemas piisav ja kehtiv reisi- ja tervisekindlustus.
46. Konsulaat
kontrollib, kui see on asjakohane, eelmiste ja kavandatud viibimiste kestust,
tegemaks kindlaks, et taotleja ei ole ületanud liikmesriikide territooriumil
lubatud viibimise maksimaalset kestust, olenemata teise
liikmesriigi välja antud
ð ringreisiviisa ï , siseriikliku pikaajalise viisa või elamisloa alusel lubatud
võimalikest viibimistest.
57.
Kavandatud viibimise ajaks ette nähtud elatusvahendeid hinnatakse vastavalt
viibimise kestusele ja eesmärgile ning asjaomases liikmesriigis või asjaomastes
liikmesriikides kehtivate säästumajutuse keskmiste toitlustus- ja
majutushindade alusel, korrutades need viibitavate päevade arvuga, võttes
aluseks liikmesriikide poolt Schengeni
piirieeskirjade Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 34 lõike 1
punkti c kohaselt kindlaks määratud võrdlussummad. Elatusvahendite piisavuse
tõendusena võib samuti käsitada tõendeid ülalpidamise ja/või eramajutuse kohta.
68.
Lennujaama transiidiviisa taotluse läbivaatamisel kontrollib konsulaat eelkõige
järgmist:
              a) et esitatud reisidokument ei ole
vale, võltsitud või järeletehtud;
              b) asjaomase kolmanda riigi
kodaniku lähte- ja sihtkohta ning kavandatud reisiteekonna ja lennujaama
transiidi vastavust;
              c) reisi jätkumist lõppsihtkohta
tõendavaid dokumente.
79. Taotluse
läbivaatamine põhineb eelkõige esitatud dokumentide ehtsusel ja
usaldusväärsusel ning taotleja avalduste õigsusel ja usaldusväärsusel.
810. Taotluse
läbivaatamise käigus võib konsulaat põhjendatud juhtudel kutsuda taotleja ð korraldada ï vestlusele ja
nõuda täiendavaid dokumente.
911. Eelnev
viisa andmisest keeldumine ei põhjusta automaatset keeldumist uue taotluse
esitamisel. Uut taotlust hinnatakse kogu kättesaadava teabe põhjal.
Artikkel 2219
Eelnev konsulteerimine teiste
liikmesriikide keskasutustega
1. Liikmesriik võib nõuda teiste
liikmesriikide keskasutustelt konsulteerimist kõnealuse liikmesriigi
keskasutustega, kui vaadatakse läbi taotlusi, mille on esitanud teatavate
kolmandate riikide kodanikud või teatavatesse kategooriatesse kuuluvad
kolmandate riikide kodanikud. Sellist konsulteerimist ei kohaldata lennujaama
transiidiviisade taotluste suhtes.
2. Keskasutused, kelle poole konsulteerimise
eesmärgil pöördutakse, annavad lõpliku vastuse seitsme ð viie ï kalendripäeva jooksul pärast seda, kui nende poole pöörduti. Kui
kõnealuseks tähtajaks vastust ei anta, tähendab see, et konsulteeritavatel
keskasutustel ei ole alust viisa andmisele vastu olla.
3. Liikmesriigid teatavad komisjonile eelneva
konsulteerimise nõude kehtestamisest või tühistamisest ð hiljemalt 15 kalendripäeva ï enne selle kohaldatavaksmuutumist. See teave esitatakse samuti
kohaliku Schengeni koostöö raames asjaomases jurisdiktsioonis.
4. Komisjon teavitab liikmesriike sellistest
teatamistest.
5. VIS määruse artiklis 46 osutatud Schengeni konsultatsioonivõrgu
asendamise kuupäevast toimub eelnev konsulteerimine vastavalt nimetatud määruse
artikli 16 lõikele 2.
Artikkel 2320
Otsus taotluse kohta
1. Taotluse kohta tehakse otsus 15 ð 10 ï kalendripäeva
jooksul pärast artikli 1917 kohaselt
vastu võetava taotluse esitamist.
2. Kõnealust ajavahemikku võib üksikjuhtudel
pikendada kuni 20 kalendripäevani, eelkõige juhul, kui taotlust on vaja
põhjalikumalt läbi vaadata, või seoses esindamisega, kui konsulteeritakse
esindatava liikmesriigi ametiasutustega.
3. Erandkorras, kui erijuhtudel on vaja täiendavaid dokumente, võib
seda ajavahemikku pikendada kuni 60 kalendripäevani.
ò uus
3. Liidu kodanike
lähisugulaste, kellele osutatakse artikli 8 lõikes 3, ja liidu kodanike
perekonnaliikmete, kellele osutatakse direktiivi 2004/38/EÜ artikli 3 lõikes 1,
esitatud taotluste kohta tehakse otsus viie kalendripäeva jooksul pärast
taotluse esitamist. Kõnealust ajavahemikku võib pikendada kuni kümne
kalendripäevani eelkõige juhul, kui taotlust on vaja põhjalikumalt läbi
vaadata.
ò uus
4. Lõikes 3
sätestatud tähtaegu kohaldatakse maksimaalsete tähtaegadena liidu kodanike
perekonnaliikmete suhtes, kellele osutatakse direktiivi 2004/38/EÜ artiklis 3
kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 5 lõikega 2.
ê 810/2009
5. Kui taotlust ei ole tagasi võetud, tehakse
otsus
              a) anda ühtne viisa vastavalt
artiklile 2421;
              b) anda piiratud territoriaalse
kehtivusega viisa vastavalt artiklile 2522;
ò uus
              c) anda
lennujaama transiidiviisa vastavalt artiklile 23 või
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
c) keelduda viisa
andmisest vastavalt artiklile 3229 või.
              d) lõpetada
taotluse läbivaatamine ja edastada see esindatava liikmesriigi asjakohastele
ametiasutustele vastavalt artikli 8 lõikele 2.
Asjaolu, et sõrmejälgi on kooskõlas artikli 1312 lõike 7
punktiga b füüsiliselt võimatu võtta, ei mõjuta viisa andmist ega selle
andmisest keeldumist.
IV PEATÜKK
Viisa andmine
Artikkel 2421
Ühtse viisa andmine
1. Viisa kehtivusaeg ja lubatud viibimise
kestus määratakse kindlaks artikli 2118 kohase läbivaatamise põhjal.
2. Viisa võib anda ühe-, kahe- või mitmekordseks sisenemiseks. ð Mitmekordse viisa ï Kkehtivusaeg
ei või olla pikem kui viis aastat. ð Mitmekordse viisa kehtivusaeg võib olla
pikem kui selle passi kehtivusaeg, kuhu viisa on kinnitatud. ï
Transiidi korral on lubatud viibimise aeg vastavuses transiidiks
vajaliku ajaga.
Ilma et see piiraks artikli 1211 punkti a
kohaldamist, sisaldab
ð ühekordse ï viisa kehtivusaeg täiendavat 15 päeva pikkust ajapikendust. Liikmesriigid võivad teha otsuse jätta
selline ajapikendus andmata avaliku korraga seonduvatel või liikmesriikide
rahvusvahelistest suhetest tulenevatel põhjustel.
ò uus
3. VISis
registreeritud regulaarsetele reisijatele, kes on seaduslikult kasutanud kahte
varem saadud viisat, antakse mitmekordne viisa, mille kehtivusaeg on vähemalt
kolm aastat.
4. Taotlejatele,
kellele osutatakse lõikes 3 ja kes on seaduslikult kasutanud kolmeaastase
kehtivusajaga mitmekordset viisat, antakse viieaastase kehtivusajaga
mitmekordne viisa, eeldusel et taotlus esitatakse hiljemalt üks aasta enne
kolmeaastase kehtivusajaga mitmekordse viisa kehtivusaja lõppu.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
25. Ilma et see piiraks artikli 12 punkti a
kohaldamist, antakse mMitmekordsed viisad kehtivusajaga ð kuni viis aastat võib anda ï kuuest kuust
kuni viie aastani, kui on täidetud järgmised tingimused:
              a) taotleja Ö taotlejale,
kes Õ tõendab vajadust või
põhjendab kavatsust reisida tihti ja/või regulaarselt, eelkõige oma
ametialase või perekondliku seisundi tõttu, nagu näiteks ärimehed ja -naised,
riigiteenistujad, kes osalevad liikmesriikide ja ELi institutsioonide
regulaarsetes ametlikes kontaktides, kodanikuühiskonna organisatsioonide
esindajad, kes reisivad koolitustel, seminaridel ja konverentsidel osalemise
eesmärgil, liidu kodanike perekonnaliikmed, liikmesriikides seaduslikult
elavate kolmandate riikide kodanike perekonnaliikmed ja meremehed, ning
              b) ð eeldusel, et ï taotleja tõendab oma ausust ja usaldusväärsust, eelkõige varasemate
ühtsete viisade või piiratud territoriaalse kehtivusega viisade seaduspärast
kasutamist, oma majanduslikku olukorda päritoluriigis ja oma tegelikku
kavatsust lahkuda liikmesriigi territooriumilt enne taotletava viisa
kehtivusaja lõppu.
36. VIS mMääruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 10 lõikes 1
esitatud andmed lisatakse viisainfosüsteemi pärast sellise viisa andmist
käsitleva otsuse tegemist.
ê 810/2009 (kohandatud)
Artikkel 2522
Piiratud territoriaalse kehtivusega
viisa andmine
1. Piiratud territoriaalse kehtivusega viisa
antakse erandkorras järgmistel juhtudel:
              a) kui asjaomane liikmesriik peab
humanitaarkaalutlustel, riiklikest huvidest või rahvusvahelistest kohustustest
tulenevalt vajalikuks järgmist:
         i) teha erand põhimõttest, et peavad
olema täidetud Schengeni
piirieeskirjade
Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 5 lõike 1
punktides a, c, d ja e sätestatud sisenemise tingimused;
         ii) anda viisa vaatamata sellele, et
liikmesriik, kellega on konsulteeritud artikli 22 19 kohaselt,
on ühtse viisa andmise vastu, või
         iii) anda viisa olukorra
kiireloomulisuse tõttu, kuigi artikli 22 19 kohast eelnevat konsulteerimist ei ole
toimunud,
              või
ê 610/2013 artikkel
6 lõige 3
              b) kui konsulaat peab põhjendatuks
anda taotlejale 180-päevaseks ajavahemikuks uus viisa taotlejale, kes on
90-päevase kehtivusajaga ühtse viisa või piiratud territoriaalse kehtivusega
viisa sama 180-päevase ajavahemiku jooksul juba ära kasutanud.
ê 810/2009 (kohandatud)
2. Piiratud territoriaalse kehtivusega viisa
kehtib viisa andnud liikmesriigi territooriumil. See võib erandkorras kehtida
rohkem kui ühe liikmesriigi territooriumil, tingimusel et iga asjaomane
liikmesriik kiidab selle heaks.
3. Kui taotleja kasutab reisidokumenti, mida
ei tunnusta üks või mitu liikmesriiki, antakse viisa, mis kehtib nende
liikmesriikide territooriumitel, kes kõnealust reisidokumenti tunnustavad. Kui
viisa annab liikmesriik, kes taotleja reisidokumenti ei tunnusta, kehtib viisa
ainult kõnealuse liikmesriigi territooriumil.
4. Kui piiratud territoriaalse kehtivusega
viisa on antud lõike 1 punktis a osutatud juhtudel, saadavad viisa andnud
liikmesriigi keskasutused viivitamata asjaomase teabe teiste liikmesriikide
keskasutustele, tehes seda VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 16 lõikes 3
osutatud korras.
5. VIS mMääruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 10 lõikes 1
esitatud andmed lisatakse viisainfosüsteemi pärast sellise viisa andmist
käsitleva otsuse tegemist.
Artikkel 2623
Lennujaama transiidiviisa andmine
1. Lennujaama transiidiviisa kehtib
liikmesriikide territooriumil asuvate lennujaamade rahvusvaheliste
transiidialade läbimiseks.
2. Ilma et see piiraks artikli 1211 punkti a
kohaldamist, sisaldab viisa kehtivusaeg täiendavat 15 päeva pikkust ajapikendust.
Liikmesriigid võivad teha otsuse jätta selline
ajapikendus andmata avaliku korraga seonduvatel või liikmesriikide
rahvusvahelistest suhetest tulenevatel põhjustel.
3. Ilma et see piiraks artikli 1211 punkti a
kohaldamist, võidakse mitmekordsed lennujaama transiidiviisad anda
maksimaalselt kuuekuulise kehtivusega.
4. Mitmekordsete lennujaama transiidiviisade
andmise kohta otsuste tegemisel on eriti olulised järgmised kriteeriumid:
              a) taotleja vajadus sageli ja/või
korrapäraselt transiidiala läbida ning
              b) taotleja ausus ja
usaldusväärsus, eelkõige seoses varasemate ühtsete viisade, piiratud
territoriaalse kehtivusega viisade või lennujaama transiidiviisade seaduspärase
kasutamisega, tema majanduslik olukord päritoluriigis ja tema tegelik kavatsus
edasist reisi jätkata.
5. Kui taotlejalt nõutakse lennujaama
transiidiviisat artikli 3 lõike 2 kohaselt, kehtib lennujaama transiidiviisa
üksnes asjaomase liikmesriigi territooriumil või asjaomaste liikmesriikide
territooriumil asuvate lennujaamade rahvusvaheliste transiidialade läbimiseks.
6. VIS mMääruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 10 lõikes 1
esitatud andmed lisatakse viisainfosüsteemi pärast sellise viisa andmist
käsitleva otsuse tegemist.
ê 810/2009 (kohandatud)
Artikkel 2724
Viisakleebise täitmine
1. Viisakleebise täitmisel tehakse VII lisas ettenähtud kohustuslikud kanded
ning täidetakse masinloetav ala, nagu see on ette
nähtud Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni (ICAO) dokumendi 9303
2. osas.
ò uus
2. Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu viisakleebise täitmise üksikasjad. Nimetatud
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 51 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
23. Liikmesriigid võivad viisakleebise märkuste osasse lisada siseriiklikke
kandeid, mis ei korda VII lisas
sätestatud kohustuslikke kandeid ð , mis on ette nähtud vastavalt lõikes 2
osutatud menetlusele, ega osuta konkreetsele reisi eesmärgile ï .
34. Kõik viisakleebise kanded trükitakse ning trükitud viisakleebisel ei
tehta käsitsi muudatusi.
45. ð Ühekordse viisa ï Vviisakleebist
võib käsitsi täita ainult tehnilise vääramatu jõu korral. Käsitsi täidetud
viisakleebisel ei tohi teha muudatusi.
56. Kui viisakleebis on vastavalt käesoleva artikli lõikele 4 täidetud
käsitsi, sisestatakse selle kohta teave viisainfosüsteemi vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 10 lõike 1
punktile k.
ê810/2009 (kohandatud)
ð uus
Artikkel 2825
Täidetud viisakleebise kehtetuks
tunnistamine
1. Kui reisidokumenti kinnitamata
viisakleebisel leitakse viga, tunnistatakse kõnealune viisakleebis kehtetuks.
2. Kui viga leitakse pärast viisakleebise
kinnitamist reisidokumenti, tuleb viisakleebis kehtetuks tunnistada, tõmmates
sellele kustumatu tindiga risti,
ð optiliselt muutuv märk hävitada ï ja kinnitada teisele leheküljele uus viisakleebis.
3. Kui viga leitakse pärast seda, kui
asjaomased andmed on sisestatud viisainfosüsteemi vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 10 lõikele
1, parandatakse viga vastavalt kõnealuse määruse artikli 24 lõikele 1.
ê 810/2009 (kohandatud)
Artikkel 2926
Viisakleebise kinnitamine
1. Artiklis 27 24 ja VII lisas sätestatud
andmeid sisaldav trükitud viisakleebis kinnitatakse reisidokumenti vastavalt VIII lisa sätetele.
ò uus
2. Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu viisakleebise täitmise üksikasjad. Nimetatud
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 51 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
ê 810/2009 (kohandatud)
3. Kui viisat andev liikmesriik ei tunnusta
taotleja reisidokumenti, kasutatakse viisa kinnitamiseks eraldi lehte.
4. Kui viisakleebis on kinnitatud viisa
kinnitamiseks ette nähtud eraldi lehele, sisestatakse selle kohta teave
viisainfosüsteemi vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 10 lõike 1
punktile j.
5. Eraldi viisad, mis antakse taotleja
reisidokumenti kantud isikutele, kinnitatakse kõnealusesse reisidokumenti.
6. Kui viisat andev liikmesriik ei tunnusta
reisidokumenti, kuhu on kantud kõnealused isikud, kinnitatakse eraldi
viisakleebised viisa kinnitamiseks ette nähtud eraldi lehtedele.
Artikkel 3027
Viisast tulenevad õigused
Ühtse viisa või piiratud territoriaalse
kehtivusega viisa omamine ei anna automaatset sisenemise õigust.
ê 810/2009
ð uus
Artikkel 3128
Teiste liikmesriikide keskasutuste
teavitamine
1. Liikmesriik võib nõuda, et tema keskasutusi
teavitatakse viisadest (välja arvatud lennujaama transiidiviisad), mille teiste
liikmesriikide konsulaadid annavad teatavate kolmandate riikide kodanikele või
nende riikide teatava kategooria kodanikele.
2. Liikmesriigid teatavad komisjonile teabe
esitamise nõude kehtestamisest või tühistamisest ð hiljemalt 15 kalendripäeva ï enne selle kohaldatavaks muutumist. See teave esitatakse samuti
kohaliku Schengeni koostöö raames asjaomases jurisdiktsioonis.
3. Komisjon teavitab liikmesriike sellistest
teatamistest.
4. Alates VIS määruse artiklis 46 osutatud kuupäevast edastatakse teave
vastavalt kõnealuse määruse artikli 16 lõikele 3.
Artikkel 3229
Viisa andmisest keeldumine
1. Ilma et see piiraks artikli 2522 lõike 1
kohaldamist, keeldutakse viisa andmisest:
              a) kui taotleja
         i) esitab vale, võltsitud või
järeletehtud reisidokumendi;
         ii) ei esita põhjendusi kavandatud
viibimise eesmärgi ja tingimuste kohta;
         iii) ei esita tõendeid piisavate
elatusvahendite olemasolu kohta nii kavandatud viibimise ajaks kui ka päritolu-
või elukohariiki tagasipöördumiseks või transiidiks kolmandasse riiki, kuhu
lubamises ta on kindel, või selle kohta, et ta saab selliseid vahendeid
seaduslikul viisil omandada;
ê 610/2013 artikkel
6 lõige 4
         iv) on jooksva 180-päevase ajavahemiku
jooksul juba viibinud liikmesriikide territooriumil 90 päeva ühtse viisa või
piiratud territoriaalse kehtivusega viisa alusel;
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
         v) on isik, kelle kohta on SISis
hoiatusteade sisenemise keelamiseks;
         vi) on ohuks mis tahes liikmesriigi
avalikule korrale, sisejulgeolekule või rahvatervisele Schengeni piirieeskirjade Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 2 punkti 19 tähenduses
või rahvusvahelistele suhetele, eelkõige juhul, kui tema kohta on
liikmesriikide siseriiklikesse andmebaasidesse kantud hoiatusteade sisenemise
keelamiseks samadel põhjustel;, või
         vii) ei esita tõendeid piisava reisi- ja
tervisekindlustuse olemasolu kohta juhul, kui see on vajalik;
              või
              b) kui on põhjendatult alust
kahelda taotleja esitatud täiendavate dokumentide ehtsuses või nende sisu
õigsuses, taotleja avalduste usaldusväärsuses või tema kavatsuses lahkuda
liikmesriikide territooriumilt enne taotletava viisa kehtivusaja lõppu.
2. Otsus viisa andmisest keeldumise kohta ning
selle põhjused edastatakse taotlejale VI V lisas esitatud standardvormi kasutades.
3. Taotlejal, kellele keelduti viisat andmast,
on õigus otsus vaidlustada. Kaebus esitatakse taotluse kohta lõpliku otsuse teinud
liikmesriigi vastu kooskõlas nimetatud liikmesriigi siseriikliku õigusega.
Liikmesriigid teavitavad taotlejaid ð üksikasjalikult ï sellest, millist menetlust vaidlustamise korral kasutatakse, nagu see
on täpsustatud VI V lisas.
4. Artikli 8 lõikes 2 osutatud juhtudel teavitab esindava liikmesriigi
konsulaat taotlejat esindatava liikmesriigi otsusest.
54. Teave
viisa andmisest keeldumise kohta sisestatakse viisainfosüsteemi vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr 767/2008 Õ artiklile 12.
V PEATÜKK
Antud viisa muutmine
Artikkel 3330
Pikendamine
1. Antud viisa kehtivusaega ja/või viibimise
kestust pikendatakse, kui liikmesriigi pädev asutus leiab, et viisaomanik on
tõendanud vääramatu jõu või humanitaarkaalutluste olemasolu, mis takistavad
tema lahkumist liikmesriikide territooriumilt enne viisa kehtivusaja või
viisaga lubatud viibimise kestuse lõppemist. Kõnealune pikendamine on tasuta.
2. Antud viisa kehtivusaega ja/või viibimise
kestust võidakse pikendada, kui viisaomanik esitab tõendid tõsiste isiklike
põhjuste olemasolu kohta, mis õigustavad kehtivusaja või viibimise kestuse
pikendamist. Kõnealuse pikendamise eest võetakse tasu 30 eurot.
3. Kui viisat pikendav asutus ei otsusta
teisiti, on pikendatud viisal sama territoriaalne kehtivus kui esialgsel
viisal.
4. Viisat on pädev pikendama selle
liikmesriigi ametiasutus, kelle territooriumil kolmanda riigi kodanik viisa
pikendamist taotledes asub.
5. Liikmesriigid teavitavad komisjoni sellest,
millised ametiasutused on pädevad viisasid pikendama.
6. Viisa pikendamine toimub viisakleebise
vormis.
7. Teave pikendatud viisa kohta sisestatakse
viisainfosüsteemi vastavalt VIS määruse
Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artiklile 14.
Artikkel 3431
Tühistamine ja kehtetuks tunnistamine
1. Viisa tühistatakse, kui selgub, et selle
andmise ajal ei olnud täidetud viisa andmise tingimused, eelkõige juhul, kui on
tõsine põhjus arvata, et viisa on saadud pettuse teel. Üldjuhul tühistavad
viisa selle andnud liikmesriigi pädevad asutused. Viisa võivad tühistada teise
liikmesriigi pädevad asutused, teavitades sellest viisa andnud liikmesriigi
ametiasutusi.
2. Viisa tunnistatakse kehtetuks, kui selgub,
et selle andmiseks vajalikud tingimused ei ole enam täidetud. Üldjuhul
tunnistavad viisa kehtetuks selle andnud liikmesriigi pädevad asutused. Viisa
võivad kehtetuks tunnistada teise liikmesriigi pädevad asutused, teavitades
sellest viisa andnud liikmesriigi ametiasutusi.
3. Viisa võib kehtetuks tunnistada
viisaomaniku taotlusel. Viisa andnud liikmesriigi pädevaid asutusi teavitatakse
sellisest kehtetuks tunnistamisest.
4. Kui viisaomanik ei suuda piiril esitada üht
või enamat artikli 1413 lõikes 4
osutatud täiendavat dokumenti, ei too see automaatselt kaasa otsust viisa
tühistamise või kehtetuks tunnistamise kohta.
5. Kui viisa tühistatakse või tunnistatakse
kehtetuks, lüüakse sellele tempel „TÜHISTATUD” või „KEHTETUKS TUNNISTATUD” ning
viisakleebise optiliselt muutuv element, peidetud kujutisega turvaelement ja
nimetus „viisa” muudetakse kehtetuks, kriipsutades need läbi.
6. Otsus viisa tühistamise või kehtetuks
tunnistamise kohta ning selle põhjused edastatakse taotlejale VI V lisas
esitatud standardvormi kasutades.
7. Viisaomanikul, kelle viisa on tühistatud
või kehtetuks tunnistatud, on õigus otsus vaidlustada, välja arvatud juhul, kui
viisa tunnistati kehtetuks tema taotlusel vastavalt lõikele 3. Kaebus
esitatakse tühistamise või kehtetuks tunnistamise kohta otsuse teinud
liikmesriigi vastu kooskõlas nimetatud liikmesriigi siseriikliku õigusega.
Liikmesriigid teavitavad taotlejaid sellest, millist menetlust vaidlustamise
korral kasutatakse, nagu see on täpsustatud VI V lisas.
8. Teave tühistatud või kehtetuks tunnistatud
viisa kohta sisestatakse viisainfosüsteemi vastavalt VIS määruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artiklile 13.
VI PEATÜKK
Välispiiril antav viisa
Artikkel 3532
Ö Erandkorras Õ Vvälispiiril
taotletav viisa
1. Erandjuhtudel võib viisa anda piiripunktis,
kui on täidetud järgmised tingimused:
              a) taotleja vastab Schengeni piirieeskirjade Ö määruse (EÜ)
nr 562/2006 Õ artikli 5 lõike 1
punktides a, c, d ja e sätestatud tingimustele;
              b) taotlejal ei ole olnud võimalust
eelnevalt viisat taotleda ning ta esitab nõudmise korral täiendavad dokumendid,
mis põhjendavad ettenägematuid ja mõjuvaid põhjusi sisenemiseks, ning
              c) taotleja tagasipöördumist oma
päritolu- või elukohariiki või läbisõitu riikidest, mis ei ole Schengeni acquis’d
täies mahus rakendavad liikmesriigid, saab pidada kindlaks.
2. Kui viisat
taotletakse välispiiril, võidakse humanitaarkaalutlustel või juhul, kui
asjaomases piiripunktis ei ole võimalik reisi- ja tervisekindlustust omandada,
loobuda nõudest, et taotlejal peab olema reisi- ja tervisekindlustus.
32.
Välispiiril antud viisa on ühtne viisa, mille kohaselt on omaniku lubatud
viibimise kestus maksimaalselt 15 päeva, sõltuvalt kavandatud viibimise
eesmärgist ja tingimustest. Transiidi korral on lubatud viibimise aeg
vastavuses transiidiks vajaliku ajaga.
43. Juhul kui
Schengeni piirieeskirjade Ö määruse (EÜ) nr
562/2006 Õ artikli 5 lõike 1
punktides a, c, d ja e sätestatud tingimused ei ole täidetud, võivad
välispiiril viisa andmise eest vastutavad ametiasutused vastavalt käesoleva
määruse artikli 2522 lõike 1
punktile a anda piiratud territoriaalse kehtivusega viisa, mis kehtib ainult
viisa andnud liikmesriigi territooriumil.
54.
Kolmandate riikide kodanikele, kes kuuluvad isikute kategooriasse, kelle puhul
on nõutav artikli 22 19 kohane eelnev konsulteerimine, viisat välispiiril üldjuhul ei anta.
Erandkorras ja kooskõlas artikli 2522 lõike 1
punktiga a võib sellistele isikutele välispiiril anda siiski piiratud
territoriaalse kehtivusega viisa, mis kehtib ainult viisa andnud liikmesriigi
territooriumil.
65. Lisaks
artikli 3229 lõikes 1
sätestatud viisa andmisest keeldumise põhjustele keeldutakse viisat andmast
piiripunktis, kui ei ole täidetud käesoleva artikli lõike 1 punktis b osutatud
tingimused.
76.
Kohaldatakse artikli 3229 lõike 3
ja VI V lisa sätteid viisa andmisest keeldumise põhjendamise ja sellest
teavitamise ning otsuse vaidlustamise õiguse kohta.
ò uus
Artikkel 33
Ajutise kava kohaselt välispiiril taotletav viisa
1.
Selleks et edendada lühiajalist turismi, võib liikmesriik otsustada anda
ajutiselt välispiiril viisasid isikutele, kes vastavad artikli 32 lõike 1
punktides a ja c sätestatud tingimustele.
2.
Sellise kava kestus peab piirduma viie kuuga kalendriaastas ja nende isikute
kategooriad, kelle suhtes seda kohaldatakse, tuleb täpselt määratleda.
3.
Erandina artikli 22 lõikest 1 on kõnealuse kava kohaselt antud viisa kehtiv
ainult viisa andnud liikmesriigi territooriumil ja see annab omanikule õiguse
kõnealuses liikmesriigis viibida maksimaalselt 15 kalendripäeva, sõltuvalt
kavandatud viibimise eesmärgist ja tingimustest.
4.
Juhul kui välispiiril keeldutakse viisa andmisest, ei saa liikmesriik asjaomasele
vedajale kehtestada Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 26
sätestatud kohustusi.
5.
Liikmesriigid annavad teada kavandatavatest kavadest Euroopa Parlamendile,
nõukogule ja komisjonile hiljemalt kolm kuud enne nende rakendamise algust.
Teadaandes määratlevad nad isikute kategooriad, kelle suhtes kava kohaldatakse,
kava geograafilise ulatuse, korralduslikud üksikasjad ja kavandatud meetmed, et
tagada viisade andmise tingimuste kontrollimine.
Komisjon
avaldab selle teadaande Euroopa Liidu Teatajas.
6.
Kolm kuud pärast kava kohaldamise lõppu esitab asjaomane liikmesriik
komisjonile üksikasjaliku rakendusaruande. Aruanne sisaldab teavet antud
viisade ja viisa andmisest keeldumise juhtumite arvu (sealhulgas asjaomase
isiku kodakondsus), viibimise kestuse ja tagasipöördumise kuupäeva (sealhulgas
selle isiku kodakondsus, kes ei pöördu tagasi) kohta.
ê 810/2009 (kohandatud)
Artikkel 3634
Välispiiril meremeestele antav viisa läbisõidul
olevatele meremeestele
1. Meremehele, kellel peab liikmesriikide
välispiiride ületamisel olema viisa, võib anda viisa piiril transiidi eesmärgil,
kui:
              a) ta täidab artikli 3532 lõikes 1
sätestatud tingimusi ning
              b) ta ületab kõnealuse piiri
selleks, et minna esimest korda või taas laevale, kus ta töötab meremehena, või
tulla laevalt, kus ta töötas meremehena.
2. Liikmesriigi pädevad asutused järgivad IX lisa 1. osas sätestatud eeskirja ja
kontrollivad enne läbisõidul olevale meremehele viisa andmist piiril, kas vajalik teave asjaomase meremehe
kohta on edastatud, kasutades teabe
edastamiseks IX lisa 2. osas esitatud ja nõuetekohaselt täidetud
vormi läbisõidul olevate meremeeste kohta.
ò uus
3. Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu piiril meremeestele viisade andmise tegevusjuhised.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 51 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
ê 810/2009
34. Käesoleva
artikli kohaldamine ei piira artikli 3532 lõigete 32, 43 ja 54
kohaldamist.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
IV JAOTIS
HALDUSKORRALDUS
Artikkel 3735
Viisaosakondade korraldus
1. Liikmesriigid vastutavad oma konsulaatide
viisaosakondade korralduse eest.
Selleks et vältida valvsuse vähenemist ja
kaitsta töötajaid kohaliku surve eest, seatakse vajaduse korral otseselt
viisataotlustega tegelevate töötajate puhul sisse rotatsioonikord. Erilist
tähelepanu pööratakse selgele töökorraldusele ja selgepiirilisele vastutuse
määramisele/jagamisele seoses lõplike otsuste vastuvõtmisega taotluse kohta. Juurdepääs
viisainfosüsteemile ja Schengeni infosüsteemile päringute tegemiseks ning muule
salajasele teabele on piiratud arvul nõuetekohaselt volitatud töötajatel.
Kõnealustele andmebaasidele volitamata juurdepääsu takistamiseks võetakse
asjakohaseid meetmeid.
2. Viisakleebiste hoidmisel ja käitlemisel
rakendatakse nõuetekohaseid julgeolekumeetmeid, et vältida pettusi või
kleebiste kaotsiminekut. Iga konsulaat peab arvestust tema valduses olevate
viisakleebiste üle ning registreerib iga viisakleebise kasutuse.
3. Liikmesriikide konsulaadid arhiveerivad
taotlused. Iga üksik toimik sisaldab taotluse vormi, asjaomaste täiendavate
dokumentide koopiaid, tehtud kontrollide registrit ja viidet antud viisa
numbrile, et vajaduse korral oleks töötajatel võimalik taastada taotluse kohta
vastu võetud otsuse taust.
Üksikuid taotluse toimikuid säilitatakse
vähemalt kahe aasta jooksul alates kuupäevast, mil tehti artikli 2320 lõikes 1
osutatud otsus taotluse kohta.
Artikkel 3836
Taotluste läbivaatamiseks ja
konsulaatide järelevalveks vajalikud ressursid
1. Liikmesriigid kasutavad piisaval arvul
sobilikke töötajaid taotluste läbivaatamisega seotud ülesannete täitmiseks
viisil, millega tagatakse üldsusele pakutava teenuse piisav ja ühtlustatud
kvaliteet.
2. Ruumid vastavad asjakohastele
funktsionaalsuse nõuetele, on piisavad ning võimaldavad võtta nõuetekohaseid
julgeolekumeetmeid.
3. Liikmesriikide keskasutused koolitavad
piisavalt nii kodumaalt lähetatud kui ka kohalikke töötajaid ning vastutavad
selle eest, et töötajail oleks täielik, täpne ja ajakohane teave asjakohaste ühenduse Ö liidu Õ ja siseriiklike
õigusaktide kohta.
4. Liikmesriikide keskasutused tagavad
sagedase ja piisava taotluste läbivaatamise järelevalve ning võtavad
parandusmeetmeid juhul, kui avastatakse käesoleva määruse sätetest
kõrvalekaldumine.
Artikkel 3937
Töötajate käitumine
1. Liikmesriikide konsulaadid tagavad, et
taotlejad võetakse viisakalt vastu.
2. Konsulaartöötajad austavad oma
tööülesannete täitmisel täielikult inimväärikust. Kõik võetud meetmed on
proportsionaalsed nende abil taotletavate eesmärkidega suhtes.
3. Oma ülesannete täitmisel väldivad
konsulaartöötajad isikute diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise
päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse
alusel.
Artikkel 4038
Koostöövormid Ö Konsulaartöö
korraldus ja koostöö Õ
1. Taotlustega seonduvate menetluste
korraldamise eest vastutab liikmesriik. Põhimõtteliselt esitatakse taotlusi
liikmesriigi konsulaadis.
2. Liikmesriigid:
              varustavad oma konsulaadid ning
asutused, kes vastutavad viisade andmise eest piiril, biomeetriliste tunnuste
kohta andmete kogumiseks nõutavate vahenditega ning varustavad nendega samuti
oma aukonsulite bürood, kui neid kasutatakse biomeetriliste tunnuste kogumisel
artikli 4240 kohaselt,
ja/või
              b) teevad kohaliku
Schengeni koostöö raames või teiste asjakohaste kontaktide abil artikli 41
kohaselt ühe või mitme liikmesriigiga koostööd piiratud
esindamise, ühisosakonna või ühise viisataotluskeskuse vormis ð esindamist käsitlevate kokkulepete või
muu konsulaarkoostöö raames ï .
3. Eriliste asjaolude tõttu või kohalikust olukorrast tulenevatel
põhjustel, näiteks
              a) kui taotlejate suur arv ei võimalda taotluste
vastuvõtmist ja andmete kogumist korraldada õigel ajal ja inimväärsetes
tingimustes või
              b) kui ühelgi teisel viisil ei ole võimalik tagada
asjaomase kolmanda riigi territooriumi piisavat kaetust,
ning
juhul kui lõike 2 punktis b osutatud koostöövormid ei ole asjaomasele
liikmesriigile sobivad,
Ö 3. võib lLiikmesriik võib artikli
4341 sätete
kohaselt samuti Õ teha viimase
võimalusena koostööd välise teenuseosutajaga.
4. Piiramata õigust kutsuda taotleja vastavalt artikli 21 lõikele 8
isiklikule vestlusele, ei tohi taotluse vastuvõtmise ja menetlemise
korraldamine põhjustada taotlejale vajadust ilmuda taotluse esitamiseks
isiklikult kohale rohkem kui ühes kohas.
54. Liikmesriigid teavitavad komisjoni sellest, kuidas
nad kavatsevad ð oma konsulaartöö korraldusest ja
koostööst ï igas konsulaaresinduseskorraldada taotlustega seonduvaid menetlusi.
ò uus
65. Liikmesriigid tagavad kõikide teenuste osutamise jätkumise teiste
liikmesriikidega tehtava koostöö lõpetamise korral.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
Artikkel 839
Esindamist käsitlevad kokkulepped
1. Liikmesriik võib nõustuda teise
liikmesriigi nimel taotluste läbivaatamise ja viisade andmise eesmärgil
esindama teist liikmesriiki, mis on pädev artikli 5 kohaselt. Liikmesriik võib
esindada piiratud viisil teist liikmesriiki ka ainult taotluste vastuvõtmisel
ja biomeetriliste tunnuste registreerimisel.
2. Kui esindava liikmesriigi konsulaat kaalub viisa andmisest
keeldumist, edastab ta taotluse esindatava liikmesriigi asjakohastele
ametiasutustele, et need võtaksid lõpliku otsuse taotluse kohta vastu artikli
23 lõikes 1, 2 või 3 sätestatud tähtaja jooksul.
32. ð Juhul kui esindamine piirdub taotluste
vastuvõtmisega, ï võetakse Ddokumendid
ja andmed võetakse vastu ning edastatakse esindatavale liikmesriigile vastavalt
asjakohastele andmekaitse- ja turvaeeskirjadele.
3. Esindava ja
esindatava liikmesriigi vahel sõlmitakse kahepoolne kokkulepe, mis sisaldab järgmisi elemente. Ö . Kõnealuses
kokkuleppes: Õ
              a) kokkuleppes täpsustatakse sellise esindamise kestus, kui tegemist on ajutise korraga, ja esindamise
lõpetamise menetlus;
              b) eelkõige juhul, kui esindataval
liikmesriigil on asjaomases kolmandas riigis konsulaat, võidakse kokkuleppes
kehtestada sätted seoses tööruumide, töötajate ja rahaliste vahendite
eraldamisega esindatava liikmesriigi poolt;.
              c) kokkuleppes
võib sätestada, et esindav liikmesriik edastab teatavatesse kategooriatesse
kuuluvate kolmandate riikide kodanike taotlused esindatava liikmesriigi
keskasutustele eelnevaks konsulteerimiseks vastavalt artiklile 22;
              d) erandina lõikest 2 võidakse kokkuleppega anda esindava
liikmesriigi konsulaadile õigus keelduda viisa andmisest pärast taotluse
läbivaatamist.
54.
Liikmesriigid, kellel puudub kolmandas riigis oma konsulaat, püüavad sõlmida
esindamist käsitlevad kokkulepped nende liikmesriikidega, kellel on selles
riigis konsulaat.
65. Tagamaks,
et teatava piirkonna või geograafilise maa-ala nõrga transpordiinfrastruktuuri
või pikkade vahemaade tõttu ei nõuaks konsulaati jõudmine taotlejatelt
ülemääraseid pingutusi, püüavad liikmesriigid, kellel puudub selles piirkonnas
või maa-alal oma konsulaat, sõlmida esindamist käsitlevad kokkulepped nende
liikmesriikidega, kellel on konsulaat nimetatud piirkonnas või maa-alal.
76. Esindatav
liikmesriik teavitab komisjoni esindamist käsitlevatest kokkulepetest või selliste Ö kõnealuste Õ kokkulepete
lõpetamisest ð hiljemalt kaks kuud ï enne
nende jõustumist või lõppemist.
87. Samal ajal teavitab eEsindava
liikmesriigi konsulaat teavitab Ö samal ajal, kui
edastatakse lõikes 6 osutatud teave, Õ asjaomases jurisdiktsioonis
asuvaid teiste liikmesriikide konsulaate ja komisjoni
Ö Euroopa
Liidu Õ delegatsiooni esindamist
käsitlevatest kokkulepetest või selliste kokkulepete lõpetamisest enne nende jõustumist või lõppemist.
98. Kui
esindava liikmesriigi konsulaat otsustab teha koostööd artiklis 4341
sätestatud välise teenuseosutajaga või artiklis 4543
sätestatud akrediteeritud kaubanduslike vahendajatega, hõlmab selline Ö kõnealune Õ koostöö ka taotlusi,
mis on hõlmatud esindamist käsitlevate kokkulepetega. Esindatava liikmesriigi
keskasutusi teavitatakse eelnevalt sellise koostöö tingimustest.
Artikkel 41
Koostöö liikmesriikide vahel
1. Kui valitakse nn ühisosakondade võimalus, viivad ühe või mitme
liikmesriigi konsulaadi töötajad läbi neile teise liikmesriigi konsulaadis
esitatud taotlustega seonduvaid menetlusi (kaasa arvatud biomeetriliste
tunnuste kogumine), kasutades kõnealuse liikmesriigi vastavaid seadmeid.
Asjaomased liikmesriigid lepivad kokku ühisosakonna tegutsemise kestuse ja tegevuse
lõpetamise tingimused ning ka viisatasu määra, mida saab liikmesriik, kelle
konsulaati kasutatakse.
2. Kui asutatakse ühine viisataotluskeskus, siis paigutatakse ühte
hoonesse kahe või enama liikmesriigi konsulaadi töötajad, et taotlejad saaksid
taotlusi esitada (sealhulgas anda biomeetrilisi tunnuseid). Taotleja suunatakse
selle liikmesriigi juurde, kes on pädev taotlust läbi vaatama ja selle kohta
otsust tegema. Liikmesriigid lepivad kokku sellise koostöö kestuse ja
lõpetamise tingimused ning kulude jagamise osalevate liikmesriikide vahel.
Lepingute eest, mis on seotud logistika ja diplomaatiliste suhetega
vastuvõtjariigiga, vastutab üks liikmesriik.
3. Liikmesriigid tagavad kõikide teenuste osutamise jätkumise teiste
liikmesriikidega tehtava koostöö lõpetamise korral.
Artikkel 4240
Aukonsulite kasutamine
1. Aukonsulitele võidakse teha ülesandeks
täita mõningaid või kõiki artikli 43 41 lõikes 6 5 loetletud
ülesandeid. Tuleb võtta piisavaid meetmeid turvalisuse ja andmekaitse
tagamiseks.
2. Kui aukonsul ei ole liikmesriigi
riigiteenistuja, täidetakse kõnealuseid ülesandeid kooskõlas X VI lisas
sätestatud nõuetega, välja arvatud nimetatud lisa punkti D alapunkti c sätted.
3. Kui aukonsul on liikmesriigi
riigiteenistuja, tagab asjaomane liikmesriik, et kohaldatakse nõudeid, mis on
samaväärsed nõuetega, mida kohaldataks juhul, kui ülesandeid täidaks
liikmesriigi konsulaat.
Artikkel 4341
Koostöö väliste teenuseosutajatega
1. Liikmesriigid püüavad koos ühe või mitme
liikmesriigiga teha koostööd välise teenuseosutajaga, ilma et sellega piirataks
riigihanke- ja konkurentsieeskirju.
2. Koostöö välise teenuseosutajaga põhineb
õigusaktil, mis on kooskõlas lisas X VI sätestatud nõuetega.
3. Liikmesriigid vahetavad kohaliku Schengeni koostöö käigus teavet
väliste teenuseosutajate valiku ning asjaomaste õigusaktide tingimuste
kehtestamise kohta.
43. Üksnes
konsulaadil on volitused taotlusi läbi vaadata, vajaduse korral korraldada
vestlusi, võtta vastu otsuseid taotluste kohta ning trükkida ja kinnitada
viisakleebiseid.
54. Välisele
teenuseosutajale ei anta ühelgi tingimusel juurdepääsu VISile. Juurdepääs
VISile on ainult konsulaadi nõuetekohaste volitustega töötajatel.
65. Välisele
teenuseosutajale võidakse anda ühe või mitme järgmise ülesande täitmine:
              a) viisanõuete kohta üldise teabe
andmine ja taotluse vormide jagamine;
              b) kontrollküsimuste nimekirja
alusel taotlejale teabe andmine nõutavate täiendavate dokumentide kohta;
              c) andmete ja taotluste kogumine
(sealhulgas biomeetriliste tunnuste kogumine) ning taotluste edastamine
konsulaadile;
              d) viisatasu kogumine;
              e) ð vajaduse korral taotlejale ï konsulaadis või välise teenuseosutaja juures toimuvate isikliku
kohaleilmumise kohtumiste korraldamine;
              f) reisidokumentide (sealhulgas
vajaduse korral ka keeldumisteadete) äratoomine konsulaadist ning nende
tagastamine taotlejale.
76. Valides
väliseid teenuseosutajaid, kontrollib asjaomane liikmesriik või kontrollivad
asjaomased liikmesriigid äriühingu maksevõimet ja usaldusväärsust (kaasa arvatud
vajalikke litsentse, kannet äriregistris, äriühingu põhikirja, lepinguid
pankadega) ja teevad kindlaks, et puudub huvide konflikt.
87. Asjaomane
liikmesriik tagab või asjaomased liikmesriigid tagavad, et valitud väline
teenuseosutaja vastab lõikes 2 osutatud õigusaktiga tema suhtes kehtestatud
tingimustele.
98. Asjaomane
liikmesriik vastutab või asjaomased liikmesriigid vastutavad andmekaitse
eeskirjade kohaldamise eest andmete töötlemisel ning nende üle teostatakse
järelevalvet vastavalt direktiivi 95/46/EÜ artiklile 28.
Välise teenuseosutajaga tehtav koostöö ei
piira ega välista asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide
õigusaktidest tulenevat vastutust taotlejate isikuandmetega seotud kohustuste
rikkumise ning lõikes 65 osutatud
ülesannete täitmise eest. Käesoleva sättega ei piirata mis tahes meedet, mida
võidakse võtta välise teenuseosutaja suhtes vastavalt asjaomase kolmanda riigi
õigusaktidele.
109. Asjaomane
liikmesriik pakub või asjaomased liikmesriigid pakuvad välisele
teenuseosutajale koolitust, mille käigus antakse vajalikke oskusi ja piisavat
teavet taotlejatele asjaomaste teenuste pakkumiseks.
1110.
Asjaomane liikmesriik jälgib või asjaomased liikmesriigid jälgivad
tähelepanelikult lõikes 2 osutatud õigusakti täitmist, sealhulgas
              a) välise teenuseosutaja poolt
taotlejatele üldise teabe andmist viisanõuete ja taotluse vormide kohta;
              b) kõiki tehnilisi ja
korralduslikke turvameetmeid kaitsmaks isikuandmeid juhusliku või ebaseadusliku
hävitamise või juhusliku kaotsimineku, muutmise, ebaseadusliku avalikustamise
või juurdepääsu eest, eelkõige juhul, kui koostöö hõlmab dokumentide ja andmete
edastamist asjaomase liikmesriigi konsulaadile või asjaomaste liikmesriikide
konsulaatidele, ning isikuandmete mis tahes muude ebaseaduslike töötlemisviiside
eest;
              c) biomeetriliste tunnuste kogumist
ja edastamist;
              d) meetmeid andmekaitse eeskirjade
kohaldamise tagamiseks.
Sel eesmärgil teeb asjaomase liikmesriigi
konsulaat või teevad asjaomaste liikmesriikide konsulaadid korrapäraselt
pistelisi kontrolle välise teenuseosutaja ruumides.
1211.
Liikmesriigid tagavad kõikide teenuste osutamise jätkumise välise
teenuseosutajaga tehtava koostöö lõpetamise korral.
1312.
Liikmesriigid esitavad komisjonile lõikes 2 osutatud õigusakti koopia. ð Iga aasta 1. jaanuariks esitavad
liikmesriigid komisjonile aruande oma koostöö kohta väliste teenuseosutajatega
kogu maailmas ja nende üle teostatava järelevalve kohta (nagu osutatud VI lisa
punktis C). ï
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
Artikkel 4442
Andmete krüpteerimine ja turvaline
edastamine
1. Juhul kui liikmesriikide vahel on kokku lepitud esindamise kord, kui liikmesriigid teevad koostööd, ja välise
teenuseosutajaga ð tehakse koostööd ïvõi kui kasutatakse aukonsuleid, tagab esindatav või asjaomane liikmesriik või tagavad esindatavad või
asjaomased liikmesriigid, et andmed krüpteeritakse täielikult, olenemata
sellest, kas esindava liikmesriigi asutus edastab neid esindatava
liikmesriigi või esindatavate liikmesriikide asutustele, või kui väline
teenuseosutaja või aukonsul edastab neid asjaomase liikmesriigi asutustele või
asjaomaste liikmesriikide asutustele neid edastatakse elektrooniliselt või füüsiliselt elektroonilistel andmekandjatel.
2. Kolmandates riikides, kus on keelatud
krüpteerida andmeid, mida esindava liikmesriigi asutused edastavadtakse elektrooniliselt
esindatava liikmesriigi või esindatavate liikmesriikide asutustele või mida
väline teenuseosutaja või aukonsul edastab elektrooniliselt asjaomase
liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide asutustele, ei luba esindatav liikmesriik või esindatavad liikmesriigid
või asjaomane liikmesriik või asjaomased
liikmesriigid esindaval liikmesriigil või välisel teenuseosutajal
või aukonsulil andmeid elektrooniliselt edastada.
Sellisel juhul tagab esindatav või asjaomane liikmesriik või tagavad esindatavad või
asjaomased esindatavad liikmesriigid, et esindava
liikmesriigi asutused edastavad esindatava liikmesriigi või esindatavate
liikmesriikide asutustele või et väline teenuseosutaja või aukonsul edastab
asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide asutustele elektroonilised andmed edastatakse füüsiliselt elektroonilistel
andmekandjatel täielikult krüpteeritud kujul ning et seda teeb liikmesriigi
konsulaarametnik, või kui konsulaarametniku kasutamine eeldab
ebaproportsionaalsete või põhjendamatute meetmete võtmist, tehakse seda mõnel
muul turvalisel ja ohutul viisil, näiteks kasutades asutatud ettevõtjaid,
kellel on asjaomases kolmandas riigis tundlike dokumentide ja andmete
transpordi kogemus.
3. Edastamise turvalisuse taset kohandatakse
alati vastavalt andmete tundlikkusele.
4. Liikmesriigid või ühendus Ö Liit Õ püüavadb jõuda
asjaomaste kolmandate riikidega kokkuleppele tühistada keeld krüpteerida
andmeid, mida esindava liikmesriigi asutused edastavadtakse
elektrooniliselt esindatava liikmesriigi või esindatavate
liikmesriikide asutustele või mida väline teenuseosutaja või aukonsul edastab
asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide asutustele.
ê 810/2009 (kohandatud)
Artikkel 4543
Liikmesriikide koostöö kaubanduslike
vahendajatega
1. Liikmesriigid võivad taotluse esitamisel teha koostööd Ö leppida kokku,
et taotlusi esitab eraõiguslik haldusteenuse osutaja, transpordiettevõtja või
reisibüroo, nagu reisikorraldaja või jaemüüja (kaubanduslikud vahendajad) Õ kaubanduslike vahendajatega, välja arvatud biomeetriliste tunnuste kogumiseks.
2. Kõnealune kKoostöö Ö kaubanduslike
vahendajatega Õ tugineb akrediteerimisele
liikmesriikide asjaomaste asutuste poolt. Akrediteerimisel tuginetakse eelkõige
järgmiste aspektide kontrollimisele:
              a) kaubandusliku vahendaja praegune
staatus: kehtiv litsents, äriregistri kanne, lepingud pankadega;
              b) olemasolevad lepingud
liikmesriikides asuvate äripartneritega, kes pakuvad majutust ja teisi
pakettreisiteenuseid;
              c) lepingud
transpordiettevõtjatega, mis peavad hõlmama reisi sihtkohta ning tagatud ja
fikseeritud tagasireisi.
3. Akrediteeritud kaubanduslike vahendajate
üle teostatakse järelevalvet korrapäraselt pisteliste kontrollidega, mis
hõlmavad vestlusi või telefonivestlusi taotlejatega, reiside ja majutuse
kontrolli, reisi- ja
tervisekindlustuse piisavuse ja katvuse kontrolli seoses üksikute reisijatega, ning vajaduse korral grupi tagasipöördumisega seotud dokumentide
kontrolli.
4. Kohaliku Schengeni koostöö käigus
vahetatakse teavet akrediteeritud kaubanduslike vahendajate tegevuse kohta
seoses avastatud eeskirjade eiramise ja kaubanduslike vahendajate esitatud
taotluste põhjal viisa andmisest keeldumistega ning reisidokumentide
võltsimiste ja plaanipäraste reiside toimumata jäämise kohta.
5. Kohaliku Schengeni koostöö raames
vahetatakse nimekirju kaubanduslikest vahendajatest, kelle iga konsulaat on
akrediteerinud või kelle akrediteerimine on tühistatud, koos iga sellise
tühistamise põhjustega.
Iga konsulaat tagab, et teavitab
üldsust teavitatakse temaga koostööd tegevate akrediteeritud kaubanduslike vahendajate
nimekirjast.
Artikkel 4644
Statistika koostamine
Liikmesriigid koostavad viisasid käsitleva
aastastatistika vastavalt XII VIII lisasle esitatud tabelile.
Kõnealune statistika eelmise kalendriaasta kohta esitatakse 1. märtsiks.
ê 810/2009 (kohandatud)
Artikkel 4745
Üldsusele
Ö esitatav Õ teavitamine
1. Liikmesriikide keskasutused ja konsulaadid
annavad üldsusele kogu asjakohase teabe viisa taotlemise kohta, eelkõige järgmise:
              a) viisa taotlemise kriteeriumid,
tingimused ja menetlused;
              b) kohtumise kokkuleppimise
võimalused, kui see on asjakohane;
              c) teave selle kohta, kuhu taotlust
saab esitada (pädev konsulaat, ühine
viisataotluskeskus või väline teenuseosutaja);
              d) akrediteeritud kaubanduslike
vahendajate andmed;
              e) asjaolu, et
artiklis 20 sätestatud templil ei ole mingit õiguslikku mõju;
              fe) taotluste
läbivaatamise tähtajad vastavalt artikli 2320 lõigetele
1, 2 ja 3;
              gf) teave
kolmandate riikide kohta, mille kodanike või teatava kategooria kodanike suhtes
kohaldatakse eelnevat konsulteerimist või teavitamist;
              hg) teave
selle kohta, et taotlejat tuleb teavitada taotluste kohta tehtud negatiivsetest
otsustest ning et kõnealuseid otsuseid tuleb põhjendada ning et taotlejatel,
kelle taotlust ei ole rahuldatud, on õigus otsus vaidlustada, koos teabega
selle kohta, milline on vaidlustamise korral kasutatav menetlus, sealhulgas
pädev asutus ning kaebuse esitamise tähtajad;
              ih) teave
selle kohta, et üksnes viisa omamine ei anna automaatset õigust sisenemiseks
ning et viisaomanikult nõutakse välispiiril tõendeid, et nad täidavad Schengeni piirieeskirjade Ö määruse (EÜ)
nr 562/2006 Õ artiklis 5
sätestatud sisenemise tingimusi.
2. Esindav liikmesriik ja esindatav
liikmesriik teavitavad üldsust artiklis 8 39 osutatud
esindamist käsitlevast kokkuleppest enne sellise kokkuleppe jõustumist.
ò uus
3.         Komisjon
koostab lõike 1 kohaldamiseks standardse teabevormi.
4.         Komisjon
loob Schengeni viisa veebisaidi, mis sisaldab kogu vajalikku teavet viisa
taotlemiseks.
ê 810/2009 (kohandatud)
ð uus
V JAOTIS
KOHALIK SCHENGENI KOOSTÖÖ
Artikkel 4846
Liikmesriikide konsulaatide kohalik
Schengeni koostöö
1. Selleks et tagada ühise viisapoliitika
ühtlustatud kohaldamine, võttes vajaduse korral arvesse kohalikke olusid,
teevad liikmesriikide konsulaadid ja komisjon igas jurisdiktsioonis koostööd
ning hindavad
vajadust kehtestada eelkõige järgmist:
              a) Ö koostavad Õ ühtlustatud loetelu
täiendavatest dokumentidest, mida taotleja peab esitama, võttes arvesse
artiklit 14 13 ja II lisa;
              b) Ö tagavad Õ ühised kriteeriumid taotluste läbivaatamiseks seoses vabastustega viisatasu
maksmisest vastavalt artikli 16 lõikele 5 ning
taotluse vormi ühise tõlkimisegae seonduvate
küsimustega vastavalt artikli 11 10 lõikele 5 6;
              c) Ö koostavad Õ ammendav nimekirija
asukohariigi väljastatud reisidokumentidest, mida uuendatakse regulaarselt Ö ja uuendavad
seda korrapäraselt Õ .
Kui punktide a kuni c hindamisel kohaliku Schengeni koostöö käigus
selgub, et ühes või mitmes punktis on vajadus kohaliku ühtlustatud
lähenemisviisi järele, võetakse sellist lähenemisviisi käsitlevad meetmed vastu
vastavalt artikli 52 lõikes 2 osutatud menetlusele.
2. Kohaliku Schengeni koostöö käigus
koostatakse ühine teabeleht ð standardse teabevormi alusel, mille
vastavalt artikli 45 lõikele 3 koostab komisjon ï ühtsete viisade, piiratud territoriaalse kehtivusega viisade ja
lennujaama transiidiviisade kohta (nimelt viisadega kaasnevad õigused ja viisa
taotlemise tingimused), mis vajaduse korral sisaldab lõike 1 punktis a osutatud
loetelu täiendavatest dokumentidest.
3. Kohaliku Schengeni koostöö raames vahetatakse ð vahetavad liikmesriigid ï järgmist teavet:
              a) igakuine ð korra kvartalis ï statistika nii antud ühtsete viisade, piiratud territoriaalse
kehtivusega viisade, ja lennujaama transiidiviisade ð ja ringreisiviisade ï kui ka
ð esitatud viisataotluste ï Ö ja Õ rahuldamata jäetud
viisataotluste kohta;
              b) teave seoses rände- ja/või
julgeolekuohu hindamisega, näiteks Ö eelkõige Õ :
         i) asukohariigi sotsiaal-majanduslik
ülesehitus;
         ii) kohaliku tasandi teabeallikad,
sealhulgas sotsiaalkindlustus, tervisekindlustus, maksuregistrid ning riiki
sisenemise ja riigist väljumise registreerimine;
         iii) vale-, võltsitud või järeletehtud
dokumentide kasutamine;
         iv) ebaseadusliku sisserände teed;
         v) viisa andmisest keeldumised;
              c) teave koostöö kohta
transpordiettevõtjatega;.
              d) teave
kindlustusseltside kohta, kes pakuvad nõuetekohast reisi- ja tervisekindlustust
(sealhulgas kindlustuskaitse liigi ja võimaliku ülekindlustuse kontroll).
4. Korrapäraselt korraldatakse liikmesriikide
ja komisjoni kohaliku Schengeni koostöö alaseid kohtumisi, kus arutatakse
konkreetseid ühise viisapoliitika kohaldamisega seotud tegevuslikke küsimusi.
Kõnealused kohtumised kutsub jurisdiktsiooni piires kokku komisjon, kui
komisjoni taotlusel ei ole kokku lepitud teisiti.
Võib korraldada ühte küsimust käsitlevaid
kohtumisi ja luua alltöörühmi, mis käsitlevad kohaliku Schengeni koostöö
konkreetseid küsimusi.
65. Nende
liikmesriikide konsulaatide esindajaid, kes ei kohalda viisasid käsitlevat
liidu acquis'd, või kolmandate riikide konsulaatide esindajaid võib
üksikjuhtumipõhiselt kutsuda osalema kohtumistel, kus vahetatakse teavet
viisadega seonduvates küsimustes.
56. Kohaliku
Schengeni koostöö alaste kohtumiste kohta koostatakse süstemaatiliselt koondaruanded,
mida levitatakse kohalikul tasandil. Komisjon võib aruannete koostamise
delegeerida liikmesriigile. Iga liikmesriigi konsulaat edastab need aruanded
oma keskasutustele.
ð 7. Iga aasta 31. detsembriks
koostatakse igas jurisdiktsioonis aruanne. ï Kõnealuste aruannete põhjal koostab komisjon iga
jurisdiktsiooni kohta
ð kohaliku Schengeni koostöö olukorra
kohta ï iga-aastase aruande, mis esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
VI JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 4947
Olümpia- ja paraolümpiamänge puudutav
kord
Olümpia- ja paraolümpiamänge võõrustavad
liikmesriigid kohaldavad XI VII lisas sätestatud viisade andmist hõlbustavaid erimenetlusi ja
-tingimusi.
Artikkel 50
Lisade muutmine
Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi
sätteid, mis on seotud I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII ja XII lisa muutmisega,
võetakse vastu vastavalt artikli 52 lõikes 3 osutatud kontrolliga
regulatiivmenetlusele.
ò uus
Artikkel 48
Delegeeritud volituste rakendamine
1. Komisjonile
antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud
tingimustel.
2. Artikli 3
lõigetes 2 ja 9 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse
komisjonile määramata ajaks.
3. Euroopa Parlament
või nõukogu võib artikli 3 lõikes 2 ja 9 osutatud volituste delegeerimise igal
ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud
volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei
mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui
komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal
teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 3 lõigete
2 ja 9 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui
Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti
teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes
vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja
möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa
Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 49
Kiirmenetlus
1. Käesoleva artikli
kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub viivitamata ja seda
kohaldatakse seni, kuni selle suhtes ei esitata lõike 2 kohaselt vastuväidet.
Delegeeritud õigusaktide teatavakstegemisel Euroopa Parlamendile ja nõukogule
põhjendatakse kiirmenetluse kasutamist.
2. Euroopa Parlament
ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada kooskõlas
artikli 48 lõikes 5 osutatud menetlusega. Sellisel juhul tunnistab komisjon
õigusakti viivitamata kehtetuks pärast seda, kui Euroopa Parlament või nõukogu
teatab oma otsusest esitada vastuväiteid.
ê810/2009 (kohandatud)
Artikkel 51 50
Viisaeeskirja Ö Käesoleva
määruse Õ praktilise
kohaldamise juhised
Käesoleva määruse sätete praktilise kohaldamise juhised koostatakse
vastavalt artikli 52 lõikes 2 osutatud menetlusele.
ò uus
Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu käesoleva määruse praktilise kohaldamise juhised.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 51 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
ê810/2009 (kohandatud)
ð uus
Artikkel 52 51
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab komitee (edaspidi
„viisakomitee”). ðKõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr
182/2011 tähenduses. ï
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
otsuse
1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid
ning tingimusel, et selle menetluse kohaselt vastu võetud rakendusmeetmetega ei
muudeta käesoleva määruse olulisi sätteid ð määruse (EL) nr 182/2011 artiklit
5 ï .
Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse
kolm kuud.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ
artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli
8 sätteid.
Artikkel 53 52
Teavitamine
1. Liikmesriigid teavitavad komisjoni
järgmisest:
              a) artiklis 839 osutatud
esindamist käsitlevatest kokkulepetest;
              b) kolmandatest riikidest, mille
kodanikelt liikmesriigid nõuavad vastavalt artiklile 3 lennujaama
transiidiviisat, kui sellised isikud läbivad nende liikmesriikide
territooriumil asuvate lennujaamade rahvusvahelisi transiidialasid;
              c) kohaldamise korral artikli 14 13 lõikes 4 7 osutatud
siseriiklikust vormist ülalpidamise ja/või eramajutuse olemasolu tõendamiseks;
              d) nende kolmandate riikide
nimekirjast, mille puhul on nõutav artikli 2219 lõikes 1
osutatud eelnev konsulteerimine;
              e) nende kolmandate riikide
nimekirjast, mille puhul on nõutav artikli 3128 lõikes 1
osutatud teavitamine;
              f) viisakleebise märkuste osasse
tehtud täiendavatest siseriiklikest kannetest vastavalt artikli 2724 lõikele 3;
              g) ametiasutustest, kes on pädevad
viisasid pikendama, vastavalt artikli 3330 lõikele 5;
              h) vastavalt
artiklile 4038 valitud koostöövormidest ð konsulaartöö korraldusest ja ï koostööst;
              i) statistikast, mis on koostatud
vastavalt artiklile 46 44 ja XII VIII lisale.
2. Komisjon teeb lõike 1 kohaselt esitatud
teabe kättesaadavaks liikmesriikidele ja üldsusele pidevalt ajakohastatava elektroonilise väljaande ð Schengeni viisa veebisaidi ï vahendusel
ð , millele on osutatud artikli 45 lõikes
4 ï .
Artikkel 54
Määruse (EÜ)
nr 767/2008 muutmine
Määrust (EÜ) nr 767/2008
muudetakse järgmiselt.
              1. Artikli 4 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
         a) punkt a asendatakse järgmisega:
          „a) „ühtne viisa” – vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli
2009. aasta määruse (EÜ) nr 810/2009 (millega kehtestatakse ühenduse
viisaeeskiri (viisaeeskiri)[35]
artikli 2 lõikes 3 sätestatud määratlusele;”»
         b) punkt b jäetakse välja;
         c) punkt c asendatakse järgmisega:
          „c) „lennujaama transiidiviisa” – vastavalt määruse (EÜ) nr 810/2009
artikli 2 lõikes 5 sätestatud määratlusele;”»
         d) punkt d asendatakse järgmisega:
          „d) „piiratud territoriaalse kehtivusega viisa” – vastavalt määruse
(EÜ) nr 810/2009 artikli 2 lõikes 4 sätestatud määratlusele;”»
         e) punkt e jäetakse välja.
              2. Artikli 8 lõikes 1 asendatakse tekst „Taotluse vastuvõtmisel”
järgmisega:
              „Kui taotlus on määruse (EÜ) nr 810/2009 artikli 19 kohaselt
vastuvõetav,”.
              3. Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:
         a) pealkiri asendatakse järgmisega:
„Taotlusse
sisestatavad andmed”;»
         b) punkti 4 muudetakse järgmiselt:
          i) punkt a asendatakse järgmisega:
          „a) perekonnanimi, sünnijärgne perekonnanimi (varasem perekonnanimi või
varasemad perekonnanimed), eesnimi või eesnimed; sünniaeg, -koht ja -riik ning
sugu;”;»
          ii) punkt e jäetakse välja;
          iii) punkt g asendatakse järgmisega:
          „g) sihtkohaks olev liikmesriik või olevad liikmesriigid ning
kavandatud viibimise või transiidi kestus;”;»
          iv) punkt h asendatakse järgmisega:
          „h) reisi peamine eesmärk (peamised eesmärgid);”;»
          v) punkt i asendatakse järgmisega:
          „i) kavandatav Schengeni alasse saabumise kuupäev ja kavandatav
Schengeni alast lahkumise kuupäev;”;»
          vi) punkt j asendatakse järgmisega:
          „j) esimese sisenemise liikmesriik;”;»
          vii) punkt k asendatakse järgmisega:
          „k) taotleja kodune aadress;”;»
          viii) punktis l asendatakse sõna „õppeasutuse” sõnaga „haridusasutuse”;
          ix) punktis m asendatakse sõnad „isa ja/või ema” sõnadega „vanema
õigusi teostava isiku või seadusliku eestkostja”.
              4. Artikli 10 lõikele 1 lisatakse järgmine punkt:
         „k) vajaduse korral teave selle kohta, et viisakleebis on täidetud
käsitsi.”.»
              5. Artikli 11 sissejuhatus asendatakse järgmise tekstiga:
              „Kui teist liikmesriiki esindav viisasid andev asutus lõpetab taotluse
läbivaatamise, lisab ta taotluse toimikusse järgmised andmed:”.»
              6. Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
         a) lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:
          „a) olekuteave viisa andmisest keeldumise kohta ning selle kohta, kas
asutus keeldus viisa andmisest teise liikmesriigi nimel;”;»
         b) lõige 2 asendatakse järgmisega:
         ‘2. Taotluse toimikust selgub (selguvad) ka viisa andmisest keeldumise
põhjus(ed), milleks on üks või mitu järgmistest põhjustest:
          a) taotleja:
          i) esitab vale, võltsitud või järeletehtud reisidokumendi;
          ii) ei esita põhjendusi kavandatud viibimise eesmärgi ja tingimuste
kohta;
          iii) ei esita tõendeid piisavate elatusvahendite olemasolu kohta nii
kavandatud viibimise ajaks kui ka päritolu- või elukohariiki tagasipöördumiseks
või transiidiks kolmandasse riiki, kuhu lubamises ta on kindel, või selle
kohta, et ta saab selliseid vahendeid seaduslikul viisil omandada;
          iv) on jooksva kuuekuulise ajavahemiku jooksul juba viibinud
liikmesriikide territooriumil kolm kuud ühtse viisa või piiratud territoriaalse
kehtivusega viisa alusel;
          v) on isik, kelle kohta on SISis hoiatusteade sisenemise keelamiseks;
          vi) on ohuks mis tahes liikmesriigi avalikule korrale,
sisejulgeolekule, rahvatervisele Schengeni piirieeskirjade artikli 12 punkti 9
tähenduses või rahvusvahelistele suhetele, eelkõige kui tema kohta on
liikmesriikide siseriiklikesse andmebaasidesse kantud hoiatusteade sisenemise
keelamiseks samadel põhjustel;
          vii) ei esita tõendeid piisava reisi- ja tervisekindlustuse olemasolu
kohta juhul, kui see on vajalik;
          b) kavandatava viibimise eesmärgi ja tingimuste kohta esitatud
põhjendused ei olnud usaldusväärsed;
          c) taotleja kavatsust lahkuda liikmesriikide territooriumilt enne
taotletava viisa kehtivusaja lõppu ei olnud võimalik kindlaks teha;
          d) puuduvad piisavad tõendid selle kohta, et taotlejal ei olnud
võimalust eelnevalt viisat taotleda, mis oleks aluseks viisa andmisele
piiril.”»
              7. Artikkel 13 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 13
Viisa
tühistamise või kehtetuks tunnistamise korral lisatavad andmed
              1. Kui on tehtud otsus viisa tühistada või kehtetuks tunnistada, lisab
viisasid väljastav asutus, kes asjaomase otsuse langetas, taotluse toimikusse
järgmised andmed:
         a) olekuteave, mis näitab, et viisa on tühistatud või kehtetuks
tunnistatud;
         b) viisa tühistanud või kehtetuks tunnistanud asutus, sealhulgas tema
asukoht;
         c) otsuse vastuvõtmise koht ja kuupäev.
              2. Taotluse toimikust selgub (selguvad) ka viisa tühistamise või
kehtetuks tunnistamise põhjus(ed), milleks on
         a) üks või mitu artikli 12 lõikes 2 loetletud põhjustest;
         b) viisaomaniku taotlus viisa kehtetuks tunnistamiseks.”»
              8. Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:
         a) lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
          i) sissejuhatus asendatakse järgmisega:
          ‘1. Kui võetakse vastu otsus pikendada välja antud viisa kehtivust
ja/või viibimise kestust, lisab viisasid väljastav asutus, kes viisat pikendas,
taotluse toimikusse järgmised andmed:”;»
          ii) punkt d asendatakse järgmisega:
          „d) pikendatud viisa viisakleebise number;”»
          iii) punkt g asendatakse järgmisega:
          „g) territoorium, kus viisaomanikul on lubatud reisida, kui pikendatud
viisa territoriaalne kehtivus erineb esialgse viisa territoriaalsest
kehtivusest;”»
         b) lõike 2 punkt c jäetakse välja.
              9. Artikli 15 lõikes 1 asendatakse sõnad „, nende kehtivusaja
pikendamise või lühendamise kohta” sõnadega „või pikendamise kohta”.
              10. Artiklit 17 muudetakse järgmiselt:
         a) punkt 4 asendatakse järgmisega:
          ‘4. esimese sisenemise liikmesriik;”;»
         b) punkt 6 asendatakse järgmisega:
          ‘6. välja antud viisa liik;”;»
         c) punkt 11 asendatakse järgmisega:
          ‘11. reisi peamine eesmärk (peamised eesmärgid);”.»
              11. Artikli 18 lõike 4 punktis c, artikli 19 lõike 2 punktis c, artikli
20 lõike 2 punktis d ja artikli 22 lõike 2 punktis d jäetakse välja sõnad „või
lühendatud”.
              12. Artikli 23 lõike 1 punktis d jäetakse välja sõna „lühendamise”.
Artikkel 55
Määruse (EÜ)
nr 562/2006 muutmine
Määruse (EÜ) nr 562/2006
V lisa A osa muudetakse järgmiselt:
              a) punkti 1 alapunkt c asendatakse järgmisega:
         „c) vastavalt vajadusele kas tühistab viisa või tunnistab selle
kehtetuks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruse
(EÜ) nr 810/2009 (millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri)[36] artiklis 34
sätestatud tingimustele;”»
              b) punkt 2 jäetakse välja.
Artikkel 5653
Kehtetuks tunnistamine
1. Käesolevaga Ö Määrus (EÜ)
810/2009 Õ tunnistatakse
kehtetuks Ö ja asendatakse
käesoleva määrusega kuue kuu möödumisel käesoleva määruse jõustumise
päevast. Õ 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu
rakendamise konventsiooni artiklid 9 kuni 17.
2. Käesolevaga
tunnistatakse kehtetuks
              a) Schengeni täitevkomitee 28. aprilli 1999. aasta otsus SCH/Com-ex
(99) 13 (ühised konsulaarjuhised, sealhulgas lisad);
              b) Schengeni täitevkomitee 14. detsembri 1993. aasta otsused SCH/Com-ex
(93) 21 (ühtse viisa pikendamise kohta) ja SCH/Com-ex (93) 24 (ühtse viisa
tühistamise, kehtetuks tunnistamise ja kehtivuse lühendamise ühiste põhimõtete
kohta), Schengeni täitevkomitee 22. detsembri 1994. aasta otsus SCH/Com-ex (94)
25 (ühtse viisa andmist käsitlevate statistiliste andmete vahetamise kohta),
Schengeni täitevkomitee 21. aprilli 1998. aasta otsus SCH/Com-ex (98) 12
(väljastatud viisasid käsitlevate statistiliste andmete vahetamise kohta) ja
Schengeni täitevkomitee 16. detsembri 1998. aasta otsus SCH/Com-ex (98) 57
(kutse, sponsorluse ja majutust käsitleva teabe tõendamise ühtse vormi
kehtestamise kohta);
              c) 4. märtsi 1996. aasta ühismeede 96/197/JSK (mis käsitleb
lennujaamade transiidikorda)[37];
              d) nõukogu 24. aprilli 2001. aasta määrus (EÜ) nr 789/2001 (millega
viisataotluste läbivaatamise teatavate üksikasjalike eeskirjade ja praktiliste
menetluste rakendamisvolitused jäetakse nõukogule)[38];
              e) nõukogu 28. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1091/2001
(liikumisvabaduse kohta pikaajalise viisa alusel)[39];
              f) nõukogu 27. veebruari 2003. aasta määrus (EÜ) nr 415/2003 (viisade
andmise kohta piiril, kaasa arvatud selliste viisade andmine läbisõidul olevatele
meremeestele)[40];
              g) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta määruse (EÜ)
nr 390/2009 (millega muudetakse viisasid käsitlevaid ühiseid konsulaarjuhiseid
diplomaatilistele ja konsulaaresindustele seoses biomeetria kasutuselevõtmisega
ning viisataotluste vastuvõtmise ja menetlemise korraldamise sätete lisamisega)[41] artikkel 2.
3. Viiteid kehtetuks tunnistatud õigusaktidele Ö määrusele Õ käsitatakse viidetena käesolevale
määrusele ning neid loetakse vastavalt XIII lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 5754
Järelevalve ja hindamine
1. Kahe ð Kolme ï aasta möödumisel käesoleva määruse kõigi sätete kohaldatavaks
muutumisest ð artikli 55 lõikes 2 sätestatud
kuupäevast ï esitab komisjon hinnangu määruse kohaldamise kohta. Nimetatud
üldhinnangus vaadatakse läbi saavutatud tulemused võrreldes seatud eesmärkidega
ning käesoleva määruse sätete rakendamine, ilma et sellega piirataks lõikes 3
osutatud aruannete esitamist.
2. Komisjon edastab lõikes 1 osutatud hinnangu
Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Kõnealusele hinnangule tuginedes esitab
komisjon vajaduse korral asjakohased ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks.
3. Kolm aastat pärast seda, kui VIS on
käivitatud ning seejärel iga nelja aasta tagant esitab komisjon Euroopa
Parlamendile ja nõukogule käesoleva määruse artiklite 13 12, 17 15, 38, 40 kuni 44 42
rakendamise kohta aruande, milles käsitletakse biomeetriliste tunnustega seotud
andmete kogumist ja kasutamist, Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni
valitud standardi asjakohasust, andmekaitse eeskirjade järgimist, väliste
teenuseosutajatega (eelkõige biomeetriliste andmete kogumisega seoses) tehtava
koostööga seotud kogemusi, sõrmejälgede kopeerimisel 59 kuu reegli kohaldamist
ning taotlustega seonduvate menetluste korraldamist. VIS mMääruse Ö (EÜ) nr
767/2008 Õ artikli 17 lõigete
12, 13 ja 14 ning artikli 50 lõike 4 kohaselt sisaldab aruanne samuti
juhtumeid, kui sõrmejälgi ei saanud faktiliselt esitada või kui nende esitamine
ei olnud õiguslikel põhjustel nõutav, ning selliste juhtumite osakaalu
võrreldes juhtumite arvuga, mil sõrmejäljed võeti. Aruanne sisaldab teavet
juhtumite kohta, mil isikule, kes ei saanud sõrmejälgi faktiliselt esitada,
keelduti viisat andmast. Vajaduse korral lisatakse aruandele asjakohased
ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks.
4. Lõikes 3 osutatud aruannetest esimeses
käsitletakse samuti küsimust, kas alla 12-aastastelt lastelt isikusamasuse
tuvastamiseks ja isiku kontrollimiseks sõrmejälgede võtmise usaldusväärsus on
piisav, ning eelkõige seda, kuidas sõrmejäljed vanusega muutuvad, tuginedes
seejuures komisjoni ülesandel tehtud uuringu tulemustele.
Artikkel 5855
Jõustumine
1. Käesolev määrus jõustub kahekümnendal Ö järgmisel Õ päeval pärast selle
avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
2. Seda kohaldatakse alates 5. aprillist 2010 Ö [kuue kuu
möödumisest selle jõustumise päevast] Õ .
3. Ö Artiklit 51
kohaldatakse alates [kolme kuu möödumisest selle jõustumise päevast] Õ.
3. Artiklit 52 ja
artikli 53 lõike 1 punkte a kuni h ning lõiget 2 kohaldatakse alates 5.
oktoobrist 2009.
4. Schengeni
konsultatsioonivõrgu (tehnilised näitajad) puhul kohaldatakse artikli 56 lõike
2 punkti d alates VIS määruse artiklis 46 osutatud kuupäevast.
5. Artikli 32 lõikeid 2
ja 3, artikli 34 lõikeid 6 ja 7 ning artikli 35 lõiget 7 kohaldatakse alates 5.
aprillist 2011.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepinguga Ö aluslepingutega Õ .
[Koht],
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               COM(2012) 649 (final)
[2]               COM(2014) 165.
[3]               SWD (2014) 101.
[4]               SWD (2014) 67 ja SWD 68.
[5]               Vt muu hulgas Euroopa Kohtu 31. jaanuari 2006. aasta
otsus kohtuasjas C-503/03: komisjon vs. Hispaania.
[6]               Mõistet „hõlbustama” on Euroopa Kohus tõlgendanud seoses
direktiivi artikli 3 lõike 2 reguleerimisalasse kuuluvate perekonnaliikmete
riiki sisenemise ja seal elamisega järgnevalt: „pannakse nimetatud sättes
liikmesriikidele kohustus teataval määral soodustada liidu kodanikust erilises
sõltuvussuhtes olevate isikute esitatud taotlusi võrreldes kolmanda riigi muude
kodanike liikmesriiki sisenemise ja seal elamise taotlustega”;
5. septembri 2012. aasta otsus kohtuasjas C-83/11: Rahman.
[7]               Nõukogu direktiiv, 15. oktoober 1968,
liikmesriikide töötajate ja nende perekondade liikumis- ja elamispiirangute
kaotamise kohta ühenduse piires (68/360/EMÜ), EÜT L 257, 19.10.1968,
lk 13.
[8]               19. detsembri 2013. aasta otsus kohtuasjas C-84/12:
Koushkaki (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata).
[9]               COM(2014) 163 (final).
[10]             ELT […].
[11]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määrus (EÜ) nr 810/2009, 13. juuli 2009, millega kehtestatakse
ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri) (ELT L 243, 15.9.2009,
lk 1).
[12]             EÜT L 239,
22.9.2000, lk 19.
[13]             ELT C 326,
22.12.2005, lk 1.
[14]             ELT C 53,
3.3.2005, lk 1.
[15]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu
direktiiv 2004/38/EÜ, 29. aprill 2004, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike
ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide
territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja
tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ,
73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158,
30.4.2004, lk 77).
[16]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 767/2008, 9. juuli 2008, mis käsitleb
viisainfosüsteemi (VIS) ja liikmesriikidevahelist teabevahetust lühiajaliste
viisade kohta (VIS määrus) (ELT L 218, 13.8.2008,
lk 60).
[17]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46/EÜ, 24. oktoober 1995, üksikisikute
kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta
(EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31).
[18]             EÜT L 184,
17.7.1999, lk 23.
[19]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määrus (EL) nr 182/2011, 16. veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja
üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme,
mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55,
28.2.2011, lk 13).
[20]             EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.
[21]             Nõukogu
otsus, 17. mai 1999, Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra
Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu teatavate rakenduseeskirjade kohta nende
kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise
ja edasiarendamisega (EÜT L 176, 10.7.1999, lk
31).
[22]             ELT L 176,
10.7.1999, lk 53.
[23]             ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.
[24]             Nõukogu
otsus 2008/146/EÜ, 28. jaanuar 2008, sõlmida Euroopa Ühenduse nimel
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping Šveitsi
Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega (ELT L 53,
27.2.2008, lk 1).
[25]             ELT
L 83, 26.3.2008, lk 3 Nõukogu otsus, 7. märts 2011, Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi
vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi
Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta, seoses
sisepiiridel piirikontrolli kaotamise ja isikute liikumisega (ELT L 160,
18.6.2011, lk 19).
[26]             Nõukogu
otsus 2000/365/EÜ, 29. mai 2000, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi
taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).
[27]             Nõukogu
otsus 2002/192/EÜ, 28. veebruar 2002, Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates
Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64,
7.3.2002, lk 20).
[28]             Nõukogu
määrus (EÜ) nr 539/2001, 15. märts 2001, milles loetletakse kolmandad riigid,
kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad
riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).
[29]             Nõukogu
määrus (EÜ) nr 1683/95, 29. mai 1995, ühtse viisavormi kohta (EÜT L 164, 14.7.1995, lk 1).
[30]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu
otsus nr 1105/2011/EL, 25. oktoober 2011, selliste reisidokumentide,
mille kasutajal on õigus ületada välispiire ja kuhu võib kanda viisa, nimekirja
kohta ning sellise nimekirja koostamise korra kehtestamise kohta (ELT L 287,
4.11.2011, lk 9).
[31]             Nõukogu
määrus (EÜ) nr 333/2002, 18. veebruar 2002, ühtse vorminguga vormide
kohta liikmesriigi väljastatud viisa kinnitamiseks isikutele, kelle
reisidokumenti vormi koostav liikmesriik ei tunnusta (EÜT L 53, 23.2.2002, lk 4)
[32]             Komisjoni otsus 2006/648/EÜ, 22. september 2006, millega
nähakse ette viisainfosüsteemi väljatöötamisega seotud biomeetriliste tunnuste
standardeid käsitlevad tehnilised kirjeldused (ELT L 267, 27.9.2006, lk 41.)
[33]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 562/2006, 15. märts 2006, millega
kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad
(Schengeni piirieeskirjad) (ELT L 105, 13.4.2006,
lk 1).
[34]             Nõukogu direktiiv 2005/71/EÜ,
12. oktoober 2005, kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki
lubamise erimenetluse kohta (ELT L 289, 3.11.2005, lk 15).
[35]             ELT L 243,
15.9.2009, lk 1.;
[36]             ELT L 243,
15.9.2009, lk 1.;
[37]             EÜT L 63,
13.3.1996, lk 8.
[38]             EÜT L 116,
26.4.2001, lk 2.
[39]             EÜT L 150,
06.6.2001, lk 4.
[40]             ELT L 64,
7.3.2003, lk 1.
[41]             ELT L 131,
28.5.2009, lk 1.