Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0318

Ettepanek Nõukogu otsus millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsus 2002/166/EÜ  /* KOM/2007/0318 lõplik - CNS 2007/0131 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 27.6.2007KOM(2007) 318 lõplik2007/0131 (CNS)EttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsus 2002/166/EÜ(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1) ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidÜlemeredepartemangude majandusliku ja sotsiaalse tasakaalu säilitamiseks on suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori säilitamine ülemeredepartemangudes hädavajalik.. Kolmes selles osas kõige tüüpilisemas departemangus – Réunionis, Guadeloupe’is ja Martinique’is – on kõnealuse sektori iga-aastane käive ligikaudu 250 miljonit eurot ja see tagab umbes 40 000 töökohta, millest 22 000 on otsesed töökohad. Suhkrurookasvatus on kõige tüüpilisem näide ülemeredepartemangudele kohandunud tegevusest, mis ei võimalda üksnes sektori toodangu väärtuse otsest hindamist rummi ja suhkru alusel, vaid ka selle kaudset hindamist selliste kõrvalsaaduste alusel nagu melass ja õled, mida kasutatakse energiaallikana ning loomasööda ja naturaalväetisena. Lisaks tuleb rõhutada positiivset mõju, mida avaldab suhkrurookasvatus keskkonna säilitamisele ülemeredepartemangudes, pinnase kallakuid ja tugevaid vihmahoogusid arvestades on selle kultuuri erosioonivastased omadused tema oluline trump. Muu hulgas on suhteliselt vähe väetist vajava suhkruroo juurestikul oluline osa vee kvaliteedi hea taseme säilitamisel. Lisaks on kõnealuse kultuuri puhul piiratud pestitsiidide kasutamine. Lõpuks aitavad Prantsusmaa ametiasutuste väitel tööstusliku protsessi tulemusena saadud suhkruroo pressimisjäätmed märkimisväärselt kaasa elektri tootmisele, mis võimaldab vältida fossiilsest energiast tuleneva süsinikdioksiidi atmosfääri laskmist. Seetõttu osaleb sektor Kyoto protokolli kaudu rahvusvahelisel tasandil keskkonnakaitse valdkonnas võetud kohustuste täitmisel. Piirkondades, kus eksport ei ületa 7 % impordist, on nimetatud sektor koos banaanisektoriga ainus märkimisväärne ekspordile suunatud tegevusvaldkond.Ettepaneku eesmärk on lubada Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära absoluutse alkoholi 108 000 hl suuruse kvoodi puhul alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2012. Sellega laiendatakse praeguse traditsioonilise rummi suhtes kohaldatava maksukorra ulatust ja kestust, kuna alates 2001. aastast on olukord halvenenud.Pidades silmas kohaliku turu piiratust, saavad ülemeredepartemangude piiritusetehased säilitada oma tegevuse vaid juhul, kui neil on piisav juurdepääs mandri-Prantsusmaa turule, mis on nende rummitoodangu peamine väljund (üle 50 % rummi kogutoodangust).Traditsioonilise rummi võimetus konkureerida ühenduse turul on tingitud peamiselt kõrgetest turustamishindadest ülemeredepartemangudes toodetud rummi kõrgete tootmiskulude tõttu.Palkade areng olnud ülemeredepartemangudele olnud ebasoodne eelkõige alates 2001. aastast , ajavahemikus 2001–2006 tõusis minimaalne tunnipalk (miinimumpalk) 24 %.Muu hulgas on ülemeredepartemangud alates 2001. aastast saavutanud olulise investeeringute taseme ehk üle 45,5 miljoni euro. Nende departemangude suhtes kohaldatakse eelkõige ühenduse heitmete ja ohutuse standardeid, mis on seotud märkimisväärsete mittetootlike investeeringutega [1]. Kuigi aastatel 2001–2004 kasvas investeeringute koguhulk 2,6 korda, moodustavad keskkonna säilitamiseks vajalikud investeeringud 21,3 miljonit eurot, mis on 47 % kõigist investeeringutest. Kõnealuseid investeeringuid kaetakse osaliselt muidugi struktuurifondidest[2], mis annab panuse piiritusetehaste alginvesteeringutesse. Kuid on oluline märkida, et nimetatud abi ei vasta 100 %le vajalikest investeeringutest ning see ei hõlma nõuete täitmisega seotud ekspluatatsioonikulude suurenemist. Niisiis tuleb rõhutada, et kulude suurenemine ei paranda tootlikkust, vaid suurendab ühiku omahinda toodetud liitri rummi kohta: kõnealuste seadmete hooldus- ja töökulud suurendavad sõltuvalt piiritusetehasest rummi omahinda ligikaudu 10–15 %. Seega on igal tootmisaastal rahaline toetus vajalik.Kõik nimetatud kulud kokku ja üha rangem õiguslik kontekst asetavad ülemeredepartemangude ettevõtted sageli raskesse finantsolukorda. Ainus lahendus tootjate jaoks on kõnealuste kulude vähendamine suuremate tootmismahtude abil, võimaldades neile piisava juurdepääsu mandri-Prantsusmaa turule, kuna ühenduse turule saadetud kogumaht on vähenenud 12 % aastatel 2002 (176 791 hl absoluutset alkoholi) kuni 2005 (155 559 hl absoluutset alkoholi).Seega tuleb ülemeredepartemangudel võimaldada säilitada oma positsioon mandri-Prantsusmaa turul, suurendades nende praegust kvooti. Samal ajal kui rummi tarbimine suurenes ajavahemikul 2000–2005 Prantsusmaal 20 %, suurenes ülemeredepartemangude turuosa kõigest 16 %, mis tähendab suhtelist positsiooni halvenemist turul, kuigi samal ajal on suurenenud tootmiskulud. Alates 2005. aastast kasutatakse kogu kvooti. Seega võimaldab vähendatud maksumäär kompenseerida osaliselt ülemeredepartemangude rummi kõrget omahinda ja suhteliselt kõrget alkoholisisaldust ning säilitada turustamisvõrk ja turupositsioon.Seetõttu tehakse ettepanek suurendada praegust absoluutse alkoholi kvooti 18 000 hl võrra, et saavutada absoluutse alkoholi 108 000 hl suurune kvoot, mis vastab viimastel aastatel mandri-Prantsusmaal registreeritud tarbimise arengu ekstrapolatsioonile kuue aasta jooksul.Võttes arvesse vajadust luua õiguskindlus suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori ettevõtjatele, pidades silmas seadmete ja hoonete amortisatsiooniperioodi ning kooskõla ühenduse teiste õigusaktidega, tuleb lubada kohaldada kõnealust erandit 2012. aasta lõpuni.-  Üldine taustNõukogu 30. oktoobri 1995. aasta otsusega lubati Prantsusmaal kohaldada ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes etüülalkoholile kohaldatavast täismäärast väiksemat aktsiisimäära. Kõnealune meede oleks pidanud kaotama kehtivuse 31. detsembril 2002. aastal. Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsusega pikendati selle kehtivust absoluutse alkoholi 90 000 hl suuruse kvoodi suhtes. Otsusega nähti ette, et hiljemalt 30. juuniks 2006 pidi Prantsusmaa esitama komisjonile aruande, mis võimaldaks komisjonil hinnata vähendatud maksumäära kohaldamist õigustanud põhjuste püsimist. Prantsusmaa esitas 27. detsembril 2005 vahekokkuvõtte ja palus traditsioonilise rummi jaoks lisakvooti. Prantsusmaa ametiasutuste taotlus vaadati läbi, võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 299 lõiget 2.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidKooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikega 2 kohaldatakse kõnealuse lepingu sätteid Prantsusmaa ülemeredepartemangude, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte suhtes. Siiski, võttes arvesse Prantsusmaa ülemeredepartemangude, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte majanduslikku ja sotsiaalset struktuurilist olukorda, mida halvendab nende kaugus, saareline asukoht, väike pindala, reljeef ja rasked ilmastikuolud, nende majanduslikku sõltuvust toodete väikese arvu tõttu, tegureid, mille püsivus ja kombinatsioon kahjustavad nende arengut, võtab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse põhjal ning pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist vastu konkreetsed meetmed, millega määratakse eelkõige kindlaks EÜ asutamislepingu sätete kohaldamise tingimused kõnealuste piirkondade puhul, kaasa arvatud ühine poliitika.Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsusega 2002/166/EÜ lubati EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 põhjal Prantsusmaal kohaldada Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära. Kõnealune vähendatud määr piirneb iga-aastase absoluutse alkoholi 90 000 hl suuruse kvoodiga. Võrreldes samalaadsete, Prantsusmaa ülemeredepartemangudest mitte pärinevate toodete suhtes kohaldatavate maksumääradega võib vähendatud maksumäär olla väiksem direktiiviga 92/84/EMÜ kindlaks määratud alkoholi minimaalsest aktsiisimäärast, kuid peab moodustama vähemalt 50 % siseriiklikust tavalisest alkoholi aktsiisimäärast. Nõukogu otsust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2009 koos vahekokkuvõtte koostamisega hiljemalt 2006. aasta juuniks. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kõnealune otsus asendada.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaAsutamislepingu artikli 299 lõikes 2 ette nähtud konkreetsetes meetmetes tuleb võtta arvesse äärepoolseimate piirkondade omadusi ja piiranguid, kahjustamata ühenduse õiguskorra terviklikkust ja ühtsust, sealhulgas siseturgu ja ühist poliitikat. Kõnealust nõuet võeti arvesse Prantsusmaa ametiasutuste esitatud taotluse eriti hoolikal läbivaatamisel. Kuigi Prantsusmaa ametiasutuste esialgne taotlus seisnes absoluutse alkoholi kvoodi suurendamises 30 000 hl võrra, leiab komisjon, et EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel on õigustatud absoluutse alkoholi kvoodi suurendamine vaid 18 000 hl võrra, kuna see vastab viimastel aastatel mandri-Prantsusmaal registreeritud traditsioonilise kaubavoo arengu ekstrapolatsioonile kuue aasta jooksul.Ettepaneku analüüsis hindasid komisjoni talitused ka teiste olemasolevate suhkruroo-, suhkru- ja rummisektorile suunatud meetmete mõju (ühise turukorralduse läbivaatamine suhkrusektoris, mis leidis aset 2006. aasta veebruaris, aitab osaliselt kindlustada majandusharu tulevikku), eelkõige nõukogu 30. jaanuari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 247/2006 (millega sätestatakse põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks) raames kehtestatud abimeetmeid, ning kõnealuste sätete kooskõla käesoleva otsusega.Nendel tootjatel, kes valmistavad rummi suhkrust või melassist, võimaldavad suhkru ühise turukorralduse raames antavad toetused säilitada tooraine ostuhinda vaatamata madalale suhkruhinnale, kuid sellega ei vähene tootjate tootmiskulud.2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE-  Konsulteerimine huvitatud isikutegaPrantsusmaa ametiasutuste taotlus esitati asjaomaste majandussektorite taotluste põhjal.-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.-  Mõju hindamineÜlemeredepartemangude rummid moodustavad praegu ligikaudu 20 % kogu ühenduse turust.Praegune kvoot moodustab alla 8,68 % ühenduse turust ning kvoodi kavandatav suurendamine hõlmab vaid 1,5 % kõnealusest turust kuue aasta jooksul. Kvooti suurendataks 18 000 hl absoluutse alkoholi võrra, mis vastab ajavahemikul 1999–2005 mandri-Prantsusmaal registreeritud traditsioonilise kaubavoo arengu ekstrapolatsioonile kuue aasta jooksul.Tarbimiseks ringlusse lubatavate koguste arengusuundTarbimiseks ringlusse lubamine vähendatud aktsiisimaksuga | Kvoodiväline | Kolmandad riigid | Kokku |2005 | 90 000 | 35 500 | 5500 | 131 000 |2004 | 87 900 | 30 800 |2003 | 86 400 | 26 200 |2002 | 86 900 | 37 000 |2001 | 86 200 | 26 500 |2000 | 78 300 | 30 000 | 1000 | 109 300 |Muutus 2000/2005 | 20 % |Kavandatav suurenemine | 18 000 hl absoluutset alkoholi |Meede aitab kaasa piirkondlikule arengule. Eelistatav maksukord on kasulik mitmesugustele suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori ettevõtjatele:– kuna meedet kohaldatakse tarbimiseks ringlusse lubamise suhtes, võimaldab see mandritarbijal saada ülemeredepartemangude traditsiooniline rumm mõistliku hinnaga;– meede võimaldab tagada müügivõimalused ja saada piiritusetehastel toodetelt rohkem kasumit;– meede tagab järelikult suhkrurookasvatuse säilimise, sellega seotud töökohtade allesjäämise ning aitab kaasa regionaalsele planeerimisele ülemeredepartemangudes.Prantsusmaa ametiasutused on arvamusel, et maksusoodustuse kadumine tooks kaasa müügivõimaluste 50 %lise kaotuse (peamiselt mandri-Prantsusmaal) ning seega 75 % piiritusetehaste sulgemise. Muud mõjud kajastuksid kogu sektori, nii suhkrurookasvatajate kui suhkrutööstuste kulutasuvuses. Lisaks 22 000 otsese, rummi tootmisega seotud töökoha säilitamisele aitab maksukord arendada kaudselt selliste toodete tootmist, nagu melass ja õled, mida saadakse samuti suhkruroost ja mida kasutatakse energiaallikana ning loomasööda ja naturaalväetisena. Maksukord on võimaldanud säilitada 11 piiritusetehast Guadeloupe’is, 9 Martinique’is, 3 Réunionis ja ühe Guyanas. Aastatel 2002–2005 lõpetas tegevuse vaid üks piiritusetehas.Tuleb rõhutada, et ajavahemikul 2000–2005 suurenes teistest piirkondadest pärit rummi importimine mandri-Prantsusmaale üle 500 %. Seega ei takista erilise maksukorra kohaldamine konkureerivate rummide suurenevat sissevedu Prantsusmaa turule. Lisaks peetakse kinni siseturu terviklikkusest: ülemeredepartemangude suhtes alates 1995. aastast kehtestatud eriline maksukord ei ole mõjutanud teistest piirkondadest pärit rummide turuosa arengut ei siseturul (võrreldes 1995. aastaga on ülemeredepartemangude turuosa Euroopa Liidu siseturul (väljaspool Prantsusmaad) vähenenud rohkem kui 50 %, samal ajal kui AKV ja kolmandate riikide impordi turuosa on suurenenud rohkem kui 20 %, mis moodustab ligikaudu 80 % 2005. aastal müüdud kogustest) ega Prantsusmaa turul.Järelikult ei kahjusta vähendatud aktsiisimääraga kvoodi kavandatud suurendamine mandri-Prantsusmaal tõenäoliselt ei siseturgu ega ühist maksupoliitikat.3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteEttepanek lubab Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära absoluutse alkoholi 108 000 hl suuruse kvoodi suhtes alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2012.-  Õiguslik alusAsutamislepingu artikli 299 lõige 2.-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik traditsioonilise rummi tootjate kõrgete kuludega toime tulemiseks.Prantsusmaa ametiasutused märgivad samuti, et ülemeredepartemangude traditsioonilise rummi suhtes kohaldatud vähendatud maksumäär ei ole ajendanud suuri rahvusvahelisi kaubamärke asuma tegutsema ülemeredepartemangudes, et arendada seal oma tooteid ja saada seega kasu nimetatud sektori maksusoodustusest. Lisaks lahkus viimane rahvusvaheline ettevõte Martinique’ilt 2004. aastal, teised tegutsevad üksnes AKV riikides.Kõik esitatud andmed tõestavad abikava vastavust soovitud eesmärgile, milleks on suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori konkurentsivõime parandamine, ning näitavad, et kõnealune säte ei ole mõjutanud teistest piirkondadest pärit rummi turuosa arengut siseturul.-  Õigusakti valikAsutamislepingu artikli 299 lõige 2 näeb ette, et konkreetsed äärepoolseimatele piirkondadele suunatud meetmed võetakse vastu nõukogu otsusega.4) MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.2007/0131 (CNS)EttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsus 2002/166/EÜEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 299 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[3]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[4]ning arvestades järgmist:(1) Kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikega 2 kohaldatakse kõnealuse lepingu sätteid Prantsusmaa ülemeredepartemangude, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte suhtes. Võttes siiski arvesse Prantsusmaa ülemeredepartemangude, Assooride, Madeira ja Kanaari saarte majanduslikku ja sotsiaalset struktuurilist olukorda, mida halvendab nende alade kaugus, saareline asukoht, väike pindala, reljeef ja rasked ilmastikuolud, alade majanduslikku sõltuvust mõnest tootest, tegureid, mille püsivus ja kombinatsioon kahjustavad nende alade arengut, võtab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni otsuse põhjal ning pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist vastu konkreetsed meetmed, millega määratakse eelkõige kindlaks EÜ asutamislepingu sätete kohaldamise tingimused kõnealustes piirkondades, kaasa arvatud ühise poliitika. Kõnealuste meetmete vastuvõtmisel arvestab nõukogu ka sellise valdkonnaga nagu maksupoliitika. Kõnealuste meetmete vastuvõtmisel võtab ta arvesse äärepoolseimate piirkondade omapärasid ja piiravaid asjaolusid, kahjustamata ühenduse õiguskorra, sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklikkust ning sidusust.(2) EÜ asutamislepingu kõnealuse sätte alusel võttis nõukogu vastu Prantsusmaa ülemeredepartemange käsitleva nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsuse 2002/166/EÜ, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära. Võrreldes Prantsusmaa ülemeredepartemangudest mitte pärinevate samalaadsete toodete suhtes kohaldatavate maksumääradega võib vähendatud maksumäär olla väiksem direktiiviga 92/84/EMÜ kindlaks määratud alkoholi minimaalsest aktsiisimäärast, kuid peab moodustama vähemalt 50 % alkoholi suhtes kohaldatavast riiklikust tavalisest aktsiisimäärast. Nõukogu otsust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2009, kusjuures vahekokkuvõte tehakse hiljemalt 2006. aasta juuniks.(3) Prantsusmaa ametiasutused esitasid 27. detsembril 2005 vahekokkuvõtte, millest ilmnes, et mandri-Prantsusmaa turul müüdava traditsioonilise rummi suhtes kohaldatava maksukorra säilitamine on hädavajalik. Võttes ühtlasi arvesse ühenduse rummituru arengut, mis saab kasu eelkõige kolmandatest riikidest pärit toodetest, ning arvestades sektori majanduslikku ja sotsiaalset tähtsust ning tootmistingimuste struktuurilist iseloomu, mis halvendab sektori tootlikkust ülemeredepartemangudes ja muudab keeruliseks selle toodete jätmise ühenduse turule, taotles Prantsusmaa mandri-Prantsusmaa turul müüdava traditsioonilise rummi suhtes kohaldatava maksukorra koguste ja kestuse laiendamist.(4) Suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori säilitamine ülemeredepartemangudes on hädavajalik ülemeredepartemangude majandusliku ja sotsiaalse tasakaalu säilitamiseks. Kolmes selles osas kõige tüüpilisemas departemangus – Réunionis, Guadeloupe’is ja Martinique’is – on kõnealuse sektori iga-aastane käive ligikaudu 250 miljonit eurot ja see tagab umbes 40 000 töökohta, millest 22 000 on otsesed töökohad. Tuleb samuti märkida suhkrurookasvatuse positiivset mõju keskkonna säilitamisele ülemeredepartemangudes. Piirkondades, kus eksport ei ületa 7 % impordist, on nimetatud sektor koos banaanisektoriga ainus märkimisväärne ekspordile suunatud tegevusvaldkond. Selleks et mitte seada ohtu departemangude arengut on randina asutamislepingu artiklist 90 vajalik ja õigustatud, et Prantsusmaa säilitaks oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi vähendatud aktsiisimäära, .(5) Ühise turukorralduse läbivaatamine suhkrusektoris, mis leidis aset 2006. aasta veebruaris, aitas osaliselt kindlustada majandusharu tulevikku. Seega nähakse ette sektori suhtes toetusmeetmete rakendamine POSEI kavade (nõukogu 30. jaanuari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 247/2006, millega sätestatakse põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks) raames nii ühenduse kui riiklike toetustena, et soodustada ülemeredepartemangude suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori konkurentsivõime parandamist. Kõnealused meetmed ei võimalda siiski alati kompenseerida tollikaitse järkjärgulist kaotamist ning säilitada ülemeredepartemangude rummi turuosa.(6) Pidades silmas kohaliku turu piiratust, saavad ülemeredepartemangude piiritusetehased säilitada oma tegevuse vaid juhul, kui neil on piisav juurdepääs mandri-Prantsusmaa turule, mis on nende rummitoodangu peamine väljund (üle 50 % rummi kogutoodangust).(7) Võimetus konkureerida ühenduse turul peamiselt kõrgete turustamishindade tõttu põhineb tootmiskuludel, mis on alates 2001. aastast veelgi suurenenud. Alates nimetatud aastast on ülemeredepartemangudes oluliselt suurenenud nii tootmis- kui tööjõukulud. Lisaks peab ülemeredepartemangude rummi puhul pidama kinni ühenduse õigusaktidega kehtestatud standarditest, mis on seotud märkimisväärsete mittetootlike investeeringutega. Alates 2001. aastast on ülemeredepartemangudes tehtud investeeringud ületanud 45,5 miljonit eurot, millest üksnes keskkonna säilitamiseks mõeldud investeeringud moodustavad 47 %. Kuigi osaliselt kaetakse kõnealused investeeringud struktuurifondidest, ei hõlma see tekkinud ekspluatatsioonikulusid, mis suurendavad sõltuvalt piiritusetehasest rummi omahinda ligikaudu 10–15 %..(8) Kõik kõnealused kulud kokku, mis on oluliselt suurenenud alates 2001. aastast, asetavad ülemeredepartemangude ettevõtted raskesse finantsolukorda. Ainus võimalus sektori edasipüsimise tagamiseks on vähendada kulusid suurema tootmismahu abil.(9) Alates 2002. aastast on ühenduse turule saadetud kogumaht vähenenud 12 % ehk 176 791 hl absoluutselt alkoholilt 155 559 hl absoluutse alkoholini. Seetõttu on ülemeredepartemangude rummisektorit olnud võimalik säilitada vaid tänu mandri-Prantsusmaa turule, kus ülemeredepartemangude rummi suhtes on kehtestatud eriline maksukord, mis võimaldab selle kõrget omahinda osaliselt kompenseerida. Arvestades vajadust toetada ülemeredepartemangude traditsioonilise rummi konkurentsivõimet mandri-Prantsusmaa turul, et kindlustada kõnealuste departemangude suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori tegevus, tuleb vaadata läbi ülemeredepartemangudest pärit traditsioonilise rummi kogused, mille suhtes võib kohaldada vähendatud maksumäära nende tarbimisselubamisel kõnealusel turul.(10) Käesoleva ettepanekuga lubatav maksusoodustus ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik toimetulekuks traditsioonilise rummi tootjate kõrgete tootmiskuludega.(11) Tagamaks et käesolev otsus ei kahjusta siseturu terviklikkust, ei tohi ülemeredepartemangudest pärit rummi kogused, mille puhul kõnealust meedet rakendatakse, sarnaselt varasemaga ületada viimastel aastatel registreeritud kaubavoogu vastavalt erinevatele tarneallikatele.(12) Võttes arvesse vajadust luua õiguskindlus suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori ettevõtjatele, pidades silmas seadmete ja hoonete amortisatsiooniperioodi ning kooskõla ühenduse teiste õigusaktidega, tuleb lubada kõnealuse erandi kohaldamist 2012. aasta lõpuni.(13) Niisuguse kestuse kohaldamisel tuleb siiski kehtestada kohustus esitada vahearuanne, mis võimaldab komisjonil hinnata maksuerandi andmist õigustanud põhjuste püsimist ning vajaduse korral uurida, kas on tarvis vaadata läbi asjaomased kogused või kestus sõltuvalt ühenduse rummituru arengust.(14) Nõukogu otsus 2002/166/EÜ tuleb asendada.(15) Käesolev otsus ei piira asutamislepingu artiklite 87 ja 88 võimalikku kohaldamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina asutamislepingu artiklist 90 lubatakse Prantsusmaal pikendada oma mandriosas Prantsusmaa ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud maksumäära kohaldamist, mis on väiksem nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiivi 92/84/EMÜ (alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäära ühtlustamise kohta) artiklis 3 alkoholile ette nähtud maksu täismäärast.Artikkel 2Artiklis 1 sätestatud erand piirdub rummiga, nagu on kindlaks määratud nõukogu 29. mai 1989. aasta määruse (EMÜ) nr 1576/89 (millega kehtestatakse piiritusjookide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad) artikli 1 lõike 4 punktis a, mis on toodetud ülemeredepartemangudes tootmispaigas kogutud suhkruroost ning mis sisaldab lenduvaid aineid, välja arvatud etüül- ja metüülalkohol, 225 g või rohkem absoluutse alkoholi hektoliitri kohta ja mille tegelik alkoholisisaldus on 40 mahuprotsenti või enam.Artikkel 31. Artiklis 2 osutatud toote suhtes kohaldatavat vähendatud aktsiisimäära piiratakse iga-aastase absoluutse alkoholi 108 000 hl suuruse kvoodiga.2. Vähendatud aktsiisimäär võib olla väiksem direktiiviga 92/84/EMÜ kindlaks määratud alkoholi minimaalsest aktsiisimäärast, kuid peab moodustama vähemalt 50 % riiklikust tavalisest alkoholi aktsiisimäärast.Artikkel 4Hiljemalt 30. juuniks 2010 esitab Prantsusmaa komisjonile aruande, mis võimaldab komisjonil hinnata vähendatud aktsiisimäära lubamist õigustanud põhjuste püsimist ning vajaduse korral kvoodi kohandamise vajadust, pidades silmas turu arengut.Artikkel 5Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2012.Artikkel 61. 18. veebruari 2002. aasta otsus 2002/166/EÜ tunnistatakse kehtetuks.2. Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele käsitatakse viidetena käesolevale otsusele.Artikkel 7Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] Näitena olgu mainitud, et cachaça tootmiskulud on võrdsed ülemeredepartemangude keskkonnastandardite täitmise kuludega.[2] Tuleb märkida, et kaasrahastatav abi tootmise moderniseerimiseks ei saa hõlmata tootlikkuse suurendamise meetmeid.[3] ELT C , , lk .[4] ELT C , , lk .


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0290

Ettepanek Nõukogu otsus metomüüli Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta  /* KOM/2007/0290 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 8.6.2007KOM(2007) 290 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSmetomüüli nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRILisatud nõukogu otsuse ettepaneku eelnõus käsitletakse toimeaine metomüüli kandmata jätmist nõukogu direktiivis 91/414/EMÜ (taimekaitsevahendite turuleviimise kohta) esitatud heakskiidetud toimeainete loetelusse (I lisa) ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kõrvaldamist. Ettepanek kandmatajätmiseks põhineb arvukatel probleemidel, mis on tuvastatud kõnealuse toimeaine hindamise käigus.Nõukogu direktiiviga 91/411/EMÜ luuakse taimekaitsevahendite lubamist ja turuleviimist käsitlev ühtlustatud raamistik. Ühenduse tasandil hinnatakse taimekaitsevahendites kasutatavaid toimeaineid ja antakse luba nende kasutamiseks ning need lisatakse kõnealuse direktiivi I lisasse. Ühtlustatud eeskirjade alusel hindavad liikmesriigid iga taimekaitsevahendit eraldi ja annavad loa selle kasutamiseks.Tootmisharu esitatud andmeid hindas esialgu referentliikmesriik, antud juhul Ühendkuningriik, kes esitas hindamisaruande projekti. Euroopa Toiduohutusametile on korraldanud esialgsele hindamisele eksperdihinnangu ning esitanud komisjonile kokkuvõtte metomüüli ohuanalüüsi hindamisest 23. juunil 2006.Kõnealuse toimeaine hindamisel on esile kerkinud mitmeid küsitavusi. Eelkõige ületab olemasoleva teabe põhjal kasutaja kokkupuude tõenäoliselt ainega kokkupuutumise vastuvõetava ulatuse ning ei ole ka tõestatud, et töötajate ja kõrvalseisjate kokkupuuted oleksid vastuvõetavad. Peale selle võib seoses ökotoksikoloogiaga karta suurt ohtu lindudele ja imetajatele, veeorganismidele, mesilastele ja muudele kui sihtliigi lülijalgsetele.Loetellu kandmata jätmise otsuse eelnõu esitati 16. märtsil 2007 toiduahela ja loomatervishoiu alalisele komiteele, kus:-  18 liikmesriiki hääletasid poolt (199 häält),-  7 liikmesriiki hääletasid vastu (107 häält),-  2 liikmesriiki jäid erapooletuks (39 häält).Komitee oma arvamust ei esitanud. Sellest tulenevalt peab komisjon vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artiklile 19 ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5 esitama nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning nõukogu peab kolme kuu jooksul tegema otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kõnealuse otsuse eelnõu puhul ei kehti Euroopa Parlamendi kontrollimisõigus (nõukogu otsuse 1999/468/EMÜ artikkel 8).EttepanekNÕUKOGU OTSUSmetomüüli nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta,[1] eriti selle artikli 8 lõike 2 neljandat lõiku,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 on sätestatud, et liikmesriik võib 12 aasta jooksul pärast kõnealuse direktiivi teatavakstegemist lubada turustada taimekaitsevahendeid, mis sisaldavad nimetatud direktiivi I lisas loetlemata toimeaineid, mis on kaks aastat pärast teatavakstegemise kuupäeva juba turul, samal ajal kui kõnealuseid aineid tööprogrammi raames järk-järgult uuritakse.(2) Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000[2] ja (EÜ) nr 703/2001[3] on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi teise etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks lisamiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Nimetatud loetelusse kuulub ka metomüül.(3) Metomüüli toimet inimeste tervisele ja keskkonnale on taotleja kavandatud kasutusviiside puhul hinnatud vastavalt määruste (EÜ) nr 451/2000 ja (EÜ) 703/2001 sätetele. Lisaks on kõnealustes määrustes määratud ka referentliikmesriigid, kes peavad esitama Euroopa Toiduohutusametile (EFSA) asjaomased hindamisaruanded ja soovitused vastavalt määruse (EÜ) nr 451/2000 artikli 8 lõikele 1. Metomüüli puhul oli referentliikmesriik Ühendkuningriik ja kogu asjaomane teave esitati 3. mail 2004.(4) Hindamisaruande kohta on liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusamet esitanud vastastikused eksperdihinnangud ning see aruanne on esitatud komisjonile 23. juunil 2006. aastal EFSA kokkuvõttena, milles käsitletakse vastastikuseid eksperdihinnanguid pestitsiidse toimeaine metomüüli ohuanalüüsi kohta.[4] Liikmesriigid ja komisjon on kõnealuse hindamisaruande toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees läbi vaadanud.(5) Kõnealuse toimeaine hindamisel on esile kerkinud mitmeid küsitavusi. Eelkõige ületab olemasoleva teabe põhjal kasutaja kokkupuude tõenäoliselt ainega kokkupuutumise vastuvõetava ulatuse ning ei ole ka tõestatud, et töötajate ja kõrvalseisjate kokkupuuted oleksid vastuvõetavad. Peale selle võib seoses ökotoksikoloogiaga karta suurt ohtu lindudele ja imetajatele, veeorganismidele, mesilastele ja muudele kui sihtliigi lülijalgsetele.(6) Komisjon palus teavitajal esitada omapoolsed märkused vastastikuste eksperdihinnangute tulemuste kohta ning teatada, kas ta kavatseb tulevikus aine kasutamist toetada või mitte. Teavitaja on esitanud omapoolsed märkused, mida on tähelepanelikult uuritud. Vaatamata esitatud väidetele on eespool nimetatud küsitavused jäänud siiski lahendamata ning EFSA ekspertide kohtumistel esitatud ja kaalutud teabe põhjal koostatud hindamine ei ole näidanud, et metomüüli sisaldavad taimekaitsevahendid vastaksid kavandatud kasutustingimustes üldiselt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele.(7) Seepärast ei tohiks metomüüli kanda direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse.(8) Tuleks võtta meetmeid tagamaks, et metomüüli sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivad load tühistatakse ettenähtud ajavahemiku jooksul, et neid ei pikendata ning et selliste toodete jaoks uusi lubasid ei anta.(9) Liikmesriigi antud ajapikendusi metomüüli sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevate varude müügiks, ladustamiseks, turuleviimiseks ja kasutamiseks tuleks piirata kaheteistkümne kuuga, et võimaldada olemasolevate varude ärakasutamist ühe järgneva kasvuperioodi jooksul, mis tagab, et metomüüli sisaldavad taimekaitsevahendid jäävad põllumajandustöötajatele kättesaadavaks 18 kuu jooksul pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist.(10) Käesolev otsus ei piira metomüüli kohta taotluse esitamist vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 seoses selle võimaliku kandmisega kõnealuse direktiivi I lisasse.(11) Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei ole oma eesistuja kindlaksmääratud tähtaja jooksul arvamust avaldanud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Metomüüli ei kanta toimeainena direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse.Artikkel 2Liikmesriigid tagavad, et:a) metomüüli sisaldavate taimekaitsevahendite load tühistatakse hiljemalt [ MÄRKIDA KUUPÄEV KUUS KUUD PÄRAST KÄESOLEVA OTSUSE VASTUVÕTMISE KUUPÄEVA ];b) alates käesoleva otsuse avaldamise kuupäevast ei anta ega pikendata metomüüli sisaldavate taimekaitsevahendite jaoks lubasid.Artikkel 3Ajapikendus, mille liikmesriigid annavad vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 6 sätetele, peab olema võimalikult lühike ja lõpeb hiljemalt [ MÄRKIDA KUUPÄEV 18 KUUD PÄRAST KÄESOLEVA OTSUSE VASTUVÕTMISE KUUPÄEVA ].Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2007/…/EÜ (ELT L …,…, lk…).[2] EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1044/2003 (ELT L 151, 19.6.2003, lk 32).[3] EÜT L 98, 7.4.2001, lk 6.[4] EFSA Scientific Report (2006) 83, 1-73, Conclusion regarding the peer review of pesticide risk assessment of methomyl.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Maltal 1. jaanuaril 2008. aastal

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0259

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 16.5.2007KOM(2007) 259 lõplik2007/0092 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSvastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Maltal 1. jaanuaril 2008. aastal(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI3. mail 1998. aastal otsustas nõukogu, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Austria ja Soome olid täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 1999. aastal. Taani ja Ühendkuningriik kasutasid loobumisklauslit, mistõttu nõukogu nende kohta hinnangut ei andnud. Kreekat ja Rootsit vaatles nõukogu kui liikmesriike, kelle suhtes on kehtestatud erand. 19. juunil 2000. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka oli täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks alates 2001. aasta 1. jaanuarist. Ühinemisakti artikli 4 kohaselt on Euroopa Liiduga 1. mail 2004. aastal ühinenud riigid (Tšehhi Vabariik, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia) liikmesriigid, kelle suhtes on kehtestatud erand. 11. juulil 2006. aastal otsustas nõukogu, et Sloveenia oli täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks alates 2007. aasta 1. jaanuarist. Ühinemisakti artikli 5 kohaselt on Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007. aastal ühinenud Bulgaaria ja Rumeenia liikmesriigid, kelle suhtes on kehtestatud erand.Artikli 122 lõikes 2 sätestatakse erandite tühistamise menetlus. Selline menetlus tuleb algatada vähemalt kord kahe aasta jooksul või kui seda taotleb liikmesriik, kelle suhtes on kehtestatud erand. Vastavalt kõnealusele menetlusele peavad komisjon ja Euroopa Keskpank andma nõukogule artikli 121 lõike 1 kohaselt aru sellest, kuidas edeneb liikmesriikidel, kelle suhtes on kehtestatud erand, majandus- ja rahaliidu saavutamisega seotud kohustuste täitmine. Komisjon võib esitada oma ja Euroopa Keskpanga (EKP) aruannete põhjal nõukogule ettepaneku võtta vastu otsus tühistada vajalikud tingimused täitnud liikmesriikide suhtes kehtestatud erand.2006. aastal hindasid komisjon ja EKP kõiki riike, kelle suhtes oli kehtestatud erand. 27. veebruaril 2007. aastal esitas Malta taotluse vastastikuse lähenemise uueks hindamiseks, et võtta euro kasutusele 1. jaanuaril 2008. aastal, kui tema suhtes kehtestatud erand tühistatakse. Vastuseks sellele taotlusele koostasid komisjon ja EKP Malta kohta lähenemisaruande.Kolleegium võttis vastu komisjoni lähenemisaruande Malta kohta 16. mail 2007. aastal. EKP võttis vastu aruande samal päeval. Kõnealustes aruannetes vaadeldakse Malta õigusaktide, sealhulgas Malta Keskpanga põhikirja kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPS ja EKP põhikirjaga. Aruannetes vaadeldakse ka püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme saavutamist lähenemiskriteeriumide täitmise alusel ning võetakse arvesse mitmeid teisi artikli 121 lõike 1 viimases lõigus nimetatud tegureid.Komisjon järeldab oma lähenemisaruandes, et püsiva vastastikuse lähenemise kõrge tase on Maltal saavutatud.Komisjon on oma ja EKP aruande põhjal vastu võtnud juurdelisatud ettepaneku nõukogu otsuse kohta, millega tühistatakse Malta suhtes kehtestatud erand alates 1. jaanuarist 2008.2007/0092 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSvastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Maltal 1. jaanuaril 2008. aastalEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 122 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse komisjoni aruannet,[1]võttes arvesse Euroopa Keskpanga aruannet,[2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,võttes arvesse riigipeade ja valitsusjuhtide tasandil kokkutulnud nõukogu aruteluning arvestades järgmist:(1) Majandus- ja rahaliidu kolmas etapp algas 1. jaanuaril 1999. aastal. Brüsselis 3. mail 1998. aastal toimunud nõukogu kohtumisel, millest võtsid osa riigipead ja valitsusjuhid, otsustati, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Portugal ja Soome olid täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 1999.[3](2) 19. juunil 2000. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 2001.[4] 11. juulil 2006. aastal otsustas nõukogu, et Sloveenia oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 2007.[5](3) Vastavalt asutamislepingule lisatud protokolli (teatavate Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki käsitlevate sätete kohta) lõikele 1 teavitas Ühendkuningriik nõukogu, et ta ei kavatse 1. jaanuaril 1999. aastal üle minna majandus- ja rahaliidu kolmandasse etappi. Seda teadet ei ole muudetud. Vastavalt asutamislepingule lisatud protokolli (teatavate Taanit käsitlevate sätete kohta) lõikele 1 ning Edinburghis 1992. aasta detsembris riigipeade ja valitsusjuhtide poolt vastuvõetud otsusele teatas Taani nõukogule, et ta ei osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis. Taani ei ole taotlenud asutamislepingu artikli 122 lõikes 2 nimetatud menetluse algatamist.(4) Otsusega 1998/317/EÜ kehtestati Rootsi suhtes asutamislepingu artiklis 122 määratletud erand. Vastavalt ühinemisakti[6] artiklile 4 on Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola ja Slovakkia suhtes kehtestatud asutamislepingu artiklis 122 määratletud erand. Vastavalt ühinemisakti[7] artiklile 5 on Bulgaaria ja Rumeenia suhtes kehtestatud asutamislepingu artiklis 122 määratletud erand.(5) Euroopa Keskpank (EKP) asutati 1. juulil 1998. aastal. Euroopa rahasüsteem asendati vahetuskursimehhanismiga, mille käivitamises lepiti kokku Euroopa Ülemkogu 16. juuni 1997. aasta resolutsiooniga vahetuskursimehhanismi loomise kohta majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis.[8] Vahetuskursimehhanismi menetlus majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (ERM II) kehtestati EKP ja euroalalt väljajäävate liikmesriikide keskpankade 1. septembri 1998. aasta kokkuleppega, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi kasutamise kord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis.[9](6) Asutamislepingu artikli 122 lõikes 2 on sätestatud asjaomaste liikmesriikide suhtes kehtestatud erandi tühistamise kord. Selles artiklis sätestatakse, et komisjon ja EKP annavad nõukogule aru asutamislepingu artikli 121 lõikes 1 sätestatud menetluse kohaselt vähemalt kord kahe aasta jooksul või selle liikmesriigi taotlusel, kelle suhtes on kehtestatud erand. 27. veebruaril 2007. aastal esitas Malta ametliku taotluse vastastikuse lähenemise hindamiseks.(7) Liikmesriikide õigusaktidesse, sealhulgas keskpanga põhikirja, tehakse vajalikud muudatused, et tagada nende kooskõla asutamislepingu artiklite 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga. Komisjoni ja EKP aruannetes antakse üksikasjalik hinnang Malta õigusaktide kooskõlale asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga.(8) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 1 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 esimese taande kohane stabiilsuse kriteerium, et liikmesriigis on stabiilsed hinnad ja keskmine inflatsioonimäär ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa rohkem kui pooleteise protsendipunkti võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Hindade stabiilsuse kriteeriumi täitmist mõõdetakse nõukogu määruses (EÜ) nr 2494/95[10] määratletud tarbijahindade harmoneeritud indeksi põhjal. Hindade stabiilsuse kriteeriumi täitmise hindamisel mõõdetakse liikmesriikide inflatsiooni muutust protsentides, võrreldes viimase 12 kuu näitajate aritmeetilist keskmist eelnenud 12 kuu näitajate aritmeetilise keskmisega. 2007. aasta märtsis lõppenud üheaastasel ajavahemikul olid hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud kolm liikmesriiki Soome, Poola ja Rootsi, kus inflatsioonimäär oli vastavalt 1,3%, 1,5% ja 1,6%. Komisjoni ja EKP aruannetes vaadeldi kontrollväärtust, mille arvutamiseks liideti kolme hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud liikmesriigi inflatsioonimäärade kaalumata aritmeetilisele keskmisele 1,5 protsendipunkti. Selle põhjal oli 2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku kontrollväärtus 3,0%.(9) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 2 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 teise taande kohane valitsussektori eelarveseisundi kriteerium seda, et kontrollimise ajal ei kohaldata liikmesriigi suhtes asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohast nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.(10) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 3 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 kolmanda taande kohane Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium seda, et liikmesriik on järginud Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud vääringu kahepoolset keskkurssi ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes. Alates 1. jaanuarist 1999 on Euroopa II vahetuskursimehhanism (ERM II) vahetuskursi kriteeriumi täitmise hindamise raamistik. Selle kriteeriumi täitmise hindamisel kontrollisid komisjon ja EKP oma aruannetes 2007. aasta 26. aprillil lõppenud kaheaastast ajavahemikku.(11) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 4 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljanda taande kohane intressimäärade lähenemise kriteerium seda, et ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär liikmesriigis rohkem kui kahe protsendipunkti võrra kolme hindade stabiilsuse osas kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Intressimäärade lähenemise kriteeriumi puhul kasutati kümneaastase tähtajaga riigivõlakirjade võrreldavaid intressimäärasid. Intressimäära kriteeriumi täitmise hindamisel võtsid komisjon ja EKP oma aruannetes arvesse kontrollväärtust, mille arvutamiseks liidetakse kolme hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud liikmesriigi nominaalsete pikaajaliste intressimäärade aritmeetilisele keskmisele kaks protsendipunkti. Selle põhjal oli 2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku kontrollväärtus 6,4%.(12) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 5 esitab lähenemiskriteeriumide täitmise hindamisel kasutatavad andmed komisjon. Komisjon esitas käesoleva ettepaneku koostamiseks vajalikud andmed. Komisjon esitas eelarvet käsitlevad andmed pärast seda, kui liikmesriigid olid 1. aprilliks 2007. aastaks andnud aru vastavalt nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrusele (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta.[11](13) Komisjoni ja EKP koostatud aruannete põhjal, milles hinnatakse, kuidas Malta on täitnud majandus- ja rahaliidu saavutamist käsitlevaid kohustusi, teeb komisjon järgmised järeldused.Malta õigusaktid, sealhulgas keskpanga põhikiri, on kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga.Selle kohta, kuidas Malta on täitnud asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljas taandes nimetatud lähenemiskriteeriume, on tuvastatud järgmist:-  2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli Malta keskmine inflatsioonimäär 2,2%, mis on allpool kontrollväärtust ja jääb tõenäoliselt selliseks ka lähikuudel;-  Malta eelarvepuudujääk vähenes usaldusväärselt ja jätkusuutlikult allapoole 3% SKTst ning võla ja SKP suhe väheneb 60%se kontrollväärtuse suunas; Seetõttu soovitab komisjon nõukogul ametlikult tühistada otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Maltal;-  Malta on olnud ERM II liige alates 2. maist 2005; 2007. aasta 26. aprillil lõppenud kaheaastase ajavahemiku jooksul ei ole Malta liiril (MTL) olnud tõsiseid pingeid ning Malta ei ole omal algatusel devalveerinud Malta liiri kahepoolset keskkurssi euro suhtes;-  2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli Malta pikaajaline intressimäär keskmiselt 4,3%, mis on allpool kontrollväärtust.Malta on eespool nimetatud kriteeriumide alusel saavutanud püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme ning täitnud euro kasutuselevõtuks vajalikud tingimused, kui nõukogu tühistab otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.(14) Nõukogu tühistas komisjoni soovituse alusel nõukogu 5. juuni 2007. aasta otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.[12](15) Nõukogu otsustab komisjoni ettepaneku alusel kvalifitseeritud häälteenamusega, millised liikmesriigid, kelle suhtes on kehtestatud erand, on täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused ja tühistab asjaomaste liikmesriikide suhtes kehtestatud erandi,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Malta on täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused. Ühinemisakti artiklis 4 nimetatud erand Malta suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2008.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Artikkel 3Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.Koostatud:Nõukogu nimeleesistuja[pic][pic][pic] [1] Aruanne võeti vastu 16. mail 2007 –[KOM(2007) 258].[2] Aruanne võeti vastu 16. mail 2007.[3] Nõukogu otsus 1998/317/EÜ, 3. mai 1998 (EÜT L 139, 11.5.1998, lk 30).[4] Nõukogu otsus 2000/427/EÜ, 19. juuni 2000 (EÜT L 167, 7.7.2000, lk 19).[5] Nõukogu otsus 2006/495/EÜ, 11. juuli 2006 (EÜT L 195, 15.7.2006, lk 25).[6] ELT L 236, 23.9.2003, lk 33.[7] ELT L 157, 21.6.2005, lk 203.[8] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 5.[9] EÜT C 345, 13.11.1998, lk 6, muudetud 14. septembri 2000. aasta lepinguga (EÜT C 362, 16.12.2000, lk 11).[10] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2494/95, 23. oktoober 1995, tarbijahindade harmoneeritud indeksite kohta (EÜT L 257, 27.10.1995, lk 1), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[11] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 7. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2103/2005 (ELT L 337, 22.12.2005, lk 1).[12] ELT L […], […], lk […].