               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.11.2019
            COM(2019) 585 final
            2019/0258(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            protokolli (millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga) Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmimise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Vastavalt ühinemisakti artikli 6 lõikele 2 on Horvaatia kohustunud ühinema ELi ja selle liikmesriikide poolt kolmandate riikidega sõlmitud või alla kirjutatud lepingutega. Nende lepingute hulka kuulub Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vaheline lennutranspordileping (edaspidi „ELi-USA lennutranspordileping“).

                  Lisaks nähakse eespool nimetatud sättega ette, et liikmesriikide nimel ühehäälselt tegutsev nõukogu ja asjaomanekolmas riik lepivad Horvaatia ühinemise lepingutega kokku kõnealuste lepingute protokolli sõlmimise teel. Lisaks peab komisjon liikmesriikide nimel läbirääkimisi kõnealuste protokollide üle.

                  Nii on komisjon pidanud läbirääkimisi protokolli üle, millega muudetakse ELi-USA lennutranspordilepingut, et ette näha Horvaatia ühinemine kõnealuse lepinguga.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on paluda nõukogul vastu võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 6 punktil a ja ühinemisakti artikli 6 lõikel 2 põhinev otsus, milles käsitletakse ELi ja selle liikmesriikide nimel protokolli sõlmimist pärast sellele alla kirjutamist.

               •Üldine taust

               Ühinemisakti artikli 6 lõikest 2 tulenevat Horvaatia kohustust kohaldatakse ka Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ja Norra vahelise lennutranspordilepingu suhtes, millega laiendatakse ELi-USA lennutranspordilepingu kohaldamisala viimati nimetatud riikidele, ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ning Norra vahelise kõrvallepingu suhtes, millega reguleeritakse nende lepinguosaliste vahelist suhet eespool nimetatud lepingu raames.

               Nii on komisjon pidanud läbirääkimisi protokollide üle, millega muudetakse ka neid lepinguid, et ette näha Horvaatia ühinemine nende lepingutega. Samaaegselt käesoleva ettepanekuga esitatakse ettepanekud nõukogu otsuste kohta, milles käsitletakse neile protokollidele alla kirjutamist ja nende ajutist kohaldamist ning sõlmimist, samuti ettepanek nõukogu otsuse kohta, milles käsitletakse ELi-USA lennutranspordilepingu muutmise protokollile alla kirjutamist ja selle ajutist kohaldamist.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               ELi-USA lennutranspordileping oli esimene liidu ühe peamise lennunduspartneriga sõlmitud terviklik lennutranspordileping. Lepingu puhul on tegemist maailma kõige olulisema lennutranspordilepinguga, millega tagatakse aastas rohkem kui 80 miljonit istekohta ja mis on liidu lennundusalase välispoliitika põhialus. Protokoll võimaldab Horvaatial kasu saada ELi-USA lennutranspordilepingust.

               •Kooskõla ettepaneku valdkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Protokoll võimaldab Horvaatial täita ühinemisakti artikli 6 lõikest 2 tulenevat kohustust ühineda ELi ja USA vahelise lennutranspordilepinguga.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 2018 lõike 6 punktiga a ja ühinemisakti artikli 6 lõike 2 teine lõik.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Protokolliga võimaldatakse Horvaatial kasu saada ELi-USA lennutranspordilepingust, millega luuakse võrdsed ja ühtsed tingimused turulepääsuks ning mis on regulatiivse koostöö ja lähenemise uue korra aluseks valdkondades, mis on olulised lennuteenuste ohutuks, turvaliseks ja tõhusaks osutamiseks. Kõnealust korda on võimalik kehtestada üksnes liidu tasandil.

               •Proportsionaalsus

                  Protokollis piirdutakse kõnealuse küsimuse käsitlemisega, milleks on Horvaatia ühinemine ELi-USA lennutranspordilepinguga ega käsitleta muid küsimusi.

               •Vahendi valik

                  Rahvusvaheline leping.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

                  Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Kavandatud lepingu kokkuvõte

                  Protokoll koosneb põhiosast, millega nähakse ette Horvaatia ühinemine ELi-USA lennutranspordilepinguga ja kõnealuse lepingu vastavad muudatused, ning ühisdeklaratsioonist täiendavate keeleversioonide autentsuse kohta.

               2019/0258 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               protokolli (millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga) Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmimise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

               võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti, eriti selle artikli 6 lõike 2 teist lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)(1) Vastavalt nõukogu otsusele [   ] kirjutati [   ] alla protokollile, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (edaspidi „protokoll“), eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval. Protokoll tuleks liidu ja selle liikmesriikide nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga kiidetakse ELi ja selle liikmesriikide nimel heaks protokoll, millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (edaspidi „protokoll“).

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja määrab isikud, kes on volitatud ELi ja selle liikmesriikide nimel vahetama protokolli artiklis 3 sätestatud diplomaatilisi noote, et väljendada ELi ja selle liikmesriikide nõusolekut end protokolliga siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.11.2019
            COM(2019) 585 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus
            protokolli (millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga) Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmimise kohta

               1. lisa

               PROTOKOLL,

               millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               AMEERIKA ÜHENDRIIGID (edaspidi „USA“), ühelt poolt

               ning

               AUSTRIA VABARIIK,

               BELGIA KUNINGRIIK,

               BULGAARIA VABARIIK,

               HORVAATIA VABARIIK,

               KÜPROSE VABARIIK,

               TŠEHHI VABARIIK,

               TAANI KUNINGRIIK,

               EESTI VABARIIK,

               SOOME VABARIIK,

               PRANTSUSE VABARIIK,

               SAKSAMAA LIITVABARIIK,

               KREEKA VABARIIK,

               UNGARI,

               IIRIMAA,

               ITAALIA VABARIIK,

               LÄTI VABARIIK,

               LEEDU VABARIIK,

               LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK,

               MALTA,

               MADALMAADE KUNINGRIIK,

               POOLA VABARIIK,

               PORTUGALI VABARIIK,

               RUMEENIA,

               SLOVAKI VABARIIK,

               SLOVEENIA VABARIIK,

               HISPAANIA KUNINGRIIK,

               ROOTSI KUNINGRIIK,

               SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK,

               kes on Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu osalisriigid ning Euroopa Liidu liikmesriigid (edaspidi „liikmesriigid“),

               ning EUROOPA LIIT teiselt poolt,

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga 1. juulil 2013,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Horvaatia Vabariigi kui Euroopa Liidu liikmesriigi suhtes kohaldatakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 (edaspidi „lennutranspordileping“) ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010 (edaspidi „2010. aasta protokoll“).

               Artikkel 2

               1. 2010. aasta protokolliga muudetud lennutranspordilepingu 1. lisa 1. osale pärast Bulgaaria Vabariigi käsitlevat punkti c lisatakse järgmine säte:

               „ca) Horvaatia Vabariik: Ameerika Ühendriikide valitsuse ja Horvaatia Vabariigi valitsuse vaheline lennutranspordileping, alla kirjutatud 3. veebruaril 2011 Washingtonis.“

               2. 2010. aasta protokolliga muudetud lennutranspordilepingu 1. lisa 3. osa jäetakse tervikuna välja ja asendatakse järgmisega:

               „Olenemata käesoleva lepingu artiklist 3 ei ole USA lennuettevõtjatel õigust teostada kaubaveolende, mis ei ole osa USAd teenindavatest lendudest, punktidesse või punktidest liikmesriikides, välja arvatud punktidesse ja punktidest Horvaatia Vabariigis, Tšehhi Vabariigis, Prantsuse Vabariigis, Saksamaa Liitvabariigis, Luksemburgi Suurhertsogiriigis, Maltal, Poola Vabariigis, Portugali Vabariigis ja Slovaki Vabariigis.“

               Artikkel 3

               Käesolev protokoll jõustub (olenevalt sellest, milline kuupäev on hilisem):

               1. 2010. aasta protokolli jõustumise kuupäeval või

               2. üks kuu pärast seda, kui lepinguosalised on vahetanud viimase diplomaatilise noodi, millega kinnitatakse, et kõik käesoleva protokolli jõustamiseks vajalikud menetlused on lõpule viidud.

               Artikkel 4

               Lepinguosalised lepivad kokku, et kohaldatava siseriikliku õigusega lubatud ulatuses kohaldatakse käesolevat protokolli ajutiselt alates sellele alla kirjutamise kuupäevast kuni selle jõustumiseni.

               Koostatud …………(koht)………….(kuupäev) 2019 kahes eksemplaris.

               Ameerika Ühendriikide nimel:

               Austria Vabariigi nimel,

               Belgia Kuningriigi nimel,

               Bulgaaria Vabariigi nimel,

               Horvaatia Vabariigi nimel,

               Küprose Vabariigi nimel,

               Tšehhi Vabariigi nimel,

               Taani Kuningriigi nimel,

               Eesti Vabariigi nimel,

               Soome Vabariigi nimel,

               Prantsuse Vabariigi nimel,

               Saksamaa Liitvabariigi nimel,

               Kreeka Vabariigi nimel,

               Ungari nimel,

               Iirimaa nimel,

               Itaalia Vabariigi nimel,

               Läti Vabariigi nimel,

               Leedu Vabariigi nimel,

               Luksemburgi Suurhertsogiriigi nimel,

               Malta nimel,

               Madalmaade Kuningriigi nimel,

               Poola Vabariigi nimel,

               Portugali Vabariigi nimel,

               Rumeenia nimel,

               Slovaki Vabariigi nimel,

               Sloveenia Vabariigi nimel,

               Hispaania Kuningriigi nimel,

               Rootsi Kuningriigi nimel,

               Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi nimel ning

               Euroopa Liidu nimel

               2. lisa

               Ühisdeklaratsioon

               Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide esindajad kinnitasid, et ______ 2019 alla kirjutatud protokolli (millega muudetakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist lennutranspordilepingut, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja mida on muudetud Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokolliga, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga) (edaspidi „protokoll“) teksti teiste keeleversioonide autentsus kinnitatakse kas kirjavahetuse teel enne protokollile alla kirjutamist või ühiskomitee otsusega pärast protokollile alla kirjutamist.

               Esindajad kinnitasid ka seda, et mõiste „muud keeled“ ühisdeklaratsioonides, mis moodustavad osa Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelisest lennutranspordilepingust, millele kirjutati alla 25. ja 30. aprillil 2007 ja Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise, 25. ja 30. aprillil 2007 alla kirjutatud lennutranspordilepingu muutmise protokollist, millele Ameerika Ühendriigid ning Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kirjutasid alla 24. juunil 2010, hõlmab Euroopa Liiduga ühinevate liikmesriikide keeli.

               Käesolev ühisdeklaratsioon on protokolli lahutamatu osa.

               Ameerika Ühendriikide nimel:

                     Euroopa Liidu

               ja selle liikmesriikide nimel:


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.2.2020
            COM(2020) 53 final
            2020/0025(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepinguga loodud ühises tollikoostöö komitees seoses ühise tollikoostöö komitee töökorra vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa ühises tollikoostöö komitees võetav seisukoht seoses kavandatava otsusega võtta vastu ühise tollikoostöö komitee töökord

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vaheline tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi leping

               Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi lepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on soodustada lepinguosaliste vahelist seaduslikku kaubandust, luues turvalisema ja kaubandussõbralikuma keskkonna, kuna asjaomased tolliasutused vahetavad rohkem teavet, et tagada lepingu kohaste tollialaste õigusaktide nõuetekohane kohaldamine. Leping jõustus 1. mail 2018.

               2.2.Ühine tollikoostöö komitee

               Lepingu artikli 20 lõike 1 alusel loodud ühine tollikoostöö komitee tagab lepingu nõuetekohase toimimise ja rakendamise. Selleks võib ühine tollikoostöö komitee võtta meetmeid ja teha otsuseid lepingu artiklis 20 määratletud küsimustes. Lepingu artikli 20 lõike 2 punktiga e antakse ühisele tollikoostöö komiteele õigus võtta vastu oma töökord.

               2.3.Ühise tollikoostöö komitee kavandatav akt

               Oma teisel koosolekul, mis on kavas korraldada 2020. aasta märtsi esimesel nädalal, võtab ühine tollikoostöö komitee ELi otsustusprotsessi alusel vastu otsuse oma töökorra kohta (edaspidi „kavandatav akt“).

               Kavandatava akti eesmärk on sätestada ühise tollikoostöö komitee töökord lepingu rakendamisel tehtava töö kohta vastavalt lepingu artiklile 20. Käesoleva otsuse lisas esitatud ühise tollikoostöö komitee töökorra sisu on väga sarnane teiste tollikoostöö- ja kaubanduslepingute alusel loodud ühiskomiteede poolt vastu võetud töökordadega. Käesoleva dokumendi vastuvõtmine on oluline lepingu sujuvaks toimimiseks ja rakendamiseks.

               Komisjon pidas 17. detsembrist 2019 kuni 8. jaanuarini 2020 mitteametlikke konsultatsioone kavandatava õigusakti osas tolliekspertide rühma rahvusvaheliste tolliküsimuste osakonnaga. Komisjon võttis saadud märkusi arvesse.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesolevas nõukogu otsuse ettepanekus määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse lepinguga loodud ühises tollikoostöö komitees liidu nimel seoses ühise tollikoostöö komitee töökorra vastuvõtmisega.

               Lepinguosalised leppisid kokku otsuse lisas esitatud akti eelnõu vastuvõtmises.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Ühine tollikoostöö komitee on organ, mis on loodud lepinguga, st Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi lepinguga.

               Õigusakt, mille ühine tollikoostöö komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv vastavalt lepingu artikli 20 lõike 2 punktile e, kuna töökord mõjutab seda, kuidas ühises tollikoostöö komitees otsuseid tehakse.

               Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2020/0025 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepinguga loodud ühises tollikoostöö komitees seoses ühise tollikoostöö komitee töökorra vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepingu (edaspidi „leping“) nõukogu otsusega
                  2
                ja see jõustus 1. mail 2018.

               (2)Lepingu artikli 20 lõike 2 punkti e kohaselt võtab lepingu artikli 20 lõike 1 alusel loodud ühine tollikoostöö komitee vastu oma töökorra.

               (3)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel ühises tollikoostöö komitees võetav seisukoht, sest otsus on liidu jaoks siduv,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi lepinguga loodud ühises tollikoostöö komitees võetav seisukoht selle komitee töökorra vastuvõtmisega seoses põhineb ühise tollikoostöö komitee otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        ELT L 101, 20.4.2018, lk 5.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.2.2020
            COM(2020) 53 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepinguga loodud ühises tollikoostöö komitees seoses ühise tollikoostöö komitee töökorra vastuvõtmisega

               EELNÕU

               EUROOPA LIIDU JA UUS-MEREMAA ÜHISE TOLLIKOOSTÖÖ KOMITEE OTSUS nr [.../2019]

               [kuupäev]

               töökorra vastuvõtmise kohta

               ÜHINE TOLLIKOOSTÖÖ KOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahel 3. juulil 2017. aastal Brüsselis sõlmitud tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi lepingut, eriti selle artikli 20 lõike 2 punkti d,

               arvestades, et lepingu artikli 20 lõike 2 punktis e on sätestatud, et ühine tollikoostöö komitee võtab vastu oma töökorra,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               Võetakse vastu Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa ühise tollikoostöö komitee töökord, mis on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Käesolevat otsust kohaldatakse selle vastuvõtmise kuupäevast alates.

               Artikkel 3

               Käesoleva otsuse tekst on koostatud kahes eksemplaris inglise keeles ja mõlemad need tekstid on võrdselt autentsed. Lepinguosaline võib ette näha tõlked oma muudesse ametlikesse keeltesse.

               Koht…, kuupäev…

               Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa ühise tollikoostöö komitee nimel

               kaaseesistujad

               LISA

               EUROOPA LIIDU JA UUS-MEREMAA ÜHISE TOLLIKOOSTÖÖ KOMITEE TÖÖKORD

               Artikkel 1

               Eesistuja

               Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa ühise tollikoostöö komitee (edaspidi „ühiskomitee“), mis on loodud 3. juulil 2017 Brüsselis sõlmitud Euroopa Liidu ja Uus-Meremaa vahelise tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi lepingu (edaspidi „leping“) artikli 20 lõike 1 alusel, eesistujaks on ühiselt Euroopa Liidu esindaja ja Uus-Meremaa esindaja ning komitee täidab lepingu artiklist 20 tulenevaid kohustusi.

               Artikkel 2

               Esindamine

               1.
                     Lepinguosaline edastab teisele lepinguosalisele teda ühiskomitees esindavate liikmete nimekirja. Nimekirja haldab ja ajakohastab ühiskomitee sekretariaat.

               2.
                     Kui ühiskomitee kaaseesistujal ei ole võimalik koosolekul osaleda, võib teda esindada volitatud isik. Kaaseesistuja või tema volitatud isik teatab kirjalikult teisele kaaseesistujale ja ühiskomitee sekretariaadile volitatud isiku määramisest võimalikult vara enne koosolekut.

               3. Ühiskomitee kaaseesistuja volitatud isik kasutab selle kaaseesistuja õigusi oma volituste ulatuses. Käesolevas töökorras hõlmavad järgnevad viited lisaks ühiskomitee liikmetele ja kaaseesistujatele ka volitatud isikuid.

               Artikkel 3

               Ühiskomitee sekretariaat

               Üks Euroopa Liidu ametnik ja üks Uus-Meremaa ametnik tegutsevad ühiselt ühiskomitee sekretariaadina.

               Artikkel 4

               Koosolekud

               1.
                     Ühiskomitee tuleb kokku lepinguosalise taotlusel. Kui kaaseesistujad ei otsusta teisiti, toimuvad koosolekud vaheldumisi Brüsselis ja Wellingtonis.

               2.
                     Ühiskomitee koosolekuid võib pidada videokonverentsina või telekonverentsina.

               3.
                     Ühiskomitee koosoleku kutsub kokku ühiskomitee sekretariaat kaaseesistujate kindlaks määratud kuupäeval ja kohas.

               Artikkel 5

               Kohustuste delegeerimine

               Ühiskomitee liikmeid võivad saata lepinguosaliste valitsusametnikud. Enne iga koosolekut teatavad ühiskomitee kaaseesistujad teineteisele kummagi lepinguosalise delegatsiooni kavandatava koosseisu.

               Artikkel 6

               Dokumendid

               Kui ühiskomitee arutelud põhinevad kirjalikel tõendavatel dokumentidel, nummerdatakse need dokumendid ja ühiskomitee sekretariaat edastab need ühiskomitee dokumentidena.

               Artikkel 7

               Kirjavahetus

               1.
                     Ühiskomitee kaaseesistujatele adresseeritud kirjavahetus edastatakse ühiskomitee sekretariaadile, et kirjavahetus vajaduse korral edastada ühiskomitee liikmetele.

               peab

               2.
                     Ühiskomitee sekretariaat saadab ühiskomitee kaaseesistujate kirjad adressaatidele; need kirjad nummerdatakse ja edastatakse vajaduse korral teistele ühiskomitee liikmetele.

               Artikkel 8

               Koosolekute päevakord

               1.
                     Ühiskomitee sekretariaat koostab iga koosoleku esialgse päevakorra. Esialgne päevakord ja asjaomased dokumendid edastatakse ühiskomitee liikmetele, sh kaaseesistujatele hiljemalt 15 kalendripäeva enne koosoleku algust.

               2.
                     Esialgses päevakorras on punktid, mille kohta ühiskomitee sekretariaat on vähemalt 21 kalendripäeva enne koosoleku algust saanud lepinguosalise taotluse need punktid päevakorda võtta, millele on lisatud asjaomased dokumendid.

               3.
                     Ühiskomitee kaaseesistujad avalikustavad ühiskomitee esialgse päevakorra ühiselt heakskiidetud versiooni.

               4.
                     Iga koosoleku alguses võtab ühiskomitee vastu päevakorra. Punkte, mida ei ole esialgses päevakorras esitatud, võib kaaseesistujate nõusolekul päevakorda lisada.

               5.
                     Selleks et saada teavet konkreetsetes küsimustes, võivad ühiskomitee kaaseesistujad vastastikusel kokkuleppel kutsuda oma koosolekutel osalema vaatlejaid, sh lepinguosaliste teiste organite esindajaid või sõltumatuid eksperte.

               6.
                     Ühiskomitee kaaseesistujad võivad vastastikusel kokkuleppel lõigetes 1 ja 2 osutatud tähtaegu lühendada või pikendada, et võtta arvesse konkreetse juhtumi asjaolusid.

               Artikkel 9

               Protokoll

               1.
                     Kui kaaseesistujad ei otsusta vastastikusel kokkuleppel teisiti, koostab ühiskomitee sekretariaat 21 päeva jooksul pärast koosoleku lõppu koosoleku protokolli kavandi.

               2.
                     Protokollis võetakse üldjuhul kokku iga päevakorrapunkt, loetledes vajaduse korral: a) ühiskomiteele esitatud dokumendid, b) avaldused, mida ühiskomitee liige on palunud protokolli kanda, c) vastuvõetud otsused ning d) konkreetsetes küsimustes kokku lepitud meetmed, soovitused, ühisavaldused ja tegevusjäreldused.

               3.
                     Protokolli kantakse lõplik päevakord ja kõigi koosolekul eri ülesannetes osalenud isikute nimed, ametinimed ning organisatsioonid.

               4.
                     Kaaseesistujad kiidavad koosoleku protokolli kirjalikult heaks 60 päeva jooksul pärast koosoleku toimumise kuupäeva või muuks vastastikku kokku lepitud kuupäevaks.

               5.
                     Ühiskomitee sekretariaat koostab ka protokolli kokkuvõtte kavandi. Kui ühiskomitee kaaseesistujad on kokkuvõtte teksti heaks kiitnud, avalikustavad nad selle.

               Artikkel 10

               Otsused

               1.
                     Ühiskomitee võtab lepingu artikli 20 lõike 2 kohased otsused vastu vastastikusel kokkuleppel. Ühiskomitee võib otsuseid vastu võtta kirjalikus menetluses (sh ühiskomitee koosolekute vahelisel ajal), vahetades teateid komitee kaaseesistujate vahel.

               2.
                     Ühiskomitee otsustel peab olema seerianumber, vastuvõtmise kuupäev ja teemale viitav pealkiri. Igas otsuses peab olema näidatud jõustumise kuupäev ning sellega võib ette näha kõik vajalikud nõuded ja menetlused, mida kumbki lepinguosaline peab järgima.

               3.
                     Iga otsus koostatakse kahes eksemplaris ja sellele kirjutavad autentimise eesmärgil alla ühiskomitee kaaseesistujad.

               4.
                     Lepinguosalised tagavad, et ühiskomitee vastu võetud otsused avalikustatakse.

               Artikkel 11

               Avaldamine ja konfidentsiaalsus

               1.
                     Ühiskomitee tööd käsitatakse konfidentsiaalsena. Ühiskomitee koosolekud ei ole avalikud, v.a juhul kui mõlemad lepinguosalised otsustavad teisiti.

               2.
                     Kui lepinguosaline esitab ühiskomiteele teavet, mis on tema riigisiseste õigusnormide kohaselt konfidentsiaalne või avalikustamise eest kaitstud, peab teine lepinguosaline seda teavet lepingu artikli 17 kohaselt konfidentsiaalsena käsitama.

               Artikkel 12

               Töökeel

               Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, toimub kogu ühiskomitee tööga seotud lepinguosaliste vaheline kirjavahetus ja suhtlus ning otsuste ja soovituste ettevalmistamine ja arutamine inglise keeles.

               Artikkel 13

               Kulud

               1.
                     Lepinguosaline kannab kõik ühiskomitee koosolekutel osalemisega seotud kulud ise.

               2.
                     Koosolekute korraldamise ja dokumentide paljundamisega seotud kulud kannab koosolekut korraldav lepinguosaline.

               Artikkel 14

               Töörühmad ja muud organid

               1.
                     Vastavalt lepingu artikli 20 lõikele 3 loob ühiskomitee lepingu rakendamisel tehtava töö toetamiseks asjakohased töömehhanismid, sealhulgas töörühmad.

               2.
                     Ühiskomitee teostab järelevalvet kõigi käesoleva lepingu alusel loodud töörühmade ja muude organite töö üle.

               3.
                     Lepingu alusel loodud töörühmad ja muud organid annavad ühiskomiteele aru iga oma koosoleku tulemustest ja järeldustest.

               4.
                     Kui lepinguosalised ei otsusta teisiti, kohaldatakse käesolevat töökorda mutatis mutandis lepingu alusel loodud töörühmade ja muude organite suhtes.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.2.2020
            COM(2020) 61 final
            2020/0028(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel transpordiühenduse piirkondlikus juhtimiskomitees teatavates transpordiühenduse asutamise lepingu rakendamisega seotud eelarveküsimustes

               SELETUSKIRI

               1.KAVANDATAV REGULEERIMISESE

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel transpordiühenduse asutamise lepinguga loodud piirkondlikus juhtimiskomitees võetav seisukoht seoses piirkondliku juhtimiskomitee poolt transpordiühenduse 2020. aasta eelarvet käsitleva otsuse kavandatud vastuvõtmisega.

               2.ETTEPANEKU TAUST

               2.1Transpordiühenduse asutamise leping

               Euroopa Liit on 1. mail 2019 jõustunud transpordiühenduse asutamise lepingu osaline. Piirkondliku juhtimiskomitee otsusega 2019/1 on komisjonile antud volitus täita transpordiühenduse eelarvet kuni transpordiühenduse alalise sekretariaadi direktori ametisse nimetamise jõustumiseni.

               2.2Piirkondlik juhtimiskomitee

                  Piirkondlik juhtimiskomitee on moodustatud transpordiühenduse asutamise lepingu artikli 24 alusel ning see vastutab transpordiühenduse asutamise lepingu haldamise ja lepingu nõuetekohase rakendamise tagamise eest. Selleks annab piirkondlik juhtimiskomitee soovitusi ja võtab vastu otsuseid transpordiühenduse asutamise lepingus sätestatud juhtudel. Piirkondlik juhtimiskomitee teeb eelkõige järgmist:

               a) valmistab ette ministrite nõukogu töö;

               b) otsustab tehniliste komiteede moodustamise üle;

               c) annab soovitusi ja võtab vastu otsuseid vastavalt transpordiühenduse asutamise lepingule;

               d) võtab uute ELi õigusaktide vastuvõtmise korral asjakohaseid meetmeid, eelkõige transpordiühenduse asutamise lepingu I lisa läbivaatamise teel;

               e) määrab pärast ministrite nõukoguga konsulteerimist ametisse alalise sekretariaadi direktori;

               f) võib ametisse nimetada ühe või mitu alalise sekretariaadi asedirektorit;

               g) kehtestab alalise sekretariaadi suhtes kohaldatavad eeskirjad;

               h) võib teha otsuse eelarvesse tehtavate maksete läbivaatamise kohta;

               i) võtab vastu transpordiühenduse asutamise lepingu aastaeelarve;

               j) võtab vastu otsuse, milles täpsustatakse eelarve täitmise ning raamatupidamisarvestuse esitamise, auditeerimise ja kontrollimise menetlust;

               k) teeb otsuseid lepinguosaliste vahel tekkinud vaidluste kohta;

               l) võtab vastu üldpõhimõtted seoses juurdepääsuga transpordiühenduse asutamise lepingu alusel või selle raames moodustatud organite valduses olevatele dokumentidele;

               m) võtab vastu aastaaruandeid, et anda ministrite nõukogule ülevaade üldvõrgu rakendamisest;

               n) määrab teatavate liidu õigusaktide puhul kindlaks tähtajad ja viisid, mida Kagu-Euroopa lepinguosalised kõnealuste õigusaktide ülevõtmisel peavad järgima.

               2.3Piirkondliku juhtimiskomitee kavandatavad aktid

                  Piirkondlik juhtimiskomitee peab vastu võtma otsuse transpordiühenduse 2020. aasta eelarve kohta. Kavandatav otsus muutub lepinguosalistele siduvaks kooskõlas transpordiühenduse asutamise lepingu artikli 25 lõikega 1.

                  Eelarve

                  Sissemaksed transpordiühenduse eelarvesse on esitatud transpordiühenduse asutamise lepingu V lisas. Liidu osa moodustab 80 % eelarvest ja ülejäänud 20 % saadakse Kagu-Euroopa osalistelt.

                  2019. aasta kogueelarve oli 1 630 miljonit eurot. ELi toetus oli kokku 1 304 miljonit eurot, mis moodustab 80 % alalise sekretariaadi kogueelarvest, millest kaetakse 2019. aasta jooksvad kulud.

                  Transpordiühenduse asutamise lepingu artikli 28 punkti a kohaselt koostas alaline sekretariaat 2020. aasta eelarveprojekti, võttes arvesse alalise sekretariaadi töötajate järkjärgulist ametisse nimetamist, mis võimaldaks sekretariaadil muutuda täielikult toimivaks ja autonoomseks. Eelarve on kokku 3 000 miljonit eurot, millest 2 400 miljonit eurot (80 %) saadakse ELilt
                     1
                   ja 0,6 miljonit eurot Kagu-Euroopa osalisriikidelt.

                  Kõnealune summa peaks katma alalise sekretariaadi loomise ülejäänud kulud ja sekretariaadi jooksvad kulud. Vastavalt transpordiühenduse ja asukohariigi Serbia vahelise peakorterilepingu I lisale tagab Serbia alalisele sekretariaadile tasuta kontorid ning osa nendega seotud seadmetest ja teenustest (mööbel, turvateenused, elekter, vesi ja puhastus).

               3.LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

               Piirkondlikul juhtimiskomiteel on vaja käesolev otsus vastu võtta transpordiühenduse asutamise lepingu rakendamiseks ja alalise sekretariaadi toimimiseks. Kuna liit on transpordiühenduse asutamise lepingu osaline, siis on vaja määrata kindlaks liidu seisukoht organisatsiooni eelarve suhtes.

               4.ÕIGUSLIK ALUS

               4.1Menetlusõiguslik alus

               4.1.1 Põhimõtted

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

                  Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                     2
                  .

               4.1.2 Kohaldamine käesoleval juhul

               Piirkondlik juhtimiskomitee on transpordiühenduse asutamise lepinguga ettenähtud organ.

               Akt, mille piirkondlik juhtimiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Piirkondlik juhtimiskomitee on transpordiühenduse asutamise lepingu artikli 35 kohaselt volitatud vastu võtma transpordiühenduse eelarve. Tulenevalt nende iseloomust ja arvestades piirkondliku juhtimiskomitee tegevust reguleerivat rahvusvahelist õigust, sisaldab käesolev akt elemente, mis mõjutavad transpordiühenduse asutamise lepingu osaliste ja seega ka liidu õiguslikku olukorda. Seega on sellel aktil õiguslik toime.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda transpordiühenduse asutamise lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatav akt on transpordiühenduse nõuetekohaseks toimimiseks vajalik. Transpordiühenduse asutamise lepingu eesmärgid ning osad hõlmavad maantee-, raudtee- ja siseveetransporti, mis on ELi toimimise lepingu artikliga 91 hõlmatud transpordiliigid, ning meretransporti, mis on hõlmatud ELi toimimise lepingu artikli 100 lõikega 2. Tulenevalt selle horisontaalsest laadist hõlmab kavandatav akt kõiki neid elemente.

                  Seepärast moodustavad esildatud otsuse materiaalõigusliku aluse järgmised sätted: ELi toimimise lepingu artikkel 91 ja artikli 100 lõige 2.

               4.3Kokkuvõte

                  Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artiklid 91 ja artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5. KAVANDATAVA AKTI AVALDAMINE

               Vastavalt transpordiühenduse asutamise lepingu artikli 25 lõikele 2 avaldatakse piirkondliku juhtimiskomitee otsused Euroopa Liidu Teatajas.

               2020/0028 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel transpordiühenduse piirkondlikus juhtimiskomitees teatavates transpordiühenduse asutamise lepingu rakendamisega seotud eelarveküsimustes

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 91 ja artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis nõukogu otsuse (EL) 2017/1937
                  3
                alusel transpordiühenduse asutamise lepingu. See kiideti Euroopa Liidu nimel heaks 4. märtsil 2019
                  4
                ja see jõustus 1. mail 2019.

               (2)Transpordiühenduse asutamise lepingu artikli 35 kohaselt võtab piirkondlik juhtimiskomitee igal aastal vastu transpordiühenduse eelarve.

               (3)Transpordiühenduse piirkondlik juhtimiskomitee peab vastu võtma otsuse, milles käsitletakse transpordiühenduse 2020. aasta eelarvet, et tagada transpordiühenduse asutamise lepingu rakendamine.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel juhtimiskomitees võetav seisukoht, kuna selline otsus on transpordiühenduse alalise sekretariaadi tööks vajalik ja sellel on liidu jaoks õiguslikud tagajärjed.

               (5)Komisjonile transpordiühenduse eelarve esialgseks täitmiseks volituste andmine ei muuda sellele institutsioonile Euroopa Liidu lepingu ega Euroopa Liidu toimimise lepinguga antud volituste põhiolemust,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel transpordiühenduse piirkondlikus juhtimiskomitees transpordiühenduse 2020. aasta eelarve kohta võetav seisukoht põhineb piirkondliku juhtimiskomitee otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Komisjoni 19. juuli 2019. aasta rakendusotsus C(2019) 5515.

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        Nõukogu 11. juuli 2017. aasta otsus (EL) 2017/1937 transpordiühenduse asutamise lepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 278, 27.10.2017, lk 1).

                     (4)

                        Nõukogu 4. märtsi 2019. aasta otsus (EL) 2019/392 transpordiühenduse asutamise lepingu Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.2.2020
            COM(2020) 61 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel transpordiühenduse piirkondlikus juhtimiskomitees teatavates transpordiühenduse asutamise lepingu rakendamisega seotud eelarveküsimustes

               1. LISA

               EELNÕU

               TRANSPORDIÜHENDUSE PIIRKONDLIKU JUHTIMISKOMITEE OTSUS 2020/...,

               [kuupäev],

               transpordiühenduse 2020. aasta eelarve vastuvõtmise kohta

               TRANSPORDIÜHENDUSE PIIRKONDLIK JUHTIMISKOMITEE,

               võttes arvesse transpordiühenduse asutamise lepingut, eriti selle artikli 24 lõiget 1 ja artiklit 35,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               Võetakse vastu transpordiühenduse 2020. aasta eelarve, mis on esitatud käesolevale otsuse I lisas.

               Artikkel 2

               Ilma et see piiraks piirkondliku juhtimiskomitee otsuse 2019/1 artiklite 2 ja 3 kohaldamist, vastutab transpordiühenduse eelarve täitmise eest vastavalt artiklile 3 Euroopa Komisjon.

               Artikkel 3

               Artikli 2 kohaldamine lõpeb üks päev enne alalise sekretariaadi alalise direktori ametisse nimetamise jõustumise päeva.

               [koht], […] 2020.

               Piirkondliku juhtimiskomitee nimel

               esimees

               I LISA. Transpordiühenduse 2020. aasta eelarve

                        ALALISE SEKRETARIAADI JOOKSVAD KULUD

                        (sh püsikulud/raamatupidamine/teavitustegevus/koosolekute korraldamine)

                        396 900

                        ALALISE SEKRETARIAADI KONTORISEADMED JA MÖÖBEL

                        60 000

                        TÖÖTAJAD

                        (sh palgad, hüvitised, värbamine, sõidukulud, osamaksed ravikindlustusskeemidesse/pensionidesse)

                        1 461 500

                        Alalise sekretariaadi juhitavad UURINGUD, TEHNILINE ABI

                        800 000

                        KOKKU

                        2 718 400

                        RESERV (ligikaudu 9,4 %)

                        281 600

                        KÕIK KOKKU

                        3 000 000

                        millest ELi osalus 80 %,

                        2 400 000

                        Kagu-Euroopa osalisriikide osalus 20 % (transpordiühenduse asutamise lepingu V lisas jaotus riikide kaupa)

                        600 000


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.8.2020
            COM(2020) 384 final
            2020/0179(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust nr 445/2014/EL, millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033
            (EMPs kohaldatav tekst)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Meedet „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033 reguleeritakse otsusega nr 445/2014/EL
                  1
               .Otsuse lisas on esitatud ajaliselt järjestatud loetelu, kus on kirjas, millal on liikmesriikidel (kaks liikmesriiki aastas) ja programmis „Loov Euroopa“ või edaspidistes kultuuri toetavates liidu programmides osalevatel kandidaatriikidel / potentsiaalsetel kandidaatriikidel õigus kultuuripealinna tiitlit saada.Euroopa kultuuripealinna tiitli konkurss algab kuus aastat enne tiitliaastat ning selleks avaldab asjaomane ametiasutus konkursikutse.

               Otsusega (EL) 2017/1545
                  2
                laiendati meedet nende Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks olevate Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikide linnadele, kes osalevad programmis „Loov Euroopa“ või edaspidistes kultuuri toetavates liidu programmides.Otsusele nr 445/2014/EL lisatud ajakava asendati seega otsusele (EL) 2017/1545 lisatud ajakavaga.

               Meetme „Euroopa kultuuripealinnad“ üld- ja erieesmärke on kirjeldatud otsuse nr 445/2014/EL artiklis 2. Need on järgmised: kaitsta ja edendada kultuuride mitmekesisust Euroopas; toetada kultuuri rolli linnade pikaajalises arengus; parandada linnade kultuurielu ulatust, mitmekesisust ja Euroopa mõõdet, sealhulgas riikidevahelise koostöö kaudu; muuta kultuur kättesaadavamaks ja suurendada kultuuritegevuses osalemist; tugevdada kultuurisektori suutlikkust ja selle seoseid muude sektoritega; parandada kultuuri abil linnade rahvusvahelist nähtavust.

               Nende eesmärkide saavutamist, mis nõuab liikuvust, reisimist, ürituste korraldamist ja üldsuse osalemist, ohustab tõsiselt COVID-19 pandeemia, mis on tugevalt mõjutanud praeguste ja tulevaste Euroopa kultuuripealinnade ürituste ettevalmistamist ja läbiviimist.

               Otsusega nr 445/2014/EL ei ole tagatud vajalikku paindlikkust selliste erakorraliste tingimuste arvessevõtmiseks.

               Et neis oludes oleks võimalik meetme „Euroopa kultuuripealinnad“ eesmärke saavutada, on seega vaja otsust nr 445/2014/EL muuta Need muudatused ei tohiks kõrvale kalduda otsuse esialgsetest põhimõtetest, eeskirjadest ega menetlustest, vaid peaksid piirduma sellega, mis on rangelt vajalik praeguse enneolematu olukorraga toimetulekuks.

               Kõige suuremat mõju tunnevad loomulikult need Euroopa kultuuripealinnad, kes peaksid praegu oma kultuuripealinna aastat läbi viima (kaks 2020. aasta kultuuripealinna) või kiirendama ettevalmistusi, et olla järgmiseks aastaks õigel ajal valmis (kolm 2021. aasta kultuuripealinna). Kaks 2022. aasta kultuuripealinnaks valitud linna ja üks 2023. aasta kultuuripealinnaks valitud linn tunnevad palju väiksemat mõju, sest neil on veel piisavalt aega, et põhjalikult läbi mõelda, kuidas tulevaste eri piirangute arvessevõtmiseks oma programme kohandada.

               Mõlemad 2020. aasta Euroopa kultuuripealinnad on pidanud alates 2020. aasta märtsist kõik üritused edasi lükkama või tühistama, ilma et oleks selge, millal olukord taas normaalseks muutub. Neil ei ole tegelikult võimalik oma Euroopa kultuuripealinna aastat läbi viia ega head ettevalmistustööd ära kasutada. Kuigi 2020. aasta Euroopa kultuuripealinnade kultuuriprogrammide võimalik pikendamine 2021. aastasse ei kompenseeriks nende linnade kantud tohutut kahju, muudaks see mõlema linna tegevuse 2021. aasta esimestel kuudel nähtavamaks. Samuti seaks see need linnad Euroopa kultuuripealinna kaubamärgist tulenevalt pikemaks ajaks tähelepanu keskpunkti.

               COVID-19ga on kaasnenud suur ebakindlus ka peaaegu kõigis 2021. aasta Euroopa kultuuripealinnadega seotud valdkondades, kuna avaliku ja erasektori partnerite rahastamisväljavaated on ebakindlad, ei ole teada ohutuseeskirjad, mis mõjutavad nii kodanike osalusel tehtavat tööd kui ka lubatavate ürituste liiki, ning reisipiirangute tõttu vähenevad turism ja Euroopa/rahvusvaheliste partnerluste võimalused. Ennetusmeetmete tõttu aeglustusid kolme 2021. aasta kultuuripealinna ettevalmistustööd kriitilisel ajal, mil need linnad oleksid tavatingimustes pidanud oma jõupingutusi tugevdama. Korraldusmeeskonnad pidid mitu kuud järgima liikumispiiranguid ja võimalike lepingupartnerite majanduslik püsimajäämine on ebakindel. Seetõttu on soovitatav lükata kolme 2021. aasta Euroopa kultuuripealinna tiitliaasta edasi 2022. või 2023. aastasse.

               Pärast Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumist antaks 2023. aastal Euroopa kultuuripealinna tiitel kava kohaselt ainult ühele linnale. Kolmest 2021. aasta Euroopa kultuuripealinnast kahe tiitliaasta edasilükkamine 2023. aastasse tasakaalustaks olukorra: Euroopa kultuuripealinnu oleks 2022. aastal kolm ja 2023. aastal kolm. Selline tasakaalustamine muudaks meetme „Euroopa kultuuripealinnad“ nähtavamaks.

               Selleks et võtta eespool kirjeldatud asjaolusid arvesse ning anda kahele 2020. aasta Euroopa kultuuripealinnale võimalus pikendada oma kultuuriprogramme 2021. aastasse ja võimaldada 2021. aasta Euroopa kultuuripealinnade riikidel tiitlit rakendada hilisematel aastatel, on vaja otsust nr 445/2014/EL muuta.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Kuna ettepanekuga muudetakse otsust nr 445/2014/EL, millega kehtestati liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033, on sellel muudetava otsusega sama õiguslik alus ehk Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 167 lõige 5.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Kuna otsus nr 445/2014/EL on liidu õigusakt, saab seda muuta vaid samaväärse õigusaktiga. Liikmesriigid ei saa eraldi tegutseda.

               •Proportsionaalsus

                  Kavandatud muudatused sobivad 2020. ja 2021. aasta Euroopa kultuuripealinnade ees seisva erakordse olukorra lahendamiseks, sest neile luuakse soodsamad tingimused kultuuriprogrammide ja -tegevuse läbiviimiseks viisil, mis tagab meetme eesmärkide saavutamise.

                  Kavandatud muudatused ei lähe eespool nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, kuna need puudutavad üksnes 2020. ja 2021. aastat, mil pandeemia mõju on eeldatavasti kõige suurem.

               •Õigusakti valik

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 445/2014/EL on liidu õigusakt ja seda saab muuta ainult sama liiki õigusaktiga.

               3.SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED

                  Alates COVID-19 pandeemia puhkemisest on komisjon olnud tihedas kontaktis ja pidanud dialoogi kõigi 2020.–2023. aasta Euroopa kultuuripealinnade korraldusmeeskondadega nii eraldi kui ka kahe- ja mitmepoolselt, et paremini mõista pandeemia mõju praeguste ja tulevaste Euroopa kultuuripealinnade ürituste ettevalmistamisele ja läbiviimisele. Korraldusmeeskonnad on teinud koostööd ka oma asjaomaste nõukogudega ning kohalike, piirkondlike ja riiklike ametiasutustega, et uurida koos parimaid võimalusi edasiseks tegevuseks. Mõne riigi ametiasutused (Iirimaa, Rumeenia, Kreeka, Leedu, Luksemburg, Ungari ja Serbia) on komisjoniga ka otse ühendust võtnud.

               Täpsemalt korraldati kõnealusel ajavahemikul neli ühist veebikoosolekut: 2. aprillil toimus ühine telekonverents kahe 2020. aasta Euroopa kultuuripealinna ning Iirimaa ja Horvaatia kultuuriministeeriumi esindajatega; 29. aprillil toimus veebipõhine ühiskohtumine kahe 2022. aasta kultuuripealinnaga; 30. aprillil toimus veebipõhine ühiskohtumine kolme 2021. aasta kultuuripealinnaga ning 5. mail toimus veebipõhine ühiskohtumine kõigi kaheksa 2020.–2023. aasta kultuuripealinnaga.

                  Komisjoni kutsel saatsid kõik 2020., 2021., 2022. ja 2023. aasta Euroopa kultuuripealinnad komisjonile kirja (millest enamiku olid allkirjastanud ka asjaomased kultuuriministeeriumid/-ministrid), milles nad teatasid, kas nad on valmis oma tiitliaasta kultuuriprogrammi pikendama või edasi lükkama, ning põhjendasid oma seisukohta.

                  Järgmistes punktides antakse ülevaade selle konsultatsiooniprotsessi tulemustest.

                  Kõige rängemalt ja otsesemalt on kannatada saanud kaks 2020. aasta Euroopa kultuuripealinna. Mõlemad pidid alates 2020. aasta märtsist kõik üritused edasi lükkama või tühistama, ilma et oleks olnud selge, millal (ja kas) olukord taas normaalseks muutub. Neil ei ole tegelikult võimalik oma Euroopa kultuuripealinna aastat läbi viia ega tehtud suuri investeeringuid ära kasutada. Mõlema Euroopa kultuuripealinna korraldusmeeskonnad on pidanud töötajaid koondama ja nende tegevus on osaliselt seiskunud.

                  Kolmes 2021. aasta Euroopa kultuuripealinnas on pandeemia tekitanud väga suure ebakindluse peaaegu kõigis ettevalmistustega seotud valdkondades: avaliku ja erasektori partnerite rahastamisväljavaated on ebakindlad, ei ole teada tulevased ohutuseeskirjad, mis mõjutavad nii osalustööd kui ka lubatavate ürituste liiki, ning reisipiirangute tõttu vähenevad turism ja Euroopa/rahvusvaheliste partnerluste võimalused. Ennetusmeetmete tõttu aeglustusid kolme 2021. aasta kultuuripealinna ettevalmistustööd kriitilisel ajal, mil need linnad oleksid tavatingimustes pidanud oma jõupingutusi tugevdama – seda põhjusel, et korraldusmeeskonnad pidid järgima liikumispiiranguid ja võimalike lepingupartnerite majanduslik püsimajäämine ei ole kindel.

                  Kaks 2022. aasta Euroopa kultuuripealinna ja üks 2023. aasta Euroopa kultuuripealinn tunnevad palju väiksemat mõju, sest neil on veel piisavalt aega, et põhjalikult läbi mõelda, kuidas tulevaste eri piirangute arvessevõtmiseks oma programme kohandada.

                  Kokkuvõttes näib, et pandeemia ei ole 2020.–2023. aasta Euroopa kultuuripealinnu mõjutanud ühte moodi.

                  Kõige suuremat mõju tunnevad loomulikult need Euroopa kultuuripealinnad, kes peaksid praegu oma kultuuripealinna aastat läbi viima (kaks 2020. aasta kultuuripealinna) või kiirendama ettevalmistusi, et olla järgmiseks aastaks õigel ajal valmis (kolm 2021. aasta kultuuripealinna).

                  Samuti võib sama aasta Euroopa kultuuripealinnadele avalduv mõju olla erinev, sest liikumispiirangud ei ole olnud kogu Euroopas ühesugused, kultuurisektori vastupanuvõime ning kohalike, piirkondlike ja riiklike ametiasutuste finantssuutlikkus ei ole samal tasemel ja/või nad ei olnud jõudnud pandeemia puhkemise ajaks oma ettevalmistustega samasse etappi, mistõttu mõnda neist tabas pandeemia ajal, mil nad pidid väga kiiresti tegutsema.

               4.MÕJU EELARVELE

               Komisjoni ettepanek ei mõjuta otseselt eelarvet. Melina Mercourile pühendatud rahaline auhind, mis makstakse igale kultuuripealinnaks nimetatud linnale tiitliaasta märtsi lõpuks otsuse artiklis 14 sätestatud tingimustel, ning liidu institutsioonide ja asutuste määratud eksperdikomisjoni liikmete tööga seotud kulud kaetakse programmi „Loov Euroopa“ olemasolevatest vahenditest 2014.–2020. aasta finantsraamistikus või liidu edaspidistest kultuuri toetavatest programmidest pärast 2020. aastat. Lisaks sellele ei suurendata ettepanekuga Euroopa kultuuripealinnade arvu aastatel 2020–2033.

               5.MUU TEAVE

                  Komisjoni ettepanek hõlmab järgmist:

               –lubada loetleda lisas esitatud ajakavas 2023. aasta kohta rohkem kui kaks liikmesriiki;

               –anda 2020. aastaks Horvaatia ja Iirimaa määratud Euroopa kultuuripealinnadele võimalus rakendada oma programme kuni 30. aprillini 2021, ilma et muudetaks kultuuripealinnaks määramise aastat;

               –lükata 2021. aastalt 2023. aastale edasi aasta, mil Rumeenial ja Kreekal on õigus saada Euroopa kultuuripealinna tiitel;

               –lükata 2021. aastalt 2022. aastale edasi aasta, mil kandidaatriigil või potentsiaalsel kandidaatriigil on õigus saada Euroopa kultuuripealinna tiitel;

               –kinnitada otsuse 445/2014/EL artiklites 7–11 ja 13 osutatud selliste protsesside kehtivust, mis on seoses 2021. tiitliaastaga juba lõpule viidud (muutub üksnes tiitliaasta, nagu eespool märgitud);

               –ajakohastada vastavalt kahe 2020. aasta Euroopa kultuuripealinna lõpphinnangute esitamise kuupäevi.

               2020/0179 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse otsust nr 445/2014/EL, millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 167 lõiget 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  3
               ,

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt otsuse nr 445/2014/EL artiklile 2 on meetme „Euroopa kultuuripealinnad“ eesmärk kaitsta ja edendada kultuuride mitmekesisust Euroopas, toetada kultuuri rolli linnade pikaajalises arengus, parandada linnade kultuurielu ulatust, mitmekesisust ja Euroopa mõõdet, sealhulgas riikidevahelise koostöö kaudu, muuta kultuur kättesaadavamaks ja suurendada kultuuritegevuses osalemist, tugevdada kultuurisektori suutlikkust ja selle seoseid muude sektoritega ning parandada kultuuri abil linnade rahvusvahelist nähtavust.

               (2)Nende eesmärkide saavutamine eeldab liikuvust, reisimist, ürituste korraldamist ja üldsuse osalemist, mida on COVID-19 pandeemia tingimustes äärmiselt keeruline, kui mitte praktiliselt võimatu teostada.

               (3)Kogu Euroopas rakendatud liikumispiirangute otsese tagajärjena on kultuuriürituste läbiviimise kohad suletud ning kultuuriüritused tühistatud või määramata ajaks edasi lükatud. Euroopa ja rahvusvahelise kultuurikoostöö projektide elluviimine on oluliselt aeglustunud, kuna füüsiline piiriületus on olnud piiratud. Tulude kiire vähenemise ja rahvatervisega seotud uute vajaduste tõttu on kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ning riikide valitsused sattunud suurema eelarvesurve alla. Ka kultuuri erasponsorlus muutub praegu üha keerulisemaks, sest avalikke üritusi, mida toetada, ei toimu või eelistavad ettevõtjad rahvatervisega seotud sponsorlust.

               (4)Praegustele ja tulevastele Euroopa kultuuripealinnadele avalduv mõju on erinev, eelkõige sõltuvalt sellest, mis aastal nad tiitlit kannavad. Näib, et mõju on kõige suurem kahe 2020. aasta Euroopa kultuuripealinna ürituste läbiviimisele ja kolme 2021. aasta Euroopa kultuuripealinna ürituste ettevalmistamisele.

               (5)Kaks 2020. aasta Euroopa kultuuripealinna pidid alates 2020. aasta märtsist kõik üritused edasi lükkama või tühistama, ilma et oleks olnud selge, millal (ja kas) olukord taas normaalseks muutub. Neil ei ole tegelikult võimalik oma Euroopa kultuuripealinna aastat läbi viia ega tehtud suuri investeeringuid ära kasutada.

               (6)Kolmes 2021. aasta Euroopa kultuuripealinnas on pandeemia tekitanud väga suure ebakindluse peaaegu kõigis ettevalmistustega seotud valdkondades: avaliku ja erasektori partnerite rahastamisväljavaated on ebakindlad, ei ole teada tulevased ohutuseeskirjad, mis mõjutavad nii osalustööd kui ka lubatavate ürituste liiki, ning reisipiirangute tõttu vähenevad turism ja Euroopa partnerluste võimalused. Ennetusmeetmete tõttu aeglustusid kolme 2021. aasta Euroopa kultuuripealinna ettevalmistustööd kriitilisel ajal, mil need linnad oleksid tavatingimustes pidanud oma jõupingutusi tugevdama – seda põhjusel, et korraldusmeeskonnad pidid järgima liikumispiiranguid ja võimalike lepingupartnerite majanduslik püsimajäämine ei ole kindel.

               (7)Otsusega nr 445/2014/EL ei ole tagatud vajalikku paindlikkust selliste erakorraliste tingimuste arvessevõtmiseks; täpsemalt ei sisalda see sätteid aasta pikendamise või edasilükkamise kohta olukorras, kus konkreetne linn kannab Euroopa kultuuripealinna tiitlit.

               (8)Seepärast tuleks otsust nr 445/2014/EL muuta nii, et see oleks rangelt kohandatud tekkinud erakorralisele olukorrale ja lubaks neil Euroopa kultuuripealinna tiitlit kandvatel linnadel, mida pandeemia on kõige rängemalt mõjutanud, rakendada oma programme viisil, mis võimaldab saavutada meetme eesmärgid.

               (9)Pärast asjaomaste linnade ja liikmesriikidega konsulteerimist jõuti järeldusele, et on asjakohane anda 2020. aastaks Horvaatia ja Iirimaa määratud Euroopa kultuuripealinnadele võimalus jätkata oma programmide rakendamist kuni 30. aprillini 2021, ilma et muudetaks kultuuripealinnaks määramise aastat. Seega tuleks otsuse nr 445/2014/EL artikleid 3, 4 ja 16 vastavalt muuta.

               (10)Pärast asjaomaste linnade ja liikmesriikidega konsulteerimist jõuti järeldusele, et aasta, mil Rumeenial ja Kreekal on õigus saada Euroopa kultuuripealinna tiitel, tuleks edasi lükata 2021. aastalt 2023. aastale ning aasta, mil kandidaatriigil või potentsiaalsel kandidaatriigil on õigus saada Euroopa kultuuripealinna tiitel, tuleks edasi lükata 2021. aastalt 2022. aastale. Seega tuleks otsuse nr 445/2014/EL artiklit 3 ja kõnealuse otsuse lisas esitatud ajakava vastavalt muuta. Käesolev otsus ei tohiks mõjutada artiklites 7–11 ja 13 osutatud selliste menetluste kehtivust, mis on seoses 2021. tiitliaastaga juba lõpule viidud,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsust nr 445/2014/EL muudetakse järgmiselt.

               (1)Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:

               (a)lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:

               „Igal aastal antakse tiitel maksimaalselt ühele linnale kummaski liikmesriigis, mis on loetletud lisas esitatud ajakavas (edaspidi „ajakava“), ning asjaomastel aastatel ühele Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osaliseks oleva Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riigi (edaspidi „EFTA/EMP riik“), kandidaatriigi või potentsiaalse kandidaatriigi linnale või ühele liiduga lõikes 5 sätestatud asjaoludel ühineva riigi linnale. 2023. aastal kannab tiitlit kõige rohkem üks linn igast lisas esitatud ajakavas nimetatud kolmest liikmesriigist.“;

               (b)lõige 3 asendatakse järgmisega:

               „Liikmesriikide linnadel on õigus kanda tiitlit ühe aasta jooksul vastavalt ajakavas esitatud liikmesriikide järjestusele. 2020. aastal tiitlit kandvatel linnadel on võimalus jätkata oma kultuuriprogrammi rakendamist kuni 30. aprillini 2021, ilma et muudetaks kultuuripealinnaks määramise aastat.“

               (2)Artikli 4 lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:

               „Kultuuriprogramm peab katma kogu tiitliaasta ning see pannakse kokku spetsiaalselt tiitlit silmas pidades ja artiklis 5 sätestatud kriteeriumide kohaselt. 2020. aastal tiitlit kandvatel linnadel on võimalus jätkata oma kultuuriprogrammi rakendamist kuni 30. aprillini 2021.“

               (3)Artikli 16 lõikele 1 lisatakse viies lõik:

               „2020. aastal tiitlit kandvad linnad koostavad oma hindamisaruanded ja edastavad need komisjonile 30. aprilliks 2022.“

               (4)Lisa asendatakse käesoleva otsuse lisaga.

               Artikkel 2

               Otsuse nr 445/2014/EL artiklites 7–11 ja artikli 13 lõike 2 punktis a osutatud menetlused, mis on seoses 2021. tiitliaastaga juba lõpule viidud, jäävad kehtima. Tiitliaastat muudetakse vastavalt käesoleva otsuse lisale.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta otsus nr 445/2014/EL, millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033 ja tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1622/2006/EÜ (ELT L 132, 3.5.2014, lk 1).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. septembri 2017. aasta otsus (EL) 2017/1545, millega muudetakse otsust nr 445/2014/EL, millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033 (ELT L 237, 15.9.2017, lk 1).

                     (3)

                        ELT C , , lk .

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.8.2020
            COM(2020) 384 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust nr 445/2014/EL, millega kehtestatakse liidu meede „Euroopa kultuuripealinnad“ aastateks 2020–2033

               LISA

               AJAKAVA

                        2020

                        Horvaatia

                        Iirimaa

                        2021

                        2022

                        Leedu

                        Luksemburg

                        Kandidaatriik või potentsiaalne kandidaatriik

                        2023

                        Ungari

                        Rumeenia

                        Kreeka

                        2024

                        Eesti

                        Austria

                        EFTA/EMP riik, kandidaatriik või potentsiaalne kandidaatriik

                        2025

                        Sloveenia

                        Saksamaa

                        2026

                        Slovakkia

                        Soome

                        2027

                        Läti

                        Portugal

                        2028

                        Tšehhi Vabariik

                        Prantsusmaa

                        EFTA/EMP riik, kandidaatriik või potentsiaalne kandidaatriik

                        2029

                        Poola

                        Rootsi

                        2030

                        Küpros

                        Belgia

                        EFTA/EMP riik, kandidaatriik või potentsiaalne kandidaatriik

                        2031

                        Malta

                        Hispaania

                        2032

                        Bulgaaria

                        Taani

                        2033

                        Madalmaad

                        Itaalia

                        EFTA/EMP riik, kandidaatriik või potentsiaalne kandidaatriik