title: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus)

text:
|

52010PC0799

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 21.12.2010KOM(2010) 799 lõplik2010/0385 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidEttepaneku eesmärk on viia nõukogu määrus (EÜ) nr 1234/2007[1] (ühise turukorralduse kohta) vastavusse komisjoni delegeeritud volituste ja rakendamisvolituste vahelise eristusega, mis võeti kasutusele Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291.Lisaks hõlmab käesolev ettepanek terviklikkuse huvides nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 muutmise ettepanekuid, mille komisjon on juba eraldi esitatud Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning mis parandavad seega ühise turukorralduse arusaadavust ja sellele juurdepääsetavust kõigi sidusrühmade jaoks.-  Üldine taustDelegeeritud ja rakendamisvolitusedEuroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291 eristatakse selgelt ühelt poolt komisjonile delegeeritud õigust võtta vastu muid kui seadusandlikke akte ning teiselt poolt komisjonile antud õigust võtta vastu rakendusakte.-  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 290 võimaldab seadusandjal delegeerida komisjonile õiguse võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad ja mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi. Komisjoni vastuvõetud õigusakte nimetatakse uues aluslepingus kasutatava terminoloogia kohaselt „delegeeritud õigusaktideks” (artikli 290 lõige 3).-  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 291 kohaselt võtavad liikmesriigid vastu kõik siseriikliku õiguse meetmed, mis on vajalikud liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamiseks. Kõnealuste aktidega saab komisjonile anda rakendamisvolitused, kui selliste aktide rakendamiseks on vaja ühetaolisi tingimusi. Komisjoni vastuvõetud õigusakte nimetatakse uues aluslepingus kasutatava terminoloogia kohaselt „rakendusaktideks” (artikli 291 lõige 4).Nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 kavandatud vastavusseviimine Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitest 290 ja 291 tulenevate uute nõuetega põhineb komisjoni olemasolevate, määruse (EÜ) nr 1234/2007 kohaste volituste hoolikal kvalifitseerimisel kas „delegeeritud õigusaktideks” või „rakendusaktideks”, mis tehti arvestades komisjoni poolt praeguste volituste alusel vastu võetud rakendusmeetmeid.Seoses vastavusseviimisega on ette valmistatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 läbivaatamise ettepaneku eelnõu. Selle eelnõuga antakse seadusandjale volitused määratleda ühise põllumajanduspoliitika põhijooned. Seadusandja määrab kindlaks ühise turukorralduse üldsuunised ja aluspõhimõtted. Näiteks määrab seadusandja kindlaks turusekkumismeetmete, tootmise piiramise süsteemide ja abikavade eesmärgid. Seadusandja sätestab ka impordi- ja ekspordilitsentside süsteemi kehtestamise põhimõtte, turustamis- ja tootmiseeskirjade põhielemendid ning karistuste, vähendamiste ja väljajätmiste kohaldamise põhimõtte. Samuti kehtestab seadusandja konkreetsete sektorite erisätted.Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290 annab seadusandja komisjonile volituse täiendada või muuta süsteemi teatavaid mitteolemuslikke osi. Komisjoni delegeeritud õigusaktiga võidakse seega määrata täiendavaid elemente, mis on vajalikud seadusandja poolt kehtestatud ühise turukorralduse nõuetekohaseks toimimiseks. Näiteks võtab komisjon vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada ettevõtjatele kavas osalemise tingimused, litsentsi väljaandmisega seotud kohustused ning vajaduse korral ka see, kas sõltuvalt majanduslikust olukorrast on litsentsi väljaandmisel vaja tagatist. Samuti delegeerib seadusandja komisjonile õiguse võtta meetmeid, et kehtestada toodete abikõlblikkuse kriteeriumid seoses turusekkumisega. Lisaks võib komisjon vastu võtta delegeeritud õigusakte seoses mõistetega.Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 291 vastutavad seadusandja kehtestatud süsteemi rakendamise eest liikmesriigid. Siiski on vaja tagada süsteemi ühetaoline kohaldamine liikmesriikides. Seepärast annab seadusandja komisjonile rakendamisvolitused kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 291 lõikega 2 seoses ühise turukorralduse rakendamise ühetaoliste tingimustega ja liikmesriikide rakendatavate kontrollide üldise raamistikuga.Nõukogu volitused Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 kohaseltEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 on sätestatud et „nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed hindade ja maksude, toetuste ja koguseliste piirangute kehtestamise (…) kohta”. Kõnealune säte on erand Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikest 2, mille kohaselt on nõutud seadusandliku tavamenetluse kasutamist, et „kehtestada põllumajandusturgude ühine korraldus ….. ja muud ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks vajalikud sätted.” Selline ülesehitus kajastab Lissaboni lepingu üldist suundumust, mille kohaselt on seadusandlik tavamenetlus ELi õigusaktide vastuvõtmise tavamenetlus.Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikest 3 tehtud erandit tuleb seepärast tõlgendada kitsendavalt, et seadusandja saaks rakendada oma seadusandlikke volitusi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt. Seega reguleerib seadusandja ühise põllumajanduspoliitika põhielemente ning teeb poliitilisi otsuseid, mis kujundavad selle struktuuri, vahendeid ja mõju. Seepärast tuleks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 sätestatud erimenetlust kohaldada üksnes juhul, kui kõnealuses sättes osutatud asjaolu ei kuulu seadusandjale Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt jäetud poliitilise põhiotsuste hulka. Kui selline asjaolu on lahutamatult seotud seadusandja poolt tehtava otsuse poliitilise sisuga, siis Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõiget 3 ei kohaldata.Seega põhineb ettepanek järgmistel põhimõtetel.-  Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) struktuuri ja põhielementide üle otsustab seadusandja (Euroopa Parlament ja nõukogu). Näiteks riiklik sekkumine (sealhulgas raamistik, mille kohaselt määrab komisjon teatavad sekkumishinnad kindlaks hankemenetluste teel) ning määrusega 1234/2007 kehtestatud piima- ja suhkrukvoodi süsteemid peaksid jääma seadusandja otsustada, kuna need on lahutamatult seotud seadusandja kehtestatud süsteemi sisu mõistega ja süsteemi piiridega.-  Nõukogu võtab artikli 43 lõikes 3 osutatud hindade ja maksude, toetuste ja koguseliste piirangute kehtestamise meetmed, mis ei kuulu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 reguleerimisalasse. Komisjon esitab määruse ettepaneku Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 põhjal seoses artikliga 21 või kohustusliku eraladustusabi andmise tingimuste kohta, artikliga 99 tootmistoetuse kohta suhkrusektoris, artiklitega 101 ja 102 toetuste kohta piima- ja piimatootesektoris, artikliga 108 toetuse kohta õpilaste varustamiseks piimatoodetega, artikliga 155 siidiussisektori toetuste kohta, artikliga 273 eksporditoetuste kohta ning artikliga 281 elustaimede ekspordi miinimumhindade kohta. Kõnealuste sätete puhul on kavandatud määrustega ette nähtud, et toetussummad, eksporditoetused ja ekspordi miinimumhinnad määrab kindlaks nõukogu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt ja selliste toetuste summad, toetused ja hinnatasemed peaks kindlaks määrama komisjon rakendusaktidega.Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3 on iseseisev alus õigusaktide vastuvõtmiseks nõukogu poolt. Siiski osutatakse ettepanekus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 kohaldamisel selguse huvides sõnaselgelt kõnealusele klauslile kõigi asjakohaste ühise turukorralduse sätete puhul. Komisjon esitab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt vajalikud ettepanekud sobival ajal nõukogule.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidEuroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 290 ja 291.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEi kohaldata.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED-  Konsulteerimine huvitatud isikutega-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineHuvitatud isikute ega välisekspertidega ei olnud vaja konsulteerida, kuna ettepanek viia nõukogu määrus (EÜ) nr 1234/2007 vastavusse Lissaboni lepinguga on institutsioonidevaheline küsimus, mis on seotud kõigi nõukogu määrustega.-  Mõju hindamineMõjuhinnang ei ole vajalik, kuna ettepanek viia nõukogu määrus (EÜ) nr 1234/2007 vastavusse Lissaboni lepinguga on institutsioonidevaheline küsimus, mis on seotud kõigi nõukogu määrustega.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteMäärata nõukogu määruses (EÜ) nr 1234/2007 kindlaks komisjoni delegeeritud ja rakendamisvolitused ning kehtestada vastavate õigusaktide vastuvõtmiseks vajalik menetlus.Käesolevasse ettepanekusse on kaasatud järgmised ettepanekud:i) Euroopa Parlamendi õigusloomega seotud resolutsioon (23. november) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku kohta, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 (ühise turukorralduse määrus) seoses Saksamaa alkoholimonopoli raames antava abiga (KOM(2010) 336 (lõplik));ii) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepanek, millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 1234/2007 liidus enim puudust kannatavatele isikutele toiduabi jaotamisega (KOM(2010) 486 (lõplik));iii) Ettepanek muuta nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 seoses turustamisstandarditega [tegevuskava 2010/AGRI/010];iv) Ettepanek muuta nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 seoses lepinguliste suhetega piima- ja piimatootesektoris [tegevuskava 2010/AGRI/026].-  Õiguslik alusEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 42 esimene lõik ja artikli 43 lõige 2.-  Subsidiaarsuse põhimõtePõllumajanduspoliitika on ELi ja liikmesriikide jagatud pädevus. See tähendab, et seni kuni EL ei ole õigusakte sätestanud, säilitavad liikmesriigid oma pädevuse. Käesoleva ettepaneku eesmärk on üksnes kohandada ühist turukorraldust Lissaboni lepinguga kehtestatud uute nõuetega. Seega ei mõjuta käesolev ettepanek liidu senist lähenemisviisi.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.-  Õigusakti valikKavandatud õigusakt(id): Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus.Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: otsene kohaldamine on ÜPP olemuse ja selle majandamisnõuete tõttu ÜPPga seotud õigusaktide puhul hädavajalik.4. MÕJU EELARVELEKäesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu kulusid.5. TÄIENDAV TEAVE-  LihtsustamineEttepanek parandab ühise turukorralduse arusaadavust ja juurdepääsetavust, sest nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 on oluliselt muudetud.2010/0385 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,[2]olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[3]toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[4]ning arvestades järgmist:1.  Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus),[5] on muudetud mitu korda. Lissaboni lepingu jõustumise tõttu tuleb teha täiendavaid muudatusi, et viia Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning eelkõige komisjonile antud volitused vastavusse Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artiklitega 290 ja 291. Arvestades nende muudatuste ulatust, on asjakohane tunnistada määrus (EÜ) nr 1234/2007 kehtetuks ja asendada see uue ÜTK määrusega. Tehnilise lihtsustamise huvides on asjakohane inkorporeerida nõukogu 2. mai 1972. aasta määrus (EMÜ) nr 922/72 (millega sätestatakse siidiusside kasvatamiseks abi andmise üldeeskirjad 1972/73. kasvatusaastaks)[6] käesolevasse määrusesse. Seepärast tuleks ka määrus (EMÜ) nr 922/72 kehtetuks tunnistada.2.  Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu meetmed hindade ja maksude, toetuste ja koguseliste piirangute kehtestamiseks. Selguse huvides tuleks aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaldamisel käesolevas määruses sõnaselgelt osutada asjaolule, et nõukogu võtab meetmed kõnealuse artikli alusel.3.  Käesolev määrus peaks sisaldama kõiki ÜTK määruse põhielemente. Hindade ja maksude, toetuste ja koguseliste piirangute kehtestamine on teatavatel juhtudel lahutamatult seotud kõnealuste põhielementidega.4.  Komisjonile tuleks anda volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt aluslepingu artiklile 290, et täiendada või muuta käesoleva määruse teatavaid mitteolemuslikke osi. Tuleks kindlaks määrata sellised osad, mida komisjonil on õigus muuta, samuti tingimused, mille alusel selline delegeerimine peab toimuma.5.  Kiirmenetlust tuleks kasutada erandjuhtudel, kui see osutub vajalikuks, et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult turuhäirete ohule või tekkinud turuhäirete korral. Kiirmenetluse valik peaks olema põhjendatud ning tuleks täpsustada juhud, mil kiirmenetlust tuleks kasutada.6.  Aluslepingu artikli 291 kohaselt peaksid liikmesriigid vastutama käesoleva määrusega kehtestatud põllumajandusturgude ühise korralduse (edaspidi „ÜTK”) rakendamise eest. Et tagada ÜTK ühetaoline rakendamine liikmesriikides ja vältida konkurentsimoonutusi ja ettevõtetevahelist diskrimineerimist, peaks komisjonil olema õigus aluslepingu artikli 291 lõike 2 kohaselt rakendusakte vastu võtta. Seetõttu tuleks komisjonile kõnealuse sätte kohaselt anda rakendamisvolitused, eelkõige seoses ühetaoliste tingimustega, mille alusel kohaldatakse turusekkumismeetmeid, ning seoses toetuskavade rakendamise ühetaoliste tingimustega ning turustamist ja tootmist käsitletavate kohaldamiseeskirjade ning kolmandate riikidega kauplemise eeskirjadega. Komisjon peaks määratlema ka liikmesriikide kohaldatavate kontrollide miinimumnõuded.7.  Lisaks tuleks ÜTKga kehtestatud kavade tõhususe tagamiseks anda komisjonile vajalikud volitused seoses turukorraldusmeetmete ja igapäevase töökorralduse ülesannetega. Selleks et tagada ÜTK nõuetekohane toimimine, tuleks komisjonile anda ka õigus reguleerida teatavaid küsimusi, mis on pigem tehnilise iseloomuga, ja vastu võtta eeskirjad teatiste, teabe ja aruandluse kohta ning kehtestada menetlused ja tehnilised kriteeriumid seoses turutoetuse saamise tingimustele vastavate toodete ja ettevõtjatega. Lisaks peaks komisjon ÜTK nõuetekohase toimimise tagamiseks kindlaks määrama eelkõige ka kuupäevad, tähtajad, vahetuskursi rakendusjuhud, võrdlusperioodid ja intressimäärad, ning abikavade puhul tuleks komisjonile anda eelkõige õigus määrata kindlaks abi ja võtta vastu eeskirjad kavade juhtimise, kontrollimise ja hindamise kohta ning avalikustada makstud toetuste kasutamine ning eeskirjad seoses sotsiaalprogrammide rakendamisega. Komisjonile tuleks anda õigus määratleda toetuse maksmise ja ettemakse tegemise kord.8.  Ühise turukorralduse eesmärkide saavutamiseks ning selle põhimõtete järgimiseks tuleks komisjonile anda õigus vastu võtta eeskirjad, sealhulgas selliste kavade haldamise kohta, mille eesmärk on piirata piima, suhkru ja veini tootmist, ning eeskirjad kontrollimiste kohta; komisjonile tuleks anda ka õigus määrata kindlaks tagatiste summa, alusetult makstud summade tagasimaksmise eeskirjad ja kord ning võtta vastu eeskirjad turutoetuse lepingute kohta.9.  Et kohaldamine oleks kogu liidus veinisektori puhul ühetaoline, tuleks komisjonile anda õigus kontrollida, kas päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste ning traditsiooniliste nimetuste taotlused vastavad käesolevas määruses sätestatud tingimusele. Veinisektori toodete esitusviisi ja märgistamise suhtes tuleks komisjonile anda pädevus vastu võtta kõik vajalikud eeskirjad seoses menetluste, teatiste ja tehniliste kriteeriumidega.10.  Käesoleva määrusega kehtestatud õigusraamistiku eesmärkide saavutamiseks peaksid komisjonil olema püsivad järelevalvevolitused seoses tootjaorganisatsioonide, tootjarühmade, tootmisharudevaheliste organisatsioonide ja ettevõtjate organisatsioonide teatavate tegevustega. Lisaks tuleks ühise turukorraldusega määratletud struktuuri ja selle oluliste näitajate säilitamiseks anda komisjonile pädevus vastu võtta kõik vajalikud eeskirjad seoses erakorraliste turumeetmetega ja erakorraliste juhtimismeetmetega, mis on ette nähtud kiireloomuliste ja ettenägematute probleemide lahendamiseks ühes või enamas liikmesriigis.11.  Kui ei ole teisiti sätestatud, peaks komisjon võtma kõnealused rakendusaktid vastu kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr XX/XXXX [ määruse pealkiri ].12.  Teatavate käesoleva määruse kohaste meetmete puhul, mis nõuavad kiiret tegutsemist või mis on seotud üksnes üldsätete kohaldamisega konkreetsete olukordade puhul ilma konfidentsiaalsuseeskirjadeta, tuleks komisjonile anda õigus vastu võtta rakendusakte ilma komitee abita.13.  Lisaks peaks komisjonil olema õigus täita teatavaid haldus- või juhtimisülesandeid, mis ei eelda delegeeritud õigusaktide või rakendusaktide vastuvõtmist.14.  Asendamine uue ÜTK määrusega ei tohiks kahtluse alla seada ühises põllumajanduspoliitikas (edaspidi „ÜPP”) aastate jooksul tehtud poliitilisi otsuseid. Seepärast on käesoleva määruse eesmärk peamiselt komisjonile antud volituste vastavusse viimine Lissaboni lepinguga. See ei tohiks seega tunnistada kehtetuks või muuta olemasolevaid sätteid, mille puhul jääb kehtima olemasolev põhjendus, välja arvatud juhul kui kõnealused sätted on vananenud; käesoleva määrusega ei nähta ette ka uusi eeskirju ega meetmeid. Sellisest lähenemisviisist on tehtud erand liidus enim puudust kannatavatele isikutele toiduainete jaotamise puhul ning Saksamaa alkoholimonopoli raames antava abi puhul. Turustamisstandardeid käsitlevad sätted kajastavad kvaliteedipoliitika ulatusliku läbivaatamise raames tehtud ettepanekuid.15.  Teravilja, riisi, suhkru, kuivsööda, seemnete, oliiviõli ja lauaoliivide, lina ja kanepi, puu- ja köögivilja, banaanide, piima ja piimatoodete ning siidiusside puhul tuleks kindlaks määrata turustusaastad, mis on peamiselt kohandatud nende toodete vastavatele bioloogilistele tootmistsüklitele.16.  Turgude stabiliseerimiseks ja põllumajandusega tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamiseks on eri sektorites paralleelselt otsetoetuskavade kasutuselevõtmisega välja töötatud hinnatoetuse diferentseeritud süsteem, milles võetakse ühest küljest arvesse iga sektori vajadusi, teisalt aga eri sektorite omavahelist sõltuvust. Neid meetmeid rakendatakse riikliku sekkumise või vajaduse korral eraladustusabi maksmise vormis teravilja-, riisi-, suhkru-, oliiviõli ja lauaoliivide, veiseliha- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektori suhtes. Käesoleva määruse eesmärke seoses määrusesse (EÜ) nr 1234/2007, eelkõige nõukogu 19. jaanuari 2009 määrusega (EÜ) nr 72/2009 (milles käsitletakse ühise põllumajanduspoliitika muudatusi, muutes määrusi (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 320/2006, (EÜ) nr 1405/2006, (EÜ) nr 1234/2007, (EÜ) nr 3/2008 ja (EÜ) nr 479/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 1883/78, (EMÜ) nr 1254/89, (EMÜ) nr 2247/89, (EMÜ) nr 2055/93, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 2596/97, (EÜ) nr 1182/2005 ja (EÜ) nr 315/2007)[7] tehtavaid hilisemaid muudatusi arvestades ja nendes esitatud põhjenduste alusel on seega vaja säilitada varem väljatöötatud vahenditega ette nähtud hinnatoetusmeetmed, tegemata neisse olulisi muudatusi võrreldes varasema õigusliku olukorraga.17.  Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks neid meetmeid reguleerivad sätted allutada ühisele struktuurile, säilitades samas igas sektoris järgitava poliitika. Selleks on asjakohane eristada võrdlus- ja sekkumishindu.18.  Teravilja-, veise- ja vasikaliha, piima- ja piimatoodete turu ühine korraldus sisaldas sätteid, mille kohaselt võis nõukogu hinnatasemeid muuta, tegutsedes Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 37 lõikes 2 sätestatud korras. Arvestades hinnasüsteemide tundlikkust, tuleks täpsustada, et aluslepingu artikli 43 lõike 2 kohane hinnatasemete muutmise võimalus kehtib kõigi käesoleva määrusega hõlmatud sektorite suhtes.19.  Võrdlushind tuleb määrata kindlaks valge suhkru ja toorsuhkru standardkvaliteedi kohta. Sellised standardkvaliteedid peaksid vastama liidus toodetud suhkru tüüpilisele keskmisele kvaliteedile ja need tuleks kindlaks määrata suhkrukaubanduses kasutatavate kriteeriumide alusel. Standardkvaliteete peab olema võimalik uuesti läbi vaadata, et võtta arvesse eelkõige turunõudeid ja tehnilise analüüsi arengut.20.  Selleks et tagada usaldusväärne teave hindade kohta liidu suhkruturgudel, tuleks käesoleva määrusega ette näha hinnaaruandluse süsteem, mille põhjal tuleks kindlaks määrata valge suhkru turuhinna tasemed.21.  Määrusega (EÜ) nr 72/2009 tehtud muudatuste kohaselt on teravilja, riisi, või ja lõssipulbri sekkumissüsteem avatud aasta teatavatel perioodidel. Veise- ja vasikalihasektori puhul peaks riikliku sekkumise alustamine ja lõpetamine sõltuma teatava perioodi turuhinnatasemetest.22.  Minevikus vähendas teravilja-, riisi- ning veise- ja vasikalihaturu ühine korraldus riiklikul sekkumisel rakendatavat hinnataset ning määras selle kindlaks otsetoetuskavade kasutuselevõtuga nendes sektorites. Seega on nende toetuskavade raames antav abi ja sekkumishinnad omavahel tihedalt seotud. Piima- ja piimatootesektori toodete vastav hinnatase oli kindlaks määratud, et edendada asjakohase sektori toodete tarbimist ja parandada nende konkurentsivõimet. Kõnealused poliitilised otsused jäävad endiselt jõusse.23.  Käesolevas määruses tuleks sätestada riikliku sekkumise käigus ostetud toodete müümise võimalus. Selliseid meetmeid tuleks võtta viisil, mis väldib turuhäireid ning tagab võrdse juurdepääsu kaupadele ja ostjate võrdse kohtlemise.24.  Aluslepingu artikli 39 lõikes 1 määratletud ÜPP eesmärgid hõlmavad turgude tasakaalustamist ja mõistliku hinnaga toodangu tarbijani jõudmise tagamist. Aastate jooksul on toiduabi jaotamise programm aidanud edukalt kaasa nende kahe eesmärgi saavutamisele. See peaks jätkuvalt tagama ÜPP eesmärkide täitmise ja aitama saavutada ühtekuuluvuse eesmärke. ÜPP järjestikused reformid on viinud nii sekkumisvarude kui ka toiduainete valiku järkjärgulisele vähendamisele. Järelikult peaksid turuostud muutuma abiprogrammi toiduainetega varustamise pidevaks allikaks.25.  Eelarve mõistliku haldamise tagamiseks ning liidu abiprogrammi ühtekuuluvusaspektist täielikuks kasusaamiseks tuleks kehtestada liidu toetuse kindlaksmääratud ülemmäär ja liikmesriigid peaksid sätestama toiduabi jaotamise programmi kaasrahastamise. Lisaks on kogemused näidanud, et programmi jaoks on vaja pikemaajalisi perspektiive. Seepärast peaks komisjon kehtestama abiprogrammi rakendamiseks kolmeaastased kavad ning liikmesriigid peaksid valmistama ette riiklike toiduabi jaotamise programmid ja määrama kindlaks oma eesmärgid ja prioriteedid, sealhulgas toitumisalased kaalutlused. Lisaks peaksid liikmesriigid tegema piisavalt haldus- ja füüsilisi kontrolle ning nägema ette karistused rikkumiste korral, selleks et tagada kolmeaastase abikava rakendamine kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega.26.  Selleks et tagada enim puudust kannatavatele isikutele toiduabi jaotamise programmi läbipaistev, ühtne ja tõhus toimimine, peaks komisjon kehtestama kolmeaastase abikava vastuvõtmise ja läbivaatamise korra ning kõnealused kavad vastu võtma ja vajaduse korral läbi vaatama. Komisjon peaks vastu võtma sätted kolmeaastasesse abikavasse lisada tulevate täiendavate elementide kohta, toodete tarnimise eeskirjad, samuti sekkumisvarudest toodete väljavõtmise (sealhulgas liikmesriikide vaheline ülekandmine) suhtes kohaldatavad menetlused ja tähtajad ning eeskirjad riiklike toiduabiprogrammide formaadi ja rakendamise aastaaruannete kohta. Selleks et tagada kolmeaastaste kavade ühetaoline rakendamine liikmesriikides, peaks komisjon kehtestama liikmesriikide poolt kõlblikuks tunnistatud heategevusorganisatsioonidele kulude hüvitamise korra, sealhulgas tähtajad ja rahalised ülempiirid, hankemenetluse tingimused ning toiduainete ja nende tarnimise suhtes kohaldatavad tingimused. Lisaks tuleks vastu võtta eeskirjad, milles sätestatakse liikmesriikide kohustused seoses kontrollide, maksete korra ja maksetähtaegadega, sealhulgas vähendamised nende eiramise korral, raamatupidamissätted ning ülesanded, mida riiklikud sekkumisametid peavad täitma, sealhulgas liikmesriikidevahelise ülekandmise korral.27.  Piimaturu tasakaalustamiseks ning turuhindade stabiliseerimiseks on käesolevas määruses sätestatud eraladustusabi andmine teatavate võitoodete puhul. Lisaks on komisjonile antud õigus otsustada valge suhkru, teatavate oliiviõliliikide ning teatavate veise- ja vasikalihatoodete, sea-, lamba- ja kitseliha eraladusabi andmise üle.28.  Liidu rümpade klassifitseerimisskaalad veise- ja vasikaliha-, sealiha-, lamba- ja kitselihasektoris on väga olulised kõnealustes sektorites hindade registreerimiseks ja sekkumiskorra kohaldamiseks. Lisaks sellele järgivad nad turu läbipaistvuse parandamise eesmärki.29.  Loomataudide leviku tõkestamiseks kavandatud meetmete kohaldamisest tulenevad vaba ringluse piirangud võivad ühe või mitme liikmesriigi teatavate toodete turul põhjustada raskusi. Kogemused näitavad, et tõsised turuhäired, näiteks tarbimise või hindade oluline vähenemine, võivad olla seotud inimeste või loomade terviseriskidest tuleneva tarbijate usalduse kaotusega.30.  Veise- ja vasikaliha, piima ja piimatoodete, sealiha, lamba- ja kitseliha, munade ja kodulinnuliha erakorralised turutoetusmeetmed peaksid olema otseselt seotud haiguste leviku tõkestamiseks vastuvõetud tervishoiu- ja veterinaarmeetmetega või neile järgnema. Neid meetmeid tuleks võtta liikmesriikide palvel, et vältida tõsiseid häireid asjaomastel turgudel.31.  Käesoleva määrusega tuleks komisjonile ette näha võimalus võtta vastu erisekkumismeetmed, kui see on vajalik tõhusaks ja tulemuslikuks reageerimiseks teraviljasektori turuhäirete ohule ning ulatusliku riikliku sekkumise vältimiseks liidu teatavate piirkondade riisisektoris või koorimata riisi puudujääkide kompenseerimiseks pärast loodusõnnetusi.32.  Selleks et tagada liidu suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatajatele rahuldav elatustase, tuleks kindlaks määrata kvoodikohase ja standardkvaliteedile vastava suhkrupeedi miinimumhind ning määratleda kõnealune standardkvaliteet.33.  Suhkruettevõtjate ja suhkrupeedikasvatajate õiguste ja kohustuste õiglase tasakaalu tagamiseks on vaja erivahendeid. Seepärast tuleks kehtestada standardsätted, mis reguleerivad mitme kutseala vahelisi kokkuleppeid.34.  Erinevate looduslike, majanduslike ja tehniliste tingimuste tõttu on suhkrupeedi ostutingimusi liidus raske ühtlustada. Suhkrupeedikasvatajate ühenduste ja suhkruettevõtjate ühenduste vahel on juba sõlmitud majandusharusisesed kokkulepped. Raamsätetega peaks seepärast määratlema üksnes suhkrupeedikasvatajatelt ja suhkrutootjatelt nõutavad miinimumtagatised, et tagada suhkruturu nõuetekohane toimimine, ja teatavatest eeskirjadest erandite tegemine peaks olema võimalik majandusharusiseste kokkulepetega.35.  Suhkrusektoris sätestatud tootmismaks, millega kaetakse tekkinud kulusid, tuleks kehtestada käesoleva määrusega.36.  Et säilitada suhkruturgudel tasakaal võrdlushinna-lähedasel tasemel, tuleks ette näha võimalus otsustada suhkur turult kõrvaldada ajavahemikuks, mil tasakaal turul taastub.37.  Elustaimede, veise- ja vasikaliha, sealiha, lamba- ja kitseliha, munade ja kodulinnuliha puhul tuleks sätestada teatavate meetmete vastuvõtmise võimalus pakkumise kohandamiseks turu nõuetele. Niisugused meetmed võivad kaasa aidata turgude stabiliseerimisele ja põllumajandusega tegeleva asjaomase rahvastikuosa rahuldava elatustaseme tagamisele.38.  Suhkrusektoris on koguseline tootmispiirang olnud oluline turupoliitika vahend. Põhjused, miks ühendus varem suhkrusektoris tootmiskvootide süsteemi kasutusele võttis, kehtivad endiselt.39.  Käesoleva määruse kohane suhkrukvoodisüsteem peaks eelkõige säilitama kvootide õigusliku seisundi, kuna vastavalt Euroopa Liidu Kohtu praktikale on kvoodisüsteem suhkrusektori turu reguleerimise mehhanism, mille eesmärk on tagada üldistes huvides olevate eesmärkide saavutamine.40.  Käesoleva määrusega tuleks ette näha võimalus suhkrukvootide kohandamiseks, et võtta arvesse liikmesriikide otsuseid seoses riikide kvootidega.41.  Arvestades vajadust võimaldada teatavat riiklikku paindlikkust töötleva tööstuse ning suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatuse struktuurilise kohanduse tõttu kvootide kohaldamise perioodil, tuleks liikmesriikidele ette näha võimalus lubada ettevõtjate kvoote teatavates piirides muuta, piiramata seejuures ümberkorraldusfondi kui vahendi toimimist.42.  Et vältida suhkru ülejääkidest tulenevaid suhkruturu moonutusi, peaks võimaldama komisjonil teatavatest kriteeriumidest lähtudes ette näha kvoodikohases tootmises töödeldava suhkru, isoglükoosi või inuliinisiirupi ülejääkide ülekandmise järgmisse turustusaastasse. Lisaks sellele, kui kehtivaid tingimusi teatavate koguste osas ei täideta, kehtestatakse ülejäägile samuti tasu, et vältida selliste turuolukorda ohustavate koguste kuhjumist.43.  Piimakvootide süsteem tuleks säilitada kuni selle aegumiseni 2015. aastal, sealhulgas tuleks säilitada tasu kohaldamine üle teatava tagatud alammäära kogutud või otsetarbimiseks müüdud piima kogustele.44.  Tuleks säilitada piima tarnete ja otseturustamise eristamine ning süsteemi tuleks kohaldada individuaalsete tegelike rasvasisalduste ja piima siseriikliku baasrasvasisalduse alusel. Põllumajandustootjatel peaks teatavatel tingimustel olema lubatud oma individuaalset kvooti ajutiselt üle kanda. Lisaks tuleks säilitada põhimõte, mille kohaselt põllumajandusettevõtte müümisel, rentimisel või pärandina ülekandmisel läheb vastav kvoot koos asjaomase maaga üle ostjale, rentnikule või pärijale, kusjuures tuleks säilitada erandid kvootide põllumajandusettevõttega sidumise põhimõttele, et jätkata piimatootmise ümberkorraldamist ja parandada keskkonda. Kooskõlas kvootide mitut liiki ülekandmiste ja objektiivsete kriteeriumide kasutamisega tuleks kehtestada eeskirjad, mille alusel on liikmesriikidel õigus suunata osa ülekantavaid kvoote riiklikku reservi.45.  Kvoodiületamise tasu piima ja muude piimatoodete puhul tuleks kehtestada hoiataval tasemel ning liikmesriik peab seda maksma kohe, kui tootmiskvooti on ületatud. Sel juhul peaks liikmesriik maksekohustuse jagama kvoodi ületamise põhjustanud tootjate vahel. Kõnealused tootjad peaksid kohustuma maksma liikmesriigile oma osa tasust üksnes asjaolu tõttu, et nad on ületanud neile eraldatud kvoote. Liikmesriigid peaksid maksma Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) nende tootmiskvooti ületavale osale vastavat tasu, mida vähendatakse 1 % suuruse summa võrra, et võtta arvesse pankrotijuhtumeid või teatavate tootjate lõplikku suutmatust maksta oma osa kõnealusest tasust.46.  Piima kvoodisüsteemi peamine eesmärk, milleks on vähendada vastaval turul nõudmise ja pakkumise vahelist tasakaalustamatust ning sellest tulenevaid struktuurilisi ülejääke, saavutades seeläbi turu parema tasakaalu, vähendas ilmselt turule orienteeritust, kuna see moonutas põllumajandustootjate reageeringut hinnasignaalidele ning takistas efektiivsuse kasvu sektoris ja aeglustas ümberkorraldusi. Seetõttu on ette nähtud piimakvootide järkjärguline kaotamine iga-aastase kasvu abil (1 % turustusaasta kohta ajavahemikul 2009/2010–2013/2014). Seoses piimasektori ümberkorraldamisega tuleks liikmesriikidel lubada kuni 2014. aasta 31. märtsini anda teatavates piirides täiendavat riiklikku toetust. Nõukogu määrusega nr 248/2008[8] muudetud määrusesse (EÜ) nr 1234/2007 inkorporeeritud kvoodi suurendamine ja 1 % aastane suurendamine koos muude muudatustega, mis vähendavad kvoodiületamise tasu kaasnemise tõenäosust, tähendab, et praeguste tootmismallide alusel esineks kvoodiületamise tasu oht vaid Itaalia puhul, kui 1 % aastast suurenemist kohaldataks ajavahemikust 2009/2010 kuni 2013/2014. Seetõttu on kõigi liikmesriikide praegusi tootmismalle arvesse võttes kvooti Itaalia puhul varakult suurendatud, et seda ohtu vältida.47.  Määruses (EÜ) nr 1234/2007 on sätestatud eri liiki abikavad. Kuivsööda- ning lina- ja kanepituru abikavas on sätestatud nende sektorite siseturu korraldamise vahendina töötlemistoetused. Määrusega (EÜ) nr 72/2009 tehtud muudatuste tõttu ning nõukogu 19. jaanuari 2009 määruse (EÜ) nr 73/2009 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003)[9] kohaselt jätkatakse kuivsööda toetuse maksmist kuni 1. aprillini 2012 ning pika linakiu, lühikese linakiu ja kanepikiu toetuse maksmist kuni 2011/2012. turustusaastani. Määrusega (EÜ) nr 1234/2007 ette nähtud kartulitärklise kvoodisüsteemi ja sellega seonduvat miinimumhinda kohaldatakse kuni 2011/2012. turustusaasta lõpuni.48.  Piimaturu tasakaalustamiseks ning piima ja piimatoodete turuhindade stabiliseerimiseks on vaja meetmeid piimatoodete müügivõimaluste suurendamiseks. Käesoleva määrusega tuleks ette näha toetus teatavate piimatoodete turustamisele konkreetseteks kasutusotstarveteks ja konkreetsetesse sihtkohtadesse. Lisaks sellele tuleks sätestada, et noorte hulgas piima tarbimise ergutamiseks peaks liit katma osa kooliõpilaste piimaga varustamise toetuskuludest.49.  Tuleks sätestada tootmistoetuse andmise võimalus juhtudeks, kui teatavate tööstus-, keemia- või farmaatsiatoodete tootmisel tekib vajadus meetmete järele, mille eesmärk on muuta kättesaadavaks teatavad suhkrutooted.50.  Määruse (EÜ) nr 73/2009 kohaselt on humala pindalatoetus tootmiskohustusega sidumata alates 1. jaanuarist 2010. Selleks et võimaldada humalatootjaid ühendavatel tootjaorganisatsioonidel oma tegevust endisel kujul jätkata, tuleks lisada erisäte, mille kohaselt on asjaomases liikmesriigis võimalik kasutada samaväärseid summasid samade tegevuste rahastamiseks.51.  Selleks et ergutada tunnustatud ettevõtjate organisatsioone koostama töökavasid oliiviõli ja lauaoliivide tootmiskvaliteedi parandamiseks, on vaja liidu rahastamist, mis koosneb otsetoetuse sellest osast, mille liikmesriigid võivad kooskõlas määrusega (EÜ) nr 73/2009 kinni pidada. Sellega seoses tuleks käesolevas määruses sätestada liidu toetuse andmine vastavalt kõnealuste töökavade raames võetavatele meetmetele antud prioriteetidele.52.  Käesolevas määruses eristatakse ühelt poolt puu- ja köögivilja, sealhulgas turustamiseks ettenähtud puu- ja köögivilja ning töötlemiseks ette nähtud puu- ja köögivilja, ning teiselt poolt töödeldud puu- ja köögivilja. Tootjaorganisatsioone käsitlevaid eeskirju, rakenduskavasid ja liidu finantsabi kohaldatakse üksnes puu- ja köögivilja ning töötlemiseks ette nähtud puu- ja köögivilja suhtes.53.  Tootjaorganisatsioonid on puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse põhilised osapooled. Nõudmise üha suureneva kontsentreerumise tõttu on pakkumise rühmitamine nende organisatsioonide kaudu majanduslikult vajalikum kui kunagi varem, et tugevdada tootjate positsiooni turul. Niisugune rühmitumine peaks toimuma vabatahtlikkuse alusel ning tõestama oma kasulikkust tootjaorganisatsioonide liikmetele pakutavate teenuste ulatuse ja tõhususega. Kuna tootjaorganisatsioonid tegutsevad üksnes oma liikmete huvides, tuleks neid käsitada organisatsioonidena, mis tegutsevad majandusküsimustes oma liikmete nimel ja huvides.54.  Puu- ja köögivilja tootmismahtu ei ole võimalik täpselt prognoosida ning need riknevad kiiresti. Isegi piiratud ülejäägid võivad turgu märkimisväärselt häirida. Seepärast tuleks kehtestada riskjuhtimismeetmed. Tootjaorganisatsioonide atraktiivsuse suurendamiseks tuleks kõnealused meetmed lisada rakenduskavadesse.55.  Puu- ja köögivilja tootmine ning turustamine peaks igati arvestama keskkonnaprobleeme, sealhulgas viljelustavasid, jäätmekäitlust ja turult kõrvaldatud toodete hävitamist, eeskätt vee kvaliteedi kaitse, bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ja maapiirkondade korrashoiu seisukohalt.56.  1. mail 2004. aastal või pärast seda kuupäeva Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide, äärepoolseimate piirkondade või väiksemate Egeuse mere saarte puu- ja köögiviljasektori tootjarühmadel, kes kooskõlas käesoleva määrusega soovivad omandada tootjaorganisatsiooni staatust, tuleks lubada kasutada üleminekuperioodi, mille jooksul saab tootjarühm teatavate kohustuste alusel riiklikku ja liidu rahalist toetust.57.  Eeskätt puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonidele suurema vastutuse andmiseks oma rahaliste otsuste eest ja neile määratud riiklike ressursside ettevalmistamiseks tulevaste nõudmiste jaoks tuleks nende ressursside kasutamisele seada tingimused. Tootjaorganisatsioonide asutatud rakendusfondide ühine rahastamine on sobiv lahendus. Teatavatel juhtudel peaks olema lubatud täiendav rahastamine. Rakendusfonde tuleks kasutada üksnes puu- ja köögiviljasektori rakenduskavade rahastamiseks. Liidu kulude kontrollimiseks peaks rakendusfonde asutavatele tootjaorganisatsioonidele antaval abil olema piir.58.  Piirkondades, kus puu- ja köögiviljasektoris on tootmise organiseeritus madal, tuleks lubada täiendavate riiklike rahaliste toetuste andmist. Liikmesriikidele, kellel on erilisi struktuurilisi raskusi, peaks liit need toetused hüvitama.59.  Abikava lihtsustamiseks ja kulude vähendamiseks tuleks võimaluse korral rakendusfondide kulutuste abikõlblikkuse määratlemise korda ja eeskirju ühtlustada maapiirkondade arengukavadega, mis nõuaks liikmesriikidelt rakenduskavade riikliku strateegia loomist.60.  Selleks et võidelda laste vähese puu- ja köögiviljatarbimisega, on soovitav järjepidevalt suurendada puu- ja köögiviljade osakaalu laste menüüs nende toitumisharjumuste väljakujunemise ajal. Seega peaks liit kaasrahastama puu- ja köögivilja, töödeldud puu- ja köögivilja ning banaanisektori toodete jagamist lastele haridusasutustes ning teatavaid logistika, jagamise, seadmete, reklaami, seire ja hindamisega seotud kulusid. Kava nõuetekohase rakendamise tagamiseks peaksid liikmesriigid, kes soovivad osaleda koolidele puuvilja jagamise kavas, eelnevalt välja töötama strateegia, sealhulgas loetelu abikõlblikest toodetest, mille valikul on lähtutud objektiivsetest kriteeriumidest, sealhulgas toote hooajalisus ja kättesaadavus ning keskkonnaaspektid.61.  Koolidele puuvilja jagamise kava eelarve mõistliku haldamise tagamiseks tuleks kehtestada liidu toetuse kindlaksmääratud ülemmäär ja kaasrahastamise ülemmäär. Liidu toetust ei tohi kasutada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jagamise kavade asendamiseks. Pidades silmas eelarvepiiranguid, peaksid liikmesriigid sellest hoolimata suutma asendada koolidele puuvilja jagamise kavale antava riikliku rahalise toetuse erasektori toetustega. Kava tõhususe suurendamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama täiendavad meetmed, mille puhul on liikmesriikidel lubatud anda riiklikku toetust.62.  Konkureerivate struktuuride tugevdamiseks on vaja tagada veinisektori toetusmeetmed. Kõnealuste meetmete rahastamise ja määratlemise eest peaks vastutama liit, aga piirkondlike organite vajadustele vastava sobiva meetmetekombinatsiooni valik peaks jääma liikmesriikidele, võttes vajaduse korral arvesse piirkonna eripära ning lülitades meetmed ka riiklikesse toetusprogrammidesse. Kõnealuste programmide rakendamise eest peaksid vastutama liikmesriigid.63.  Üks riiklike toetusprogrammide jaoks kõlblik keskne meede peaks olema liidu veinide müügi edendamine ja turustamine kolmandates riikides. Ümberkorraldus- ja muutmistegevuse rahastamist tuleks jätkata, sest neil on veinisektorile positiivne struktuuriline mõju. Samuti peaks olema võimalik toetada veinisektoris selliste investeeringute tegemist, mille eesmärk on parandada ettevõtete majanduse tulemuslikkust. Kõrvalsaaduste destilleerimise toetamine peaks olema selline meede, mida on võimalik kasutada liikmesriikidel, kes soovivad sellist vahendit kasutada, et tagada veini kvaliteet ja kaitsta samal ajal keskkonda.64.  Kriisiolukordade vastutustundliku lahendamise soodustamiseks tuleks veinitoetusprogrammide raames rahastada selliseid ennetusvahendeid nagu näiteks saagikindlustus, investeerimisfondid ja roheline korje.65.  Samavõrd oluline on, et liikmesriigid võivad erinevatel põhjustel eelistada anda põllumajandustootjatele ühtse otsemaksete kava alusel tootmiskohustusega sidumata toetust. Liikmesriikidel peaks seetõttu olema see võimalus ning ühtse otsemaksete kava eripärade tõttu peaks iga selline makse olema pöördumatu ja sellega peaks vastavalt kaasnema järgnevatel aastatel riiklikeks veinitoetusprogrammideks kasutada olevate eelarveliste vahendite vähenemine.66.  Veinisektori toetuseks tuleks kasutada ka nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta)[10] kohaseid struktuurimeetmeid. Määrusega (EÜ) nr 1698/2005 ette nähtud rahaliste vahendite suurendamiseks tuleks kehtestada vahendite järkjärguline ülekandmine kõnealuse määruse kohaste meetmete eelarvesse, kui vastavad summad on piisavalt olulised.67.  Veinituru toimimise parandamiseks peaksid liikmesriigid suutma rakendada tootmisharudevaheliste organisatsioonide otsuseid. Kõnealuste otsuste reguleerimisalasse ei tohiks aga kuuluda konkurentsi moonutada võivad tavad.68.  Uute istanduste rajamise ajutise keelu rikkumise tõttu on liidus suurenenud veini ületootmise probleem. Liidus leidub märkimisväärsel arvul ebaseaduslikke istandusi, mis tekitab ebaausat konkurentsi, teravdab veinisektori probleeme ning millega tuleb tegeleda.69.  Kuigi uute istanduste rajamise ajutine keeld on mõnevõrra mõjutanud pakkumise ja nõudluse tasakaalu veiniturul, on see samas loonud takistuse konkurentsivõimelistele tootjatele, kes soovivad suurenenud nõudmisele paindlikult vastata. Et turu tasakaalu ei ole veel saavutatud ja kaasmeetmed, näiteks väljajuurimiskava, vajavad jõustumiseks aega, on asjakohane jätta uute istanduste rajamise keeld jõusse kuni 31. detsembrini 2015, millest alates tuleks see aga täielikult tühistada, et võimaldada konkurentsivõimelistel tootjatel vabalt reageerida turutingimustele. Liikmesriikidele tuleks siiski anda võimalus pikendada vajaduse korral keelu kehtivust oma territooriumil kuni 31. detsembrini 2018.70.  Viinamarjakasvatusvõimaluste paremaks korraldamiseks, istutusõiguste tõhusa kasutamise edendamiseks ja seega ajutiste istutuspiirangute mõju täiendavaks vähendamiseks tuleks säilitada teatav paindlikkus, näiteks riiklike või piirkondlike varude süsteemid.71.  Riikliku abi andmine kahjustaks ühtse turu nõuetekohast toimimist. Põhimõtteliselt tuleks veinituru ühise korralduse alla kuuluvate toodete suhtes kohaldada aluslepingu riigiabi käsitlevaid sätteid. Kuid väljajuurimistasu ja teatavaid tugiprogrammide meetmeid käsitlevad sätted ei tohiks takistada riigiabi andmist samal eesmärgil.72.  Selleks et näha ette veinisektori kaasamine ühtsesse otsemaksete kavasse, peaks kõigi aktiivselt haritavate viinamarjakasvatusalade eest olema õigus saada toetust ühtse otsemaksete kava raames, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 73/2009.73.  Mesinduse kui põllumajandussektori eripäraks on tootmistingimuste ja saagikuse suured erinevused ja ettevõtjate hajutatus ning mitmekesisus nii tootmis- kui ka turustusetapis. Arvestades varroatoosi levikut mitmes liikmesriigis viimastel aastatel ja probleeme, mida see haigus mee tootmises tekitab, on liidu abinõud jätkuvalt vajalikud, sest varroatoosi ei ole võimalik täielikult likvideerida ning seda tuleb ravida selleks kinnitatud toodetega. Neid asjaolusid arvestades ning eesmärgiga parandada mesindustoodete tootmist ja turustamist liidus, tuleks iga kolme aasta järel koostada riiklik programm, mis hõlmab tehnilist abi, varroatoositõrjet, mesilaste rändpidamise ratsionaliseerimist, liidu mesitarude arvukuse suurendamise juhtimist ning koostööd mesindust ja mesindustooteid käsitlevates uurimisprogrammides, et parandada mesindustoodete üldisi tootmis- ja turustustingimusi. Seda riiklikku programmi peaks osaliselt rahastama liit.74.  Liidu toetust tuleks siidiussikasvatajatele anda iga kasutatud siidiussimunade kasti kohta.75.  Põllumajandustoodete turustamisstandardite kohaldamine võib kaasa aidata nii nende toodete tootmise ja turustamisega seotud majandustingimuste parandamisele kui ka toodete kvaliteedi parandamisele. Seetõttu on niisuguste standardite kohaldamine tootjate, kauplejate ja tarbijate huvides.76.  Pärast põllumajandustoodete kvaliteedipoliitikat käsitleva komisjoni teatise[11] avaldamist ja sellele järgnenud arutelusid peetakse asjakohaseks jätta sektori- või tootepõhised turustamisstandardid kehtima, et võtta arvesse tarbijate ootusi ja aidata kaasa põllumajandustoodete tootmise ja turustamisega seotud majandustingimuste parandamisele ja põllumajandustoodete kvaliteedi parandamisele.77.  Selleks et tagada, et kõik tooted on veatu ja standardse turustuskvaliteediga ning ilma et see piiraks toiduainesektoris vastu võetud sätete, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruses (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused)[12] esitatud üldiste toidualaste õigusnormide ning nende suhtes kehtivate põhimõtete ja nõuete kohaldamist, oleks vaja eespool nimetatud komisjoni teatises kavandatud üldist põhiturustamisstandardit toodete jaoks, mis ei ole hõlmatud sektori- või tootepõhiste turustamisstandarditega. Kui sellised tooted vastavad kohaldatavale rahvusvahelisele standardile, tuleks need lugeda üldisele turustamisstandardile vastavaks.78.  Mõne sektori ja/või toote puhul on mõisted, nimetused ja müügitingimused olulised konkurentsitingimuste kindlaksmääramise seisukohalt. Seepärast on asjakohane sätestada sektorite ja/või toodete puhul mõisted, nimetused ja müüginimetused, mida tuleks kasutada Euroopa Liidus üksnes selliste toodete turustamiseks, mis vastavad konkreetsetele nõuetele.79.  Määruses (EÜ) nr 1234/2007 on säilitatud sektoripõhine lähenemisviis, mis on ette nähtud turustamisstandardeid käsitlevate varasemate ühiste turukorraldustega. On asjakohane lisada horisontaalsed sätted.80.  Määruse (EÜ) nr 1234/2007 alusel on siiani antud komisjonile õigus võtta teatavate sektorite jaoks vastu turustamisstandardid. Arvestades nende üksikasjalikku tehnilist iseloomu ning vajadust nende tõhusust pidevalt parandada ja neid arenevatele kaubandustavadele kohandada, on asjakohane laiendada seda lähenemisviisi kõigile turustamisstandarditele, sätestades kriteeriumid, mida tuleb asjaomaste eeskirjade koostamisel arvesse võtta.81.  Turustamisstandardeid tuleks kohaldada selleks, et turule tarnitaks standardseid ja rahuldava kvaliteediga tooteid. Need standardid peaksid eelkõige käsitlema määratlusi, klassidesse liigitamist, esitlust ja märgistamist, pakendamist, tootmismeetodit, säilitamist, transporti, tootjateavet, teatavate ainete sisaldust, seonduvaid haldusdokumente, ladustamist, sertifitseerimist, turustamist ja tähtaegasid.82.  Arvestades tarbijate huvi saada piisavat ja läbipaistvat tooteteavet, peaks olema eelkõige võimalik määrata juhtumipõhiselt vastaval geograafilisel tasandil kindlaks asjakohased tootmiskoha tähistused, võttes samas arvesse teatavate sektorite eripära, eelkõige töödeldud põllumajandustoodete puhul.83.  Komisjon peaks sektori- või tootepõhiste turustamisstandardite kindlaksmääramisel võtma arvesse tarbijate ootusi, iga sektori eripära ja rahvusvaheliste organite soovitusi.84.  Lisaks võib tekkida vajadus võtta vastu erimeetmed, eelkõige analüüsimeetodid, et vältida tarbijatele esitletud toodete kvaliteedi ja ehtsusega seotud kuritarvitusi.85.  Turustamisstandardite järgimist tuleks kontrollida ning kohustuste täitmata jätmise korral tuleks kohaldada sanktsioone. Selliste kontrollide tegemise eest peaksid vastutama liikmesriigid.86.  Turustamisstandardeid tuleks põhimõtteliselt kohaldada kõigi liidus turustatavate toodete suhtes.87.  Kolmandatest riikidest imporditud toodete suhtes on asjakohane sätestada erieeskirjad, mille kohaselt teatavad kolmandas riigis jõus olevad erisätted võivad õigustada erandite tegemist kõnealustest turustamisstandarditest, kui on tagatud nende sätete samaväärsus liidu õigusaktidega.88.  Võiderasvadega seoses on asjakohane kehtestada liikmesriikidele võimalus säilitada või võtta vastu teatavad kvaliteeditasemeid käsitlevad riiklikud eeskirjad.89.  Veini käsitlevaid sätteid tuleks kohaldada aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud lepinguid arvestades.90.  On asjakohane kehtestada eeskirjad veiniviinamarjasortide liigitamise kohta, mille kohaselt peaksid liikmesriigid, kelle veinitoodang on suurem kui 50 000 hektoliitrit aastas, jätkuvalt vastutama selliste veiniviinamarjasortide liigitamise eest, millest nende territooriumil võib veini valmistada. Teatavad veiniviinamarjasordid tuleks seejuures kõrvale jätta.91.  Asjakohane oleks kindlaks määrata teatavad veinivalmistustavad ja veini tootmisega seotud piirangud, eelkõige seoses kupaažiga ja teatavatest kolmandatest riikidest pärit viinamarjavirrete, viinamarjamahla ja värskete viinamarjade sortide kasutamisega. Rahvusvaheliste standardite täitmiseks peaks komisjon üldreeglina lähtuma Rahvusvahelise Veiniameti (OIV) soovitatud veinivalmistustavadest.92.  Veinisektori puhul peaks liikmesriikidel olema lubatud piirata teatavate veinivalmistustavade kasutamist või välistada nende kasutamine ning näha ette rangemad piirangud oma territooriumil valmistatava veini suhtes, samuti kasutada kindlaks määratavate tingimuste alusel katseliselt veinivalmistustavasid, mille kasutamiseks ei ole veel luba antud.93.  Kvaliteetveinide kontseptsiooni aluseks on liidus muu hulgas veini geograafilise päritoluga seonduvad eriomadused. Tarbijate teavitamiseks tähistatakse selliseid veine kaitstud päritolunimetuste ja geograafiliste tähistega. Selleks et asjaomaste toodete kvaliteediga seonduvaid väiteid toetaks läbipaistev ja üksikasjalikum raamistik, tuleks luua süsteem päritolunimetuse ja geograafilise tähise registreerimistaotluste läbivaatamiseks kooskõlas lähenemisviisiga, mis järgib toiduainete (välja arvatud vein ja kanged alkohoolsed joogid) suhtes kohaldatavat liidu horisontaalset kvaliteedipoliitikat, mis on kehtestatud nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta[13].94.  Päritolunimetuse või geograafilise tähisega veinide eriliste kvaliteediomaduste säilitamiseks tuleks anda liikmesriikidele õigus kohaldada sellega seoses rangemaid eeskirju.95.  Selleks et veinide päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid saaks liidu kaitse alla võtta, tuleks neid liidu tasandil tunnustada ja need registreerida. Vastavate nimede kooskõla tagamiseks käesolevas määruses sätestatud tingimustega peaksid taotlusi vaatama läbi asjaomaste liikmesriikide ametiasutused, seejuures tuleks järgida vastavust minimaalsetele üldsätetele, sealhulgas siseriiklikule vastuväidete esitamise menetlusele. Järgnevalt peaks komisjon kõnealused otsused läbi vaatama, et välistada ilmsed vead taotlustes ja tagada taotluste vastavus käesoleva määruse tingimustele ning võtta arvesse muude kui taotlevate liikmesriikide sidusrühmade huve.96.  Tuleks kaitsta kolmandate riikide selliseid päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid, mis on ka päritolumaal kaitstud.97.  Registreerimismenetlus peaks kõikidel füüsilistel või juriidilistel isikutel, kellel on liikmesriigi või kolmanda riigi vastu õigustatud huvi, võimaldama vastuväidet esitades oma õigusi kasutada.98.  Registreeritud päritolunimetused ja geograafilised tähised peaksid olema kaitstud selliste kasutusviiside eest, millega seoses kasutatakse põhjendamatult ära nõuetele vastavate toodete saavutatud mainet. Ausa konkurentsi edendamiseks ja tarbijate eksitamise vältimiseks peaks kaitse laienema ka toodetele ja teenustele, mida käesolevas määruses ei käsitleta, sealhulgas aluslepingu I lisas nimetamata toodetele ja teenustele.99.  Liidus kasutatakse traditsiooniliselt teatavaid nimetusi, mis annavad tarbijatele sellist teavet veinide eriomaduste ja kvaliteedi kohta, mis täiendab päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste abil antavat teavet. Siseturu toimimise ja ausa konkurentsi tagamiseks ning tarbijate eksitamise vältimiseks peaks olema võimalik nimetatud traditsioonilisi nimetusi liidus kaitse alla võtta.100.  Käesoleva määrusega hõlmatud veinisektori toodete kirjeldamine, nimetamine ja esitusviis võib nende turustamisvõimalusi märkimisväärselt mõjutada. Veinisektori toodete märgistust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide erinevused võivad takistada siseturu sujuvat toimimist. Seega tuleks kehtestada eeskirjad, mis arvestavad tarbijate ja tootjate õigustatud huviga. Seepärast on asjakohane näha ette liidu märgistamiseeskirjad.101.  Kui tekivad või on oht, et tekivad piimatoodete ülejäägid, mis põhjustaksid või võiksid põhjustada turul tõsise tasakaalutuse, võib toetust anda liidus toodetud loomasöödaks kasutatava lõssi ja lõssipulbri puhul. Eeskirjad kaseiini ja kaseinaatide kasutamise kohta juustu tootmisel on ette nähtud selleks, et heastada selle toetuskava võimalikke ebasoodsaid mõjusid, võttes arvesse ohtu juustule, mis kaasneb kaseiini ja kaseinaatidega asendamisega, ja püüdes sel moel turgu stabiliseerida.102.  Käesolev määrus keskendub poliitiliste eesmärkide saavutamiseks eri liiki organisatsioonidele, seda eelkõige asjakohaste toodete turgude stabiliseerimiseks ning nende kvaliteedi parandamiseks ja tagamiseks ühismeetmete kaudu. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 asjakohased sätted põhinevad organisatsioonidel, mida liikmesriigid on tunnustanud või teatavatel tingimustel on neid tunnustanud komisjon. Need sätted tuleks säilitada.103.  Tootjaorganisatsioonide ja nende ühenduste mõju täiendavaks suurendamiseks puu- ja köögiviljasektoris ja turu soovitava tasakaalu tagamiseks tuleks liikmesriikidel teatavatel tingimustel võimaldada laiendada oma piirkonna mitteliikmetest tootjatele eelkõige tootmist, turustamist ja keskkonnakaitset käsitlevaid eeskirju, mille on oma liikmete jaoks vastu võtnud selle piirkonna tootjaorganisatsioon või nende organisatsioonide liit.104.  Puu- ja köögiviljasektoris peaks olema eelkõige võimalik tunnustada organisatsioone, kes tõestavad piisavat esindatust ning tegutsevad aluslepingu artikli 39 eesmärkide nimel. Tootjaorganisatsioonide või nende liitude vastuvõetud eeskirjade laiendamise ja sellisest laiendamisest tulenevate kulude jagamise sätteid tuleks eesmärkide sarnasust arvestades kohaldada samuti tootmisharudevaheliste organisatsioonide suhtes. Sarnast lähenemisviisi tuleks kohaldada tubakasektori tootmisharudevaheliste organisatsioonide suhtes.105.  [Tootmise mõistliku arengu ja piimatootjatele rahuldava elatustaseme tagamiseks tuleks parandada nende läbirääkimispositsiooni töötlejatega, mille tulemusel jaguneks lisandväärtus tarneahelas ühtlasemalt. Seega tuleks ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks võtta aluslepingu artikli 42 ja artikli 43 lõike 2 alusel vastu säte, mis võimaldaks põllumajandustootjatest või nende ühendustest koosnevatel tootjaorganisatsioonidel pidada meiereidega oma liikmete ühise toodangu või selle osa suhtes läbirääkimisi lepingutingimuste, sealhulgas hinna üle. Piimaturul tõhusa konkurentsi säilitamiseks tuleks selle võimaluse suhtes kohaldada asjakohaseid koguselisi piirnorme. Seega peaksid need tootjaorganisatsioonid olema tunnustatavad ÜTK alusel.106.  Mõnes sektoris on tootmisharudevaheliste organisatsioonide eeskirjad ELi tasandil juba kehtestatud. Nendel organisatsioonidel võib olla oluline tähtsus tarneahelas osalejate vahelise dialoogi algatamisel, parimate tavade edendamisel ja turu läbipaistvuse suurendamisel Piima- ja piimatootesektoris tuleks selliseid eeskirju kohaldada võrdselt sätetega, milles selgitatakse nende organisatsioonide seisundit konkurentsiõiguse alusel, tagades samas, et nendega ei moonutataks konkurentsi ega siseturgu ega mõjutataks ühise turukorralduse toimimist.]107.  Teatavates sektorites peale nende, mille suhtes on kehtivate eeskirjadega sätestatud tootjaorganisatsioonide või tootmisharudevaheliste organisatsioonide tunnustamine, võivad liikmesriigid soovida selliseid siseriiklikul õigusel põhinevaid organisatsioone tunnustada, kui liidu õigus seda võimaldab.108.  Liidu ühtne turg sisaldab kauplemissüsteemi liidu välispiiridel. Kauplemissüsteem peaks hõlmama imporditollimakse ja eksporditoetusi ning peaks põhimõtteliselt liidu turgu stabiliseerima. Kauplemissüsteem peaks põhinema mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus võetud kohustustel.109.  Kaubavoogude järelevalve on eelkõige haldusküsimus, mis tuleks lahendada paindlikult. Tuleks teha litsentsinõuete kehtestamise otsus, võttes arvesse litsentside vajalikkust asjakohaste turgude korraldamise ning eelkõige kõnealuste toodete impordi järelevalve seisukohalt.110.  Põllumajandustoodetele Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) lepingute kohaselt kehtivad tollimaksud on suures osas sätestatud ühises tollitariifistikus. Mõne teravilja- ja riisisektori toote kohta on aga lisamehhanismide kasutuselevõtu tõttu vaja ette näha erandite tegemise võimalus.111.  Selleks et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid liidu turul, mis võivad tuleneda teatavate põllumajandustoodete impordist, tuleks selliste toodete impordi puhul kohaldada täiendavat tollimaksu, juhul kui teatavad tingimused on täidetud..112.  Teatavatel tingimustel on asjakohane avada ja hallata imporditariifikvoote, mis tulenevad kooskõlas aluslepinguga sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest või muudest õigusaktidest.113.  Segude impordimaksude eesmärk on tagada teravilja, riisi ja purustatud riisi segude importimisel kohaldatava maksusüsteemi nõuetekohane toimimine.114.  Käesolevas määruses on kindlaks määratud traditsiooniline tarnevajadus suhkru rafineerimiseks turustusaasta kohta. Selleks et tagada rafineerimistööstuse varustamine liidus, tuleks rafineerimiseks ette nähtud suhkru impordilitsentse reserveerida täiskoormusega rafineerimistehastele iga turustusaasta esimese kolme kuu jooksul traditsioonilise tarnevajadusega ettenähtud piirides.115.  Selleks et keelatud kultuurid ei saaks häirida kiu tootmiseks kasvatatava kanepi turu ühist korraldust, tuleks käesolevas määruses sätestada imporditud kanepi ja kanepiseemnete kontroll, tagamaks et kõnealused saadused pakuksid tetrahüdrokannabinooli sisalduse suhtes teatavaid garantiisid. Lisaks tuleks jätkata muul otstarbel kui külvamiseks imporditud kanepiseemnete suhtes kasutatavat kontrollsüsteemi, mis näeb ette asjaomaste importijate heakskiitmise süsteemi.116.  Tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest muudest kaitsemeetmetest liidu välispiiril. Erandlikel asjaoludel võib siseturu- ja tollimaksumehhanism osutuda ebapiisavaks. Sellisel juhul peaks liit saama viivitamata võtta kõik vajalikud meetmed, et liidu turg ei jääks võimalike häirete puhul kaitseta. Kõnealused meetmed peaksid olema kooskõlas liidu rahvusvaheliste kohustustega.117.  Tuleks ette näha võimalus keelata sees- ja välistöötlemise korra kasutamine. Seega on asjakohane võimaldada sellistes olukordades sees- ja välistöötlemise korra kasutamine peatada.118.  Kolmandatesse riikidesse ekspordil selliste toetuste määramine, mis põhinevad liidu ja maailmaturuhinna vahel ning mille puhul piirdutakse liidu WTO kohustustega, peaks kaitsma liidu osalemist käesoleva määruse reguleerimisalasse jäävate teatavate toodete rahvusvahelises kaubanduses. Subsideeritud ekspordi suhtes tuleks rakendada väärtuselisi ja koguselisi piiranguid.119.  Väärtuspiirangute järgimine tuleks tagada toetuste määramise ajal, kontrollides makseid EAGFi eeskirjade alusel. Järelevalvet võib hõlbustada eksporditoetuste kohustuslik eelkinnitamine, lubades diferentseeritud toetuste puhul võimalust muuta ettenähtud sihtkohta geograafilises piirkonnas, mille suhtes kehtib ühtne eksporditoetuse määr. Sihtkoha muutmise korral tuleks maksta tegeliku sihtkoha suhtes kehtivat toetust, mis ei või olla suurem kui alguses ettenähtud sihtkoha suhtes kohaldatav summa.120.  Koguselistele piirangutele vastavuse peaks tagama usaldusväärne ja tõhus järelevalvesüsteem. Selleks tuleks eksporditoetuse andmiseks nõuda ekspordilitsentsi. Eksporditoetust tuleks anda kasutatavate piirnormide ulatuses iga asjaomase toote konkreetse olukorra põhjal. Sellest eeskirjast võiks erandeid lubada üksnes aluslepingu I lisas loetlemata töödeldud toodete puhul, mille suhtes koguselisi piiranguid ei kohaldata. Tuleks sätestada erandid halduseeskirjadest kõrvalekaldumise puhuks, kui eksporditoetustega kaetud eksport ei ületa tõenäoliselt ette nähtud koguseid.121.  Elusveiste ekspordi korral tuleks eksporditoetuste andmine ja väljamaksmine ette näha üksnes juhul, kui järgitakse loomade heaolu, eelkõige loomade kaitset transportimisel käsitlevate liidu õigusaktide sätteid.122.  Kui põllumajandustooted vastavad teatavatele spetsifikatsioonidele ja/või hinnatingimustele, võivad need kolmandates riikides kuuluda impordi erirežiimi alla. Sellise süsteemi nõuetekohase kohaldamise tagamiseks on vajalik halduskoostöö importiva kolmanda riigi ja liidu asutuste vahel. Selleks peaks toodetele olema lisatud liidus välja antud sertifikaat.123.  Lillesibulate eksport kolmandatesse riikidesse on liidule märkimisväärse majandusliku tähtsusega. Sellise ekspordi jätkamist ja arendamist võib tagada hindade stabiliseerimisega kõnealuses kaubanduses. Seepärast tuleks käesolevas määruses sätestada kõnealuste toodete jaoks ekspordi miinimumhinnad.124.  Aluslepingu artikli 42 kohaselt kohaldatakse aluslepingu konkurentsieeskirju käsitleva peatüki sätteid põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult ulatuses, mis on liidu õigusaktidega kindlaks määratud aluslepingu artikli 43 lõigete 2 ja 3 raames ning vastavalt nendes lõigetes ette nähtud menetlusele. Riigiabisätted on suures osas kuulutatud kohaldatavaks. Eelkõige aluslepingust tulenevate eeskirjade kohaldamine ettevõtjate suhtes on lisaks määratletud nõukogu 24. juuli 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1184/2006, millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandustoodete ja -saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes[14]. Tulenevalt eesmärgist luua üks kõikehõlmav turupoliitika eeskirjade kogumik, tuleks käesolevas määruses sätestada asjakohased eeskirjad.125.  Aluslepingu artiklis 101 osutatud kokkuleppeid, otsuseid ja kooskõlastatud tegevust käsitlevaid, samuti turgu valitseva seisundi kuritarvitamisega seotud konkurentsieeskirju tuleks põllumajandustoodete ja -saaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes kohaldada sel määral, et nende kohaldamine ei takistaks põllumajandusturgude riigisisese korralduse toimimist ega ohustaks ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamist.126.  Eriline lähenemine tagatakse sellistele põllumajandustootjate ühendustele, kelle esmane eesmärk on põllumajandustoodete ja -saaduste ühistootmine või -turustamine või ühiste seadmete kasutamine, välja arvatud siis, kui selline ühistegevus välistab konkurentsi või ohustab aluslepingu artikli 39 eesmärkide saavutamist.127.  Ühise põllumajanduspoliitika arengu ohustamise vältimiseks ning selleks, et tagada kõnealuste ettevõtete mittediskrimineeriv kohtlemine ja õiguskindlus, peaks ainult komisjon, kelle otsuseid on pädev läbi vaatama Euroopa Kohus, olema volitatud otsustama, kas aluslepingu artiklis 101 osutatud kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud tegevus on ühise põllumajanduspoliitika eesmärkidega kooskõlas.128.  Riikliku abi andmine kahjustaks ühistel hindadel põhineva ühtse turu nõuetekohast toimimist. Seepärast tuleks käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldada aluslepingu riigiabi käsitlevaid sätteid. Teatavates olukordades tuleks lubada erandeid. Selliste erandite kohaldamiseks peaks aga komisjon koostama olemasolevate, uute või kavandatavate riiklike toetuste nimekirja, andma liikmesriikidele asjakohast nõu ja pakkuma välja neile sobivaid meetmeid.129.  Soome ja Rootsi võivad nende ühinemisest alates põhjapõtrade ja põhjapõdratoodete tootmise ja turustamise erilise majandusliku olukorra tõttu neid tegevusi toetada. Lisaks võib Soome oma eriliste kliimatingimuste tõttu anda komisjoni loal toetust ainult Soomes toodetavate seemnete ja teraviljaseemnete teatavate koguste tootmiseks.130.  Selleks et lahendada õigustatud erakorralisi olukordi ka pärast toetusprogrammides ettenähtud erakorralise destilleerimismeetme üleminekuperioodi lõppu aastal 2012, peaksid liikmesriigid olema suutelised osutama abi erakorraliseks destilleerimiseks, järgides üldist eelarvelist piirangut, mis on 15 % liikmesriigi riikliku toetusprogrammi vastava aastaeelarve suurusest. Enne sellise abi andmist tuleb sellest teatada komisjonile ja see tuleb käesoleva määruse alusel heaks kiita.131.  Liikmesriikides, kus suhkrukvoote on oluliselt vähendatud, esineb suhkrupeedikasvatajatel tõsiseid kohandamisprobleeme. Sellistel juhtudel ei ole määruses (EÜ) nr 73/2009 sätestatud suhkrupeedikasvatajatele antav liidu üleminekutoetus piisav suhkrupeedikasvatajate raskuste täielikuks lahendamiseks. Seetõttu tuleks liikmesriikidel, kes on nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 318/2006 (suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta)[15] III lisas 20. veebruaril 2006 kindlaksmääratud suhkrukvoote vähendanud rohkem kui 50 %, lubada anda suhkrupeedikasvatajatele liidu üleminekuabi kohaldamise perioodil riigiabi. Tagamaks, et liikmesriigid ei annaks riigiabi oma suhkrupeedikasvatajate vajadusi ületavas ulatuses, peaks asjaomase riigiabi kogusumma kindlaksmääramine jätkuvalt sõltuma komisjoni heakskiidust, välja arvatud Itaalia puhul, kus toetuse maksimumvajadust kõige tootlikuma suhkrupeedikasvataja osas reformijärgsete turutingimustega kohanemiseks on hinnatud 11 eurole ühe tonni toodetud suhkrupeedi kohta. Lisaks tuleks Itaalia eeldatavate eriprobleemide tõttu säilitada kord, mis võimaldab suhkrupeedikasvatajatel saada otsest või kaudset riigiabi.132.  Soomes sõltub suhkrupeedikasvatus erilistest geograafilistest ja kliimatingimustest, mis mõjutavad suhkrupeedikasvatust ebasoodsalt lisaks suhkrureformi üldistele mõjudele. Kõnealusel liikmesriigil tuleks lubada anda oma suhkrupeedikasvatajatele püsivat riigiabi piisavas summas.133.  Erieeskirjad, mille alusel võimaldatakse Saksamaal anda Saksamaa alkoholimonopoli raames riigiabi, pidid aeguma 31. detsembril 2010. Monopoli müügimahud on alates 2003. aastast vähenenud ning piiritusetehased ja neile toorainet tarnivad väikesed ja keskmise suurusega põllumajandusettevõtted on asunud tegema ettevalmitusi vabal turul tegutsemiseks. Kuna kõnealuse kohandamise lihtsustamiseks on vaja rohkem aega, oleks vaja monopoli järkjärgulist kaotamise protsessi pikendada ning anda kõnealustele abisaajatele abi kuni 31. detsembrini 2013. Mõned kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehased, saagidestilleerijad ja puuviljaühistute piiritusetehased, kes aitavad kohalikku toorainet kasutades kaasa traditsioonilise maastiku ja bioloogilise mitmekesisuse säilitamisele, peaksid jätkuvalt saama monopoli kaudu riigiabi kuni selle korralduse lõpliku kaotamiseni 31. detsembril 2017. Seepärast peaks Saksamaa esitama järkjärgulise lõpetamise kava alates 2013. aastast.134.  Kui liikmesriik soovib oma territooriumil toetada meetmeid piima ja piimatoodete tarbimise edendamiseks liidus, tuleks piimatootjatele ette näha selliste meetmete rahastamisvõimalus riigi tasandil kehtiva müügiedendustasu kaudu.135.  [Ametlikke kirjalikke lepinguid käsitlevate ELi õigusaktide puudumisel võivad liikmesriigid teha oma lepinguõiguse raames selliste lepingute kasutamise kohustuslikuks tingimusel, et ei rikuta ELi õigust ning tagatakse siseturu ja ühise turukorralduse nõuetekohane toimimine. Arvestades kõnealuses valdkonnas valitseva olukorra ebaühtlust ELis, peaks selliste otsuste tegemine jääma subsidiaarsuse huvides liikmesriikide pädevusse. Lepingute asjakohaste miinimumnõuete ning siseturu ja ühise turukorralduse nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleb ELi tasandil siiski kehtestada lepingute kasutamise peamised tingimused. Kuna mõne piimaühistu põhikirjas võib sarnase mõjuga punkt juba olemas olla, tuleb selline ühistu lihtsuse huvides lepingutele kehtestatud nõuetest vabastada. Sellise süsteemi tulemuslikkuse tagamiseks peab leping kehtima võrdselt ka juhtudel, kus vahendajad koguvad põllumajandustootjatelt piima ja viivad selle töötlejale.]136.  Liidu turgude praeguse olukorra ja arenguväljavaadete kohta on vaja piisavalt teavet. Seetõttu tuleks ette näha kõikide liidus kasvatatud humala tarnelepingute registreerimine.137.  Viinamarjakasvatusvõimaluste paremaks haldamiseks peaksid liikmesriigid esitama komisjonile istandusregistril põhineva tootmisvõimsuse ülevaate. Et innustada liikmesriike ülevaadet esitama, tuleb ümberkorraldus- ja muutmistoetust anda üksnes nendele liikmesriikidele, kes on kõnealuse ülevaate esitanud. Veiniviinamarjade, viinamarjavirde ja veini tootjad peaksid esitama saagideklaratsiooni, et vastavate poliitiliste ja haldusotsuste tegemiseks vajalik teave oleks kättesaadav. Liikmesriikidel peaks olema võimalus nõuda, et ka veiniviinamarjade hulgikauplejad deklareeriksid igal aastal viimasest saagist turustatud kogused. Viinamarjavirde ja veini tootjad ning hulgikauplejad, kes ei ole jaemüüjad, peavad deklareerima oma viinamarjavirde ja veini varud.138.  Asjakohaste toodete jälgitavuse rahuldava taseme tagamiseks, eelkõige tarbijakaitse huvides, tuleks sätestada, et kõikidel käesoleva määrusega hõlmatud veinisektori toodetel peaks liidus ringeldes olema saatedokument.139.  On asjakohane näha teatavatel tingimustel ja teatavate toodete osas ette meetmed juhtudeks, kus siseturuhindade olulise muutumise või maailmaturu noteeringute või hindade tõttu on tekkinud või võivad tekkida häired.140.  Käesoleva määruse järgimise eest peaksid vastutama liikmesriikide ametiasutused ning tuleks kehtestada vastav kord, et komisjonil oleks võimalik jälgida ja tagada määruse järgimist eelkõige veinisektori puhul.141.  On vaja kasutusele võtta põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi käsitlevate erimeetmete raamistik, mis võimaldaks turujärelevalve eesmärgil koguda majandusandmeid ja analüüsida statistilist teavet. Kuivõrd põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turg on seotud etüülalkoholituruga üldiselt, tuleb kättesaadavaks teha ka muu kui põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turgu käsitlev teave.142.  Käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustustega seotud liikmesriikide kulutused peaks kandma liit vastavalt nõukogu 21. juuni 2005. aasta määrusele (EÜ) nr 1290/2005 ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta[16].143.  Määrusega (EÜ) nr 1698/2005 ettenähtud rahaliste vahendite suurendamiseks veinisektoris tuleks kehtestada vahendite järkjärguline ülekandmine kõnealuse määruse kohaste meetmete eelarvesse, kui vastavad summad on piisavalt olulised.144.  Komisjonile tuleks anda volitused võtta vajalikud meetmed, et lahendada eriomaseid praktilisi küsimusi eriolukorras.145.  Kuna põllumajandustoodete ühisturud arenevad pidevalt, peaksid liikmesriigid ja komisjon üksteist oluliste arengutega kursis hoidma ning võtma vastu asjakohastest arengutest ja andmetest teavitamise viisid.146.  Et vältida käesoleva määrusega ettenähtud soodustuste kuritarvitamist, ei tohiks neid soodustusi anda või tuleks nende andmine lõpetada, kui leitakse, et mis tahes soodustuste saamise tingimused on loodud kunstlikult vastupidiselt käesoleva määruse eesmärkidele.147.  Käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmise tagamiseks tuleks teostada kontrolle ning kohustuste täitmata jätmise korral tuleks kohaldada haldusmeetmeid ja -karistusi, lisaks on vaja eeskirju seoses tagatiste esitamise ja vabastamisega, et tagada ühise turukorralduse nõuetekohane haldamine ÜPP raames Kõnealused sätted peaksid sisaldama alusetute maksete tagasinõudmist ning käesoleva määruse kohaldamisest tulenevaid liikmesriikide aruandluskohustusi.148.  Määruse (EÜ) nr 1234/2007 kohaselt aeguvad mitmed sektoripõhised turukorraldusmeetmed 2012. aastal Pärast määruse (EÜ) nr 1234/2007 kehtetuks tunnistamist tuleks asjakohaseid sätteid kohaldada jätkuvalt kuni vastavate kavade lõppemiseni.149.  Õiguskindluse tagamiseks turustamiseeskirjade kohaldamisel peaks komisjon kindlaks määrama kuupäeva, mil määruse (EÜ) nr 1234/2007 teatavaid sätteid vastavas sektoris enam ei kohaldata.150.  Selleks et tagada puu- ja köögiviljasektoris sujuv üleminek määrusega (EÜ) nr 1234/2007 kehtestatud korraldustelt käesoleva määruse sätetele, tuleks komisjonile anda õigus vastu võtta üleminekumeetmeid.151.  Käesolevat määrust tuleks kohaldada alates selle jõustumisest. Siiski tuleks üldist turustamisstandardit käsitlevat sätet kohaldada üksnes alates [üks aasta pärast määruse jõustumist].152.  [Seoses lepinguliste suhetega piima- ja piimatootesektoris on käesolevas määruses sätestatud meetmed piimaturu praegustes majandustingimustes ja tarneahela praeguse struktuuri puhul õigustatud. Selleks et meetmete mõju oleks täielik, tuleks neid kohaldada piisavalt pika aja jooksul (nii enne kui ka pärast piimakvootide kaotamist). Kuna meetmed on oma olemuselt siiski ulatuslikud, peaksid need olema ajutised ja kuuluma läbivaatamisele, et hinnata nende toimet ja kohaldamise jätkamise vajalikkust. Seda tuleks käsitleda komisjoni aruannetes piimaturu arengute kohta ning need peaksid hõlmama võimalikke ettepanekuid põllumajandustootjate julgustamiseks sõlmida ühistootmislepinguid; aruanded esitatakse 30. juuniks 2014 ja 31. detsembriks 2018,]ON VÕTNUD VASTU KÄESOLEVA MÄÄRUSE:SISUKORDEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus) 1SELETUSKIRI 21. ETTEPANEKU TAUST 22. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED 43. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG 54. MÕJU EELARVELE 65. TÄIENDAV TEAVE 6EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus) 7I OSA SISSEJUHTAVAD SÄTTED 37II OSA SISETURG 40I JAOTIS TURUSEKKUMINE 40I PEATÜKK Riiklik sekkumine ja eraladustamine 40I jagu Riikliku sekkumise ja eraladustamise sissejuhatavad sätted 40II jagu Riiklik sekkumine 42I alajagu Üldsätted 42II alajagu Kokkuostu avamine 43III alajagu Sekkumishinnad 44IV alajagu Sekkumisvarude müük 45[V alajagu Liidus enim puudust kannatavatele isikutele jaotamine 46III jagu Eraladustamine 50I alajagu Kohustuslik abi 50II alajagu Vabatahtlik abi 50IV jagu Riiklik sekkumise ja eraladustamise ühissätted 52I alajagu ÜLDSÄTTED 52II alajagu Rümpade klassifitseerimise erisätted 57II PEATÜKK Sekkumise erimeetmed 59I jagu Erandlikud turutoetusmeetmed 59II jagu Teravilja- ja riisisektori meetmed 61III jagu Suhkrusektori meetmed 61IV jagu Pakkumise kohandamine 65III PEATÜKK Tootmise piiramise süsteemid 66I jagu Üldsätted 66II jagu Suhkur 66I alajagu Kvootide määramine ja haldamine 66II alajagu Kvootide ületamine 68III jagu Piim 70I alajagu Üldsätted 70II alajagu Kvootide määramine ja haldamine 72III alajagu Kvootide ületamine 77IV jagu Menetluseeskirjad seoses suhkru- ja piimakvootidega 80I alajagu Menetluseeskirjad seoses suhkrukvootidega 80II alajagu Menetluseeskirjad seoses piimakvootidega 81V jagu Veinisektori tootmisvõimsus 83I alajagu Istutusõiguseta rajatud istandused 83II alajagu Istutusõigus üleminekuajal 85III alajagu Turustamiseeskirjad veinide ühisturu toimimise parandamiseks ja stabiliseerimiseks 90IV PEATÜKK Abikavad 91I jagu Suhkrusektori tootmistoetus 91II jagu Piima- ja piimatootesektori toetused 92I alajagu Erikasutuseks antav toetus 92II alajagu Juustu tootmise tingimused 93III alajagu Toetus õpilaste varustamiseks piimatoodetega 94IV jagu Humalasektori toetused 96V jaotis Oliiviõli ja lauaoliivide sektori toetused 97VI jagu Puu- ja köögiviljasektori toetused 99I alajagu Tootjarühmad 99II alajagu Rakendusfondid ja -kavad 100III alajagu Koolidele puuvilja jagamise kava 107VII jagu Veinisektori toetusprogrammid 110I alajagu Sissejuhatavad sätted 110II alajagu Toetusprogrammide esitamine ja sisu 111III alajagu Eritoetusmeetmed 113IV alajagu Menetlussätted 118VIII jagu Mesindussektori erisätted 120IX jagu Siidiussisektori toetused 122II JAOTIS TURUSTAMISEESKIRJAD JA TOOTJAORGANISATSIOONID 124[I PEATÜKK Turustamiseeskirjad 124I jagu Turustamisstandardid 124I alajagu Sissejuhatavad sätted 124II alajagu Üldine turustamisstandard 124III alajagu Sektori- või tootepõhised turustamisstandardid 125IV alajagu impordi ja ekspordiga seotud turustamisstandardid 131V alajagu Ühissätted 131II jagu Päritolunimetused, geograafilised tähised ja veinisektori traditsioonilised nimetused 133I alajagu Sissejuhatavad sätted 133II alajagu Päritolunimetused ja geograafilised tähised 133III alajagu Traditsioonilised nimetused 145III jagu Märgistamine ja esitlemine veinisektoris 147II PEATÜKK Tootjaorganisatsioonid, tootmisharudevahelised organisatsioonid, ettevõtjate organisatsioonid 151I jagu Üldpõhimõtted 151II jagu Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone, tootmisharudevahelisi organisatsioone ning tootjarühmi käsitlevad eeskirjad 156I alajagu Tootjaorganisatsioonide põhikiri ja nende tunnustamise eeskirjad 156II alajagu Tootjaorganisatsioonide liidud ja tootjarühmad 158III alajagu Eeskirjade laiendamine ühe majanduspiirkonna tootjatele 159IV alajagu Tootmisharudevahelised organisatsioonid puu- ja köögiviljasektoris 161III jagu Veinisektori tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjad 165IV jagu Tubakasektori tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjad 166[V jagu 167Tootjaorganisatsioonid piima- ja piimatootesektoris 167VI jagu Menetluseeskirjad 168III OSA KAUBANDUS KOLMANDATE RIIKIDEGA 170I PEATÜKK Üldsätted 170II PEATÜKK Import 171I jagu Impordilitsentsid 171II jagu Imporditollimaksud 174III jagu Impordikvootide haldamine 178IV jagu Teatavaid tooteid käsitlevad erisätted 180I alajagu Teravilja- ja riisisektori impordi erisätted 180II alajagu Suhkru impordikord 182III alajagu Kanepi impordi erisätted 183IV alajagu Humala impordi erisätted 183V jagu Kaitse ja seestöötlemine 184III PEATÜKK Eksport 186I jagu Ekspordilitsentsid 186II jagu Eksporditoetused 188III jagu Piima- ja piimatootesektori ekspordikvootide haldamine 193IV jagu Impordi erirežiim kolmandas riigis 194V jagu Elustaimede erisätted 194VI jagu Välistöötlemine 194IV OSA KONKURENTSIEESKIRJAD 196I PEATÜKK Ettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjad 196II PEATÜKK Riigiabi eeskirjad 201V OSA MITMETE VÕI ÜKSIKUTE SEKTORITE SUHTES KEHTIVAD ERISÄTTED 205I PEATÜKK Mitmete sektorite suhtes kehtivad erisätted 205I jagu Turuhäired 205II jagu Aruandlus 206II PEATÜKK ÜKSIKUTE SEKTORITE SUHTES KEHTIVAD ERISÄTTED 207I jagu Humal 207II jagu Vein 208III jagu Piim ja piimatooted 211IV jagu Etüülalkohol 212VI OSA ÜLDSÄTTED 214VII OSA VOLITUSTE DELEGEERIMINE, RAKENDUS-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED 218I PEATÜKK Volituste delegeerimine ja rakendussätted 218II PEATÜKK Ülemineku- ja lõppsätted 220I LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 1 OSUTATUD TOODETE LOETELU I osa: Teravili 223II osa: Riis 225III osa: Suhkur 226IV osa: Kuivsööt 226V osa: Seemned 227VI osa: Humal 228VII osa: Oliiviõli ja lauaoliivid 228VIII osa: Kiu tootmiseks kasvatatav lina ja kanep 228IX osa: Puu- ja köögivili 229X osa: Töödeldud puu- ja köögiviljasaadused 229XI osa: Banaanid 232XII osa: Vein 232XIII osa: Eluspuud ja muud taimed, taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja dekoratiivne taimmaterjal 233XIV osa: Toortubakas 233XV osa: Veise- ja vasikaliha 233XVI osa: Piim ja piimatooted 234XVII osa: Sealiha 234XVIII osa: Lamba- ja kitseliha 235XIX osa: Munad 235XX osa: Kodulinnuliha 236XXI osa: Muud tooted 236II LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 2 OSUTATUD LOETELU TOODETEST, MILLE SUHTES ON KEHTESTATUD ERIMEETMED I osa: Põllumajanduslikku päritolu etüülalkohol 243II osa: Mesindustooted 243III osa: Siidiussid 243III LISA ARTIKLI 2 LÕIKES 1 OSUTATUD MÕISTED I osa: Riisisektorit käsitlevad mõisted 244II osa: Suhkrusektorit käsitlevad mõisted 247III osa: Humalasektorit käsitlevad mõisted 248IV osa: Veinisektorit käsitlevad mõisted 248V osa: Veise- ja vasikalihasektorit käsitlevad mõisted 251VI osa: Piima- ja piimatootesektorit käsitlevad mõisted 251VII osa: Munasektorit käsitlevad mõisted 251VIII osa: Kodulinnulihasektorit käsitlevad mõisted 251IX osa: Mesindussektorit käsitlevad mõisted 253IV LISA ARTIKLI 8 LÕIGETES 1 JA 3 OSUTATUD RIISI JA SUHKRU STANDARDKVALITEET 254V LISA ARTIKLIS 34 OSUTATUD ELi RÜMPADE KLASSIFITSEERIMISSKAALAD 256VI LISA ARTIKLIS 50 OSUTATUD SUHKRU, ISOGLÜKOOSI JA INULIINISIIRUPI RIIKLIKUD JA PIIRKONDLIKUD TOOTMISKVOODID alates 2010/2011. turustusaastast 260VII LISA SUHKRU- VÕI ISOGLÜKOOSIKVOOTIDE ÜLEKANDMISE ÜKSIKASJALIKUD EESKIRJAD VASTAVALT ARTIKLILE 53 I 262VIII LISA ARTIKLIS 59 OSUTATUD PIIMA JA MUUDE PIIMATOODETE TOOTMISKVOODID 265IX LISA ARTIKLIS 63 OSUTATUD BAASRASVASISALDUS 267X LISA ARTIKLI 136 LÕIKES 1 OSUTATUD TOETUSPROGRAMMIDE EELARVE 268XI LISA ARTIKLI 159 LÕIKES 3 OSUTATUD RAHVUSVAHELISED ORGANISATSIOONID 269XII LISA ARTIKLIS 163 OSUTATUD TOODETE MÕISTED, NIMETUSED JA MÜÜGINIMETUSED 270I osa. Kuni 12 kuu vanuste veiste liha 270I. Määratlus 270II. Müüginimetused 270II osa. Viinamarjasaadused 273III osa. Piim ja piimatooted 279IV osa. CN-koodi 0401 alla kuuluv inimtoiduks ette nähtud piim 281V osa. Kodulinnulihasektori tooted 284VI osa. Võiderasvad 286VII osa. Oliiviõli ja oliivijääkõli kirjeldused ja määratlused 289XII lisa liide (osutatud II osas) Viinamarjakasvatusvööndid 290XIII LISA I osa Rikastamine, hapestamine ja hapetustamine teatavates viinamarjakasvatusvööndites 296II osa Piirangud 300XIV LISA TÄIELIK LOETELU EESKIRJADEST, MIDA VÕIB LAIENDADA MITTELIIKMETEST TOOTJATELE VASTAVALT ARTIKLITELE 218 JA 224 302XV LISA ARTIKLITES 242 JA 244 OSUTATUD RIISI IMPORDITOLLIMAKSUD 303XVI LISA ARTIKLIS 243 OSUTATUD BASMATI RIISI SORDID 305XVII LISA TERAVILJA-, RIISI-, SUHKRU-, PIIMA- JA MUNASEKTORI KAUPADE LOETELU ARTIKLI 16 PUNKTI A ALAPUNKTIS II SÄTESTATUD EESMÄRKIDEL JA III OSA III PEATÜKI II JAOS OSUTATUD EKSPORDITOETUSE TAGAMISEKS I osa: Teravili 306II osa: Riis 309III osa: Suhkur 311IV osa: Piim 314V osa: Munad 317XVIII LISA SUHKRUT SISALDAVATE KAUPADE LOETELU III OSA III PEATÜKI II JAOS OSUTATUD EKSPORDITOETUSE TAGAMISE EESMÄRGIL 318XIX LISA ARTIKLI 314 LÕIKES 3 OSUTATUD EELARVEERALDISED MAAELU ARENGUKS VEINITOOTMISPIIRKONDADES 319XX LISA ARTIKLI 325 LÕIKES 3 OSUTATUD VASTAVUSTABEL 320I OSASISSEJUHTAVAD SÄTTEDArtikkel 1 Reguleerimisala1. Käesoleva määrusega kehtestatakse toodete turgude ühine korraldus järgmistes sektorites, nagu on täpsemalt sätestatud I lisas:a) teravili, I lisa I osa;b) riis, I lisa II osa;c) suhkur, I lisa III osa;d) kuivsööt, I lisa IV osa;e) seemned, I lisa V osa;f) humal, I lisa VI osa;g) oliiviõli ja lauaoliivid, I lisa VII osa;h) lina ja kanep, I lisa VIII osa;i) puu- ja köögiviljad, I lisa IX osa;j) töödeldud puu- ja köögiviljad, I lisa X osa;k) banaanid, I lisa XI osa;l) vein, I lisa XII osa;m) elustaimed ja lillekasvatustooted, I lisa XIII osa (edaspidi „elustaimesektor”);n) toortubakas, I lisa XIV osa;o) veise- ja vasikaliha, I lisa XV osa;p) piim ja piimatooted, I lisa XVI osa;q) sealiha, I lisa XVII osa;r) lamba- ja kitseliha, I lisa XVIII osa;s) munad, I lisa XIX osa;t) linnuliha, I lisa XX osa;u) muud tooted, I lisa XXI osa.2. Käesoleva määrusega kehtestatakse erimeetmed järgmiste sektorite suhtes, mis on loetletud ja mõnel juhul täiendavalt määratletud II lisas:a) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol, II lisa I osa (edaspidi „põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi sektor”);b) mesindustooted, II lisa II osa (edaspidi „mesindussektor”);c) siidiussid, II lisa III osa.3. CN-koodi 0701 alla kuuluva värske või jahutatud kartuli suhtes kohaldatakse IV osa II peatükki.Artikkel 2 Mõisted1. Käesolevas määruses kasutatakse teatavate sektorite puhul III lisas sätestatud mõisteid.2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „põllumajandustootja” – põllumajandustootja vastavalt määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli punkti a määratlusele;b) „makseasutus” – liikmesriigi poolt määruse (EÜ) nr 1290/2005 alusel määratud asutus või asutused;c) „sekkumishind” – hind, millega tooted ostetakse riikliku sekkumise korras.Artikkel 3 TurustusaastadKehtestatakse järgmised turustusaastad:a) banaanisektori puhul jooksva aasta 1. jaanuarist 31. detsembrini;b) 1. aprillist järgmise aasta 31. märtsini järgmiste sektorite puhul:i) kuivsöödasektor;ii) siidiussisektor;c) 1. juulist järgmise aasta 30. juunini järgmiste sektorite puhul:i) teraviljasektor;ii) seemnesektor;iii) oliiviõli ja lauaoliivide sektor;iv) lina- ja kanepisektor;v) piima- ja piimatootesektor;d) veinisektori puhul 1. augustist järgmise aasta 31. juulini;e) riisisektori puhul 1. septembrist järgmise aasta 31. augustini;f) suhkrusektori puhul 1. oktoobrist järgmise aasta 30. septembrini.Puu- ja köögivilja ning töödeldud puu- ja köögiviljasektori eripära arvessevõtmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada vajaduse korral turustusaastad kõnealuste toodete jaoks.Artikkel 4 Volituste delegeerimineSelleks et võtta arvesse iga sektori eripära ja turuolukorra muutusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega ajakohastada III lisa I osa mõisteid.Artikkel 5 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega:a) määrata kindlaks töötlemise eri etappidel oleva riisi konverteerimiskursi, töötlemiskulud ja kõrvalsaaduste väärtuse;b) võtta kõik vajalikud meetmed seoses konverteerimiskursi kohaldamisega.II OSA SISETURGI JAOTIS TURUSEKKUMINEI PEATÜKKRiiklik sekkumine ja eraladustamineI jaguRiikliku sekkumise ja eraladustamise sissejuhatavad sättedARTIKKEL 6 Reguleerimisala1. Käesolevas peatükis sätestatakse eeskirjad, mis käsitlevad vajaduse korral riikliku sekkumise korras toimuvat kokkuostu ning eraladustamisele antavaid toetusi järgmistes sektorites:a) teravili;b) riis;c) suhkur;d) oliiviõli ja lauaoliivid;e) veise- ja vasikaliha;f) piim ja piimatooted;g) sealiha;h) lamba- ja kitseliha.2. Käesolevas peatükis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „teravili” – liidus koristatud teravili;b) „piim” – liidus toodetud lehmapiim;c) „koor” – otseselt ja ainult piimast saadud koor.Artikkel 7 Liidu päritoluIlma et see piiraks artikli 6 lõike 2 kohaldamist, ostetakse riikliku sekkumise korras kokku ainult liidu päritolu tooteid ning eraladustusabi antakse ainult liidu päritolu toodetele.Artikkel 8 Võrdlushinnad1. Toodetele, mille suhtes kohaldatakse artikli 6 lõikes 1 osutatud sekkumismeetmeid, määratakse kindlaks järgmised võrdlushinnad:a) teraviljasektor: 101,31 eurot tonni kohta;b) koorimata riis: 150 eurot tonni kohta standardkvaliteedi korral, nagu on määratletud IV lisa punktis A;c) suhkur:i) valge suhkur: 404,4 eurot tonni kohta 2009/2010. turustusaastal;ii) toorsuhkur: 335,2 eurot tonni kohta 2009/2010. turustusaastal;d) veise- ja vasikalihasektor: 2 224 eurot R3-kvaliteediklassi isasveiste rümba tonni kohta, nagu on sätestatud artikli 34 lõike 1 punktis a osutatud liidu täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaalas;e) piima- ja piimatootesektor:i) 246,39 eurot 100 kg või kohta;ii) 169,80 eurot 100 kg lõssipulbri kohta;f) sealihasektor: 1 509,39 eurot searümba tonni kohta standardkvaliteedi korral, mis on määratletud kaalu ja tailihasisalduse alusel vastavalt artikli 34 lõike 1 punktis b osutatud liidu searümpade klassifitseerimisskaalale järgmiselt:i) 60–120 kg kaaluvad rümbad: E-kvaliteediklass, nagu on sätestatud V lisa punktis B.II;ii) 120–180 kg kaaluvad rümbad: R-kvaliteediklass, nagu on sätestatud V lisa punktis B.II.2. Vastavalt lõike 1 punktides a ja b sätestatud teravilja ja riisi võrdlushinnad on seotud lattu tarnitud kauba hulgimüügi etapiga enne mahalaadimist. Need võrdlushinnad kehtivad kõikide artiklis 30 osutatud liidu sekkumiskeskuste jaoks.3. Lõike 1 punkti c alapunktides i ja ii kehtestatud võrdlushinnad kehtivad tehasest hangitud, pakendamata ja standardkvaliteediga suhkru puhul, nagu on määratletud IV lisa punktis B.4. Käesoleva artikli lõikes 1 kindlaksmääratud võrdlushindu võib muuta aluslepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud korras, võttes arvesse tootmise ja turgude arengut.Artikkel 9 Hinnaaruandlus suhkruturulKomisjon loob rakendusaktidega suhkruturu hindade kohta teabesüsteemi, mis sisaldab suhkruturu hinnatasemete avaldamise süsteemi.Süsteem põhineb valget suhkrut tootvate ettevõtjate või teiste suhkrukaubandusega seotud käitlejate esitatud teabel. Seda teavet käsitletakse konfidentsiaalselt.Komisjon tagab, et avaldatud teave ei võimalda tuvastada üksikute ettevõtjate hindu.II jaguRiiklik sekkumineI ALAJAGU ÜLDSÄTTEDARTIKKEL 10 Riikliku sekkumise tingimustele vastavad tootedLähtudes käesolevas jaos kehtestatud tingimustest ning lisanõuetest ja -tingimustest, mille komisjon määrab delegeeritud õigusaktidega ja rakendusaktidega kindlaks artiklite 31 ja 32 kohaselt, kohaldatakse riiklikku sekkumist järgmiste toodete suhtes:a) pehme nisu, kõva nisu, oder, mais ja sorgo;b) koorimata riis;c) veise- ja vasikalihasektori värske või jahutatud liha, mis kuulub CN-koodide 0201 10 00 ja 0201 20 20–0201 20 50 alla;d) või, mis on valmistatud liidu tunnustatud ettevõttes otseselt ja ainult pastöriseeritud koorest ning mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82 % massist ja maksimaalne veesisaldus 16 % massist;e) pihustuskuivatuse teel piimast saadud kõrgeima kvaliteediga lõssipulber, mis on valmistatud liidu tunnustatud ettevõttes ning mille valgusisaldus on vähemalt 34,0 % rasvata kuivekstrakti massist.II alajaguKokkuostu avamineARTIKKEL 11 Riikliku sekkumise ajavahemikudRiiklik sekkumine toimub:a) teravilja puhul 1. novembrist 31. maini;b) koorimata riisi puhul 1. aprillist 31. juulini;c) veise- ja vasikaliha puhul kogu turustusaasta jooksul;d) või ja lõssipulbri puhul 1. märtsist 31. augustini.Artikkel 12 Riikliku sekkumise avamine1. Artiklis 11 osutatud ajavahemike jooksul avatakse riiklik sekkumine:a) pehme nisu puhul;b) kõva nisu, odra, maisi, terasorgo, koorimata riisi, suhkru, või ja lõssipulbri puhul artikli 13 lõikes 1 osutatud sekkumise ülemmäärade ulatuses;c) komisjoni poolt rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita veise- ja vasikaliha puhul, kui liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna veise- ja vasikaliha keskmine turuhind, mis on registreeritud artikli 34 lõikes 1 osutatud liidu rümpade klassifitseerimisskaala alusel, langeb vaatlusperioodil alla 1 560 euro tonni kohta.2. Lõike 1 punktis c osutatud riikliku sekkumise veise- ja vasikaliha puhul peatab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita, kui kõnealuses punktis osutatud tingimusi enam vaatlusperioodil ei täideta.Artikkel 13 Sekkumise piirkogused1. Riikliku sekkumise korras toimub kokkuost järgmises ulatuses:a) kõva nisu, odra, maisi, terasorgo ja koorimata riisi puhul 0 tonni artikli 11 vastavalt punktis a ja b osutatud ajavahemikul;b) või puhul 30 000 tonni igal artikli 11 punktis d osutatud ajavahemikul;c) lõssipulbri puhul 109 000 tonni igal artikli 11 punktis d osutatud ajavahemikul.2. Komisjon võib rakendusaktidega otsustada jätkata lõikes 1 osutatud toodete puhul riiklikku sekkumist ulatuses, mis ületab kõnealuses lõikes osutatud koguseid, kui turuolukord ja eelkõige turuhindade areng seda nõuab.III alajaguSekkumishinnadARTIKKEL 14 Sekkumishinnad1. Sekkumishinda) pehme nisu puhul on võrdne võrdlushinnaga kuni 3 miljoni tonnini pakutud maksimumkoguse eest sekkumisperioodi kohta, nii nagu on määratud artikli 11 punktis a;b) või puhul 90 % võrdlushinnast artikli 13 lõike 1 punktis b piiritletud koguste eest;c) lõssipulbri puhul on võrdne võrdlushinnaga artikli 13 lõike 1 punktis c piiritletud koguste eest.2. Komisjon määrab rakendusaktidega ja hankemenetluste teel kindlaks järgmiste toodete sekkumishinnad ja kogused:a) pehme nisu osas pakkumiste puhul, mis ületavad 3 miljoni tonnist maksimumkogust sekkumisperioodi kohta, nii nagu on määratud artikli 11 punktis a;b) kõva nisu, odra, maisi, terasorgo ja koorimata riisi puhul vastavalt artikli 13 lõikele 2;c) veise- ja vasikaliha;d) või puhul artikli 13 lõike 1 punktis b nimetatud ülemmäära ületavad kogused vastavalt artikli 13 lõikele 2 jae) lõssipulbri puhul artikli 13 lõike 1 punktis c nimetatud ülemmäära ületavad kogused vastavalt artikli 13 lõikele 2.Eriolukordades võib komisjon rakendusaktidega piirata hankemenetlusi liikmesriigiga või liikmesriigi piirkonnaga või määrata sekkumishinnad ja sekkumise kogused kindlaks liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna kohta registreeritud keskmiste turuhindade alusel.3. Lõike 2 kohaste hankemenetluste alusel kindlaksmääratud maksimaalne kokkuostuhind ei tohi olla:a) teravilja ja koorimata riisi puhul kõrgem kui vastav sekkumishind;b) veise- ja vasikaliha puhul kõrgem kui liikmesriigis või liikmesriigi piirkonnas registreeritud keskmine turuhind, mida on suurendatud summa võrra, mille komisjon määrab rakendusaktidega kindlaks objektiivsete kriteeriumide alusel;c) või puhul kõrgem kui 90 % võrdlushinnast;d) lõssipulbri puhul kõrgem kui võrdlushind.4. Lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud sekkumishinda) ei piira teravilja puhul kvaliteedist tulenevat hinna tõstmist või alandamist ningb) koorimata riisi puhul vastavalt tõstetakse või alandatakse hinda, kui makseasutusele pakutavate toodete kvaliteet erineb IV lisa punktis A määratletud standardkvaliteedist. Lisaks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata sekkumishinna tõstmised ja alandamised, et tagada tootmise suunatus teatavatele sortidele.IV alajaguSekkumisvarude müükARTIKKEL 15 ÜldpõhimõttedRiiklikesse sekkumisladudesse ostetud toodete müük toimub viisil, millega välditakse turuhäireid, tagatakse ostjate võrdne ligipääs kaupadele ja võrdne kohtlemine ning mis vastab aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevatele kohustustele.Artikkel 16 Suhkru müükRiikliku sekkumise korras kokkuostetud suhkrut võivad makseasutused müüa ainult hinnaga, mis on kõrgem selleks turustusaastaks kindlaksmääratud võrdlushinnast, mil müük toimub.Selleks et tagada spetsiaalsed võimalused sekkumisvarude müügiks ilma turgu häirimata, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega otsustada, et makseasutuseda) võivad müüa suhkrut esimeses lõigus osutatud võrdlushinnaga võrdse või sellest madalama hinnaga, kui suhkrut kasutatakse:i) loomasöödaks võiii) ekspordiks kas lisatöötluseta või aluslepingu I lisas loetletud toodeteks või käesoleva määruse XVIII lisa III osas loetletud toodeteks töödelduna võiiii) artiklis 55 osutatud tööstuslikuks otstarbeks;b) peavad tegema nende käes hoitava töötlemata suhkru inimtarbimiseks kättesaadavaks liidu siseturul või heategevusorganisatsioonide jaoks, keda on tunnustanud asjaomane liikmesriik või komisjon (juhul kui liikmesriik ei ole ühtegi sellist organisatsiooni tunnustanud), kehtivast võrdlushinnast madalama hinnaga või tasuta jagamiseks konkreetsete hädaabioperatsioonide raames.[V alajaguLiidus enim puudust kannatavatele isikutele jaotamineARTIKKEL 17 Toiduabi jaotamise programm liidus enim puudust kannatavatele isikutele1. Kehtestatakse programm, mille kohaselt võib toiduaineid jaotada liidus enim puudust kannatavatele isikutele liikmesriikide määratud organisatsioonide kaudu. Sel eesmärgil tehakse kättesaadavaks sekkumisvarude tooted või, kui toiduabi jaotamise programmiga sobivaid sekkumisvarusid ei ole, ostetakse toiduained turult.Esimeses lõikes sätestatud abiprogrammis tähendab mõiste „enim puudust kannatavad isikud” füüsilisi isikuid (üksikisikud, perekonnad või sellistest isikutest koosnevad rühmad), kelle sõltuv sotsiaalne ja rahaline olukord on riikide pädevate ametiasutuste poolt vastu võetud abikõlblikkuskriteeriumide põhjal kindlaks määratud või tuvastatud või on selle üle otsustatud määratud organisatsioonide kasutatavate kriteeriumide põhjal, mida pädevad ametiasutused heaks kiidavad.2. Lõikes 1 sätestatud abiprogrammis osaleda soovivad liikmesriigid esitavad komisjonile toiduabi jaotamise kavad, mis hõlmavad:a) üksikasjalikke andmeid nende põhinäitajate ja -eesmärkide kohta;b) andmeid määratud organisatsioonide kohta;c) taotlusi kolmeaastase perioodi vältel jaotatavate toiduainete koguste kohta ning muud asjakohast teavet.Liikmesriigid valivad toiduained objektiivsete kriteeriumide (sh toiteväärtused ja sobivus jaotamiseks) alusel. Selleks võivad liikmesriigid eelistada liidu päritolu toiduaineid.3. Liikmesriikide poolt vastavalt lõike 2 esimesele lõigule esitatud taotlustele ja muule komisjoni poolt asjakohasena käsitatavale teabele tuginedes võtab komisjon vastu kolmeaastased abikavad.Igas kolmeaastases abikavas sätestatakse liidu eraldised iga aasta kohta liikmesriikide lõikes ja liikmesriikide iga-aastase rahalise panuse miinimum. Programmi teise ja kolmanda aasta eraldised on soovituslikud.Abiprogrammis osalevad liikmesriigid kinnitavad igal aastal lõike 2 esimese lõigu punktis c osutatud taotlused. Kõnealuste kinnitamiste järgselt teeb komisjon igal järgneval aastal otsuse lõpliku toetussumma kohta eelarves olemasolevate assigneeringute piires.Kui kolmeaastase abikavaga hõlmatud tooteid ei ole selle riigi sekkumisvarudes, kus neid vaja on, nähakse kolmeaastases abikavas ette nende ülekandmine sellistest liikmesriikidest, kus need tooted on sekkumisvarudes olemas.Kolmeaastase kava võib läbi vaadata, kui ilmnevad selle täideviimist mõjutavad arengusuundumused.4. Liikmesriikide poolt vastavalt lõikele 1 määratud organisatsioonid ei tohi olla äriühingud.Toiduaineid antakse kõnealustele organisatsioonidele üle tasutaEnim puudust kannatavatele isikutele toiduainete jaotamine toimub:a) tasuta võib) hinnaga, mis ei ole mingil juhul kõrgem määratud organisatsiooni poolt toimingu tegemisel tekkinud kuludest, mis on muud kui need kulud, mida võib hüvitada lõike 7 teise lõigu punktide a ja b alusel.5. Programmis osalevad liikmesriigid:a) esitavad komisjonile iga-aastase aruande abiprogrammi rakendamise kohta;b) teavitavad komisjoni õigel ajal toiduabi jaotamise programmi mõjutavatest arengusuundumustest.6. Liit kaasrahastab abiprogrammi abikõlblikke kulusid. Kõnealune kaasrahastaminea) ei ületa 500 miljonit eurot eelarveaasta kohta kokku egab) ei ületa 75 % abikõlblikest kuludest või 90 % abikõlblikest kuludest ajavahemikul 2007–2013 komisjoni otsuse 2006/596/EÜ[17] I lisas loetletud, Ühtekuuluvusfondist rahastamiseks abikõlblike liikmesriikide puhul.7. Abiprogrammi kohaselt abikõlblikud kulud on:a) sekkumisvarudest eraldatud toodete kulud;b) turult ostetud toiduainete kulud ningc) vajaduse korral toodete liikmesriikidevahelise sekkumisvarudest vedamise kulud.Kolmeaastase abikava rakendamiseks igas liikmesriigis kasutada olevate rahaliste vahendite piires võivad riikide pädevad asutused pidada abikõlblikeks järgmisi kulusid:a) toiduainete määratud organisatsioonide hoidlateni vedamise kulud;b) järgmised määratud organisatsioonide kulud otseselt abikava rakendamisega seotud ulatuses:i) halduskulud;ii) määratud organisatsioonide hoidlate ja lõppjaotuspunktide vahelise veo kulud ningiii) ladustamiskulud.8. Liikmesriigid teevad haldus- ja füüsilisi kontrolle, et tagada abikava rakendamine vastavalt kohaldatavatele eeskirjadele, ning näevad ette karistused rikkumiste korral.9. Nii abikavade kaudu jaotatavate toiduainete pakendil kui ka jaotuspunktides peab olema selge märge „Euroopa Liidu abi”, millele on lisatud Euroopa liidu embleem.10. Liidu abiprogramm ei piira ühtegi liidu õigusakte järgivat riiklikku tegevuskava, mille kohaselt jaotatakse toiduaineid enim puudust kannatavatele isikutele.Artikkel 18 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada artiklis 17 sätestatud abiprogrammile eraldatud eelarve tõhus kasutamine, peab komisjon delegeeritud õigusaktidega määratlema vahendite ülderaldise (sh sekkumistoodete jaotamine ja rahalised vahendid toiduainete ostmiseks liikmesriikide turgudelt) arvestamise meetodi. Komisjon peab määratlema ka sekkumisvarudest eraldatud toodete arvestusliku väärtuse, samuti meetodi, mida tuleb kasutada kolmeaastase abikava läbivaatamisest tuleneval liikmesriikidevahelisel vahendite ümberjaotamisel.2. Selleks et tagada artiklis 17 sätestatud abiprogrammile eraldatud eelarve tõhus ja tulemuslik kasutamine ning kindlustada ettevõtjate õigused ja kohustused, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu sätted, milles nõutakse hankemenetluse kasutamist kõigi toiduabi jaotamise kavade täitmisega seotud toimingute puhul, sätted hankemenetluses osalejate esitada tulevate tagatiste kohta ning sätted sanktsioonide, vähendamiste ja väljajätmiste kohta, mida liikmesriigid peavad kohaldama, eriti kui ei järgita toodete sekkumisvarudest väljavõtmise tähtaegasid või kui kolmeaastase abikava täideviimisel esineb tõsiseid puudujääke või rikkumisi.Artikkel 19 RakendamisvolitusedKomisjon võtab rakendusaktidega vastu sätted artiklis 17 osutatud kolmeaastase abikava ja riiklike toiduabiprogrammide ühtseks rakendamiseks. Need aktid hõlmavad:a) üksikasjalikke eeskirju ja menetlusi kolmeaastaste abikavade vastuvõtmiseks ja läbivaatamiseks, sh kohaldatavaid tähtaegasid;b) kolmeaastaste abikavade vastuvõtmist ja läbivaatamist, samuti artikli 17 lõike 3 kolmandas lõigus osutatud lõplikke eraldisi;c) sätteid kolmeaastaste abikavade täiendavate elementide kohta, toiduainete tarnimiseeskirju, samuti sekkumistoodete väljavõtmise ja liikmesriikidevahelise ülekandmise suhtes kohaldatavaid menetlusi ja tähtaegasid;d) sätteid rakendamise aastaaruannete ja riiklike toiduabiprogrammide formaadi kohta;e) artikli 17 lõike 7 teises lõigus sätestatud kulude hüvitamise suhtes kohaldatavaid üksikasjalikke eeskirju, sh rahalisi ülempiire ja tähtaegasid;f) pakkumiskutsete suhtes kehtivaid ühtseid tingimusi, sh toiduainete ja nende tarnimise suhtes kohaldatavaid tingimusi:g) sätteid haldus- ja füüsiliste kontrollide kohta, mida liikmesriigid peavad tegema;h) ühtseid sätteid maksete korra ja maksetähtaegade ning nende eiramise korral kohaldatavate vähendamiste kohta, raamatupidamissätteid ning liikmesriikidevahelise sekkumisvarudest ülekandmise menetlusi, sh kirjeldusi, milliseid ülesandeid asjaomased riiklikud sekkumisametid peavad täitma;i) ühtseid tingimusi artikli 17 lõike 9 rakendamiseks.]III jaguEraladustamineI ALAJAGU KOHUSTUSLIK ABIARTIKKEL 20 Abikõlblikud tootedKui käesolevas jaos sätestatud tingimustest ning komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega ja rakendusaktidega vastavalt artiklitele 31 ja 32 vastuvõetud lisanõuetest ja -tingimustest ei tulene teisiti, antakse eraladustusabi järgmistele toodetele:i) liidu tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud mage või, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82 % massist, maksimaalne rasvata piimakuivaine sisaldus 2 % massist ja maksimaalne veesisaldus 16 % massist;ii) liidu tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud soolavõi, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 80 % massist, maksimaalne rasvata piimakuivaine sisaldus 2 % massist, maksimaalne veesisaldus 16 % massist ja maksimaalne soolasisaldus 2 % massist;Artikkel 21 Või suhtes kohaldatavad tingimused ja abimäärAluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu või jaoks antava abi kindlaksmääramise meetmed.II alajagu VABATAHTLIK ABIARTIKKEL 22 Abikõlblikud tooted1. Kui käesolevas jaos sätestatud tingimustest ning komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega ja rakendusaktidega vastavalt artiklitele 31 ja 32 vastuvõetud lisanõuetest ja -tingimustest ei tulene teisiti, võib eraladustusabi anda järgmistele toodetele:a) valge suhkur;b) oliiviõli;c) artikli 34 lõikes 1 punktis a osutatud täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala alusel liigitatud täiskasvanud veiste värske või jahutatud liha, mis on esitatud rümpade, poolrümpade, komplekteeruvate ees- ja tagaveerandite, eesveerandite või tagaveerandite kujul;d) sealiha;e) lamba- ja kitseliha.Selleks et võtta arvesse täiskasvanud veiste liha eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega muuta esimese lõigu punktis c sätestatud toodete nimekirja, kui turuolukord seda nõuab.2. Komisjon määrab lõikes 1 sätestatud eraladustusabi rakendusaktidega kindlaks eelnevalt või hankemenetluste teel.Artikkel 23 Valge suhkru jaoks abi andmise tingimused1. Kui liidu keskmine registreeritud valge suhkru hind on vaatlusperioodil võrdlushinnast madalam ning turuolukorda arvestades on tõenäoline selle samale tasemele jäämine, võib komisjon rakendusaktidega otsustada anda valge suhkru eraladustusabi ettevõtjatele, kellele on antud suhkrukvoot.2. Turustusaastal lõike 1 kohaselt ladustatud suhkru suhtes ei tohi kohaldada muid artiklis 45 või 56 sätestatud ladustamismeetmeid.Artikkel 24 Oliiviõli jaoks abi andmise tingimusedKomisjon võib rakendusaktidega otsustada lubada liikmesriikidel sõlmida lepinguid liikmesriikide tunnustatud ametiasutustega, kes pakuvad nende poolt turustatava oliiviõli ladustamisel piisavaid tagatisi tõsiste turuhäirete korral teatavates liidu piirkondades, sealhulgas juhul, kui vaatlusperioodil registreeritud keskmine turuhind on väiksem kui:a) 1 779 eurot tonni kohta ekstra neitsioliiviõli puhul võib) 1 710 eurot tonni kohta neitsioliiviõli puhul võic) 1 524 eurot tonni kohta lambiõli puhul, mille vabade rasvhapete määr on 2; seda summat vähendatakse 36,70 euro võrra tonnilt iga happesuse lisaühiku kohta.Artikkel 25 Veise- ja vasikalihasektori toodete jaoks abi andmise tingimusedKomisjon võib rakendusaktidega otsustada anda eraladustusabi, kui liidu keskmine turuhind, mis on registreeritud artikli 34 lõike 1 punktis a osutatud liidu täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaala alusel, on madalam kui 103 % võrdlushinnast ning on tõenäoline selle samal tasemel püsimine.Artikkel 26 Sealiha jaoks abi andmise tingimusedKomisjon võib rakendusaktidega otsustada anda abi searümpade ladustamiseks, kui searümpade keskmine turuhind liidus, nagu see on kehtestatud igas liikmesriigis liidu tüüpilistel turgudel kindlaksmääratud hindu arvestades ja kaalutud koefitsientide abil, mis kajastavad iga liikmesriigi suhtelist sigade arvu, madalam kui 103 % võrdlushinnast ning on tõenäoline selle samal tasemel püsimine.Artikkel 27 Lamba- ja kitseliha jaoks abi andmise tingimusedKomisjon võib rakendusaktidega otsustada anda abi lamba- ja kitseliha ladustamiseks turu eriti raske olukorra puhul ühes või mitmes järgmistest noteeringualadest:a) Suurbritannia;b) Põhja-Iirimaa;c) iga liikmesriik eraldi, välja arvatud Ühendkuningriik.IV jaguRiiklik sekkumise ja eraladustamise ühissättedI ALAJAGU ÜLDSÄTTEDARTIKKEL 28 Ladustamise eeskirjad1. Makseasutused ei või ladustada kokkuostetud tooteid väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kelle jurisdiktsiooni alla nad kuuluvad, kui nad ei ole komisjonilt rakendusaktidega artikli 32 kohaselt selleks eelnevalt luba saanud.Käesoleva artikli tähenduses käsitatakse Belgia ja Luksemburgi territooriume ühe liikmesriigina.2. Luba antakse juhul, kui ladustamine on oluline, võttes arvesse järgmisi tegureid:a) ladustusvõimalused ja -nõuded liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla makseasutus kuulub, ning teistes liikmesriikides;b) ladustamisest ja transpordist tulenevad täiendavad kulud selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla makseasutus kuulub.3. Kolmandas riigis ladustamiseks antakse luba üksnes juhul, kui lõikes 2 sätestatud kriteeriumide alusel põhjustaks ladustamine teises liikmesriigis märkimisväärseid raskusi.4. Lõike 2 punktis a osutatud teave koostatakse pärast kõikide liikmesriikidega konsulteerimist.5. Tollimakse ja muid ühise põllumajanduspoliitika raames makstavaid või sissenõutavaid summasid ei kohaldata:a) pärast lõigete 1, 2 ja 3 alusel antud loa andmist transporditavate toodete suhtes egab) ühe makseasutuse poolt teisele üle antavate toodete suhtes.6. Vastavalt lõigetele 1, 2 ja 3 tegutsev makseasutus jääb vastutavaks toodete eest, mida ladustatakse väljaspool liikmesriiki, kelle jurisdiktsiooni alla ta kuulub.7. Kui tooteid, mida makseasutus ladustab väljaspool selle liikmesriigi territooriumi, kelle jurisdiktsiooni alla ta kuulub, ei tooda sellesse liikmesriiki tagasi, müüakse need ladustuskohas kehtivate või kehtestatavate hindadega ja tingimustel.Artikkel 29 Hankemenetluste eeskirjadHankemenetlused peavad tagama kõikidele asjaomastele isikutele võrdse juurdepääsu.Pakkumiste valikul eelistatakse liidule kõige soodsamaid pakkumisi. Igal juhul ei pea hankemenetlusele tingimata järgnema lepingu sõlmimine.Artikkel 30 Teravilja ja riisiga tegelevad sekkumiskeskused1. Selleks et võtta arvesse teravilja- ja riisisektori ladustamisrajatiste erinevust liidus ja tagada ettevõtjatele piisav juurdepääs riiklikesse sekkumisladudesse, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada nõuded, mida sekkumiskeskused ja riikliku sekkumise korras kokkuostetavate toodete ladustuskohad peavad järgima, sealhulgas ladustuskohtade minimaalne laomaht, heas seisukorras vastuvõetud toodete hoidmise tehnilised nõuded ning toodete müük ladustamisperioodi lõppemisel.2. Komisjon määrab rakendusaktidega sekkumiskeskused teravilja- ja riisisektoris, võttes arvesse järgmisi tegureid:a) keskuste asukoht asjaomaste toodetega seotud ületootmise aladel;b) piisavate ruumide ja tehnilise varustuse olemasolu;c) soodne asukoht transpordi seisukohalt.Sekkumiskeskused võib määrata iga teravilja jaoks eraldi.Artikkel 31 Volituste delegeerimine1. Selleks et võtta arvesse eri sektorite eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega lisaks käesolevas määruses sätestatud nõuetele kehtestada nõuded ja tingimused, millele peavad vastama artiklis 10 osutatud riikliku sekkumise korras kokkuostetavad tooted ja eraladustusabi süsteemi alusel ladustatavad tooted. Kõnealused nõuded ja tingimused aitavad tagada kokkuostetavate ja ladustavate toodete abikõlblikkuse ja kvaliteedi seoses kvaliteedigruppide, kvaliteediklasside, kategooriate, koguste, pakendi, sealhulgas märgistuse, maksimumvanuse ja säilitamisega ning toodete etapiga, mille suhtes sekkumishind ja abi kehtivad.2. Selleks et võtta arvesse teravilja- ja koorimata riisi sektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada artikli 14 lõikes 4 osutatud kvaliteedist tulenevat hinna tõstmise või alandamise kohaldamise nii kokkuostu kui ka müügi puhul.3. Selleks et võtta arvesse veise- ja vasikalihasektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta sätted seoses makseasutuste kohustusega, et kogu veiseliha oleks pärast ülevõtmist ja enne lõplikku ladustamist konditustatud.4. Selleks et võtta arvesse eri olukordi sekkumisvarude ladustamisel liidus ja tagada ettevõtjatele piisav juurdepääs riiklikule sekkumisele, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta:a) nõuded, mida sekkumiskeskuste ladustuskohtades tuleb riikliku sekkumise korras kokkuostetavate toodete, v.a teravili ja riis, puhul järgida, sealhulgas ladustuskohtade minimaalne laomaht, heas seisukorras vastuvõetud toodete hoidmise tehnilised nõuded ning toodete müük ladustamisperioodi lõppemisel;b) sätted seoses liikmesriikidesse ladustamisele jäävate väikeste koguste müügiga, mida liikmesriigid teevad omal vastutusel ja sama menetluse alusel, mida kohaldatakse liidus, ning mille kohaselt lubatakse pakkuda otseturustamiseks tooteid, mida ei ole enam võimalik uuesti originaalpakendisse tagasi panna või mille tarbimisväärtus on langenud.5. Selleks et saavutada eraladustamise puhul soovitud tulemus turul, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) kehtestada sätted makstava abi summa vähendamise kohta;b) kehtestada ettemakse tingimused ja nõuded, mida tuleb täita.6. Selleks et tagada, et ettevõtjad täidavad oma kohustusi, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega meetmed pettuse ja muude rikkumiste ärahoidmiseks. Kõnealused meetmed võivad hõlmata asjaomaste ettevõtjate väljajätmist riiklikus sekkumises osalemisest või eraladustusabi saamisest seoses tuvastatud pettuse või muu rikkumisega.7. Selleks et kindlustada ettevõtjate õigused ja kohustused riiklikus sekkumises osalemisel või eraladustamismeetmete puhul, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta vajalikud sätted seoses:a) hankemenetlustega, millega tagatakse võrdne juurdepääs kaupadele ja ettevõtjate võrdne kohtlemine;b) ettevõtjate asutamisega ja nende käibemaksukohustuslasena registreerimisega;c) tagatise esitamisega, selleks et ettevõtjad täitaksid oma kohustusi;d) tagatisest ilmajäämisega täielikult või osaliselt, kui kohustusi ei täideta.8. Selleks et võtta arvesse toodete tehnilist arengut, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kohandada IV lisa B osas sätestatud suhkru standardkvaliteeti.Artikkel 32 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega vastu võtta vajalikud sätted käesoleva peatüki ühetaoliseks kohaldamiseks liidus. Kõnealused eeskirjad võivad eelkõige olla seotud:a) toodete abikõlblikkuse kindlakstegemiseks kohaldatavate katsete ja meetoditega;b) veise- ja vasikaliha puhul selle vaatlusperioodi määratlemisega, mille jooksul turuhinnad registreeritakse artikli 12 lõike 1 punkti c ja artikli 12 lõike 2 kohaldamiseks;c) menetluste ja tingimustega, mis on seotud riikliku sekkumise korras kokkuostetavate toodete tarnimisega, pakkuja kantavate transpordikuludega, makseasutuste ülevõetavate toodetega ja maksmisega;d) eri tegevustega konditustamisel;e) ladustamise lubamisega väljaspool liikmesriigi territooriumi, kui tooted on artikli 28 kohaselt kokku ostetud ja ladustatud;f) riikliku sekkumise korras kokkuostetud toodete müügi- või tasuta loovutamise tingimustega, vajaduse korral eelkõige seoses müügihindadega, laost väljaviimise tingimustega ning väljaviidud toodete edasise kasutamise või sihtkohaga;g) artiklis 20 osutatud toodete puhul antava abi kindlaksmääramisega;h) suhkru ja oliiviõli puhul selle vaatlusperioodi määratlemisega, mille jooksul turuhinnad registreeritakse vastavalt artikli 23 või artikli 24 kohaldamiseks;i) artiklis 26 osutatud tüüpiliste sealihaturgude loetelu vastuvõtmisega;j) liikmesriigi pädeva asutuse ja taotleja vaheliste lepingute sisu ja nende sõlmimisega;k) eraladustamise kohtade, laos hoidmise ning laost väljaviimisega;l) eraladustusperioodi kestusega ning lepingus sätestatud ladustusperioodi lühendamise või pikendamise tingimustega;m) tingimustega, mille kohaselt võib otsustada, et eraladustuslepingute alusel ladustatud tooteid võib uuesti turustada või müüa;n) eeskirjadega, milles käsitletakse kindlaksmääratud hinnaga kokkuostul või kindlaksmääratud hinnaga eraladustusabi andmisel järgitavat korda;o) hankemenetlustega nii riikliku sekkumise kui ka eraladustamise puhul, eelkõige seoses:i) pakkumuste esitamisega ja vajaduse korral miinimumkogusega pakkumuse esitamisega;ii) esitatava tagatise suurusega;iii) pakkumustest teatamisega komisjonile;p) eeskirjadega, milles käsitletakse liikmesriikide hinnaaruandlust teatavate toodete kohta;q) liikmesriikide tehtavate kontrollidega;r) teabega, mille liikmesriigid peavad esitama komisjonile.Artikkel 33 Artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetavad rakendusaktidKomisjon võtab artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastu rakendusaktid, et:a) tagada artikli 13 lõikes 1 ja artikli 14 lõike 1 punktis a sätestatud maksimumkogustest ja koguselistest piirangutest kinnipidamine;b) pehme nisu puhul minna üle artikli 14 lõikes 2 osutatud hankemenetlusele.II alajagu RÜMPADE KLASSIFITSEERIMISE ERISÄTTEDARTIKKEL 34 Liidu skaala ja kontroll1. Liidu rümpade klassifitseerimisskaalasid kohaldatakse vastavalt V lisas sätestatud eeskirjadele järgmistes sektorites:a) veise- ja vasikalihasektor täiskasvanud veiserümpade puhul;b) sealihasektor muude kui aretuseks kasutatud sigade rümpade puhul;Lamba- ja kitselihasektoris võivad liikmesriigid kohaldada liidu lambarümpade klassifitseerimisskaalat vastavalt V lisa punktis C sätestatud eeskirjadele.2. Kohapealseid kontrollimisi seoses täiskasvanud veiste ja lammaste rümpade klassifitseerimisega viib liidu nimel läbi liidu kontrollikomitee, kuhu kuuluvad komisjoni eksperdid ja liikmesriikide poolt määratud eksperdid. Komitee annab läbiviidud kontrollimistest aru komisjonile ja liikmesriikidele.Liit kannab teostatud kontrollimistest tulenevad kulud.Artikkel 35 Volituste delegeerimine1. Selleks et võtta arvesse tehnika arengut ja sektorite vajadusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kohandada ja ajakohastada V lisas sätestatud mõisteid ja täiskasvanud veiste rümpade, searümpade ja lambarümpade klassifitseerimise, identifitseerimise ja esitlemisega seotud sätteid.2. Selleks et standardida eri toodete esitlemist turu läbipaistvuse parandamise ja hindade registreerimise eesmärgil ja seoses turusekkumise korra kohaldamisega riikliku sekkumise või eraladustusabi andmise vormis veise- ja vasikaliha- ning sealiha- ja lambalihasektoris, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) vastu võtta rümpade klassifitseerimise, liigitamise (sealhulgas automaatsed liigitustehnikad), identifitseerimise, kaalumise ja märgistamise sätted;b) vastu võtta erandid sätetest ning lisasätted asjaomaste toodete kohta, sealhulgas sätted, mis on seotud lihakus- ja rasvasusklassidega veiselihasektoris ning täiendavad sätted seoses kaalu, liha värvuse ja rasvkattega lambalihasektoris;c) kehtestada eeskirjad liidu keskmiste hindade arvutamise kohta ja ettevõtjate kohustuse kohta esitada teavet veise-, sea- ja lambarümpade kohta, eelkõige seoses turu- ja tüüpiliste hindadega;d) kehtestada täiendavad riikliku sekkumise ja eraladustamise eeskirjad, mis võivad olla seotud:i) V lisa punkti A.III kohaselt tapamajade võetavate meetmetega;ii) eranditega, mida võib teha liikmesriikidele, kes on esitanud vastava soovi tapamajade suhtes, milles tapetakse vähe veiseid;e) määratleda kergete tallede rümpade kriteeriumid;f) vaadata korrapäraselt läbi kaalumiskoefitsiendid.3. Selleks et võtta arvesse liidus esinevaid eripärasid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) lubada liikmesriikidel jagada kõik V lisa punktiga A.II ette nähtud täiskasvanud veiste rümpade lihakus- ja rasvasusklassid maksimaalselt kolmeks alamklassiks;b) sätestada turuhindade kindlaksmääramiseks V lisa punktiga A.IV ette nähtust erinev esitusviis rümpade ja poolrümpade puhul;c) lubada liikmesriikidel loobuda searümpade klassifitseerimisskaala kohaldamisest ning kasutada hindamiskriteeriume lisaks kaalule ja hinnangulisele tailihasisaldusele;d) võtta vastu lisasätted ja -nõuded, sealhulgas:i) lubada liikmesriikidel näha ette searümpade eespool nimetatust erinev esitusviis, kui on täidetud üks järgmistest tingimustest:-  nende territooriumil kehtiv tavaline kaubandustava erineb standardesitusviisist;-  tehnilised nõuded õigustavad seda;-  searümpadelt on eemaldatud ühtlaselt nahk.ii) lubada liikmesriikidel lambarümpade eespool nimetatust erinev esitusviis, kui võrdlusesituskuju ei kasutata;e) kehtestada liikmesriikidele kohustus kohaldada halduskaristusi rikkumiste ärahoidmiseks, eelkõige selliste rikkumiste korral nagu templite ja etikettide võltsimine ning kuritahtlik kasutamine või litsentseerimata töötajate poolt teostatud klassifitseerimine.4. Selleks et tagada täiskasvanud veiste rümpade ning sea- ja lambarümpade klassifitseerimise täpsus ja usaldusväärsus, sätestab komisjon delegeeritud õigusaktidega, et klassifitseerimisega tegelevad piisavalt kvalifitseeritud klassifitseerijad.5. Selleks et tagada klassifitseerimisskaala usaldusväärsus, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta sätted seoses tehtavate kontrollidega ja puuduliku kohaldamise korral tehtavate järeldustega.6. Selleks et liidu kontrollikomitee täidaks oma eesmärke, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata komitee kohustused ja komitee koosseisu.Artikkel 36 RakendamisvolitusedKomisjon kehtestab rakendusaktidega üksikasjalikud eeskirjad seoses:a) liidu veise-, sea- ja lambarümpade klassifitseerimisskaala rakendamisega, eelkõige seoses:i) klassifitseerimise tulemustest teatamisega;ii) kohapealsete kontrollide, kontrolliaruannete ja järelmeetmetega;iii) kohapealsete kontrollidega, mida teeb täiskasvanud veiste ja lammaste rümpade klassifitseerimise suhtes liidu nimel liidu kontrollikomitee;b) täpse teabega, mida liikmesriigid esitavad komisjonile seoses veise-, sea- ja lambarümpade hindadega;c) tapamajade ja hindu registreerivate asutuste kohta esitatava teabega ning teabega piirkondadest, mille kohta registreeritakse hindu veiselihasektoris;d) kohapealsete kontrollidega, mida teeb seoses täiskasvanud veiste ja lammaste rümpade hinnaaruandlusega liidu nimel liidu kontrollikomitee.II PEATÜKKSekkumise erimeetmedI jaguErandlikud turutoetusmeetmedARTIKKEL 37 Loomataudid1. Komisjon võib rakendusaktidega võtta mõjutatava turu suhtes erandlikke toetusmeetmeid, et võtta arvesse liidusisese kaubanduse ja kolmandate riikidega toimuva kaubanduse piiranguid, mis võivad tuleneda loomataudide leviku tõkestamise meetmete kohaldamisest.Esimeses lõigus sätestatud meetmeid kohaldatakse järgmiste sektorite suhtes:a) veise- ja vasikaliha;b) piim ja piimatooted;c) sealiha;d) lamba- ja kitseliha;e) munad;f) linnuliha.2. Lõike 1 esimeses lõigus sätestatud meetmed võetakse asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide palvel.Selliseid meetmeid võib võtta üksnes juhul, kui asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid on võtnud tervishoiu- ja veterinaarmeetmed loomataudide puhangute kiireks tõkestamiseks, ning ainult sellises ulatuses ja ajaks, mis on asjaomase turu toetamiseks rangelt vajalik.Artikkel 38 Tarbijate usalduse kaotusKomisjon võib rakendusaktidega võtta erandlikke turutoetusmeetmeid linnuliha- ja munasektori suhtes, et võtta arvesse tõsiseid turuhäireid, mis on otseselt seotud tarbijate usalduse kaotusega rahva- või loomatervise riskide tõttu.Need meetmed võetakse asjaomase liikmesriigi või asjaomaste liikmesriikide palvel.Artikkel 39 Rahastamine1. Liit rahastab artiklites 37 ja 38 osutatud erandlikke meetmeid osaliselt, hüvitades kuni 50 % liikmesriigi kantud kuludest.Suu- ja sõrataudi tõrje korral veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha- ning lamba- ja kitselihasektorite osas on liidu osaline rahastamine 60 % sellistest kuludest.2. Liikmesriigid tagavad, et kui tootjad kannavad osa liikmesriikide kantud kuludest, ei põhjusta see konkurentsimoonutusi eri liikmesriikide tootjate vahel.II jaguTeravilja- ja riisisektori meetmedARTIKKEL 40 Turu-erimeetmed teraviljasektoris1. Selleks et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult turuhäirete ohule, kui turuolukord seda nõuab, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega ja vajaduse korral kiirmenetluse korras vastu võtta teraviljasektori suhtes sekkumise erimeetmed. Eelkõige võib selliseid sekkumismeetmeid võtta siis, kui ühes või mitmes liidu piirkonnas turuhinnad seoses sekkumishinnaga langevad või ähvardavad langeda.2. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses käesoleva artikliga. Kõnealused meetmed võivad olla seotud eelkõige menetluste, teatiste ja tehniliste kriteeriumidega ning liikmesriikide tehtavate haldus- ja füüsiliste kontrollidega.Artikkel 41 Turu-erimeetmed riisisektoris1. Selleks et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult turuhäirete ohule riisisektoris, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega ja vajaduse korral kiirmenetluse korras vastu võtta erimeetmed, eta) vältida käesoleva osa I peatüki II jaos sätestatud teatavates liidu piirkondades ulatuslikku riiklikku sekkumist;b) katta loodusõnnetustest põhjustatud koorimata riisi puudujääki.2. Komisjon võtab rakendusaktidega vajalikud meetmed seoses käesoleva artikliga. Kõnealused meetmed võivad olla seotud eelkõige menetluste, teatiste ja tehniliste kriteeriumidega ning liikmesriikide tehtavate haldus- ja füüsiliste kontrollidega.III jaguSuhkrusektori meetmedARTIKKEL 42 Suhkrupeedi miinimumhind1. Kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhind on alates 2009/2010. turustusaastast 26,29 eurot tonni kohta.2. Lõikes 1 osutatud miinimumhinda kohaldatakse IV lisa B osas määratletud standardkvaliteediga suhkrupeedi puhul.3. Suhkruettevõtjad, kes ostavad suhkruks töötlemiseks kõlblikku ja kvoodikohaseks suhkruks töötlemiseks ettenähtud kvoodikohast suhkrupeeti, peavad maksma vähemalt miinimumhinna, mida on korrigeeritud hinnatõusude ja -langustega kõrvalekallete võimaldamiseks standardkvaliteedist.Selleks et kohandada hindu, kui suhkrupeedi tegelik kvaliteet erineb standardkvaliteedist, kohaldatakse esimeses lõigus osutatud hinnatõuse- ja langusi vastavalt komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 46 punkti a kohaselt sätestatud eeskirjadele.4. Suhkrupeedikoguste puhul, mis vastavad neile tööstusliku suhkru või suhkru ülejäägi kogustele, mille suhtes kehtib artiklis 57 sätestatud kvoodiületamise tasu, korrigeerib asjaomane suhkruettevõtja ostuhinda nii, et see on vähemalt võrdne kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhinnaga.Artikkel 43 Mitme kutseala vahelised kokkulepped1. Majandusharusisesed kokkulepped ning tarnelepingud peavad vastama lõikele 3 ning ostutingimustele, mille määrab kindlaks komisjon delegeeritud õigusaktidega artikli 46 punkti b kohaselt, eelkõige seoses suhkrupeedi ostu-, tarne-, ülevõtu- ja maksetingimustega.2. Suhkrupeedi ja suhkruroo ostutingimusi reguleerivad liidu vastava tooraine kasvatajate ja liidu suhkruettevõtjate vahel sõlmitud majandusharusisesed kokkulepped.3. Tarnelepingus eristatakse suhkrupeeti selle alusel, kas sellest suhkrupeedist valmistatavad suhkrukogused on:a) kvoodikohased võib) kvoodivälised.4. Kõik suhkruettevõtjad edastavad liikmesriigile, kus suhkur toodetakse, järgmise teabe:a) lõike 3 punktis a osutatud suhkrupeedikogused, mille kohta on sõlmitud külvieelsed tarnelepingud, ja suhkrusisalduse, millel lepingud põhinevad;b) vastava hinnangulise saagise.Liikmesriigid võivad nõuda lisateavet.5. Suhkruettevõtjad, kes ei ole sõlminud külvieelset tarnelepingut, millega määratakse kindlaks kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhind nende kvoodikohasele suhkrule vastava suhkrupeedikoguse kohta, mida on vajaduse korral kohandatud artikli 45 lõike 2 esimese lõigu kohaselt kehtestatud kõrvaldamise protsendimäära võrra, peavad maksma vähemalt kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhinna kogu suhkru tootmiseks ette nähtud suhkrupeedi eest.6. Sõltuvalt asjaomase liikmesriigi heakskiidust võivad majandusharusisesed kokkulepped kalduda kõrvale lõigetest 3, 4 ja 5.7. Juhul kui majandusharusiseseid kokkuleppeid ei ole sõlmitud, võtab asjaomane liikmesriik ette vajalikud käesoleva määruse kohased sammud, et kaitsta asjaomaste poolte huvisid.Artikkel 44 Tootmismaks1. Artikli 50 lõikes 2 osutatud suhkrut, isoglükoosi ja inuliinisiirupit tootvate ettevõtete valduses olevad suhkru-, isoglükoosi- ja inuliinisiirupikvoodid maksustatakse tootmismaksuga.2. Kvoodikohasele suhkrule ja kvoodikohasele inuliinisiirupile kehtestatakse tootmismaks 12 eurot tonni kohta. Isoglükoosile kehtestatav tootmismaks moodustab 50 % suhkrule kohaldatavast tootmismaksust.3. Lõike 1 kohaselt makstava tootmismaksu kogusumma kogub liikmesriik oma territooriumil asuvatelt ettevõtjatelt vastavalt asjaomase turustusaasta kvoodile.Ettevõtjad sooritavad maksed hiljemalt asjaomase turustusaasta veebruari lõpuks.4. Liidu suhkru ja inuliinisiirupi tootmisega tegelevad ettevõtjad võivad taotleda, et suhkrupeedi- või suhkrurookasvatajad või siguritarnijad kannaksid kuni 50 % kõnealusest tootmismaksust.Artikkel 45 Suhkru turult kõrvaldamine1. Selleks et säilitada turu struktuurilist tasakaalu võrdlushinna lähedasel tasemel, võib komisjon rakendusaktidega otsustada kõrvaldada asjaomasel turustusaastal turult need kvoodikohase suhkru või isoglükoosi kogused, mis ületavad käesoleva artikli lõike 2 kohaselt arvutatud künnise, võttes arvesse aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud lepingutest tulenevaid liidu kohustusi.2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kõrvaldamiskünnis arvutatakse iga ettevõtja puhul, kellele on eraldatud kvoot, välja järgmiselt: ettevõtja kvoot korrutatakse koefitsiendiga, mille komisjon võib määrata rakendusaktidega kindlaks eelmise turustusaasta 16. märtsiks, võttes aluseks eeldatavad turusuundumused.Ajakohastatud turusuundumuste alusel võib komisjon rakendusaktidega otsustada asjaomase turustusaasta 31. oktoobriks, kas koefitsienti kohandada või juhul, kui esimese lõigu kohaselt sellist koefitsienti ei ole kindlaks määratud, see kindlaks määrata.3. Iga ettevõtja, kellele on määratud kvoot, ladustab kuni järgmise turustusaasta alguseni omaenda kulul kvoodi alusel toodetud suhkrukogused, mis ületavad lõike 2 kohaselt arvutatud künnise. Turustusaasta jooksul turult kõrvaldatud suhkru või isoglükoosi koguseid käsitatakse esimeste järgmisel turustusaastal kvoodikohaselt toodetud kogustena.Erandina esimesest lõigust võib komisjon eeldatavaid suhkruturu suundumusi arvesse võttes rakendusaktidega otsustada käsitada kogu turult kõrvaldatud suhkrut või isoglükoosi või osa sellest jooksval ja/või järgneval turustusaastal:a) suhkru või isoglükoosi ülejäägina, mida võib kasutada tööstusliku suhkru või tööstusliku isoglükoosina, võib) täiendava kvoodikohase toodanguna, millest ühe osa võib reserveerida ekspordiks vastavalt aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud lepingutest tulenevatele liidu kohustustele.4. Juhul kui liidu suhkruvarud on ebapiisavad, võib komisjon rakendusaktidega otsustada, et teatava koguse turult kõrvaldatud suhkrut või isoglükoosi võib müüa liidu turul enne kõrvaldamisperioodi lõppu.5. Juhul kui turult kõrvaldatud suhkrut käsitatakse esimese järgmisel turustusaastal toodetud suhkrukogusena, makstakse suhkrupeedikasvatajatele järgmise turustusaasta miinimumhinda.Juhul kui turult kõrvaldatud suhkrut kasutatakse tööstusliku suhkruna või kui see eksporditakse vastavalt käesoleva artikli lõike 3 punktidele a ja b, siis artiklis 42 sätestatud miinimumhinna nõudeid ei kohaldata.Juhul kui turult kõrvaldatud suhkur müüakse liidu turul enne kõrvaldamisperioodi lõppu vastavalt lõikele 4, makstakse suhkrupeedikasvatajatele jooksva turustusaasta miinimumhinda.Artikkel 46 Volituste delegeerimineSelleks et võtta arvesse suhkrusektori eripära ja tagada, et kõigi poolte huve võetakse nõuetekohaselt arvesse, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) kohaldatavate hinnakorrigeerimiste kohta, nagu on ette nähtud artikli 42 lõikega 3;b) artikli 43 lõikes 1 osutatud tarnelepingute ja ostutingimuste kohta;c) kriteeriumide kohta, mida kohaldavad suhkruettevõtjad, kui nad jaotavad suhkrupeedimüüjate vahel suhkrupeedi koguseid, mille kohta sõlmitakse artikli 43 lõikes 4 osutatud külvieelsed tarnelepingud.IV jaguPakkumise kohandamineARTIKKEL 47 Pakkumise turunõuetega kohandamist hõlbustavad meetmedEt soodustada tootmisharusiseste ja tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevust, mis hõlbustaks pakkumise kohandamist turunõuetega, välja arvatud turult kõrvaldamisega seotud tegevust, võib komisjon elustaime-, veise- ja vasikaliha-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna- ja linnulihasektori suhtes rakendusaktidega võtta järgmisi meetmeid:a) parandada kvaliteeti;b) edendada tootmis-, töötlemis- ja turustuskorraldust;c) hõlbustada turuhinnadünaamika registreerimist;d) kujundada kasutatud tootmisvahenditel põhinevaid lühi- ja pikaajalisi prognoose.Artikkel 48 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad seoses artiklis 47 osutatud meetmete rakendamise korra ja tehniliste tingimustega.III PEATÜKK Tootmise piiramise süsteemidI jaguÜldsättedARTIKKEL 49 Kvoodisüsteemid ja tootmisvõimsus1. Kvoodisüsteemi kohaldatakse järgmiste toodete suhtes:a) piim ja muud piimatooted artikli 58 lõike 1 punktide a ja b tähenduses;b) suhkur, isoglükoos ja inuliinisiirup.2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kvoodisüsteemide puhul, kui tootja ületab asjaomast kvooti ega kasuta suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi puhul artiklis 54 sätestatud ülemääraseid koguseid, peab ta sellistelt kogustelt maksma kvoodiületamise tasu vastavalt II ja III jaos sätestatud tingimustele.3. Veinisektori puhul kohaldatakse tootmisvõimsuse eeskirju istutusõiguseta rajatud istanduste, üleminekuaja istutusõiguste ja väljajuurimiskavade suhtes kooskõlas V jao sätetega.II jagu SUHKURI ALAJAGU KVOOTIDE MÄÄRAMINE JA HALDAMINEARTIKKEL 50 Kvootide määramine1. Suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi tootmise kohta kehtivad kvoodid riiklikul või piirkondlikul tasandil on määratud kindlaks VI lisas.2. Liikmesriigid määravad kvoodi igale suhkru, isoglükoosi või inuliinisiirupi tootmisega tegelevale ettevõtjale, kes on asutatud nende territooriumil ning on vastavalt artiklile 51 tunnustatud.Kõikide ettevõtjate jaoks on määratud kvoot võrdne ettevõtjale turustusaastaks 2007/2008 määruse (EÜ) nr 318/2006 alusel määratud kvoodiga.3. Juhul kui kvoot määratakse suhkruettevõtjale, kellel on rohkem kui üks tootmisüksus, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et piisavalt arvestada suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatajate huvidega.Artikkel 51 Tunnustatud ettevõtjad1. Taotluse korral annavad liikmesriigid tunnustuse suhkrut, isoglükoosi või inuliinisiirupit tootvale ettevõtjale või ettevõtjale, kes töötleb neid tooteid artikli 55 lõikes 2 esitatud nimekirjas osutatud toodeteks, tingimusel et ettevõtja:a) tõendab oma tööstuslikku tootmisvõimsust;b) nõustub esitama mis tahes teavet ning lubama käesoleva määrusega seotud kontrollimist;c) ei ole andnud põhjust tunnustuse peatamiseks või tagasivõtmiseks.2. Tunnustatud ettevõtjad esitavad liikmesriigile, mille territooriumil suhkrupeedi ja suhkruroo koristamine või rafineerimine aset leiab, järgmise teabe:a) suhkrupeedi või suhkruroo kogused, mille kohta on sõlmitud tarneleping, ning vastavad hinnangulised suhkrupeedi või suhkruroo ja suhkru saagised hektari kohta;b) andmed suhkrupeedi, suhkruroo ja toorsuhkru esialgsete ja tegelike tarnete kohta ning suhkrutootmise ja suhkruvarude olukorra kohta;c) müüdud valge suhkru kogused ning vastavad hinnad ja tingimused.Artikkel 52 Riikide kvootide kohandamineKomisjon kohandab delegeeritud õigusaktidega VI lisas sätestatud kvoote seoses liikmesriikide artikli 53 kohaselt tehtud otsustega.Artikkel 53 Riikide kvootide määramine ja kvootide vähendamine1. Liikmesriik võib vähendada tema territooriumil asutatud ettevõtjale määratud suhkru- või isoglükoosikvooti kuni 10 % turustusaastaks 2008/2009 ja edaspidi. Seejuures kohaldavad liikmesriigid objektiivseid ja mittediskrimineerivaid kriteeriume.2. Liikmesriigid võivad kvoote ettevõtjate vahel üle kanda kooskõlas VII lisas kehtestatud eeskirjadega ning võttes arvesse kõigi asjaomaste poolte, eriti suhkrupeedi- ja suhkrurookasvatajate huve.3. Vastavalt lõigetele 1 ja 2 vähendatud kogused määrab asjaomane liikmesriik ühele või mitmele ettevõtjale oma territooriumil, hoolimata sellest, kas neil on kehtivaid kvoote.II alajaguKvootide ületamineARTIKKEL 54 ReguleerimisalaTurustusaasta jooksul toodetud suhkrut, isoglükoosi või inuliinisiirupit, mis ületab artiklis 50 osutatud kvoote, võib:a) kasutada artiklis 55 osutatud teatavate toodete töötlemiseks;b) kanda üle järgmise turustusaasta kvoodikohasesse tootmisesse kooskõlas artikliga 56;c) kasutada tarnete erikorra raames äärepoolseimates piirkondades kooskõlas [Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse [ex (EÜ) nr 247/2006] III peatükiga] võid) eksportida komisjoni poolt rakendusaktidega kindlaksmääratud koguselise piirangu raames, järgides aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud lepingutest tulenevaid kohustusi.Muude koguste suhtes kohaldatakse artiklis 57 osutatud kvoodiületamise tasu.Artikkel 55 Tööstuslik suhkur1. Tööstuslik suhkur, tööstuslik isoglükoos ja tööstuslik inuliinisiirup säilitatakse ühe lõikes 2 osutatud toote tootmiseks, kui:a) artikli 51 kohaselt volitatud tootja ja kasutaja on kauba kohta sõlminud tarnelepingu enne turustusaasta lõppu jab) kaup on tarnitud kasutajale hiljemalt järgmise turustusaasta 30. novembriks.2. Selleks et võtta arvesse tehnika arengut, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega koostada nimekirja toodetest, mille tootmiseks kasutatakse tööstuslikku suhkrut, tööstuslikku isoglükoosi ja tööstuslikku inuliinisiirupit.Nimekiri hõlmab eelkõige järgmist:a) bioetanool, alkohol, rumm, eluspärm ning võieteks kasutatavad ja Rinse Appelstroop iks töödeldavad siirupite kogused;b) teatavad suhkrut mittesisaldavad tööstustooted, mille töötlemisel kasutatakse suhkrut, isoglükoosi või inuliinisiirupit;c) teatavad keemia- või farmaatsiatööstuse tooted, mis sisaldavad suhkrut, isoglükoosi või inuliinisiirupit.Artikkel 56 Suhkru ülejäägi ülekandmine1. Iga ettevõtja võib otsustada kanda kogu oma toodang või osa toodangust, mis ületab ettevõtjale määratud suhkru-, isoglükoosi- või inuliinisiirupikvooti, üle järgmisesse turustusaastasse. Kõnealune otsus on lõplik, ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist.2. Ettevõtjad, kes võtavad vastu lõikes 1 nimetatud otsuse:a) teavitavad asjaomast liikmesriiki enne selle liikmesriigi poolt määratavat kuupäeva:-  ülekantavatest roosuhkru kogustest jooksva turustusaasta 1. veebruarist kuni 15. augustini;-  ülekantavatest suhkru või inuliinisiirupi muudest kogustest jooksva turustusaasta 1. veebruarist kuni 15. augustini;b) korraldavad asjaomaste koguste ladustamise omal kulul kuni jooksva turustusaasta lõpuni.3. Kui ettevõtja lõplik toodang asjaomasel turustusaastal oli väiksem kui lõike 1 kohase otsuse tegemise hetkel tehtud hinnang, võib ülekantavat kogust enne järgmise turustusaasta 31. oktoobrit tagasiulatuvalt muuta.4. Ülekantud kogused loetakse esimesteks järgmisel turustusaastal toodetud kvoodikohasteks kogusteks.5. Käesoleva artikli kohaselt ladustatud suhkru suhtes ei tohi turustusaastal kasutada muid artiklis 23 või 45 sätestatud ladustamismeetmeid.Artikkel 57 Kvoodiületamise tasu1. Kvoodiületamise tasu võetakse järgmistelt kogustelt:a) mis tahes turustusaasta vältel toodetud suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi ülejääk, välja arvatud kogused, mis on kantud üle järgmise turustusaasta kvoodikohasesse tootmisesse ning mis on ladustatud kooskõlas artikliga 56, või artikli 54 punktides c ja d osutatud kogused;b) tööstuslik suhkur, tööstuslik isoglükoos ja tööstuslik inuliinisiirup, mille puhul ei ole komisjoni poolt rakendusaktidega määratud tähtajaks esitatud mingeid tõendeid selle kohta, et see on töödeldud üheks artikli 55 lõikes 2 osutatud toodetest;c) suhkur ja isoglükoos, mis on kõrvaldatud turult kooskõlas artikliga 45 ja mille puhul ei ole täidetud artikli 45 lõikega 3 ette nähtud kohustusi.2. Komisjon kehtestab rakendusaktidega kvoodiületamise tasu piisavalt kõrgel tasemel, et vältida lõikes 1 osutatud koguste kuhjumist.3. Lõikes 1 osutatud kvoodiületamise tasu nõuab liikmesriik sisse oma territooriumil asuvatelt ettevõtjatelt vastavalt lõikes 1 osutatud tootmiskogustele, mis on asjaomasel turustusaastal ettevõtjatele kehtestatud.III jaguPiimI ALAJAGU ÜLDSÄTTEDARTIKKEL 58 Mõisted1. Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „piim” – ühe või mitme lehma lüpsmise saadus;b) „muud piimatooted” – mis tahes muu piimatoode kui piim, eelkõige lõss, koor, või, jogurt ja juust; vajaduse korral arvestatakse need komisjoni poolt rakendusaktidega kindlaksmääratud koefitsiente kasutades ümber piimaekvivalentideks;c) „tootja” – põllumajandustootja, kelle põllumajandusettevõte asub liikmesriigi geograafilisel territooriumil ning kes toodab ja turustab piima või kavatseb seda lähitulevikus teha;d) „põllumajandusettevõte” – määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 2 punktis b määratletud põllumajandusettevõte;(e) „kokkuostja” – ettevõtjad või nende rühmad, kes ostavad tootjatelt piima:-  selle kogumiseks, pakendamiseks, ladustamiseks, jahutamiseks või töötlemiseks, sealhulgas lepingu alusel;-  selle müümiseks ühele või mitmele piima või muid piimatooteid ümbertöötavale või töötlevale ettevõtjale;f) „tarne” – kõik tootjalt kokkuostjale tehtavad piimatarned, välja arvatud mis tahes muude piimatoodete tarned, ükskõik kas tootja, kokkuostja, selliseid tooteid töötleva või ümber töötava ettevõtja või kolmanda isiku veovahendiga;g) „otseturustamine” – tootjalt otse tarbijale piima mis tahes müük või üleandmine ning samuti tootjalt muude piimatoodete mis tahes vahetu müük või üleandmine;h) „turustamine” – piimatarned või piima või muude piimatoodete otseturustamine;i) „individuaalne kvoot” – tootja kvoot mis tahes 12kuulise perioodi 1. aprillil;j) „tootmiskvoot” – iga liikmesriigi jaoks kindlaksmääratud, artiklis 59 osutatud kvoot;k) „kasutada olev kvoot” – kvoot, mis on tootja kasutuses selle 12kuulise perioodi 31. märtsil, mille kohta kvoodiületamise tasu arvutati, võttes arvesse kõiki käesoleva määrusega ette nähtud ülekandmisi, müüke, turustamisviisist lähtuvaid muutmisi ja ajutisi ümberjaotamisi, mis selle 12kuulise perioodi jooksul on toimunud.2. Võttes arvesse lõike 1 punktis e esitatud mõistet, käsitatakse kokkuostjana ka iga samal geograafilisel alal asuvat kokkuostjate rühma, kes teeb oma liikmete nimel nende kvoodiületamise tasu maksmiseks vajalikke haldus- ja raamatupidamistoiminguid. Seepärast peetakse Kreekat üheks geograafiliseks alaks ja teda võib käsitada eespool osutatud kokkuostjate rühmana;3. Komisjon võib delegeeritud õigusaktidega artikli 80 lõike 1 punkti i kohaselt lõike 1 punktis f esitatud „tarne” mõistet arvestades kohandada „otseturustamise” mõistet, et välistada eelkõige mõne turustatud piimakoguse või muude turustatud piimatoodete kvoodisüsteemist väljajäämine.4. Selleks et tagada, et kõik eriolukorrad oleksid piimakvootide süsteemiga hõlmatud, võib komisjon võib delegeeritud õigusaktidega artikli 80 lõike 1 punkti h kohaselt vastu võtta süsteemi toimimise erimõiste.II alajaguKvootide määramine ja haldamineARTIKKEL 59 Riikide kvoodid1. 1. aprillil 2008 algava seitsme järjestikuse 12kuulise perioodi (edaspidi „kvoodiaastad”) jooksul turustatud piima ja muude piimatoodete tootmiskvoodid on kindlaks määratud VIII lisas.2. Lõikes 1 osutatud kvoodid jaotatakse tootjate vahel vastavalt artiklile 60, eristades tarneid ja otseturustamist. Tootmiskvootide mis tahes ületamine määratakse igas liikmesriigis käesoleva jao põhjal kindlaks üleriigiliselt, eristades tarneid ja otseturustamist.3. VIII lisas sätestatud tootmiskvoodid määratakse kindlaks, ilma et see piiraks kvootide võimalikku läbivaatamist, võttes arvesse üldist turuolukorda ning teatavates liikmesriikides valitsevaid konkreetseid tingimusi.4. Bulgaaria, Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tootmiskvoodid sisaldavad kogu piima või piimaekvivalenti, mis on tarnitud kokkuostjale või otseturustatud, olenemata sellest, kas see on toodetud või turustatud nendes riikides kohaldatava üleminekumeetme alusel.5. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu kõik vajalikud eeskirjad seoses käesoleva artikli ühetaolise rakendamisega liikmesriikides. Kõnealused eeskirjad võivad olla seotud menetluste, teatiste ja tehniliste kriteeriumidega.Artikkel 60 Individuaalsed kvoodid1. Tootjate individuaalne kvoot või individuaalsed kvoodid on 1. aprillil 2008 võrdsed nende individuaalsete kvootidega 31. märtsil 2008, ilma et see piiraks 1. aprillil 2008 toimuvaid kvootide ülekandeid, nende müüki või turustamisviisist lähtuvaid muutmisi.2. Tootjail võib olla üks või kaks individuaalset kvooti – üks tarneteks ja teine otseturustamiseks. Tootjate koguseid võib ühe kvoodi alt teise alla üle kanda üksnes liikmesriigi pädev asutus tootja nõuetekohaselt põhjendatud taotluse alusel.3. Kui tootjal on kaks kvooti, arvutatakse tema osa kvoodiületamise tasust kummagi kvoodi kohta eraldi.4. Komisjon võib rakendusaktidega suurendada artiklis 59 osutatud tarnetele jaotatud Soome riikliku kvoodi osa, et anda Soome SLOMi tootjatele kuni 200 000 tonni ulatuses hüvitist. Seda liidu õigusaktide alusel eraldatavat reservi tohib kasutada ainult nende tootjate huvides, kelle tootmise taasalustamise õigust on ühinemine mõjutanud.5. Vajaduse korral kohandatakse individuaalseid kvoote iga asjaomase kvoodiaasta puhul nii, et iga liikmesriigi tarnete ja otseturustamise jaoks ettenähtud individuaalsed kvoodid kokku ei ületaks tootmiskvoodi vastavat osa, mida on kohandatud artikli 62 kohaselt, võttes arvesse mis tahes riiklikust reservist jaotamiseks tehtud vähendusi, nagu on ette nähtud artikliga 64.Artikkel 61 Kvootide eraldamine riiklikust reservistLiikmesriigid võtavad vastu eeskirjad, millega lubatakse artikliga 64 ettenähtud riiklikust reservist eraldada tootjatele kõik kvoodid või osa neist, võttes aluseks komisjonile teatatud objektiivsed kriteeriumid.Artikkel 62 Kvootide haldamine1. Komisjon kohandab rakendusaktidega artikli 81 punkti a kohaselt iga liikmesriigi ja iga perioodi kohta enne vastava perioodi lõppu tootmiskvootide jagunemist tarnete ja otseturustamise vahel, pidades silmas tootjate taotletud turustamisviisist lähtuvaid muutmisi tarnete ja tarnete individuaalsete kvootide ning otseturustamise vahel.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile igal aastal komisjoni poolt rakendusaktidega kindlaksmääratud kuupäevadeks ja komisjoni poolt rakendusaktidega artikli 316 punktis 3 kindlaksmääratud eeskirjade kohaselt teabe, mis on vajalik:a) käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kohanduse tegemiseks;b) nende poolt makstava kvoodiületamise tasu arvutamiseks.3. Eeskirjad seoses käesoleva artikliga võetakse vastu delegeeritud õigusaktidega artikli 80 lõike 2 punkti b kohaselt ja rakendusaktidega artikli 81 punkti g kohaselt.Artikkel 63 Rasvasisaldus1. Igale tootjale määratakse baasrasvasisaldus, mida kohaldatakse talle eraldatava individuaalse tarnekvoodi suhtes.2. Tootjatele artikli 60 lõike 1 kohaselt 31. märtsil 2008 eraldatud kvootide puhul on lõikes 1 osutatud baasrasvasisaldus sama kui selle kvoodi baasrasvasisaldus kõnealusel kuupäeval.3. Baasrasvasisaldust muudetakse artikli 60 lõikes 2 osutatud turustamisviisist lähtuva muutmise käigus ning piimakvootide omandamisel, ülekandmisel või ajutisel ülekandmisel vastavalt komisjoni poolt rakendusaktidega artikli 81 punkti b kohaselt kehtestatavatele eeskirjadele.4. Uute tootjate puhul, kes on saanud individuaalse tarnekvoodi kogu ulatuses riiklikust reservist, määratakse rasvasisaldus kindlaks vastavalt komisjoni poolt rakendusaktidega artikli 81 punkti b kohaselt kehtestatavatele eeskirjadele.5. Lõikes 1 osutatud individuaalset baasrasvasisaldust kohandatakse vajaduse korral käesoleva määruse jõustumisel ja pärast seda iga kvoodiaasta alguses nii, et iga liikmesriigi puhul ei ületaks individuaalsete tegelike rasvasisalduste kaalutud keskmine 0,1 grammi kilogrammi kohta IX lisas kehtestatud baasrasvasisaldusest.Artikkel 64 Riiklik reserv1. Iga liikmesriik kehtestab VIII lisas kindlaksmääratud tootmiskvootide osana riikliku reservi, võttes eelkõige arvesse artikli 61 kohaseid eraldisi. Vajaduse korral täiendatakse riiklikku reservi, võttes tagasi mõned artiklis 65 sätestatud kogused, pidades artikli 69 kohaselt kinni teatava osa ülekantust või vähendades kõiki individuaalseid kvoote. Kõnealused kvoodid säilitavad oma esialgse eesmärgi, st need jäävad kas tarnete või otseturustamise jaoks.2. Kõik liikmesriigile eraldatud lisakvoodid suunatakse automaatselt riiklikku reservi ning jagatakse vastavalt prognoositavatele vajadustele tarnete ja otseturustamise vahel.3. Riiklikku reservi suunatud kvootidel ei ole baasrasvasisaldust.Artikkel 65 Tegevusetuse juhud1. Kui füüsiline või juriidiline isik, kellel on individuaalsed kvoodid, ei vasta kvoodiaasta jooksul enam artikli 58 lõike 1 punktis c osutatud nõuetele, lähevad vastavad kogused hiljemalt järgmise kalendriaasta 1. aprilliks tagasi riiklikku reservi, välja arvatud juhul, kui kõnealune isik alustab enne kõnealust kuupäeva uuesti tootmistegevust artikli 58 lõike 1 punkti c tähenduses.Kui isik või üksus alustab taas tootmistegevusega hiljemalt kvootidest ilmajäämisele järgneva teise kvoodiaasta lõpus, tagastatakse sellele isikule hiljemalt taotluse esitamise kuupäevale järgnevaks 1. aprilliks kõik individuaalsed kvoodid või osa neist, millest ta on ilma jäänud.2. Kui tootjad ei turusta vähemalt ühe kvoodiaasta jooksul kogust, mis on võrdne vähemalt 85 %ga nende individuaalsest kvoodist, võivad liikmesriigid otsustada, kas ja millistel tingimustel suunata kasutamata kvoot või osa sellest tagasi riiklikku reservi.Liikmesriigid võivad määrata kindlaks, millistel tingimustel kvoot uuesti asjaomasele tootjale jagatakse, kui ta peaks turustamisega uuesti alustama.3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata siiski vääramatu jõu juhtude ning nõuetekohaselt põhjendatud ja pädeva asutuse tunnustatud juhtude korral, mis mõjutavad ajutiselt asjaomaste tootjate tootmisvõimsust.Artikkel 66 Ajutised ülekanded1. Liikmesriigid lubavad iga kvoodiaasta lõpus selle kvoodiaasta kohta kanda ajutiselt üle individuaalsete kvootide osa, mida tootjad, kelle kasutuses need on, ei kavatse kasutada.Liikmesriigid võivad korraldada ülekandetoiminguid asjaomaste tootjakategooriate või piimatootmise struktuuride alusel, piirata nende tegemist kokkuostjate tasandil või teatavates piirkondades, lubada artikli 65 lõikes 3 osutatud juhtudel täielikke ülekandmisi ning määrata kindlaks, millises ulatuses võib ülekandja teha uusi ülekandmistoiminguid.2. Iga liikmesriik võib teha otsuse mitte kohaldada lõiget 1 ühel või mõlemal järgmisel põhjusel:a) vajadus soodustada struktuurimuutusi ja -kohandusi;b) peamiselt halduslikud vajadused.Artikkel 67 Kvootide koos maaga ülekandmine1. Individuaalsed kvoodid lähevad koos põllumajandusettevõttega üle selle üle võtnud tootjatele, kui ettevõte müüakse, liisitakse, antakse üle tegeliku või eeldatava pärandina või mis tahes muul viisil, millel on tootjatele samalaadsed õiguslikud tagajärjed, vastavalt liikmesriikide määratletavatele üksikasjalikele eeskirjadele, võttes arvesse piimatootmiseks kasutatavat maa-ala või muid objektiivseid kriteeriume ning vajaduse korral mis tahes kokkuleppeid poolte vahel. See osa kvoodist, mida ei ole asjakohasel juhul koos põllumajandusettevõttega üle kantud, lisatakse riiklikku reservi.2. Kui kvoodid on lõike 1 kohaselt üle kantud või kantakse üle rendilepingute või muu samalaadseid õiguslikke tagajärgi kaasa toova vahendi abil, võivad liikmesriigid otsustada objektiivsete kriteeriumide alusel ja eesmärgiga tagada kvootide jaotamine üksnes tootjatele, et kvooti ei kanta üle koos ettevõttega.3. Kui maa kantakse üle ametiasutustele ja/või üldsuse huvides kasutamiseks või kui valduse üleminek toimub mittepõllumajanduslikel eesmärkidel, tagavad liikmesriigid vajalike meetmete võtmise poolte seaduslike huvide kaitseks ja eelkõige selleks, et valduse loovutanud tootjatel oleks võimalus piimatootmist soovi korral jätkata.4. Kui pooled ei saavuta maa rendilepingu aegumisel kokkulepet ja rendilepingut ei ole võimalik samadel tingimustel pikendada, samuti samalaadsete õiguslike tagajärgedega olukordades, kantakse kõnealused individuaalsed kvoodid kooskõlas liikmesriikide vastuvõetud sätetega täielikult või osaliselt üle tootjale, kelle valdusesse põllumajandusettevõte läheb, võttes arvesse poolte õiguspäraseid huve.Artikkel 68 Ülekandmise erimeetmed1. Piimatootmise struktuuri edukaks muutmiseks või keskkonna parandamiseks võivad liikmesriigid kooskõlas oma sätestatavate eeskirjadega ja asjaomaste poolte õiguspäraseid huve arvesse võttes:a) maksta tootjatele, kes kogu piimatootmisest või osast sellest lõplikult loobuvad, hüvitist ühe või mitme aastase osamaksuna ning suunata sel teel vabanevad individuaalsed kvoodid riiklikku reservi;b) määrata objektiivsete kriteeriumide alusel kindlaks tingimused, mille korral pädev asutus või selle asutuse määratud organ võib kvoodiaasta alguses tootjatele tasu eest ümber jaotada individuaalseid kvoote, millest teised tootjad on eelmise kvoodiaasta lõpuks lõplikult loobunud, saades selle eest hüvitist ühe- või mitmeaastase osamaksuna, mis on võrdne eespool nimetatud tasuga;c) koondada ja kontrollida kvootide ilma maata üleminekuid;d) näha ette juhul, kui maa on kantud üle eesmärgiga parandada keskkonda, et asjaomane individuaalne kvoot eraldatakse tootjale, kes on maast loobunud, kuid soovib piimatootmist jätkata;e) määrata objektiivsete kriteeriumide alusel kindlaks piirkonnad või varumisalad, mille piires piimatootmise struktuuri parandamiseks lubatakse individuaalseid piimakvoote üle kanda, ilma et läheks üle vastav maa;f) lubada tootja poolt pädevale asutusele või selle asutuse määratud organile esitatud taotluse korral piimatootmise struktuuri põllumajandusettevõtte tasandil parandamiseks või tootmise laiendamise võimaldamiseks kvoote lõplikult üle kanda, ilma et läheks üle vastav maa, või vastupidi.2. Lõiget 1 võib rakendada liikmesriigi tasandil, asjakohasel piirkondlikul tasandil või määratletud varumisaladel.Artikkel 69 Kvootide kinnipidamine1. Artiklites 67 ja 68 osutatud ülekandmiste korral võivad liikmesriigid objektiivsete kriteeriumide alusel osa individuaalseid kvoote oma riikliku reservi jaoks kinni pidada.2. Kui kvoote on artiklite 67 ja 68 kohaselt üle kantud või kantakse üle kas koos vastava maaga või ilma selleta rendilepingute või muude samalaadseid õiguslikke tagajärgi kaasa toovate vahendite abil, võivad liikmesriigid otsustada objektiivsete kriteeriumide alusel ja eesmärgiga tagada kvootide jaotamine üksnes tootjatele, kas ja millistel tingimustel suunatakse kõik ülekantud kvoodid või osa nendest tagasi riiklikku reservi.Artikkel 70 Abi kvootide saamiseksÜkski ametiasutus ei tohi anda kvootide omandamisega vahetult seotud rahalist abi käesoleva jao alusel kvootide ostmisel, ülekandmisel või jaotamisel.III alajaguKvootide ületamineARTIKKEL 71 Kvoodiületamise tasu1. Üle II alajao kohaselt kehtestatud tootmiskvoodi turustatud piimalt ja muudelt piimatoodetelt tuleb maksta kvoodiületamise tasu.Tasu suurus on 27,83 eurot 100 kg piima kohta.Nii 1. aprillil 2009 kui ka 1. aprillil 2010 algava 12kuulise ajavahemiku suhtes, kehtestatakse kvoodiületamise tasuks piima puhul, mis tarnitakse üle 106 % riikliku kvoodi, mida kohaldatakse 1. aprillil 2008 algaval 12kuulisel ajavahemikul, 150 % teises lõigus osutatud tasust.2. Erandina lõike 1 esimesest lõigust tuleb 1. aprillil 2009 ja 1. aprillil 2010 algava 12kuulise perioodi jooksul tehtud tarnetega seoses tasuda kvoodiületamise tasu piima eest, mida on turustatud üle II alajaotise kohaselt kehtestatud riikliku kvoodi, mida on vähendatud vabanenud individuaalsete tarnekvootide võrra, mis on suunatud riiklikku reservi vastavalt artikli 68 lõike 1 punktile a alates 30. novembrist 2009, kus neid hoitakse kuni asjaomase 12kuulise ajavahemiku 31. märtsini.3. Liikmesriigid vastutavad liidu ees riigi tasandil eraldi tarnete ja otseturustamise osas tuvastatava tootmiskvoodi ületamise tasu maksmise eest, ja tasuvad 99 % EAGFile maksta tulevatest summadest asjaomasele kvoodiaastale järgneva aasta 16. oktoobri ja 30. novembri vahel.4. Lõike 2 ja lõike 1 esimese lõigu kohaldamisest tuleneva kvoodiületamise tasu summa vahet kasutab liikmesriik piimasektori ümberkorraldusmeetmete rahastamiseks.5. Kui lõikes 1 ette nähtud kvoodiületamise tasu ei ole enne maksetähtaega makstud, arvab komisjon rakendusaktidega artikli 81 punkti d kohaselt ja pärast põllumajandusfondide komiteega konsulteerimist maksmata jäänud kvoodiületamise tasuga võrdse summa maha määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 14 ja artikli 15 lõike 2 kohastest igakuistest maksetest. Enne otsuse vastuvõtmist hoiatab komisjon asjaomast liikmesriiki, kes teatab oma seisukoha ühe nädala jooksul. Määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklit 17 ei kohaldata.Artikkel 72 Tootjate osa makstavast kvoodiületamise tasustArtiklite 73 ja 76 sätete kohaselt jaotatakse kvoodiületamise tasu täielikult nende tootjate vahel, kes on iga artikli 59 lõikes 2 osutatud tootmiskvoodi ületamise põhjustanud.Ilma et see piiraks artikli 73 lõike 2 ja artikli 76 lõike 1 kohaldamist, on tootjad kohustatud maksma liikmesriigile oma osa makstavast kvoodiületamise tasust, mis arvutatakse artiklite 62, 63 ja 73 sätete kohaselt, üksnes asjaolu tõttu, et nad on ületanud oma kasutada olevaid kvoote.1. aprillil 2009 ja 1. aprillil 2010 algava 12kuulise perioodi eest ning seoses tarnetega jaotatakse kvoodiületamise tasu vastavalt artiklitele 73 ja 76 täielikult tootjate vahel, kes on ületanud artikli 71 lõike 2 kohaldamisel kehtestatud riiklikku kvooti.Artikkel 73 Tarnetelt makstav kvoodiületamise tasu1. Lõpliku aruande koostamiseks kvoodiületamise tasu kohta suurendatakse või vähendatakse koefitsientide abil ja komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 80 lõike 1 punkti d kohaselt ja rakendusaktidega artikli 81 punktide b ja h kohaselt sätestatud tingimustel iga tootja tarnitud koguseid, et need kajastaks kõiki erinevusi piima tegeliku rasvasisalduse ja baasrasvasisalduse vahel.Riiklikul tasandil arvutatakse kvoodiületamise tasu tarnete summa alusel, mida kohandatakse vastavalt esimesele lõigule.2. Iga tootja osa makstavast kvoodiületamise tasust kehtestatakse liikmesriigi otsusega pärast seda, kui kogu tarnete jaoks eraldatud tootmiskvoodi kasutamata osa on või ei ole ümber jaotatud, proportsionaalselt iga tootja individuaalsete kvootidega või liikmesriikide kehtestatavate objektiivsete kriteeriumide järgi:a) kas riiklikul tasandil selle summa põhjal, mille võrra iga tootja kvooti on ületatud;b) või kõigepealt kokkuostja tasandil ja seejärel vajaduse korral riiklikul tasandil.Kui kohaldatakse artikli 71 lõike 1 kolmandat lõiku, tagavad liikmesriigid kõnealuses lõigus osutatud kõrgema määra kohaldamise tõttu makstavast kvoodiületamise tasust iga tootja makstava osa kindlaksmääramisel, et nimetatud tasu maksavad kvoodiületamise eest vastutavad tootjad proportsionaalselt vastavalt liikmesriigi kehtestatud objektiivsetele kriteeriumitele.Artikkel 74 Kokkuostjate roll1. Kokkuostjad vastutavad kvoodiületamise tasust tootjate osa kogumise eest ning maksavad enne komisjoni kehtestatavat kuupäeva ning komisjoni poolt rakendusaktidega artikli 81 punktide d, f ja g kohaselt sätestatavas korras liikmesriigile selliste osamaksude summa, mis arvatakse maha kvoodiületamise eest vastutavatele tootjatele makstavast piimahinnast, või kui see ei õnnestu, siis muude asjakohaste vahendite abil kogutud summa.2. Kui üks kokkuostja asendab osaliselt või täielikult mõnda teist kokkuostjat või -ostjaid, tuleb jooksva kvoodiaasta ülejäänud osa puhul arvesse võtta tootja individuaalseid kvoote, millest on tarnitud kogused juba maha arvatud ning mille puhul on arvesse võetud nende koguste rasvasisaldust. Käesolev lõige kehtib ka juhul, kui tootja vahetab ühe kokkuostja teise vastu.3. Kui võrdlusperioodi jooksul ületavad tootja tarnitud kogused selle tootja kasutada olevat kvooti, võib asjaomane liikmesriik otsustada, et vastavalt liikmesriigi sätestatud üksikasjalikele eeskirjadele arvestab kokkuostja osa asjaomase tootja poolt mis tahes üle kvoodi tarnitud piima hinnast selle tootja koodiületamise tasu ettemaksena maha. Liikmesriik võib kehtestada konkreetse korra, et võimaldada kokkuostjatel arvestada see ettemakse maha juhul, kui tootjad tarnivad mitmele kokkuostjale.Artikkel 75 HeakskiitmineKokkuostja staatuse peab liikmesriik vastavalt komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 80 lõike 1 punkti f kohaselt sätestatud kriteeriumitele eelnevalt heaks kiitma.Artikkel 76 Otseturustamiselt makstav kvoodiületamise tasu1. Otseturustamise korral kehtestatakse liikmesriigi otsusega iga tootja osa makstavast kvoodiületamise tasust pärast seda, kui kogu otseturustamise jaoks eraldatud tootmiskvoodi kasutamata osa on asjakohasel territoriaalsel või riiklikul tasandil ümber jaotatud või mitte.2. Liikmesriigid kehtestavad müüdud piima, ülekantud piima või müüdud või ülekantud piimatoodete valmistamiseks kasutatud piima üldkoguselt makstavast kvoodiületamise tasust tootjate osa arvutamise aluse, kohaldades komisjoni kehtestatud kriteeriume.3. Kvoodiületamise tasu kohta lõpliku aruande koostamisel ei võeta arvesse rasvasisaldusega seonduvaid parandusi.Artikkel 77 Liigselt makstud või maksmata summad1. Kui tarnete või otseturustamise puhul leitakse, et tasu tuleb maksta, ja kui tootjatelt kogutud maksete summa on sellest tasust suurem, võib liikmesriik:a) kasutada ülejääki osaliselt või tervikuna artikli 68 lõike 1 punktis a sisalduvate meetmete rahastamiseks ja/võib) jagada selle osaliselt või tervikuna tootjatele, kes:i) kuuluvad eelistatud tootjate rühma, mille liikmesriik on kindlaks määranud objektiivsete kriteeriumide alusel ja komisjoni kehtestatava ajavahemiku jooksul, võiii) on erandlikus olukorras käesoleva peatükiga kehtestatud piima ja muude piimatoodete kvoodisüsteemiga mitteseonduvate riiklike eeskirjade tõttu.2. Kui kvoodiületamise tasu ei ole vaja maksta, tagastatakse kõik kokkuostjate või liikmesriigi kogutud ettemaksed hiljemalt järgmise kvoodiaasta lõpuks.3. Kui kokkuostja ei täida kohustust koguda artikli 74 kohaselt tootjate osa makstavast kvoodiületamise tasust, võib liikmesriik koguda tasumata summad otse tootjalt, ilma et see piiraks karistusi, mida liikmesriik võib kohaldada oma kohustusi mittetäitnud kokkuostja suhtes.4. Kui tootja või kokkuostja ei järgi maksetähtaega, tuleb liikmesriigile maksta komisjoni kindlaksmääratud viivist.IV jagu MENETLUSEESKIRJAD SEOSES SUHKRU- JA PIIMAKVOOTIDEGAI ALAJAGU MENETLUSEESKIRJAD SEOSES SUHKRUKVOOTIDEGAARTIKKEL 78 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada, et artiklis 51 osutatud ettevõtjad täidavad oma kohustusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad selliste ettevõtjate tunnustamise ja tunnustamise tühistamise kohta, samuti halduskaristuste kriteeriumid.2. Selleks et võtta arvesse suhkrusektori eripära ja tagada, et kõigi poolte huve võetakse nõuetekohaselt arvesse, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega sätestada täiendavad mõisted, sealhulgas suhkru, isoglükoosi ja inuliinisiirupi tootmise, ettevõtja toodangu ja äärepoolseimates piirkondades kehtivate müügitingimuste kohta.3. Selleks et tagada, et peedikasvatajad oleksid osalised otsuses kanda teatavad tootmisekogused üle, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada eeskirjad seoses suhkru ülekandmisega.Artikkel 79 RakendamisvolitusedSeoses artiklis 51 osutatud ettevõtjatega võib komisjon rakendusaktidega kehtestada eeskirjad, milles käsitletakse:a) ettevõtjate taotlusi tunnustuse saamiseks, tunnustatud ettevõtjate peetavaid registreid, tunnustatud ettevõtjate esitatavat teavet;b) liikmesriikide tehtavaid kontrolle tunnustatud ettevõtjate üle;c) liikmesriikide teatisi komisjonile ja tunnustatud ettevõtjatele;d) toormaterjali tarneid ettevõtjatele, sealhulgas tarnelepingud ja saatelehed;e) artikli 54 punktis a osutatud suhkruekvivalenti;f) tarnete erikorda äärepoolseimatele piirkondadele;g) artikli 54 punktis d osutatud eksporti;h) liikmesriikide koostööd tõhusa kontrolli tagamiseks;i) artiklis 56 sätestatud tähtaegade muutmist;j) ülemääraste koguste kehtestamist, teatamist ning artiklis 57 osutatud kvoodiületamise tasu maksmist.II alajaguMenetluseeskirjad seoses piimakvootidegaARTIKKEL 80 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada, et piimakvoodisüsteem saavutab oma eesmärgid, eelkõige seoses individuaalse kvoodi tõhusa kasutamisega ja nõuetekohase arvutamisega, tasu kogumise ja kasutamisega, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad, milles käsitletakse:a) kvoodi ajutist või lõplikku ülekandmist;b) tasu arvutamismeetodit;c) kasutamata kvoodi ümberjaotamist;d) künnist rasvasisaldusega seotud paranduste kohaldamiseks;e) tootjate kohustusi tarnida tunnustatud kokkuostjatele;f) kokkuostjate tunnustamist;g) objektiivseid kriteeriume enammakstud tasude ümberjaotamiseks;h) konkreetseid mõisted seoses süsteemi toimimisega;i) mõiste „otseturustamine” kohandamist, võttes arvesse artikli 58 lõike 1 punktis f esitatud mõistet „tarne”.2. Selleks et tagada, et ettevõtjad ja liikmesriigid täidavad oma kohustusi, võib komisjon rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) karistuste kohta, juhul kui tootjad või kokkuostjad ei täida oma kohustusi, eelkõige seoses tasu maksetähtaegadega, tarnega tunnustatud kokkuostjale, aruandlusega tarnete ja otseturustamise kohta, ebakorrektsete aruannete edastamisega ning registrite ajakohastamata jätmisega;b) karistuste kohta, mida kohaldatakse liikmesriikide suhtes, kes ei täida artikli 62 lõike 2 kohaselt oma kohustusi.Artikkel 81 RakendamisvolitusedKomisjon võtab rakendusaktidega vastu kõik vajalikud eeskirjad, sealhulgas:a) lõplikud kvootide ülekandmised ning riikide kvootide jagamine tarnete ja otseturustamise vahel;b) rasvasisaldusega seotud individuaalsele kvoodile koefitsiendi kehtestamine, rasvasisaldusega seotud parandus ja rasvasisaldusega seotud riikliku kvoodi ületamise registreerimine;c) piimaekvivalentide kehtestamine;d) tähtaeg ja kohaldatava vahetuskursi rakendusjuht seoses tasu maksmisega ning tähtaeg ja rakendusjuht enammakstud tasude ümberjaotamisel, ettemaksete vähendamine, kui tähtaegadest ei peeta kinni;e) kohaldatav intressimäär hilinenud maksete korral, tasu korrektne sissenõudmine, Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile maksmata jääva 1 % tasu kasutamine;f) tootjate teavitamine uutest mõistetest, teatamine individuaalsest kvoodist ja teavitamine tasust;g) piimasektoris tasu sissenõudmise korra kohaldamist käsitleva teabe edastamine;h) tarnete ja otseturustamise aruannete koostamine;i) kokkuostjate ja tootjate kohustused koostada aruandeid, pidada registreid ja esitada teavet;j) tarnete ja otseturustamise kontrollimine.V jaguVeinisektori tootmisvõimsusI ALAJAGU ISTUTUSÕIGUSETA RAJATUD ISTANDUSEDARTIKKEL 82 Pärast 31. augustit 1998 istutusõiguseta rajatud istandused1. Tootjad juurivad pärast 31. augustit 1998 ilma vastava istutusõiguseta rajatud viinamarjakasvatusalad vajaduse korral omal kulul välja.2. Kuni lõike 1 kohase väljajuurimiseni võib kõnealuses lõikes osutatud aladelt pärit viinamarju ja neist valmistatud tooteid ringlusse lasta ainult destilleerimiseks üksnes tootja kulul. Destilleerimissaaduseid ei tohi kasutada sellise alkoholi valmistamiseks, mille tegelik alkoholisisaldus on 80 mahuprotsenti või vähem.3. Ilma et see piiraks vajaduse korral liikmesriikide varem määratud karistuste kohaldamist, rakendavad liikmesriigid väljajuurimise kohustuse täitmata jätnud tootjate suhtes karistusi, mis on liigitatud täitmata jätmise tõsiduse, ulatuse ja kestuse järgi.4. Artikli 89 lõikega 1 ettenähtud uute istanduste rajamise ajutise keelu lõppemine 31. detsembril 2015 ei mõjuta käesolevas artiklis sätestatud kohustusi.Artikkel 83 Enne 1. septembrit 1998 istutusõiguseta rajatud istanduste kohustuslik seadustamine1. Tootjad seadustavad tasu maksmisega enne 1. septembrit 1998 ilma vastava istutusõiguseta rajatud viinamarjakasvatusalad vajaduse korral hiljemalt 31. detsembriks 2009.Ilma et see piiraks raamatupidamisarvestuse kontrollimise menetlusi, ei kohaldata esimest lõiku määruse (EÜ) nr 1493/1999[18] artikli 2 lõike 3 alusel seadustatud alade suhtes.2. Lõikes 1 osutatud tasu määravad kindlaks liikmesriigid. Kõnealune tasu vastab asjaomase piirkonna vastava istutusõiguse vähemalt kahekordsele keskmisele väärtusele.3. Kuni lõike 1 kohase seadustamiseni võib kõnealuses lõikes osutatud aladelt pärit viinamarju või neist valmistatud tooteid ringlusse lasta ainult destilleerimiseks üksnes tootja kulul. Kõnealuseid tooteid ei tohi kasutada sellise alkoholi valmistamiseks, mille tegelik alkoholisisaldus on 80 mahuprotsenti või vähem.4. Asjaomased tootjad juurivad omal kulul välja lõikes 1 osutatud istutusõiguseta rajatud istandused, mida ei seadustata 31. detsembriks 2009 kooskõlas kõnealuse lõikega.Liikmesriigid rakendavad väljajuurimise kohustuse täitmata jätnud tootjate suhtes karistusi, mis on jagatud täitmata jätmise tõsiduse, ulatuse ja kestuse järgi.Kuni esimeses lõigus osutatud väljajuurimiseni kohaldatakse lõiget 3 mutatis mutandis .5. Artikli 89 lõikega 1 ettenähtud uute istanduste rajamise ajutise keelu lõppemine 31. detsembril 2015 ei mõjuta lõigetes 3 ja 4 sätestatud kohustusi.Artikkel 84 Ringlusse mittelubamise või destilleerimise kontroll1. Liikmesriigid nõuavad seoses artikli 82 lõikega 2 ning artikli 83 lõigetega 3 ja 4 tõendeid asjaomaste toodete ringlusse mittelubamise kohta või juhul, kui asjaomased tooted on destilleeritud, destilleerimislepingute esitamist.2. Liikmesriigid kontrollivad lõikes 1 osutatud ringlusse mittelubamist ja destilleerimist. Mittevastavuse korral rakendavad liikmesriigid karistusi.3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni destilleerimisega seotud aladest ja vastavast alkoholi hulgast.Artikkel 85 KaasmeetmedRiiklike või liidu toetusmeetmete raames ei anta toetust artikli 83 lõike 1 esimeses lõigus osutatud aladele kuni nende seadustamiseni, samuti artikli 82 lõikes 1 osutatud aladele.Artikkel 86 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada, et tootjad täidavad käesoleva alajao kohaseid kohustusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta sätted seoses artikli 84 lõikes 1 osutatud toodete ringlusse mittelubamisega ning karistustega, mida liikmesriigid võivad määrata nimetatud kohustuste täitmata jätmisel.2. Selleks et istutusõiguseta rajatud istanduste avastamine oleks tõhus ja nende kõrvaldamine tagatud, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad toetusmeetmete jaoks ettenähtud liidu vahendite vähendamise kohta, juhul kui liikmesriigid ei täida kohustust esitada istutusõiguseta rajatud istanduste andmed.Artikkel 87 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud sätted seoses:a) liikmesriikide teatistega;b) komisjoni määruse (EÜ) nr 1227/2000[19] kohaselt liikmesriikide esitatavaid teatisi käsitleva lisateabe kogumisega;c) liikmesriikide tehtavate kontrollidega ja selliseid kontrolle käsitleva teabe esitamisega komisjonile.II alajaguIstutusõigus üleminekuajalARTIKKEL 88 KestusKäesolevat alajagu kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2015.Artikkel 89 Viinapuude istutamise keeld üleminekuajal1. Ilma et see piiraks artikli 166, eelkõige selle lõike 4 kohaldamist, on artikli 166 lõike 2 kohaselt veiniviinamarjasortideks liigitatavate viinapuude istutamine keelatud.2. Samuti on keelatud artikli 166 lõike 2 kohaselt liigitatavate veiniviinamarjasortide ümberpookimine muudeks kui kõnealuses artiklis osutatud veiniviinamarjasortideks.3. Olenemata lõigetest 1 ja 2 on neis lõigetes osutatud istutamine ja ümberpookimine lubatud, kui kehtib:a) artiklis 90 sätestatud uusistutusõigus;b) artiklis 91 sätestatud taasistutusõigus;c) artiklites 92 ja 93 sätestatud varust antud istutusõigus.4. Lõikes 3 osutatud istutusõigust antakse hektarites.5. Liikmesriigid võivad otsustada säilitada lõikes 1 osutatud keelu oma territooriumil või oma territooriumi osades hiljemalt kuni 31. detsembrini 2018. Sellisel juhul kohaldatakse asjaomases liikmesriigis vastavalt käesolevas alajaos, sealhulgas käesolevas artiklis, kehtestatud eeskirju, mis reguleerivad istutusõigust üleminekuajal.Artikkel 90 Uusistutusõigus1. Liikmesriik võib anda tootjale uusistutusõiguse aladel:a) mis on mõeldud uusistutuseks maapiirkondade maakorraldusmeetmete raames või riigisisese õiguse kohaselt vastu võetud sundvõõrandamist käsitlevate meetmete raames;b) mis on mõeldud katseteks;c) mis on mõeldud pooktaimede kasvatamiseks võid) millelt saadavad veinid või viinamarjasaadused on mõeldud ainult viinamarjakasvataja oma majapidamise tarbeks.2. Antud uusistutusõigust:a) kasutab tootja, kellele see on antud;b) kasutatakse enne õiguse andmise aastale järgneva (teise) veiniaasta lõppu;c) kasutatakse eesmärkidel, milleks see on antud.Artikkel 91 Taasistutusõigus1. Liikmesriik annab taasistutusõiguse tootjale, kes on viinapuud kasvualalt välja juurinud.Taasistutusõigust ei või siiski anda alade jaoks, kus viinapuud on välja juuritud ja mille eest makstakse määruse (EÜ) nr 1234/2007 II osa I jaotise III peatüki IVa jao III alajao kohaselt väljajuurimistasu.2. Liikmesriik võib anda taasistutusõiguse tootjale, kes kohustub viinapuud kasvualalt välja juurima. Sellisel juhul peab lubatud ala olema välja juuritud hiljemalt kolmanda aasta lõpuks pärast uute viinapuude istutamist, mille jaoks on antud taasistutusõigus.3. Antav taasistutusõigus on puhassaagi seisukohalt võrdne alaga, kus viinapuud välja juuriti.4. Taasistutusõigust kasutatakse põllumajandusettevõttes, millele see anti. Liikmesriigid võivad lisaks sätestada, et sellist taasistutusõigust võib kasutada ainult alal, kus toimus väljajuurimine.5. Erandina lõikest 4 võib liikmesriik lubada taasistutusõigust osaliselt või täielikult sama liikmesriigi teisele põllumajandusettevõttele üle kanda, kui:a) osa asjaomasest ettevõttest on üle antud kõnealusele teisele ettevõttele;b) kõnealuse teise ettevõtte alad on mõeldud:i) kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide tootmiseks võiii) pooktaimede kasvatamiseks.Liikmesriigid tagavad, et esimeses lõigus sätestatud erandi kohaldamine ei vii nende territooriumil üldise tootmisvõimsuse kasvuni, eriti siis, kui toimub õiguste ülekandmine niisutamata aladelt niisutatud aladele.6. Lõikeid 1–5 kohaldatakse mutatis mutandis ka liidu või liikmesriigi varasemate õigusaktide alusel omandatud taasistutusõigustega sarnaste õiguste suhtes.7. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 4 lõike 5 alusel antud taasistutusõigust kasutatakse kõnealuses määruses sätestatud aja jooksul.Artikkel 92 Riiklik ja piirkondlik istutusõiguste varu1. Liikmesriigid loovad tootmisvõimsuse haldamise parandamiseks istutusõiguste riikliku varu või piirkondlikud varud.2. Liikmesriigid, kes on loonud määruse (EÜ) nr 1493/1999 kohaselt istutusõiguste riiklikud või piirkondlikud varud, võivad neid varusid säilitada seni, kuni nad kohaldavad kooskõlas käesoleva alajaoga istutusõigust üleminekuajal.3. Riiklikku või piirkondlikku varusse arvatakse järgmised istutusõigused, kui neid ei kasutata ära ettenähtud aja jooksul:a) uusistutusõigus;b) taasistutusõigus;c) varust antud istutusõigus.4. Tootja võib kanda oma taasistutusõigused üle riiklikku või piirkondlikku varusse. Sellise, vajaduse korral riigi vahenditest hüvitatava ülekandmise tingimused määrab kindlaks liikmesriik, võttes arvesse poolte õigustatud huve.5. Erandina lõikest 1 võib liikmesriik otsustada varusüsteemi mitte rakendada, kui ta suudab tõestada, et kogu tema territooriumil toimib tulemuslik alternatiivne istutusõiguste haldamise süsteem. Alternatiivne süsteem võib vajaduse korral erineda käesoleva alajao asjaomastest sätetest.Esimene lõik kehtib ka nende liikmesriikide kohta, kes lõpetavad määruse (EÜ) nr 1493/1999 kohaste riiklike või piirkondlike varude haldamise.Artikkel 93 Istutusõiguse andmine varust1. Liikmesriik võib anda istutusõigusi varust:a) tasuta alla 40aastastele piisavate ametioskuste ja pädevusega tootjatele, kes on ettevõtte juhina rajamas esimest ettevõtet;b) riiklikesse või vajaduse korral piirkondlikesse vahenditesse makstava tasu eest tootjatele, kes kavatsevad neid õigusi kasutada selliste viinamarjaistanduste rajamiseks, mille toodangule on tagatud turustusvõimalused.Liikmesriigid määratlevad kriteeriumid, mille alusel kehtestatakse esimese lõigu punktis b osutatud tasu suurus, mis võib erineda olenevalt kõnealuste viinamarjaistanduste kavandatavast lõpptoodangust ja üleminekuaja lõpuni jäävast ajast, mille jooksul kehtib artikli 89 lõigetes 1 ja 2 sätestatud uusistutuste keeld.2. Varust antud istutusõiguse kasutamise korral tagavad liikmesriigid, et:a) istutamiseks kasutatud koht, viinamarjasordid ja istutusmeetodid tagavad tulevase toodangu vastavuse turunõudlusega;b) asjaomane saagikus on tüüpiline piirkonna keskmisele, eriti kui niisutamata aladelt pärinevat istutusõigust kasutatakse niisutatavatel aladel.3. Varust antud istutusõigused, mida ei kasutata enne nende andmise aastale järgneva (teise) veiniaasta lõppu, võetakse õiguse saajalt ära ning arvatakse varusse tagasi.4. Varus olevad istutusõigused, mis ei ole välja jagatud enne nende varusse arvamisele järgneva viienda veiniaasta lõppu, tühistatakse.5. Kui liikmesriigis eksisteerivad piirkondlikud varud, võib kõnealune liikmesriik kehtestada eeskirjad, mis lubavad istutusõigusi piirkondlike varude vahel üle kanda. Kui liikmesriigis eksisteerivad nii piirkondlikud kui ka riiklikud varud, võib kõnealune liikmesriik lubada ka ülekandmist nimetatud varude vahel.Ülekandmise puhul võidakse kasutada vähenduskoefitsienti.Artikkel 94 Vähese tähtsuse põhimõteKäesolevat alajagu ei kohaldata liikmesriikide suhtes, kus enne 31. detsembrit 2007 ühenduse istutusõigust ei kohaldatud.Artikkel 95 Rangemad riigisisesed eeskirjadLiikmesriigid võivad kehtestada rangemad riigisisesed uusistutusõiguse ja taasistutusõiguse andmise eeskirjad. Nad võivad nõuda, et nende eeskirjade kohaselt esitatavaid vastavaid taotlusi ja asjaomast teavet täiendataks teabega, mida on vaja tootmisvõimsuse arengu jälgimiseks.Artikkel 96 Volituste delegeerimine1. Tootmisvõimsuse kasvu vältimiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) koostada nimekirja olukordadest, mil väljajuurimine ei anna taasistutusõigust;b) vastu võtta eeskirjad, milles käsitletakse istutusõiguste ülekandmist varude vahel;c) keelata selliste veinide või viinamarjasaaduste turustamise, mis on mõeldud ainult viinamarjakasvataja oma pere tarbeks.2. Selleks et tagada väljajuurimisega tegelevate tootjate võrdne kohtlemine, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad väljajuurimise tõhususe kindlustamiseks taasistutusõiguse andmisel.3. Liidu vahendite ning liidu veinide identiteedi, päritolu ja kvaliteedi kaitsmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) näha ette isotoopide analüüside andmepanga loomise, mis aitaks liikmesriikide kogutud proovide põhjal avastada pettust, ning eeskirjad liikmesriikide andmepankade kohta;b) vastu võtta eeskirjad kontrolliasutuste ja nende vastastikuse abi kohta;c) vastu võtta eeskirjad liikmesriikide tulemuste ühiskasutuse kohta;d) sätestada karistuste määramine erandlikel asjaoludel.Artikkel 97 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses käesoleva alajaoga, sealhulgas eeskirjad:a) uusistutusõiguse andmise kohta, sealhulgas registreerimine ja teavitamiskohustused;b) taasistutusõiguste ülekandmise kohta, sealhulgas vähenduskoefitsient;c) liikmesriikide peetavate registrite ja komisjonile esitatavate teatiste kohta, sealhulgas varusüsteemi võimalik valik;d) varust antud istutusõiguse kohta;e) liikmesriikide tehtavate kontrollide ja selliseid kontrolle käsitleva teabe komisjonile esitamise kohta;f) liikmesriikide teatise kohta, milles teatatakse kavatsusest kohaldada artikli 89 lõiget 5 oma territooriumil.III alajaguTurustamiseeskirjad veinide ühisturu toimimise parandamiseks ja stabiliseerimiseksARTIKKEL 98 Turustamiseeskirjad veinide ühisturu toimimise parandamiseks ja stabiliseerimiseks1. Veinide (sealhulgas viinamarjade, viinamarjavirrete ja veinide, millest need on saadud) ühisturu toimimise parandamiseks ja stabiliseerimiseks võivad tootjaliikmesriigid, eelkõige artikli 210 lõikes 3 ja artiklis 227 osutatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide otsuste abil, kehtestada tarne reguleerimiseks turustamiseeskirju.Kõnealused eeskirjad on proportsionaalsed saavutatavate eesmärkidega ja need ei tohi:a) olla seotud asjaomase toote esmaturustuse järgsete tehingutega;b) lubada hindade kindlaksmääramist, sealhulgas juhul, kui hinnad määratakse juhindumiseks või soovitusena;c) teha kättesaamatuks üldiselt saadaval oleva aastakäigu ülemäärast osa;d) luua võimalusi selleks, et keelduda riiklike ja liidu sertifikaatide väljaandmisest, mida on vaja veini ringlusse laskmiseks ja turustamiseks, kui turustamine on kooskõlas kõnealuste eeskirjadega.2. Lõikes 1 osutatud eeskirjad tuleb ettevõtjatele teatavaks teha, avaldades need täies ulatuses asjaomase liikmesriigi ametlikus väljaandes.3. Artikli 227 lõikes 3 osutatud aruandluskohustus kehtib ka käesoleva artikli kohaselt liikmesriigi võetud otsuste või meetmete suhtes.IV PEATÜKK AbikavadI jaguSuhkrusektori tootmistoetusARTIKKEL 99 Tootmistoetus1. I lisa III osa punktides b–e loetletud suhkrusektori toodetele võib anda tootmistoetust juhul, kui suhkru ülejääk või imporditud suhkur, isoglükoosi ülejääk või inuliinisiirupi ülejääk ei ole kättesaadav hinnaga, mis vastab artikli 55 lõike 2 punktides b ja c nimetatud toodete tootmise maailmahinnale.2. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 võtab nõukogu tootmistoetuse kindlaksmääramise meetmed.Artikkel 100 Toetuse andmise tingimusedSelleks et võtta arvesse kvoodivälise suhkru turu eripära liidus, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta käesolevas jaos osutatud tootmistoetuste andmise tingimused.II jaguPiima- ja piimatootesektori toetusedI ALAJAGU ERIKASUTUSEKS ANTAV TOETUSARTIKKEL 101 Toetus lõssi ja lõssipulbri kasutamiseks loomasöödana1. Kui tekivad või on oht, et tekivad piimatoodete ülejäägid, mis põhjustaksid või võiksid põhjustada turul tõsise tasakaalustamatuse, võib komisjon rakendusaktidega otsustada, et toetust antakse loomasöödaks kasutatava liidus toodetud lõssi ja lõssipulbri puhul vastavalt komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 103 kohaselt kindlaksmääratavatele tingimustele ja tootestandarditele.Käesoleva artikli kohaldamisel kasutatakse mõisteid „pett” ja „petipulber” samas tähenduses kui mõisteid „lõss” ja „lõssipulber”.2. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 võtab nõukogu toetussummade kindlaksmääramise meetmed.Artikkel 102 Kaseiiniks või kaseinaatideks töödeldud lõssi toetus1. Kui tekivad või on oht, et tekivad piimatoodete ülejäägid, mis põhjustaksid või võiksid põhjustada turul tõsise tasakaalustamatuse, võib komisjon rakendusaktidega otsustada, et toetust antakse liidus toodetud lõssi puhul, mis on töödeldud kaseiiniks või kaseinaatideks, vastavalt komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 103 kohaselt kindlaksmääratavatele tingimustele ning sellise lõssi ja sellest toodetud kaseiini või kaseinaatide tootestandarditele.2. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 võtab nõukogu toetusesummade kindlaksmääramise meetmed.Artikkel 103 Volituste delegeerimine1. Selleks et saavutada artiklites 101 ja 102 osutatud toetuste andmise eesmärgid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega määratleda kõnealuste toetuste andmise tingimustele vastavad tooted ning kehtestada tingimused ja standardid toodete kasutamiseks ning selliste ettevõtjate tunnustamiseks ja tunnustamise tühistamiseks, kes kasutavad tooteid toetuse saamise eesmärgil.2. Selleks et tagada, et lõssi ja lõssipulbrit, millele on artiklite 101 ja 102 kohaselt antud toetust, kasutatakse ettenähtud otstarbel, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata registrid, mida ettevõtjad peavad pidama.3. Selleks et tagada, et ettevõtjad täidavad oma kohustusi:a) võib komisjon delegeeritud õigusaktidega nõuda tagatise esitamist, juhul kui toetust makstakse ette ning ettevõtted osalevad hankemenetlustel lõssipulbri ostmiseks riiklikest sekkumisvarudest;b) võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada karistused juhul, kui ettevõtjad ei täida süsteemi eeskirju või kui taotletud ja makstud toetuse summa on suurem kui võlgnetav summa.Artikkel 104 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta vajalikud meetmed seoses artiklitega 101 ja 102, eelkõige selleks, et määrata kindlaks:a) kasutatud lõssipulbri kvaliteedil põhineva toetusmäära suhtes tehtavad kohandused;b) pakendamisnõuded, pakenditel sisalduv teave, pakendamata toodete transpordinõuded;c) nõuded sööda tarnimisel;d) liikmesriikide tehtavad kontrollid ja kasutatavad analüüsid;e) taotluste ja nõuete esitamise ning toetuse maksmise kord;f) kord, mida kohaldatakse riiklikest sekkumisvarudest eraldatud lõssipulbri kasutamisel söödana.II alajaguJuustu tootmise tingimusedARTIKKEL 105 Kaseiini ja kaseinaatide kasutamine juustu tootmisel1. Kui toetust antakse artikli 102 alusel, võib olla kaseiini ja kaseinaatide kasutamiseks juustu tootmisel vaja eelnevat luba, mis antakse ainult juhul, kui nende ainete kasutamine on selliste toodete valmistamisel hädavajalik.2. Käesoleva alajao kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „juust” – liidu territooriumil valmistatud tooted, mis kuuluvad CN-koodi 0406 alla;b) „kaseiin ja kaseinaadid” – tooted, mis kuuluvad CN-koodide 3501 10 90 ja 3501 90 90 alla ja mida kasutatakse töötlemata kujul või seguna.Artikkel 106 Volituste delegeerimineSelleks et saavutada artiklis 102 osutatud toetuse andmise eesmärgid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) eelneva loa kohta, mida on vaja artiklis 105 osutatud kaseiini ja kaseinaatide kasutamisel;b) juustule lisatava kaseiini ja kaseinaatide maksimaalsete protsendimäärade piiramise kohta objektiivsete kriteeriumide alusel ning tehnoloogilisi vajadusi arvesse võttes;c) karistuste kehtestamise kohta kaseiini ja kaseinaatide ilma loata kasutamise korral.Artikkel 107 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses artiklis 105 osutatud kaseiini ja kaseinaatide kasutamisega, sealhulgas eelkõige:a) tingimused, millest lähtudes annavad liikmesriigid välja kaseiini ja kaseinaatide kasutamise lube;b) punkti a kohaselt loa saanud ettevõtete kohustused;c) liikmesriikide tehtavad kontrollid ja peetavad registrid.III alajaguToetus õpilaste varustamiseks piimatoodetegaArtikkel 108 Õpilaste varustamine piimatoodetega1. Liidu toetust antakse selleks, et varustada haridusasutuste õpilasi teatavate töödeldud piimatoodetega, mis kuuluvad CN-koodide 0401, 0403, 0404 90 ja 0406 alla või CN-koodi 2202 90 alla.2. Lisaks lõikes 1 osutatud liidu toetusele võivad liikmesriigid anda riiklikku toetust haridusasutuste õpilaste varustamiseks lõikes 1 osutatud toodetega. Liikmesriigid võivad rahastada riiklikku toetust piimasektoris kehtestatava maksu abil või piimasektori mis tahes muu panuse abil.3. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 võtab nõukogu piima puhul antava liidu toetuse kindlaksmääramise meetmed.4. Lõikega 1 ettenähtud liidu toetust antakse maksimaalselt 0,25 liitri piimaekvivalendi eest õpilase kohta päevas.Artikkel 109 Volituste delegeerimine1. Selleks et võtta arvesse piimatoodete tarbimise suundumust ning piimatoodete turu uuendusi ja arengut, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata artikli 108 lõikes 1 osutatud tooted.2. Selleks et tagada, et asjaomased toetusesaajad ja taotlejad vastaksid artikli 108 lõikes 1 osutatud toetuse saamise tingimustele, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta toetuse andmise tingimused.Selleks et tagada, et taotlejad täidavad oma kohustusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta meetmed pettuse ja rikkumiste ärahoidmiseks, sealhulgas:a) abikavas osalemise õiguse peatamine,b) tagatise esitamine toetuse nõuetekohaseks kasutamiseks juhul, kui toetus on makstud ette jac) karistuste kohaldamine süülise käitumise takistamiseks.3. Selleks et toetuse saamine kajastuks abikava alusel kättesaadavaks tehtud toodete hinnas, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada eeskirjad abikava raames teostatava hindade järelevalve kohta.4. Selleks et tõsta teadlikkust abikavast, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega nõuda, et haridusasutused osutaksid liidu subsideerivale rollile kavas.Artikkel 110 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed eelkõige seoses:a) abikõlbliku maksimumsummaga;b) artikli 109 lõike 3 kohase hindade järelevalve korraldamisega;c) taotlejate heakskiitmise, abitaotluste ja maksetega;d) kontrolliga;e) kava avaldamise viisiga;f) teabe edastamisega komisjonile.IV jaguHumalasektori toetusedARTIKKEL 111 Tootjaorganisatsioonidele antavad toetused1. Liit rahastab artikli 209 kohaselt tunnustatud tootjaorganisatsioonidele humalasektoris antavat toetust kõnealuses artiklis osutatud eesmärkide saavutamise finantseerimiseks.2. Liit rahastab lõikega 1 ettenähtud Saksamaa tootjaorganisatsioonidele antavat toetust igal aastal 2 277 000 euroga.Artikkel 112 Volituste delegeerimineSelleks et saavutada artiklis 209 osutatud toetuste andmise eesmärgid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) abitaotluste, sealhulgas tähtaegade ja saatedokumentide kohta;b) toetusõiguste, sealhulgas abikõlblike humalakasvatusalade ja igale tootjaorganisatsioonile makstavate summade arvutamise kohta;c) kohaldatavate karistuste kohta alusetult makstud summade korral.Artikkel 113 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta käesoleva jao kohaldamiseks vajalikud meetmed seoses:a) toetuse maksmisega;b) kontrollidega.V jaotisOliiviõli ja lauaoliivide sektori toetusedARTIKKEL 114 Ettevõtjate organisatsioonidele antavad toetused1. Liit rahastab artiklis 212 määratletud ettevõtjate organisatsioonide koostatud kolmeaastaseid tööprogramme ühes või mitmes järgmises valdkonnas:a) oliiviõli ja lauaoliivide sektori turu järelevalve ja haldamine;b) oliivikasvatuse keskkonnamõjude parandamine;c) oliiviõli ja lauaoliivide tootmise kvaliteedi parandamine;d) riiklike asutuste järelevalve all oliiviõli ja lauaoliivide kvaliteedi jälgimise süsteem, sertifitseerimine ja kaitsmine, eelkõige lõpptarbijale müüdavate oliiviõlide kvaliteedi kontrollimine;e) teabe levitamine ettevõtjate organisatsioonide tehtava töö kohta, mille eesmärk on parandada oliiviõli kvaliteeti.2. Liit rahastab tööprogramme igal aastal:a) Kreeka puhul 11 098 000 euroga;b) Prantsusmaa puhul 576 000 euroga ningc) Itaalia puhul 35 991 000 euroga.3. Lõikes 1 osutatud tööprogrammide liidupoolse rahastamise maksimummäär on võrdne liikmesriikide poolt kinnipeetud osaga. Rahastatakse abikõlblikke kulusid, mille ülempiir on:a) 100 % tegevuste puhul lõike 1 punktides a ja b osutatud valdkondades;b) 100 % põhivarasse investeerimise puhul ja 75 % muude tegevuste puhul lõike 1 punktis c osutatud valdkondades;c) 75 % tööprogrammide puhul, mida vähemalt kahe tootjaliikmesriigi tunnustatud ettevõtjate organisatsioonid viivad läbi vähemalt kolmes kolmandas riigis või muus liikmesriigis lõike 1 punktides d ja e osutatud valdkondades, ja 50 % muu tegevuse puhul nendes valdkondades.Asjaomane liikmesriik tagab lisarahastamise, mis moodustab kuni 50 % kuludest, mida liidupoolne rahastamine ei kata.4. Ilma et see piiraks mis tahes erisätteid, mida komisjon võib artikli 318 kohaselt vastu võtta, kontrollivad liikmesriigid liidu rahalise abi andmiseks sätestatud tingimuste täitmist. Selleks auditeerivad liikmesriigid tööprogramme ja täidavad kava, mis hõlmab riskianalüüsi alusel kindlaksmääratud pistelisi kontrolle ning mida rakendatakse igal aastal vähemalt 30 % oliivisektori tootjaorganisatsioonide ja kõikidest käesoleva artikli alusel liidu rahalist toetust saavate ettevõtjate organisatsioonide suhtesArtikkel 115 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada, et artikliga 114 ettenähtud toetuste andmine saavutab oma eesmärgi parandada oliiviõli ja lauaoliivide tootmise kvaliteeti, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) tootjaorganisatsioonide tunnustamise tingimuste ning sellise tunnustamise peatamise või lõpetamise kohta;b) liidu toetuse saamise tingimustele vastavate meetmete kohta;c) liidu toetuse andmise kohta erimeetmete korral;d) tegevuste ja kulude kohta, mis ei vasta liidu toetuse saamise tingimustele;e) tööprogrammide valiku ja heakskiitmisega.2. Selleks et tagada, et ettevõtjad täidavad oma kohustusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega nõuda:a) tagatise esitamist ettemakse korral;b) karistuste kohaldamist rikkumiste avastamise korral.Artikkel 116 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta käesoleva jao kohaldamiseks vajalikud meetmed seoses:a) kavaga seotud kulude kontrollimisega;b) tööprogrammide teostamise ja muutmisega;c) toetuse maksmisega, sealhulgas ettemaksed;d) abisaajate aruandlusega tööprogrammide kohta;e) kontrollidega.f) liikmesriikide aruandlusega komisjonile.VI jaguPuu- ja köögiviljasektori toetusedI ALAJAGU TOOTJARÜHMADArtikkel 117 Tootjarühmade toetused1. Üleminekuperioodil, mis on artikli 217 alusel lubatud puu- ja köögiviljasektori tootjarühmadele, mis on moodustatud eesmärgiga saada tunnustatud tootjaorganisatsioonina, võivad liikmesriigid anda sellistele rühmadele:a) abi nende moodustamise soodustamiseks ja haldustegevuse hõlbustamiseks;b) kas otse või krediidiasutuste kaudu abi selleks, et katta osa tunnustuse saamiseks vajalikest ja artikli 217 lõike 1 kolmandas lõigus osutatud tunnustuskavas kirjeldatud investeeringutest.2. Lõikes 1 osutatud abi hüvitab liit vastavalt kõnealuste meetmete rahastamise eeskirjadele, mille komisjon võtab vastu delegeeritud õigusaktidega artikli 118 kohaselt, sealhulgas abi künnised, ülemmäärad ja liidupoolse rahastamise määr.3. Lõike 1 punktis a osutatud abi määratakse iga tootjarühma puhul kindlaks tootjarühma turustatud toodangu põhjal ning selle suurus esimesel, teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal on:a) vastavalt 10 %, 10 %, 8 %, 6 % ja 4 % turustatud toodangu väärtusest liikmesriikides, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda, jab) vastavalt 5 %, 5 %, 4 %, 3 % ja 2 % turustatud toodangu väärtusest aluslepingu artiklis 349 osutatud liidu äärepoolseimates piirkondades või nõukogu määruse (EÜ) nr 1405/2006[20] artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaartel.Nimetatud protsendimäärasid võib vähendada seoses turustatud toodangu väärtusega, mis ületab piirmäära. Tootjarühmale makstava toetuse suhtes võib igal aastal kohaldada ülemmäära.Artikkel 118 Volituste delegeerimineSelleks et tagada tootjaorganisatsioonide tõhus ja sihipärane toetamine puu- ja köögiviljasektoris, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad:a) tootjarühma tunnustuskavade rahastamise kohta;b) künniste, ülemmäärade ja liidupoolse rahastamise määra kohta;c) abi arvutamise aluse kohta, sealhulgas tootjarühma turustatud toodangust väärtus;d) tootjarühmade abikõlblikkuse kohta;e) tootjarühma põhitegevuse kohta;f) tunnustuskavade sisu, esitamise ja heakskiitmise kohta;g) tingimuste kohta, mille alusel saaksid tootjarühmad nõuda tunnustuskava muutmist;h) investeeringutoetuse kohta;i) tootjarühmade ühinemise ja abi andmise jätkumine.Artikkel 119 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva alajao kohaldamiseks seoses:a) abitaotlustega, sealhulgas abi maksmine;b) tunnustuskavade rakendamisega,c) tunnustamise tagajärgedega.II alajagu RAKENDUSFONDID JA -KAVADArtikkel 120 Rakendusfondid1. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonid võivad moodustada rakendusfonde. Fondi rahastatakse:a) tootjaorganisatsioonilt või tema liikmetelt saadavast rahalisest toetusest;b) liidu finantsabist, mida võib anda tootjaorganisatsioonidele kooskõlas komisjoni poolt artiklite 126 ja 127 kohaselt vastuvõetavates delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides sätestatud tingimustele.2. Rakendusfonde võib kasutada üksnes artikli 125 kohaselt liikmesriikide poolt heaks kiidetud rakenduskavade rahastamiseks.Artikkel 121 Rakenduskavad1. Puu- ja köögiviljasektori rakenduskaval on kaks või enam artikli 209 punktis c osutatud eesmärki või järgmist eesmärki:a) toodangu planeerimine;b) toodete kvaliteedi parandamine;c) toodete kaubandusliku väärtuse suurendamine;d) värskete või töödeldud toodete tarbimise edendamine;e) keskkonnameetmed ja keskkonnasõbralikud tootmismeetodid, sealhulgas mahepõllumajandus;f) riskide vältimine ja juhtimine.2. Riskide vältimine ja juhtimine on seotud puu- ja köögiviljaturu riskide vältimise ja tekkinud kriiside lahendamisega ning hõlmab sellega seoses:a) toodete turult kõrvaldamist;b) puu- ja köögivilja toorelt koristamist või koristamata jätmist;c) toodete tarbimise edendamist ja neist teavitamist;d) koolitusmeetmeid;e) saagikindlustust;f) toetust investeerimisfondide moodustamise halduskulude katmiseks.Riskide vältimise ja juhtimise meetmed, sealhulgas kolmandas lõigus osutatud laenude põhiosa ja intressi tagasimaksed, ei moodusta üle ühe kolmandiku rakenduskava kuludest.Riskide vältimise ja juhtimise meetmete rahastamiseks võivad tootjaorganisatsioonid võtta laene kaubanduslikel tingimustel. Sel juhul võib nende laenude põhiosa ja intressi tagasimaksmine olla rakenduskava osaks ning seega võib seda artikli 122 alusel liidu finantsabist rahastada. Mis tahes riskide vältimise ja juhtimisega seotud tegevust rahastatakse kas selliste laenude abil või otseselt, kuid mitte mõlemal viisil.3. Liikmesriik näeb ette, et:a) rakenduskavad hõlmavad kahte või enamat keskkonnameedet võib) vähemalt 10 % rakenduskavade kuludest kasutatakse keskkonnameetmete rahastamiseks.Keskkonnameetmed peavad vastama määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 39 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud põllumajandusliku keskkonnatoetuse nõuetele;Kui vähemalt 80 % tootjaorganisatsiooni tootjaliikmetest on võtnud ühe või mitu ühesugust põllumajanduse keskkonna kohustust nimetatud sätte alusel, siis käsitatakse iga sellist kohustust esimese lõigu punktis a osutatud keskkonnameetmena.Esimeses lõigus osutatud keskkonnameetmetele antav toetus hõlmab täiendavaid kulusid ja kõnealusest tegevusest tulenevalt saamata jäänud tulu.[4. Lõiget 3 kohaldatakse Bulgaaria ja Rumeenia suhtes alates 1. jaanuarist 2011.]5. Keskkonnale avaldatavat survet suurendavad investeeringud on lubatud üksnes siis, kui on kasutusele võetud tõhusad meetmed keskkonna kaitsmiseks sellise surve eest.Artikkel 122 Liidu finantsabi1. Liidu finantsabi on võrdne artikli 120 lõike 1 punktis a osutatud rahalise toetuse summaga, kuid mitte suurem kui 50 % tegelikest kuludest.2. Liidu finantsabi ülempiir on 4,1 % iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtusest.Kõnealust protsendimäära võib suurendada 4,6 %-le turustatud toodangu väärtusest, tingimusel et summat, mis ületab 4,1 % turustatud toodangu väärtusest, kasutatakse üksnes riskide vältimise ja juhtimise meetmeteks.3. Tootjaorganisatsiooni taotlusel on lõikes 1 sätestatud abimäär 60 % ühe rakenduskava või rakenduskava osa kohta, kui see vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest:a) selle on esitanud mitu liidu tootjaorganisatsiooni, kes tegelevad eri liikmesriikides rahvusvaheliste kavadega;b) selle on esitanud üks või mitu tootmisharudevahelistel alustel toimivate kavadega tegelevat tootjaorganisatsiooni;c) sellega kaetakse üksnes selliste mahepõllumajanduslike toodete tootmiseks antavaid eritoetusi, mis on hõlmatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 834/2007;[21]d) selle on esitanud Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda ühinenud liikmesriigi tootjaorganisatsioon enne 2013. aasta lõppu rakendatavate meetmete jaoks;e) see on esimene kava, mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioon, mis on ühinenud teise tunnustatud tootjaorganisatsiooniga;f) see on esimene kava, mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioonide liit;g) selle on esitanud tootjaorganisatsioonid nendest liikmesriikidest, kus tootjaorganisatsioonid turustavad vähem kui 20 % puu- ja köögiviljatoodangust;h) selle on esitanud tootjaorganisatsioon liidu ühest äärepoolseimast piirkonnast;i) see hõlmab üksnes eritoetusi meetmeteks, mille eesmärk on propageerida haridusasutuses viibivate laste hulgas puu- ja köögivilja tarbimist.4. Lõikes 1 sätestatud määr on 100 % puu- ja köögivilja turult kõrvaldamiste puhul, kui kõrvaldatav kogus ei ületa 5 % iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu mahust ning kui kõrvaldamine on toimunud järgmisel viisil:a) tasuta jagamine heategevusorganisatsioonidele ja -fondidele, mille liikmesriigid on sel eesmärgil heaks kiitnud, kasutamiseks nende tegevuses selliste inimeste aitamiseks, kellel on riigi seaduste kohaselt õigus saada sotsiaalabi, eelkõige piisavate elatusvahendite puudumise tõttu;b) tasuta jagamine karistusasutustele, koolidele, riiklikele haridusasutustele ja laste puhkelaagritele, samuti liikmesriikide määratud haiglatele ja vanadekodudele; liikmesriigid teevad kõik vajaliku tagamaks, et sel viisil jagatud kogused täiendavad selliste asutuste tavaliselt ostetavaid koguseid.Artikkel 123 Riiklik finantsabi1. Liikmesriikide nendes piirkondades, kus puu- ja köögiviljasektori tootjate organiseerituse tase on eriti madal, võib komisjon rakendusaktidega lubada liikmesriikidel nõuetekohaselt põhjendatud taotluse alusel maksta tootjaorganisatsioonidele riiklikku finantsabi, mis moodustab maksimaalselt 80 % artikli 120 lõike 1 punktis a osutatud rahalisest toetusest. Kõnealune finantsabi täiendab rakendusfondi kaudu toimuvat rahastamist.2. Liikmesriikides, milles tootjaorganisatsioonid turustavad alla 15 % puu- ja köögiviljatoodangu väärtusest ning mille puu- ja köögiviljatoodang annab vähemalt 15 % nende põllumajanduse kogutoodangust, võib liit asjaomase liikmesriigi taotluse põhjal lõikes 1 osutatud riikliku finantsabi hüvitada. Komisjon teeb otsuse kõnealuse hüvitamise kohta rakendusaktidega.Artikkel 124 Rakenduskavade riiklik raamistik ja riiklik strateegia1. Liikmesriigid kehtestavad siseriikliku raamistiku artikli 121 lõikes 3 osutatud meetmetega seotud üldtingimuste väljatöötamiseks. Raamistikus sätestatakse eelkõige, et selliste meetmete puhul järgitakse nõukogu määruses (EÜ) nr 1698/2005, sealhulgas kõnealuse määruse artiklis 5 sätestatud asjakohaseid nõudeid vastastikuse täiendavuse, kooskõla ja nõuetekohasuse kohta.Liikmesriigid esitavad oma raamistiku kavandi komisjonile, kes võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita kolme kuu jooksul nõuda muudatusi, kui ta leiab, et kõnealune kavand ei võimalda saavutada aluslepingu artiklis 191 ning liidu kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis sätestatud eesmärke. Samu eesmärke tuleb järgida ka rakenduskavadest toetatavate üksikutesse põllumajandusettevõtetesse tehtavate investeeringute puhul.2. Liikmesriigid koostavad puu- ja köögiviljaturu säästvate rakenduskavade riikliku strateegia. Strateegia koosneb järgmistest osadest:a) olukorra tugevate ja nõrkade külgede analüüs ning arengupotentsiaal;b) valitud prioriteetide põhjendus;c) rakenduskavade ja rahastamisvahendite eesmärgid, samuti tulemuslikkuse näitajad;d) rakenduskavade hindamine;e) tootjaorganisatsioonide aruandluskohustus.Riiklikus strateegias sisaldub ka lõikes 1 osutatud riigisisene raamistik.3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata liikmesriikide suhtes, kus ei ole tunnustatud tootjaorganisatsioone.Artikkel 125 Rakenduskavade heakskiitmine1. Rakenduskavade projektid esitatakse riigi pädevatele ametiasutustele, kes kiidavad need heaks või lükkavad tagasi või nõuavad nende muutmist, et viia need kooskõlla käesoleva alajao sätetega.2. Tootjaorganisatsioonid edastavad liikmesriigile igal aastal rakendusfondi hinnangulise mahu ja esitavad selleks asjakohased põhjendused, mis põhinevad rakenduskava eelarvel, jooksva aasta kuludel ja võimaluse korral varasemate aastate kuludel ning vajaduse korral järgmise aasta hinnangulistel tootmismahtudel.3. Liikmesriik teatab tootjaorganisatsioonile või tootjaorganisatsioonide liidule liidu finantsabi hinnangulise suuruse, järgides artiklis 122 sätestatud piiranguid.4. Liidu finantsabi makstakse rakenduskavaga hõlmatud kavade raames tehtud kulutuste alusel. Samade kavade puhul võib teha ettemakseid, juhul kui esitatakse garantii või tagatis.5. Tootjaorganisatsioon teatab liikmesriigile eelmise aasta kulude lõpliku summa koos vajalike tõendavate dokumentidega, et talle saaks teha liidu finantsabi lõppmakse.6. Rakenduskavad ja nende rahastamine ühelt poolt tootjate ja tootjaorganisatsioonide poolt ning teiselt poolt liidu vahenditest kestavad vähemalt kolm aastat ja kõige enam viis aastat.Artikkel 126 Volituste delegeerimineSelleks et tagada tootjaorganisatsioonide tõhus, sihipärane ja jätkuv toetamine puu- ja köögiviljasektoris, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) rakendusfondide ja rakenduskavade kohta, sealhulgas eeskirjad seoses:i) rakendusfondide rahastamise ja kasutamisega;ii) rakenduskavade sisu, esitamise ja heakskiitmisega;iii) meetmete abikõlblikkusega, tegevuskava kohase tegevuse või kuludega ja vastavate täiendavate riiklike eeskirjadega;iv) tegevuskavade ja maaelu arengu programmide vahelise suhtega;v) osaliste rakenduskavadega;vi) rakenduskavade järelevalve ja hindamisega;b) rakenduskavade riikliku raamistiku ja riikliku strateegia kohta, sealhulgas eeskirjad seoses:i) riikliku raamistiku ja riikliku strateegia struktuuri ja sisuga;ii) jälgimise, hindamise ja teavitamisega riikliku raamistiku ja riikliku strateegia puhul;c) liidu finantsabi kohta, sealhulgas eeskirjad seoses:i) liidu finantsabi arvutamise alusega, eelkõige tootjaorganisatsiooni turustatud toodangust väärtus;ii) abi arvutamiseks kohaldatava võrdlusperioodiga ;iii) finantsabi saamise õiguste vähendamisega abitaotluste hilinenud esitamise korral;iv) tagatiste esitamise ja kaotamisega ettemaksete korral;d) riskide vältimise ja juhtimise meetmete kohta, sealhulgas eeskirjad seoses:i) riskide vältimise ja juhtimise meetmete valikuga;ii) turult kõrvaldamise mõistega;iii) turult kõrvaldatud toodete sihtotstarbega;iv) turult kõrvaldamise maksimumtoetusega;v) etteteatamisega turult kõrvaldamise korral;vi) turustatud toodangu mahuga turult kõrvaldamise korral;vii) tasuta jagamiseks ettenähtud toodete pakendil Euroopa liidu embleemi esitamisega;viii) nõuetega kõrvaldatud toodete saajatele;ix) toorelt koristamise ja koristamata jätmise mõistega;x) toorelt koristamise ja koristamata jätmise tingimustega;xi) saagikindlustuse eesmärkidega;xii) mõistega „ebasoodsad ilmastikutingimused”;xii) investeerimisfondide moodustamise halduskulude katmise toetuse tingimustega;e) riikliku finantsabi kohta, sealhulgas eeskirjad seoses:i) tootjate organiseerituse tasemega;ii) rakenduskavade muudatustega;iii) finantsabi saamise õiguste vähendamisega abitaotluste hilinenud esitamise korral;iv) tagatiste esitamise, vabastamise ja kaotamisega ettemaksete korral;v) liidu poolt tagasi makstava riikliku finantsabi maksimaalse protsendiga.Artikkel 127 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva alajao kohaldamiseks seoses:a) rakendusfondide juhtimisega ja teatistega rakendusfondide hinnangulise mahu kohta;b) rakenduskavade esitamisega, sealhulgas tähtajad ja vajalikud saatedokumendid;c) rakenduskavade vormiga;d) riikliku strateegia ja rakenduskavade jälgimise ja hindamise juhtimisega artikli 126 punkti a alapunkti vi kohaselt;e) liikmesriikide teatistega tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide liitudele heakskiidetud abisummade kohta;f) abitaotluste ja abi maksmisega, sealhulgas ettemakse ja abi maksmine osaliselt;g) riskide vältimise ja juhtimise meetmeteks võetud laenudega;h) turustamisstandarditega turult kõrvaldamise korral;i) transpordi-, sortimis- ja pakendamiskuludega tasuta jagamise korral;j) edendus-, teavitamis- ja koolitusmeetmetega kriisiennetuse ja -ohjamise korral;k) saagikindlustusmeetmete haldamisega;l) riigiabi sätetega kriisiennetuse ja -ohjamise meetmete puhul;m) riikliku finantsabi andmise loaga;n) riikliku finantsabi taotlemise ja väljamaksmisega;o) riikliku finantsabi tagasimaksmisega.III alajaguKoolidele puuvilja jagamise kavaArtikkel 128 Lastele puu- ja köögiviljade, töödeldud puu- ja köögivilja ning banaanitoodete jagamiseks antav toetus1. Komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega ja rakendusaktidega artiklite 129 ja 130 kohaselt kindlaksmääratud tingimustel antakse liidu toetust:a) puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja- ning banaanisektori toodete jagamiseks lastele haridusasutustes, sealhulgas lasteaedades; muudes koolieelsetes lasteasutustes, algkoolides ja gümnaasiumides, ningb) teatavate seonduvate logistika ning jagamise, seadmete, teavitamise, seire ja hindamisega seotud kulude katmiseks.2. Liikmesriigid, kes soovivad kavas osaleda, peavad eelnevalt riiklikul või piirkondlikul tasandil välja töötama selle rakendamise strateegia, mis eelkõige sisaldab nende kava eelarvet, mis hõlmab liidu ja siseriiklikku toetust, kava kestust, sihtrühma, abikõlblikke tooteid ning teavet asjaomaste sidusrühmade kaasamise kohta. Samuti peaksid nad ette nägema kava tõhususe suurendamiseks vajalikud täiendavad meetmed.3. Liikmesriigid koostavad oma strateegiate väljatöötamisel loetelu puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja- ning banaanisektori toodetest, mis on nende kavade raames abikõlblikud. Kõnealune loetelu ei sisalda siiski tooteid, mis on välja arvatud vastavalt komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 129 kohaselt võetud meetmetele. Toodete valikul lähtuvad liikmesriigid objektiivsetest kriteeriumidest, mille hulka võivad kuuluda toote hooajalisus ja kättesaadavus ning keskkonnaaspektid. Sellega seoses võivad liikmesriigid eelistada liidu tooteid.4. Lõikes 1 osutatud liidu toetus:a) ei ületa 90 miljonit eurot õppeaasta kohta,b) ei ületa 50 % lõikes 1 osutatud tarnimise ning sellega seotud kuludest ega 75 % kõnealustest kuludest piirkondades, mis on lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikud vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006[22] artikli 5 lõikele 1, ning äärepoolseimates piirkondades, millele on osutatud aluslepingu artiklis 349;c) hõlmab ainult lõikes 1 osutatud tarnimise ja sellega seotud kulusid.5. Lõikes 1 osutatud liidu toetus eraldatakse igale liikmesriigile objektiivsete kriteeriumide alusel, mis põhinevad 6–10-aastaste vanuserühma kuuluvate laste osakaalul igas liikmesriigis. Iga kavas osalev liikmesriik saab liidu toetust siiski vähemalt 175 000 euro ulatuses. Kavas osalevad liikmesriigid taotlevad igal aastal liidu toetust, võttes aluseks oma strateegia. Pärast liikmesriikide taotluste saamist teeb komisjon otsuse lõplike eraldiste kohta, jäädes eelarves vabade assigneeringute piiresse.6. Lõikes 1 osutatud liidu toetust ei tohi kasutada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jagamise kavade või muude koolidele puuvilja jagamise kavade rahaliste vahendite asendamiseks. Juhul kui liikmesriik on siiski juba kehtestanud kava, mis oleks käesoleva artikli kohaselt abikõlblik liidu toetuse saamiseks, ning kavatseb seda laiendada või tõhustada, sealhulgas kava sihtrühma, kestuse või abikõlblike toodete osas, võib liidu toetust anda tingimusel, et järgitakse lõike 4 punktis b sätestatud piirmäärasid seoses liidu toetuse osakaaluga siseriikliku rahastamise kogumäära suhtes. Sellisel juhul peab liikmesriik oma strateegias märkima, kuidas ta kavatseb oma kava laiendada või tõhustada.7. Lisaks liidu toetusele võivad liikmesriigid lõikes 1 osutatud toodete tarnimiseks ja sellega seotud kulude kandmiseks anda ka riiklikku toetust. Kõnealuseid kulusid võib samuti katta erasektori maksetest. Liikmesriigid võivad anda riiklikku toetust ka lõikes 2 osutatud täiendavate meetmete rahastamiseks.8. Koolidele puuvilja jagamise liidu kava ei piira ühegi eraldiseisva, liidu õigusega kooskõlas oleva riikliku koolidele puuvilja jagamise kava rakendamist.9. Liit võib määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 5 alusel rahastada ka koolidele puuvilja jagamise kavaga seotud teavitamis-, seire- ja hindamismeetmeid, sealhulgas neid, mille eesmärk on teavitada sellest üldsust, ning võrgustiku loomise meetmeid.Artikkel 129 Volituste delegeerimine1. Selleks et parandada laste toitumisharjumusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) toodete kohta, mis on kava jaoks sobimatud;b) kava sihtrühma kohta;c) riiklike või piirkondlike strateegiate kohta (sealhulgas kaasnevad meetmed), mida liikmesriikidel tuleb toetuse saamiseks koostada;d) toetusesaajate heakskiitmise ja valimise kohta.2. Selleks et tagada Euroopa Liidu vahendite tõhus ja sihipärane kasutamine, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad, milles käsitletakse:a) toetuse soovituslikku jaotamist liikmesriikide vahel ning liikmesriikide vahel toetuse ümberjaotamise meetodit, mis põhineb saadud taotlustel ja kava eeskirjade mittetäitmistest tulenevatel vähendamistel,b) toetuskõlblikke kulusid, sealhulgas võimalus määrata kindlaks selliste kulude ülemmäär;c) seiret ja hindamist.3. Selleks et tagada, et ettevõtjad täidavad oma kohustusi, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega meetmed pettuse ja rikkumiste ärahoidmiseks, sealhulgas kavas osalemise õiguse peatamine ja tunnustamise tühistamine.4. Selleks et tõsta teadlikkust toetuskavast, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega nõuda, et toetusesaajad osutaksid liidu subsideerivale rollile kavas.Artikkel 130 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva alajao kohaldamiseks, eelkõige seoses:a) toetuse soovitusliku jaotamisega liikmesriikide vahel;b) abitaotluste ja maksetega;c) kontrolliga;d) kava avaldamise viisiga ja võrgustiku loomise meetmetega;e) teabe edastamisega komisjonile.VII jaguVeinisektori toetusprogrammidI ALAJAGU SISSEJUHATAVAD SÄTTEDArtikkel 131 ReguleerimisalaKäesolevas jaos on sätestatud eeskirjad, mis reguleerivad liidu vahendite eraldamist liikmesriikidele ning kõnealuste vahendite kasutamist liikmesriikide poolt riiklike toetusprogrammide (edaspidi „toetusprogrammid”) raames veinisektorit toetavate erimeetmete rahastamiseks.Artikkel 132 Kooskõla ja järjepidevus1. Toetusprogrammid on kooskõlas liidu õigusega ning liidu tegevuse, poliitika ja prioriteetidega.2. Liikmesriigid vastutavad toetusprogrammide eest ning tagavad, et need on sisult järjekindlad ning et neid koostatakse ja rakendatakse objektiivselt, võttes arvesse asjaomaste tootjate majanduslikku olukorda ja vajadust vältida tootjate põhjendamatut ebavõrdset kohtlemist.Liikmesriigid vastutavad vajalike kontrollimeetmete kehtestamise ja rakendamise ning toetusprogrammidega seotud kohustuste täitmatajätmisega kaasnevate karistuste kehtestamise ja kohaldamise eest.3. Toetust ei anta:a) teadusprojektidele ja teadusprojekte toetavatele meetmetele;b) meetmetele, mis sisalduvad määruse (EÜ) nr 1698/2005 kohastes liikmesriikide maaelu arengu programmides.II alajaguToetusprogrammide esitamine ja sisuARTIKKEL 133 Toetusprogrammide esitamine1. Iga X lisas osutatud tootjaliikmesriik esitab komisjonile viieaastase toetusprogrammi kavandi, mis sisaldab käesolevale jaole vastavaid meetmeid.Nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008[23] artikli 5 lõike 1 alusel kohaldatavaid toetusprogramme kohaldatakse jätkuvalt käesoleva määruse alusel.Toetusprogrammide toetusmeetmed töötatakse välja sellisel geograafilisel tasandil, mida liikmesriik peab kõige asjakohasemaks. Enne komisjonile esitamist tuleb toetusprogrammi osas konsulteerida asjakohase territoriaalse tasandi pädevate asutuste ja organisatsioonidega.Iga liikmesriik esitab ühe toetusprogrammi kavandi, mis võib hõlmata piirkondlikke eripärasid.2. Toetusprogramme hakatakse kohaldama kolm kuud pärast nende esitamist komisjonile.Kui komisjon leiab rakendusakti kohaselt ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita, et toetusprogramm ei vasta käesolevas jaos sätestatud tingimustele, teavitab komisjon sellest liikmesriiki. Sellisel juhul esitab liikmesriik komisjonile muudetud toetusprogrammi. Muudetud toetusprogrammi hakatakse kohaldama kaks kuud pärast selle esitamist, välja arvatud juhul, kui vastuolu ei ole kõrvaldatud – sel juhul kohaldatakse käesolevat lõiku.3. Lõiget 2 kohaldatakse mutatis mutandis liikmesriikide esitatud toetusprogrammide muudatuste suhtes.4. Artiklit 134 ei kohaldata, kui liikmesriigi ainsaks toetusprogrammi meetmeks on artiklis 137 osutatud vahendite ümberpaigutamine ühtsesse otsemaksete kavasse. Sellisel juhul kohaldatakse artikli 308 lõiget 5 üksnes selle aasta suhtes, mil ümberpaigutamine leiab aset, ning artikli 308 lõiget 6 ei kohaldata.Artikkel 134 Toetusprogrammide sisuToetusprogrammid koosnevad järgmistest osadest:a) kavandatud meetmete üksikasjalik kirjeldus ja nende arvudes väljendatud eesmärgid;b) peetud konsultatsioonide tulemused;c) eelhindamine, mis näitab eeldatavat tehnilist, majanduslikku, keskkonnaalast ja sotsiaalset mõju;d) meetmete rakendamise ajakava;e) üldine rahastamistabel, mis hõlmab ressursside kasutamist ja kavandatud soovituslikku meetmetevahelist vahendite jaotust kooskõlas X lisas sätestatud ülemmääradega;f) järelevalveks ja hindamiseks kasutatavad kriteeriumid ja arvulised näitajad ning meetmed, millega tagatakse toetusprogrammide tõhus ja nõuetekohane rakendamine; ningg) toetusprogrammi rakendamise eest vastutavate pädevate asutuste ja organite nimed.Artikkel 135 Abikõlblikud meetmed1. Toetusprogrammid sisaldavad üht või mitut järgmist meedet:a) toetus ühtse otsemaksete kava alusel vastavalt artiklile 137;b) müügi edendamine vastavalt artiklile 138;c) viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine vastavalt artiklile 139;d) roheline korje vastavalt artiklile 140;e) investeerimisfondid vastavalt artiklile 141;f) saagikindlustus vastavalt artiklile 142;g) investeeringud vastavalt artiklile 143;h) kõrvalsaaduste destilleerimine vastavalt artiklile 144;i) alkohoolsete jookide destilleerimine vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 103w;j) erakorraline destilleerimine vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 103x;k) kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamine vastavalt määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 103y;2. Toetusprogrammid ei sisalda muid meetmeid peale käesoleva määruse artiklites 137(144 ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 103w, 103x ja 103y nimetatute.Artikkel 136 Toetusprogrammide üldeeskirjad1. Saada olevate liidu vahendite jaotus ja eelarvelised piirangud on sätestatud X lisas.2. Liidu toetust antakse üksnes nende abikõlblike kulutuste katmiseks, mis on tehtud pärast asjaomase tugiprogrammi esitamist artikli 133 lõike 1 kohaselt.3. Liikmesriigid ei kata toetusprogrammide alusel liidu rahastatavate meetmete kulusid.4. Erandina lõikest 3 võivad liikmesriigid kooskõlas riigiabi käsitlevate liidu eeskirjadega anda siseriiklikku abi artiklites 138, 142 ja 143 osutatud meetmetele.Asjaomastes riigiabi käsitlevates liidu eeskirjades sätestatud abi ülemmäär kehtib kogu riiklikule rahastamisele, mis hõlmab nii liidu kui ka riiklikke vahendeid.III alajaguEritoetusmeetmedARTIKKEL 137 Ühtne otsemaksete kava ja viinamarjakasvatajate toetamine1. Liikmesriigid võivad viinamarjakasvatajaid toetada, andes neile toetusõigused, nagu need on määratletud määruse (EÜ) nr 73/2009 III jaotise 1. peatükis, kooskõlas nimetatud määruse VII lisa punktiga O.2. Liikmesriigid, kes kavatsevad kasutada lõikes 1 osutatud võimalust, peavad sellise toetuse nägema ette oma toetusprogrammides, sealhulgas muutes seoses vahendite ühtsesse otsemaksete kavasse ümberpaigutamisega neid programme artikli 133 lõike 3 kohaselt.3. Kui toetused on kehtestatud, peavad lõikes 1 osutatud toetused:a) jääma ühtsesse otsemaksete kavasse ja need ei tohi toetusprogrammide rakendamisele järgnevatel aastatel olla artikli 133 lõike 3 alusel enam kättesaadavad käesoleva määruse artiklites 138–144 ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 103w, 103x ja 103y loetletud meetmete jaoks ning neid ei tohi vastavalt kättesaadavaks teha;b) vähendama samas ulatuses toetusprogrammides käesoleva määruse artiklites 138–144 ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 103w, 103x ja 103y loetletud meetmeteks kasutada olevaid vahendeid.Artikkel 138 Müügi edendamine kolmandate riikide turgudel1. Käesoleva artikli kohane toetus hõlmab teavitus- või müügiedendusmeetmeid, mis on suunatud liidu veinidele kolmandates riikides, et suurendada nende konkurentsivõimet kõnealustes riikides.2. Lõikes 1 osutatud meetmed on suunatud kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinidele või veinidele, millele on märgitud viinamarjasort.3. Lõikes 1 osutatud meetmed võivad hõlmata üksnes järgmist:a) avalikke suhteid, müügiedendus- või reklaamimeetmeid, eelkõige neid, mis rõhutavad liidu toodete eeliseid, eriti seoses kvaliteedi, toiduohutuse või keskkonnasõbralikkusega;b) osalemist rahvusvahelise tähtsusega üritustel, messidel või näitustel;c) teavituskampaaniaid, mis tutvustavad eelkõige päritolunimetusi, geograafilisi tähiseid ja mahetootmist hõlmavaid liidu süsteeme;d) uurimusi uute turgude kohta, mis on vajalikud turuväljundite laiendamiseks;e) uurimusi teavitus- ja müügiedendusmeetmete tulemuste hindamiseks.4. Liidu toetus edendusmeetmetele ei tohi ületada 50 % abikõlblikest kulutustest.Artikkel 139 Viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine1. Viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise meetmete eesmärk on suurendada veinitootjate konkurentsivõimet.2. Viinamarjaistanduste ümberkorraldamist ja muutmist toetatakse käesoleva artikli alusel üksnes siis, kui liikmesriigid esitavad oma tootmisvõimsuse ülevaate vastavalt artikli 304 lõikele 3.3. Viinamarjaistanduste ümberkorraldus- ja muutmistoetus võib hõlmata ainult ühte või mitut järgmist tegevust:a) sordivahetus, sealhulgas ümberpookimise teel;b) viinamarjaistanduste ümberpaigutamine;c) viinamarjaistanduste haldamise parandamine.Ei toetata selliste viinamarjaistanduste tavapärast uuendamist, kus viinapuud on ealiselt vananenud.4. Viinamarjaistanduste ümberkorraldus- ja muutmistoetuse vormid võivad olla üksnes järgmised:a) meetme rakendamisest tingitud sissetulekute kaotamise puhul tootjatele antav hüvitis;b) toetus ümberkorraldus- ja muutmiskulude katmiseks.5. Lõike 4 punktis a osutatud sissetulekute kaotamise eest tootjatele antav hüvitis võib katta kuni 100 % vastavast kahjumist ning seda võib anda ühes järgmistest vormidest:a) olenemata II osa I jaotise III peatüki IVa jao II alajaost istutusõiguse kohta üleminekuajal nii uute kui ka vanade viinapuude üheaegse olemasolu lubamine kindla ajavahemiku vältel, mis ei tohi olla pikem kui kolm aastat, kuni lõpeb istutusõigus üleminekuajal;b) rahaline hüvitis.6. Liidu toetus viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise tegelike kulude katmiseks ei tohi olla suurem kui 50 %. Määruse (EÜ) nr 1083/2006 kohaselt lähenemise piirkondadeks liigitatud piirkondades ei tohi liidu toetus ümberkorraldus- ja muutmiskulude katmiseks ületada 75 %.Artikkel 140 Roheline korje1. Käesolevas artiklis tähendab „roheline korje” ebaküpsete viinamarjakobarate täielikku hävitamist või eemaldamist, mille tulemusel asjaomase ala saak langeb nullini.2. Rohelise korje toetuse eesmärk on taastada liidu veinituru pakkumise ja nõudluse tasakaal, et vältida turukriise.3. Rohelise korje toetust võib anda hüvitisena kindlasummalise toetuse vormis hektari kohta ja selle määrab asjaomane liikmesriik.Toetus ei tohi olla suurem kui 50 % viinamarjakobarate hävitamise või eemaldamise otseste kulude summast ning sissetuleku kaotusest seoses sellise hävitamise või eemaldamisega.4. Asjaomased liikmesriigid kehtestavad objektiivsetel kriteeriumidel põhineva süsteemi tagamaks, et rohelise korje meetme alusel üksikisikutest veinitootjatele antav hüvitis ei ületaks lõike 3 teises lõigus osutatud ülemmäära.Artikkel 141 Investeerimisfondid1. Investeerimisfondide loomiseks antava toetusega abistatakse tootjaid, kes soovivad end turu kõikumise vastu kindlustada.2. Investeerimisfondide loomiseks antavat toetust võib anda ajutise ja väheneva abi vormis fondide halduskulude katmiseks.Artikkel 142 Saagikindlustus1. Saagikindlustuse toetuse eesmärk on kaitsta tootjate sissetulekut loodusõnnetuste, halbade ilmastikutingimuste, haiguste või kahjurite leviku mõjude eest.2. Saagikindlustuse toetust võib anda liidu rahalise toetuse vormis, mis ei tohi ületada:a) 80 % kindlustusmaksetest, mille tootjad on tasunud enda kindlustamiseks loodusõnnetustega võrreldavate halbade ilmastikutingimuste põhjustatud kahju vastu;b) 50 % kindlustusmaksetest, mille tootjad on tasunud enda kindlustamiseks:i) punktis a osutatud kahjude ja halbadest ilmastikutingimustest tulenevate muude kahjude vastu;ii) loomade tekitatud kahjude ning taimehaigustest või kahjurite levikust tulenevate kahjude vastu.3. Saagikindlustuse toetust võib anda üksnes siis, kui asjaomased kindlustushüvitised ei hüvita tootjatele üle 100 % sissetuleku kaotusest, võttes arvesse kõiki tootjatele võimaldatavaid hüvitisi muudest kindlustusriskiga seotud toetuskavadest.4. Saagikindlustuse toetus ei tohi moonutada kindlustusturu konkurentsi.Artikkel 143 Investeeringud1. Toetust võib anda nii materiaalseteks kui ka mittemateriaalseteks investeeringuteks töötlemisrajatistesse, veinitehaste infrastruktuuri ja veini turustamisse, mis parandavad ettevõtte majanduse üldist tulemuslikkust ja on seotud ühe või mitme järgmise tegevusega:a) XII lisa II osas osutatud toodete tootmine ja turustamine;b) XII lisa II osas osutatud toodetega seotud uute toodete, protsesside ja tehnoloogia arendus.2. Lõike 1 kohast toetuse ülemmäära kohaldatakse ainult mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate suhtes komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ (mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluse kohta)[24] tähenduses. Assooride, Madeira, Kanaari saarte, määruse (EÜ) nr 1405/2006 tähenduses väiksemate Egeuse saarte ja Prantsuse ülemeredepartemangude territooriumide puhul ei kohaldata ülemmäära (suuruse) suhtes piiranguid. Soovituse 2003/361/EÜ lisa I jaotise artikli 2 lõikega 1 hõlmamata ettevõtjate suhtes, kellel on vähem kui 750 töötajat või kelle käive on väiksem kui 200 miljonit eurot, vähendatakse abi ülemmäära poole võrra.Toetust ei anta raskustes olevatele ettevõtjatele, nagu need on määratletud raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks ette nähtud riigiabi käsitlevates liidu suunistes[25].3. Abikõlblikeks kulutusteks ei peeta määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 71 lõike 3 punktides a, b ja c osutatud kuluelemente.4. Seoses lubatavate investeerimiskuludega kehtivad liidu toetuse suhtes järgmised abi maksimummäärad:a) 50 % määruse (EÜ) nr 1083/2006 kohaselt lähenemise piirkondadeks liigitatud piirkondade puhul;b) 40 % nende piirkondade puhul, mis ei ole lähenemise piirkonnad;c) 75 % määruse (EÜ) nr 247/2006 kohaste äärepoolseimate piirkondade puhul;d) 65 % määruse (EÜ) nr 1405/2006 kohaste väiksemate Egeuse saarte puhul.5. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud toetuse suhtes kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklit 72.Artikkel 144 Kõrvalsaaduste destilleerimine1. Toetust võib anda veinivalmistamise kõrvalsaaduste vabatahtlikuks või kohustuslikuks destilleerimiseks, mis toimub kooskõlas XIII lisa II osa D jaos kehtestatud tingimustega.Toetuse suurus määratakse kindlaks toodetud alkoholi mahuprotsendi ja alkoholikoguse (hektoliitrites) alusel. Toetust ei maksta destilleeritavates kõrvalsaadustes sisalduva alkoholikoguse eest, mis on suurem kui 10 % toodetud veinis sisalduvast alkoholikogusest.2. Abi maksimaalsed tasemed põhinevad kogumise ja töötlemise kuludel ning need määrab kindlaks komisjon rakendusaktidega vastavalt artiklile 147.3. Alkoholi, mis on saadud lõikes 1 osutatud destilleerimise käigus, milleks on antud toetust, kasutatakse üksnes tööstuslikult või energia saamiseks, et vältida konkurentsi moonutamist.Artikkel 145 Nõuetele vastavusKui põllumajandustootjate puhul tuvastatakse, et nad on oma põllumajandusettevõttes mis tahes ajal kolme aasta jooksul alates ümberkorraldamise ja muutmise toetusprogrammide alusel saadud maksest või mis tahes ajal ühe aasta jooksul alates rohelise korje toetusprogrammide alusel saadud maksest rikkunud määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 6 ning artiklites 22–24 osutatud kohustuslikke majandamisnõudeid ja häid põllumajandus- ja keskkonnatingimusi ning rikkumine tuleneb põllumajandustootjale omistatavast tegevusest või tegevusetusest, vähendatakse toetuse summat või tühistatakse see kas osaliselt või täielikult, sõltuvalt rikkumise tõsidusest, ulatusest, kestusest ja korduvusest, ning põllumajandustootja peab vajaduse korral toetuse nimetatud sätetes määratud tingimuste kohaselt tagastama.IV alajaguMenetlussättedARTIKKEL 146 Volituste delegeerimineSelleks et tagada toetusprogrammide eesmärkide saavutamine ja Euroopa Liidu vahendite sihipärane kasutamine, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) kulude eest vastutamise kohta alates toetusprogrammi esitamise kuupäevast või toetusprogrammi muutmisest kuni selle kohaldamise alguskuupäevani;b) toetusmeetmete abikõlblikkuse kriteeriumide, toetuskõlblike kululiikide ja tegevuste kohta, toetuskõlbmatute meetmete kohta ning toetuse ülemmäära kohta meetmete kaupa;c) toetusprogrammide muutmise kohta pärast nende kohaldamise algust;d) ettemaksete nõuete ja künniste kohta, sealhulgas tagatise nõue ettemakse korral;e) sisalduvate üldsätete ja mõistete kohta käesoleva jao kohaldamiseks;f) toetusmeetmete väärkasutuse ärahoidmise kohta, sealhulgas piirangud projektide topeltrahastamise vältimiseks;g) veinivalmistamise kõrvalsaaduste kõrvaldamise kohta tootjate poolt ja erandite kohta kõnealusest kohustustest, et vältida täiendavat halduskoormust, ning sätete kohta destilleerijate vabatahtlikuks sertifitseerimiseks;h) nõuete kehtestamise kohta, sealhulgas liikmesriikide tehtavad konkreetsed kontrollid toetusmeetmete rakendamiseks, samuti piirangud ja kontroll, selleks et tagada kooskõla toetusmeetmete ulatusega;i) maksete peatamise kohta komisjoni poolt, juhul kui liikmesriik ei täida teavitamise kohustust või annab valeteavet;j) seoses toetusesaajatele tehtavate maksetega, sealhulgas maksed kindlustusvahendajate kaudu artikliga 142 ettenähtud juhul, alusetult makstud summade tagasimaksmisega, riiklike karistustega ja kunstlikult tekitatud tingimustega toetuse saamiseks.Artikkel 147 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta käesoleva jao kohaldamiseks vajalikud meetmed seoses:a) toetusprogrammidest teatamise nõuetega, sealhulgas sisu, vorm, ajastus, tähtajad ja teatamise viis ning vastav rahastamiskava, ning seoses programmi läbivaatamise nõuetega;b) riigiabi teatistega;c) taotlemis- ja valikumenetlusega;d) toetusmeetmete hindamisega;e) abi arvutamise ja maksmisega rohelise korje ja kõrvalsaaduste destilleerimise puhul;f) finantsjuhtimise nõuetega ja liikmesriikide tehtavate kontrollidega toetusmeetmete üle;g) eeskirjadega meetmete ühtsuse kohta;h) eeskirjadega mittevastavuse tuvastamise kohta ning summade vähendamise, tühistamise ja tagasimaksmise kohta artikli 145 kohaldamiseks.VIII jaguMesindussektori erisättedARTIKKEL 148 Reguleerimisala1. Mesindustoodete tootmise ja turustamise üldtingimuste parandamiseks võib iga liikmesriik koostada kolmeaastase riikliku programmi (edaspidi „mesindusprogramm”).2. Liikmesriigid võivad maksta riiklikku eriabi, mida antakse struktuuri- või loodustingimuste poolest ebasoodsas olukorras olevate mesilate kaitsmiseks või majandusarengu programmide raames, välja arvatud tootmiseks või turustamiseks mõeldud abi. Kõnealusest abist peavad liikmesriigid komisjonile teatama artiklis 152 sätestatud mesindusprogrammi esitamisel.Artikkel 149 MesindusprogrammMesindusprogrammides võib ette näha järgmisi meetmeid:a) tehniline abi mesinikele ja mesinike rühmitustele;b) varroatoositõrje;c) mesilaste rändpidamise ratsionaliseerimine;d) meetmed mee füüsikalis-keemilisi analüüse tegevate laborite toetamiseks;e) toetusmeetmed mesitarude hulga suurendamiseks liidus;f) koostöö asutustega, kes on spetsialiseerunud mesindust ja mesindustooteid käsitlevate rakendusuuringute programmide täitmisele.Vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist rahastatavate meetmete suhtes mesindusprogrammi ei kohaldata.Artikkel 150 Mesindussektori tootmis- ja turustusstruktuuri uuringSelleks et vastata artikli 151 lõikes 1 sätestatud osalise rahastamise tingimustele, peavad liikmesriigid oma territooriumil korraldama mesindussektori tootmis- ja turustusstruktuuri uuringuid.Artikkel 151 Rahastamine1. Liit rahastab mesindusprogramme osaliselt, hüvitades kuni 50 % liikmesriikide kantud kuludest.2. Mesindusprogrammide raames võetud meetmetega seotud kulutused peavad liikmesriikidel olema tehtud iga aasta 15. oktoobriks.Artikkel 152 NõustamineMesindusprogramm tuleb koostada tihedas koostöös esindusorganisatsioonide ja mesindusühistutega. Programm esitatakse komisjonile kinnitamiseks.Artikkel 153 Volituste delegeerimineSelleks et tagada Euroopa Liidu vahendite tõhus kasutamine mesindussektori puhul, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) kohustuste kohta seoses riiklike programmide sisuga ja artiklis 150 osutatud uuringutega ningb) tingimuste kohta seoses igale osalevale liikmesriigile liidu rahalise toetuse jaotamisega, mis põhineb muu hulgas tarude koguarvul liidus.Artikkel 154 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega:a) vastu võtta eeskirjad, milles käsitletakse liikmesriikide teatisi riiklike programmide kohta ja kõnealuste programmide kohandamise kohta, sealhulgas seirekavad;b) vastu võtta eeskirjad, et välistada mesindusprogrammi raames rahastatud meetmete samaaegne rahastamine liidu mõne muu kava raames, ning eeskirjad kasutamata vahendite ümberjaotamise kohta;c) heaks kiita liikmesriikide esitatud mesindusprogrammid, sealhulgas liidu rahaliste toetuse eraldamine;d) ajakohastada statistikat mesitarude arvu kohta, mis põhineb liikmesriikidelt saadud teabel.IX jaguSiidiussisektori toetusedARTIKKEL 155 Siidiussikasvatajatele antav toetus1. Toetust antakse liidus kasvatatud ning CN-koodi 0106 90 00 alla kuuluvate siidiusside ja CN-koodi 0511 99 85 alla kuuluvate siidiussimunade puhul.2. Toetust antakse siidiussikasvatajatele iga kasutatud siidiussimunade kasti kohta tingimusel, et kastid sisaldavad kindlaksmääratavat munade miinimumkogust ja usside kasvatamine on edukalt lõpetatud.3. Liikmesriikidel on õigus anda toetust ainult neile siidiussikasvatajatele, kes on siidiussimunade kastid saanud heakskiidetud asutuselt ja kes on pärast kasvatamise edukat lõpetamist tarninud saadud kookonid heakskiidetud asutusele.4. Nõukogu võtab aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt meetmed toetuse kindlaksmääramiseks ühe kasutatud siidiussimunade kasti kohta.Artikkel 156 Volituste delegeerimineSelleks et tagada Euroopa Liidu vahendite tõhus kasutamine, võib komisjon rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) munade miinimumkoguse ja muude tingimuste kohta seoses artikli 155 lõikes 2 osutatud eduka usside kasvatamisega;b) tingimuste kohta, mida artikli 155 lõikes 3 osutatud heakskiidetud asutused peavad täitma.Artikkel 157 RakendamisvolitusedKomisjon võtab rakendusaktidega kõik vajalikud meetmed käesoleva jao kohaldamiseks seoses:a) abitaotluste ja saatedokumentidega:b) toetuse vähendamisega hilinenud taotluse esitamisel;c) kontrolliga, mida liikmesriigid teevad artikli 155 lõikes 3 osutatud heakskiidetud asutuste suhtesd) liikmesriikide teatistega.II JAOTISTURUSTAMISEESKIRJAD JA TOOTJAORGANISATSIOONID[I PEATÜKKTurustamiseeskirjadI jaguTurustamisstandardidI ALAJAGU SISSEJUHATAVAD SÄTTEDARTIKKEL 158 ReguleerimisalaIlma et see piiraks I lisas loetletud toodete ja II lisa I osas osutatud põllumajandusliku päritolu etüülalkoholi suhtes kohaldatavaid sätteid ning veterinaaria ja toiduainete sektoris vastuvõetud eeskirju, millega tagatakse toodete vastavus hügieeni- ja tervishoiunormidele ning loomade ja inimeste tervise kaitse, sätestatakse käesolevas jaos üldist turustamisstandardit ning turustamisstandardeid käsitlevad eeskirjad iga sektori ja/või I lisas loetletud toodete ning II lisa I osas osutatud põllumajandusliku päritolu etüülalkoholi kohta.II ALAJAGU ÜLDINE TURUSTAMISSTANDARDARTIKKEL 159 Vastavus üldisele turustamisstandardile1. Käesoleva määruse kohaldamisel vastab toode „üldisele turustamisstandardile”, kui see on veatu ja standardse turustuskvaliteediga.2. Kui III alajao ning nõukogu direktiivide 2000/36/EÜ[26], 2001/112/EÜ[27], 2001/113/EÜ[28], 2001/114/EÜ[29], 2001/110/EÜ[30] ja 2001/111/EÜ[31] kohaselt ei ole turustamisstandardeid ei ole, võib käesoleva määruse I lisas loetletud tooteid, mis on inimtoiduna ette nähtud jaemüügiks vastavalt määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 3 lõikele 7, turustada üksnes sel juhul, kui need vastavad üldisele turustamisstandardile.3. Toodet käsitatakse üldisele turustamisstandardile vastavana, kui turustamiseks ettenähtud toode vastab kohaldatavale standardile, mille on vajaduse korral vastu võtnud üks XI lisas loetletud rahvusvahelistest organisatsioonidest.Artikkel 160 Volituste delegeerimineKomisjon võib turuolukorra muutustele reageerimiseks ja iga sektori eripära arvestamiseks võtta delegeeritud õigusaktidega vastu ja muuta artikli 159 lõikes 1 osutatud üldise turustamisstandardiga seotud nõudeid ja kõnealuse artikli lõikes 3 osutatud vastavuseeskirju ning teha neist erandeid.III alajagu Sektori- või tootepõhised turustamisstandardidARTIKKEL 161 ÜldpõhimõteTooteid, mille suhtes kehtivad sektori- või tootepõhised turustamisstandardid, võib liidus turustada üksnes kooskõlas selliste standarditega.Artikkel 162 Kehtestamine ja sisu1. Selleks et võtta arvesse tarbijate ootusi ja aidata kaasa põllumajandustoodete majanduslike tootmis- ja turustustingimuste, samuti nende kvaliteedi parandamisele, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta artikli 158 kohaselt sektori- või tootepõhised turustamisstandardid kõigil turustusetappidel, samuti selliste standardite kohaldamisel tehtavad erandid, selleks et kohaneda pidevalt muutuvate turutingimustega, rahuldada tarbijate nõudmisi ning võtta arvesse asjaomaste rahvusvaheliste standardite arengusuundi ja vältida takistuste tekkimist tootearendusel.2. Lõikes 1 osutatud turustamisstandardid võivad olla seotud nõuetega järgmiste tegurite suhtes:a) muud kui käesolevas määruses sätestatud mõisted, nimetused ja/või müüginimetused ning rümpade ja rümbaosade loetelud, mille suhtes kohaldatakse XII lisa;b) klassifitseerimiskriteeriumid, nagu klassidesse liigitamine, kaal, suurus, vanus, kategooria;c) taimesort või loomatõug või kaubanduslik tüüp;d) esitusviis, müüginimetused, kohustuslike turustamisstandarditega seotud märgistus, pakkimiskeskuste suhtes kohaldatavad eeskirjad, märgistamine, ümbrised, saagikoristusaasta ja eritingimuste kasutamine;e) kriteeriumid, nagu välimus, konsistents, vastavus, tooteomadused;f) tootmises kasutatud teatavad ained, koostisosad või koostisained, sealhulgas nende kvantitatiivne sisaldus, puhtus ja identifitseerimine;g) tootmistüüp ja tootmismeetod, sealhulgas veinivalmistustavad, vastavad halduseeskirjad ja käitlusahel;h) virrete ja veinide kupaaž ja segamine, sealhulgas nende mõisted ja nende suhtes kehtivad piirangud;i) säilitamismeetod ja -temperatuur;j) põllumajandustootmise asukoht ja /või päritolu;k) kogumise sagedus, tarnimine, säilitamine ja käitlemine;l) tootja ja/või tööstuskäitise, kus toode on valmistatud või töödeldud, identifitseerimine ja registreerimine;m) veesisalduse protsent;n) piirangud seoses teatavate ainete kasutamisega ja/või tegevuste rakendamisega;o) erikasutus;p) äridokumendid, saatedokumendid ja registrite pidamine;q) ladustamine, transport;r) sertifitseerimismenetlus;s) tingimused, millega reguleeritakse selliste toodete müümist, valdamist, ringlust ja kasutamist, mis ei vasta lõikes 1 osutatud sektori- või tootepõhistele turustamisstandarditele ja/või artiklis 163 osutatud mõistetele, nimetustele ja müüginimetustele, ning kõrvalsaaduste kõrvaldamist;t) tähtajad;u) liikmesriikide teatised, eri asutuste teatised liikmesriikide pädevatele asutustele ning eeskirjad eri toodete statistiliste turuandmete hankimise kohta.3. Lõikes 1 osutatud sektori- või tootepõhised turustamisstandardid kehtestatakse ilma Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses [ põllumajandustoodete kvaliteedikavade määrus ] esitatud vabatahtlikke kvaliteedimärkeid käsitlevaid sätteid piiramata ja võttes arvesse:a) asjaomaste toodete eripära;b) vajadust tagada tingimused nende toodete sujuvaks turuleviimiseks;c) tarbijate huvi saada toote kohta piisavat ja läbipaistvat teavet, sealhulgas tootmiskoha kohta, mis määratakse kindlaks iga juhtumi puhul eraldi, lähtudes geograafilisest asukohast;d) vajaduse korral meetodid, mida kasutatakse toodete füüsikaliste, keemiliste ja organoleptiliste omaduste kindlaksmääramiseks;e) rahvusvaheliste asutuste vastu võetud standardsoovitused.Artikkel 163 Teatavate sektorite ja/või toodete mõisted, nimetused ja/või müüginimetused1. XII lisas sätestatud mõisteid, nimetusi ja/või müüginimetusi kohaldatakse järgmiste sektorite või toodete suhtes:a) oliiviõli ja lauaoliivid;b) vein;c) veise- ja vasikaliha;d) inimtoiduks ettenähtud piim ja piimatooted;e) linnuliha;f) inimtoiduks ettenähtud võiderasvad.2. XII lisas sätestatud mõistet, nimetust ja/või müüginimetust võib liidus kasutada üksnes sellise toote turustamiseks, mis vastab vastavatele kõnealuses lisas sätestatud tingimustele.3. Selleks et kohaneda tarbijate nõudmistega ja võtta arvesse tehnika arengut ning vältida takistuste tekitamist tootearendusel, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta vajalikke muudatusi või teha erandeid XII lisas sätestatud mõistetest ja müüginimetustest.Artikkel 164 Lubatud hälveSelleks et võtta arvesse iga sektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada iga standardi lubatud hälbe, mille ületamisel käsitatakse kogu tootepartiid standardile mittevastavana.Artikkel 165 Veinivalmistustavad1. Rahvusvahelise Veiniameti (OIV) soovitatud ja avaldatud analüüsimeetodeid ja eeskirju kasutatakse toodete koostise määramiseks ja selgitamaks, kas kõnealuseid tooteid on käideldud lubatud veinivalmistustavadest erinevatel menetlustel.Kui Rahvusvahelise Veiniameti soovitatud ja avaldatud meetodid ja eeskirjad puuduvad, võtab komisjon vastavad meetodid ja eeskirjad vastu artikli 162 lõike 2 punkti g kohaselt.Kuni selliste eeskirjade vastuvõtmiseni kasutatakse nende asemel asjaomase liikmesriigi lubatud meetodeid ja eeskirju.2. Veinisektori toodete valmistamiseks ja säilitamiseks liidus kasutatakse üksnes veinivalmistustavasid, mis on lubatud XIII lisas ja sätestatud artikli 162 lõike 2 punktis g ja artikli 168 lõigetes 2 ja 3.Esimest lõiku ei kohaldata:a) viinamarjamahla ja kontsentreeritud viinamarjamahla suhtes;b) viinamarjamahla valmistamiseks mõeldud viinamarjavirde või kontsentreeritud viinamarjavirde suhtes.Lubatud veinivalmistustavasid võib kasutada üksnes kõnealuste toodete asjakohase valmistamise, säilitamise või töötlemise tagamiseks.Veinisektori tooteid valmistatakse liidus kooskõlas XIII lisas sätestatud asjakohaste piirangutega.Liidus ei tohi turustada XII lisa II osas loetletud tooteid, mille puhul on kasutatud veinivalmistustavasid, mis ei ole lubatud liidus või asjakohasel juhul riiklike veinivalmistustavadega, või mis on vastuolus XIII lisas sätestatud piirangutega.3. Komisjon, lubades veinivalmistustavade kasutamist vastavalt artikli 162 lõikes 2 punktis g osutatud menetlusele:a) tugineb Rahvusvahelise Veiniameti soovitatud ja avaldatud veinivalmistustavadele ja analüüsimeetoditele ning selliste veinivalmistustavade katselise kasutamise tulemustele, mille kasutamiseks ei ole veel luba antud;b) arvestab inimeste tervise kaitsega;c) võtab arvesse tarbijate eksitamise võimalikku ohtu nende kindlakskujunenud ootuste ja ettekujutuste tõttu, pidades silmas teabevahendite kättesaadavust ja võimalikkust selliste riskide vältimiseks;d) lubab veini looduslike ja põhiomaduste säilitamist ega põhjusta asjaomase toote koostise märkimisväärset muutust;e) tagab keskkonnakaitse vastuvõetava miinimumtaseme;f) peab kinni XIII lisas sätestatud veinivalmistustavade ja piirangute üldeeskirjadest.Artikkel 166 Veiniviinamarjasordid1. XII lisa II osas loetletud ja liidus toodetud tooteid valmistakse käesoleva artikli lõike 2 kohaselt liigitatavatest veiniviinamarjasortidest.2. Kui lõikest 3 ei tulene teisiti, liigitavad liikmesriigid veiniviinamarjasordid, mida võib nende territooriumil veini tootmiseks istutada, taasistutada või pookida.Liikmesriigid võivad liigitada üksnes veiniviinamarjasorte, mis vastavad järgmistele tingimustele:a) asjaomane sort kuulub Vitis vinifera liiki või on Vitis vinifera liigi ja muude perekonna Vitis liikide ristand;b) sort ei ole üks järgmistest: Noah', 'Othello', 'Isabelle', 'Jacquez', 'Clinton' ja 'Herbemont'.Kui veiniviinamarjasort jäetakse esimeses lõigus osutatud liigitusest välja, tuleb see sort välja juurida 15 aasta jooksul alates selle väljajätmisest.3. Lõike 2 esimeses lõigus osutatud liigitamiskohustusest vabastatakse liikmesriigid, kelle viimase viie veiniaasta keskmise toodangu alusel arvestatud veinitoodang ei ole suurem kui 50 000 hektoliitrit aastas.Siiski võib ka esimeses lõigus osutatud liikmesriikides veini tootmiseks istutada, taasistutada või pookida üksnes lõike 2 teises lõigus esitatud tingimustele vastavaid veiniviinamarjasorte.4. Erandina lõike 2 esimesest ja kolmandast lõigust ning lõike 3 teisest lõigust lubavad liikmesriigid teadusuuringuteks ja katseteks istutada, taasistutada või pookida järgmisi veiniviinamarjasorte:a) lõikes 3 osutatud liikmesriikide puhul liigitamata veiniviinamarjasordid;b) lõikes 3 osutatud liikmesriikide puhul veiniviinamarjasordid, mis ei vasta lõike 2 teise lõigu punktides a ja b esitatud tingimustele.5. Aladelt, kuhu on veini tootmiseks istutatud veiniviinamarjasordid vastuolus lõigetega 2–4, tuleb viinapuud välja juurida.Sellistelt aladelt viinapuude väljajuurimise kohustus puudub juhul, kui kõnealuste alade toodang on mõeldud eranditult veinitootja oma majapidamise tarbeks.6. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et kontrollida tootjate poolt lõigete 2–5 täitmist.Artikkel 167 Veini erikasutusVälja arvatud villitud vein, mille kohta on tõendeid, et villimine toimus enne 1. septembrit 1971, võib veini, mis on toodetud artikli 166 lõike 2 esimesele lõigule vastavalt koostatud liigitustesse kantud veiniviinamarjasortidest, kuid mis ei vasta XII lisa II osas sätestatud kategooriatele, kasutada ainult üksikisikutest veinitootjate oma majapidamise tarbeks, veiniäädika tootmiseks või destilleerimiseks.Artikkel 168 Teatavate toodete ja/või sektorite siseriiklikud eeskirjad1. Olenemata artikli 162 lõikest 1 võivad liikmesriigid vastu võtta või jõusse jätta oma siseriiklikud õigusaktid, millega nähakse ette erinevad kvaliteeditasemed võiderasvade jaoks. Need eeskirjad peavad võimaldama kvaliteeditaseme hindamist, lähtudes eeskätt kasutatud toorainega seotud kriteeriumidest, toote organoleptilistest omadustest ning selle füüsikalisest ja mikrobioloogilisest stabiilsusest.Esimese lõiguga ettenähtud võimalust kasutavad liikmesriigid peavad tagama, et teiste liikmesriikide tooted, mis vastavad nende siseriiklikes õigusaktides sätestatud kriteeriumitele, võivad mittediskrimineerivatel tingimustel kasutada mõisteid, mis kõnealuste õigusaktide alusel kinnitavad nendele kriteeriumitele vastavust.2. Liikmesriigid võivad piirata teatavate liidu õigusega lubatud veinivalmistustavade kasutamist või välistada nende tavade kasutamise ning näha ette rangemad piirangud oma territooriumil valmistatava veini suhtes, et kindlustada kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide, vahuveinide ja liköörveinide põhiomaduste säilimine.Liikmesriigid teavitavad nendest välistustest ja piirangutest komisjoni, kes juhib neile teiste liikmesriikide tähelepanu.3. Liikmesriigid võivad lubada selliste veinivalmistustavade katselist kasutamist, mis muidu ei ole lubatud, kooskõlas tingimustega, mille komisjon määrab kindlaks lõike 4 kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega.4. Nõuetekohase ja läbipaistva kohaldamise tagamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktide abil määrata kindlaks lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamise tingimused ning samuti lõikes 3 osutatud katselise tegevusega saadud toodete valdamise, ringluse ja kasutamise tingimused.IV alajagu impordi ja ekspordiga seotud turustamisstandardidARTIKKEL 169 ÜldsättedSelleks et võtta arvesse liidu ja teatavate kolmandate riikide vahelise kauplemise eripära ja mõne põllumajandustoote eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega määrata kindlaks tingimused, mille alusel loetakse, et imporditud tooted vastavad piisaval määral turustamisstandarditega seotud liidu nõuetele, ja mille abil saab võtta meetmeid, millega kehtestatakse erandid artiklist 161, ja tingimused, mis on seotud liidust eksporditavate toodete turustamisstandardite kohaldamisega.Artikkel 170 Veini impordi erisätted1. Kui aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutes ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesoleva peatüki II jao II alajaoga ettenähtud päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid ja märgistust käsitlevaid sätteid ning käesoleva määruse artiklis 163 osutatud mõisteid ja müüginimetusi CN-koodide 2009 61, 2009 69 ja 2204 alla kuuluvate liitu imporditavate toodete suhtes.2. Kui aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutes ei ole sätestatud teisiti, toodetakse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tooteid kooskõlas Rahvusvahelise Veiniameti soovitatud ja avaldatud või käesoleva määruse ja käesoleva määrusega vastu võetud meetmete kohaselt liidu lubatud veinivalmistustavadega.3. Lõikes 1 osutatud toodete importimisel tuleb esitada:a) lõigetes 1 ja 2 osutatud tingimuste täitmist tõendav sertifikaat, mille koostab komisjoni avaldatavasse loetellu kantud pädev asutus toote päritoluriigis;b) toote päritoluriigi määratud asutuse või osakonna koostatud analüüsiaruanne, kui toode on mõeldud otsetarbimiseks.V alajagu ÜhissättedARTIKKEL 171 Riiklikud kontrollidLiikmesriigid kontrollivad riskianalüüside alusel, kas tooted vastavad käesolevas jaos sätestatud eeskirjadele, ning kohaldavad asjakohaseid halduskaristusi.Artikkel 172 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik käesoleva jaoga seotud vajalikud meetmed, eelkõige:a) kehtestada üldise turustamisstandardi rakendamise eeskirjad;b) kehtestada XII lisas sätestatud mõistete ja müüginimetuste rakendamise eeskirjad;c) koostada XII lisa III osa punkti 5 teises lõigus ja XII lisa VI osa kuuenda lõigu punktis a osutatud toodete loetelud, mis põhinevad selliste toodete soovituslikel loeteludel, mida liikmesriigid peavad oma territooriumil vastavaks XII lisa III osa punkti 5 teises lõigus ja XII lisa VI osa kuuenda lõigu III punktis a nimetatud toodetele, ja mille liikmesriigid saadavad komisjonile;d) kehtestada sektori- või tootepõhiste turustamisstandardite rakendamise eeskirjad, sealhulgas proovivõtmise üksikasjalikud eeskirjad ning toodete koostise määramiseks kasutatavad analüüsimeetodid;e) kehtestada eeskirjad, mille abil on võimalik kindlaks teha, kas tooteid on käideldud lubatud veinivalmistustavadest erinevatel menetlustel;f) kehtestada eeskirjad, mis käsitlevad sektori- või tootepõhiste turustamisstandardite järgimise kontrollimist;g) kehtestada lubatud hälbe kindlaksmääramise eeskirjad;h) võtta vastu sätted, mis on seotud nõuete järgimise kontrollimise eest vastutavate asutustega, samuti kontrolli sisu ja sagedusega ning turustusetapiga, mille ajal kontrolle peab tegema;i) võtta vastu artiklis 169 sätestatud erandi rakendamiseks vajalikud meetmed.]II jaguPäritolunimetused, geograafilised tähised ja veinisektori traditsioonilised nimetusedI ALAJAGU SISSEJUHATAVAD SÄTTEDARTIKKEL 173 Reguleerimisala1. Käesolevas jaos kehtestatud eeskirju päritolunimetuste, geograafiliste tähiste ja traditsiooniliste nimetuste kohta kohaldatakse XII lisa II osa punktides 1, 3–6, 8, 9, 11, 15 ja 16 osutatud toodete suhtes.2. Lõikes 1 osutatud eeskirjade aluseks on:a) järgmiste rühmade seaduslike huvide kaitse:i) tarbijad jaii) tootjad.b) asjaomaste toodete ühisturu tõrgeteta toimimise tagamine jac) kvaliteetsete toodete tootmise edendamine, võimaldades seejuures kasutada riikliku kvaliteedipoliitika meetmeid.II alajaguPäritolunimetused ja geograafilised tähisedARTIKKEL 174 Mõisted1. Käesolevas alajaos kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „päritolunimetus” – piirkonna, konkreetse koha või erandjuhtudel riigi nimi, mida kasutatakse, et kirjeldada artikli 173 lõikes 1 osutatud toodet, mis vastab järgmistele nõuetele:i) selle kvaliteet ja omadused tulenevad valdavalt või eranditult teatavast geograafilisest piirkonnast koos sellele omaste looduslike ja inimteguritega;ii) viinamarjad, millest see on valmistatud, pärinevad eranditult kõnealusest geograafilisest piirkonnast;iii) selle tootmine toimub kõnealuses geograafilises piirkonnas jaiv) see on saadud viinamarjasortidest, mis kuuluvad Vitis vinifera liiki;b) „geograafiline tähis” – piirkonnale, konkreetsele kohale või erandjuhtudel riigile viitav tähis, mida kasutatakse, et kirjeldada artikli 173 lõikes 1 osutatud toodet, mis vastab järgmistele nõuetele:i) sellel on eriline kvaliteet, maine või muud omadused, mis tulenevad peamiselt sellest geograafilisest piirkonnast;ii) vähemalt 85 % selle valmistamiseks kasutavatest viinamarjadest pärinevad eranditult kõnealusest geograafilisest piirkonnast;iii) selle tootmine toimub kõnealuses geograafilises piirkonnas jaiv) see on saadud viinamarjasortidest, mis kuuluvad Vitis vinifera liiki või Vitis vinifera liikide ja muude perekonna Vitis liikide ristandite hulka.2. Teatavad traditsiooniliselt kasutatavad nimetused on päritolunimetused, kui:a) need tähistavad veini;b) need viitavad geograafilisele nimele;c) need vastavad lõike 1 punkti a alapunktides i–iv osutatud nõuetele jad) nende suhtes kohaldatakse käesolevas alajaos sätestatud päritolunimetuse ja geograafilise tähise kaitse alla võtmise menetlust.3. Päritolunimetused ja geograafilised tähised, sealhulgas need, mis on seotud kolmandate riikide geograafiliste piirkondadega, võetakse liidu kaitse alla käesolevas alajaos sätestatud eeskirjade alusel.Artikkel 175 Kaitsetaotluste sisu1. Päritolunimetuste või geograafiliste tähiste nimede kaitsetaotlused peavad hõlmama tehnilist toimikut, mis sisaldab:a) kaitstavat nimetust;b) taotleja nime ja aadressi;c) lõikes 2 osutatud tootespetsifikaati jad) koonddokumenti, milles esitatakse kokkuvõte lõikes 2 osutatud tootespetsifikaadist.2. Tootespetsifikaat võimaldab huvitatud osapooltel kontrollida päritolunimetuse või geograafilise tähise asjaomaseid tootmistingimusi.Tootespetsifikaat sisaldab vähemalt:a) kaitstavat nimetust;b) veini(de) kirjeldust:i) päritolunimetusega veinide korral selle põhiliste analüütiliste ja organoleptiliste omaduste kirjeldust;ii) geograafilise tähisega veinide korral selle põhiliste analüütiliste omaduste kirjeldust ning samuti organoleptiliste omaduste hinnangut või märget selliste omaduste kohta;c) vajaduse korral veini(de) valmistamiseks kasutatavaid eritavasid ning veini(de) valmistamisel kehtivaid asjakohaseid piiranguid;d) asjaomase geograafilise piirkonna piiritlust;e) maksimaalset saagikust hektari kohta;f) andmeid veiniviinamarjasordi või -sortide kohta, millest vein(id) on saadud;g) üksikasju, mis kinnitavad seost, millele on osutatud artikli 174 lõike 1 punkti a alapunktis i või olenevalt olukorrast artikli 174 lõike 1 punkti b alapunktis i;h) liidu või siseriiklikes õigusaktides sätestatud või liikmesriikide poolt ette nähtud juhtudel kaitstud päritolunimetust või kaitstud geograafilist tähist haldava organisatsiooni kehtestatud kohaldatavaid nõudeid, võttes arvesse asjaolu, et sellised nõuded peavad olema objektiivsed ja mittediskrimineerivad ja vastama liidu õigusele;i) tootespetsifikaatide tingimuste täitmist kontrollivate asutuste või organite nime ja aadressi ning nende konkreetseid ülesandeid.Artikkel 176 Kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga seotud kaitsetaotlus1. Kui kaitsetaotlus on seotud kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga, peaks see lisaks artiklis 175 sätestatud andmetele sisaldama tõendit, et kõnealune nimi on oma päritolumaal kaitstud.2. Taotluse edastatakse komisjonile kas otse taotleja poolt või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuste kaudu.3. Kaitsetaotlus esitatakse ühes liidu ametlikus keeles või sellega on kaasas kinnitatud tõlge ühesse nimetatud keelde.Artikkel 177 Taotlejad1. Iga huvitatud tootjarühm või erandjuhtudel üksiktootja võib taotleda päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitset. Taotlemises võivad osaleda ka teised huvitatud isikud.2. Tootjad võivad kaitsetaotluse esitada üksnes seoses nende endi toodetava veiniga.3. Ühise taotluse võib esitada piiriülest geograafilist piirkonda tähistava nime kohta või piiriülese geograafilise piirkonnaga seotud traditsioonilise nimetuse kohta.Artikkel 178 Riigisisene eelmenetlus1. Liidust pärit veinide artikli 174 kohaste päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsetaotluste suhtes kohaldatakse riiklikku eelmenetlust kooskõlas käesoleva artikliga.2. Kaitsetaotlus esitatakse selles liikmesriigis, mille territooriumilt päritolunimetus või geograafiline tähis pärineb.3. Liikmesriik vaatab kaitsetaotluse läbi, et kontrollida selle vastavust käesolevas alajaos sätestatud tingimustele.Liikmesriik korraldab riigisisese menetluse, millega tagatakse taotluse piisav avalikustamine ja nähakse ette vähemalt kahe kuu pikkune ajavahemik alates avalikustamisest, mille jooksul kõik tema territooriumil elavad või asuvad ning õigustatud huvi omavad füüsilised või juriidilised isikud võivad esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele, esitades liikmesriigile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse.4. Kui liikmesriik leiab, et päritolunimetus või geograafiline tähis ei vasta asjaomastele nõuetele või et see ei vasta üldiselt liidu õigusele, lükkab ta taotluse tagasi.5. Kui liikmesriik leiab, et asjaomased nõuded on täidetud,a) avaldab ta koonddokumendi ja tootespetsifikaadi vähemalt Internetis jab) esitab komisjonile kaitsetaotluse, mis sisaldab järgmist teavet:i) taotleja nimi ja aadress;ii) artikli 175 lõike 1 punktis d osutatud koonddokument;iii) liikmesriigi kinnitus, et taotleja esitatud taotlus vastab nõutud tingimustele; jaiv) punktis a osutatud avaldamise viide.Kõnealune teave esitatakse ühes liidu ametlikus keeles või sellega on kaasas kinnitatud tõlge ühesse nimetatud keelde.6. Liikmesriigid kehtestavad määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 118f ja käesoleva artikli järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. augustiks 2009.7. Kui liikmesriigil puuduvad riiklikud õigusnormid päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste kaitse kohta, võib ta vastavalt käesolevas alajaos esitatud tingimustele anda nimetusele riiklikul tasandil kaitse üksnes üleminekuajaks alates kuupäevast, mil selle kohta esitati komisjonile taotlus. Kõnealune ajutine riiklik kaitse lõpeb alates käesoleva alajao kohase registreerimisotsuse või registreerimisest keeldumise otsuse vastuvõtmise kuupäevast.Artikkel 179 Komisjoni järelevalve1. Komisjon avalikustab päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsetaotluse esitamise kuupäeva.2. Komisjon kontrollib, kas artikli 178 lõikes 5 osutatud kaitsetaotlused vastavad käesolevas alajaos sätestatud tingimustele.3. Kui komisjon leiab, et käesolevas alajaos sätestatud tingimused on täidetud, avaldab ta rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita artikli 175 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendi ja artikli 178 lõikes 5 osutatud tootespetsifikatsiooni avaldamise viite Euroopa Liidu Teatajas .4. Kui komisjon leiab, et käesolevas alajaos sätestatud tingimused ei ole täidetud, otsustab ta rakendusaktidega taotluse tagasi lükata.Artikkel 180 Vastuväidete esitamise menetlusKahe kuu jooksul alates artikli 179 lõikega 3 ette nähtud avaldamisest võivad kõik õigustatud huvi omavad liikmesriigid, kolmandad riigid, füüsilised või juriidilised isikud, kes asuvad või on asutatud muus liikmesriigis kui kaitset taotlev liikmesriik või kolmandas riigis, esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele, esitades komisjonile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse seoses käesolevas alajaos sätestatud tingimuste täitmisega.Kolmandas riigis asuvate või asutatud füüsiliste või juriidiliste isikute puhul esitatakse kõnealune avaldus kas otse või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuste kaudu esimeses lõigus osutatud kahekuulise ajavahemiku jooksul.Artikkel 181 Kaitse alla võtmise otsusKomisjonile kättesaadava teabe alusel ja artikli 180 kohase vastuväidete esitamise menetluse lõppemisel otsustab komisjon rakendusaktidega käesolevas alajaos sätestatud tingimustele vastava ja liidu õigusega kooskõlas oleva päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitse alla võtta või taotluse tagasi lükata, kui kõnealuseid tingimusi ei täideta.Artikkel 182 Homonüümid1. Kui taotlus on esitatud sellise nimetuse registreerimiseks, mis on täielikult või osaliselt homonüümne käesoleva määruse veinisektorit käsitlevate sätete kohaselt juba registreeritud nimetusega, siis võetakse registreerimisel arvesse kohalikku ja tavapärast kasutust ning segiajamise ohtu.Ei registreerita homonüümset nimetust, mis võib tekitada tarbijas eksliku arvamuse, et tooted on pärit muult territooriumilt, isegi kui nimetus on sõnasõnaliselt võetuna kõnealuste toodete tegeliku päritoluterritooriumi, -piirkonna või -koha osas täpne.Registreeritud homonüümset nimetust lubatakse kasutada tingimusel, et tegelikkuses suudetakse tagada hiljem registreeritud homonüümi ja registris juba esineva nimetuse eristamine, võttes arvesse vajadust kohelda asjaomaseid tootjaid erapooletult ning mitte eksitada tarbijaid.2. Lõiget 1 kohaldatakse mutatis mutandis , kui taotlus on esitatud sellise nimetuse registreerimiseks, mis on täielikult või osaliselt homonüümne geograafilise tähisega, mis on sellisena liikmesriikide õigusaktidega kaitstud.Liikmesriigid ei võta oma geograafilisi tähiseid käsitlevate õigusaktide kohaselt kaitse alla mitteidentseid geograafilisi tähiseid, kui päritolunimetus või geograafiline tähis on liidus kaitstud päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva liidu õiguse alusel.3. Selleks et võtta arvesse olemasolevat märgistamistava ning kui komisjoni delegeeritud õigusaktidega ei ole otsustatud teisiti, ei tohi viinamarjasordi nime kasutada käesoleva määrusega hõlmatud toodete märgistamiseks juhul, kui viinamarjasort sisaldab kaitstud päritolunimetust või kaitstud geograafilist tähist või koosneb sellest.4. Artikliga 174 hõlmatud toodete päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste kaitse ei mõjuta kaitstud geograafilisi tähiseid, mida kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 110/2008[32] määratletud piiritusjookide suhtes ja vastupidi.Artikkel 183 Kaitse alla võtmisest keeldumise põhjused1. Üldnimetuseks muutunud nimetusi ei kaitsta päritolunimetuse või geograafilise tähisena.Käesolevas alajaos tähendab „üldnimetuseks muutunud nimetus” veini nimetust, mis vaatamata oma seotusele koha või piirkonnaga, kus toodet algselt toodeti või turustati, on muutunud veini üldnimetuseks liidus.Selleks et otsustada, kas nimetus on või ei ole muutunud üldnimetuseks, võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige:a) hetkeolukorda liidus, eelkõige tarbimispiirkondades;b) asjakohaseid liidu või riigisiseseid õigusakte.2. Nimetust ei kaitsta päritolunimetuse või geograafilise tähisena juhul, kui selle kaitsmine võib kaubamärgi mainet ja tuntust arvesse võttes tarbijat veini tegeliku olemuse suhtes eksitada.Artikkel 184 Seos kaubamärkidega1. Juhul kui päritolunimetus või geograafilise tähis on käesoleva määruse alusel kaitstud, keeldutakse ühele artikli 185 lõikes 2 osutatud olukorrale vastava ja XII lisa II osas loetletud kategooria alla kuuluva tootega seotud kaubamärgi registreerimisest juhul, kui kaubamärgi registreerimistaotlus esitatakse komisjonile pärast päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsetaotluse esitamist ning päritolunimetus või geograafilise tähis võetakse seejärel kaitse alla.Esimese lõigu sätteid rikkudes registreeritud kaubamärgid tunnistatakse kehtetuteks.2. Ilma et see piiraks artikli 183 lõike 2 kohaldamist, võib olenemata päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsest jätkuvalt kasutada või uuendada kaubamärki, mille kasutus vastab ühele artikli 185 lõikes 2 osutatud olukorrale, mis on taotletud, registreeritud või asjaomaste õigusaktidega ettenähtud juhtudel liidu territooriumil kasutuses juurdunud enne komisjonile päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsetaotluse esitamise kuupäeva, tingimusel et selle tühistamiseks või kehtetuks tunnistamiseks ei ole ühtegi põhjust, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/95/EÜ[33] või nõukogu määrusega (EÜ) nr 207/2009[34].Sellistel juhtudel lubatakse kasutada päritolunimetust või geograafilist tähist kõrvuti vastavate kaubamärkidega.Artikkel 185 Kaitse1. Kaitstud päritolunimetusi ja kaitstud geograafilisi tähiseid võivad kasutada kõik ettevõtjad, kes turustavad veini, mis on toodetud kooskõlas vastava tootespetsifikaadiga.2. Kaitstud päritolunimetusi ja kaitstud geograafilisi tähiseid ning tootespetsifikaadiga kooskõlas kaitstud nimetusi kasutavaid veine kaitstakse:a) kaitstud nimetuse otsese või kaudse kaubanduslikul eesmärgil kasutamise eest:i) sarnastel toodetel, mis ei vasta kaitstud nimetuse tootespetsifikaadile; võiii) kui sellise kasutusega kaasneb päritolunimetuse või geograafilise tähise maine ärakasutamine;b) väärkasutuse, imiteerimise või seoste tekitamise eest ka siis, kui toote või teenuse tegelik päritolu on näidatud või kui kaitstud nimetus on tõlgitud või sellele on lisatud väljend „stiil”, „liik”, „meetod”, „toodetud nagu”, „imitatsioon”, „maitse”, „samasugune” või muu samalaadne väljend;c) muude toote lähtekohta, päritolu, laadi või olulisi omadusi käsitlevate valede või eksitavate märgete eest, mis esitatakse asjaomase toote sise- või välispakendil, reklaammaterjalides või tootega seotud dokumentides, ning selliste pakendite kasutamise eest, mis võivad jätta toote päritolust vale mulje;d) muu tegevuse eest, mis võib tarbijat eksitada seoses toote tegeliku päritoluga.3. Kaitstud päritolunimetused või kaitstud geograafilised tähised ei muutu liidus üldnimetusteks artikli 183 lõike 1 tähenduses.4. Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et lõpetada kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste ebaseaduslik kasutamine lõikes 2 osutatud viisil.Artikkel 186 RegisterKomisjon loob veini kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste avalikkusele kättesaadava elektroonilise registri ja haldab seda.Artikkel 187 Pädeva asutuse määramine1. Liikmesriigid määravad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004[35] artiklis 4 kehtestatud kriteeriumide alusel käesolevas alajaos sätestatud kohustuste täitmise kontrollimise eest vastutava(d) pädeva(d) asutuse(d).2. Liikmesriigid tagavad, et iga käesolevat alajagu järgival ettevõtjal on õigus olla kontrollisüsteemiga hõlmatud.3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõikes 1 osutatud pädeva(te)st asutus(t)est. Komisjon avalikustab nende nimed ja aadressid ning ajakohastab neid korrapäraselt.Artikkel 188 Spetsifikaatide järgimise kontrollimine1. Liidu geograafilise piirkonnaga seotud kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste puhul tagatakse tootmisel ning veini müügiks ettevalmistamise ajal ja järgselt tootespetsifikaatide järgimise iga-aastane kontrollimine:a) artikli 187 lõikes 1 osutatud pädeva(te) asutus(te) poolt võib) ühe või mitme kontrolliorgani poolt, kes vastutavad kontrollimiste eest määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 2 teise lõigu punkti 5 tähenduses ja kes tegutsevad toote sertifitseerimisasutusena kooskõlas kõnealuse määruse artiklis 5 kehtestatud kriteeriumidega.Sellise kontrollimise kulud kannavad kontrollitavad ettevõtjad.2. Kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga seotud kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste puhul tagatakse tootmisel ning veini müügiks ettevalmistamise ajal ja järgselt tootespetsifikaatide järgimise iga-aastane kontrollimine:a) kolmanda riigi määratud ühe või mitme ametiasutuse poolt võib) ühe või mitme sertifitseerimisasutuse poolt.3. Lõike 1 punktis b ja lõike 2 punktis b osutatud sertifitseerimisasutused vastavad Euroopa standardile EN 45011 või ISO/IEC juhendile 65 (toodete sertifitseerimise süsteemidega tegelevate asutuste üldnõuded) ning neid akrediteeritakse kooskõlas kõnealuse standardi või juhendiga.4. Kontrollides tootespetsifikaadi järgimist, on lõike 1 punktis a ning lõike 2 punktis a osutatud asutus piisavalt objektiivne ja erapooletu ning tema käsutuses on pidevalt kvalifitseeritud töötajad ja ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid.Artikkel 189 Tootespetsifikaatide muutmine1. Artikli 177 tingimustele vastav taotleja võib taotleda kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise tootespetsifikaadi muutmise heakskiitmist, eelkõige selleks, et võtta arvesse teaduse ja tehnika edusamme või määratleda uuesti artikli 175 lõike 2 teise lõigu punktis d osutatud geograafiline piirkond. Taotlustes kirjeldatakse ja põhjendatakse taotletud muudatusi.2. Kui kavandatud muudatus toob kaasa ühe või mitu muudatust artikli 175 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendis, kohaldatakse artikleid 178–181 muutmistaotluse suhtes mutatis mutandis . Kui aga taotletavad muudatused on väikesed, otsustab komisjon rakendusaktidega, kas kiita muutmistaotlus heaks ilma artikli 179 lõikes 2 ning artiklis 180 sätestatud menetluskorda järgimata, ning heakskiitmise korral avaldab komisjon seejärel artikli 179 lõikes 3 osutatud elemendid.3. Kui kavandatud muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist, kohaldatakse järgmisi eeskirju:a) kui geograafiline piirkond asub liikmesriigis, avaldab kõnealune liikmesriik oma seisukoha muudatuse suhtes ning heakskiidu korral avaldab muudetud tootespetsifikaadi ning teavitab komisjoni heakskiidetud muudatustest ja nende põhjendustest;b) kui geograafiline piirkond asub kolmandas riigis, otsustab komisjon rakendusaktidega, kas kiita kavandatud muutmine heaks.Artikkel 190 Tühistamine1. Komisjon võib omal algatusel või õigustatud huvi omava liikmesriigi, kolmanda riigi või füüsilise või juriidilise isiku asjakohaselt põhjendatud taotluse korral rakendusaktidega otsustada päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitse tühistada, kui vastava tootespetsifikaadi järgimine ei ole enam tagatud.Artikleid 178–181 kohaldatakse mutatis mutandis .Artikkel 191 Olemasolevad kaitstud veininimetused1. Määruse (EÜ) nr 1493/1999 artiklite 51 ja 54 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 753/2002[36] artikli 28 kohaselt kaitstud veininimetused võetakse automaatselt käesoleva määruse kohase kaitse alla. Komisjon kannab need käesoleva määruse artiklis 186 sätestatud registrisse.2. Lõikes 1 osutatud olemasolevate kaitstud veininimetustega seoses edastavad liikmesriigid komisjonile:a) Artikli 175 lõikes 1 ette nähtud tehnilised toimikud;b) riigisisesed otsused heakskiitmise kohta.3. Lõikes 1 osutatud veininimetused, mille kohta ei esitata lõikes 2 osutatud teavet 31. detsembriks 2011, arvatakse käesoleva määruse kaitse alt välja. Komisjon võtab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vajalikke meetmeid, et kõrvaldada kõnealused nimetused artiklis 186 sätestatud registrist.4. Artiklit 190 ei kohaldata käesoleva artikli lõikes 1 osutatud olemasolevate kaitstud veininimetuste suhtes.Kuni 31. detsembrini 2014 võib komisjon omal algatusel ja rakendusaktidega otsustada lõikes 1 osutatud olemasolevate kaitstud veininimetuste kaitse tühistada, kui need ei vasta artiklis 174 sätestatud tingimusteleArtikkel 192 TasudLiikmesriikidel on õigus nõuda oma kulude katteks tasu, sealhulgas nende kulude katteks, mis tekivad seoses käesoleva alajao kohaste kaitsetaotluste, vastuväidete, muutmis- ja tühistamistaotluste läbivaatamisega.Artikkel 193 Volituste delegeerimine1. Selleks et võtta arvesse tootmise eripära piiritletud geograafilises piirkonnas, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta:a) asjaomase geograafilise piirkonna piiritluse põhimõtted ningb) mõisted, piirangud ja erandid seoses tootmisega piiritletud geograafilises piirkonnas.2. Toote kvaliteedi ja jälgitavuse tagamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada tingimused, mille kohaselt võib tootespetsifikaat sisaldada artikli 175 lõike 2 punktis h osutatud lisanõudeid.3. Tootjate ja ettevõtjate õiguste ja õigustatud huvide kaitsmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) määratleda millisel juhul võib üksiktootja taotleda päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitset;b) kehtestada piirangud sellise taotleja kategooria suhtes, kes võib taotleda päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitset;c) võtta konkreetsed meetmed seoses piiriüleste taotluste suhtes kohaldatavate riiklike menetlustega;d) määratleda taotluse või nõude esitamise kuupäev;e) määratleda kaitse alguskuupäev;f) kehtestada tingimused, mille kohaselt käsitatakse muudatust väikesena artikli 189 lõike 2 tähenduses;g) määratleda kuupäev, mil muudatus jõustub.4. Piisava kaitse tagamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada piirangud kaitstud nimetuste suhtes.5. Kaitstud päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste ebaseadusliku kasutamise ärahoidmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega määratleda liikmesriikide sellekohased rakendatavad meetmed.6. Käesoleva alajaoga ettenähtud kontrollide tõhususe tagamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses ettevõtjate teatistega pädevatele asutustele.7. Selleks et tagada, et käesoleva alajao kohaldamine ei kahjusta ettevõtjaid ega pädevaid asutusi seoses veininimetustega, millele on kaitse antud enne 1. augustit 2009, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta üleminekusätted seoses:a) veininimetustega, mida liikmesriigid on 1. augustiks 2009 tunnustanud kui päritolunimetusi või geograafilisi tähiseid;b) riikliku eelmenetlusega;c) enne konkreetset kuupäeva turule viidud või märgistatud veinidega ningd) tootespetsifikaatide muutmisega.Artikkel 194 Rakendamisvolitused1. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva alajao kohaldamiseks seoses:a) tootespetsifikaadil esitatava teabega geograafilise piirkonna ja lõpptoote vahelise seose kohta;b) kaitse andmise või tagasilükkamise otsuste avalikkusele kättesaadavaks tegemisega;c) artiklis 186 osutatud registri loomise ja pidamisega;d) termini „kaitstud päritolunimetus” muutmisega terminiks „kaitstud geograafiline tähis”;e) piirüleste taotluste esitamisega;f) liikmesriikide tehtavate kontrollidega, sealhulgas analüüsid.2. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva alajao kohaldamiseks seoses päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitse- või muutmistaotluste läbivaatamise menetlusega, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, samuti seoses vastuväidete, tühistamis- ja muutmistaotluste menetlusega, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, ning seoses olemasolevate kaitstud veininimetuste puhul esitatava teabega, eelkõige seoses:a) näidisdokumentide ja edastamisvormidega;b) tähtaegadega;c) faktide, tõendite ja tõendavate dokumentide üksikasjadega, mis tuleb esitada koos taotluse või nõudega.Artikkel 195 Artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetavad rakendusaktidKui taotlust või nõuet käsitatakse vastuvõetamatuna, otsustab komisjon selle rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetamatuna tagasi lükata.III alajaguTraditsioonilised nimetusedARTIKKEL 196 Määratlus„Traditsiooniline nimetus” – liikmesriikides tavapäraselt artikli 173 lõikes 1 osutatud toodete kohta kasutatav nimetus, millega osutatakse:a) et toote päritolunimetus või geograafiline tähis on kaitstud liidu või riigisisese õiguse alusel; orb) kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega toodete valmistamis- või laagerdamismeetodile, kvaliteedile, värvusele, kohatüübile või mingile konkreetsele ajaloosündmusele.Artikkel 197 Kaitse1. Kaitstud traditsioonilist nimetust võib kasutada üksnes sellise toote puhul, mis on valmistatud kooskõlas artiklis 196 osutatud määratlusega.Traditsioonilisi nimetusi kaitstakse ebaseadusliku kasutamise eest.Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid, et lõpetada kaitstud traditsiooniliste nimetuste ebaseaduslik kasutamine.2. Traditsioonilised nimetused ei muutu liidu üldnimetusteks.Artikkel 198 Volituste delegeerimine1. Piisava kaitse tagamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta sätted kaitstava nimetuse keeleversiooni ja kirjaviisi kohta.2. Tootjate ja ettevõtjate õiguste ja õigustatud huvide kaitsmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega määratleda:a) traditsioonilise nimetuse kaitsetaotlust esitada võivate taotlejate kategooria;b) traditsioonilise nimetuse tunnustamise taotluse kehtivustingimused;c) traditsioonilise nimetuse kavandatud tunnustamise tagasilükkamise põhjused;d) kaitse ulatuse, sealhulgas seos kaubamärkidega, kaitstud traditsioonilised nimetused, kaitstud päritolunimetused või kaitstud geograafilised tähised, homonüümid või teatavad viinamarjaveinide nimetused;e) traditsioonilise nimetuse tühistamise põhjused;f) taotluse või nõude esitamise kuupäeva.3. Selleks et võtta arvesse kauplemistingimusi liidu ja teatavate kolmandate riikide vahel, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega määrata tingimused, mille alusel võib traditsioonilist nimetust kasutada kolmandatest riikidest pärit toodetel ja näha ette erandid artiklist 196.4. Kaitstud traditsioonilise nimetuse ebaseadusliku kasutamise ärahoidmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata liikmesriikide sellekohased rakendatavad meetmed.Artikkel 199 Rakendamisvolitused1. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva alajao kohaldamiseks seoses traditsioonilise nimetuse kaitse- või muutmistaotluste läbivaatamise menetlusega, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, samuti seoses vastuväidete või tühistamistaotluste menetlusega, sealhulgas vastuvõetavuse tingimused, eelkõige seoses:a) näidisdokumentide ja edastamisvormidega;b) tähtaegadega;c) faktide, tõendite ja tõendavate dokumentide üksikasjadega, mis tuleb esitada koos taotluse või nõudega.2. Komisjon otsustab rakendusaktidega, kas kiita heaks või lükata tagasi traditsioonilise nimetuse kaitse- või muutmistaotlus või kaitse tühistamine.3. Komisjon näeb rakendusaktidega ette selliste traditsiooniliste nimetuste kaitse, mille kaitsetaotlus on heaks kiidetud, eelkõige liigitades need vastavalt artikli 196 punktile a või b ning avaldades mõiste ja/või kasutustingimused.Artikkel 200 Artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetavad rakendusaktidKui taotlust või nõuet käsitatakse vastuvõetamatuna, otsustab komisjon selle rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetamatuna tagasi lükata.III jaguMärgistamine ja esitlemine veinisektorisARTIKKEL 201 MääratlusKäesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „märgistamine” kõik tootega seotud ja sellele viitavad sõnad, andmed, kaubamärgid, margitoodete nimed, kujunduselemendid või sümbolid mis tahes pakenditel, dokumentidel, sedelitel, etikettidel või kaelaetikettidel;b) „esitlemine” – mis tahes teave, mis edastatakse tarbijatele asjaomase toote pakendi abil, sealhulgas pudelite kuju ja tüübi abil.Artikkel 202 Horisontaaleeskirjade kohaldatavusKui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kõnealuste direktiivide reguleerimisalasse kuuluvate toodete märgistamise ja esitlemise suhtes direktiivi 2008/95/EÜ, nõukogu direktiivi 89/396/EMÜ,[37] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/13/EÜ[38] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ[39].Artikkel 203 Kohustuslikud elemendid1. Nende XII lisa II osa punktides 1–11, 13, 15 ja 16 osutatud toodete märgistamisel ja esitlemisel, mida turustatakse liidus või mis on ette nähtud eksportimiseks, kasutatakse järgmisi kohustuslikke elemente:a) viinamarjasaaduste kategooria nimetus kooskõlas XII lisa II osaga;b) kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide puhul:i) termin „kaitstud päritolunimetus” või „kaitstud geograafiline tähis” jaii) kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise nimetus;c) tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides;d) märge lähtekoha kohta;e) märge villija kohta ning vahuveini, gaseeritud vahuveini, kvaliteetvahuveini või aromaatse kvaliteetvahuveini puhul tootja või müüja nimi;f) imporditud veinide puhul märge importija kohta jag) vahuveini, gaseeritud vahuveini, kvaliteetvahuveini või aromaatse kvaliteetvahuveini puhul märge suhkrusisalduse kohta.2. Erandina lõike 1 punktist a võib viite viinamarjasaaduste kategooriale välja jätta selliste veinide puhul, mille etikett sisaldab kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise nimetust.3. Erandina lõike 1 punktist b võib viite terminitele „kaitstud päritolunimetus” või „kaitstud geograafiline tähis” välja jätta järgmistel juhtudel:a) kui etiketil on esitatud artikli 196 punktis a määratletud traditsiooniline nimetus;b) komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega määratletud erandjuhul, selleks et tagada vastavus olemasoleva märgistamistavaga.Artikkel 204 Vabatahtlikud elemendid1. Artikli 203 lõikes 1 osutatud toodete märgistamisel või esitlemisel võib kasutada eelkõige järgmisi vabatahtlikke elemente:a) aastakäik;b) ühe või mitme viinamarjasordi nimi;c) suhkrusisaldusele osutavad terminid muude kui artikli 203 lõike 1 punktis g osutatud veinide korral;d) kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide puhul artikli 196 punktis b osutatud traditsioonilised nimetused;e) kaitstud päritolunimetusele või kaitstud geograafilisele tähisele osutav liidu sümbol;f) teatavatele tootmismeetoditele viitavad terminid;g) kaitstud päritolunimetust või kaitstud geograafilist tähist kandvate veinide puhul muu sellise geograafilise koha nimi, mis on väiksem või suurem kui päritolunimetuse või geograafilise tähise aluseks olev piirkond.2. Seoses lõike 1 punktides a ja b osutatud elementide kasutamisega veinide puhul, millel puudub kaitstud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis, ning piiramata artikli 182 lõike 3 kohaldamist:a) kehtestavad liikmesriigid õigus- ja haldusnormid, et tagada sertifitseerimise, heakskiitmise ja kontrolli menetlused, millega tagatakse asjaomase teabe tõelevastavus;b) võivad liikmesriigid mittediskrimineerivate ja objektiivsete kriteeriumide alusel ning konkurentsi arvesse võttes koostada kõrvale jäetavate veiniviinamarjasortide loetelud nende territooriumil veiniviinamarjasortidest toodetava veini suhtes, eelkõige kui:i) esineb oht, et tarbija võib segi ajada veini tegeliku päritolu, sest vastav veiniviinamarjasort on lahutamatult seotud olemasoleva kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega;ii) asjaomane kontrollimine ei oleks kulutõhus, kuna vastav veiniviinamarjasort moodustab väga väikese osa liikmesriigi viinamarjaistandustest;c) ei anna eri liikmesriikidest pärit veinide segamine õigust veiniviinamarjasordi või -sortide märgistamiseks, välja arvatud juhul, kui asjaomased liikmesriigid lepivad kokku teisiti ja tagavad vastavate sertifitseerimis-, heakskiitmis- ja kontrollimenetluste teostatavuse.Artikkel 205 Keeled1. Artiklites 203 ja 204 osutatud sõnadega väljendatud kohustuslikud ja vabatahtlikud elemendid esitatakse ühes või enamas liidu ametlikus keeles.2. Olenemata lõikest 1 esitatakse kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise nimetus või artikli 196 punktis a osutatud traditsiooniline nimetus etiketil selle riigi keeles või keeltes, kus kaitse kehtib.Kui kaitstud päritolunimetuste või kaitstud geograafiliste tähiste või riiklike erinimetuste puhul kasutatakse ladina tähestikust erinevat tähestikku, siis võib asjaomane nimetus olla esitatud ka ühes või enamas liidu ametlikus keeles.Artikkel 206 JõustamineLiikmesriikide pädevad asutused võtavad meetmeid tagamaks, et artikli 203 lõikes 1 osutatud toodet, mis ei ole märgistatud kooskõlas käesoleva jaoga, ei turustata või see kõrvaldatakse turult.Artikkel 207 Volituste delegeerimine1. Märgistamise ja esitusviisiga seotud horisontaaleeskirjadega vastavuse tagamiseks ning selleks, et võtta arvesse veinisektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta mõisted, eeskirjad ja piirangud seoses:a) esitusviisiga ja muude kui käesoleva alajaoga ettenähtud märgistuse andmete kasutamisega;b) teatavate kohustuslike elementidega, eelkõige:i) kohustuslike elementide esitamiseks kasutatavad mõisted ja nende kasutustingimused;ii) ettevõtete nimetused ja nende kasutustingimused;iii) sätted, millega lubatakse tootjaliikmesriikidel kehtestada täiendavad eeskirjad seoses kohustuslike elementidega;iv) sätted, millega lubatakse kehtestada täiendavad erandid lisaks artikli 203 lõikes 2 osutatutele seoses viinamarjasaaduste kategooriale viitamise väljajätmisega; ningv) keelte kasutamise sätted;c) vabatahtlike elementidega, eelkõige:i) vabatahtlike elementide esitamiseks kasutatavad mõisted ja nende kasutustingimused;ii) sätted, millega lubatakse tootjaliikmesriikidel kehtestada täiendavad eeskirjad seoses vabatahtlike elementidega;d) esitusviisiga, eelkõige:i) teatavate pudelikujude kasutustingimused ning teatavate konkreetsete pudelikujude loetelu;ii) vahuveinipudeli-tüüpi pudelite ja -korkide kasutustingimused;iii) sätted, millega lubatakse tootjaliikmesriikidel kehtestada täiendavad eeskirjad seoses esitusviisiga;iv) keelte kasutamise sätted.2. Käesoleva alajaoga ettenähtud sertifitseerimis-, heakskiitmis- ja kontrollimenetluste tõhususe tagamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta sellekohased vajalikud meetmed.3. Ettevõtjate õigustatud huvide kaitsmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad seoses päritolunimetust või geograafilist tähist kandvate veinide ajutise märgistamise ja esitusviisiga ning seoses veinidega, mille asjaomane päritolunimetus või geograafiline tähis vastab artikli 178 lõikes 5 osutatud nõuetele.4. Ettevõtjate kahjustamise vältimiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta üleminekusätted seoses veinidega, mis on viidud turule ja märgistatud enne 1. augustit 2009.5. Selleks et tagada, et liidus ei turustataks ega eksporditaks tooteid, mis ei ole märgistatud kooskõlas käesoleva jaoga, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega määratleda liikmesriikide sellekohased rakendatavad meetmed.6. Selleks et võtta arvesse kauplemistingimusi liidu ja teatavate kolmandate riikide vahel, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta käesolevast alajaost tehtavad erandid:Artikkel 208 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik käesoleva jaoga seotud vajalikud meetmed seoses menetluste, teatiste ja tehniliste kriteeriumidega.II PEATÜKKTootjaorganisatsioonid, tootmisharudevahelised organisatsioonid, ettevõtjate organisatsioonidI jaguÜldpõhimõttedARTIKKEL 209 TootjaorganisatsioonidLiikmesriigid tunnustavad tootjaorganisatsioone, mis:a) koosnevad tootjatest, kes kuuluvad ühte järgmistest sektoritest:i) humalasektor;ii) oliiviõli ja lauaoliivide sektor;iii) puu- ja köögiviljasektor tootjate puhul, kes kasvatavad ühte või mitut nimetatud sektori toodet ja/või kõnealuseid tooteid, mis on mõeldud üksnes töötlemiseks;[iv) piima- ja piimatootesektor;]v) siidiussisektor;b) on asutatud tootjate algatusel;c) järgivad konkreetset eesmärki, mis võib hõlmata (puu- ja köögiviljasektoriga seoses peab hõlmama) eelkõige ühte või enamat järgmistest eesmärkidest:i) selle tagamine, et tootmine kavandataks ja kohandataks vastavalt nõudmisele, eriti kvaliteedi ja kvantiteedi osas;ii) tarnete koondamine ja liikmete toodete turustamine;iii) tootmiskulude optimeerimine ja omahindade tasakaalustamine.Liikmesriigid võivad tunnustada ka tootjaorganisatsioone, mille on asutanud tootjad artiklis 1 osutatud mis tahes sektoris, välja arvatud käesoleva artikli esimese lõigu punktis a osutatud sektorid, kõnealuse lõigu punktides b ja c sätestatud tingimustel.Liikmesriigid võivad veinisektori puhul tunnustada vastavalt esimese lõigu punktides b ja c sätestatud tingimustele tootjaorganisatsioone, kes kohaldavad põhikirja, milles nõutakse nende liikmetelt eelkõige:a) tootjaorganisatsioonis vastu võetud eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad aruandlust toodangu kohta, toodangut, turustamist ja keskkonnakaitset;b) teabe esitamist, mida tootjaorganisatsioon vajab statistilistel eesmärkidel, eriti viljeluspiirkondade ja turu arengu kohta;c) trahvide maksmist põhikirjajärgsete kohustuste täitmata jätmise eest.Veinisektoris võidakse järgida eelkõige järgmisi konkreetseid eesmärke esimese lõigu punkti c tähenduses:a) keskkonnasäästlike viljelustavade ja tootmistehnoloogia kasutamise edendamine ning selleks tehnilise abi osutamine;b) veinitootmise kõrvalsaaduste majandamisega ja jäätmekäitlusega seotud algatuste edendamine, eelkõige vee, mulla ja maastiku kaitseks ning bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks või arendamiseks;c) säästvate tootmismeetodite ja turuarengute uuringute tegemine;d) kaasaaitamine käesoleva osa I jaotise IV peatüki VII jaos osutatud toetusprogrammide eesmärkide saavutamisele.Artikkel 210 Tootmisharudevahelised organisatsioonid1. Liikmesriigid tunnustavad tootmisharudevahelisi organisatsioone, mis:a) koosnevad järgmiste sektorite toodete tootmise, kaubanduse ja/või töötlemisega seotud majandustegevuse esindajatest:i) oliiviõli ja lauaoliivide sektor;ii) tubakasektor;b) on moodustatud kõigi või osa liikmesorganisatsioonide või -ühenduste algatusel;c) järgivad konkreetset eesmärki, mis võib seonduda eelkõige järgmisega:i) liikmete toodangu tarnimise ja turustamise koondamine ja koordineerimine;ii) tootmise ja töötlemise ühiselt kohandamine turu nõudmisele ja toote täiustamine;iii) tootmise ja töötlemise ratsionaliseerimise ja täiustamise edendamine;iv) uuringute tegemine jätkusuutlike tootmismeetodite ja turuarengute kohta.2. Kui lõikes 1 osutatud tootmisharudevahelised organisatsioonid tegutsevad mitme liikmesriigi territooriumil, annab komisjon neile rakendusaktidega tunnustuse ilma artikli 323 lõikes 1 nimetatud komitee abita.3. Lisaks lõikele 1 tunnustavad liikmesriigid seoses puu- ja köögiviljasektoriga ning võivad tunnustada seoses veinisektoriga ka neid tootmisharudevahelisi organisatsioone, mis:a) koosnevad sissejuhatuses osutatud sektorite toodete tootmise, kaubanduse või töötlemisega seotud majandustegevuse esindajatest;b) on moodustatud kõigi või osa punktis a osutatud esindajate algatusel;c) teostavad liidu ühes või mitmes piirkonnas üht ning puu- ja köögiviljasektori puhul kaht või enamat järgmist tegevust, võttes arvesse tarbijate huve, ning veinisektori puhul ilma teisi sektoreid mõjutamata, võttes arvesse rahvatervist ja tarbijate huve:i) tootmise ja turuga seotud teadlikkuse ja läbipaistvuse suurendamine;ii) puu- ja köögiviljasektori ning veinisektori toodete turuleviimise paremale koordineerimisele kaasaaitamine, eelkõige teadus- ja turu-uuringute kaudu;iii) liidu eeskirjadele vastavate standardsete lepinguvormide koostamine;iv) toodetud puu- ja köögiviljade ning veinisektori toodete potentsiaali täielikum ärakasutamine;v) teabe kogumine ja uuringute tegemine, mis on vajalik selleks, et kohandada tootmist paremini turu nõuete ning tarbijate eelistuste ja ootustega, eelkõige tootekvaliteedi ja keskkonnakaitse seisukohast;vi) võimaluste otsimine taimekaitsevahendite ja muude lisandite kasutamise piiramiseks ning tootekvaliteedi säilitamise ja mulla ning vee kaitse tagamiseks;vii) kõigil tootmis- ja turustamisetappidel ning veinisektori puhul ka veinivalmistamisetappidel kasutatavate tootekvaliteedi parandamise meetodite ja vahendite arendamine;viii) mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste potentsiaali kasutamine, kaitsmine ja edendamine;ix) integreeritud tootmise või muude keskkonnasäästlike tootmismeetodite edendamine;x) puu- ja köögiviljasektori puhul XIV lisa punktides 2 ja 3 osutatud tootmis- ja turustamiseeskirjade suhtes liidu või riigisisestest eeskirjadest rangemate eeskirjade sätestamine;xi) veinisektori puhul:-  kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veini erilistest omadustest teavitamine;-  mõõduka ja vastutustundliku veinitarbimise innustamine ning alkoholi kuritarvitamisega seotud ohtudest teavitamine;-  veini müügiedendusmeetmete võtmine, eelkõige kolmandates riikides.[4. Liikmesriigid võivad tunnustada ka tootmisharudevahelisi organisatsioone, mis:a) koosnevad piima- ja piimatootesektori toodete tootmise, kaubanduse või töötlemisega seotud majandustegevuse esindajatest:b) on moodustatud kõigi või osa punktis a osutatud esindajate algatusel;c) rakendavad liidu ühes või mitmes piirkonnas ühte või mitut järgmist tegevust, võttes arvesse tarbijate huve:i) tootmise ja turuga seotud teadlikkust ja läbipaistvust suurendamine, sealhulgas statistilised andmed hindade, mahtude ja eelnevalt sõlmitud toorpiima tarnelepingute kestuse kohta, ning analüüsid võimalike edasiste turusuundumuste kohta piirkondlikul või riiklikul tasandil;ii) piima- ja piimatootesektori toodete turuleviimise paremale koordineerimisele kaasaaitamine, eelkõige teadus- ja turu-uuringute kaudu;iii) liidu eeskirjadele vastavate standardsete lepinguvormide koostamine;iv) teabe kogumine ja uuringute tegemine, mis on vajalik selleks, et kohandada tootmist paremini turu nõuete ning tarbijate eelistuste ja ootustega, eelkõige tootekvaliteedi ja keskkonnakaitse seisukohast;v) võimaluste otsimine loomatervishoiu toodete ja muude lisandite kasutuse piiramiseks;vi) kõigil tootmis- ja turustamisetappidel kasutatavate tootekvaliteedi parandamise meetodite ja vahendite arendamine;vii) mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste potentsiaali kasutamine, kaitsmine ja edendamine; ningviii) integreeritud tootmise või muude keskkonnasäästlike tootmismeetodite edendamine.]Artikkel 211 Tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad ühissätted1. Ilma et see piiraks tunnustamist, mille kohta liikmesriigid võtavad vastu otsuse siseriikliku õiguse alusel ning kooskõlas liidu õigusega, kohaldatakse artiklit 209 ja artikli 210 lõiget 1 vastavalt tootjaorganisatsioonidele ja tootmisharudevahelistele organisatsioonidele kõikides artiklis 1 osutatud sektorites, välja arvatud artikli 209 esimese lõigu punktis a ja artikli 210 lõikes 1 osutatud sektorites.2. Vastavalt määrustele (EÜ) nr 865/2004, (EÜ) nr 1952/2005 ja (EMÜ) nr 707/76 tunnustatud või heakskiidetud tootjaorganisatsioone käsitatakse käesoleva määruse artikli 209 kohaselt tunnustatud tootjaorganisatsioonidena.Vastavalt määrustele (EMÜ) nr 2077/92 ja (EÜ) nr 865/2004 tunnustatud või heakskiidetud tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitatakse käesoleva määruse artikli 210 kohaselt tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonidena.Artikkel 212 Ettevõtjate organisatsioonidKäesoleva määruse kohaldamisel hõlmavad ettevõtjate organisatsioonid oliiviõli ja lauaoliivide sektori tunnustatud tootjaorganisatsioone, tunnustatud tootmisharudevahelised organisatsioone või muude tunnustatud ettevõtjate organisatsioone või nende ühendusi.II jaguPuu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone, tootmisharudevahelisi organisatsioone ning tootjarühmi käsitlevad eeskirjadI ALAJAGU TOOTJAORGANISATSIOONIDE PÕHIKIRI JA NENDE TUNNUSTAMISE EESKIRJADARTIKKEL 213 Tootjaorganisatsioonide põhikiri1. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni põhikirjaga nõutakse selle tootjaliikmetelt eelkõige:a) tootjaorganisatsioonis vastu võetud eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad aruandlust toodangu kohta, toodangut, turustamist ja keskkonnakaitset;b) kuulumist üksnes ühte tootjaorganisatsiooni seoses artikli 209 esimese lõigu punkti a alapunktis iii osutatud mis tahes toote tootmisega asjaomases põllumajandusettevõttes;c) kogu oma vastava toodangu turustamist tootjaorganisatsiooni kaudu;d) tootjaorganisatsiooni poolt statistilistel eesmärkidel nõutava teabe esitamist, eelkõige viljeluspiirkondade, saagikoguste, saagikuse ja otsemüügi kohta;e) selle põhikirjas sätestatud rahalise toetuse maksmist artiklis 120 sätestatud rakendusfondi asutamiseks ja rahastamiseks.2. Olenemata lõike 1 punktist c ja kui tootjaorganisatsioon seda lubab ning kui see on kooskõlas tootjaorganisatsiooni sätestatud tingimustega, võivad tootjaliikmed:a) müüa vaid kindlaksmääratud osa oma toodangust ja/või toodetest otse oma põllumajandusettevõttest ja/või väljaspool seda tarbijatele nende isiklike vajaduste rahuldamiseks; nimetatud osa suuruse määrab kindlaks liikmesriik ja see ei või olla väiksem kui 10 %;b) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid kogustes, mis on nende organisatsioonis turustatava toodangu mahuga võrreldes tähtsusetud;c) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid, mis nende omaduste tõttu ei kuulu tavaliselt asjaomase tootjaorganisatsiooni äritegevuse alla.3. Tootjaorganisatsiooni põhikirjas sätestatakse samuti:a) lõikes 1 osutatud eeskirjade kindlaksmääramise, vastuvõtmise ja muutmise kord;b) liikmete kohustus maksta tootjaorganisatsiooni rahastamiseks vajalikku rahalist toetust;c) eeskirjad, mis võimaldavad tootjaliikmetel demokraatlikult kontrollida oma organisatsiooni ja tema otsuseid;d) karistused põhikirjajärgsete kohustuste täitmata jätmise, eelkõige rahalise toetuse maksmata jätmise ja tootjaorganisatsiooni eeskirjade rikkumise eest;e) uute liikmete vastuvõtmise eeskirjad, eelkõige minimaalne liikmeksoleku aeg;f) organisatsiooni toimimiseks vajalikud raamatupidamis- ja eelarve-eeskirjad.4. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone käsitatakse organisatsioonidena, mis tegutsevad majandusküsimustes oma liikmete nimel ja huvides.Artikkel 214 Tunnustamine1. Liikmesriigid tunnustavad puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonidena kõiki sellist tunnustamist taotlevaid juriidilisi isikuid või juriidiliste isikute selgelt määratletud osi, tingimusel et:a) nende eesmärk on kasutada keskkonnasäästlikke viljelustavasid ja tootmistehnikaid ning eelkõige jäätmekäitlustavasid, mille abil nad kaitsevad vee, mulla ja maastiku kvaliteeti, säilitavad või soodustavad bioloogilist mitmekesisust ja vastavad artiklites 209 ja 213 sätestatud nõuetele ning esitavad selle kohta asjakohased tõendid;b) neil on ettenähtud miinimumarv liikmeid ja nende turustatav toodang vastab miinimummahule või miinimumväärtusele, mille kehtestavad liikmesriigid, ning nad esitavad selle kohta asjakohased tõendid;c) on piisavalt tõendatud, et nad suudavad tegutseda nõuetekohaselt pikema aja jooksul ning tagades tõhusa ja piisava varustatuse; sel eesmärgil võivad liikmesriigid otsustada, milliseid artikli 209 esimese lõigu punkti a alapunktis iii osutatud tooteid või tooterühmi peaksid tootjaorganisatsioonid hõlmama;d) nad võimaldavad oma liikmetel saada tõhusat tehnilist abi keskkonnasäästlike viljelustavade kasutamisel;e) nad annavad oma liikmetele vajaduse korral tehnilisi vahendeid toodangu korjamiseks, ladustamiseks, pakkimiseks ning turustamiseks;f) nad tagavad oma tegevuse nõuetekohase äri- ja raamatupidamiskorralduse ningg) neil ei ole asjaomasel turul valitsevat seisundit, kui see ei ole vajalik aluslepingu artikli 39 eesmärkide saavutamiseks.2. Liikmesriigid:a) teevad otsuse tootjaorganisatsiooni tunnustamise kohta kolme kuu jooksul alates taotluse ja kõigi vastavate tõendite esitamisest;b) teostavad korrapäraselt kontrolle veendumaks, et tootjaorganisatsioonid järgivad käesoleva peatüki sätteid; kehtestavad käesoleva määruse sätete eiramise või täitmata jätmise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ja võtavad vajaduse korral vastu otsuse tunnustus tühistada;c) teatavad komisjonile üks kord aastas igast tunnustuse andmise, andmata jätmise või tühistamise otsusest.II alajaguTootjaorganisatsioonide liidud ja tootjarühmadARTIKKEL 215 Tootjaorganisatsioonide liidud puu- ja köögiviljasektorisPuu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonide liit moodustatakse tunnustatud tootjaorganisatsioonide algatusel ning see võib tegeleda tootjaorganisatsiooni mis tahes käesolevas määruses osutatud tegevusega. Sel eesmärgil võivad liikmesriigid tootjaorganisatsioonide liitu selle taotlusel tunnustada, kui:a) liikmesriik leiab, et kõnealune liit suudab asjaomast tegevust tõhusalt teostada, jab) liidul ei ole kõnealusel turul valitsevat seisundit, kui see ei ole vajalik aluslepingu artikli 39 eesmärkide saavutamiseks.Artikli 213 lõiget 4 kohaldatakse mutatis mutandis .Artikkel 216 AllhankedLiikmesriigid võivad lubada puu- ja köögiviljasektori tunnustatud tootjaorganisatsioonil või kõnealuse sektori tunnustatud tootjaorganisatsioonide liidul anda oma mis tahes ülesandeid allhankijatele, sealhulgas tütarettevõtjatele, tingimusel et ta esitab liikmesriigile piisavad tõendid selle kohta, et selline tegevus on asjakohane kõnealuse tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu eesmärkide saavutamiseks.Artikkel 217 Puu- ja köögiviljasektori tootjarühmad1. 1. mail 2004 või pärast seda kuupäeva Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide tootjatel või aluslepingu artikli 349 lõikes 2 osutatud liidu äärepoolseimate piirkondade või määruse (EÜ) nr 1405/2006 artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaarte tootjatel, kes kasvatavad ühte või mitut puu- ja köögiviljasektori toodet ja/või sellist toodet, mis on mõeldud üksnes töötlemiseks, võib lubada oma algatusel moodustada tootjarühmi kui juriidilisi isikuid või juriidiliste isikute selgelt määratletud osi eesmärgiga saada tunnustatud tootjaorganisatsioonina.Kõnealustel tootjarühmadel võib lubada kasutada üleminekuperioodi, et täita artiklis 209 sätestatud tootjaorganisatsioonide tunnustamise tingimusi.Tunnustuse saamiseks esitavad kõnealused tootjarühmad asjaomasele liikmesriigile järkjärgulise tunnustuskava, mille heakskiitmine tähendab teises lõigus osutatud üleminekuperioodi algust ja kujutab endast eeltunnustuse andmist. Üleminekuperiood ei või olla pikem kui viis aastat.2. Enne tunnustuskava heakskiitmist teatavad liikmesriigid komisjonile oma kavatsustest ja nende võimalikust finantsmõjust.III alajaguEeskirjade laiendamine ühe majanduspiirkonna tootjateleARTIKKEL 218 Eeskirjade laiendamine1. Kui teatavas majanduspiirkonnas tegutsevat puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni käsitatakse teatava toote puhul selle piirkonna tootmist ja tootjaid esindavana, võib asjaomane liikmesriik tootjaorganisatsiooni taotlusel kehtestada selles majanduspiirkonnas tegutsevate tootjaorganisatsiooni mittekuuluvate tootjate suhtes järgmised siduvad eeskirjad:a) Artikli 213 lõike 1 punktis a osutatud eeskirjad;b) eeskirjad, mis on vajalikud artikli 121 lõike 2 punktis c osutatud meetmete rakendamiseks.Esimest lõiku kohaldatakse tingimusel, et eeskirjad:a) on kehtinud vähemalt ühe turustusaasta jooksul;b) kuuluvad XIV lisa täielikku loetellu;c) muudetakse siduvaks kõige rohkem kolmeks turustusaastaks.Teise lõigu punktis a osutatud tingimust ei kohaldata siiski juhul, kui kõnealusteks eeskirjadeks on XIV lisa punktides 1, 3 ja 5 nimetatud eeskirjad. Sel juhul ei või eeskirjade laiendamist kohaldada pikema perioodi kui ühe turustusaasta suhtes.2. Käesoleva alajao kohaldamisel tähendab „majanduspiirkond” kõrvuti või naabruses asetsevatest tootmispiirkondadest koosnevat geograafilist ala, kus on ühesugused tootmis- ja turustustingimused.Liikmesriigid edastavad majanduspiirkondade nimekirja komisjonile.Ühe kuu jooksul pärast nimekirja edastamist kiidab komisjon rakendusaktiga ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita selle heaks või otsustab pärast konsulteerimist asjaomase liikmesriigiga, millised muudatused peab viimane sellesse sisse viima. Komisjon teeb heakskiidetud nimekirja avalikkusele kättesaadavaks talle sobival viisil.3. Tootjaorganisatsiooni käsitatakse lõike 1 tähenduses esindavana, kui selle liikmed moodustavad vähemalt 50 % selle tegutsemispiirkonna tootjatest ja see hõlmab vähemalt 60 % selle piirkonna toodangu mahust. Ilma et see piiraks lõike 5 kohaldamist, ei võeta nimetatud protsendimäärade arvutamisel arvesse mahepõllundustooteid või nende tootjaid, kes on kuni 31. detsembrini 2008 hõlmatud määrusega (EMÜ) nr 2092/91 ning alates 1. jaanuarist 2009 määrusega (EÜ) nr 834/2007.4. Teatavas majanduspiirkonnas kõigile tootjatele siduvaks muudetud eeskirjad:a) ei põhjusta mingit kahju teistele tootjatele asjaomases liikmesriigis ega liidus;b) ei ole kohaldatavad enne turustusaasta algust sõlmitud lepingu alusel otse töötlemiseks tarnitavate toodete suhtes, kui need eeskirjad kõnealuseid tooteid otseselt ei käsitle, välja arvatud artikli 213 lõike 1 punktis a osutatud toodangu aruandlust käsitlevad eeskirjad;c) ei ole vastuolus kehtivate liidu ja riigi eeskirjadega.5. Eeskirjad ei pea olema siduvad mahepõllumajanduslike toodete tootjatele, kes on kuni 31. detsembrini 2008 hõlmatud määrusega (EMÜ) nr 2092/91 ning alates 1. jaanuarist 2009 määrusega (EÜ) nr 834/2007, välja arvatud siis, kui sellise meetme suhtes on kokku leppinud vähemalt 50 % nimetatud majanduspiirkonna asjakohastest tootjatest ning kui organisatsioon hõlmab vähemalt 60 % selle piirkonna vastavast toodangust.Artikkel 219 TeatamineLiikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata eeskirjadest, mille nad konkreetses majanduspiirkonnas on muutnud kohustuslikuks kõigile tootjatele vastavalt artikli 218 lõikele 1. Komisjon teeb need eeskirjad avalikkusele kättesaadavaks talle sobival viisil.Artikkel 220 Eeskirjade laiendamise kehtetuks tunnistamineKomisjon otsustab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita, et liikmesriik peab tunnistama vastavalt artikli 218 lõikele 1 eeskirjade laiendamise kohta tehtud otsuse kehtetuks, kui komisjon:a) teeb kindlaks, et kõnealune laiendamine teistele tootjatele välistab konkurentsi olulisel osal siseturust või ähvardab vaba kaubandust või ohustab aluslepingu artikli 39 eesmärke;b) teeb kindlaks, et teistele tootjatele laiendatud eeskirjade suhtes kohaldatakse aluslepingu artikli 101 lõiget 1. Komisjoni otsust nende eeskirjade kohta kohaldatakse alles alates kindlakstegemise kuupäevast;c) leiab pärast kontrollimist, et käesolevat alajagu ei ole järgitud.Artikkel 221 Mitteliikmetest tootjatelt saadav rahaline toetusKui kohaldatakse artikli 218 lõiget 1, võib asjaomane liikmesriik esitatud tõendite kontrollimise põhjal otsustada, et mitteliikmetest tootjad peavad tootjaorganisatsioonile maksma osa liikmetest tootjate makstavast rahalisest toetusest, millega kaetakse:a) artikli 218 lõikes 1 osutatud eeskirjadest tulenevad halduskulud;b) kulud organisatsiooni või liidu korraldatud teadus- ja turu-uuringutele ning tarbimise edendamisele, millest saavad kasu kõik selle piirkonna tootjad.Artikkel 222 Eeskirjade laiendamine tootjaorganisatsioonide liitudeleKäesoleva alajao kohaldamisel käsitatakse kõiki viiteid tootjaorganisatsioonidele ka viidetena tunnustatud tootjaorganisatsioonide liitudele.IV alajaguTootmisharudevahelised organisatsioonid puu- ja köögiviljasektorisARTIKKEL 223 Tunnustamine ja tunnustuse tühistamine1. Kui liikmesriigi struktuurid seda õigustavad, võib liikmesriik puu- ja köögiviljasektori tootmisharudevaheliste organisatsioonidena tunnustada kõiki tema territooriumil tegutsevaid juriidilisi isikuid, kes esitavad nõuetekohase taotluse, tingimusel et need:a) tegutsevad selle liikmesriigi ühes või mitmes piirkonnas;b) esindavad märkimisväärset osa kõnealuses piirkonnas või kõnealustes piirkondades toimuvast puu- ja köögivilja ning puu- ja köögiviljatoodete tootmisest, müügist ja/või töötlemisest, ning suudavad rohkem kui ühe piirkonna puhul näidata igas piirkonnas iga ühendatava tegevusala kohta minimaalset esindatuse taset;c) teostavad kahte või enamat artikli 210 lõike 3 punktis c osutatud tegevust;d) ei tegele ise puu- ja köögivilja või puu- ja köögiviljatoodete tootmise, töötlemise ega turustamisega;e) ei ole seotud mitte ühegi artikli 285 lõikes 4 osutatud kokkuleppe, otsuse ega kooskõlastatud tegevusega.2. Enne tunnustuse andmist teatab liikmesriik komisjonile, millised tootmisharudevahelised organisatsioonid tunnustust taotlevad, edastades kogu asjakohase teabe nende esindavuse ja eri tegevusvaldkondade kohta koos hinnangu andmiseks vajaliku muu teabega.Komisjon võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita esitada tunnustamisele vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast teatamist.3. Liikmesriigid:a) teevad otsuse tunnustamise kohta kolme kuu jooksul pärast taotluse ja kõigi asjakohaste tõendavate dokumentide esitamist;b) teostavad korrapäraseid kontrolle veendumaks, et tootmisharudevahelised organisatsioonid vastavad tunnustuse tingimustele, kohaldavad käesoleva määruse sätete täitmata jätmise või eiramise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ning teevad vajaduse korral otsuse tunnustuse tühistamise kohta;c) tühistavad tunnustuse, kui:i) enam ei täideta käesolevas alajaos sätestatud tunnustuse nõudeid ja tingimusi;ii) tootmisharudevaheline organisatsioon osaleb mõnes artikli 285 lõikes 4 osutatud kokkuleppes, otsuses või kooskõlastatud tegevuses, ilma et see piiraks mis tahes muude siseriikliku õiguse kohaste karistuste kohaldamist;iii) tootmisharudevaheline organisatsioon ei täida artikli 285 lõikes 2 osutatud teatamiskohustust;d) teatavad komisjonile kahe kuu jooksul igast otsusest tunnustuse andmise, selle andmisest keeldumise või selle tühistamise kohta.4. Tunnustus kujutab endast luba teostada artikli 210 lõike 3 punktis c loetletud tegevusi kooskõlas käesoleva määruse tingimustega.5. Komisjon sätestab rakendusaktidega liikmesriikide jaoks tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevuse kohta aruandmise tingimused ning sageduse.6. Komisjon võib kontrollimiste tulemuste põhjal rakendusaktiga ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita nõuda liikmesriigilt tunnustuse tühistamist.7. Komisjon teeb talle sobival viisil avalikkusele kättesaadavaks tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide nimekirja, märkides ära nende majandusvaldkonna või tegevusala ning toimingud, mida teostatakse artikli 224 tähenduses. Tunnustuse tühistamine tehakse samuti avalikkusele kättesaadavaks.Artikkel 224 Eeskirjade laiendamine1. Kui liikmesriigi teatavas piirkonnas või teatavates piirkondades tegutsevat tootmisharudevahelist organisatsiooni käsitatakse teatava toote tootmist või müüki või töötlemist esindavana, võib asjaomane liikmesriik selle tootmisharudevahelise organisatsiooni taotluse põhjal muuta mõned selle organisatsiooni kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevused piiratud ajaks siduvaks teistele asjaomases piirkonnas või asjaomastes piirkondades üksi või rühmadena tegutsevatele ettevõtjatele, kes ei kuulu sellesse organisatsiooni.2. Tootmisharudevahelist organisatsiooni käsitatakse lõike 1 tähenduses esindavana, kui ta hõlmab vähemalt kahte kolmandikku liikmesriigi asjaomase piirkonna või asjaomaste piirkondade vastava toote või vastavate toodete tootmisest, müügist või töötlemisest. Kui eeskirjade laiendamise taotlus hõlmab rohkem kui ühte piirkonda, peab tootmisharudevaheline organisatsioon tõendama esindavuse minimaalset taset iga tootmisharu puhul, mida ta igas asjaomases piirkonnas ühendab.3. Eeskirjad, mille puhul võib taotleda nende teistele ettevõtjatele laiendamist:a) täidavad ühte järgmistest eesmärkidest:i) aruandlus toodangu ja turu kohta;ii) liidu või siseriiklikest eeskirjadest karmimad tootmiseeskirjad;iii) liidu eeskirjadega vastavuses olevate standardlepingute koostamine;iv) turustuseeskirjad;v) keskkonnakaitse eeskirjad;vi) meetmed toodete müügi edendamiseks ja nende potentsiaali kasutamiseks;vii) meetmed mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste kaitseks;b) on olnud jõus vähemalt ühe turustusaasta vältel;c) võib muuta siduvaks maksimaalselt kolmeks turustusaastaks;d) ei põhjusta kahju asjaomase liikmesriigi või liidu teistele ettevõtjatele.Esimese lõigu punktis b osutatud tingimust ei kohaldata siiski juhul, kui kõnealusteks eeskirjadeks on XIV lisa punktides 1, 3 ja 5 esitatud eeskirjad. Sel juhul ei või eeskirjade laiendamist kohaldada pikema perioodi kui ühe turustusaasta suhtes.4. Lõike 3 esimese lõigu punkti a alapunktides ii, iv ja v osutatud eeskirjad on üksnes XIV lisas sätestatud eeskirjad. Lõike 3 esimese lõigu punkti a alapunktis ii osutatud eeskirju ei kohaldata toodete suhtes, mis on toodetud väljaspool lõikes 1 osutatud teatavat piirkonda või teatavaid piirkondi.Artikkel 225 Eeskirjade laiendamisest teatamine ja laiendamise kehtetuks tunnistamine1. Liikmesriigid teatavad artikli 224 lõike 1 kohaselt komisjonile kohe eeskirjadest, mille nad on muutnud kohustuslikuks kõigile ettevõtjatele ühes või mitmes piirkonnas. Komisjon teeb need eeskirjad avalikkusele kättesaadavaks talle sobival viisil.2. Enne eeskirjade avalikkusele kättesaadavaks tegemist teatab komisjon artikli 323 lõikes 1 osutatud komiteele kõikidest tootmisharudevaheliste kokkulepete laiendamise teatistest.3. Artiklis 220 nimetatud juhtudel otsustab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita, et liikmesriik peab eeskirjade laiendamise kehtetuks tunnistama.Artikkel 226 Mitteliikmetelt saadav rahaline toetusKui laiendatakse ühte või mitut toodet käsitlevaid eeskirju ja kui tunnustatud tootmisharudevaheline organisatsioon tegeleb ühe või mitme artikli 224 lõike 3 punktis a nimetatud tegevusega, mis on nende isikute üldistes majanduslikes huvides, kelle tegevus on seotud ühe või mitme asjaomase tootega, võib tunnustuse andnud liikmesriik otsustada, et üksikisikud või rühmad, kes ei ole selle tootmisharudevahelise organisatsiooni liikmed, kuid saavad tegevusest kasu, maksavad organisatsioonile summa, mis vastab täielikult või osaliselt organisatsiooni liikmetelt nõutavale rahalisele toetusele, tingimusel et asjaomane summa on ette nähtud otseselt kõnealusest tegevusest tulenevate kulude katmiseks.III jaguVeinisektori tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjadARTIKKEL 227 Tunnustamine1. Liikmesriik võib tunnustada tootjaorganisatsioone ja tootmisharudevahelisi organisatsioone, kes on esitanud asjaomasele liikmesriigile taotluse tunnustamiseks ning kelle taotlus sisaldab tõendit selle kohta, et:a) tootjaorganisatsioon:i) vastab artiklis 209 sätestatud nõuetele;ii) vastab liikmete arvult asjaomase liikmesriigi kehtestatud miinimumile;iii) tagab oma tegutsemispiirkonnas turustatava toodangu miinimumkoguse, mille kehtestab asjaomane liikmesriik;iv) suudab pikema aja jooksul nõuetekohaselt ja tõhusalt ning piisavat varustatust tagades tegutseda;v) võimaldab oma liikmetel saada tõhusat tehnilist abi keskkonnasäästlike viljelustavade kasutamisel;b) tootmisharudevaheline organisatsioon:i) vastab artikli 210 lõikes 3 sätestatud nõuetele;ii) tegutseb asjaomase territooriumi ühes või mitmes piirkonnas;iii) esindab märkimisväärset osa käesoleva määrusega hõlmatud toodete toodangust või kaubandusest;iv) ei tegele veinisektori toodete tootmise, töötlemise või turustamisega.2. Tootjaorganisatsioone, keda on tunnustatud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1493/1999, käsitatakse käesoleva artikli kohaselt tunnustatud tootjaorganisatsioonidena.Artikli 210 lõikes 3 ja käesoleva artikli lõike 1 punktis b sätestatud kriteeriumidele vastavaid organisatsioone, keda liikmesriigid on tunnustanud, käsitatakse kõnealuste sätete kohaselt tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonidena.3. Artikli 214 lõiget 2 ja artikli 223 lõiget 3 kohaldatakse mutatis mutandis vastavalt veinisektori tootjaorganisatsioonide ja tootmisharudevaheliste organisatsioonide suhtes, kuid:a) nii artikli 214 lõike 2 punktis a kui ka artikli 223 lõike 3 punktis c osutatud tähtajaks on neli kuud;b) artikli 214 lõike 2 punktis a ja artikli 223 lõike 3 punktis c osutatud tunnustamise taotlused esitatakse liikmesriiki, kus asub organisatsiooni peakorter;c) artikli 214 lõike 2 punktis c ja artikli 223 lõike 3 punktis d osutatud iga-aastased teatised esitatakse iga aasta 1. märtsiks.IV jaguTubakasektori tootmisharudevahelisi organisatsioone käsitlevad eeskirjadARTIKKEL 228 Organisatsioonivälistelt isikutelt kogutav tasu1. Kui ühte või mitut lõikes 2 loetletud tegevust korraldab tubakasektori tunnustatud tootmisharudevaheline organisatsioon ning tegevus vastab nende isikute üldistele majanduslikele huvidele, kelle tegevus on ühe või mitme asjaomase tootega seotud, võib tunnustuse andnud liikmesriik või komisjon (juhul kui tunnustus on antud komisjoni poolt) ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita otsustada, et isikud või ühendused, kes organisatsiooni ei kuulu, kuid saavad nimetatud tegevustest kasu, peavad maksma organisatsioonile tema liikmete poolt makstuga võrdse või sellest väiksema summa, kuivõrd neid summasid kasutatakse kõnealuste tegevuste otseste kulude, välja arvatud halduskulude katmiseks.2. Lõikes 1 osutatud tegevused peavad olema seotud vähemalt ühega järgmistest eesmärkidest:a) toodete lisandväärtuse, eelkõige uute, rahvatervist mitteohustavate kasutusalade uuringud;b) uuringud lehttubaka või pallpakendis tubaka kvaliteedi parandamiseks;c) taimekaitsevahendite kasutamise vähenemist ning mulla ja keskkonna kaitset tagavate viljelusmeetodite uuringud.3. Asjaomased liikmesriigid peavad komisjonile teatama otsustest, mille nad kavatsevad lõike 1 alusel vastu võtta. Selliseid otsuseid ei või kohaldada kolme kuu jooksul alates neist komisjonile teatamise kuupäevast. Komisjon võib rakendusaktiga ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita selle aja jooksul nõuda otsuse eelnõu täielikku või osalist tagasilükkamist, kui kavandatav üldine majandushuvi ei ole piisavalt põhjendatud.4. Kui komisjoni poolt käesoleva peatüki kohaselt tunnustatud tootmisharudevahelise organisatsiooni tegevus vastab üldistele majandushuvidele, teatab komisjon oma otsuse eelnõust asjaomastele liikmesriikidele, kes võivad seejärel kahe kuu jooksul oma märkused esitada.[V jaguTOOTJAORGANISATSIOONID PIIMA- JA PIIMATOOTESEKTORISARTIKKEL 229 Läbirääkimised lepingute sõlmimiseks piima- ja piimatootesektoris1. Artikli 209 alusel tunnustatud piima- ja piimatootesektori tootjaorganisatsioonid võivad pidada põllumajandustootjatest liikmete nimel kogu ühise toodangu või selle osa suhtes läbirääkimisi lepingute üle, milles käsitletakse toorpiima tarnet põllumajandustootjalt toorpiima töötlejale või kogujale artikli 311 lõike 1 teise lõigu tähenduses.2. Tootjaorganisatsioon võib pidada läbirääkimisi:a) olenemata sellest, kas toorpiima omandiõigus antakse põllumajandustootjalt tootjaorganisatsioonile või mitte;b) olenemata sellest, kas kokkulepitud hind on mõnede või kõikide põllumajandustootjatest liikmete ühise toodangu jaoks sama või mitte;c) tingimusel, et tootjaorganisatsiooni poolt läbirääkimistega hõlmatud toorpiima kogus ei ületa:i) 3,5 % liidu kogutoodangust ningii) 33 % tootjaorganisatsiooni poolt läbirääkimistega hõlmatud konkreetse liikmesriigi kogutoodangust ningiii) 33 % kõikide tootjaorganisatsiooni poolt läbirääkimistega hõlmatud liikmesriikide kogutoodangust;d) tingimusel, et asjaomased põllumajandustootjad ei ole ühegi teise tootjaorganisatsiooni liikmed, mis peab samuti nende nimel läbirääkimisi sarnaste lepingute üle, ninge) tingimusel, et tootjaorganisatsioon teavitab pädevaid asutusi liikmesriigis või liikmesriikides, milles ta tegutseb.3. Käesoleva artikli kohaldamisel tõlgendatakse viidet tootjaorganisatsioonidele viitena tootjaorganisatsioonide liitudele. Selleks et tagada nende liitude nõuetekohane jälgimine, võib komisjon võtta delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad nende liitude tunnustamise tingimuste kohta.4. Lõike 2 punkti c kohaldamisel avaldab komisjon talle sobival viisil liidus ja liikmesriikides toodetud toorpiima kogused, kasutades kõige ajakohasemat olemasolevat teavet.]5. Erandina lõike 2 punkti c alapunktidest ii ja iii ning isegi siis, kui 33 % künnist ei ületata, võib teises lõigus osutatud pädev asutus üksikjuhtudel otsustada, et tootjaorganisatsioon ei või läbirääkimisi pidada, kui asjaomane asutus leiab, et see on vajalik konkurentsis püsimiseks või selleks, et ära hoida väikeste ja keskmise suurusega toorpiima töötlejatele tekitatavat tõsist kahju liikmesriigis.Esimeses lõigus osutatud otsuse teeb komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita läbirääkimiste korral, mis hõlmavad rohkem kui ühe liikmesriigi toodangut. Muudel juhtudel teeb otsuse läbirääkimistega hõlmatud toodangu kohta liikmesriigi pädev asutus.Esimeses ja teises lõigus osutatud otsuseid ei kohaldata enne asjaomastele ettevõtjatele teatamise tähtpäeva.6. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „riigi konkurentsiasutus” – määruse (EÜ) nr 1/2003 (asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta)[40] artiklis 5 osutatud asutus;b) „VKE”– mikro-, väikese või keskmise suurusega ettevõte komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ (mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratluse kohta) tähenduses.]VI jaguMenetluseeskirjadARTIKKEL 230 Delegeeritud ja rakendamisvolitused1. Selleks et puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonide ja tootjarühmade, oliiviõli ja lauaoliivide sektori ettevõtjate organisatsioonide ning tootmisharudevaheliste organisatsioonide eesmärgid ja ülesanded oleksid selgelt määratletud, nii et see aitaks tõhustada selliste organisatsioonide ja rühmade meetmeid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad seoses alljärgnevaga:a) selliste rühmade ja organisatsioonide konkreetsed eesmärgid, põhikiri, struktuur, iseseisev õigusvõime, liikmelisus, suurus, aruandlus ja tegevus, tunnustamise mõju, tunnustuse tühistamine, erandid miinimumsuuruse kohta ning ühinemised;b) tootmisharudevaheliste organisatsioonide teatavate eeskirjade laiendamine organisatsioonivälistele isikutele;c) riikidevahelised tootjaorganisatsioonid ja riikidevahelised tootjaorganisatsioonide liidud, sealhulgas riikidevahelise koostöö korral asjaomaste pädevate asutuste poolt antav haldusabi;d) allhanked ja tehniliste vahendite hankimine tootjaorganisatsioonide ja tootjaorganisatsioonide liitude poolt;e) tootjaorganisatsiooni poolt turustatava toodangu miinimummaht või -väärtus;f) erandid artiklites 209, 210 ja 212 sätestatud nõuetest;g) karistused tunnustamise kriteeriumidele mittevastavuse korral.2. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik käesoleva peatükiga seotud vajalikud meetmed, eelkõige seoses:a) liikmesriikide esitatava teabega;b) tootjaorganisatsioonina tunnustamise taotlustega;c) tunnustuskavade rakendamisega tootjaorganisatsioonide poolt;d) tunnustuse laiendamisega;e) kontrolli ja tõendamisega.III OSAKAUBANDUS KOLMANDATE RIIKIDEGAI PEATÜKK ÜldsättedArtikkel 231 ÜldpõhimõttedKui käesolevas määruses või vastavalt sellele vastuvõetud sätetes ei ole sätestatud teisiti, on kolmandate riikidega kauplemisel keelatud:a) nõuda tasusid, mis on toimelt samaväärsed tollimaksuga;b) kohaldada koguselisi piiranguid või nendega samaväärse toimega meetmeid.Artikkel 232 Kombineeritud nomenklatuurKäesoleva määrusega hõlmatud toodete tariifse klassifitseerimise suhtes kohaldatakse kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreegleid, mis on sätestatud nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta)[41] I lisas (edaspidi „kombineeritud nomenklatuur”), ja selle rakendamise erieeskirju. Käesoleva määruse, sealhulgas vajaduse korral III lisa ja XII lisa II osa määratluste kohaldamisest tulenev tariifinomenklatuur moodustab osa ühtsest tollitariifistikust.II PEATÜKK ImportI jagu ImpordilitsentsidArtikkel 233 ImpordilitsentsidIlma et see piiraks selliste juhtude kohaldamist, mil käesoleva määruse kohaselt nõutakse impordilitsentsi, tuleb esitada impordilitsents järgmiste sektorite ühe või mitme toote liitu importimisel, võttes arvesse litsentside vajalikkust asjaomaste turgude korraldamise ning eelkõige kõnealuste toodete impordi järelevalve seisukohalt:a) teravili;b) riis;c) suhkur;d) seemned;e) oliiviõli ja lauaoliivid: tooted, mille CN-kood on 1509, 1510 00, 0709 90 39, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 ja 1522 00 39;f) lina ja kanep: kanepi puhul;g) puu- ja köögivili;h) töödeldud puu- ja köögivili;i) banaanid;j) vein,k) elustaimed;l) veise- ja vasikaliha;m) piim ja piimatooted;n) sealiha;o) lamba- ja kitseliha;p) munad;q) linnuliha;r) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol.Artikkel 234 Litsentside väljaandmineLiikmesriigid annavad impordilitsentsi igale taotlejale, sõltumata tema asukohast liidus, kui aluslepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt vastuvõetud õigusaktides ei ole ette nähtud teisiti ning ilma et see piiraks käesoleva peatüki kohaldamiseks võetud meetmeid.Artikkel 235 KehtivusImpordilitsents kehtib kogu liidus.Artikkel 236 Turvalisus1. Kui komisjon ei ole delegeeritud õigusaktidega artikli 238 kohaselt ette näinud teisiti, antakse litsentse välja tagatise alusel, millega garanteeritakse, et tooted imporditakse litsentsi kehtivusajal.2. Kui litsentsi kehtivusajal importi ei toimu või toimub ainult osaliselt, jääb tagatise esitaja tagatisest täielikult või osaliselt ilma, välja arvatud vääramatu jõu korral.Artikkel 237 Eritagatis veinisektoris1. Kui CN-koodide 2009 61, 2009 69 ja 2204 30 alla kuuluvate mahlade ja viinamarjavirrete suhtes kohaldatavad ühise tollitariifistiku maksumäärad sõltuvad toote impordihinnast, kontrollitakse kõnealuse hinna õigsust iga kaubasaadetise kontrollimisega või võttes aluseks kauba kindla väärtuse importimisel, mille arvutab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita samade toodete päritolumaade hinnanoteeringute alusel.Kui kõnealuse kaubasaadetise deklareeritud hind piiril on kõrgem kui kõnealuse kauba kindel väärtus importimisel, millele on liidetud komisjoni rakendusaktidega kehtestatud protsendimäär, mis ei tohi ületada kõnealust kindlat väärtust importimisel rohkem kui 10 %, nõutakse kõnealuse väärtuse põhjal kindlaksmääratud imporditollimaksudega võrdse tagatise esitamist.Kui kaubasaadetise hinda piiril ei deklareerita, oleneb ühise tollitariifistiku kohaste tollimaksude kohaldamine kauba kindlast väärtusest importimisel või tolliõigusaktide asjakohaste sätete kohaldamisest komisjoni poolt rakendusaktidega kindlaks määratud tingimuste alusel.2. Kui XIII lisa II osa B jao või C jao punktis 5 osutatud ja aluslepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt kehtestatud erandeid kohaldatakse importtoodete suhtes, esitavad importijad määratud tolliasutusele nende toodete kohta tagatise vabasse ringlusse lubamise ajal. Tagatis vabastatakse, kui importija tõendab selle liikmesriigi tollile, kus tooted vabasse ringlusse lubati, et viinamarjavirdest valmistati viinamarjamahla, mida kasutati teistes toodetes väljaspool veinisektorit, või veini valmistamise korral, et see on nõuetekohaselt märgistatud.Artikkel 238 Volituste delegeerimine1. Selleks et võtta arvesse kaubanduse ja turu arengut, asjaomase turu vajadusi ning vajaduse korral kõnealuste toodete impordi üle peetavat järelevalvet, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata:a) loetelu artiklis 233 osutatud sektorite toodetest, mille puhul võib nõuda impordilitsentsi esitamist;b) juhtumid ja olukorrad, mil impordilitsentsi ei pea esitama. See on seotud eelkõige asjakohaste toodete tollistaatuse, järgitava kauplemiskorra, tegevuse eesmärkide, taotleja õigusliku seisundi ja asjakohaste kogustega.2. Impordilitsentside süsteemi põhielementide määratlemiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) määratleda litsentsiga kaasnevad õigused ja kohustused ning selle õiguslikud tagajärjed, sealhulgas võimalik tolerants impordikohustuse suhtes, ning märkida päritoluriik ja lähtekoht, kui see on kohustuslik;b) sätestada, et litsentsi väljaandmisel või vabasse ringlusse lubamisel tuleb esitada kolmanda riigi või asutuse väljaantud dokument, millega tõendatakse muu hulgas toodete päritolu, ehtsust ja kvaliteediomadusi;c) vastu võtta litsentsi üleandmise suhtes kohaldatavad eeskirjad või vajaduse korral üleandmise piirangud;d) vastu võtta litsentsisüsteemi usaldusväärsuse ja tõhususe seisukohalt vajalikud eeskirjad ning määratleda olukorrad, mil liikmesriikide vahel on vaja konkreetset haldusabi pettuse ja rikkumiste ärahoidmiseks või sellega tegelemiseks;e) kindlaks määrata juhtumid ja olukorrad, mille puhul tuleb esitada tagatis.Artikkel 239 RakendamisvolitusedKomisjon võtab rakendusaktidega kõik vajalikud meetmed käesoleva jao kohaldamiseks, sealhulgas eeskirjad, milles käsitletakse:a) taotluste esitamist ning litsentside väljaandmist ja nende kasutamist;b) litsentsi kehtivusaega ja esitatava tagatise suurust;c) tõendeid selle kohta, et litsentside kasutamise suhtes esitatud nõuded on täidetud;d) asendus- ja duplikaatlitsentside väljaandmist;e) litsentside menetlemist liikmesriikide poolt ja süsteemi haldamiseks vajalikku teabevahetust.II jaguImporditollimaksudARTIKKEL 240 ImporditollimaksKui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse artiklis 1 osutatud toodete suhtes ühise tollitariifistiku imporditollimaksu määrasid.Artikkel 241 Teravilja imporditollimaksu arvutamine1. Olenemata artiklist 240 võrdub CN-koodide 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (kõrge kvaliteediga pehme nisu), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 ja 1007 00 90 alla kuuluvate toodete, välja arvatud hübriidkülviseemned, imporditollimaks nende toodete suhtes impordi korral kohaldatava sekkumishinnaga ning seda suurendatakse 55 % võrra, miinus kõnealuse kaubasaadetise suhtes kehtiv CIF-impordihind. See tollimaks ei tohi siiski ületada kombineeritud nomenklatuuri alusel kindlaksmääratud kokkuleppelist tollimaksumäära.2. Lõikes 1 osutatud imporditollimaksu arvutab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita tüüpiliste CIF-impordihindade põhjal, mis on kehtestatud käesoleva artikli lõikes 1 osutatud toodetele regulaarselt.Artikkel 242 Kooritud riisi imporditollimaksu arvutamine1. Olenemata artiklist 240 määrab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita CN-koodi 1006 20 alla kuuluva kooritud riisi imporditollimaksu kindlaks kümne päeva jooksul pärast asjaomase võrdlusperioodi lõppu vastavalt XVI lisa punktile 1.Komisjon määrab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita kindlaks uue kohaldatava tollimaksu, kui kõnealuse lisa kohaselt tehtud arvutused osutavad vajadusele seda muuta. Kuni uue maksumäära kindlaksmääramiseni kohaldatakse varem kindlaksmääratud maksumäära.2. XV lisa punktis 1 osutatud impordi arvutamisel võetakse arvesse koguseid, mille importimiseks CN-koodi 1006 20 alla kuuluva kooritud riisi, välja arvatud artiklis 243 osutatud basmati riis, impordilitsentse asjaomasel võrdlusperioodil välja anti.3. Aastakvoot on 449 678 tonni. Iga turustusaasta osakvoot vastab poolele aastakvoodist.Artikkel 243 Kooritud basmati riisi imporditollimaksu arvutamineOlenemata artiklist 240 kohaldatakse XVI lisas loetletud, CN-koodide 1006 20 17 ja 1006 20 98 alla kuuluvate kooritud basmati riisi sortide suhtes komisjoni poolt delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega artiklite 249 ja 250 kohaselt kindlaksmääratud tingimustel nullmääraga imporditollimaksu.Artikkel 244 Kroovitud riisi imporditollimaksu arvutamine1. Olenemata artiklist 240 määrab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita kindlaks CN-koodi 1006 30 alla kuuluva poolkroovitud või kroovitud riisi imporditollimaksu kümne päeva jooksul pärast asjaomase võrdlusperioodi lõppu vastavalt XV lisa punktile 2.Komisjon määrab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita kindlaks uue kohaldatava tollimaksu, kui kõnealuse lisa kohaselt tehtud arvutused osutavad vajadusele seda muuta. Kuni uue maksumäära kindlaksmääramiseni kohaldatakse varem kindlaksmääratud maksumäära.2. XV lisa punktis 2 osutatud impordi arvutamisel võetakse arvesse koguseid, mille importimiseks CN-koodi 1006 30 alla kuuluva poolkroovitud või kroovitud riisi impordilitsentse asjaomasel võrdlusperioodil välja anti.Artikkel 245 Purustatud riisi imporditollimaksu arvutamineOlenemata artiklist 240 on CN-koodi 1006 40 00 alla kuuluva purustatud riisi imporditollimaks 65 eurot tonni kohta.Artikkel 246 Piiril kehtiva hinna süsteem puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris1. Kui ühise tollitariifistiku tollimaksumäära kohaldamine sõltub imporditud saadetise hinnast piiril, kontrollitakse selle hinna tõepärasust, kasutades kauba kindlat väärtust importimisel, mille arvutab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita välja toodete ja päritolumaade kaupa, lähtudes liikmesriikide tüüpilistel imporditurgudel või vajaduse korral muudel turgudel kehtivate toote hindade kaalutud keskmisest.Põhiliselt töötlemiseks imporditavate toodete puhul piiril kehtiva hinna kontrollimiseks võib komisjon siiski rakendusaktidega vastu võtta erisätteid.2. Kui kõnealuse kaubasaadetise deklareeritud hind piiril on kõrgem kui kauba kindel väärtus importimisel, millele on liidetud komisjoni poolt rakendusaktidega kehtestatud protsendimäär, mis ei tohi ületada kõnealust kindlat väärtust rohkem kui 10 % võrra, nõutakse nimetatud kindla väärtuse põhjal määratud imporditollimaksudega võrduva tagatise esitamist.3. Kui kõnealuse kaubasaadetise hinda piiril tollivormistusel ei deklareerita, sõltub ühise tollitariifistiku tollimaksumäärade kohaldamine kaupade kindlast väärtusest importimisel või tollialaste õigusaktide asjakohaste sätete kohaldamisest tingimustel, mille määrab kindlaks komisjon .delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega artiklite 249 ja 250 kohaselt.Artikkel 247 Täiendavad imporditollimaksud1. Komisjon võib rakendusaktidega kindlaks määrata teravilja-, riisi-, suhkru-, puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja, veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha- ning banaanisektori tooted, samuti viinamarjamahlast ja viinamarjavirdest tooted, mille suhtes kohaldatakse täiendavat imporditollimaksu, kui neid tooteid imporditakse artiklites 240–246 sätestatud maksumääraga, et vältida või kõrvaldada nende toodete impordist liidu turule avalduvat ebasoodsat mõju, kui:a) imporditakse hinnaga, mis on liidu poolt WTO-le teatatud hinnast („käivitushinnast”) madalam, võib) impordi maht ületab mis tahes aastal teatava taseme („käivituskoguse”).Käivituskogus põhineb turulepääsu võimalustel, mida asjakohasel juhul määratletakse impordi protsendina kolme eelmise aasta vastavast sisetarbimisest.2. Täiendavaid imporditollimakse ei kehtestata, kui import tõenäoliselt liidu turgu ei häiri või kui nende mõju oleks kavandatava eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalne.3. Lõike 1 punkti a kohaldamisel määratakse impordihinnad kindlaks kõnealuse kaubasaadetise CIF-impordihinna alusel.CIF-impordihindu kontrollitakse kõnealuse toote tüüpiliste maailmaturu- või liidu impordituru hindade alusel.4. Komisjon võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita kindlaks määrata tüüpilised hinnad ja käivituskogused täiendavate imporditollimaksude kohaldamiseks artikli 250 punkti d kohaselt vastuvõetud eeskirjade raames.Artikkel 248 Imporditollimaksude peatamine suhkrusektorisKomisjon võib rakendusaktidega täielikult või osaliselt peatada imporditollimaksud järgmiste toodete teatavate koguste suhtes, et tagada artikli 55 lõikes 2 osutatud toodete tootmiseks vajalik pakkumine:a) CN-koodi 1701 alla kuuluv suhkur;b) CN-koodide 1702 30 10, 1702 40 10, 1702 60 10 ja 1702 90 30 alla kuuluv isoglükoos.Artikkel 249 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada, et ettevõtjad täidavad oma kohustusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada tagatise esitamise nõude teatavate kvaliteetse teravilja liikide ja basmati riisi importimisel.2. Basmati riisi kava nõuetekohaseks toimimiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata täiendavad nõuded, mida ettevõtjad peavad täitma impordilitsentsi taotluse esitamisel artikli 243 kohaselt.3. Selleks et võtta arvesse teraviljasektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada minimaalsed kvaliteedinõuded, mis peavad olema täidetud imporditollimaksu määra vähendamise taotlemiseks.Artikkel 250 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega kehtestada:a) artikli 241 puhul:i) arvessevõetavad hinnanoteeringud;ii) võimaluse teavitada vajaduse korral ettevõtjaid kohaldatavast tollimaksust konkreetsetel juhtudel enne kõnealuste kaubasaadetiste saabumist;b) vajalikud eeskirjad artiklis 243 osutatud imporditollimaksude nõuetekohase kohaldamise ning imporditud toodete omaduste ja kvaliteedi kontrollimiseks, ning kava kohaldamisel tekkinud raskuste kõrvaldamiseks võetavad meetmed;c) artikli 246 puhul eeskirjad kindla impordiväärtuse arvutamise, hinnaaruandluse ja tüüpiliste turgude identifitseerimise kohta ning hinna kohta piiril;d) artikli 247 puhul kõnealuse artikli lõike 1 kohaldamiseks vajalikud täiendavad eeskirjad;e) imporditud toodete omaduste ja kvaliteedi kontrollimise sätted.III jaguImpordikvootide haldamineARTIKKEL 251 Tariifikvoodid1. Artiklis 1 osutatud toodete impordi tariifikvoodid, mis tulenevad aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud lepingutest või mis tahes muust nõukogu aktist kooskõlas aluslepingu artikli 43 lõikega 2, avab ja neid haldab komisjon delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega artiklite 253, 254 ja 255 kohaselt.2. Tariifikvoote hallatakse viisil, millega välditakse asjaomaste ettevõtjate diskrimineerimist, kasutades ühte järgmistest meetoditest või nende kombinatsiooni või mõnda muud asjakohast meetodit:a) meetod, mis põhineb taotluste saabumise kronoloogilisel järjekorral (põhimõttel „kes ees, see mees”);b) meetod, millega jaotatakse kvoodid taotluste esitamisel taotletud koguste alusel („üheaegse läbivaatamise meetodit” kasutades);c) meetod, mis põhineb tavapärase kaubanduse struktuuri arvessevõtmisel („vanade olijate / uute taotlejate meetodit” kasutades).3. Kasutatav haldusmeetod peab asjakohaselt arvestama liidu turu tarnevajadustega ja vajadusega kaitsta turu tasakaalu.Artikkel 252 Erieeskirjad1. CN-koodide 0202 20 30, 0202 30 ja 0206 29 91 alla kuuluva töötlemiseks mõeldud külmutatud veise- ja vasikaliha 54 703 tonni impordikvoodi puhul võivad Euroopa Parlament ja nõukogu aluslepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud korras ette näha, et kogu kõnealune kvoot või osa sellest hõlmab samaväärseid kvaliteetliha koguseid, mis vastavad ümberarvestuskursile 4,375.2. Hispaaniasse 2 000 000 tonni maisi ja 300 000 tonni sorgo importimise tariifikvoodi ning Portugali 500 000 tonni maisi importimise tariifikvoodi korral sisaldavad artiklis 253 osutatud eeskirjad ka sätteid, mida on vaja tariifikvoodiimpordiks, ning vajaduse korral asjaomaste liikmesriikide makseasutuste imporditud koguste riiklikuks ladustamiseks ja realiseerimiseks nende liikmesriikide turul.Artikkel 253 Volituste delegeerimine1. Selleks et tagada võrdne ligipääs saadaolevatele kogustele ning ettevõtjate võrdne kohtlemine impordi tariifikvoodi raames, kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) tingimused ja abikõlblikkuse nõuded, mida ettevõtja peab täitma taotluse esitamisel impordi tariifikvoodi raames; asjaomaste sätetega võib nõuda minimaalset kogemust kauplemisel kolmandate riikide ja samaväärsete territooriumidega või töötlemistoimingu puhul minimaalset kogemust, mis on väljendatud miinimumkoguse ja minimaalse ajavahemikuga vastavas turusektoris; kõnealused sätted võivad hõlmata erieeskirju, et võtta arvesse sektori vajadusi ja kehtivat tava, eelkõige seoses töötleva tööstuse kasutamise ja vajadustega;b) sätted seoses õiguste üleandmisega ettevõtjate vahel ja vajaduse korral üleandmise piirangutega impordi tariifikvootide haldamisel.2. Selleks et ettevõtjad täidaksid oma kohustusi ning selleks et tagada liidu kohustuste täitmine või lepingute kohaldamine, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) nõuda imporditariifikvootide süsteemis osalemise korral tagatise esitamist;b) vastu võtta litsentsisüsteemi usaldusväärsuse ja tõhususe seisukohalt vajalikud eeskirjad, eelkõige seoses olukordadega, kus liikmesriikide vahel on vaja konkreetset haldusabi; sealhulgas sätted, millega kehtestatakse liikmesriikidele kohustus esitada andmeid ja teavet;c) vastu võtta eeskirjad pettuse ja rikkumiste ärahoidmiseks, sätestades muu hulgas trahvid konkreetsete karistuste eest ning asjaomaste ettevõtjate väljajätmise imporditariifikvootide süsteemist võrdeliselt tuvastatud pettuse või rikkumistega.Artikkel 254 Rakendamisvolitused1. Komisjon kehtestab rakendusaktidega:a) aasta tariifikvoodid, mis on vajaduse korral aasta lõikes sobivalt jaotatud, ning määrab kindlaks kasutatava haldusmeetodi;b) eeskirjad selliste erisätete kohaldamiseks, mis on impordikorra vastuvõtmist käsitleva lepingu või õigusaktiga ette nähtud, vajaduse korral eelkõige seoses:i) tagatistega, mis kinnitavad toote iseloomu, lähtekohta ja päritolu;ii) punktis a osutatud tagatiste tõendamiseks kasutatava dokumendi tunnustamisega;iii) ekspordiriigi väljaantud dokumendi esitamisega;iv) toodete sihtkoha ja kasutamisega;c) litsentside või lubade kehtivusaja;d) tagatise suuruse;e) teabe avaldamise eeskirjad ja teatised.2. Komisjon võib rakendusaktidega sätestada:a) litsentside kasutamise ning vajaduse korral erieeskirjad eelkõige seoses impordilitsentside taotluste esitamise ja tariifikvootide raames antava loa tingimustega;b) impordikorra jälgimise.Artikkel 255 Artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetavad rakendusaktid1. Komisjon võtab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastu sätted menetluse juhtimiseks, et tagada, et tariifikvootide raames saadaolevaid koguseid ei ületata, määrates eelkõige iga taotluse puhul kindlaks jaotuskoefitsiendi, kui saadaolevad kogused on ammendatud, ning lükates tagasi menetluses olevad taotlused ja peatades vajaduse korral taotluste esitamine.2. Komisjon võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastu võtta kasutamata koguste ümberjaotamist käsitlevad sätted.IV jaguTeatavaid tooteid käsitlevad erisättedI ALAJAGU TERAVILJA- JA RIISISEKTORI IMPORDI ERISÄTTEDARTIKKEL 256 Teraviljasegude importI lisa I osa punktides a ja b loetletud teraviljadest koosnevate segude suhtes kohaldatav imporditollimaks kehtestatakse järgmiselt:a) kahe sellise teravilja segu korral kohaldatakse imporditollimaksu, mis kehtib:i) ülekaalus oleva teraviljakomponendi kohta, kui see teraviljakomponent moodustab vähemalt 90 % segu kaalust;ii) teraviljakomponendi kohta, millelt tuleb tasuda kõrgem imporditollimaks, kui kumbki teraviljakomponent ei moodusta vähemalt 90 % segu kaalust;b) kui segu koosneb rohkem kui kahest sellisest teraviljast ja kui rohkem kui üht teravilja on üle 10 % segu kaalust, kohaldatakse segu suhtes imporditollimaksuna selliste teraviljade kohta kehtivatest impordimaksudest kõige kõrgemat, isegi kui kahel või enamal neist on ühesuurune imporditollimaks.Kui ainult üks teraviljakomponent moodustab üle 10 % segu kaalust, kohaldatakse selle teravilja kohta kehtivat imporditollimaksu;c) kõikidel muudel juhtudel peale punktides a ja b sätestatu kohaldatakse imporditollimaksuna segus sisalduvate teraviljade kohta kehtivatest imporditollimaksudest kõige kõrgemat, isegi kui kahel või enamal neist on ühesuurune imporditollimaks.Artikkel 257 Teravilja- ja riisisegude importI lisa I osa punktides a ja b loetletud ühest või mitmest teraviljast ning I lisa II osa punktides a ja b loetletud ühest või mitmest tootest koosnevate segude suhtes kohaldatakse imporditollimaksu, mis kehtib kõige kõrgema imporditollimaksuga teraviljakomponendi või toote kohta.Artikkel 258 Riisisegude importEri töötlemisrühmadesse või -etappidesse kuuluvast riisist või sellistest riisisortidest, mis kuuluvad ühte või mitmesse erinevasse töötlemisrühma või -etappi, ning purustatud riisist koosnevate segude suhtes kohaldatakse imporditollimaksu, mis kehtib:a) ülekaalus oleva komponendi kohta, kui see komponent moodustab vähemalt 90 % segu kaalust;b) komponendi kohta, millelt tuleb tasuda kõige kõrgemat impordimaksu, kui ükski komponent ei moodusta vähemalt 90 % segu kaalust.Artikkel 259 Tariifse klassifitseerimise kohaldatavusKui artiklites 256–258 sätestatud impordimaksu määramise meetodeid ei saa nendes artiklites osutatud segude suhtes kohaldada, tuleb kohaldada nende segude tariifsest klassifitseerimisest tulenevat imporditollimaksu.II alajaguSuhkru impordikordARTIKKEL 260 Traditsiooniline tarnevajadus rafineerimiseks1. Kindlaksmääratud traditsiooniline tarnevajadus liidus suhkru rafineerimiseks on 2 489 735 tonni turustusaasta kohta, väljendatuna valge suhkruna.2. Portugalis ainsat 2005. aastal tegutsevat suhkrupeeti töötlevat tehast loetakse täiskoormusega rafineerimistehaseks.3. Rafineerimiseks ette nähtud suhkru impordilitsentse väljastatakse ainult täiskoormusega rafineerimistehastele, tingimusel et asjaomased kogused ei ületa koguseid, mida tohib importida lõikes 1 osutatud traditsioonilise tarnevajaduse raames. Kõnealuseid litsentse võib üle kanda ainult täiskoormusega rafineerimistehaste vahel ning litsentside kehtivus lõpeb selle turustusaasta lõpul, milleks need on väljastatud.Käesolevat lõiget kohaldatakse iga turustusaasta esimese kolme kuu suhtes.Artikkel 261 Volituste delegeerimineSelleks et rafineerimiseks ettenähtud imporditud suhkur rafineeritaks käesoleva alajao kohaselt, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta:a) teatavad mõisted artiklis 260 osutatud impordikorra toimimise kohta;b) tingimused ja nõuded, mida ettevõtja peab järgima impordilitsentsi taotluse esitamisel, sealhulgas tagatise esitamine;c) eeskirjad kehtestatavate halduskaristuste kohta.Artikkel 262 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega vastu võtta vajalikud eeskirjad esitatavate tõendite ja dokumentide kohta seoses ettevõtjate, eelkõige täiskoormusega rafineerimistehaste suhtes kehtestatud impordinõuete ja kohustustega.III alajaguKanepi impordi erisättedARTIKKEL 263 Kanepi import1. Järgmisi tooteid võib liitu importida üksnes juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:a) CN-koodi 5302 10 00 alla kuuluv harilik kanep vastab määruse (EÜ) nr 73/2009 artikliga 39 ettenähtud tingimustele;b) CN-koodi 1207 99 15 alla kuuluvate külvamiseks ettenähtud kanepisortide seemnega on kaasas tõend selle kohta, et tetrahüdrokannabinooli sisaldus ei ületa määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 39 kohaselt kindlaks määratud piirnormi;(c) CN-koodi 1207 99 91 alla kuuluvaid muuks otstarbeks kui külvamiseks ettenähtud kanepiseemneid impordivad üksnes liikmesriigi heakskiidu saanud importijad, tagamaks et neid seemneid ei kasutata külvamiseks.2. Ilma et see piiraks komisjoni poolt rakendusaktidega artikli 318 kohaselt vastuvõetavaid võimalikke erisätteid, tuleb käesoleva artikli lõike 1 punktides a ja b nimetatud toodete liitu importimisel kontrollida, kas käesoleva artikli lõike 1 tingimused on täidetud.3. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira nende piiravamate sätete kohaldamist, mille liikmesriigid on vastu võtnud kooskõlas aluslepinguga ja WTO põllumajanduslepingust tulenevate kohustustega.IV alajaguHumala impordi erisättedARTIKKEL 264 Humala import1. Humalasektori tooteid võib kolmandatest riikidest importida üksnes juhul, kui nende kvaliteedistandardid on vähemalt samaväärsed liidus koristatud sarnaste saaduste või nendest saadustest valmistatud toodete kvaliteedistandarditega.2. Tooteid käsitatakse lõikes 1 osutatud standardile vastavatena, kui nendega on kaasas päritoluriigi ametiasutuse väljastatud tõend, mis on tunnistatud samaväärseks määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 117 osutatud sertifikaadiga.Humalapulbri, suurema lupuliinisisaldusega humalapulbri, humalaekstrakti ja segatud humalatoodete puhul võib tõendi samaväärseks tunnistada üksnes juhul, kui nende toodete alfahappe sisaldus ei ole madalam kui nende valmistamiseks kasutatud humala alfahappe sisaldus.3. Halduskoormuse vähendamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada tingimused, mille kohaselt ei kohaldata vastavustunnistuse ja pakendite märgistamisega seotud kohustusi.4. Komisjon võib rakendusaktidega vastu võtta eeskirjad seoses käesoleva artikliga, sealhulgas eeskirjad vastavustunnistuse tunnustamise ja humala impordi kontrollimise kohta.V jaguKaitse ja seestöötlemineARTIKKEL 265 Kaitsemeetmed1. Komisjon võtab kaitsemeetmed liitu impordi suhtes vastavalt käesoleva artikli lõikele 3 ning kooskõlas nõukogu määrustega (EÜ) nr 260/2009[42] ja (EÜ) nr 625/2009[43].2. Kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu muude õigusaktidega ning nõukogu muude õigusaktidega ei ole ette nähtud teisiti, võtab komisjon aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud rahvusvaheliste lepingutega ettenähtud kaitsemeetmed liitu impordi suhtes vastavalt käesoleva artikli lõikele 3.3. Komisjon võib rakendusaktidega võtta lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed liikmesriigi taotlusel või omal algatusel. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab ta rakendusaktidega sellekohase otsuse vastu viie tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist. Kiireloomulistel juhtudel võtab komisjon vastu otsuse, toimides kooskõlas artikli 323 lõikega 2.Liikmesriikidele teatatakse nendest meetmetest ja neid kohaldatakse viivitamata.4. Komisjon tühistab või muudab rakendusaktidega lõike 3 kohased liidu kaitsemeetmed. Kiireloomulistel juhtudel võtab komisjon vastu otsuse, toimides kooskõlas artikli 323 lõikega 2.Artikkel 266 Töötlemise ja seestöötlemise tolliprotseduuri peatamine1. Kui töötlemise või seestöötlemise tolliprotseduur häirib või võib häirida liidu turgu, võib komisjon rakendusaktidega liikmesriigi taotluse põhjal või omal algatusel täielikult või osaliselt peatada töötlemise või seestöötlemise tolliprotseduuri teravilja-, riisi-, suhkru-, oliiviõli ja lauaoliivide, puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja, veini-, veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoodete-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha- ja põllumajandusliku päritolu etüülalkoholi sektori toodete suhtes. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab ta rakendusaktidega sellekohase otsuse vastu viie tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist. Kiireloomulistel juhtudel võtab komisjon vastu otsuse, toimides kooskõlas artikli 323 lõikega 2.Liikmesriikidele teatatakse nendest meetmetest ja neid kohaldatakse viivitamata.2. Ühise turukorralduse nõuetekohaseks toimimiseks vajalikus ulatuses võivad Euroopa Parlament ja nõukogu aluslepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetluse kohaselt tegutsedes täielikult või osaliselt keelata seestöötlemise tolliprotseduuri kasutamise lõikes 1 osutatud toodete suhtes.III PEATÜKKEksportI jaguEkspordilitsentsidArtikkel 267 Ekspordilitsentsid1. Ilma et see piiraks selliste juhtude kohaldamist, mil käesoleva määruse kohaselt nõutakse ekspordilitsentsi, tuleb esitada ekspordilitsents järgmiste sektorite ühe või mitme toote liidust eksportimisel, võttes arvesse ekspordilitsentside vajadust asjaomaste turgude korraldamisel ja eelkõige kõnealuste toodete ekspordi üle järelevalve pidamisel:a) teravili;b) riis;c) suhkur;d) oliiviõli ja lauaoliivid: I lisa VII osa punktis a osutatud oliiviõli osas;e) puu- ja köögivili;f) töödeldud puu- ja köögivili;g) vein;h) veise- ja vasikaliha;i) piim ja piimatooted;j) sealiha;k) lamba- ja kitseliha;l) munad;m) linnuliha;n) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol.2. Artikleid 234(236 kohaldatakse mutatis mutandis .Artikkel 268 Volituste delegeerimine1. Selleks et võtta arvesse kaubanduse ja turu arengut, asjaomase turu vajadusi ning vajaduse korral kõnealuste toodete ekspordi üle peetavat järelevalvet, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks määrata:a) loetelu artikli 267 lõikes 1 osutatud sektorite toodetest, mille puhul võib nõuda ekspordilitsentsi esitamist;b) juhtumid ja olukorrad, mil ekspordilitsentsi ei pea esitama. See on seotud eelkõige asjakohaste toodete tollistaatuse, tegevuse eesmärkide, taotleja õigusliku seisundi ja asjakohaste kogustega.2. Ekspordilitsentside süsteemi põhielementide määratlemiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) määratleda litsentsiga kaasnevad õigused ja kohustused ning selle õiguslikud tagajärjed, sealhulgas võimalik tolerants ekspordikohustuse suhtes, ning märkida sihtkoht, kui see on kohustuslik;b) vastu võtta litsentsi üleandmise suhtes kohaldatavad eeskirjad või vajaduse korral üleandmise piirangud;c) vastu võtta litsentsisüsteemi usaldusväärsuse ja tõhususe seisukohalt vajalikud eeskirjad ning määratleda olukorrad, mil liikmesriikide vahel on vaja konkreetset haldusabi pettuse ärahoidmiseks või sellega tegelemiseks;d) kindlaks määrata juhtumid ja olukorrad, mille puhul tuleb esitada tagatis.Artikkel 269 RakendamisvolitusedKomisjon võtab rakendusaktidega vastu kõik vajalikud eeskirjad käesoleva jao kohaldamiseks, sealhulgas eeskirjad, milles käsitletakse:a) taotluste esitamist ning litsentside väljaandmist ja nende kasutamist;b) litsentsi kehtivusaega ja esitatava tagatise suurust;c) tõendeid selle kohta, et litsentside kasutamise suhtes esitatud nõuded on täidetud;d) asendus- ja duplikaatlitsentside väljaandmist;e) litsentside menetlemist liikmesriikide poolt ja süsteemi haldamiseks vajalikku teabevahetust.Artikkel 270 Artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastuvõetavad rakendusaktidTuru haldamiseks suurte koguste taotlemise korral võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita piirata koguseid, mille puhul litsentse taotletakse, lükata taotletud kogused tagasi ning peatada taotluste esitamine.II jaguEksporditoetusedARTIKKEL 271 Eksporditoetuste ulatus1. Maailmaturu noteeringutel või hindadel põhineva ekspordi võimaldamiseks vajalikul määral ja aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevates piirides võib maailmaturu noteeringute või hindade ja liidu hindade vahe katta eksporditoetusega järgmiste toodete puhul:a) järgmiste sektorite tooted, mida eksporditakse töötlemata kujul:i) teravili;ii) riis;iii) suhkur: I lisa III osa punktides b, c, d ja g loetletud toodete osas;iv) veise- ja vasikaliha;v) piim ja piimatooted;vi) sealiha;vii) munad;viii) linnuliha;b) punkti a alapunktides i, ii, iii, v ja vii loetletud tooted, mida eksporditakse XVII ja XVIII lisa loetletud kaupade kujul.Piima ja piimatoodete puhul, mida eksporditakse XVII lisa IV osas loetletud toodetena, võib eksporditoetust anda üksnes I lisa XVI osa punktides a–e ja g loetletud toodete puhul.2. XVII ja XVIII lisa loetletud töödeldud kaupade kujul eksporditavate toodete eksporditoetused ei või olla suuremad kui eksporditoetused samade toodete puhul, mida eksporditakse töötlemata kujul.3. Kui on vaja arvesse võtta teatavate teraviljast saadud piiritusjookide tootmise eripärasid, sealhulgas nende pikk laagerdumisaeg, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta toodete abikõlblikkust ning eksporditoetuste saamise tingimustele vastavaid ettevõtjaid käsitlevad sätted, eelkõige toodete määratlus ja omadused, ning sätted koefitsientide kehtestamise kohta eksporditoetuste arvutamiseks, võttes arvesse asjakohaste toodete laagerdumisprotsessi.4. Komisjon võtab rakendusaktidega kõik vajalikud meetmed seoses käesoleva artikliga, sealhulgas tehnilised ja menetlusnõuded lõikes 3 osutatud toodete suhtes tehtavate riiklike kontrollidega.5. Komisjon võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita kindlaks määrata koefitsiendi, millega kohandatakse käesoleva artikli lõikes 3 osutatud toodete eksporditoetust.Artikkel 272 Eksporditoetuse jaotamineKogused, mida võib eksporditoetusega eksportida, määratakse meetodiga, mis:a) on kõige asjakohasem toote iseloomu ja kõnealuse turusituatsiooni seisukohalt ning mis võimaldab olemasolevate vahendite kõige tulemuslikumat kasutamist, võttes arvesse liidu ekspordi tõhusust ja korraldust, põhjustamata sealjuures asjaomaste ettevõtjate diskrimineerimist, eelkõige suurte ja väikeste ettevõtjate vahel;b) on ettevõtjate jaoks haldusnõudeid arvesse võttes halduslikult kõige vähem koormav;c) väldib igasugust diskrimineerimist asjaomaste ettevõtjate vahel.Artikkel 273 Eksporditoetuse kindlaksmääramine1. Eksporditoetused on kogu liidus ühesuurused. Need võivad erineda vastavalt sihtkohale, eriti kui olukord maailmaturul, konkreetsed nõuded teatavatel turgudel või aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevad kohustused seda tingivad.2. Nõukogu võtab aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt toetuse kindlaksmääramise meetmed.Artikkel 274 Eksporditoetuse andmine1. Artikli 271 lõike 1 punktis a loetletud ja edasise töötlemiseta eksporditavate toodete puhul antakse eksporditoetust üksnes taotluse ja ekspordilitsentsi esitamisel.2. Lõikes 1 osutatud toodete suhtes kohaldatakse toetusmäära, mis kehtis litsentsi taotlemise päeval või tulenes asjaomasest hankemenetlusest, ning diferentseeritud toetuse korral seda, mis kehtib nimetatud päeval:a) litsentsil osutatud sihtkoha puhul võib) kui see on asjakohane, tegeliku sihtkoha puhul, kui see erineb litsentsil osutatud sihtkohast; sel juhul ei või kohaldatav summa ületada litsentsil osutatud sihtkoha puhul kehtivat summat.Komisjon võib rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita võtta asjakohaseid meetmeid käesolevas lõikes sätestatud paindlikkuse kuritarvitamise vältimiseks. Kõnealused meetmed võivad olla seotud eelkõige taotluste esitamise korra ja eksportijate esitatavate teatistega.3. Selleks et võtta arvesse kauplemis- ja transporditingimusi haudemunade ja ühepäevaste tibude puhul, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega otsustada, et ekspordilitsentse võib anda tagantjärele.4. Selleks et tagada aluslepingu I lisas loetletud toodete ja sellistest toodetest töödeldud toodete eksportijatele juurdepääs eksporditoetusele, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega otsustada kohaldada lõikeid 1 ja 2 käesoleva määruse artikli 271 lõike 1 punktis b osutatud kaupade suhtes.Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses käesoleva lõikega.5. Selleks et vähendada inimeste heaolu eest hoolitsevate organisatsioonide halduskoormust, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada erandid lõigetest 1 ja 2 toodete puhul, mille eest makstakse eksporditoetust toiduabiprogrammide raames.6. Toetust makstakse järgmiste asjaolude tõendamisel:a) tooted on liidust eksporditud;b) diferentseeritud toetuse korral on tooted jõudnud litsentsil osutatud sihtkohta või muusse sihtkohta, mille puhul oli määratud toetus, ilma et see piiraks lõike 2 punkti b kohaldamist.7. Komisjon võib delegeeritud õigusaktidega kehtestada eksporditoetuse andmise lisatingimused kaubandushäirete vältimiseks , eelkõige tingimusel et:a) toetusi makstakse üksnes ELi päritolu toodete puhul;b) importtoodete toetuse summa piirdub impordilt kogutud maksudega, kui need maksud on kehtivast toetusest väiksemad.Artikkel 275 Elusloomade eksporditoetused veise- ja vasikalihasektoris1. Veise- ja vasikalihasektori toodete osas peavad elusloomade eksporditoetuse andmisel ja maksmisel olema täidetud tingimused, mis on kehtestatud liidu õigusaktidega, milles käsitletakse loomade heaolu ja eelkõige loomade kaitset transportimisel.2. Selleks et eksportijad järgiksid loomade heaolu nõudeid ja pädevad asutused saaksid kontrollida eksporditoetuste kasutamise õigsust, kui eksporditoetuste saamine eeldab loomade heaolu nõuete järgimist, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) vastu võtta sätted loomade heaolu nõuete järgimise kohta väljaspool liidu tolliterritooriumi ning sellekohase kontrollimise ja aruandlusega seotud sätted, sealhulgas sõltumatute kolmandate poolte kaasamine;b) kehtestada karistused eksporditoetuse maksmise või tagasimaksmisel, juhul kui loomade heaolu nõudeid käsitlevaid õigusakte ei järgita.3. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses käesoleva artikliga.Artikkel 276 EkspordipiirangudKooskõlas aluslepingu artikliga 218 sõlmitud lepingutest tulenevate koguseliste kohustuste järgimine tagatakse ekspordilitsentsidega, mida antakse välja lepingutes sätestatud võrdlusperioodideks, mis kehtivad kõnealuste toodete suhtes. WTO põllumajanduslepingust tulenevate kohustuste täitmisega seoses ei mõjuta võrdlusperioodi lõpp ekspordilitsentside kehtivust.Artikkel 277 Volituste delegeerimine1. Selleks et ettevõtjad täidaksid oma kohustusi hankemenetlustes osalemisel, määrab komisjon delegeeritud õigusaktidega esmanõude litsentsi tagatiste vabastamiseks hankemenetluses olevate eksporditoetuste puhul.2. Ettevõtjate ja ametiasutuste halduskoormuse vähendamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada künnised, millest allpool ei ole nõuta ekspordilitsentsi esitamist, ja määrata sihtkohad, kus ekspordilitsentsi esitamise kohustusest erandi tegemine võib olla õigustatud.3. Selleks et võtta arvesse praktilisi olukordi, mille puhul võib eksporditoetusi maksta täiel või osalisel määral, ning aidata ettevõtjatel katta periood taotlemise ja eksporditoetuse lõppmakse vahel, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta meetmed seoses:a) mõne muu kuupäevaga eksporditoetuse maksmiseks;b) eksporditoetuse maksmise tagajärgedega, kui tootekood või litsentsil esitatud sihtkoht ei vasta tegelikule tootele või sihtkohale;c) eksporditoetuse ettemaksega, sealhulgas tagatise esitamine ja vabastamine;d) kontrollide ja tõendamisega, kui toodete tegeliku sihtkoha suhtes on kahtlusi, sealhulgas liidu tolliterritooriumile reimportimise võimalus;e) sihtkohtadega, mida käsitatakse ekspordina liidust, ning seoses eksporditoetuseks kõlblike sihtkohtade lisamisega liidu tolliterritooriumi hulka.4. Selleks et tagada, et eksporditoetust saavad tooted eksporditakse liidu tolliterritooriumilt ja selleks et vältida nende võimalikku tagasisaatmist kõnealusele territooriumile ning vähendada ettevõtjate halduskoormust selle tõendamisel, et toetust saavad tooted jõuavad diferentseeritud toetuste puhul sihtriiki, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta meetmed seoses:a) tähtajaga, mil liidu tolliterritooriumilt väljaviimine peab olema lõpetatud, sealhulgas ajutiseks taassisseveoks ettenähtud aeg;b) töötlemisega, mida eksporditoetust saavad tooted võivad kõnealusel perioodil läbida;c) sihtkohta saabumise tõendiga diferentseeritud toetuste puhul;d) toetuse künniste ja tingimustega, mille alusel võib eksportijad sellise tõendi esitamisest vabastada;e) tingimustega, mille alusel kiidavad sõltumatud kolmandad isikud heaks sihtkohta saabumise tõendi diferentseeritud toetuste puhul.5. Selleks et võtta arvesse eri sektorite eripärasid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta ettevõtjate ja eksporditoetuseks kõlblike toodete suhtes esitatavad konkreetsed nõuded ja tingimused.6. Töötleva tööstuse arenguga kohanemiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega muuta XVII lisa, võttes arvesse nõukogu määruse (EÜ) nr 1216/2009[44] artikli 8 lõikes 2 osutatud kriteeriume.7. Selleks et tagada aluslepingu I lisas loetletud toodete eksportijate ja sellistest toodetest töödeldud toodete eksportijate võrdne kohtlemine seoses eksporditoetuste andmise tingimustega, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad artikli 274 lõigete 5–7 kohaldamiseks artikli 271 lõike 1 punktis b osutatud toodete suhtes, võttes arvesse määruse (EÜ) nr 1216/2009 sätteid.Artikkel 278 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed käesoleva jao kohaldamiseks, eelkõige seoses:a) nende eksporditavate koguste ümberjaotamisega, mida ei ole eraldatud või kasutatud;b) kontrolliga selle üle, kas toimingud, mis annavad õiguse toetuste ja muude eksporditehingutega seotud summade saamiseks, tegelikult toimuvad ning on tehtud korrektselt, sealhulgas füüsiline kontroll ja dokumentide kontroll;c) artikli 271 lõike 1 punktis b osutatud toodetega.III jaguPiima- ja piimatootesektori ekspordikvootide haldamineARTIKKEL 279 Kolmandate riikide avatud tariifikvootide haldamine1. Kui aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingus on ette nähtud kolmandas riigis avatud tariifikvoodi täielik või osaline haldamine piima ja piimatoodete puhul, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta erimeetmed, et tagada taotletud kvootide kasutamine kooskõlas asjakohase rahvusvahelise lepingu eesmärkidega.2. Lõikes 1 osutatud tariifikvoote hallatakse viisil, millega välditakse asjaomaste ettevõtjate igasugust diskrimineerimist ning tagatakse asjaomaste kvootide alusel kättesaadavate võimaluste täielik kasutamine, kohaldades üht järgmistest meetoditest või nende kombinatsiooni või muud asjakohast meetodit:a) meetod, mis põhineb taotluste saabumise kronoloogilisel järjekorral (põhimõttel „kes ees, see mees”);b) meetod, millega jaotatakse kvoodid taotluste esitamisel taotletud koguste alusel („üheaegse läbivaatamise meetodit” kasutades);c) meetod, mis põhineb tavapärase kaubanduse struktuuri arvessevõtmisel („vanade olijate / uute tulijate meetodit” kasutades).3. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu vajalikud sätted käesoleva jao kohaselt avatud kvootide haldamiseks.4. Komisjon võtab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastu sätted, et:a) ära hoida käesoleva jao kohaselt avatud kvootide alusel kasutada olevate koguste ületamine;b) jaotada ümber kasutamata kogused.IV jaguImpordi erirežiim kolmandas riigisARTIKKEL 280 Kolmandas riigis impordi erirežiimi alla kuuluvate toodete sertifikaadid1. Kui eksporditakse tooteid, mis liidu poolt aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingute alusel võivad kolmandasse riiki importimisel kuuluda erirežiimi alla, kui teatavad tingimused on täidetud, annavad liikmesriikide pädevad asutused taotluse korral ja pärast asjakohast kontrolli välja tingimuste täitmist tõendava dokumendi.2. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses lõikega 1.V jaguElustaimede erisättedARTIKKEL 281 Ekspordi miinimumhinnad1. Selleks et võtta arvesse turuarengut iga CN-koodi 0601 10 alla kuuluva elustaimesektori toote puhul, võib aegsasti enne turustusaasta algust kindlaks määrata ühe või mitu miinimumhinda ekspordiks kolmandatesse riikidesse. Nõukogu võtab aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt miinimumhindade kindlaksmääramise meetmed.Selliseid tooteid lubatakse eksportida üksnes kõnealuse toote jaoks kindlaksmääratud miinimumhinnaga võrdse või sellest kõrgema hinnaga.2. Komisjon võtab rakendusaktidega kõik lõike 1 esimese lõiguga seotud vajalikud haldusmeetmed, võttes arvesse aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevaid kohustusi.VI jaguVälistöötlemineARTIKKEL 282 Välistöötlemise tolliprotseduuri peatamine1. Kui välistöötlemise tolliprotseduur häirib või võib häirida liidu turgu, võib komisjon rakendusaktidega liikmesriigi taotluse põhjal või omal algatusel täielikult või osaliselt peatada välistöötlemise tolliprotseduuri teravilja-, riisi-, puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja, veini-, veise- ja vasikaliha-, sealiha-, lamba- ja kitseliha- ning linnulihasektori toodete suhtes. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab ta rakendusaktidega sellekohase otsuse vastu viie tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist. Kiireloomulistel juhtudel võtab komisjon vastu otsuse, toimides kooskõlas artikli 323 lõikega 2.Liikmesriikidele teatatakse nendest meetmetest ja neid kohaldatakse viivitamata.2. Ühise turukorralduse nõuetekohaseks toimimiseks vajalikus ulatuses võivad Euroopa Parlament ja nõukogu aluslepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetluse kohaselt tegutsedes täielikult või osaliselt keelata välistöötlemise tolliprotseduuri kasutamise lõikes 1 osutatud toodete suhtes.IV OSAKONKURENTSIEESKIRJADI PEATÜKK Ettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjadArtikkel 283 Aluslepingu artiklite 101–106 kohaldamineKui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse aluslepingu artikleid 101–106 ja nende rakendussätteid vastavalt käesoleva määruse artiklitele 284, 285, 286 [ja 287] kõigi aluslepingu artikli 101 lõikes 1 ja artiklis 102 osutatud kokkulepete, otsuste ja tegevuste suhtes, mis on seotud käesoleva määrusega hõlmatud toodete tootmise või nendega kauplemisega.Artikkel 284 Erandid1. Aluslepingu artikli 101 lõiget 1 ei kohaldata käesoleva määruse artiklis 283 osutatud kokkulepete, otsuste ja tegevuse suhtes, mis on osa riigi turukorraldusest või mis on vajalikud aluslepingu artiklis 39 sätestatud eesmärkide saavutamiseks.Eelkõige ei kohaldata aluslepingu artikli 101 lõiget 1 ühe liikmesriigi põllumajandustootjate, põllumajandustootjate ühenduste või sellistest ühendustest moodustatud liitude kokkulepete, otsuste ja tegevuse suhtes, mis on seotud põllumajandussaaduste ja -toodete tootmise või müügiga või ühiste seadmete kasutamisega põllumajandussaaduste ja -toodete ladustamiseks, käitlemiseks või töötlemiseks, ning kui need ei kohusta kehtestama ühesuguseid hindu, välja arvatud siis, kui komisjon leiab, et seejuures välistatakse konkurents või ohustatakse aluslepingu artikli 39 eesmärke.2. Pärast nõupidamist liikmesriikidega ning asjaomaste ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste ja kõikide muude vajalikuks peetavate füüsiliste või juriidiliste isikute ärakuulamist on ainult komisjon, kelle otsuseid on pädev läbi vaatama Euroopa Liidu Kohus, volitatud kindlaks määrama, millised kokkulepped, otsused ja tegevused vastavad lõikes 1 sätestatud tingimustele. Selleks võtab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita vastu otsuse, mis avaldatakse.Komisjon langetab sellise otsuse kas omal algatusel või mõne liikmesriigi pädeva asutuse või huvitatud ettevõtja või ettevõtjate ühenduse taotlusel.3. Lõike 2 esimeses lõigus osutatud otsuses avaldatakse osapoolte nimed ja otsuse põhiline sisu. Seejuures tuleb arvesse võtta ettevõtjate õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi.Artikkel 285 Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus puu- ja köögiviljasektoris1. Aluslepingu artikli 101 lõiget 1 ei kohaldata tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, mille eesmärk on käesoleva määruse artikli 210 lõike 3 punktis c osutatud tegevuse teostamine.2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult juhul, kui:a) kokkulepetest, otsustest ja kooskõlastatud tegevusest on komisjonile teatatud;b) kahe kuu jooksul pärast komisjoni rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita nõutud vajalike andmete saamist, ei ole leitud, et kõnealused kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevus on liidu eeskirjadega vastuolus.3. Kokkuleppeid, otsuseid ja kooskõlastatud tegevust ei või rakendada enne lõike 2 punktis b osutatud ajavahemiku lõppemist.4. Igal juhul tunnistatakse liidu eeskirjadega vastuolus olevaks kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud tegevus, mis:a) võivad põhjustada liidu turgude mis tahes vormis jaotamist;b) võivad mõjutada turukorralduse nõuetekohast toimimist;c) võivad tekitada konkurentsimoonutusi, mis ei ole vajalikud tootmisharudevahelise organisatsiooni tegevuse kaudu taotletavate ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks;d) kätkevad hindade kindlaksmääramist, ilma et see piiraks tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevust liidu teatavate eeskirjade kohaldamisel;e) võivad põhjustada diskrimineerimist või kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa puhul.5. Kui komisjon leiab pärast lõike 2 punktis b osutatud kahekuulist ajavahemikku, et käesoleva peatüki kohaldamise tingimused ei ole täidetud, teeb ta rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita otsuse, milles teatatakse, et kõnealuse kokkuleppe või kooskõlastatud tegevuse suhtes kohaldatakse aluslepingu artikli 101 lõiget 1.Kõnealust komisjoni otsust ei kohaldata enne sellest asjaomasele tootmisharudevahelisele organisatsioonile teatamise kuupäeva, välja arvatud juhul, kui tootmisharudevaheline organisatsioon on esitanud ebaõigeid andmeid või kuritarvitanud lõikes 1 sätestatud erandit.6. Mitmeaastaste lepingute puhul kehtib esimese aasta kohta teatamine ka lepingu järgnevatel aastatel. Sel juhul võib komisjon siiski igal ajal omal algatusel või mõne teise liikmesriigi taotlusel teha avalduse mittevastavuse tuvastamise kohta.Artikkel 286 Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus tubakasektoris1. Aluslepingu artikli 101 lõiget 1 ei kohaldata tubakasektori tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, mille eesmärk on rakendada käesoleva määruse artikli 210 lõike 1 punktis c osutatud eesmärke, tingimusel et:a) kokkulepetest ja kooskõlastatud tegevusest on komisjonile teatatud;b) komisjon ei ole kolme kuu jooksul pärast vajalike andmete saamist rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita leidnud, et kõnealused kokkulepped või kooskõlastatud tegevus on liidu konkurentsieeskirjadega vastuolus.Sellel kolmekuulisel ajavahemikul ei tohi nimetatud kokkuleppeid ega kooskõlastatud tegevust rakendada.2. Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus loetakse liidu konkurentsieeskirjadega vastuolus olevaks järgmistel juhtudel:a) need võivad põhjustada liidu turgude mis tahes vormis jaotamist;b) need võivad mõjutada turukorralduse nõuetekohast toimimist;c) need võivad põhjustada konkurentsimoonutusi, mis ei ole vajalikud tootmisharudevahelise organisatsiooni meetmega järgitava ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks;d) need kätkevad hindade või kvootide kindlaksmääramist, ilma et see piiraks meetmeid, mida võtavad tootmisharudevahelised organisatsioonid liidu eeskirjade erisätete kohaldamisel;e) need võivad tekitada diskrimineerimist või kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa puhul.3. Kui komisjon leiab pärast lõike 1 punktis b osutatud kolmekuulist ajavahemikku, et käesoleva peatüki kohaldamise tingimused ei ole täidetud, teeb ta rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita otsuse, milles teatatakse, et kõnealuse kokkuleppe või kooskõlastatud tegevuse suhtes kohaldatakse aluslepingu artikli 101 lõiget 1.Kõnealust otsust ei kohaldata enne sellest asjaomasele tootmisharudevahelisele organisatsioonile teatamise kuupäeva, välja arvatud juhul, kui tootmisharudevaheline organisatsioon on esitanud ebaõigeid andmeid või kuritarvitanud lõikega 1 ette nähtud erandit.[Artikkel 287 Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus piima- ja piimatootesektoris1. Aluslepingu artikli 101 lõiget 1 ei kohaldata tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, mille eesmärk on käesoleva määruse artikli 210 lõike 4 punktis c osutatud tegevuse teostamine.2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult juhul, kui:a) kokkulepetest, otsustest ja kooskõlastatud tegevusest on komisjonile teatatud;b) kolme kuu jooksul pärast vajalike andmete saamist ei ole komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita leidnud, et kõnealused kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevus on liidu eeskirjadega vastuolus.3. Kokkuleppeid, otsuseid ja kooskõlastatud tegevust ei või rakendada enne lõike 2 punktis b osutatud ajavahemiku lõppemist.4. Igal juhul tunnistatakse liidu eeskirjadega vastuolus olevaks kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud tegevus, mis:a) võivad põhjustada liidu turgude mis tahes vormis jaotamist;b) võivad mõjutada turukorralduse nõuetekohast toimimist;c) võivad tekitada konkurentsimoonutusi, mis ei ole vajalikud tootmisharudevahelise organisatsiooni tegevuse kaudu taotletavate ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks;d) sisaldavad hindade kindlaksmääramist;e) võivad põhjustada diskrimineerimist või kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa puhul.5. Kui komisjon leiab pärast lõike 2 punktis b osutatud ajavahemikku, et käesoleva peatüki kohaldamise tingimused ei ole täidetud, teeb ta rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita otsuse, milles teatatakse, et kõnealuse kokkuleppe, otsuse või kooskõlastatud tegevuse suhtes kohaldatakse aluslepingu artikli 101 lõiget 1.Kõnealust komisjoni otsust ei kohaldata enne sellest asjaomasele tootmisharudevahelisele organisatsioonile teatamise kuupäeva, välja arvatud juhul, kui tootmisharudevaheline organisatsioon on esitanud ebaõigeid andmeid või kuritarvitanud lõikes 1 sätestatud erandit.6. Mitmeaastaste lepingute puhul kehtib esimese aasta kohta teatamine ka lepingu järgnevatel aastatel. Sel juhul võib komisjon siiski igal ajal omal algatusel või mõne teise liikmesriigi taotluse alusel teatada kokkusobimatuse tuvastamisest.]Artikkel 288 Kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse siduvus tubakasektori organisatsiooniväliste isikute suhtes1. Tubakasektori tootmisharudevahelised organisatsioonid võivad taotleda, et nende teatud kokkulepped või kooskõlastatud tegevused muudetaks piiratud ajavahemikuks siduvaks asjaomase majandussektori isikutele ja rühmadele, kes ei kuulu organisatsiooni poolt esindatavatesse tootmisharudesse nende tootmisharude tegevuspiirkondades.Oma eeskirjade laiendamiseks peavad tootmisharudevahelised organisatsioonid esindama vähemalt kaht kolmandikku asjaomasest tootmisest ja/või kaubandusest. Kui eeskirjade kavandatava laiendamise ulatus on piirkondadevaheline, peavad tootmisharudevahelised organisatsioonid tõendama, et nad esindavad igas hõlmatavas piirkonnas iga tootmisharu piisavat osa.2. Eeskirjad, mille reguleerimisala laiendamist taotletakse, peavad olema kehtinud vähemalt ühe aasta ja seonduma ühega järgmistest eesmärkidest:a) tootmise ja turu tundmine;b) minimaalsete kvaliteediomaduste määratlemine;c) keskkonnakaitse seisukohalt sobivate viljelusmeetodite kasutamine;d) pakendamise ja esitluse miinimumnormide kindlaksmääramine;e) sertifitseeritud seemne kasutamine ja toote kvaliteedi järelevalve.3. Eeskirjade reguleerimisala laiendamise peab heaks kiitma komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita.Artikkel 289 Kokkulepete ja kooskõlastatud tegevusega seotud rakendamisvolitusedSelleks et tagada artiklite 285, 286, [287] ja 288 ühetaoline kohaldamine, võib komisjon rakendusaktidega võtta vastu kõik vajaliku meetmed, sealhulgas teatamist ja avaldamist käsitlevad eeskirjad.II PEATÜKKRiigiabi eeskirjadArtikkel 290 Aluslepingu artiklite 107, 108 ja 109 kohaldamineArtiklis 1 osutatud toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes kohaldatakse aluslepingu artikleid 107, 108 ja 109.Aluslepingu artikleid 107, 108 ja 109 ei kohaldata maksete suhtes, mida liikmesriigid teevad kooskõlas käesoleva määrusega ning mis on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1234/2007 II osa I jaotise III peatüki IVa jao III alajaoga ja käesoleva määruse artiklitega 37–41, 108, 111, 114, 117, 120, 123, 128, 148, artikli 291 lõikega 2, artiklitega 292–297 ning käesoleva määruse II osa I jaotise IV peatüki VII jaoga. Siiski, artikli 136 lõike 4 suhtes ei kohaldata vaid aluslepingu artiklit 108.Artikkel 291 Piima- ja piimatootesektori erisätted1. Aluslepingu artikli 107 lõike 2 kohaselt on keelatud abi, mille suurus määratakse kindlaks käesoleva määruse I lisa XVI osas loetletud toodete hinna või koguse põhjal.Riigisisesed meetmed, mis võimaldavad käesoleva määruse I lisa XVI osas loetletud toodete hindu võrdsustada, on samuti keelatud.2. Lisaks liidu toetusele, mida makstakse kõnealuse määruse artikli 68 lõike 1 punkti b kohaselt, võivad liikmesriigid kuni 31. märtsini 2014 maksta piimasektori põllumajandustootjatele riigiabi aastases kogusummas, mis moodustab kuni 55 % määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 69 lõigetes 4 ja 5 sätestatud ülemmäärast. Kuid mingil juhul ei tohi kõnealuse määruse artikli 69 lõikes 4 osutatud meetmete kohaselt makstava liidu toetuse ja riigiabi kogusumma ületada artikli 69 lõigetes 4 ja 5 nimetatud ülemmäära.Artikkel 292 Soome ja Rootsi erisättedRootsi ja Soome võivad komisjoni rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita antud loal anda abi põhjapõtrade ja põhjapõdratoodete (CN ex 0208 ja ex 0210) tootmiseks ja turustamiseks, kui see ei tingi tavapärase tootmismahu kasvu.Artikkel 293 Suhkrusektori erisättedLiikmesriigid, kes vähendavad määruse (EÜ) nr 318/2006 III lisas 20. veebruaril 2006 kindlaksmääratud suhkrukvoote rohkem kui 50 %, võivad anda ajutist riigiabi ajavahemikul, mil peedikasvatajatele antakse üleminekutoetust määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 93 alusel. Asjaomase liikmesriigi taotluse alusel otsustab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita selle meetme raames antava riigiabi summa.Itaalia puhul ei ületa suhkrupeedikasvatajatele ja suhkrupeedi transpordile antav esimeses lõigus osutatud ajutine abi 11 eurot suhkrupeedi tonni kohta turustusaastal.Soome võib anda suhkrupeedikasvatajatele abi kuni 350 eurot hektari kohta turustusaastal.Asjaomased liikmesriigid teatavad komisjonile 30 päeva jooksul enne iga turustusaasta lõppu sel turustusaastal tegelikult antud riigiabi summa.Artikkel 294 Saksamaa alkoholimonopoli erisätted[Käesoleva määruse artikli 290 teises lõiguga ette nähtud erandit kohaldatakse riigiabi suhtes, mida Saksamaa valitsus annab Saksamaa alkoholimonopoli (edaspidi „monopol”) raames toodetele, mida monopoliamet ümber töötleb ja turustab aluslepingu I lisas loetletud põllumajanduslikku päritolu etüülalkoholina. Kõnealust erandit kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2017, ilma et see piiraks aluslepingu artikli 108 lõiget 1 ja artikli 108 lõike 3 esimest lauset, kusjuures selleks peavad olema täidetud järgmised tingimused:a) monopoli raames toetust saava etüülalkoholi kogus väheneb järk-järgult 600 000 hektoliitrilt 2011. aastal 420 000 hektoliitrini 2012. aastal ja 240 000 hektoliitrini 2013. aastal ning võib 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2017, kui monopol kaotatakse, ulatuda kuni 60 000 hektoliitrini aastas;b) toetust saavate plommitud seadmetega põllumajanduslike piiritusetehaste toodang väheneb järk-järgult 540 000 hektoliitrilt 2011. aastal 360 000 hektoliitrile 2012. aastal ja 180 000 hektoliitrile 2013. aastal. 31. detsembriks 2013 lõpetavad kõik plommitud seadmetega põllumajanduslikud piiritusetehased monopoli raames tegutsemise. Monopoli raames tegevuse lõpetanuna võivad kõik plommitud seadmetega põllumajanduslikud piiritusetehased saada tasandustoetust summas 257,50 eurot nominaalse destilleerimisõiguse hektoliitri kohta kehtivate Saksa õigusaktide kohaselt. Tasandustoetus määratakse kõige hiljemalt 31. detsembriks 2013. Siiski võib maksta tasandustoetuse välja mitmes osas ning viimane makse tehakse hiljemalt 31. detsembriks 2017;c) kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehased, saagidestilleerijad ning puuviljaühistute piiritusetehased võivad saada monopoli kaudu antavat riigiabi kuni 31. detsembrini 2017. aastal, tingimusel et alkoholikogus mille eest abi antakse, ei ületa aastas kokku 60 000 hektoliitrit;d) ajavahemikus 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 väljamakstava abi kogusumma ei ületa 269,9 miljonit eurot ning ajavahemikus 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2017 väljamakstava abi kogusumma ei ületa 268 miljonit eurot; jae) Saksamaa esitab igal aasta 30. juuniks komisjonile aruande monopolikorra toimimise ning eelmisel aastal monopoli raames antud abi kohta. Komisjon edastab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Lisaks sellele esitab Saksamaa ajavahemikus 2013–2016 koos aruandega igal aastal kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehaste, saagidestilleerijate ja puuviljaühistute piiritusetehaste toetamise järkjärgulise lõpetamise järgmise aasta kava.]Artikkel 295 Erisätted kartuli puhulLiikmesriigid võivad jätkata riigiabi andmist kehtivate kavade alusel CN-koodi 0701 alla kuuluva värske või jahutatud kartuli tootmise ja sellega kauplemise puhul kuni 31. detsembrini 2011.Artikkel 296 [Kustutatakse pärast 31/12/2010] Puu- ja köögiviljasektori erisättedLiikmesriigid võivad puu- ja köögiviljasektoris maksta riigiabi kuni 31. detsembrini 2010 järgmistel tingimustel:a) riigiabi makstakse üksnes puu- ja köögiviljatootjatele, kes ei ole tunnustatud tootjaorganisatsiooni liikmed ning kes allkirjastavad tunnustatud tootjaorganisatsiooniga lepingu, milles nad nõustuvad kohaldama asjaomase tootjaorganisatsiooni riskide vältimise ja juhtimise meetmeid;b) sellistele tootjatele makstava abi osakaal ei ületa 75 % liidu toetusest, mida saavad asjaomase tootjaorganisatsiooni liikmed, ningc) asjaomane liikmesriik esitab komisjonile 31. detsembriks 2010 aruande riigiabi mõju ja tõhususe kohta, analüüsides eelkõige seda, kui palju see on toetanud nimetatud sektori korraldust. Komisjon vaatab aruande läbi ning otsustab, kas ta peaks tegema asjakohaseid ettepanekuid.Artikkel 297 Riiklik abi veini destilleerimiseks erakorraliste olukordade puhul1. Alates 1. augustist 2012 võivad liikmesriigid anda põhjendatud erakorralises olukorras veinitootjatele riiklikku abi vabatahtlikuks või kohustuslikuks veini destilleerimiseks.2. Lõikes 1 osutatud abi on proportsionaalne ja võimaldab lahendada kriisiolukorra.3. Liikmesriigil aasta jooksul kasutada olev abisumma sellise abi andmiseks ei ületa 15 % kõnealusel aastal liikmesriigil kasutada olevast üldsummast, mis on kindlaks määratud X lisas.4. Liikmesriigid, kes soovivad kasutada lõikes 1 osutatud abi, esitavad komisjonile selle kohta teatise koos nõuetekohase põhjendusega. Komisjon otsustab rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita, kas meede kiidetakse heaks ja kas abi antakse.5. Lõikes 1 osutatud destilleerimise käigus saadud alkoholi kasutatakse üksnes tööstuslikult või energia saamiseks, et vältida konkurentsi moonutamist.6. Komisjon võib rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses käesoleva artikliga.V OSAMITMETE VÕI ÜKSIKUTE SEKTORITE SUHTES KEHTIVAD ERISÄTTEDI PEATÜKK Mitmete sektorite suhtes kehtivad erisättedI jagu TURUHÄIREDArtikkel 298 Siseturuhindadega seotud häiredSelleks et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult turuhäirete ohule, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kiirmenetluse korras ja artikli 300 kohaselt vastu võtta vajalikud meetmed järgmistes olukordades, kui need olukorrad tõenäoliselt jätkuvad, põhjustades turuhäireid või ähvardades neid esile kutsuda:a) suhkru-, humala-, veise- ja vasikaliha, piima- ja piimatoote-, kitse- ja lambalihasektori toodete puhul, kui nende toodete hinnad liidu turul oluliselt tõusevad või langevad;b) sealiha-, muna- ja linnulihasektori toodete ja oliiviõli puhul, kui nende toodete hinnad liidu turul oluliselt tõusevad.Artikkel 299 Maailmaturu hinnanoteeringute või hindade põhjustatud häiredSelleks et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult turuhäirete ohule ning kui teravilja-, riisi-, suhkru- ning piima- ja piimatootesektori toodete noteeringud või hinnad maailmaturul ulatuvad tasemeni, mis häirib või ähvardab häirida liidu turu varustamist, ja kui kõnealune olukord tõenäoliselt jätkub või halveneb, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kiirmenetluse korras ja artikli 300 kohaselt võtta asjakohases sektoris vajalikud meetmed. Eelkõige võib komisjon peatada imporditollimaksud kas täielikult või osaliselt teatavate koguste kohta.Artikkel 300 Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise tingimused häirete korralArtiklites 298 ja 299 ette nähtud meetmeid võib vastu võtta:a) tingimusel, et muud käesolevas määruses ette nähtud meetmed osutuvad ebapiisavaks;b) aluslepingu artikli 218 lõike 2 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevaid kohustusi arvesse võttes.Artikkel 301 RakendamisvolitusedKomisjon võib rakendusaktidega vastu võtta kõik vajalikud eeskirjad seoses artiklitega 298 ja 299. Kõnealused eeskirjad võivad olla seotud eelkõige menetluste, teatiste ja tehniliste kriteeriumidega ning liikmesriikide tehtavate haldus- ja füüsiliste kontrollidega.II jagu ARUANDLUSARTIKKEL 302 Teatavate sektorite aruandedKomisjon esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule:1) iga kolme aasta järel ja esimest korda 31. detsembriks 2010[2013] aruande II osa I jaotise IV peatüki VIII jaos sätestatud mesindussektori meetmete rakendamise kohta;2) hiljemalt 31. detsembriks 2013 aruande II osa I jaotise IV peatüki VI jao ja II osa II jaotise II peatüki rakendamise kohta seoses tootjaorganisatsioonide, rakendusfondide ja rakenduskavadega puu- ja köögiviljasektoris;3) hiljemalt 31. augustiks 2012 artikliga 128 ette nähtud koolidele puuvilja jagamise kava rakendamise kohta, millele on vajaduse korral lisatud asjakohased ettepanekud. Aruanne kajastab eelkõige seda, kuidas on kõnealune kava soodustanud liikmesriikides tõhusa koolidele puuvilja jagamise kava kasutuselevõtmist ja kuidas see on mõjutanud laste toitumisharjumusi;4) [31. detsembriks 2010 ja] 31. detsembriks 2012 aruande turuolukorra muutumise ja seejärel piimakvootide süsteemi sujuva kaotamise tingimuste kohta, vajaduse korral koos asjakohaste ettepanekutega. Lisaks analüüsitakse aruandes tagajärgi määruse (EÜ) nr 510/2006 kohaselt kaitstud päritolunimetusega juustusortide tootjatele;5) hiljemalt 31. detsembriks 2011 artiklis 138 osutatud müügiedendusmeetme rakendamise kohta;6) hiljemalt 31. detsembriks 2012 aruande veinisektori kohta, võttes eelkõige arvesse reformi läbiviimisel saadud kogemusi.[;][7) hiljemalt 31. detsembriks 2014 aruande, milles käsitletakse artikliga 17 ettenähtud, liidus enim puudust kannatavatele isikutele toiduabi jaotamise programmi kohaldamist, ning lisab sellele kõik asjakohased ettepanekud.][8) 30. juuniks 2014 ja 31. detsembriks 2018 turuolukorra muutumise kohta piima- ja piimatootesektoris ning eelkõige artikli 209 esimese lõigu punkti iv ja artikli 210 lõike 4 ja artiklite 229, 287, 310 ja 311 kohaldamise kohta; aruanne hõlmab võimalikke algatusi, mis julgustavad põllumajandustootjaid sõlmima ühistootmislepinguid ja millele on lisatud asjakohased ettepanekud.]II PEATÜKK ÜKSIKUTE SEKTORITE SUHTES KEHTIVAD ERISÄTTEDI jaguHumalARTIKKEL 303 Lepingute registreerimine humalasektoris1. Liidus toodetud humala kõik tarnelepingud, mis on sõlmitud ühelt poolt tootja või tootjate organisatsiooni ning teiselt poolt ostja vahel, tuleb registreerida iga tootja liikmesriigi poolt selleks puhuks nimetatud asutuste poolt.2. Lepinguid, mis on sõlmitud konkreetsete koguste kokkulepitud hinnaga tarnimiseks aja jooksul, mis hõlmab ühte või mitut saagikoristust, ning mis on sõlmitud enne esimese saagikoristuse aasta 1. augustit, nimetatakse „ette sõlmitud lepinguteks”. Need lepingud registreeritakse eraldi.3. Registreerimiseks kasutatavaid andmeid võib kasutada ainult käesoleva määruse eesmärkidel.4. Komisjon kehtestab rakendusaktidega humala tarnelepingute registreerimise eeskirjad.II jaguVeinARTIKKEL 304 Istandusregister ja tootmisvõimsuse ülevaade1. Liikmesriigid peavad istandusregistrit, mis sisaldab ajakohast teavet tootmisvõimsuse kohta.2. Lõikes 2 sätestatud kohustust ei kohaldata liikmesriikide suhtes, kus kogu viinapuude kasvuala, kuhu on istutatud artikli 166 lõike 2 kohaselt liigitatavad veiniviinamarjasordid, ei ole suurem kui 500 hektarit.3. Liikmesriigid, kes toetavad vastavalt artiklile 139 oma toetusprogrammide raames meedet „viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine”, esitavad komisjonile iga aasta 1. märtsiks istandusregistril põhineva tootmisvõimsuse ajakohastatud ülevaate.4. Pärast 1. jaanuari 2016 võib komisjon otsustada, et lõikeid 1, 2 ja 3 ei kohaldata enam.5. Selleks et liikmesriikidel oleks lihtsam kontrollida tootmisvõimsust, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad istandusregistri ulatuse ja sisu ning vastavate erandite kohta.6. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu teabe kontrollimise sätted.Artikkel 305 Veinisektori kohustuslikud deklaratsioonid1. Veiniviinamarjade ning viinamarjavirde ja veini tootjad deklareerivad pädevatele riiklikele ametiasutustele igal aastal viimasest saagist toodetud kogused.2. Liikmesriigid võivad nõuda, et veiniviinamarjade hulgikauplejad deklareeriksid igal aastal viimasest saagist turustatud kogused.3. Viinamarjavirde ja veini tootjad ning hulgikauplejad, kes ei ole jaemüüjad, deklareerivad pädevatele riiklikele ametiasutustele igal aastal oma kas selle aasta saagist või eelmiste aastate saakidest saadud viinamarjavirde ja veini varud. Kolmandatest riikidest imporditud viinamarjavirde- ja veinikogused teatatakse eraldi.4. Selleks et tagada, et lõigetes 1–3 osutatud ettevõtjad ja hulgikauplejad täidavad oma kohustusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad:a) kohustuslike deklaratsioonide sisu ja erandite kohta;b) punktis a osutatud deklaratsioonide sisu ja esitamise tingimuste kohta, samuti deklaratsioonide esitamise suhtes erandi kehtestamise kohta;c) kohaldatavate karistuste kohta liikmesriikidele deklaratsioonide õigel ajal esitamata jätmise korral.5. Komisjon võib rakendusaktidega:a) kehtestada tingimused seoses kohustuslike deklaratsioonide esitamisel kasutatavate näidisvormidega;b) vastu võtta eeskirjad toodete (v.a vein) ümberarvestuskoefitsientide kohta;c) kindlaks määrata kohustuslike deklaratsioonide esitamise tähtajad;d) kehtestada eeskirjad liikmesriikide poolt tehtavate kontrollide ja komisjonile esitatavate aruannete kohta.Artikkel 306 Veinisektori saatedokumendid ja register1. Veinisektori tooteid võib liidus ringlusse lubada ainult koos ametlikult kinnitatud saatedokumendiga.2. Füüsilised või juriidilised isikud või isikute rühmad, kes valdavad seoses oma ettevõtlustegevusega veinisektori tooteid, eriti tootjad, villijad ja töötlejad, samuti hulgikauplejad, peavad kõnealuste toodete kohta kauba sissetulemise ja väljaminemise registreid.3. Veinitoodete transpordi lihtsustamiseks ja selleks et liikmesriikidel oleks seda lihtsam kontrollida, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega:a) vastu võtta eeskirjad saatedokumendi, selle kasutamise aja ning kõnealuse dokumendi kasutamise kohustusest vabastamise kohta;b) kehtestada tingimused, mille kohaselt kehtib saatedokument kaitstud päritolunimetuse ja kaitstud geograafilise tähise tõendina;c) kehtestada eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse juhul, kui tooted ei vasta saatedokumentidele;d) kehtestada registri pidamise kohustus;e) täpsustada, kes peab registrit ning vabastamine registri pidamise kohustusest;f) määratleda registrisse tehtavad kanded;g) kehtestada saatedokumentide ja registrite kasutamise eeskirjad.4. Komisjon võib rakendusaktidega vastu võtta:a) registrite koostamist, nendesse kantud tooteid, registrisse tehtavaid kandeid, tähtaegu ja registrite lõpetamist käsitlevad eeskirjad;b) meetme, mille kohaselt peavad liikmesriigid kindlaks määrama kadude suurimad lubatud protsendimäärad;c) registrite pidamise üld- ja üleminekusätted;d) eeskirjad, millega määratakse kindlaks saatedokumentide säilitamise ja registrite pidamise aeg;e) eeskirjad teatiste kohta, mida liikmesriigid esitavad komisjonile;f) eeskirjad seoses ilmsete vigade, vääramatu jõu ja erandlike asjaoludega.Artikkel 307 Vastutavate riiklike ametiasutuste määramine seoses veinisektoriga1. Ilma et see piiraks käesoleva määruse muude selliste sätete kohaldamist, mis käsitlevad pädevate riigiametite kindlaksmääramist, nimetavad liikmesriigid ühe või mitu asutust, kes vastutavad selle eest, et oleks tagatud liidu veinisektori eeskirjade täitmine. Eelkõige nimetavad liikmesriigid laborid, mis on volitatud tegema ametlikke analüüse veinisektoris. Määratud laborid vastavad standardis ISO/IEC 17025 sätestatud katselaboritele esitatavatele üldnõuetele.2. Liikmesriigid teatavad komisjonile lõikes 1 osutatud asutuste ja laborite nimed ja aadressid. Komisjon avalikustab selle teabe ning ajakohastab seda korrapäraselt.Artikkel 308 Teavitamine ja hindamine veinisektoris1. Seoses artiklis 82 osutatud, pärast 31. augustit 1998 istutusõiguseta rajatud istandustega teavitavad liikmesriigid iga aasta 1. märtsiks komisjoni pärast 31. augustit 1998 ilma vastava istutusõiguseta rajatud viinamarjakasvatusaladest ning ka kõnealuse artikli lõike 1 kohaselt välja juuritud aladest.2. Seoses artiklis 83 osutatud, enne 1. septembrit 1998 istutusõiguseta rajatud istanduste kohustusliku seadustamisega teavitavad liikmesriigid iga vastava aasta 1. märtsiks komisjoni:a) enne 1. septembrit 1998 ilma vastava istutusõiguseta rajatud viinamarjakasvatusaladest;b) kõnealuse artikli lõike 1 kohaselt seadustatud aladest, kõnealuse lõikega ette nähtud tasudest ning kõnealuse artikli lõikega 2 ette nähtud piirkondlike istutusõiguste keskmisest väärtusest.Liikmesriigid teavitavad komisjoni esimest korda 1. märtsiks 2010 aladest, kus viinapuud on artikli 83 lõike 4 esimese lõigu kohaselt välja juuritud.Artikli 89 lõikega 1 ette nähtud uute istanduste rajamise ajutise keelu lõppemine 31. detsembril 2015 ei mõjuta käesolevas lõikes sätestatud kohustusi.3. Liikmesriigid esitavad komisjonile iga aasta 1. märtsiks ja esimest korda 1. märtsiks 2010 aruande II osa I jaotise IV peatüki VII jaos osutatud toetusprogrammidega ette nähtud meetmete rakendamise kohta eelmisel eelarveaastal.Kõnealustes aruannetes loetletakse ja kirjeldatakse meetmeid, milleks anti tugiprogrammide alusel liidu toetust, ning eelkõige peavad nad sisaldama üksikasju artiklis 138 osutatud müügiedendusmeetme rakendamise kohta.4. Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. märtsiks 2011 ja teist korda 1. märtsiks 2014 hinnangu toetusprogrammide kulude ja kasude kohta ning ka arvamuse, kuidas nende tõhusust suurendada.5. Käesoleva artikli ühetaoliseks kohaldamiseks võib komisjon rakendusaktidega vastu võtta teatamise ja hindamise eeskirjad.III jagu PIIM JA PIIMATOOTEDARTIKKEL 309 Müügiedendusmaks piima- ja piimatootesektorisIlma et see piiraks aluslepingu artiklite 107, 108 ja 109 kohaldamist, nagu on sätestatud käesoleva määruse artikli 290 esimeses lõigus, võib liikmesriik kehtestada piimatootjatele turustatud piima või piimaekvivalendi eest müügiedendusmaksu, et rahastada meetmeid, mida võetakse, et edendada liidus tarbimist, laiendada piima- ja piimatooteturgu ning parandada kvaliteeti.[Artikkel 310 Piima- ja piimatootesektori kohustuslikud deklaratsioonid1. Toorpiima töötlejad deklareerivad pädevatele riiklikele ametiasutustele igal kuul neile tarnitud toorpiima kogused.2. Selleks et tagada deklaratsioonide kasutusväärtus ja ajakohasus turu korraldamise eemärkidel, võib komisjon võtta delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad deklaratsioonide ulatuse, sisu, vormi ja ajastuse kohta.Artikkel 311 Lepingulised suhted piima- ja piimatootesektoris1. Kui liikmesriik otsustab, et iga toorpiima tarne kohta põllumajandustootjalt toorpiima töötlejale tuleb sõlmida poolte vahel kirjalik leping, peab see vastama lõikes 2 sätestatud tingimustele.Esimeses lõigus kirjeldatud juhtumi puhul otsustab asjaomane liikmesriik ka seda, kas poolte vahel peab olema sõlmitud kirjalik leping iga tarneetapi kohta, kui toorpiima tarnitakse ühe või mitme koguja kaudu. Koguja on ettevõtja, kes transpordib toorpiima põllumajandustootjalt või muudelt kogujalt toorpiima töötlejale või teisele kogujale, kusjuures toorpiima omandiõigus antakse iga kord üle.2. Leping:a) sõlmitakse enne tarnimist;b) sõlmitakse kirjalikult ningc) hõlmab eelkõige järgmisi elemente:i) tarne eest makstav hind, mis:-  ei muutu ja mis sätestatakse lepingus ja/või-  muutub üksnes lepingus sätestatud tegurite osas, eelkõige turunäitajatel põhineva turuolukorra ja tarnitavate koguste ning tarnitava toorpiima kvaliteedi või koostise muutumise puhul;ii) kogus, mida võidakse tarnida ja/või tarnitakse ja tarnete ajakava ningiii) lepingu kehtivus, mis võib hõlmata määramatut tähtaega koos lepingu lõpetamise sätetega.3. Erandina lõikest 1 ei ole leping nõutav, kui põllumajandustootja tarnib toorpiima töötlejale, milleks on ühistu, mille liige põllumajandustootja on ja mille põhikirjas sisalduvad sätted, millel on lõike 2 punktidega a, b ja c sarnane mõju.4. Põllumajandustootjate, kogujate või toorpiima töötlejate sõlmitud toorpiima tarnimist käsitlevate lepingute kõik punktid, sealhulgas lõike 2 punktis c sätestatu, on poolte vahel vabalt kokkulepitavad.5. Käesoleva artikli ühetaoliseks kohaldamiseks võib komisjon rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed.]IV jaguEtüülalkoholARTIKKEL 312 Teatised etüülalkoholisektoris1. Liikmesriigid esitavad komisjonile etüülalkoholisektori toodete kohta järgmised andmed:a) põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi toodangumaht väljendatuna puhta alkoholi hektoliitrites alkoholi valmistamiseks kasutatud toodete kaupa;b) põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi müügimaht väljendatuna puhta alkoholi hektoliitrites kasutusvaldkondade kaupa;c) asjaomases liikmesriigis eelmise aasta lõpus saadaval olnud põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi varude suurus;d) jooksva aasta toodangumahu prognoos.Komisjon võtab rakendusaktidega vastu kõnealustest andmetest teavitamise eeskirjad, eelkõige teatiste esitamise sageduse ja kasutusvaldkondade määratluse kohta.2. Lõikes 1 osutatud teabe ja muu kättesaadava teabe põhjal koostab komisjon rakendusaktidega ja ilma artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi turu eelmise aasta liidu bilansi ning jooksva aasta hinnangulise bilansi.Liidu bilanss hõlmab ka teavet muu kui põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholi kohta. Komisjon kehtestab rakendusaktidega sellise teabe täpse sisu ja selle kogumise viisid.Käesolevas lõikes hõlmab mõiste „muu kui põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol” CN-koodide 2207, 2208 90 91 ja 2208 90 99 alla kuuluvaid tooteid, mis ei ole saadud aluslepingu I lisas loetletud konkreetsetest põllumajandustoodetest.3. Komisjon edastab liikmesriikidele lõikes 2 osutatud bilansid.VI OSAÜLDSÄTTEDArtikkel 313 FinantssättedKäesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmisest tulenevate liikmesriikide kulutuste suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1290/2005 ja selle rakendussätteid.Artikkel 314 Veinisektori vahendite ümberpaigutamine maaelu arengusse1. Lõikes 2 kehtestatud summad, mis põhinevad ajaloolistel kulutustel ja olid määruse (EÜ) nr 1493/1999 kohaselt ette nähtud põllumajandusturgude reguleerimise sekkumismeetmeteks, millele on osutatud määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 3 lõike 1 punktis b, eraldatakse liidu täiendavate vahenditena määruse (EÜ) nr 1698/2005 alusel rahastatavate maaelu arengu programmide kohastele veinipiirkonna meetmetele.2. Nimetatud kalendriaastatel eraldatakse järgmised summad:-  2010: 82 110 000 eurot,-  alates 2011. aastast: 122 610 000 eurot.3. Lõikega 2 ettenähtud summad jaotatakse liikmesriikide vahel vastavalt XIX lisale.4. Komisjon võib rakendusaktidega vastu võtta kõik käesoleva artikliga seotud vajalikud eeskirjad.Artikkel 315 Konkreetsete praktiliste probleemide lahendamise meetmed1. Komisjon võtab rakendusaktidega eriolukorras vajalikud ja põhjendatud meetmed konkreetsete praktiliste probleemide lahendamiseks. Sellised meetmed võivad käesoleva määruse teatavatest sätetest kõrvale kalduda, kuid üksnes sellises ulatuses ja sellise aja jooksul, mis on hädavajalik.2. Kõnealuse probleemi lahendamiseks tegutseb komisjon vajaduse korral kooskõlas artikli 323 lõikega 2.Artikkel 316 Teabevahetus1. Liikmesriigid ja komisjon annavad üksteisele teavet, mis on vajalik käesoleva määruse kohaldamiseks või turu järelevalveks ja analüüsiks ning artiklis 1 osutatud toodetega seotud rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks. Kõnealust teavet võib vajaduse korral edastada või kättesaadavaks teha kolmanda riigi pädevatele asutustele ning seda võib avaldada.2. Lõikes 1 osutatud teatiste esitamiseks kiirelt, tõhusalt, täpselt ja kulutõhusalt võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada:a) esitatava teabe laadi ja liigi;b) teavitamise meetodid;c) eeskirjad seoses juurdepääsuõigustega kättesaadavaks tehtud teabele või teabesüsteemidele;d) teabe avaldamise tingimused ja vahendid.3. Komisjon kehtestab rakendusaktidega:a) eeskirjad käesoleva artikli kohaldamiseks vajaliku teabe esitamise kohta;b) esitatava teabe haldamise korra, samuti eeskirjad teatiste sisu, vormi, ajastuse, sageduse ja tähtaegade kohta;c) teabe või dokumentide liikmesriikidele ja kolmandate riikide pädevatele asutustele edastamise ja kättesaadavaks tegemise või avaldamise korra.Artikkel 317 KõrvalehoidumisklauselIlma et see piiraks erisätete kohaldamist, ei anta käesolevas määrusega ettenähtud eeliseid füüsilistele ega juriidilistele isikutele, kelle puhul on kindlaks tehtud, et nad tekitasid selliste eeliste saamiseks vajalikud tingimused kunstlikult, vastupidiselt käesoleva määruse eesmärkidele.Artikkel 318 Kontroll, haldusmeetmed ja -karistused ning nendest teatamine1. Selleks et leida tasakaal hoiatava mõjuga tasude, karistuste ja trahvide vahel nii käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustuste täitmata jätmisel kui ka süsteemi paindlikult kohaldamata jätmisel, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad ja tingimused seoses:a) väljajätmise ja makse peatamisega või abi, maksete või toetuste vähendamise määraga, eelkõige juhul kui tähtaegadest ei peeta kinni, kui toote suurus või kogus ei vasta taotlusel märgitule, kui kava on hindamata või teave esitamata, ebaõige või õigel ajal esitamata;b) liikmesriikidele tehtava makse vähendamisega seoses nende põllumajanduskuludega juhul, kui ei ole kinni peetud tähtaegadest, mis on ette nähtud kvoodiületamise tasuks makstava osa tagasimaksmiseks, või igakuiste maksete peatamisega juhul, kui liikmesriigid ei edasta komisjonile teavet, ei tee seda õigel ajal või see on ebaõige;c) standardsummadega, mida pakkuja peab maksma, kui sekkumistooted ei vasta kvaliteedinõuetele;d) osalise või täieliku tagasimaksmisega juhul, kui tunnustus või tunnustuskava on peatatud või tühistatud, või alusetult makstud summade korral;e) lisasumma, lisatasude või intressimääraga, mida kohaldatakse pettuse, rikkumise, kohustuse täitmisega seonduva tõendi puudumise või hilinenud deklaratsioonide puhul;f) viinapuude ebaseadusliku väljajuurimisega;g) vähendamise määraga, mida kohaldatakse tagatiste vabastamise suhtes toetuste, litsentside, pakkumiste või konkreetsete taotluste puhul, kui kõnealuse tagatisega hõlmatud kohustust ei ole täidetud või seda on täidetud osaliselt;h) liikmesriikide poolt selliste summade säilitamisega, mida on tagasi nõutud karistuste ja trahvidena või nende eraldamine liidu eelarvesse;i) ettevõtja või taotleja väljajätmisega riiklikust sekkumisest ja eraladustamisest, litsentsi taotlemise süsteemist või tariifikvootide süsteemist pettuse või ebaõige teabe esitamise korral;j) heakskiidu või tunnustuse tühistamise või peatamisega, eelkõige juhul kui ettevõtja, tootjaorganisatsioon, tootjaorganisatsioonide liit, tootjarühm või tootmisharudevaheline organisatsioon ei vasta või ei vasta enam nõutud tingimustele, sealhulgas ei esita teatisi;k) asjakohaste riiklike trahvide kohaldamisega ettevõtjate suhtes, kes on seotud tootmiskvootide ületamisega.Esimese lõigu kohaselt ettenähtud tasud, halduskaristused ja trahvid jagatakse tuvastatud rikkumise tõsiduse, ulatuse, püsivuse ja korduvuse järgi.2. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu:a) liikmesriikide korraldatava haldus- ja füüsilise kontrolli eeskirjad seoses käesoleva määruse kohaldamisest tulenevate kohustustega;b) lõikes 1 osutatud haldusmeetmete ja -karistustega seotud menetlused ja tehnilised kriteeriumid, juhul kui rikutakse käesoleva määruse kohaldamisest tulenevaid kohustusi;c) alusetult makstud summade tagasimaksmisega seotud korra ja kriteeriumid lõike 1 punktis d osutatud eeskirjade ja tingimuste rakendamisel;d) tehtud kontrolli ja selle tulemuste aruandluse eeskirjad ja meetodid.e) süsteemi nõuetekohaseks haldamiseks vajalikud eeskirjad lisanõuete kohta seoses tolliprotseduuridega, nagu on eelkõige sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 450/2008[45].3. Komisjon võib rakendusaktidega kindlaks määrata eeskirjad veinisektori alade mõõtmise kohta, millega tagatakse käesoleva määrusega ette nähtud sätete ühetaoline kohaldamine. Kõnealused eeskirjad võivad seonduda eelkõige kontrollidega ja eeskirjadega, millega reguleeritakse konkreetset finantsmenetlust kontrollide parandamiseks.Artikkel 319 Kooskõla ühtse haldus- ja kontrollisüsteemigaKäesoleva määruse rakendamiseks veinisektoris tagavad liikmesriigid, et aladega seotud ning artiklis 318 osutatud haldus- ja kontrollimeetmed ühilduvad järgmiste üksikasjade puhul ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga (IACS):a) elektrooniline andmebaas;b) määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 17 osutatud põldude identifitseerimissüsteem;c) halduskontrollid.Need menetlused võimaldavad probleemide ja konfliktideta koostööd ja andmevahetust ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga.VII OSA VOLITUSTE DELEGEERIMINE, RAKENDUS-, ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTEDI PEATÜKK Volituste delegeerimine ja rakendussättedArtikkel 320 Komisjoni volitusedKui käesolevas määruses ei ole selgelt sätestatud teisiti ning kui volitused antakse komisjonile, tegutseb komisjon:-  delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel artiklis 321 osutatud menetluse kohaselt;-  delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel kiirmenetluse korras artiklites 321 ja 322 osutatud menetluse kohaselt ning-  rakendusaktide vastuvõtmisel artiklis 323 osutatud menetluse kohaselt.Artikkel 321 Delegeeritud õigusaktid1. Komisjonile antakse määramata ajaks volitused võtta vastu käesolevas määruses osutatud delegeeritud õigusakte.Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta.Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, viidates delegeeritud volitustele, mille ta võib tagasi võtta, ja võimalikele tagasivõtmise põhjustele.Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes esitada vastuväiteid kahe kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega ühe kuu võrra.Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning õigusakt jõustub selles nimetatud kuupäeval.Delegeeritud õigusakt võidakse avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne kõnealuse ajavahemiku lõppu, kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjoni teavitanud sellest, et nad ei kavatse esitada vastuväiteid.Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.Artikkel 322 Kiirmenetlus1. Käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktid jõustuvad viivitamata ja neid kohaldatakse seni, kuni nende suhtes ei esitata lõike 2 kohaselt vastuväiteid. Kui käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusakt Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatavaks tehakse, tuleb ühtlasi põhjendada kiirmenetluse rakendamist.2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad esitada vastuväiteid delegeeritud õigusakti suhtes, mis on vastu võetud käesoleva artikli kohaselt kooskõlas artikli 321 lõikes 3 osutatud menetlusega. Sellisel juhul õigusakti kohaldamine peatatakse. Vastuväite esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.Artikkel 323 Rakendusaktid ( komitee1. [Kui rakendusaktid võetakse vastu käesoleva määruse alusel, abistab komisjoni põllumajandusturgude ühise korralduse komitee ja kohaldatakse määruse (EL) nr [xxxx/yyyy] ( täita pärast seda, kui on vastu võetud Euroopa Parlamendis ja nõukogus arutlusel olev ELi toimimise lepingu artikli 291 lõike 2 kohane määrus kontrollimeetmete kohta ) artiklis [5] sätestatud menetlust.]2. Käesoleva määruse artiklitega 265, 266 ja 282 ning artikli 315 lõikega 2 ettenähtud kiireloomulistel juhtudel kohaldatakse määruse (EL) nr [xxxx/yyyy] artikliga [6] ettenähtud menetlust.Artikkel 324 Komitee töökorraldusArtikli 323 lõikes 1 osutatud komitee koosolekute korraldamisel võetakse eelkõige arvesse komitee vastutusala ulatust, käsitletavate küsimuste eripära ja vajadust kaasata asjakohaseid eksperte.II PEATÜKK Ülemineku- ja lõppsättedArtikkel 325 Kehtetuks tunnistamine1. Määrus (EMÜ) nr 922/72 tunnistatakse kehtetuks.2. Määrus (EÜ) nr 1234/2007 tunnistatakse kehtetuks.Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikleid 113a, 113b, 114, 115, 116 ja artikli 117 lõikeid 1(4 ning kõnealuse määruse XIa lisa II punkti teist lõiku, XIa lisa punkte IV(IX, XII lisa IV punkti alapunkti 2, XIII lisa VI punkti teist lõiku, XIV lisa A osa, XIV lisa B osa I punkti alapunkte 2 ja 3, XIV lisa B osa III punkti ja C osa ning XV lisa punkte II, III, IV ja VI kohaldatakse siiski kõnealuste artiklite kohaldamise eesmärgil kuni käesoleva määruse artikli 326 kohaselt kindlaksmääratava kuupäevani.Lisaks kohaldatakse:-  määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikleid 85o(85x ning kõnealuse määruse Xd lisa ja Xe lisa nende artiklite kohaldamise eesmärgil kuni 2010/2011. veiniaasta lõpuni;-  määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikleid 84a, 86(95a, artikli 188a lõikeid 3 ja 4 ning kõnealuse määruse Xa lisa ja XI lisa kõnealuste artiklite kohaldamise eesmärgil asjakohaste toodete puhul kuni 2011/2012. turustusaasta lõpuni;-  määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikleid 103w, 103x ja 103y ning kõnealuse määruse XVa lisa nende artiklite kohaldamise eesmärgil kuni 31. juulini 2012.3. Viiteid määrusele (EÜ) nr 1234/2007 käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja neid tuleb lugeda vastavalt käesoleva määruse XX lisas esitatud vastavustabelile.Artikkel 326 Turustamiseeskirjade kohaldamise kuupäevKomisjon määrab turustamiseeskirjade kohaldamisega seotud õiguskindluse tagamiseks delegeeritud õigusaktide abil kindlaks kuupäeva, mil käesoleva määruse artikli 352 lõike 2 teises lõigus osutatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 sätteid või nende osasid enam asjaomase sektori suhtes ei kohaldata. Kõnealune kuupäev on vastavate turustamiseeskirjade kohaldamise kuupäev, mis kehtestatakse käesoleva määruse II osa II jaotise I peatüki I jaos sätestatud delegeeritud õigusaktide kohaselt.Artikkel 327 Üleminekueeskirjad puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris1. Käesolev määrus ei mõjuta enne käesoleva määruse jõustumist tootjarühmadele, tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide liitudele antud tunnustust ega menetluses olevaid tunnustus- ja rakenduskavasid.2. Määrusega (EÜ) nr 1234/2007 ettenähtud korra säilitamiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta üleminekueeskirjad.Artikkel 328 Üleminekueeskirjad veinisektorisSelleks et tagada, et käesoleva määruse jõustumine ei kahjusta ettevõtjaid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta meetmed, et hõlbustada üleminekut määrustes (EÜ) nr 1493/1999 ja (EÜ) nr 479/2008 sätestatud korralt käesoleva määrusega kehtestatud korrale.]Artikkel 329 Jõustumine1. Käeolev määrus jõustub [seitsmendal] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .[Artiklit 159 kohaldatakse alates […/üks aasta pärast jõustumist]].2. Suhkrusektori suhtes kohaldatakse II osa I jaotist kuni suhkru turustusaasta 2014/2015 lõpuni.II osa I jaotise III peatükis kehtestatud piima tootmise piiramise süsteemiga seotud sätteid kohaldatakse vastavalt artiklile 59 kuni 31. märtsini 2015.[Piima- ja piimatootesektori toodete puhul kohaldatakse artikli 209 esimese lõigu punkti iv, artikli 210 lõiget 4 ning artikleid 229, 287, 310 ja 311 kuni 30. juunini 2020.]Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistujaI LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 1 OSUTATUD TOODETE LOETELU I osa: TeraviliTeraviljasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 0709 90 60 | Suhkrumais, värske või jahutatud |0712 90 19 | Kuivatatud suhkrumais (tervelt, tükeldatult, viilutatult, purustatult või pulbrina), muul viisil töötlemata (v.a hübriidid seemneks) |1001 90 91 | Harilik nisu ja meslin seemneks |1001 90 99 | Speltanisu, harilik nisu ja meslin (v.a seemneks) |1002 00 00 | Rukis |1003 00 | Oder |1004 00 | Kaer |1005 10 90 | Maisiterad, seemneks (v.a hübriidid) |1005 90 00 | Mais (v.a seemneks) |1007 00 90 | Terasorgo (v.a hübriidid seemneks) |1008 | Tatar, hirss ja kanaari paelrohi; muu teravili |(b) | 1001 10 | Kõva nisu |(c) | 1101 00 00 | Püülijahu nisust või meslinist |1102 10 00 | Rukkijahu |1103 11 | Nisutangud ja -lihtjahu |1107 | Linnased, röstitud või röstimata |(d) | 0714 | Maniokk, maranta, saalep, maapirn, bataat jms kõrge tärklise- või inuliinisisaldusega juured ja mugulad (värsked, jahutatud, külmutatud või kuivatatud, tükeldamata või tükeldatud või graanulitena); saagopalmi säsi |ex 1102 | Püülijahu muust teraviljast, v.a nisust ja meslinist: |1102 20 | – maisijahu |1102 90 | – muud: |1102 90 10 | – – odrajahu |1102 90 30 | – – kaerajahu |1102 90 90 | – – muud |ex 1103 | Teraviljatangud, -lihtjahu ja -graanulid, v.a nisutangud ja -lihtjahu (alamrubriik 1103 11), riisitangud ja -lihtjahu (alamrubriik 1103 19 50) ja riisigraanulid (alamrubriik 1103 20 50) |ex 1104 | Muul viisil töödeldud teravili (näiteks kroovitud, valtsitud, helvestatud, kruupideks jahvatatud, lõigatud või jämejahvatusega), v.a rubriigi 1006 riis ja alamrubriiki 1104 19 91 kuuluv helvestatud riis; terved, valtsitud, helvestatud või jahvatatud teraviljaidud |1106 20 | Peen- ja jämejahu ning pulber rubriigi 0714 saagost, juurtest või mugulatest |ex 1108 | Tärklis; inuliin: |– tärklis: |1108 11 00 | – – nisutärklis |1108 12 00 | – – maisitärklis |1108 13 00 | – – kartulitärklis |1108 14 00 | – – maniokitärklis |ex 1108 19 | – – muu tärklis: |1108 19 90 | – – – muud |1109 00 00 | Nisugluteen, kuivatatud või kuivatamata |CN-kood | Kirjeldus |1702 | Muud suhkrud, sh keemiliselt puhas laktoos, maltoos, glükoos ja fruktoos, tahkel kujul; maitse- ja värvainelisanditeta suhkrusiirupid; tehismesi, naturaalse meega segatud või segamata; karamell: |ex 1702 30 | – glükoos ja glükoosisiirup, mis ei sisalda fruktoosi või mille kuivaine fruktoosisisaldus on alla 20 % massist: |– – muud: |ex 1702 30 50 | – – – valge kristalliline aglomeeritud või aglomeerimata pulber, mille kuivaine glükoosisisaldus on alla 99 % massist |ex 1702 30 90 | – – – muud, mille kuivaine glükoosisisaldus on alla 99 % massist |ex 1702 40 | – glükoos ja glükoosisiirup kuivaine fruktoosisisaldusega vähemalt 20 % massist, kuid alla 50 % massist, v.a invertsuhkur: |1702 40 90 | – – muud |ex 1702 90 | – muud, sealhulgas invertsuhkur ja muu suhkru ning suhkrusiirupi segud kuivaine fruktoosisisaldusega 50 % massist: |1702 90 50 | – – maltodekstriin ja maltodekstriinisiirup |– – karamell: |– – – muud: |1702 90 75 | – – – – pulbrina, aglomeeritud või aglomeerimata |1702 90 79 | – – – – muud |2106 | Mujal nimetamata toiduvalmistised: |ex 2106 90 | – muud |– – lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga suhkrusiirupid: |– – – muud |2106 90 55 | – – – – glükoosisiirupid ja siirupid maltodekstriinist |ex 2302 | Kliid, pebred jm teraviljade tuulamis-, jahvatus- vm töötlusjäägid, granuleeritud või granuleerimata |ex 2303 | Tärklise tootmisjäägid jms jäätmed, suhkrupeedist, suhkruroost või muust toorainest suhkru tootmise, õllepruulimise ja kääritamise ning destilleerimise jäätmed, granuleeritud või granuleerimata: |2303 10 | – tärklise tootmisjäägid jms jäätmed |2303 30 00 | – õllepruulimise või piirituse destilleerimise jäätmed |ex 2306 | Õlikoogid jm taimsete rasvade või õlide (v.a rubriikides 2304 ja 2305 esitatute) ekstraheerimise tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata: |– muud |2306 90 05 | – – maisi-idudest |ex 2308 | Mujal nimetamata taimse päritoluga loomasöödaks kasutatavad tooted, jäätmed ja kõrvalproduktid, granuleeritud või granuleerimata: |2308 00 40 | – tammetõrud ja hobukastanid; puuviljade ja marjade, v.a viinamarjade pressimisjäägid |2309 | Loomasöödana kasutatavad tooted: |ex 2309 10 | – kassi- ja koeratoit, jaemüügiks pakendatud: |2309 10 11 2309 10 13 230910 31 2309 10 33 2309 10 51 2309 10 53 | – – mis sisaldavad tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid |CN-kood | Kirjeldus |ex 2309 90 | – muud: |2309 90 20 | – kombineeritud nomenklatuuri grupi 23 lisamärkuses 5 kirjeldatud tooted |– –muud, sh eelsegud: |2309 90 31 2309 90 33 2309 90 41 2309 90 43 2309 90 51 2309 90 53 | – – – mis sisaldavad tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid |(1) Käesolevas alamrubriigis tähendab mõiste „piimatooted” tooteid, mis kuuluvad rubriikidesse 0401–0406, samuti alamrubriikidesse 1702 11, 1702 19 ja 2106 90 51 kuuluvaid tooteid. |II osa: RiisRiisisektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 1006 10 21 kuni 1006 10 98 | Koorimata riis, v.a seemneks |1006 20 | Kooritud (pruun) riis |1006 30 | Poolkroovitud või kroovitud riis, poleeritud või poleerimata, glaseeritud või glaseerimata |(b) | 1006 40 00 | Purustatud riis |(c) | 1102 90 50 | Riisijahu |1103 19 50 | Riisitangud ja -lihtjahu |1103 20 50 | Riisigraanulid |1104 19 91 | Helvestatud riis |ex 1104 19 99 | Valtsitud riisiterad |1108 19 10 | Riisitärklis |III osa: SuhkurSuhkrusektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 1212 91 | Suhkrupeet |1212 99 20 | Suhkruroog |(b) | 1701 | Roosuhkur ja peedisuhkur ning keemiliselt puhas sahharoos tahkel kujul |(c) | 1702 20 | Vahtrasuhkur ja vahtrasiirup |1702 60 95 ja 1702 90 95 | Muud suhkrud kui laktoos, glükoos, maltodekstriin ja isoglükoos, tahkel kujul ja suhkrusiirupid, maitse- ja värvainelisanditeta |1702 90 71 | Karamell kuivaine sahharoosisisaldusega vähemalt 50 % massist |2106 90 59 | Lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga suhkrusiirupid, v.a isoglükoosi-, laktoosi- ja glükoosisiirupid ning siirupid maltodekstriinist |(d) | 1702 30 10 1702 40 10 1702 60 10 1702 90 30 | Isoglükoos |(e) | 1702 60 80 1702 90 80 | Inuliinisiirup |(f) | 1703 | Melass, mis on saadud suhkru ekstraheerimisel või rafineerimisel |(g) | 2106 90 30 | Lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga isoglükoosisiirup |(h) | 2303 20 | Suhkrupeedi või suhkruroo pressimisjäägid jm suhkrutootmisjäätmed |IV osa: KuivsöötKuivsöödasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | ex 1214 10 00 | – Lutsernijahu ja -graanulid, kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud |– Muul viisil kuivatatud ja jahvatatud lutsernijahu ja -graanulid |ex 1214 90 90 | – Lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk jm kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud söödad, v.a hein, söödakapsas ja heina sisaldavad tooted |– Muul viisil kuivatatud ja jahvatatud lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk, mesikas, põld-seahernes ja harilik nõiahammas |(b) | ex 2309 90 99 | – Lutsernimahlast ja rohumahlast saadud valgukontsentraadid |– Veetustatud tooted, mis on eranditult saadud eespool nimetatud kontsentraatide valmistamisel tekkinud tahketest jääkidest ja mahlast |V osa: SeemnedSeemnesektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |0712 90 11 | Suhkrumaisi hübriidid: |– seemneks |0713 10 10 | Herned (Pisum sativum) |– seemneks |Ex 0713 20 00 | Kikerherned (nuudid): |– seemneks |Ex 0713 31 00 | Aedoad sordist Vigna mungo (L.) Hepper või Vigna radiata (L.) Wilczek: |– seemneks |Ex 0713 32 00 | Kandilised aedoad e adzukioad (Phaseolus või Vigna angularis): |– seemneks |0713 33 10 | Harilikud aedoad (Phaseolus vulgaris): |– seemneks |Ex 0713 39 00 | Muud oad: |– seemneks |Ex 0713 40 00 | Läätsed: |– seemneks |Ex 0713 50 00 | Põldoad (Vicia faba var. major) ja söödaoad (Vicia faba var. equina, Vicia faba var. minor): |– seemneks |Ex 0713 90 00 | Muud kuivatatud kaunviljad: |– seemneks |1001 90 10 | Speltanisu: |– seemneks |Ex 1005 10 | Maisi hübriidsordid seemneks |1006 10 10 | Koorimata riis: |– seemneks |1007 00 10 | Terasorgo hübriidid: |– seemneks |1201 00 10 | Sojauba, purustatud või purustamata: |– seemneks |1202 10 10 | Lüdimata maapähkel, röstimata või muul viisil kuumtöötlemata: |– seemneks |1204 00 10 | Linaseemned, purustatud või purustamata: |– seemneks |1205 10 10 ja ex 1205 90 00 | Rapsi- või rüpsiseemned, purustatud või purustamata: |– seemneks |1206 00 10 | Päevalilleseemned, purustatud või purustamata: |– seemneks |Ex 1207 | Muud õliseemned ja õliviljad, purustatud või purustamata: |– seemneks |1209 | Seemned, viljad ja eosed: |– külviks |VI osa: Humal1. Humalasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteidCN-kood | Kirjeldus |1210 | Humalakäbid, värsked või kuivatatud, ka jahvatatud, pulbristatud või graanulitena; lupuliin |2. Käesoleva määruse eeskirju, mis käsitlevad turustamist ja kaubavahetust kolmandate riikidega, kohaldatakse ka järgmiste toodete suhtes:CN-kood | Kirjeldus |1302 13 00 | Taimemahlad ja -ekstraktid humalast |VII osa: Oliiviõli ja lauaoliividOliivõli ja lauaoliivide sektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 1509 | Oliiviõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |1510 00 | Muud oliividest saadud õlid ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata, k.a nende õlide või fraktsioonide segud rubriigi 1509 õlide või nende fraktsioonidega |(b) | 0709 90 31 | Oliivid, värsked või jahutatud, muuks kasutuseks peale õli tootmise |0709 90 39 | Muud oliivid, värsked või jahutatud |0710 80 10 | Oliivid (toored või eelnevalt aurutatud või keedetud), külmutatud |0711 20 | Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud oliivid (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud |ex 0712 90 90 | Kuivatatud oliivid (tervelt, tükeldatult, viilutatult, purustatult või pulbrina), muul viisil töötlemata |2001 90 65 | Oliivid, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud |ex 2004 90 30 | Oliivid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud |2005 70 | Oliivid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutamata |(c) | 1522 00 31 1522 00 39 | Loomsete või taimsete rasvainete või vahade töötlemise jäägid, mis sisaldavad oliiviõli omadustega õlisid |2306 90 11 2306 90 19 | Õlikoogid ja muud oliivõli ekstraheerimise jäägid |VIII osa: Kiu tootmiseks kasvatatav lina ja kanepKiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi sektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |5301 | Lina, toores või töödeldud (kuid ketramata); linatakud ja -jäätmed (sh lõngajäätmed ja kohestatud jäätmed) |5302 | Harilik kanep (Cannabis sativa L.), toores või töödeldud, kuid ketramata; kanepitakud ja -jäätmed (sh lõngajäätmed ja kohestatud jäätmed) |IX osa: Puu- ja köögiviliPuu- ja köögiviljasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |0702 00 00 | Tomatid, värsked või jahutatud |0703 | Sibul, šalott, küüslauk, porrulauk jm laugud, värsked või jahutatud |0704 | Kapsas, lillkapsas, nuikapsas, lehtkapsas ja muu söödav kapsas perekonnast Brassica, värske või jahutatud |0705 | Aedsalat (Lactuca sativa) ja sigur (Cichorium spp.), värske või jahutatud |0706 | Porgand, naeris, söögipeet, aed-piimjuur, juurseller, redis jms söödav juurvili, värske või jahutatud |0707 00 | Kurgid ja kornišonid, värsked või jahutatud |0708 | Kaunviljad, poetatud või poetamata, värsked või jahutatud |ex 0709 | Muu köögivili, värske või jahutatud, v.a alamrubriikidesse 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 ja 0709 90 60 kuuluv köögivili |ex 0802 | Muud pähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata, v.a alamrubriiki 0802 90 20 kuuluvad beetli- ja koolapähklid |0803 00 11 | Värsked jahubanaanid |ex 0803 00 90 | Kuivatatud jahubanaanid |0804 20 10 | Värsked viigimarjad |0804 30 00 | Ananassid |0804 40 00 | Avokaadod |0804 50 00 | Guajaavid, mangod ja mangostanid |0805 | Värsked või kuivatatud tsitrusviljad |0806 10 10 | Värsked lauaviinamarjad |0807 | Värsked melonid (k.a arbuusid) ja papaiad |0808 | Värsked õunad, pirnid ja küdooniad |0809 | Värsked aprikoosid, kirsid, virsikud (k.a nektariinid), ploomid ja laukaploomid |0810 | Muud värsked marjad ja puuviljad |0813 50 31 0813 50 39 | Segud, mis koosnevad eranditult rubriikidesse 0801 ja 0802 kuuluvatest pähklitest |0910 20 | Safran |ex 0910 99 | Aed-liivatee, värske või jahutatud |ex 1211 90 85 | Värske või jahutatud basiilik, meliss, münt, harilik pune (oregano), rosmariin, salvei |1212 99 30 | Jaanileivapuu kaunad |X osa: Töödeldud puu- ja köögiviljasaadusedTöödeldud puu- ja köögiviljasaaduste sektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | ex 0710 | Külmutatud köögivili, toores või eelnevalt aurutatud või keedetud, v.a alamrubriigi 0710 40 00 suhkrumais, alamrubriigi 0710 80 10 oliivid ja alamrubriigi 0710 80 59 perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad |ex 0711 | Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud köögivili (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud, v.a alamrubriigi 0711 20 oliivid, alamrubriigi 0711 90 10 perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad ning alamrubriigi 0711 90 30 suhkrumais |ex 0712 | Kuivatatud köögivili (tervelt, tükeldatult, viilutatult, purustatult või pulbrina), muul viisil töötlemata, v.a alamrubriiki ex 0712 90 05 kuuluvad inimtoiduks kõlbmatud kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud kartulid, alamrubriikidesse ex 0712 90 11 ja 0712 90 19 kuuluv suhkrumais ning alamrubriiki ex 0712 90 90 kuuluvad oliivid |0804 20 90 | Kuivatatud viigimarjad |0806 20 | Kuivatatud viinamarjad |ex 0811 | Külmutatud puuviljad, marjad ja pähklid, kuumtöötlemata, aurutatud või vees keedetud, ilma suhkru- või muu magusainelisandita, v.a alamrubriiki ex 0811 90 95 kuuluvad külmutatud banaanid |CN-kood | Kirjeldus |ex 0812 | Lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud puuviljad, marjad ja pähklid (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud, v.a lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud banaanid, mis kuuluvad alamrubriiki ex 0812 90 98 |ex 0813 | Kuivatatud puuviljad ja marjad, v.a rubriikide 0801–0806 puuviljad; selle grupi pähklite või kuivatatud puuviljade ja marjade segud, v.a üksnes rubriikidesse 0801 ja 0802 kuuluvatest pähklitest koosnevad pähkli- ja kuivatatud pähklite segud, mis kuuluvad alamrubriikidesse 0813 50 31 ja 0813 50 39 |0814 00 00 | Tsitrusviljade või meloni (k.a arbuusi) koor, värske, külmutatud, kuivatatud või lühiajaliselt säilitatud soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses |0904 20 10 | Kuivatatud paprika, purustamata ja jahvatamata |(b) | ex 0811 | Külmutatud puuviljad, marjad ja pähklid, kuumtöötlemata, aurutatud või vees keedetud, suhkru- või muu magusainelisandiga |ex 1302 20 | Pektiinid, pektinaadid ja pektaadid |ex 2001 | Köögiviljad, puuviljad, marjad, pähklid jm taimede söödavad osad, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud, v.a: - perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a alamrubriiki 2001 90 20 kuuluvad magus ja mahe paprika ning piment - alamrubriigi 2001 90 30 suhkrumais (Zea mays var. saccharata) - alamrubriiki 2001 90 40 kuuluvad jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad vähemalt 5 % massist tärklist - alamrubriiki 2001 90 60 kuuluvad palmipungad - alamrubriiki 2001 90 65 kuuluvad oliivid - viinamarjalehed, humalavõrsed jm söödavad taimeosad, mis kuuluvad alamrubriiki ex 2001 90 97 |2002 | Tomatid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta |2003 | Seened ja trühvlid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta |ex 2004 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted, v.a alamrubriiki ex 2004 90 10 kuuluv suhkrumais (Zea mays var. saccharata), alamrubriiki ex 2004 90 30 kuuluvad oliivid ja alamrubriiki 2004 10 91 kuuluvad kartulid, mis on valmistatud või konserveeritud jahu või helvestena |ex 2005 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted, v.a alamrubriiki 2005 70 kuuluvad oliivid, alamrubriiki ex 2005 80 00 kuuluv suhkrumais (Zea mays var. saccharata), ja perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a alamrubriiki 2005 99 10 kuuluvad magus ja mahe paprika ning piment ja alamrubriiki 2005 20 10 kuuluvad kartulid, mis on valmistatud või konserveeritud jahu või helvestena |ex 2006 00 | Puuviljad, pähklid, puuviljakoored jm taimeosad, suhkrus säilitatud (nõrutatud ja kuivanud, glasuuritud või suhkrustatud), v.a rubriiki ex 2006 00 38 ja ex 2006 00 99 kuuluvad suhkrus säilitatud banaanid |ex 2007 | Džemmid, keedised, puuvilja- või marjaželeed, marmelaadid, puuvilja-, marja- või pähklipüreed ja pastad, saadud kuumtöötlemisel, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, v.a: - alamrubriiki ex 2007 10 kuuluvad homogeenitud tooted banaanidest - alamrubriikidesse ex 2007 99 39, ex 2007 99 50 ja ex 2007 99 97 kuuluvad banaanikeedised, -želeed, -marmelaadid, -püreed või -pastad |ex 2008 | Puuviljad ja marjad, pähklid jm söödavad taimeosad, muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud, mujal nimetamata, suhkru-, muu magusaine- või alkoholilisandiga või ilma, v.a: - alamrubriiki 2008 11 10 kuuluv maapähklivõi - alamrubriiki 2008 91 00 kuuluvad palmipungad - alamrubriiki 2008 99 85 kuuluv mais - alamrubriiki 2008 99 91 kuuluvad jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad tärklist vähemalt 5 % massist - viinamarjalehed, humalavõrsed jm söödavad taimeosad, mis kuuluvad alamrubriiki ex 2008 99 99 - alamrubriikidesse ex 2008 92 59, ex 2008 92 78, ex 2008 92 93 ja ex 2008 92 98 kuuluvad segud banaanidest, muul moel valmistatud või konserveeritud - alamrubriikidesse ex 2008 99 49, ex 2008 99 67 ja ex 2008 99 99 kuuluvad muul viisil valmistatud ja konserveeritud banaanid |ex 2009 | Kääritamata, alkoholilisandita marjamahlad, puu- ja köögiviljamahlad (v.a alamrubriikidesse 2009 61 ja 2009 69 kuuluvad viinamarjamahl ja viinamarjavirre ning alamrubriiki ex 2009 80 kuuluv banaanimahl), suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma |XI osa: BanaanidBanaanisektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |0803 00 19 | Värsked banaanid, v.a jahubanaanid |ex 0803 00 90 | Kuivatatud banaanid, v.a jahubanaanid |ex 0812 90 98 | Lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud banaanid |ex 0813 50 99 | Kuivatatud banaane sisaldavad segud |1106 30 10 | Banaanidest valmistatud peen- ja jämejahu ning pulber |ex 2006 00 99 | Suhkrus säilitatud banaanid |ex 2007 10 99 | Homogeenitud tooted banaanidest |ex 2007 99 39 ex 2007 99 50 ex 2007 99 97 | Džemmid, keedised, želeed, marmelaadid, püreed ja pastad banaanidest |ex 2008 92 59 ex 2008 92 78 ex 2008 92 93 ex 2008 92 98 | Muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud banaane sisaldavad segud, piirituselisandita |ex 2008 99 49 ex 2008 99 67 ex 2008 99 99 | Muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud banaanid |ex 2009 80 35 ex 2009 80 38 ex 2009 80 79 ex 2009 80 86 ex 2009 80 89 ex 2009 80 99 | Banaanimahl |XII osa: VeinVeinisektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 2009 61 2009 69 | Viinamarjamahl (k.a viinamarjavirre) |2204 30 92 2204 30 94 2204 30 96 2204 30 98 | Muu viinamarjavirre, v.a osaliselt käärinud või kus käärimine on peatatud alkoholi lisamata |(b) | ex 2204 | Viinamarjaveinid värsketest viinamarjadest, k.a kangendatud veinid; viinamarjavirre, v.a rubriiki 2009 kuuluv, välja arvatud alamrubriikidesse 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 ja 2204 30 98 kuuluv muu viinamarjavirre |(c) | 0806 10 90 | Värsked viinamarjad, v.a lauaviinamarjad |2209 00 11 2209 00 19 | Veiniäädikas |(d) | 2206 00 10 | Piquette |2307 00 11 2307 00 19 | Veinisete |2308 00 11 2308 00 19 | Viinamarjade pressimisjäägid |XIII osa: Eluspuud ja muud taimed, taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja dekoratiivne taimmaterjalEluspuude ja muude taimede ja lillekasvatustoodete (sibulad, juured jm), lõikelillede ja dekoratiivse taimmaterjali valdkonnas reguleerib käesolev määrus kombineeritud nomenklatuuri gruppi 6 kuuluvaid tooteid.XIV osa: ToortubakasToortubaka valdkonnas reguleerib käesolev määrus CN-koodi 2401 alla kuuluvat toor- või töötlemata tubakat ja tubakajäätmeid.XV osa: Veise- ja vasikalihaVeise- ja vasikalihasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 0102 90 05 kuni 0102 90 79 | Elusad koduveised, v.a tõupuhtad aretusloomad |0201 | Värske või jahutatud veiseliha |0202 | Külmutatud veiseliha |0206 10 95 | Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, värske või jahutatud |0206 29 91 | Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, külmutatud |0210 20 | Veiseliha, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |0210 99 51 | Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |0210 99 90 | Toiduks kasutatav jahu ja pulber lihast või rupsist |1602 50 10 | Muud veiselihast või -rupsist valmistatud tooted või konservid, kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist |1602 90 61 | Muud lihast või rupsist valmistatud tooted või konservid, mis sisaldavad veiseliha või rupsi, kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist |(b) | 0102 10 | Elusveised, tõupuhtad aretusloomad |0206 10 98 | Söödav veise rups, v.a paks vaheliha ja õhuke vaheliha, värske või jahutatud, välja arvatud farmaatsiatoodete tooraineks |0206 21 00 0206 22 00 0206 29 99 | Söödav veise rups, v.a paks vaheliha ja õhuke vaheliha, külmutatud, välja arvatud farmaatsiatoodete tooraineks |0210 9959 | Söödav veise rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud, v.a paks vaheliha ja õhuke vaheliha |ex 1502 00 90 | Veiserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv |1602 50 31 ning 1602 50 95 | Muud veiselihast või rupsist valmistatud tooted või konservid, v.a kuumtöötlemata liha või rups ning segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist |1602 90 69 | Muud lihast või rupsist valmistatud tooted ja konservid, mis sisaldavad veiseliha või rupsi, v.a kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist |XVI osa: Piim ja piimatootedPiima ja piimatootesektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 0401 | Piim ja rõõsk koor, kontsentreerimata, suhkru- või muu magusainelisandita |(b) | 0402 | Piim ja rõõsk koor, kontsentreeritud või suhkru- või muu magusainelisandiga |(c) | 0403 10 11 kuni 0403 10 39 0403 9011 kuni 0403 90 69 | Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, keefir ja muu fermenteeritud või hapendatud piim ja koor, (kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, lõhna- ja maitseaineteta, puuvilja-, pähkli- või kakaolisandita) |(d) | 0404 | Vadak, kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma; mujal nimetamata tooted naturaalsetest piimakomponentidest, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma |(e) | ex 0405 | Või ja muud piimarasvad; piimarasvavõided rasvasisaldusega üle 75 %, kuid alla 80 % massist |(f) | 0406 | Juust ja kohupiim |(g) | 1702 19 00 | Lõhna- ja maitseaine või värvainelisanditeta laktoos ja laktoosisiirup, kuivaine laktoosisisaldusega vähem kui 99 % massist, väljendatud veevaba laktoosina kuivaines |(h) | 2106 90 51 | Lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga laktoosisiirupid |(i) | ex 2309 | Loomasöödana kasutatavad tooted: |– valmistoidud ja sööt, mis sisaldavad tooteid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust kas otseselt või määruse (EÜ) nr 1667/2006 alusel, v.a valmistoidud ja sööt, mille suhtes kehtib käesoleva lisa I osa. |XVII osa: SealihaSealihasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | ex 0103 | Elusad kodusead, v.a tõupuhtad aretusloomad |(b) | ex 0203 | Värske, jahutatud või külmutatud kodusealiha |ex 0206 | Kodusea söödav rups, värske, jahutatud või külmutatud, v.a farmaatsiatoodete tooraineks |ex 0209 00 | Seapekk ilma tailihata või muu searasv, sulatamata või muul viisil ekstraheerimata, värske, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |ex 0210 | Kodusea liha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |1501 00 11 1501 00 19 | Searasv ja -rasvkude (k.a seapekk) |(c) | 1601 00 | Vorstid jms tooted lihast, rupsist või verest; nende baasil valmistatud toiduained |1602 10 00 | Homogeenitud tooted lihast, rupsist või verest |1602 20 90 | Mis tahes looma maksast, v.a hane- või pardimaksast, tooted või konservid |1602 41 10 1602 42 10 1602 49 11 kuni 1602 49 50 | Muud kodusealiha või -rupsi sisaldavad tooted või konservid |1602 90 10 | Tooted mis tahes loomade verest |1602 90 51 | Muud kodusea liha või rupsi sisaldavad tooted või konservid |1902 20 30 | Täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte, mis sisaldavad üle 20 % massist vorsti või vorsttooteid, mis tahes liha või rupsi, k.a mis tahes liiki või päritoluga rasvu |XVIII osa: Lamba- ja kitselihaLamba- ja kitselihasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 0104 10 30 | Lambatalled (kuni aasta vanused) |0104 10 80 | Eluslambad, v.a. tõupuhtad aretusloomad ja lambatalled |0104 20 90 | Eluskitsed, v.a tõupuhtad aretusloomad |0204 | Värske, jahutatud või külmutatud lamba- või kitseliha |0210 99 21 | Lamba- ja kitseliha, kondiga, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |0210 99 29 | Lamba- ja kitseliha, kondita, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |(b) | 0104 10 10 | Eluslambad – tõupuhtad aretusloomad |0104 20 10 | Eluskitsed – tõupuhtad aretusloomad |0206 80 99 | Lamba ja kitse söödav rups, värske või jahutatud, v.a farmaatsiatoodete tooraineks |0206 90 99 | Lamba ja kitse söödav rups, külmutatud, v.a farmaatsiatoodete tooraineks |0210 99 60 | Lamba ja kitse söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |ex 1502 00 90 | Lamba- või kitserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv |(c) | 1602 90 72 | Muud lamba- ja kitselihast või lamba ja kitse rupsist valmistatud tooted või konservid, kuumtöötlemata; |1602 90 74 | segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist |(d) | 1602 90 76 1602 90 78 | Muud lamba- või kitselihast või -rupsist valmistatud tooted või konservid, v.a kuumtöötlemata või segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist |XIX osa: MunadMunasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 0407 00 11 0407 00 19 0407 00 30 | Kodulinnumunad (koorega), värsked, konserveeritud või kuumtöödeldud |(b) | 0408 11 80 0408 19 81 0408 19 89 0408 91 80 0408 99 80 | Kooreta linnumunad ja munakollased, värsked, kuivatatud, vees või aurus keedetud, vormitud, külmutatud või muul viisil töödeldud (suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma), v.a inimtoiduks kõlbmatud |XX osa: KodulinnulihaKodulinnulihasektoris reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |(a) | 0105 | Eluskodulinnud, s.o kanad liigist Gallus domesticus, pardid, haned, kalkunid ja pärlkanad |(b) | ex 0207 | Rubriigi 0105 kodulindude värske, jahutatud või külmutatud liha ja söödav rups, v.a punkti c alla kuuluv maks |(c) | 0207 13 91 | Kodulinnumaks, värske, jahutatud või külmutatud |0207 14 91 |0207 26 91 |0207 27 91 |0207 34 |0207 35 91 |0207 36 81 |0207 36 85 |0207 36 89 |0210 99 71 | Kodulinnumaks, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |0210 99 79 |(d) | 0209 00 90 | Kodulindude rasv, sulatamata või muul viisil ekstraheerimata, värske, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |(e) | 1501 00 90 | Kodulinnurasv ja -rasvkude |(f) | 1602 20 10 | Muul viisil valmistatud või konserveeritud hane- või pardimaks |1602 31 | Rubriigi 0105 kodulindude liha või söödav rups, muul viisil valmistatud või konserveeritud |1602 32 |1602 39 |XXI osa: Muud tootedCN-kood | Kirjeldus |ex 0101 | Elushobused, -eeslid, -muulad ja -hobueeslid: |0101 10 | – tõupuhtad aretusloomad: |0101 10 10 | – – hobused(ª) |0101 10 90 | – – muud |0101 90 | – muud: |– – hobused: |0101 90 19 | – – – muud kui tapaloomad |0101 90 30 | – – eeslid |0101 90 90 | – – muulad ja hobueeslid |ex 0102 | Elusveised: |ex 0102 90 | – muud kui tõupuhtad aretusloomad: |0102 90 90 | – – muud kui koduveised |ex 0103 | Elussead: |0103 10 00 | – tõupuhtad aretusloomad(b) |– muud: |ex 0103 91 | – – massiga alla 50 kg: |0103 91 90 | – – – muud kui kodusead |ex 0103 92 | – – massiga 50 kg ja rohkem |CN-kood | Kirjeldus |0103 92 90 | – – muud kui kodusead |0106 | Muud elusloomad |ex 0203 | Värske, jahutatud või külmutatud sealiha: |– värske või jahutatud: |ex 0203 11 | – – rümbad ja poolrümbad: |0203 11 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0203 12 | – – tagaosad, abatükid ja nende jaotustükid, kondiga: |0203 12 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0203 19 | – – muud: |0203 19 90 | – – – muud kui kodusea |– külmutatud: |ex 0203 21 | – – rümbad ja poolrümbad: |0203 21 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0203 22 | – – tagaosad, abatükid ja nende jaotustükid, kondiga: |0203 22 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0203 29 | – – muud: |0203 29 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0205 00 | Eesli-, muula- või hobueesliliha, värske, jahutatud või külmutatud |ex 0206 | Veise, sea, lamba, kitse, hobuse, eesli, muula või hobueesli söödav rups, värske, jahutatud või külmutatud: |ex 0206 10 | – veise rups, värske või jahutatud |0206 10 10 | – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |– veise rups, külmutatud: |ex 0206 22 00 | – – maks: |– – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |ex 0206 29 | – – muud: |0206 29 10 | – – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |ex 0206 30 00 | – sea rups, värske või jahutatud: |– – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |– – muud: |– – – muu kui kodusea |– sea rups, külmutatud: |ex 0206 41 00 | – – maks: |– – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |– – – muud: |– – – – muu kui kodusea |ex 0206 49 00 | – – muud: |– – – kodusea rups: – – – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |– – – muud |ex 0206 80 | – muud, värsked või jahutatud: |0206 80 10 | – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |– – muud: |0206 80 91 | – – – hobuse, eesli, muula või hobueesli rups |ex 0206 90 | – muud, külmutatud: |0206 90 10 | – – farmaatsiatoodete tooraineks (c) |– – muud: |0206 90 91 | – – – hobuse, eesli, muula või hobueesli rups |0208 | Muu liha ja söödav rups, värske, jahutatud või külmutatud |CN-kood | Kirjeldus |ex 0210 | Liha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud; toiduks kasutatav lihast või rupsist valmistatud jahu või pulber: |– sealiha: |ex 0210 11 | – – tagaosad, abatükid ja nende jaotustükid, kondiga: |0210 11 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0210 12 | – – kõhutükid (läbikasvanud) ja nende jaotustükid: |0210 12 90 | – – – muud kui kodusea |ex 0210 19 | – – muud: |0210 19 90 | – – – muud kui kodusea |– muu, k.a toidukõlblik peen- ja jämejahu lihast või rupsist: |0210 91 00 | – – esikloomaliste |0210 92 00 | – – vaala, delfiini ja pringli (imetajad seltsist Cetacea); lamantiini ja dugongi (imetajad seltsist Sirenia) |0210 93 00 | – – roomajate (k.a mao ja kilpkonna) |ex 0210 99 | – – muud: |– – – liha: |0210 99 31 | – – – – põhjapõdra |0210 99 39 | – – – – muud |– – – rups: |– – – – muu kui kodusea, veise, lamba ja kitse rups |0210 99 80 | – – – – – muu kui kodulinnumaks |ex 0407 00 | Linnumunad (koorega), värsked, konserveeritud või kuumtöödeldud: |0407 00 90 | – muud kui kodulindude munad |ex 0408 | Kooreta linnumunad ja munakollased, värsked, kuivatatud, vees või aurus keedetud, külmutatud või muul viisil töödeldud (suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma): |– munakollane: |ex 0408 11 | – – kuivatatud: |0408 11 20 | – – – inimtoiduks kõlbmatu(d) |ex 0408 19 | – – muud: |0408 19 20 | – – – inimtoiduks kõlbmatu(d) |– muud: |ex 0408 91 | – – kuivatatud: |0408 91 20 | – – – inimtoiduks kõlbmatu(d) |ex 0408 99 | – – muud: |0408 99 20 | – – – inimtoiduks kõlbmatu(d) |0410 00 00 | Mujal nimetamata loomse päritoluga toiduained |0504 00 00 | Loomasooled, -põied ja -maod (v.a kalade omad), terved või tükeldatud, värsked, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud |ex 0511 | Mujal nimetamata loomsed tooted; inimtoiduks kõlbmatud surnud loomad grupist 1 või 3: |0511 10 00 | – veisesperma |– muud: |ex 0511 99 | – – muud: |0511 99 85 | – – – muud |ex 0709 | Muu köögivili, värske või jahutatud: |ex 0709 60 | – perekonna Capsicum või Pimenta viljad |– – muud: |0709 60 91 | – – – – perekonna Capsicum viljad kapsaitsiini või õlivaikvärvide tootmiseks(c) |0709 60 95 | – – – eeterlike õlide ja resinoidide tööstuslikuks tootmiseks(c) |0709 60 99 | – – – muud |CN-kood | Kirjeldus |ex 0710 | Külmutatud köögivili, toores või eelnevalt aurutatud või keedetud: |ex 0710 80 | – muu köögivili: |– – perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad |0710 80 59 | – – – muud kui paprika |ex 0711 | Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud köögivili (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud: |ex 0711 90 | – muu köögivili; köögiviljasegud: |– – köögiviljad: |0711 90 10 | – – – – perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad, v.a paprika |ex 0713 | Kuivatatud kaunviljad (poetatud, kooritud või koorimata, tükeldatud või tükeldamata): |ex 0713 10 | – herned (Pisum sativum): |0713 10 90 | – – muud kui seemneks |ex 0713 20 00 | – kikerherned (nuudid): |– – muud kui seemneks |– aedoad (Vigna spp., Phaseolus spp.): |ex 0713 31 00 | – – aedoad sordist Vigna mungo (L.) Hepper või Vigna radiata (L.) Wilczek: |– – – muud kui seemneks |ex 0713 32 00 | – – kandilised aedoad e asukioad (Phaseolus või Vigna angularis): |– – – muud kui seemneks |ex 0713 33 | – – harilikud aedoad (Phaseolus vulgaris): |0713 33 90 | – – – muud kui seemneks |ex 0713 39 00 | – – muud: |– – – muud kui seemneks |ex 0713 40 00 | – läätsed: |– – muud kui seemneks |ex 0713 50 00 | – põldoad (Vicia faba var. major) ja söödaoad (Vicia faba var. equina ja Vicia faba var. minor): |– – muud kui seemneks |ex 0713 90 00 | – muud: |– – muud kui seemneks |0801 | Kookospähklid, brasiilia pähklid ja kašupähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata |ex 0802 | Muud pähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata: |ex 0802 90 | – muud: |ex 0802 90 20 | – – beetli- ja koolapähklid |ex 0804 | Värsked või kuivatatud datlid, viigimarjad, ananassid, avokaadod, guajaavid, mangod ja mangostanid: |0804 10 00 | – datlid |0902 | Tee, lõhna- või maitseainetega või ilma |ex 0904 | Piprad perekonnast Piper; perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad kuivatatud, purustatud või jahvatatud viljad, v.a alamrubriiki 0904 20 10 kuuluv paprika |0905 00 00 | Vanill |0906 | Kaneel ja kaneelipuu õied |0907 00 00 | Nelk (kogu vili, pungad ja varred) |0908 | Muskaatpähkel, muskaatõis ja kardemon |0909 | Aniisi, tähtaniisi, apteegitilli, koriandri, ristiköömne või köömne seemned; kadakamarjad |ex 0910 | Ingver, kollajuur e kurkum, loorberilehed, karri ja muud vürtsid, v.a aed-liivatee ja safran |ex 1106 | Rubriigi 0713 kuivatatud kaunviljadest, rubriigi 0714 saagost, juurtest või mugulatest valmistatud peen- ja jämejahu ning pulber; grupi 8 toodetest valmistatud peen- ja jämejahu ning pulber: |1106 10 00 | – rubriigi 0713 kuivatatud kaunviljadest |ex 1106 30 | – grupi 8 toodetest: |1106 30 90 | – – muu kui banaanidest |CN-kood | Kirjeldus |ex 1108 | Tärklis; inuliin: |1108 20 00 | – inuliin |1201 00 90 | Sojauba, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1202 10 90 | Maapähkel, röstimata või muul viisil kuumtöötlemata, lüdimata, v.a seemneks |1202 20 00 | Maapähkel, röstimata või muul viisil kuumtöötlemata, lüditud, purustatud või purustamata |1203 00 00 | Kopra |1204 00 90 | Linaseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1205 10 90 ja ex 1205 90 00 | Rapsi- või rüpsiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1206 00 91 | Päevalilleseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1206 00 99 |1207 20 90 | Puuvillaseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1207 40 90 | Seesamiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1207 50 90 | Sinepiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1207 91 90 | Unimagunaseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1207 99 91 | Kanepiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks |ex 1207 99 97 | Muud õliseemned ja õliviljad, purustatud või purustamata, v.a seemneks |1208 | Peen- ja jämejahu õliseemnetest või õliviljadest (v.a sinep) |1211 | Taimed ja taimeosad (sh seemned ja viljad), mida kasutatakse peamiselt parfümeerias ja farmaatsias, insektitsiididena, fungitsiididena vms otstarbel, värsked või kuivatatud, ka tükeldatud, purustatud, pulbristatud (välja arvatud käesoleva lisa IX osas CN-koodi ex1211 90 85 all loetletud tooted) |ex 1212 | Jaanileivapuukaunad, mere- ja muud vetikad, suhkrupeet ja suhkruroog, värsked, jahutatud, külmutatud või kuivatatud, jahvatatud või jahvatamata; puuviljade kivid ja tuumad ning mujal nimetamata, inimtoiduks kasutatavad taimsed tooted (k.a sigurisordi Cichorium intybus sativum röstimata juured): |ex 1212 20 00 | – mere- ja muud vetikad, mida kasutatakse peamiselt farmaatsiatööstuses või inimtoiduks |– muud: |ex 1212 99 | – – muu kui suhkruroog: |1212 99 41 ja 1212 99 49 | – – – jaanileivapuu seemned |ex 1212 99 70 | – – – muud, v.a sigurijuur |1213 00 00 | Teraviljaõled ja aganad, töötlemata, ka hekseldatud, jahvatatud, pressitud või granuleeritud |ex 1214 | Kaalikas, söödapeet ja muud söödajuurviljad, hein, lutsern, ristik, esparsett, söödakapsas, lupiin, vikk jms söödad, ka graanulitena: |ex 1214 10 00 | – lutsernijahu ja -graanulid, v.a kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud või muul viisil kuivatatud ja jahvatatud lutsern |ex 1214 90 | – muud: |1214 90 10 | – – söödapeet, kaalikas ja muud söödajuurviljad |ex 1214 90 90 | – – muud, v.a: |– lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk jm kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud söödad, v.a hein, söödakapsas ja heina sisaldavad tooted |– lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk, mesikas, kikerhernes ja harilik nõiahammas, muul viisil kuivatatud ja jahvatatud |ex 1502 00 | Veise-, lamba- või kitserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv: |ex 1502 00 10 | – kasutamiseks tööstusliku toorainena, v.a toiduainete tootmiseks, v.a luudest ja jäätmetest saadud rasv(c) |1503 00 | Rasvasteariin, sulatatud searasva õli, oleosteariin, oleoõli ja rasvõli (emulgeerimata, segamata või muul viisil töötlemata) |1504 | Kalade või mereimetajate rasvad, õlid ja nende fraktsioonid (rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata) |1507 | Sojaõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |1508 | Maapähkliõli (arahhiseõli) ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |1511 | Palmiõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |1512 | Päevalille-, safloori- või puuvillaõli ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |CN-kood | Kirjeldus |1513 | Kookospähkli- (kopra-), palmituuma- või babassupalmiõli ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |1514 | Rapsi-, rüpsi- või sinepiõli ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |ex 1515 | Muud mittelenduvad taimerasvad ja -õlid (v.a alamrubriiki ex 1515 90 11 kuuluv jojoobiõli) ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata |ex 1516 | Loomsed või taimsed rasvad või õlid ja nende fraktsioonid, osaliselt või täielikult hüdrogeenitud, esterdatud, ümberesterdatud või elaidiseeritud, rafineeritud või rafineerimata, kuid edasi töötlemata (v.a alamrubriiki 1516 20 10 kuuluv hüdrogeenitud kastoorõli ehk nn opaalvaha) |ex 1517 | Margariin; söödavad segud või valmistised loomsetest või taimsetest rasvadest või õlidest või selle grupi erinevate rasvade või õlide fraktsioonidest, v.a rubriigi 1516 toidurasvadest või -õlidest ning nende fraktsioonidest, v.a alamrubriigid 1517 10 10, 1517 90 10 ja 1517 90 93 |1518 00 31 1518 00 39 | Mittelenduvate taimeõlide vedelad segud, kasutamiseks tehnilisel otstarbel või tööstusliku toorainena, v.a toiduainete tootmiseks(c) |1522 00 91 | Õlijätted ja -setted; loomsete või taimsete rasvainete või vahade töötlemisel tekkinud seebirasv, v.a need, mis sisaldavad oliiviõli omadustega õlisid |1522 00 99 | Muud loomsete või taimsete rasvainete või vahade töötlemise jäägid, v.a need, mis sisaldavad oliiviõli omadustega õlisid |ex 1602 | Muud lihast, rupsist või verest tooted või konservid: |– sea: |ex 1602 41 | – – tagaosad ja nende jaotustükid |1602 41 90 | – – – muud kui kodusea |ex 1602 42 | – – abatükid ja nende jaotustükid |1602 42 90 | – – – muud kui kodusea |ex 1602 49 | – – muud, sh segud: |1602 49 90 | – – – muud kui kodusea |ex 1602 90 | – muud, sh tooted mis tahes loomade verest: |– – muud kui tooted mis tahes loomade verest: |1602 90 31 | – – – uluki või küüliku |– – – muud: |– – – – muud kui kodusea liha või rupsi sisaldavad: |– – – – – muud kui veiseliha või rupsi sisaldavad: |1602 90 99 | – – – – – – muud kui lamba või kitse |1603 00 | Ekstraktid ja mahlad lihast, kalast, vähkidest, limustest või muudest veeselgrootutest |1801 00 00 | Kakaooad (terved või purustatud, toored või röstitud) |1802 00 00 | Kakaoubade kestad, kelmed jms kakaojäägid |ex 2001 | Köögiviljad, puuviljad, marjad, pähklid jm taimede söödavad osad, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud: |ex 2001 90 | – muud: |2001 90 20 | – – perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a magus ja mahe paprika ning piment |ex 2005 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |ex 2005 99 | – muud köögiviljad, ja köögiviljasegud: |2005 99 10 | – – perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a magus ja mahe paprika ning piment |ex 2206 | Muud kääritatud joogid (näiteks õuna- ja pirnisiider, mõdu); kääritatud jookide segud omavahel või mittealkohoolsete jookidega, mujal nimetamata: |2206 00 31 kuni 2206 00 89 | – muu kui piquette |ex 2301 | Inimtoiduks kõlbmatu jahu ja graanulid lihast või rupsist, kalast, vähkidest, molluskitest või muudest veeselgrootutest; rasvakõrned: |2301 10 00 | – inimtoiduks kõlbmatu jahu ja graanulid lihast või rupsist; rasvakõrned |CN-kood | Kirjeldus |ex 2302 | Kliid, pebred jm tera- või kaunviljade tuulamis-, jahvatus- vm töötlusjäägid, granuleerimata või granuleeritud: |2302 50 00 | – kaunviljadest |2304 00 00 | Õlikoogid jm sojaõli ekstraheerimisel saadud tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata |2305 00 00 | Õlikoogid jm maapähkliõli ekstraheerimisel saadud tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata |ex 2306 | Õlikoogid jm taimsete rasvade või õlide (v.a rubriikides 2304 ja 2305 esitatute) ekstraheerimise tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata, v.a CN alamrubriigid 2306 90 05 (õlikoogid jm maisi-idude ekstraheerimise tahked jäätmed) ja 2306 90 11 ning 2306 90 19 (õlikoogid jm oliiviõli ekstraheerimise tahked jäätmed) |ex 2307 00 | Veinisete; viinakivi: |2307 00 90 | – viinakivi |ex 2308 00 | Mujal nimetamata taimse päritoluga loomasöödaks kasutatavad tooted, jäätmed ja kõrvalproduktid, granuleeritud või granuleerimata: |2308 00 90 | – muud kui viinamarjade pressimisjäägid, tammetõrud ja hobukastanid, puuviljade ja marjade, v.a viinamarjade pressimisjäägid |ex 2309 | Loomasöödana kasutatavad tooted: |ex 2309 10 | – kassi- ja koeratoit, jaemüügiks pakendatud: |2309 10 90 | – – mis ei sisalda tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid |ex 2309 90 | – muud: |2309 90 10 | – – lahustatud tooted kalast või mereimetajatest |– – muud, sh eelsegud: |ex 2309 90 91 kuni 2309 90 99 | – – – mis ei sisalda tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid, v.a: |– lutsernimahlast ja rohumahlast saadud valgukontsentraadid |– veetustatud tooted, mis on eranditult saadud eelmises taandes osutatud kontsentraatide valmistamisel tekkinud tahketest jääkidest ja mahlast |(a) Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes ELi õigusaktides (vt nõukogu direktiiv 94/28/EÜ (EÜT L 178, 12.7.1994, lk 66); komisjoni otsus 93/623/EMÜ (EÜT L 298, 3.12.1993, lk 45)) sätestatud tingimusi. (b) Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes ELi õigusaktides (vt nõukogu direktiiv 88/661/EÜ (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 36); nõukogu direktiiv 94/28/EÜ (EÜT L 178, 12.7.1994, lk 66); komisjoni otsus 96/510/EÜ (EÜT L 210, 20.8.1996, lk 53)) sätestatud tingimusi. (c) Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes ELi õigusaktides (vt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93 (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1) artikleid 291–300 ja hilisemaid muudatusi) sätestatud tingimusi. (d) Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse kaupade kombineeritud nomenklatuuri eelsätete punktis IIF sätestatud tingimusi. |II LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 2 OSUTATUD LOETELU TOODETEST, MILLE SUHTES ON KEHTESTATUD ERIMEETMED I osa: Põllumajanduslikku päritolu etüülalkohol1. Etüülalkoholi valdkonnas reguleerib käesolev määrus järgmises tabelis loetletud tooteid:CN-kood | Kirjeldus |ex 2207 10 00 | Aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodetest saadud denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega vähemalt 80 % mahust |ex 2207 20 00 | Aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodetest saadud denatureeritud etüülalkohol jm piiritusjoogid, mis tahes alkoholisisaldusega |ex 2208 90 91 ja ex 2208 90 99 | Aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodetest saadud denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80 % mahust |2. Impordilitsentse käsitleva III osa II peatüki I jagu ning kõnealuse osa III peatüki I jagu kohaldatakse ka toodete suhtes, mis põhinevad CN-koodi 2208 alla kuuluval põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholil, mida hoitakse üle kaheliitristes mahutites ning millel on kõik punktis 1 kirjeldatud etüülalkoholi omadused.II osa: MesindustootedKäesolev määrus reguleerib järgmises tabelis loetletud mesindustooteid:CN-kood | Kirjeldus |0409 | Naturaalne mesi |ex 0410 00 00 | Mesilaspiim ja söödav taruvaik |ex 0511 99 85 | Mesilaspiim ja inimtoiduks kõlbmatu taruvaik |ex 1212 99 70 | Õietolm |ex 152190 | Mesilasvaha |III osa: SiidiussidSiidiusside valdkonnas reguleerib käesolev määruse CN-koodi ex 0106 90 00 alla kuuluvaid siidiusse ja CN-koodi ex 0511 99 85 alla kuuluvaid siidiussimune.III LISA ARTIKLI 2 LÕIKES 1 OSUTATUD MÕISTED I osa: Riisisektorit käsitlevad mõistedI. Mõisted „koorimata riis”, „kooritud riis”, „poolkroovitud riis”, „kroovitud riis”, „ümarateraline riis”, „keskmiseteraline riis”, „pikateraline riis A või B” ja „purustatud riis” on määratletud järgmiselt:1. a) „koorimata riis” on riis, mille teradel on pärast vilja peksmist säilinud tera väliskest;b) „kooritud riis” on riis, mille teradelt on eemaldatud ainult tera väliskest. See definitsioon hõlmab näiteks niisuguseid kaubaartikleid nagu „pruun riis”, „cargo riis”, „loonzain” ja „riso sbramato”;c) „poolkroovitud riis” on riis, mille teradelt on eemaldatud tera väliskest, osa idust ja kogu viljakesta välimine kiht või osa sellest, kuid mitte sisemised kihid;d) „kroovitud riis” on riis, mille teradelt on eemaldatud tera väliskest, viljakesta nii välimine kui sisemine kiht ja kogu idu pika- või keskmiseteralise riisi puhul ja vähemalt osa sellest ümarateralise riisi puhul, ja kus pikisuunalised valged triibud võivad olla säilinud vaid kuni 10 % teradel;2. a) „ümarateraline riis” on riis, mille terade pikkus ei ületa 5,2 mm ning tera pikkuse ning laiuse suhe on väiksem kui 2;b) „keskmiseteraline riis” on riis, mille terade pikkus on üle 5,2 mm, kuid mitte üle 6,0 mm ning tera pikkuse ning laiuse suhe on väiksem kui 3;c) „pikateraline riis”:i) „pikateraline riis A” on riis, mille terade pikkus on üle 6,0 mm ning mille tera pikkuse ja laiuse suhe on suurem kui 2, kuid väiksem kui 3;ii) „pikateraline riis B” on riis, mille terade pikkus on üle 6,0 mm ning mille tera pikkuse ja laiuse suhe on vähemalt 3;d) „terade mõõtmine”: kroovitud riisi puhul mõõdetakse terasid järgmisel viisil:i) võetakse partiist tüüpiline proov;ii) proovi sõelutakse nii, et sõelale jäävad ainult terved terad, sealhulgas valmimata terad;iii) keskmise leidmiseks tehakse kaks mõõtmist, mõlemas 100 tera;iv) tulemused esitatakse millimeetrites, ümardatuna kümnendkohani.3. „Purustatud riis” on riis, mille kildude pikkus ei ületa 3/4 terve tera keskmisest pikkusest.II. Ebakvaliteetsete ja katkiste terade puhul kohaldatakse järgmisi mõisteid:A. Terved terad on terad, mille tipust on eemaldatud ainult osa, sõltumata eri jahvatusetappide omadustest.B. Kärbitud terad on terad, mille kogu tipp on eemaldatud.C. Katkised terad või terade killud on terad, millel on eemaldatud suurem osa kui tipp; katkiste terade hulka kuuluvad:-  suured katkised terad (teratükid, mis on pikemad kui pool tera, kuid ei moodusta tervet tera);-  keskmised katkised terad (teratükid, mis on vähemalt veerandi tera pikkused, kuid väiksemad suurte katkiste terade miinimumsuurusest);-  peened purustatud terad (teratükid, mis on väiksemad kui veerand tera, kuid liiga suured, et läbida 1,4 mm avadega sõela);-  killud (väikesed teratükid või -osakesed, mis läbivad 1,4 mm avadega sõela); lõhestunud terad (tükid, mis on tekkinud tera lõhenemisel pikisuunas).D. Rohelised terad on terad, mis ei ole täiesti küpsed.E. Terad, millel on loomulikke väärarenguid, on terad, millele on pärilik või mittepärilik väärareng võrreldes sordi tüüpiliste morfoloogiliste tunnustega.F. Kriitjad terad on terad, mille pinnast on vähemalt kolm neljandikku tuhm ja kriitjas.G. Punasetriibulised terad on terad, millel on pikisuunas terakestast jäänud erineva intensiivsuse ja varjundiga punaseid triipe.H. Täpilised terad on terad, millel on väike selgelt piiritletud ja enam-vähem korrapärase kujuga tume sõõr; täpiliste terade hulka kuuluvad ka sellised, millel on ainult pinnal õrnad mustad triibud; triipudel ja täppidel ei tohi olla kollast või tumedat ranti.I. Värvunud terad on terad, mille väikesel pinnaosal on loomulik värv selgelt muutunud; laigud võivad olla eri värvi (mustjad, punakad, pruunid); sügavaid musti triipe käsitatakse samuti laikudena. Kui laikude värv (must, roosa, punakaspruun) on kohe silmahakkava tugevusega ja kui laigud katavad vähemalt poole tera pinnast, tuleb teri käsitada kollaste teradena.J. Kollased terad on terad, mille loomulik värv on täielikult või osaliselt muutunud ja mis on saanud sidruni- või ruske tooni muul viisil kui kuivamise tõttu.K. Klaasjad terad on terad, mille värv on kogu pinnal ühtlaselt veidi muutunud muul viisil kui kuivamise tõttu; selle muutuse tõttu on terad värvunud hele-kollakaspruuniks.II osa: Suhkrusektorit käsitlevad mõisted1. „Valge suhkur” on suhkur, mis ei sisalda maitse-, lõhna-, värvaine- ega muid lisandeid ja mille kuivaine sahharoosisisaldus polarimeetri näidu järgi on vähemalt 99,5 %;2. „toorsuhkur” on suhkur, mis ei sisalda maitse-, lõhna-, värvaine- ega muid lisandeid ja mille kuivaine sahharoosisisaldus polarimeetri näidu järgi on alla 99,5 %;3. „isoglükoos” on toode, mis on saadud glükoosist või selle polümeeridest ja mille kuivaine fruktoosisisaldus on vähemalt 10 %;4. „inuliinisiirup” on esmatoode, mis on saadud inuliini või oligofruktooside hüdrolüüsi teel ja mille kuivaine fruktoosisisaldus vabal kujul või sahharoosina on vähemalt 10 % ning mida väljendatakse suhkru/isoglükoosi ekvivalendina. Selleks et vältida turustamispiiranguid nendele toodetele, millel on kiudainest inuliinist tulenev madal magustamisvõime ja millele ei ole määratud inuliinisiirupi kvooti, võib komisjon seda määratlust muuta;5. „kvoodikohane suhkur”, „kvoodikohane isoglükoos” ja „kvoodikohane inuliinisiirup” on suhkru-, isoglükoosi- või inuliinisiirupikogus, mis on toodetud kindlal turustusaastal asjaomase ettevõtja kvoodi piires;6. „tööstuslik suhkur” on suhkrukogus, mis on toodetud kindlal turustusaastal punktis 5 osutatud koguse ulatuses või sellest rohkem ning mis on ette nähtud artikli 55 lõikes 2 osutatud mis tahes toote tööstuslikuks tootmiseks;7. „tööstuslik isoglükoos” ja „tööstuslik inuliinisiirup” on isoglükoosi- või inuliinisiirupikogus, mis on toodetud kindlal turustusaastal ning mis on ette nähtud artikli 55 lõikes 2 osutatud mis tahes toote tööstuslikuks tootmiseks;8. „suhkru ülejääk”, „isoglükoosi ülejääk” ja „inuliinisiirupi ülejääk” on suhkru, isoglükoosi või inuliinisiirupi kogus, mida konkreetsel turustusaastal on toodetud punktides 5 ja 6 ja 7 osutatud vastavatest kogustest rohkem;9. „kvoodikohane suhkrupeet” on kvoodikohaseks suhkruks töödeldud suhkrupeet;10. „tarneleping” on müüja ja ettevõtja vahel sõlmitud leping suhkrupeedi tarnimise kohta suhkru tootmiseks;11. „majandusharusisene kokkulepe” on üks järgmistest kokkulepetest:a) ELi tasandil enne mis tahes tarnelepingu sõlmimist sõlmitud kokkulepe ühelt poolt grupi siseriiklike ettevõtjate organisatsioonide ja teiselt poolt grupi siseriiklike müüjaorganisatsioonide vahel võib) enne mis tahes tarnelepingu sõlmimist sõlmitud kokkulepe ühelt poolt asjaomase liikmesriigi tunnustatud ettevõtjate või ettevõtjate organisatsiooni ja teiselt poolt asjaomase liikmesriigi tunnustatud müüjaorganisatsiooni vahel;c) punktides a ja b osutatud kokkuleppe puudumisel äriühinguid ja ühistuid käsitlevad õigusaktid, kui need reguleerivad suhkrut tootva äriühingu osanike või liikmete või ühistu liikmete suhkrupeeditarnet;d) punktides a ja b osutatud kokkuleppe puudumisel kord, mis kehtis enne mis tahes tarnelepingu sõlmimist, tingimusel et müüjad, kes korda aktsepteerivad, tarnivad vähemalt 60 % kogu tootjate poolt ostetavast suhkrupeedist suhkru tootmiseks ühes või mitmes tehases;12. „täiskoormusega rafineerimistehas” – tootmisüksus:-  mille ainsaks tegevuseks on imporditud toor-roosuhkru rafineerimine,-  mis rafineeris turustusaastal 2004/2005 vähemalt 15 000 tonni imporditud toor-roosuhkrut.III osa: Humalasektorit käsitlevad mõisted1. „Humal” on hariliku humala ( humulus lupulus ) (emas)taime kuivatatud õisikud, nimetatakse ka humalakäbideks; õisikud on rohekaskollased ning munaja kujuga, neil on õieraag ja nende mõõtmed on tavaliselt 2–5 cm;2. „humalapulber” on toode, mis on saadud humala jahvatamisel ning sisaldab kõiki humala looduslikke osi;3. „suurema lupuliinisisaldusega humalapulber” on toode, mis on saadud humala jahvatamisel pärast osa lehtede, varte, kandelehtede ja õisikutelgede mehaanilist eemaldamist;4. „humalaekstrakt” on kontsentreeritud tooted, mis on saadud humala või humalapulbri töötlemisel lahustiga;5. „segatud humalatooted” on kahe või enama punktides 1–4 nimetatud toote segu.IV osa: Veinisektorit käsitlevad mõistedVeinisektorit käsitlevad mõisted1. „Väljajuurimine” – viinapuujuurte täielik kõrvaldamine viinapuid täis istutatud alalt.2. „Istutamine” – poogitud või pookimata viinapuude või viinapuude osade lõplik istutamine viinamarjade tootmiseks või pooktaimede istanduse rajamiseks.3. „Ümberpookimine” – juba varem poogitud viinapuu pookimine.Saadusega seonduvad mõisted4. „Värsked viinamarjad” – viinapuu viljad, mida kasutatakse veini valmistamiseks, küpsed või isegi veidi kuivatatud, mida saab tavalistel veinikeldri meetoditel purustada või pressida ja mis võivad iseeneslikult tekitada alkoholkäärimise.5. „Värske viinamarjavirre, mille käärimine on peatatud alkoholi lisamise teel” – saadus:a) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 12 mahuprotsenti, aga mitte üle 15 mahuprotsendi;b) mis on saadud, lisades eranditult artikli 166 lõike 2 kohaselt liigitatavatest veiniviinamarjasortidest saadud käärimata viinamarjavirdele, mille naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 8,5 mahuprotsenti:i) kas veinist saadud neutraalset alkoholi, sealhulgas kuivatatud viinamarjade destilleerimisel saadud alkohol, mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 96 mahuprotsenti;ii) või veini puhastamata destilleerimissaadust, mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 52 mahuprotsenti, aga mitte üle 80 mahuprotsendi.6. „Viinamarjamahl” – kääritamata, kuid käärimiskõlblik vedel saadus, mis on:a) kohase töötlemisega muudetud tarbimiskõlblikuks sellisena, nagu see on;b) saadud värsketest viinamarjadest või viinamarjavirdest või lahjendamise teel. Kui mahl on saadud lahjendamise teel, peab see olema saadud kontsentreeritud viinamarjavirde või kontsentreeritud viinamarjamahla lahjendamise teel.Viinamarjamahla lubatud tegelik alkoholisisaldus ei tohi ületada 1 mahuprotsenti.7. „Kontsentreeritud viinamarjamahl” – karamellimata viinamarjamahl, mis on saadud viinamarjamahla osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud otsese kuumuse abil, ja nii, et edaspidi kirjeldataval meetodil kasutatava refraktomeetri näit temperatuuril 20 °C ei ole alla 50,9 %.Kontsentreeritud viinamarjamahla lubatud tegelik alkoholisisaldus ei tohi ületada 1 mahuprotsenti.8. „Veinisete” on:a) ladustamise ajal või pärast lubatud töötlemist veini sisaldavatesse anumatesse kogunev jääk;b) punktis a osutatud saaduse filtreerimisel või tsentrifuugimisel saadud jääk;c) ladustamise ajal või pärast lubatud töötlemist viinamarjavirret sisaldavatesse anumatesse kogunev jääk ord) punktis c osutatud saaduse filtreerimisel või tsentrifuugimisel saadud jääk.9. „Viinamarjade pressimisjäägid” – värskete viinamarjade kääritatud või kääritamata pressimisjäägid.10. „Piquette” – toode, mis on saadud:a) vees leotatud töötlemata viinamarjade pressimisjääkide kääritamisel; orb) viinamarjade kääritatud pressimisjääkide leotamisel vees.11. „Destilleerimiseks kangendatud vein” – saadus:a) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 18 mahuprotsenti, aga mitte üle 24 mahuprotsendi;b) mis on saadud üksnes sel viisil, et jääksuhkrusisalduseta veinile on lisatud veini puhastamata destilleerimissaadust, mille suurim tegelik alkoholisisaldus on 86 mahuprotsenti, võic) mille suurim lenduvate hapete sisaldus äädikhappes väljendatuna on 1,5 grammi liitri kohta.12. „Kuvee” on:a) viinamarjavirre;b) vein võic) viinamarjavirrete ja/või erinevate omadustega veinide segu,mis on mõeldud teatud liiki vahuveinide valmistamiseks.Alkoholisisaldusega seonduvad mõisted13. „Tegelik alkoholisisaldus mahust” – puhta alkoholi kogus mahuühikutes toote 100 mahuühikus temperatuuril 20 °C.14. „Võimalik alkoholisisaldus mahust” – puhta alkoholi kogus mahuühikutes toote 100 mahuühikus temperatuuril 20 °C, mida on võimalik saada suhkrute täielikul käärimisel.15. „Üldalkoholisisaldus mahuprotsentides” – tegeliku ja potentsiaalse alkoholisisalduse summa.16. „Naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides” – saaduse üldalkoholisisaldus mahuprotsentides enne võimalikku rikastamist.17. „Tegelik alkoholisisaldus massiprotsentides” – 100 kilogrammis tootes sisalduva puhta alkoholi kilogrammide arv.18. „Potentsiaalne alkoholisisaldus massiprotsentides” – puhta alkoholi kogus kilogrammides, mida on võimalik saada 100 kilogrammis saaduses leiduvate suhkrute täielikul käärimisel.19. „Üldalkoholisisaldus massiprotsentides” – tegeliku ja potentsiaalse alkoholisisalduse summa.V osa: Veise- ja vasikalihasektorit käsitlevad mõisted1. „Veised” – CN-koodide ex 0102 10 ning 0102 90 05 – 0102 90 79 alla kuuluvad elus koduveised.2. „Täiskasvanud veised” on veised, kelle eluskaal on üle 300 kilogrammi.VI osa: Piima- ja piimatootesektorit käsitlevad mõistedSeoses tariifikvootide rakendamisega Uus-Meremaalt pärit või suhtes kuulub määratluse „toodetud vahetult piimast või koorest” alla või, mis on valmistatud vahetult piimast või koorest ilma säilitusaineid kasutamata ühtsel, iseseisval ja katkematul menetlusel, mille puhul koor võib läbida piimarasva kontsentreerimise ja/või fraktsioneerimise etapi.VII osa: Munasektorit käsitlevad mõisted1. „Koorega munad” on koorega kodulinnumunad, värsked, konserveeritud või keedetud, välja arvatud punktis 2 nimetatud haudemunad;2. „haudemunad” on inkubeerimisel kasutatavad kodulinnumunad;3. „terviktooted” on kooreta kodulinnumunad, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, inimtoiduks kõlblikud;4. „eraldatud tooted” on kodulinnumunade rebu, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, inimtoiduks kõlblikud.VIII osa: Kodulinnulihasektorit käsitlevad mõisted1. „Eluskodulinnud” on eluskanad, -pardid, -haned, -kalkunid ja -pärlkanad kaaluga üle 185 grammi;2. „tibud” on eluskanad, -pardid, -haned, -kalkunid ja -pärlkanad kaaluga alla 185 grammi;3. „tapetud kodulinnud” on kanad, pardid, haned, kalkunid ja pärlkanad, tervelt, rupsiga või ilma;4. „muude toodete põhjal valmistatud tooted”:a) I lisa XX osa punktis a loetletud tooted;b) I lisa XX osa punktis b loetletud tooted, v.a tapetud kodulinnud ja söödav rups; mida tuntakse nime all „kodulinnulõiked”;c) I lisa XX osa punktis b osutatud söödav rups;d) I lisa XX osa punktis c loetletud tooted;e) I lisa XX osa punktides d ja e loetletud tooted;f) I lisa XX osa punktis f nimetatud tooted, v.a CN-koodi 1602 20 11 ja 1602 20 19 alla kuuluvad tooted.IX osa: Mesindussektorit käsitlevad mõisted1. „Mesi” on looduslik magus aine, mida valmistavad Apis mellifera mesilased taimede nektarist, elusate taimeosade eritistest või elusatest taimeosadest toituvate putukate eritistest, mida mesilased koguvad, muundavad teatavate endast pärit olevate ainetega ühendamise teel, sadestavad, veetustavad ja ladustavad ning jätavad meekärgedesse küpsema ja valmima.Mee peamised liigid on järgmised:a) päritolu järgi:i) õiemesi: taimede nektarist saadud mesi;ii) lehemesi: mesi, mis on saadud peamiselt elusate taimeosade eritistest toituvate putukate ( Hemiptera ) või elusate taimeosade eritistest;b) töötlemis- ja/või müügiks pakkumise viisi järgi:iii) kärjemesi: mesi, mida mesilased ladustavad vastehitatud haudmeta meekärgedes ja õhukestes kärjepõhjades ning mida müüakse kinniste tervete meekärgede või nende osadena;iv) kärjetükkidega mesi: üht või mitut kärjemeetükki sisaldav mesi;v) nõrgunud mesi: lahtikaanetatud haudmeta meekärgedest nõrutamise teel saadud mesi;vi) vurrimesi: lahtikaanetatud haudmeta meekärgedest tsentrifugaaljõu abil eraldatud mesi;vii) pressitud mesi: haudmeta meekärgede pressimisel kuumutamata või mõõdukat kuumutamist (kuni 45 oC) kasutades saadud mesi;viii) filtreeritud mesi: mesi, mis on saadud mee koostisele võõraste orgaaniliste või anorgaaniliste ainete eemaldamise teel, mille tulemusel on eemaldatud märkimisväärne kogus õietolmu.„Pagarimesi” on mesi,a) mis on sobiv tööstuslikuks või muu hiljem töödeldava toidu koostises kasutamiseks ningb) millel võivad olla järgmised omadused:-  võõras lõhn ja maitse;-  käärimistunnustega või käärinud või-  üle kuumutatud.2. „Mesindustooted” on mesi, mesilasvaha, mesilaspiim, taruvaik või õietolm.IV LISA ARTIKLI 8 LÕIGETES 1 JA 3 OSUTATUD RIISI JA SUHKRU STANDARDKVALITEETA. Koorimata riisi standardkvaliteetStandardkvaliteediga koorimata riis on:a) veatu ja standardse turustuskvaliteediga, lõhnatu;b) maksimaalse niiskusesisaldusega 13 %;c) kroovitud riisi toodang on 63 % tervete terade kaalust (lubatud kuni 3 % lõigatud teri), kroovitud riisi rikutud terade massiprotsent on:CN-koodide 1006 10 27 ja 1006 10 98 alla kuuluv kriitjate teradega kroovitud riis | 1,5 % |muu kui CN-koodide 1006 10 27 ja 1006 10 98 alla kuuluv kriitjate teradega kroovitud riis: | 2,0 % |punasetriibulised terad | 1,0 % |tähnilised terad | 0,50 % |värvunud terad | 0,25 % |kollased terad | 0,02 % |klaasjad terad | 0,05 % |B. Suhkru standardkvaliteetI. Suhkrupeedi standardkvaliteetStandardkvaliteediga suhkrupeet on:a) veatu ja standardse turustuskvaliteediga;b) vastuvõtupunktis suhkrusisaldusega 16 %.II. Valge suhkru standardkvaliteet1. Standardkvaliteediga valgel suhkrul on järgmised omadused:a) veatu, ehtne ja standardne turustuskvaliteet; kuiv, ühtlastes kristallides, vabalt voolav;b) minimaalne polarisatsioon: 99,7;c) suurim niiskusesisaldus: 0,06 %;d) maksimaalne invertsuhkru sisaldus: 0,04 %;e) punkti 2 kohaselt määratud punktide üldarv ei ole suurem kui 22 ega ületa:15 punkti tuhasuse määramise puhul,9 punkti värvitüübi puhul, mis on määratud Brunswicki Põllumajandustehnoloogia Instituudi meetodil (edaspidi „Brunswicki meetod”);6 punkti lahuse värvitooni ühiku puhul, mis on määratud International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis'e meetodil (edaspidi „ICUMSA meetod”).2. Ühele punktile vastab:a) 0,0018 % tuhasust, mis on määratud ICUMSA meetodil 28o Brixi juures;b) 0,5 värvitüübiühikut, mis on määratud Brunswicki meetodil;c) 7,5 lahuse värvitooni ühikut, mis on määratud ICUMSA meetodil.3. Punktis 1 osutatud faktorite määramise meetodid on samad, mida kasutatakse kõnealuste faktorite määramiseks sekkumismeetmete raames.III. Toorsuhkru standardkvaliteet1. Standardkvaliteediga toorsuhkur on suhkur, mille saagis valges suhkrus väljendatuna on 92 %.2. Toorpeedisuhkru saagise arvutamiseks lahutatakse kõnealuse suhkru polarisatsiooniastmest:a) tuhasuse protsendimäär, mis on korrutatud neljaga,b) invertsuhkru protsendimäär, mis on korrutatud kahega,c) arv 1.3. Toor-roosuhkru saagise arvutamiseks lahutatakse kõnealuse suhkru kahekordsest polarisatsiooniastmest arv 100.V LISA ARTIKLIS 34 OSUTATUD ELi RÜMPADE KLASSIFITSEERIMISSKAALADA. ELi täiskasvanud veiste rümpade klassifitseerimisskaalaI. MõistedKasutatakse järgmisi mõisteid:1. „rümp” on tapetud looma terve keha pärast veretustamist, siseelundite eemaldamist ja nülgimist;2. „poolrümp” on toode, mis on saadud punktis 1 osutatud rümba sümmeetrilisel poolitamisel piki kaela-, rinna-, nimme- ja ristluulülide keskkohti ning läbi rinnaku ja vaagnaliiduse keskkoha.II. KategooriadRümbad jagatakse järgmistesse kategooriatesse:A: kuni kaheaastaste noorte kastreerimata isasloomade rümbad;B: muude kastreerimata isasloomade rümbad;C: kastreeritud isasloomade rümbad;D: poeginud emasloomade rümbad;E: muude emasloomade rümbad.III. KlassifitseerimineRümpade klassifitseerimisel hinnatakse järgmist:1. Lihakust, mis on määratletud järgmiselt:Rümba piirkondade, eelkõige selle oluliste osade (taga-, selja- ja abaosa) arengLihakusklass | Kirjeldus |S Super | Kõik profiilid äärmiselt kumerad; erakordselt hea lihaste areng (topeltlihaselisus) |E Kõrgem | Kõik rümba piirkonnad kumerad kuni väga kumerad; erakordselt hea lihaste areng |U Väga hea | Rümba piirkonnad tervikuna ümarad; väga hea lihaste areng |R Hea | Rümba piirkonnad tervikuna lamedad; hea lihaste areng |O Rahuldav | Rümba piirkonnad lamedad kuni nõgusad; keskmine lihaste areng |P Nõrk | Kõik rümba piirkonnad nõgusad kuni väga nõgusad; nõrk lihaste areng |2. Rasvasus, mis on määratletud järgmiselt:Rasva hulk rümba välispinnal ja rinnaõõnesRasvasusklass | Kirjeldus |1 väga õhuke | Ilma rasvakihita või väga õhukese rasvakihiga |2 õhuke | Õhuke rasvakiht, lihased peaaegu kõikjal nähtavad |3 keskmine | Lihased peaaegu kõikjal rasvaga kaetud, välja arvatud taga- ja abaosas, õhuke rasvaladestus rinnaõõnes |4 paks | Lihased rasvaga kaetud, kuid taga- ja abaosas veel osaliselt nähtavad, selgesti nähtavad rasvaladestused rinnaõõnes |5 väga paks | Kogu rümp rasvaga kaetud; tugevad rasvaladestused rinnaõõnes |IV. EsituskujuRümbad ja poolrümbad esitatakse:1. ilma pea ja jalgadeta; pea eraldatakse rümbast kuklaluu ja esimese kaelalüli vahelt ning jalad kämblaliigesest või kanna-pöialiigesest;2. ilma rinna- ja kõhuõõneorganiteta, koos neerude, neerurasva ja vaagnarasvaga või ilma nendeta;3. ilma suguorganite ja nende juurde kuuluvate lihasteta ning emasloomadel ilma udara ja udararasvata;V. Klassifitseerimine ja identifitseerimineEuroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004[46] artikli 4 kohaselt tunnustatud tapamajad võtavad meetmeid, et tagada, et kõik sellistes tapamajades tapetud täiskasvanud veiste rümbad või poolrümbad, mis on tähistatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 854/2004[47] artikli 5 lõikes 2 koostoimes I lisa I jao III peatükiga sätestatud tervisemärgiga, on klassifitseeritud ja identifitseeritud ELi skaala kohaselt.Enne identifitseerimist märgistamise teel on liikmesriikidel õigus eemaldada rümpadelt või poolrümpadelt välisrasv, kui see on rasvaladestuse tõttu põhjendatav.B. ELi searümpade klassifitseerimisskaalaI. Määratlus„rümp” – tapetud sea terve või keskjoont mööda jagatud keha, mis on veretustatud ja puhastatud siseelunditest.II. KlassifitseerimineRümbad klassifitseeritakse vastavalt nende hinnangulisele tailihasisaldusele ning jagatakse järgmistesse klassidesse:Klassid | Tailihasisaldus protsendina rümba massist |S | vähemalt 60 (*) |E | vähemalt 55 |U | vähemalt 50, kuid alla 55 |R | vähemalt 45, kuid alla 50 |O | vähemalt 40, kuid alla 45 |P | vähem kui 40 |(*) [Liikmesriigid võivad kehtestada oma territooriumil tapetud sigade jaoks S-tähega tähistatud eraldi kvaliteediklassi, kui tailiha sisaldus on 60 % või rohkem.] |III. EsituskujuRümbad esitatakse ilma keele, harjaste, sõrgade, suguorganite, neerurasva, neerude ja vahelihaseta.IV. Tailihasisaldus1. Tailihasisaldust hinnatakse vastavalt komisjoni kinnitatud hindamismeetoditele. Kinnitada võib vaid selliseid hindamismeetodeid, mis põhinevad searümba ühe või mitme anatoomilise osa füüsilisel mõõtmisel ja on statistiliselt tõestatud. Hindamismeetodite kinnitamisel lähtutakse hinnangu vastavusest lubatud maksimaalsele statistilisele veale.2. Siiski ei määrata rümpade kaubanduslikku väärtust kindlaks üksnes hinnangulise tailihasisalduse järgi.V. Rümpade identifitseerimineKui komisjon ei ole ette näinud teisiti, identifitseeritakse klassifitseeritud rümbad neid vastavalt ELi skaalale märgistades.C. ELi lambarümpade klassifitseerimisskaalaI. MääratlusSeoses mõistetega „rümp” ja „poolrümp” kohaldatakse punktis A.I sätestatud määratlusi.II. KategooriadRümbad jagatakse järgmistesse kategooriatesse:A: alla kaheteistkuuliste lammaste rümbad;B: muude lammaste rümbad.III. KlassifitseerimineRümpade klassifitseerimisel kohaldatakse punkti A.III sätteid mutatis mutandis . Siiski asendatakse punktis A.III.1 ning A.III.2 esitatud tabeli 3. ja 4. reas sõna „tagaosa” sõnaga „tagaveerand”.IV. EsituskujuRümbad ja poolrümbad esitatakse ilma peata (eraldatud esimese kaelalüli vahelt), jalgadeta (eraldatud kämblaliigesest või kanna-pöialiigesest), sabata (eraldatud kuuenda ja seitsmenda sabalüli vahelt), udarata, suguelunditeta, maksata ja sisikonnata. Neerud ja neerurasv kuuluvad rümba juurde.V. Rümpade identifitseerimineKlassifitseeritud rümbad ja poolrümbad identifitseeritakse neid vastavalt ELi skaalale märgistades.VI LISAARTIKLIS 50 OSUTATUD SUHKRU, ISOGLÜKOOSI JA INULIINISIIRUPI RIIKLIKUD JA PIIRKONDLIKUD TOOTMISKVOODID alates 2010/2011. turustusaastast(tonnides)Liikmesriik või piirkond (1) | Suhkur (2) | Isoglükoos (3) | Inuliinisiirup (4) |Belgia | 676 235,0 | 114 580,2 | 0 |Bulgaaria | 0 | 89 198,0 |Tšehhi Vabariik | 372 459,3 |Taani | 372 383,0 |Saksamaa | 2 898 255,7 | 56 638,2 |Iirimaa | 0 |Kreeka | 158 702,0 | 0 |Hispaania | 498 480,2 | 53 810,2 |Prantsusmaa (emamaa) | 3 004 811,15 | 0 |Prantsusmaa ülemeredepartemangud | 432 220,05 |Itaalia | 508 379,0 | 32 492,5 |Läti | 0 |Leedu | 90 252,0 |Ungari | 105 420,0 | 220 265,8 |Madalmaad | 804 888,0 | 0 | 0 |Austria | 351 027,4 |Poola | 1 405 608,1 | 42 861,4 |Portugal (mandriosa) | 0 | 12 500,0 |Assooride autonoomne piirkond | 9 953,0 |Rumeenia | 104 688,8 | 0 |Sloveenia | 0 |Slovakkia | 112 319,5 | 68 094,5 |Soome | 80 999,0 | 0 |Rootsi | 293 186,0 |Ühendkuningriik | 1 056 474,0 | 0 |KOKKU | 13 336 741,2 | 690 440,8 | 0 |VII LISA SUHKRU- VÕI ISOGLÜKOOSIKVOOTIDE ÜLEKANDMISE ÜKSIKASJALIKUD EESKIRJAD VASTAVALT ARTIKLILE 53 IKäesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „ettevõtjate ühinemine” – kahe või enama ettevõtja ühinemine üheks ettevõtjaks;b) „ettevõtja võõrandamine” – kvoote omava ettevõtja varade üleandmine või üleminek ühele või mitmele ettevõtjale;c) „vabriku võõrandamine” – ühele või mitmele ettevõtjale sellise tehnilise üksuse omandiõiguse üleandmine, milles on kõnealuse toote valmistamiseks vajalik sisseseade, ning mille tulemuseks on võõrandatava ettevõtja tootmise osaline või täielik üleminek;d) „vabriku rentimine” – sellise tehnilise üksuse rendileping, mille juurde kuulub suhkrutootmiseks vajalik sisseseade, kusjuures rendileping sõlmitakse vabriku tegevust arvestades vähemalt kolmeks järjestikuseks turustusaastaks ettevõtjaga, kes on asutatud kõnealuse vabrikuga samas liikmesriigis, kui vabriku rendile võtnud ettevõtjat võib pärast rendisuhte tekkimist kogu toodangu alusel käsitada ühe suhkrutootmisettevõtjana, kusjuures lepinguosalised kohustuvad lepingut enne kolmanda turustusaasta lõppu mitte lõpetama.II1. Suhkrutootmisettevõtjate ühinemise või võõrandamise või suhkruvabrikute võõrandamise korral kohandatakse kvoote järgmiselt, ilma et see piiraks punkti 2 kohaldamist:a) suhkrutootmisettevõtjate ühinemise korral eraldab liikmesriik ühinemise tulemusel tekkinud ettevõtjale kvoodi, mis on võrdne enne ühinemist asjaomastele suhkrut tootvatele ettevõtjatele eraldatud kvootide summaga;b) suhkrutootmisettevõtja võõrandamise korral määrab liikmesriik võõrandatava ettevõtja kvoodi suhkru tootmiseks ülevõtvale ettevõtjale või kui ülevõtvaid ettevõtjaid on mitu, määratakse kvoodid võrdeliselt võõrandatava ettevõtja suhkrutoodangu mahuga;c) suhkruvabriku võõrandamise korral vähendab liikmesriik selle ettevõtja kvooti, kes vabriku omandi võõrandab, ja suurendab kõnealuse vabriku ostnud suhkrutootmisettevõtja või -ettevõtjate kvooti, lisades mahaarvatud koguse võrdeliselt võõrandatud vabriku tootmismahuga.2. Kui osa suhkrupeedi- või suhkrurookasvatajaid, keda otseselt mõjutab mõni punktis 1 osutatud tehing, avaldab selgelt soovi tarnida oma suhkrupeeti või -roogu suhkrutootmisettevõtjatele, kes ei osale kõnealustes tehingutes, võib liikmesriik määrata kvoodi ettevõtjale, kellele tootjad kavatsevad oma suhkrupeedi või -roo tarnida, vastavalt võõrandatava ettevõtja tootmismahule.3. Kui muudel kui punktis 1 osutatud asjaoludel lõpetatakse:a) suhkrutootmisettevõtja tegevus,b) suhkrutootmisettevõtja ühe või mitme vabriku tegevus,võib liikmesriik määrata kõnealuse tegevuse lõpetamisega seotud kvoodid ühele või mitmele suhkrutootmisettevõtjale.Kui osa tootjaid avaldab selgelt soovi tarnida oma suhkrupeeti või -roogu asjaomasele suhkrutootmisettevõtjale, võib liikmesriik (ka esimese lõigu alapunktis b osutatud juhul) määrata kõnealusele suhkrupeedi või -roo kogusele vastava osa kvoote ettevõtjale, kellele tootjad kavatsevad need tooted tarnida.4. Artikli 43 lõikes 6 osutatud erandi kasutamise puhul võib kõnealune liikmesriik nõuda, et asjaomased suhkrupeedikasvatajad ja suhkruettevõtjad lisaksid oma majandusharusisestesse kokkulepetesse eritingimused, et kõnealune liikmesriik saaks kohaldada käesoleva jao punkte 2 ja 3.5. Suhkrutootmisettevõtjale kuuluva vabriku rentimise korral võib liikmesriik vähendada vabrikut rendile andva ettevõtja kvoote ning määrata kvoodist maha arvatud osa ettevõtjale, kes võtab vabriku rendile suhkru tootmise eesmärgil.Kui rendisuhe lõpetatakse I jao punktis d osutatud kolme turustusaasta jooksul, tühistab liikmesriik tagasiulatuvalt vastavalt käesoleva punkti esimesele lõigule kehtestatud kvootide kohandamise alates rendisuhte jõustumise kuupäevast. Kui rendisuhe lõpeb vääramatu jõu tõttu, ei ole liikmesriik kohustatud kohandamist tühistama.6. Kui suhkrutootmisettevõtja ei suuda enam tagada ELi eeskirjadega ettenähtud kohustuste täitmist asjaomaste suhkrupeedi- või suhkrurootootjate suhtes ning kui selle olukorra on kindlaks teinud kõnealuse liikmesriigi asjaomased asutused, võib liikmesriik määrata osa asjaomastest kvootidest üheks või mitmeks turustusaastaks ühele või mitmele suhkrutootmisettevõtjale võrdeliselt üleantava ettevõtja tootmismahuga.7. Kui liikmesriik on andnud suhkrutootmisettevõtjale hinna- ja turustustagatisi seoses suhkrupeedi töötlemisega etüülalkoholiks, võib liikmesriik kokkuleppel kõnealuse ettevõtja ja asjaomaste suhkrupeeditootjatega määrata kõik suhkrutootmiskvoodid või osa neist üheks või mitmeks turustusaastaks ühele või mitmele teisele ettevõtjale.IIIIsoglükoositootmisettevõtjate ühinemise või võõrandamise või isoglükoositootmisvabriku võõrandamise korral võib liikmesriik määrata asjakohased kvoodid isoglükoosi tootmiseks ühele või mitmele ettevõtjale, sõltumata sellest, kas neil on tootmiskvoot.IVVastavalt II ja III jaole võetud meetmed võib jõustada ainult juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:a) kõigi asjaomaste poolte huvisid on arvesse võetud;b) asjaomase liikmesriigi arvates parandavad need tõenäoliselt suhkrupeedi, suhkruroo ja suhkrutootmissektori struktuuri;c) need on seotud ettevõtjatega, kes on asutatud samal territooriumil, millele on määratud kvoot VI lisas.VKui ühinemine või üleminek toimub 1. oktoobri ja sellele järgneva aasta 30. aprilli vahel, jõustuvad II ja III jaos nimetatud meetmed jooksval turustusaastal.Kui ühinemine või võõrandamine toimub 1. mai ja sama aasta 30. septembri vahel, võetakse II ja III jaos nimetatud meetmed järgmisel turustusaastal.VIKui kohaldatakse II ja III jagu, teavitavad liikmesriigid komisjoni kohandatud kvootidest hiljemalt 15 päeva jooksul pärast V jaos osutatud ajavahemike lõppu.VIII LISAARTIKLIS 59 OSUTATUD PIIMA JA MUUDE PIIMATOODETE TOOTMISKVOODID(kogused (tonnides) 12-kuulise ajavahemiku ja liikmesriigi kohta):Belgia | 36,91 |Bulgaaria | 39,10 |Tšehhi Vabariik | 42,10 |Taani | 43,68 |Saksamaa | 40,11 |Eesti | 43,10 |Kreeka | 36,10 |Hispaania | 36,37 |Prantsusmaa | 39,48 |Iirimaa | 35,81 |Itaalia | 36,88 |Küpros | 34,60 |Läti | 40,70 |Leedu | 39,90 |Luksemburg | 39,17 |Ungari | 38,50 |Madalmaad | 42,36 |Austria | 40,30 |Poola | 39,00 |Portugal | 37,30 |Rumeenia | 38,50 |Sloveenia | 41,30 |Slovakkia | 37,10 |Soome | 43,40 |Rootsi | 43,40 |Ühendkuningriik | 39,70 |X LISA ARTIKLI 136 LÕIKES 1 OSUTATUD TOETUSPROGRAMMIDE EELARVETuhandetes eurodes |Belgia | veau, viande de veau/kalfsvlees/Kalbfleisch |Bulgaaria | месо от малки телета |Tšehhi Vabariik | Telecí |Taani | Lyst kalvekød |Saksamaa | Kalbfleisch |Eesti | Vasikaliha |Kreeka | μοσχάρι γάλακτος |Hispaania | Ternera blanca, carne de ternera blanca |Prantsusmaa | veau, viande de veau |Iirimaa | Veal |Itaalia | vitello, carne di vitello |Küpros | μοσχάρι γάλακτος |Läti | Teļa gaļa |Leedu | Veršiena |Luksemburg | veau, viande de veau/Kalbfleisch |Ungari | Borjúhús |Malta | Vitella |Madalmaad | Kalfsvlees |Austria | Kalbfleisch |Poola | Cielęcina |Portugal | Vitela |Rumeenia | carne de vițel |Sloveenia | Teletina |Slovakkia | Teľacie mäso |Soome | vaalea vasikanliha/ljust kalvkött |Rootsi | ljust kalvkött |Ühendkuningriik | Veal |(B) veised, kelle vanus on üle 8, kuid mitte rohkem kui 12 kuud (kategooriat tähistav täht: Z)]:Turustav riik | Kasutatav müüginimetus |Belgia | jeune bovin, viande de jeune bovin/jongrundvlees/Jungrindfleisch |Bulgaaria | Телешко месо |Tšehhi Vabariik | hovězí maso z mladého skotu |Taani | Kalvekød |Saksamaa | Jungrindfleisch |Eesti | Noorloomaliha |Kreeka | νεαρό μοσχάρι |Hispaania | Ternera, carne de ternera |Prantsusmaa | jeune bovin, viande de jeune bovin |Iirimaa | rosé veal |Itaalia | vitellone, carne di vitellone |Küpros | νεαρό μοσχάρι |Läti | jaunlopa gaļa |Leedu | Jautiena |Luksemburg | jeune bovin, viande de jeune bovin/Jungrindfleisch |Ungari | Növendék marha húsa |Malta | Vitellun |Madalmaad | rosé kalfsvlees |Austria | Jungrindfleisch |Poola | młoda wołowina |Portugal | Vitelão |Rumeenia | carne de tineret bovin |Sloveenia | meso težjih telet |Slovakkia | mäso z mladého dobytka |Soome | vasikanliha/kalvkött |Rootsi | Kalvkött |Ühendkuningriik | Beef |2. Punktis 1 osutatud müüginimetusi võib täiendada vastava lihatüki või rupsi nime või nimetusega.3. Punkti 1 alapunkti A tabelis esitatud V-kategooria müüginimetusi ning nendest müüginimetustest tuletatud mis tahes uut nime võib kasutada üksnes siis, kui on täidetud käesolevas lisas sätestatud tingimused.Eelkõige ei tohi sõnu „veau”, „telecí”, „Kalb”, „μοσχάρι”, „ternera”, „kalv”, „veal”, „vitello”, „vitella”, „kalf”, „vitela” ja „teletina” kasutada üle 12 kuu vanuste veiste liha müüginimetuses ega etiketil.4. Punktis 1 esitatud nõudeid ei kohaldata veiste liha suhtes, mille kohta on enne 29. juunit 2007 registreeritud kaitstud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis vastavalt määrusele (EÜ) nr 510/2006.II osa. Viinamarjasaadused1) VeinVein on ainult värskete purustatud või purustamata viinamarjade või viinamarjavirde täielikul või osalisel käärimisel saadud saadus.Veini:a) tegelik alkoholisisaldus on pärast XIII lisa I osa punktis B nimetatud menetluse läbimist või ilma selleta vähemalt 8,5 mahuprotsenti, kui vein on saadud ainult käesoleva lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndites A ja B korjatud viinamarjadest, ja vähemalt 9 mahuprotsenti teistest viinamarjakasvatusvöönditest korjatud viinamarjade puhul;b) tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 4,5 mahuprotsenti. Seda erandina muidu kehtivast minimaalsest alkoholisisaldusest, kui veinil on kaitstud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis, olgu see valmistatud XIII lisa I osa punktis B täpsustatud menetlusel või mitte;c) üldalkoholisisaldus ei ületa 15 mahuprotsenti. Erandina:-  võib teatavatelt liidu viinamarjakasvatuspiirkonda kuuluvatelt viinamarjakasvatusaladelt (määrab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1) pärinevate ja rikastamiseta toodetud veinide üldalkoholisisalduse ülempiir ulatuda 20 mahuprotsendini,-  võib teatavate kaitstud päritolunimetusega ja rikastamiseta toodetud veinide üldalkoholisisalduse ülempiir olla suurem kui 15 mahuprotsenti;d) üldhappesisaldus vastavalt eranditele, mille komisjon võib vastu võtta delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1, on viinhappes väljendatuna vähemalt 3,5 grammi liitri kohta või 46,6 milliekvivalenti liitri kohta.„Retsina” on lauavein, mis on valmistatud üksnes Kreeka territooriumil süüria männi vaiguga töödeldud viinamarjavirdest. Süüria männi vaigu kasutamine on lubatud ainult „Retsina” veini saamiseks Kreekas kohaldatavate sätete kohaselt.Erandina punktist b kuuluvad „Tokaji eszencia” ja „Tokajská esencia” veinide hulka.Olenemata artikli 163 lõikest 2 võivad liikmesriigid siiski lubada kasutada mõistet „vein”:a) liitnimetusena koos puuvilja nimega selliste toodete turustamiseks, mis on saadud muude puuviljade kui viinamarjade kääritamisel; võib) kui see on liitnimetuse osa.Nimetatud tooteid ei tohi segi ajada käesolevas lisas esitatud veinikategooriatele vastavate toodetega.2) Kääriv toorveinKääriv toorvein on saadus, mille alkoholkäärimine ei ole veel lõppenud ja mis ei ole veel settest eraldatud.3) LiköörveinLiköörvein on saadus:a) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 15 mahuprotsenti, aga mitte üle 22 mahuprotsendi;b) mille üldalkoholisisaldus on vähemalt 17,5 mahuprotsenti, välja arvatud teatavad päritolunimetuse või geograafilise tähisega liköörveinid, mis on komisjoni poolt koostatavas loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1;c) mis on saadud:-  osaliselt kääritatud viinamarjavirdest,-  veinist,-  eespool nimetatud saaduste segust või-  viinamarjavirdest või viinamarjavirde ja veini segust, kui tegemist on komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1 kindlaks määratud teatavate kaitstud päritolunimetuse või geograafilise tähisega liköörveinidega;d) mille esialgne naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 12 mahuprotsenti, välja arvatud teatavad kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega liköörveinid, mis on komisjoni poolt koostatavas loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1;e) millele on lisatud:i) üksikult või seguna:-  veinist saadud neutraalset alkoholi, sealhulgas kuivatatud viinamarjade destilleerimisel saadud alkoholi, mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 96 mahuprotsenti;-  veini või kuivatatud viinamarjade destillaati, mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 52 ega üle 86 mahuprotsendi;ii) vajaduse korral ühte või mitut järgmist saadust:-  kontsentreeritud viinamarjavirret,-  ühe punkti e alapunktis i osutatud saaduse ja punkti c esimeses ja neljandas taandes osutatud viinamarjavirde segu;f) millele erandina punktist e on lisatud (kui tegu on teatavate kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega liköörveinidega, mis on komisjoni koostatavas loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1):i) punkti e alapunktis i loetletud saadusi üksikult või seguna võiii) üht või mitut järgmistest saadustest:-  veinialkoholi või kuivatatud viinamarjadest saadud alkoholi, mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 95 ega üle 96 mahuprotsendi;-  veinist või pressitud viinamarjajääkidest destilleeritud kangeid alkohoolseid jooke, mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 52 ega üle 86 mahuprotsendi;-  kuivatatud viinamarjadest destilleeritud kangeid alkohoolseid jooke, mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 52 mahuprotsendi ega üle 94,5 mahuprotsendi,iii) vajaduse korral ühte või mitut järgmist saadust:-  kuivatatud viinamarjadest saadud osaliselt kääritatud viinamarjavirret;-  otsesel kuumutamisel saadud kontsentreeritud viinamarjavirret, mis vastab, välja arvatud nimetatud menetluse puhul, kontsentreeritud viinamarjavirde määratlusele;-  kontsentreeritud viinamarjavirret,-  ühe punkti f alapunktis ii osutatud saaduse ja punkti c esimeses ja neljandas taandes osutatud viinamarjavirde segu.4) VahuveinVahuvein on saadus:a) mis on saadud järgmiste saaduste esimesel või teisel alkoholkäärimisel:-  värsked viinamarjad;-  viinamarjavirre või-  vein;b) mille mahuti avamisel vabaneb ainult käärimisel tekkinud süsinikdioksiid;c) mille ülerõhk suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 3 baari;d) mille valmistamiseks mõeldud kuveede üldalkoholisisaldus on vähemalt 8,5 mahuprotsenti.5) KvaliteetvahuveinKvaliteetvahuvein on saadus:a) mis on saadud järgmiste saaduste esimesel või teisel alkoholkäärimisel:-  värsked viinamarjad;-  viinamarjavirre või-  vein;b) mille mahuti avamisel vabaneb ainult käärimisel tekkinud süsinikdioksiid;c) mille ülerõhk suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 3,5 baari; jad) mille valmistamiseks mõeldud kuveede üldalkoholisisaldus on vähemalt 9 mahuprotsenti.6) Aromaatne kvaliteetvahuveinAromaatne kvaliteetvahuvein on kvaliteetvahuvein:a) mis on saadud üksnes nii, et kuvee komponentidena kasutatakse viinamarjavirret või käärivat viinamarjavirret, mis on pärit sellistest viinamarjasortidest, mis on komisjoni koostatavas loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1.Aromaatsed kvaliteetvahuveinid, mida traditsiooniliselt toodetakse, kasutades kuvee komponendiks olevaid veine, määrab kindlaks komisjon kooskõlas artikli 162 lõike 1 kohaste delegeeritud õigusaktidega;b) mille ülerõhk suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 3 baari;c) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 6 mahuprotsenti; jad) mille üldalkoholisisaldus on vähemalt 10 mahuprotsenti.7) Gaseeritud vahuveinGaseeritud vahuvein on saadus:a) mis on saadud ilma kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähiseta veinist;b) mille mahuti avamisel vabaneb süsinikdioksiid, mis on tervikuna või osaliselt saadud selle gaasi lisamisel, ningc) mille ülerõhk suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 3 baari.8) PoolvahuveinPoolvahuvein on saadus:a) mis on saadud veinist, mille üldalkoholisisaldus on vähemalt 9 mahuprotsenti;b) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 7 mahuprotsenti;c) mille ülerõhk suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva sisetekkelise süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 1 baar, kuid mitte üle 2,5 baari; jad) mis pannakse 60liitristesse või väiksematesse mahutitesse.9) Gaseeritud poolvahuveinGaseeritud poolvahuvein on saadus:a) mis on saadud veinist;b) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 7 mahuprotsenti ja üldalkoholisisaldus vähemalt 9 mahuprotsenti;c) mille ülerõhk suletud mahutis temperatuuril 20 °C on täielikult või osaliselt lisatud süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 1 baar, kuid mitte üle 2,5 baari; jad) mis pannakse 60-liitristesse või väiksematesse mahutitesse.10) ViinamarjavirreViinamarjavirre on värsketest viinamarjadest loomulikult või füüsilisel töötlemisel saadud vedel saadus. Viinamarjavirde lubatud tegelik alkoholisisaldus ei ületa 1 mahuprotsenti.11) Osaliselt kääritatud viinamarjavirreKääriv viinamarjavirre on viinamarjavirde kääritamise saadus, mille tegelik alkoholisisaldus on üle 1 mahuprotsendi, aga alla kolme viiendiku selle üldalkoholisisaldusest.12) Kuivatatud viinamarjadest saadud osaliselt kääritatud viinamarjavirreKuivatatud viinamarjadest saadud kääriv viinamarjavirre on kuivatatud viinamarjadest saadud viinamarjavirde osalise kääritamise saadus, mille üldsuhkrusisaldus on enne käärimist vähemalt 272 grammi liitri kohta ning mille naturaalne ja tegelik alkoholisisaldus ei tohi olla alla 8 mahuprotsendi. Samas ei loeta kuivatatud viinamarjadest saadud käärivaks viinamarjavirdeks teatavaid veine, mille komisjon määrab kindlaks delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1 ja mis vastavad eespool nimetatud nõuetele.13) Kontsentreeritud viinamarjavirreKontsentreeritud viinamarjavirre on karamellimata viinamarjavirre, mis on saadud viinamarjavirde osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud otsese kuumuse abil, ja nii, et edaspidi artikli 165 lõike 1 kolmanda lõiguga ja artikli 172 punktiga d ette nähtud meetodil kasutatava refraktomeetri näit temperatuuril 20 °C ei ole alla 50,9 %.Kontsentreeritud viinamarjavirde lubatud tegelik alkoholisisaldus ei tohi ületada 1 %.14) Puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirrePuhastatud kontsentreeritud viinamarjavirre on vedel karamellimata saadus:a) mis on saadud viinamarjavirde osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud otsese kuumuse abil, ja nii, et edaspidi artikli 165 lõike 1 kolmanda lõigu ja artikli 172 punktiga d ette nähtud meetodil kasutatava refraktomeetri näit temperatuuril 20 °C ei ole alla 61,7 %;b) mis on läbinud lubatud töötluse hapetustamiseks ja koostisosade (v.a suhkru) kõrvaldamiseks;c) millel on järgmised omadused:-  pH-tase ei ole 25 Brixi juures üle 5;-  optiline tihedus 425 nm juures 1 cm paksusel ei ületa 25 Brixi juures kontsentreeritud viinamarjavirrete puhul 0,100;-  sahharoosisisaldus ei ole kindlaksmääratava analüüsimeetodiga täheldatav;-  Folin-Ciocalteau indeks ei ületa 25 Brixi juures 6,00;-  tiitritav happesus ei ületa 15 milliekvivalenti üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;-  vääveldioksiidisisaldus ei ületa 25 milligrammi üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;-  katioonide kogusisaldus ei ületa 8 milliekvivalenti üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;-  elektrijuhtivus ei ületa 25 Brixi ja 20 °C juures 120 μS/cm;-  hüdroksümetüülfurfuraali sisaldus ei ületa 25 milligrammi üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;-  mesoinositooli olemasolu.Puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde lubatud tegelik alkoholisisaldus ei tohi ületada 1 mahuprotsenti.15) Kuivatatud viinamarjadest valmistatud veinKuivatatud viinamarjadest valmistatud vein on saadus:a) mis on toodetud rikastamiseta, osaliseks veetustamiseks päikese kätte või varju jäetud viinamarjadest;b) mille üldalkoholisisaldus on vähemalt 16 mahuprotsenti ja tegelik alkoholisisaldus vähemalt 9 mahuprotsenti jac) mille naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 16 mahuprotsenti (või mille suhkrusisaldus on vähemalt 272 grammi liitri kohta).16) Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud veinÜleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein on saadus:a) mis on toodetud rikastamiseta;b) mille naturaalne alkoholisisaldus on suurem kui 15 mahuprotsenti jac) mille üldalkoholisisaldus on vähemalt 15 mahuprotsenti ja tegelik alkoholisisaldus vähemalt 12 mahuprotsenti.Liikmesriigid võivad kehtestada selle toote laagerdumistähtaja.17) VeiniäädikasVeiniäädikas on äädikas:a) mis on saadud eranditult veini äädikhappelisel käärimisel jab) mille üldhappesus äädikhappes väljendatuna on vähemalt 60 grammi liitri kohta.III osa. Piim ja piimatooted1. Mõiste „piim” tähendab ainult ühe või mitme lüpsmise tulemusena udarast eritunud sekreeti, millele pole midagi lisatud ega millest midagi eraldatud.Mõistet „piim” võib siiski kasutada:a) piima kohta, mida on töödeldud selle koostist muutmata, või piima kohta, mille rasvasisaldus on standarditud käesoleva lisa IV osa alusel;b) koos sõnaga, mis nimetab, või sõnadega, mis nimetavad sellise piima tüüpi, kvaliteediklassi, päritolu ja/või kavatsetavat kasutust või kirjeldavad selle füüsilist töötlemist või koostise muutmist juhul, kui muutmine piirdub piima loomulike koostisainete lisamise ja/või eemaldamisega.2. Käesolevas osas tähendavad „piimatooted” tooteid, mis on saadud ainult piimast, arvestades, et nende valmistamiseks vajalikke aineid võib lisada juhul, kui neid aineid ei kasutata mõne piima koostisaine täielikuks või osaliseks asendamiseks.Ainult piimatoodetele reserveeritakse:a) kõigil turustusetappidel kasutatakse järgmisi nimesid:i) vadak;ii) koor;iii) või;iv) pett;v) võiõli;vi) kaseiinid;vii) veevaba piimarasv;viii) juust;ix) jogurt;x) keefir;xi) kumõss;xii) viili/fil;xiii) smetana;xiv) fil;b) nimed direktiivi 2000/13/EÜ artiklis 5 määratletud tähenduses, mida tegelikult piimatoodete kohta kasutatakse.3. Mõistet „piim” ja piimatoodete kohta kasutatavaid nimetusi võib samuti tarvitada koos sõnaga, mis nimetab, või sõnadega, mis nimetavad liittooteid, mille ükski osa ei asenda või ei ole mõeldud asendama ühtki piima koostisainet ja milles piim või piimatoode on kas koguseliselt või toote iseloomustamisel oluline.4. Märkida tuleb komisjoni poolt määratletud piima ja piimatoodete päritolu, v.a juhul, kui tegemist on lehmapiimaga.5. Käesoleva osa punktides 1, 2 ja 3 osutatud nimetusi ei tohi kasutada ühegi toote kohta peale kõnealuses punktis nimetatud toodete.Seda sätet ei kohaldata toodete nimetamisel, mille täpne iseloom on selge tavapärase kasutamise tõttu ja/või juhul, kui nimetusi kasutatakse selgesti toote iseloomuliku omaduse kirjeldamiseks.6. Käesoleva osa punktides 1, 2 ja 3 nimetamata toodete puhul ei tohi kasutada ühtki märgist, äridokumenti, reklaammaterjali või nõukogu direktiivi 2006/114/EÜ[48] artiklis 2 määratletud reklaamimise viisi ega ühtki esitusviisi, mis väidab, viitab või vihjab, et toode on piimatoode.Piima või piimatooteid sisaldava toote puhul võib nimetust „piim” või käesoleva osa punkti 2 teises lõigus osutatud nimetusi kasutada ainult põhiliste toorainete kirjeldamiseks ja koostisainete loetlemiseks vastavalt direktiivile 2000/13/EÜ.IV osa. CN-koodi 0401 alla kuuluv inimtoiduks ette nähtud piimI. MõistedKäesoleva osa kohaldamisel:a) „piim” on ühe või mitme lehma lüpsmise saadus;b) „joogipiim” on III punktis nimetatud tooted, mis on mõeldud ilma edasise töötlemiseta tarbijale tarnimiseks;c) „rasvasisaldus” on piimarasva massiosade arv saja massiosa piima kohta;d) „valgusisaldus” on valgu massiosade arv saja massiosa piima kohta (arvutatakse, korrutades piima üldlämmastiku massiprotsendi teguriga 6,38).II. Tarne või müük lõpptarbijale1) Ilma edasise töötlemiseta võib tarnida või müüa lõpptarbijale kas otse või restoranide, haiglate, sööklate või muude toitlustusettevõtete kaudu ainult niisugust piima, mis vastab joogipiimale sätestatud nõuetele.2) Toodete müüginimetused on esitatud käesoleva osa III punktis. Neid nimetusi tuleb kasutada ainult selles punktis nimetatud toodete kohta, ilma et see piiraks nende kasutamist liitnimetustes.3) Liikmesriigid võtavad meetmeid, et tutvustada tarbijatele asjakohaste toodete iseloomu ja koostist, kui sellise teabe puudumine võiks põhjustada segadust.III. Joogipiim1. Joogipiimaks loetakse järgmisi tooteid:a) toorpiim: piim, mida pole kuumutatud üle 40 °C ega töödeldud mingil samaväärse mõjuga viisil;b) täispiim: kuumtöödeldud piim, mis rasvasisalduse osas vastab ühele järgmistest nõuetest:i) standardne täispiim: „standardne täispiim” on piim, mille rasvasisaldus on vähemalt 3,5 % (m/m). Liikmesriigid võivad ette näha täiendava täispiima liigi, mille rasvasisaldus on 4 % (m/m) või rohkem;ii) mittestandardne täispiim: piim, mille rasvasisaldust pole pärast lüpsmist muudetud piimarasvade lisamise või eemaldamisega ega segatud seda piimaga, mille loomulikku rasvasisaldust on muudetud. Rasvasisaldus ei tohi siiski olla alla 3,5 % (m/m);c) madala rasvasisaldusega piim: kuumtöödeldud piim, mille vähendatud rasvasisaldus on vähemalt 1,50 % (m/m) ja kõige rohkem 1,80 % (m/m);d) kooritud piim: „rasvatu piim” on kuumtöödeldud piim, mille vähendatud rasvasisaldus on kõige rohkem 0,5 % (m/m).Kuumtöödeldud piima, mille rasvasisaldus ei vasta esimese lõigu punktides b, c ja d sätestatud nõuetele, käsitatakse joogipiimana tingimusel, et rasvasisaldus on pakendil ühe kümnendkoha täpsusega selgelt ära märgitud ja kergesti loetav kujul „rasvasisaldus … %”. Sellist piima ei nimetata täispiimaks, madala rasvasisaldusega piimaks ega rasvatuks piimaks.2. Ilma et see piiraks punkti 1 alapunkti b alapunkti ii kohaldamist, on lubatud ainult järgmised muudatused:a) joogipiimale ette nähtud rasvasisalduse saamiseks võib muuta loomulikku rasvasisaldust, eemaldades või lisades koort või lisades täispiima, madala rasvasisaldusega piima või kooritud piima;b) piima võib rikastada piimavalkude, mineraalsoolade või vitamiinidega;c) laktoosisisaldust võib vähendada laktoosi glükoosiks ja galaktoosiks muutmise teel.Alapunktides b ja c nimetatud piima koostise muutmised on lubatud ainult juhul, kui toote pakendil on vastav kustumiskindel märge, mis on hästi nähtav ja loetav. Selline märge ei asenda nõukogu direktiiviga 90/496/EMÜ[49] ette nähtud toitumisalase teabega märgistamise kohustust. Valkudega rikastatud piima valgusisaldus peab olema 3,8 % (m/m) või rohkem.Liikmesriigid võivad alapunktides b ja c nimetatud piima koostise muutmist piirata või selle keelata.3. Joogipiim:a) külmumistemperatuur peab olema ligilähedane päritolupiirkonna toorpiima keskmisele külmumistemperatuurile;b) 3,5 massiprotsenti rasva sisaldava 1 liitri piima mass temperatuuril 20° C peab olema vähemalt 1028 grammi, teistsuguse rasvasisaldusega piima liitri mass peab olema ekvivalentne;c) 3,5 massiprotsenti rasva sisaldavas piimas peab olema vähemalt 2,9 massiprotsenti valku, teistsuguse rasvasisaldusega piima korral peab valgu sisaldus olema ekvivalentne.V osa. Kodulinnulihasektori tootedI Käesoleva lisa käesolevat osa kohaldatakse seoses teatavate kodulinnuliha ning kodulinnuliha või rupsi valmististe ja toodete turustamisega liidus äri või kaubanduse teel järgmiste liikide puhul:-  kanad liigist Gallus domesticus ,-  pardid,-  haned,-  kalkunid,-  pärlkanad.Kõnealuseid sätteid kohaldatakse ka CN-koodi 0210 99 39 alla kuuluva soolvees säilitatud kodulinnuliha suhtesII Mõisted1) „kodulinnuliha” – inimtoiduks sobiv kodulinnuliha, mis ei ole läbinud mingit töötlust peale külmtöötluse;2) „värske kodulinnuliha” – kodulinnuliha, mida ei ole kunagi külmutamisega jäigastatud ning mida tuleb kogu aeg hoida temperatuuril, mis ei ole madalam kui − 2 °C ega kõrgem kui + 4 °C. Liikmesriigid võivad siiski kehtestada veidi erinevad temperatuurinõuded minimaalse pikkusega ajavahemikuks, mis on vajalik värske kodulinnuliha lõikamiseks ja käitlemiseks jaemüügipoodides või müügipunktide abihoonetes, kui lõikamise ja käitlemise eesmärk on üksnes tarbijale kohapeal müümine;3) „külmutatud kodulinnuliha” – kodulinnuliha, mis tuleb külmutada nii kiiresti kui võimalik normaalse tapatoimingu piires ning mida ei tohi hoida kõrgemal temperatuuril kui − 12 °C;4) „kiirkülmutatud kodulinnuliha” – kodulinnuliha, mida hoitakse kogu aeg temperatuuril, mis ei ole kõrgem kui –18 °C, millest kõrvalekalded on sätestatud nõukogu direktiivis 89/108/EMÜ[50]5) „kodulinnulihast valmistis” – kodulinnuliha, sealhulgas kodulinnuliha, mis on peenestatud, millele on lisatud toidu- või maitseaineid või lisandeid või mida on töödeldud viisil, millest ei piisa lihaskiu sisemise struktuuri muutmiseks;6) „värskest kodulinnulihast valmistis” – kodulinnulihast valmistis, mille valmistamisel on kasutatud värsket kodulinnuliha.Liikmesriigid võivad siiski kehtestada veidi erinevad temperatuurinõuded kohaldamiseks minimaalse pikkusega ajavahemiku jooksul ja üksnes sellises ulatuses, mis on vajalik värskest kodulinnulihast valmististe tööstuslikul tootmisel lõikamise ja käitlemise hõlbustamiseks;7) „kodulinnulihatooted” – määruse (EÜ) nr 853/2004 I lisa punktis 7.1 määratletud lihatooted, mille valmistamisel kasutatakse kodulinnuliha.VI osa. VõiderasvadKui artiklis 163 märgitud tooted ei vasta lisas kehtestatud nõuetele, ei tohi neid töötlemata kujul lõpptarbijale tarnida või temale üle anda ei otse ega ka restoranide, haiglate, sööklate või teiste samalaadsete asutuste kaudu.Kõnealuste toodete müüginimetused on käesolevas osas täpsustatud nimetused.Allpool esitatud müüginimetusi kasutatakse üksnes toodete kohta, mis kuuluvad järgmiste CN-koodide alla ja mille rasvasisaldus on vähemalt 10 %, kuid mitte üle 90 % massist:a) piimarasvad, mille CN-kood on 0405 ja ex 2106;b) rasvad, mille CN-kood on ex 1517;c) rasvad, mis koosnevad taimse ja/või loomse päritoluga toodetest, mille CN-kood on ex 1517 ja ex 2106.Rasvasisaldus peab soola arvestamata olema vähemalt kaks kolmandikku nende toodete kuivainest.Neid müüginimetusi kohaldatakse üksnes toodete suhtes, mis on 20 °C juures tahked ja sobivad kasutamiseks võidena.Neid mõisteid ei kohaldata:a) selliste toodete nimetuse suhtes, mille eripära on traditsioonilisest kasutusest teada, ja/või kui nimetus iseloomustab selgelt toote eripära;b) kontsentreeritud toodete suhtes (või, margariin, rasvasegu), mille rasvasisaldus on vähemalt 90 %.Rasva grupp | Müüginimetused | Tootekategooriad |Mõisted | Tootekategooria lisakirjeldus, milles märgitakse ära rasva massiprotsent |A. Piimarasvad Tahked, plastsed, peamiselt vesi-õlis-tüüpi emulsioonidena tooted, mida saadakse üksnes piimast ja/või teatavatest piimatoodetest, mille olulise väärtusega koostisosa on rasv. Nendele toodetele võib siiski olla lisatud ka teisi nende valmistamiseks vajalikke aineid tingimusel, et neid aineid ei kasutata ühegi piima koostisosa täielikuks või osaliseks asendamiseks. | 1. Või 2. Kolmveerandrasvane või (*) 3. Poolrasvane või (**) 4. Piimarasvavõie X % | Toode, mille piimarasvasisaldus on üle 80 % ja alla 90 %, maksimaalne veesisaldus on 16 % ja maksimaalne rasvata piima kuivainesisaldus 2 %. Toode, mis sisaldab vähemalt 60 %, aga mitte rohkem kui 62 % piimarasva. Toode, mis sisaldab vähemalt 39 %, aga mitte rohkem kui 41 % piimarasva. Toode, mis võib sisaldada piimarasva järgmistes kontsentratsioonides: - alla 39 %, - rohkem kui 41 %, kuid alla 60 %; - rohkem kui 62 %, kuid alla 80 %. |B. Rasv Tahked, plastsed, peamiselt vesi-õlis-tüüpi emulsioonidena tooted, mida saadakse tahketest ja/või vedelatest taimsetest ja/või loomsetest inimtoiduks sobivatest rasvadest; rasvasisaldusest võib piimarasv moodustada kuni 3 %. | 1. Margariin 2. Kolmveerandrasvane margariin (***) 3. Poolrasvane margariin (****) 4. Rasvavõided X % | Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis sisaldab vähemalt 80 %, kuid alla 90 % rasva. Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis sisaldab vähemalt 60 %, aga mitte rohkem kui 62 % rasva. Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis sisaldab vähemalt 39 %, aga mitte rohkem kui 41 % rasva. Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis võib sisaldada rasva järgmistes kontsentratsioonides: - alla 39 %, - rohkem kui 41 %, kuid alla 60 %; - rohkem kui 62 %, kuid alla 80 %. |Rasva grupp | Müüginimetused | Tootekategooriad |Mõisted | Tootekategooria lisakirjeldus, milles märgitakse ära rasva massiprotsent |C. Taimsetest ja loomsetest toodetest kokku segatud rasvad Tahked, plastsed, peamiselt vesi-õlis-tüüpi emulsioonidena tooted, mida saadakse tahketest ja/või vedelatest taimsetest ja/või loomsetest inimtoiduks sobivatest rasvadest; rasvasisaldusest võib piimarasv moodustada 10–80 %. | 1. Segu 2. Kolmveerandrasvane rasvasegu (*****) 3. Poolrasvane rasvasegu (******) 4. Rasvasegu võie, X % | Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis sisaldab vähemalt 80 %, kuid alla 90 % rasva. Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis sisaldab vähemalt 60 %, aga mitte rohkem kui 62 % rasva. Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis sisaldab vähemalt 39 %, aga mitte rohkem kui 41 % rasva. Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis võib sisaldada rasva järgmistes kontsentratsioonides: - alla 39 %, - rohkem kui 41 %, kuid alla 60 %; - rohkem kui 62 %, kuid alla 80 %. |(*) Taani keeles „smør 60”. (**) Taani keeles „smør 40”. (***) Taani keeles „margarine 60”. (****) Taani keeles „margarine 60”. (*****) Taani keeles „blandingsprodukt 60”. (******) Taani keeles „blandingsprodukt 40”. |Märkus Käesolevas osas loetletud toodete piimarasvade sisaldust võib muuta üksnes füüsilise töötlemisega.VII osa. Oliiviõli ja oliivijääkõli kirjeldused ja määratlusedSelles osas sätestatud oliiviõlide ja oliivijääkõlide kirjelduste ja määratluste kasutamine on kohustuslik asjaomaste toodete turustamisel ELis ning, kui see on vastavuses kohustuslike rahvusvaheliste eeskirjadega, kauplemisel kolmandate riikidega.Jaemüügi etapis võib turustada üksnes käesoleva osa punkti 1 alapunktides a ja b ning punktides 3 ja 6 nimetatud õli.1) NEITSIOLIIVIÕLIDÕlid, mis on saadud õlipuu viljadest üksnes mehaaniliste või muude füüsiliste vahendite abil tingimustel, mis ei põhjusta õli muutumist, ja mida ei ole töödeldud muul viisil kui pesemine, dekanteerimine, tsentrifuugimine ja filtreerimine, välja arvatud õlid, mis on saadud lahustite või keemilise või bioloogilise toimega abiainete või ümberesterdamise abil ja muude õlidega segamisel.Neitsioliiviõlisid liigitatakse ja kirjeldatakse järgmiselt:a) Ekstra-neitsioliiviõlineitsioliiviõli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 0,8 grammi 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele;b) Neitsioliiviõlineitsioliiviõli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 2 grammi 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele;c) LambiõliNeitsioliiviõli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus on suurem kui 2 grammi 100 grammi kohta ja/või mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.2) RAFINEERITUD OLIIVIÕLINeitsioliiviõli rafineerimise teel saadav oliiviõli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 0,3 grammi 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.3) OLIIVIÕLI, MIS KOOSNEB RAFINEERITUD OLIIVIÕLIST JA NEITSIOLIIVIÕLISTRafineeritud oliiviõli ja neitsioliiviõli (v.a lambiõli) segamisel saadud oliiviõli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 1 gramm 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.4) TÖÖTLEMATA OLIIVIJÄÄKÕLIÕli, mis on saadud oliivijääkõli töötlemisel lahustitega või muul füüsilisel töötlemisel, või lambiõlile vastav õli, välja arvatud õlid, mis on saadud ümberesterdamise abil ja muude õlidega segamisel, ning mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.5) RAFINEERITUD OLIIVIJÄÄKÕLITöötlemata oliivijääkõli rafineerimisel saadav õli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 0,3 grammi 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.6) OLIIVIJÄÄKÕLIRafineeritud oliivijääkõli ja neitsioliiviõli (v.a lambiõli) segamisel saadud õli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 1 gramm 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.XII lisa liide (osutatud II osas)ViinamarjakasvatusvööndidViinamarjakasvatusvööndid on järgmised:1) Viinamarjakasvatusvööndisse A kuuluvad:a) Saksamaal: muud kui punkti 2 alapunkti a alla kuuluvad viinapuude kasvualad;b) Luksemburgis: Luksemburgi viinamarjakasvatuspiirkond;c) Belgias, Taanis, Iirimaal, Madalmaades, Poolas, Rootsis ja Ühendkuningriigis: nende riikide viinamarjakasvatuspiirkonnad;d) Tšehhi Vabariigis : Čechy viinamarjakasvatuspiirkond.2) Viinamarjakasvatusvööndisse B kuuluvad:a) Saksamaal Badeni määratletud piirkonnas viinapuude kasvualad;b) Prantsusmaal käesolevas lisas nimetamata departemangude ja järgmiste departemangude viinapuude kasvualad:-  Alsace’is : Bas-Rhin, Haut-Rhin;-  Lorraine’is: Meurthe-et-Moselle, Meuse, Moselle, Vosges;-  Champagne’is : Aisne, Aube, Marne, Haute-Marne, Seine-et-Marne;-  Juras: Ain, Doubs, Jura, Haute-Saône;-  Savoies : Savoie, Haute-Savoie, Isère (Chapareillani kommuun);-  Val de Loire’is : Cher, Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loire-Atlantique, Loiret, Maine-et-Loire, Sarthe, Vendée, Vienne ja Nièvre’i departemangu Cosne-sur-Loire’i ringkonna viinapuude kasvualad;c) Austrias Austria viinamarjakasvatuspiirkond;d) Tšehhi Vabariigis Morava viinamarjakasvatuspiirkond ja viinapuude kasvualad, mis ei ole hõlmatud punkti 1 alapunktiga d;e) Slovakkias viinapuude kasvualad järgmistes piirkondades: Malokarpatská vinohradnícka oblasť, Južnoslovenská vinohradnícka oblasť, Nitrianska vinohradnícka oblasť, Stredoslovenská vinohradnícka oblasť ja Východoslovenská vinohradnícka oblasť ning viinamarjakasvatusalad, mis ei ole hõlmatud punkti 3 alapunktiga f;f) Sloveenias järgmiste piirkondade viinapuude kasvualad:-  Podravje piirkonnas : Štajerska Slovenija, Prekmurje;-  Posavje piirkonnas : Bizeljsko Sremič, Dolenjska ja Bela krajina ning viinapuude kasvualad, mis ei ole hõlmatud punkti 4 alapunktiga d;g) Rumeenias Podișul Transilvaniei piirkond.3) Viinamarjakasvatusvööndisse C I kuuluvad:a) Prantsusmaal viinamarjakasvatusalad-  järgmistes departemangudes: Allier, Alpes-de-Haute-Provence, Hautes-Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron, Cantal, Charente, Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d’Or, Dordogne, Haute-Garonne, Gers, Gironde, Isère (välja arvatud Chapareillani kommuun), Landes, Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre (välja arvatud Cosne-sur-Loire’i ringkond), Puy-de-Dôme, Pyrénées-Atlantiques, Hautes-Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn, Tarn-et-Garonne, Haute-Vienne, Yonne,-  Drôme’i departemangu Valence’i ja Die ringkondades (välja arvatud Dieulefit’, Lorioli, Marsanne’i ja Montélimari kanton),-  Ardèche’i departemangu Tournoni ringkonnas ja Antraigues’, Burzet’, Coucouroni, Montpezat-sous-Bauzoni, Privas’, Saint-Etienne de Lugdarèsi, Saint-Pierreville’i, Valgorge’i ning la Voulte-sur-Rhône’i kantonites;b) Itaalias Valle d’Aosta piirkonna viinamarjakasvatusalad ja Sondrio, Bolzano, Trento ja Belluno provints;c) Hispaanias A Coruña, Astuuria, Kantaabria, Guipúzcoa ja Biskaia provintsi viinapuude kasvualad;d) Portugalis Norte piirkonna see osa, mis vastab määratletud viinamarjakasvatuspiirkonnale Vinho Verde, ja Região viticola da Extremadura viinamarjakasvatuspiirkonna omavalitsusüksused Bombarral, Lourinhã, Mafra ja Torres Vedras, viimasest välja arvatud Freguesias da Carvoeira e Dois Portos;e) Ungaris kõik viinamarjakasvatusalad;f) Slovakkias viinapuude kasvualad piirkonnas Tokajská Vinohradnícka oblasť;g) Rumeenias punkti 2 alapunktis g või punkti 4 alapunktis f nimetamata viinamarjakasvatusalad.4) Viinamarjakasvatusvööndisse C II kuuluvad:a) Prantsusmaal viinamarjakasvatusalad-  järgmistes departemangudes: Aude, Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault, Pyrénées-Orientales (välja arvatud Olette’i ja Arles-sur-Techi kanton), Vaucluse;-  Var’i departemangu selles osas, mis piirneb lõunas Evenos’, Le Beausset’, Solliès-Toucas’, Cuers’i, Puget-Ville’i, Collobrières’i, La Garde-Freinet’, Plan-de-la-Touri ja Sainte-Maxime’i kommuunidega;-  Drôme’i departemangu Nyons’i ringkonnas ja Loriol-sur-Drôme’i kantonis;-  Ardèche’i departemangu punktis 3 alapunktis a loetlemata osades;b) Itaalias viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Abruzzo, Campania, Emilia-Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguuria, Lombardia (välja arvatud Sondrio provints), Marche, Molise, Piemonte, Toscana, Umbria, Veneto (välja arvatud Belluno provints), sealhulgas nende piirkondade saared, nagu Elba ja muud Toscana saarestiku saared, Ponziane saared, Capri ja Ischia;c) Hispaanias järgmiste provintside viinamarjakasvatusalad:-  Lugo, Ourense, Pontevedra;-  Ávila (välja arvatud kohalikud haldusüksused, mis kuuluvad Cebrerose määratletud veinialasse (comarca’sse)), Burgos, León, Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid, Zamora;-  La Rioja;-  Álava;-  Navarra;-  Huesca;-  Barcelona, Girona, Lleida;-  Zaragoza provintsi Ebro jõest põhja pool asuvas osas;-  Tarragona provintsi kohalikes haldusüksustes, mis kuuluvad Penedési päritolunimetuse piirkonda;-  Tarragona provintsi selles osas, mis kuulub Conca de Barberá määratletud veinialasse (comarca ’sse);d) Sloveenias viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Brda või Goriška Brda, Vipavska dolina või Vipava, Kras ja Slovenska Istra;e) Bulgaarias viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Dunavska Ravnina (Дунавска равнина), Chernomorski Rayon (Черноморски район), Rozova Dolina (Розова долина);f) Rumeenias viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades:Dealurile Buzăului, Dealu Mare, Severinului ja Plaiurile Drâncei, Colinele Dobrogei, Terasele Dunării, lõunapoolne viinamarjakasvatuspiirkond, sealhulgas liivatasandikud ja muud soodsad piirkonnad.5) Viinamarjakasvatusvööndisse C III a kuuluvad:a) Kreekas viinamarjakasvatusalad järgmistes noomides: Flórina, Imathía, Kilkís, Grevená, Lárisa, Ioánnina, Lefkáda, Ahhaia, Messeenia, Arkaadia, Korinthía, Irákleio, Chaniá, Réthymnon, Sámos, Lasíthion ja Thíra (Santorini) saar;b) Küprosel viinamarjakasvatusalad, mis asuvad kõrgemal kui 600 meetrit üle merepinna;c) Bulgaarias viinamarjakasvatusalad, mis ei ole hõlmatud punkti 4 alapunktiga e.6) Viinamarjakasvatusvööndisse C III b kuuluvad:a) Prantsusmaal viinamarjakasvatusalad-  Korsika departemangudes;-  Var’i departemangu selles osas, mis asub mere ja järgmiste samasse vööndisse kuuluvate kommuunide vahel: Évenos, Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour ja Sainte-Maxime (nimetatud kommuunid kaasa arvatud);-  Pyrénées-Orientales’i departemangu Olette’i ja Arles-sur-Techi kantonis;b) Itaalias viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Calabria, Basilicata, Apuulia, Sardiinia ja Sitsiilia, kaasa arvatud nendesse piirkondadesse kuuluvad saared, nagu Pantelleria saar ning Lipari, Egadi ja Pelagie saared;c) Kreekas punkti 5 alapunktis a nimetamata viinamarjakasvatusalad;d) Hispaanias : punkti 3 alapunktis c või punkti 4 alapunktis c nimetamata viinamarjakasvatusalad;e) Portugalis punkti 3 alapunktis d nimetamata viinamarjakasvatusalad;f) Küprosel viinamarjakasvatusalad, mis ei asu kõrgemal kui 600 meetrit üle merepinna;g) Malta viinamarjakasvatusalad.Käesolevas lisas osutatud haldusüksuste territooriumid on piiritletud 15. detsembril 1981 kehtinud riigisiseste sätete alusel, Hispaania osas 1. märtsil 1986 kehtinud riigisiseste sätete alusel ja Portugali osas 1. märtsil 1998 kehtinud riigisiseste sätete alusel.153.  XIII LISA I osa Rikastamine, hapestamine ja hapetustamine teatavates viinamarjakasvatusvöönditesA. Rikastamise piirmäärad1. Kui ilmastikutingimused XII lisa liites osutatud teatavates ELi viinamarjakasvatusvööndites seda nõuavad, võivad asjaomased liikmesriigid lubada artikli 166 kohaselt liigitatavatest viinamarjasortidest saadud värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde, kääriva toorveini ja veini naturaalse alkoholisisalduse suurendamist mahuprotsentides.2. Naturaalse alkoholisisalduse tõusu mahuprotsentides võib saavutada punktis B osutatud veinivalmistustavade abil ja see ei tohi ületada:a) 3 mahuprotsenti XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis A;b) 2 mahuprotsenti XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis B;c) 1,5 mahuprotsenti XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C.3. Eriti ebasoodsate ilmastikutingimustega aastatel võivad liikmesriigid taotleda, et punktis 2 kehtestatud piirmäärasid tõstetaks 0,5 mahuprotsendi võrra. Vastuseks sellisele taotlusele võtab komisjon artikli 172 osutatud volituste kohaselt vastu rakendusakti nii kiiresti kui võimalik. Komisjon püüab langetada otsuse nelja nädala jooksul alates taotluse esitamisest.B. Rikastamine1. Punktis A sätestatud naturaalse alkoholisisalduse mahuprotsendi tõstmine võib toimuda ainult järgmiselt:a) värskete viinamarjade, kääriva viinamarjavirde ja kääriva toorveini puhul sahharoosi, kontsentreeritud viinamarjavirde või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde lisamisega;b) viinamarjavirde puhul sahharoosi, kontsentreeritud viinamarjavirde või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde lisamisega või osalise kontsentreerimise, sealhulgas pöördosmoosi teel;c) veini puhul jahutamisel toimuva osalise kontsentreerimise teel.2. Punktis 1 osutatud menetlusi ei tohi koos kasutada, kui vein või viinamarjavirre on rikastatud kontsentreeritud viinamarjavirde või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdega ja määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 103y alusel on makstud toetust.3. Sahharoosi lisamine, nagu on sätestatud punkti 1 alapunktides a ja b, võib toimuda ainult kuivsuhkurdamise teel ja üksnes järgmistes viinamarjakasvatusalades:a) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis A;b) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis B;c) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C,välja arvatud viinamarjaistandused Itaalias, Kreekas, Hispaanias, Portugalis, Küprosel ning Prantsuse departemangudes asuvad viinamarjaistandused, mis kuuluvad järgmiste piirkondade apellatsioonikohtute jurisdiktsiooni alla:-  Aix-en-Provence;-  Nîmes;-  Montpellier;-  Toulouse;-  Agen;-  Pau;-  Bordeaux;-  Bastia.Eespool osutatud Prantsuse departemangude puhul võivad riiklikud ametiasutused siiski erandina lubada rikastamist kuivsuhkurdamise teel. Prantsusmaa teavitab selliste lubade andmisest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.4. Kontsentreeritud viinamarjavirde või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde lisamine ei tohi suurendada purustatud värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde või kääriva toorveini esialgset mahtu üle 11 % XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis A, üle 8 % viinamarjakasvatusvööndis B ja üle 6,5 % viinamarjakasvatusvööndis C.5. Viinamarjavirde või veini kontsentreerimine punktis 1 nimetatud protsesside abil:a) ei tohi vähendada nimetatud saaduste esialgset mahtu üle 20 %;b) ei tohi olenemata A osa punkti 2 alapunktist c suurendada nimetatud saaduste naturaalset alkoholisisaldust üle 2 mahuprotsendi.6. Punktides 1 ja 5 osutatud protsessid ei tohi suurendada värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde, kääriva toorveini või veini üldalkoholisisaldust:a) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis A üle 11,5 mahuprotsendi;b) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis B üle 12 mahuprotsendi;c) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C I üle 12,5 mahuprotsendi;d) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C II üle 13 mahuprotsendi, ninge) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C III üle 13,5 mahuprotsendi.7. Erandina punktist 6 võivad liikmesriigida) punase veini puhul tõsta punktis 6 osutatud saaduste üldalkoholisisalduse ülemmäära mahuprotsentides XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis A 12 mahuprotsendini ja viinamarjakasvatusvööndis B 12,5 mahuprotsendini;b) tõsta punktis 6 osutatud saaduste üldalkoholisisaldust päritolunimetusega veinide tootmisel liikmesriigi määratud tasemeni.C. Hapestamine ja hapetustamine1. Värskeid viinamarju, viinamarjavirret, käärivat viinamarjavirret, käärivat toorveini ja veini võib töödelda järgmiselt:a) hapetustamine XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndites A, B ja C I;b) hapestamine ja hapetustamine XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndites C I, C II ja C III a, piiramata käesoleva osa punkti 7 kohaldamist; orc) hapestamine XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C III b.2. Punktis 1 osutatud saadusi, välja arvatud veini, võib hapestada ainult piirini, mis liitri kohta väljendub 1,50 g grammini liitri kohta viinhappes väljendatuna või 20 milliekvivalendini.3. Veine võib hapestada ainult 2,50 grammini liitri kohta viinhappes väljendatuna või 33,3 milliekvivalendini.4. Veine võib hapetustada ainult 1 grammini liitri kohta viinhappes väljendatuna või 13,3 milliekvivalendini liitri kohta.5. Kontsentreerimiseks määratud viinamarjavirret võib hapetustada osaliselt.6. Olenemata punktist 1 võivad liikmesriigid erandlike ilmastikutingimustega aastatel XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndites A ja B lubada punktis 1 osutatud saaduste hapestamist käesoleva osa punktides 2 ja 3 osutatud tingimustel.7. Ühe ja sama saaduse hapestamine ja rikastamine, välja arvatud komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega artikli 162 lõike 1 kohaselt vastu võetavate erandite korral, ning hapestamine ja hapetustamine ei ole koos lubatudD. Töötlemine1. Punktides B ja C nimetatud menetlused, välja arvatud veini hapestamine ja hapetustamine, on lubatud üksnes siis, kui seda tehakse tingimuste alusel, mille komisjon määrab kindlaks delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1 samal ajal, kui värsketest viinamarjadest, viinamarjavirdest, käärivast viinamarjavirdest või käärivast toorveinist tehakse vein või muu artikli 1 lõike 1 punktis l nimetatud otsetarbimiseks mõeldud jook, välja arvatud vahuvein või gaseeritud vahuvein, ja kui seda tehakse viinamarjakasvatusvööndis, kus kasutatud värsked viinamarjad on korjatud.2. Veinide kontsentreerimine toimub samas viinamarjakasvatusvööndis, kus kasutatud värsked viinamarjad on korjatud.3. Veinide hapestamine ja hapetustamine toimub ainult veinivalmistamisettevõttes ja viinamarjakasvatusvööndis, kus kõnealuse veini valmistamiseks kasutatud viinamarjad on korjatud.4. Igast punktis 1, 2 ja 3 viidatud menetlusest tuleb teatada pädevatele asutustele. Sama nõuet kohaldatakse kontsentreeritud viinamarjavirde, puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde ja sahharoosi koguste suhtes, mida seoses oma ettevõtlustegevusega valdavad füüsilised või juriidilised isikud või isikute rühmad, eelkõige tootjad, villijad, töötlejad ja hulgikauplejad, kelle komisjon määrab kindlaks delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1, ning seda kohaldatakse samal ajal ja samas kohas kui värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde ja vaadiveini suhtes. Nende koguste teatamise võib asendada sissekandega kauba saabumise ja varude kasutamise registris.5. Iga punktis B ja C osutatud menetlus kajastatakse vastavalt artiklis 306 sätestatud saatedokumendis, mille alusel need menetlused läbinud tooted ringlusse lubatakse.6. Neid menetlusi, välja arvatud erakordsete ilmastikutingimustega põhjendatud erandjuhtudel, ei tohi kasutada:a) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndis C pärast 1. jaanuari;b) XII lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndites A ja B pärast 16. märtsija neid menetlusi viiakse läbi üksnes saadustega, mis on valmistatud vahetult enne neid kuupäevi korjatud viinamarjasaagist.7. Olenemata punktist 6 võib kontsentreerimine jahutamise teel ning hapestamine ja hapetustamine siiski toimuda aastaringselt.II osa PiirangudA. Üldised märkused1. Lubatud veinivalmistustavade kohaselt ei ole vee lisamine lubatud, välja arvatud juhul, kui seda nõuab tehniline erivajadus.2. Lubatud veinivalmistustavade kohaselt ei ole lubatud ka alkoholi lisamine, välja arvatud valmistustavade puhul, mis on seotud piirituse, liköörveini, vahuveinide, destilleerimiseks kangendatud veinide ja poolvahuveini lisamise teel käärimise peatamisega värske viinamarjavirde saamisega.3. Destilleerimise tarbeks kangendatud veini võib kasutada ainult destilleerimiseks.B. Värsked viinamarjad, viinamarjavirre ja viinamarjamahl1. Värsket viinamarjavirret, milles käärimine on alkoholi lisamisega peatatud, võib kasutada ainult nende toodete valmistamisel, mis ei kuulu CN-koodide 2204 10, 2204 21 ja 2204 29 alla. See ei piira liikmesriike kehtestamast enda territooriumil rangemaid sätteid nende toodete valmistamisele, mis ei kuulu CN-koodide 2204 10, 2204 21 ja 2204 29 alla.2. Viinamarjamahla ja kontsentreeritud viinamarjamahla ei tohi teha veiniks ega veinile lisada. Nende alkohoolne kääritamine on ELi territooriumil keelatud.3. Punktide 1 ja 2 sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis on mõeldud Ühendkuningriigis, Iirimaal ja Poolas CN-koodi 2206 00 alla kuuluvate toodete valmistamiseks ja mille liitnimetuse osana võivad liikmesriigid lubada müügitähist „vein”.4. Kuivatatud viinamarjadest saadud käärivat viinamarjavirret võib turule lubada üksnes liköörveinide valmistamiseks viinamarjakasvatuspiirkondades, kus see kasutusviis oli traditsiooniline 1. jaanuaril 1985, samuti üleküpsenud viinamarjadest veini valmistamiseks.5. Kui seoses ELi rahvusvaheliste kohustustega ei ole otsustatud teisiti vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 2, ei tohi kolmandatest riikidest pärit värsketest viinamarjadest, viinamarjavirdest, käärivast viinamarjavirdest, kontsentreeritud viinamarjavirdest, puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdest, viinamarjavirdest, mille käärimine on peatatud alkoholi lisamise teel, viinamarjamahlast, kontsentreeritud viinamarjamahlast ja veinist või nimetatud saaduste segudest ELi territooriumil käesolevas lisas osutatud saadusi valmistada ega neid sellistele saadustele lisada.C. Veinide segamineKui seoses ELi rahvusvaheliste kohustustega vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 2 ei ole otsustatud teisiti, on kolmandast riigist pärineva veini segamine EList pärineva veiniga ning kolmandatest riikidest pärinevate veinide omavaheline segamine ELi territooriumil keelatud.D. Kõrvalsaadused1. Viinamarjade ülepressimine on keelatud. Võttes arvesse kohalikke ja tehnilisi tingimusi, otsustavad liikmesriigid alkoholi miinimumkoguse, mida viinamarjade pressimisjäägid ja veinisete pärast pressimist peab sisaldama.Nendes kõrvalsaadustes sisalduva alkoholikoguse kohta teeb otsuse liikmesriik ning see alkoholikogus peab olema vähemalt 5 % toodetud veini alkoholisisaldusest.2. Veinisettest ega viinamarjade pressimisjääkidest ei tohi valmistada veini ega ühtki teist otsetarbimiseks mõeldud jooki, välja arvatud piiritus, kanged alkohoolsed joogid ja viinamarjade pressimisjääkidest valmistatud vein (piquette). Veini valamine veinisette või viinamarjade pressimisjääkide või pressitud Aszu viinamarjade massi peale on lubatud tingimustel, mille komisjon määrab kindlaks delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1, ja piirkondades, kus seda tava on traditsiooniliselt kasutatud veinide „Tokaji fordítás” ja „Tokaji máslás” tootmisel Ungaris ning veinide „Tokajský forditáš” ja „Tokajský mášláš” tootmisel Slovakkias.3. Veinisette pressimine ja viinamarjade pressimisjääkide taaskääritamine muul kui destilleerimise või viinamarjade pressimisjääkidest veini (piquette) valmistamise eesmärgil on keelatud. Veinisette filtreerimist ja tsentrifuugimist ei loeta pressimiseks juhul, kui saadav saadus on hea, algupärase ja müügikõlbliku kvaliteediga.4. Kui asjaomane liikmesriik lubab veini (piquette) toota viinamarjade pressimisjääkidest, võib seda kasutada ainult destilleerimiseks või viinamarjakasvataja oma majapidamise tarbeks.5. Piiramata liikmesriikide võimalust võtta vastu otsus, millega nõutakse kõrvalsaaduste kõrvaldamist destilleerimise abil, on igal füüsilisel või juriidilisel isikul või isikute rühmal, kelle valduses on kõrvalsaadusi, kohustus need vastavalt tingimustele, mille komisjon määrab kindlaks delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 162 lõikele 1.XIV LISA TÄIELIK LOETELU EESKIRJADEST, MIDA VÕIB LAIENDADA MITTELIIKMETEST TOOTJATELE VASTAVALT ARTIKLITELE 218 JA 2241. Tootmisest teavitamise eeskirjad:a) teatamine kasvatamiskavatsustest saaduste ja vajaduse korral sortide kaupa;b) teatamine külvist ja istutamisest;c) teatamine üldkasvualast saaduste ja võimaluse korral sortide kaupa;d) teatamine eeldatavatest kogustest ja prognoositud koristuskuupäevadest saaduste ja võimaluse korral sortide kaupa;e) korrapärane teatamine koristatud kogustest ja kättesaadavatest varudest sortide kaupa;f) teatamine ladustusvõimsustest.2. Tootmiseeskirjad:a) kasutatava seemne valimine vastavalt kavandatud eesmärgile (värskete saaduste turg / tööstuslik töötlemine);b) viljapuuaia harvendamine.3. Turustamiseeskirjada) kindlaksmääratud kuupäevad koristuse alustamiseks, turustamise järgustamine;b) kvaliteedi ja suuruse miinimumnõuded;c) ettevalmistamine, esitusviis, pakkimine ja märgistus esimeses turustusetapis;d) toote päritolutähis.4. Keskkonnakaitse eeskirjad:a) väetise ja sõnniku kasutamine;b) taimekaitsevahendite ja muude saagi kaitsmise meetodite kasutamine;c) taimekaitsevahendite ja väetiste maksimaalne jääksisaldus puu- ja köögiviljas;d) kõrvalsaaduste ja kasutatud materjali hävitamise eeskirjad;e) turult kõrvaldatud toodete kasutamise eeskirjad.5. Eeskirjad, mis käsitlevad artikli 121 lõike 2 punktis c osutatud toodete tarbimise edendamist ja neist teavitamist seoses riskide vältimise ja juhtimisega.XV LISA ARTIKLITES 242 JA 244 OSUTATUD RIISI IMPORDITOLLIMAKSUD1. Kooritud riisi imporditollimaksa) 30 eurot tonni kohta järgmistel juhtudel:i) kui täheldatakse, et lõppenud turustusaasta jooksul imporditud kooritud riisi kogus on väiksem kui artikli 242 lõike 3 esimeses lõigus osutatud aastane individuaalne kvoot, mida on vähendatud 15 % võrra,ii) kui täheldatakse, et turustusaasta esimese kuue kuu jooksul imporditud kooritud riisi kogus on väiksem kui artikli 242 lõike 3 teises lõigus osutatud osaline individuaalne kvoot, mida on vähendatud 15 % võrra;b) 42,5 eurot tonni kohta järgmistel juhtudel:i) kui täheldatakse, et lõppenud turustusaasta jooksul imporditud kooritud riisi kogus ületab artikli 242 lõike 3 esimeses lõigus osutatud aastast individuaalset kvooti, mida on vähendatud 15 % võrra, kuid ei ületa aastast individuaalset kvooti, mida on suurendatud 15 % võrra,ii) kui täheldatakse, et turustusaasta esimese kuue kuu jooksul imporditud kooritud riisi kogus ületab artikli 242 lõike 3 teises lõigus osutatud osalist individuaalset kvooti, mida on vähendatud 15 % võrra, kuid ei ületa osalist individuaalset kvooti, mida on suurendatud 15 % võrra;c) 65 eurot tonni kohta järgmistel juhtudel:i) kui täheldatakse, et lõppenud turustusaasta jooksul imporditud kooritud riisi kogus ületab artikli 242 lõike 3 esimeses lõigus osutatud aastast individuaalset kvooti, mida on suurendatud 15 % võrra,ii) kui täheldatakse, et turustusaasta esimese kuue kuu jooksul imporditud kooritud riisi kogus ületab artikli 242 lõike 3 teises lõigus osutatud osalist individuaalset kvooti, mida on suurendatud 15 % võrra.2. Kroovitud riisi imporditollimaksuda) 175 eurot tonni kohta järgmistel juhtudel:i) kui täheldatakse, et poolkroovitud ja kroovitud riisi import kogu lõppenud turustusaasta kestel ületab 387 743 tonni;ii) kui täheldatakse, et poolkroovitud ja kroovitud riisi import turustusaasta esimese kuue kuu jooksul ületab 182 239 tonni;b) 145 eurot tonni kohta järgmistel juhtudel:i) kui täheldatakse, et poolkroovitud ja kroovitud riisi import kogu lõppenud turustusaasta kestel ei ületa 387 743 tonni;ii) kui täheldatakse, et poolkroovitud ja kroovitud riisi import turustusaasta esimese kuue kuu jooksul ei ületa 182 239 tonni.XVI LISA ARTIKLIS 243 OSUTATUD BASMATI RIISI SORDIDBasmati 217Basmati 370Basmati 386Kernel (Basmati)Pusa BasmatiRanbir BasmatiSuper BasmatiTaraori Basmati (HBC-19)Type-3 (Dehradun)XVII LISA TERAVILJA-, RIISI-, SUHKRU-, PIIMA- JA MUNASEKTORI KAUPADE LOETELU ARTIKLI 16 PUNKTI A ALAPUNKTIS II SÄTESTATUD EESMÄRKIDEL JA III OSA III PEATÜKI II JAOS OSUTATUD EKSPORDITOETUSE TAGAMISEKS I osa: TeraviliCN-kood | Kirjeldus |ex 0403 | Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, keefir ja muu fermenteeritud või hapendatud piim ja koor (kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusaine-, lõhna- ja maitseainetega, pähkli-, kakao- või puuviljalisandiga või ilma): |0403 10 | – jogurt: |0403 10 51 kuni 0403 10 99 | – – lõhna- või maitseainetega või puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga |0403 90 | – muud: |0403 90 71 kuni 0403 90 99 | – – lõhna- või maitseainetega või puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga |ex 0710 | Külmutatud köögivili, toores või eelnevalt aurutatud või keedetud: |0710 40 00 | – suhkrumais |ex 0711 | Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud köögivili (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud: |0711 90 30 | – suhkrumais |ex 1704 | Suhkrukondiitritooted (sh valge šokolaad), mis ei sisalda kakaod, v.a alamrubriiki nr 1704 90 10 kuuluv lagritsaekstrakt |1806 | Šokolaad jm kakaod sisaldavad toiduvalmistised |ex 1901 | Linnaseekstrakt; jäme- ja peenjahust, tangudest, tärklisest või linnaseekstraktist valmistatud mujal nimetamata toiduained, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad seda alla 40 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt; mujal nimetamata toiduained rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest kaupadest, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad kakaod alla 5 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt: |1901 10 00 | – jaemüügiks pakendatud väikelaste toidud |1901 20 00 | – segud ja taignad rubriigis 1905 nimetatud pagaritoodete valmistamiseks |1901 90 | – muud: |1901 90 11 kuni 1901 90 19 | – – linnaseekstrakt |– – muud: |1901 90 99 | – – – muud |ex 1902 | Pastatooted, kuumtöödeldud või kuumtöötlemata, täidisega (näiteks liha- või muu täidisega) või täidiseta, muul viisil toiduks valmistatud või mitte: spagetid, makaronid, nuudlid, lasanje, gnocchi, ravioolid, canneloni jms; kuskuss, valmistoiduna või mitte: |– täidiseta pastatooted, kuumtöötlemata ja muul viisil toiduks valmistamata: |1902 11 00 | – – muna sisaldavad |1902 19 | – – muud |ex 1902 20 | – täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte: |– – muud: |1902 20 91 | – – – kuumtöödeldud |1902 20 99 | – – – muud |1902 30 | – muud pastatooted |1902 40 | – kuskuss |1903 00 00 | Tapiokk ja selle tärklisest valmistatud asendajad helvestena, teradena, kruupidena, sõelmetena vms kujul |CN-kood | Kirjeldus |1904 | Teraviljade või teraviljasaaduste paisutamise või röstimise teel saadud toidukaubad (näiteks maisihelbed); eelnevalt kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud mujal nimetamata teravili (v.a mais) teradena, helvestena või muul kujul (v.a lihtjahu, püülijahu ja tangud) toiduks valmistatud teraviljad: |1905 | Leiva- ja saiatooted, valikpagaritooted, koogid, küpsised jms pagaritooted, kakaoga või kakaota; armulaualeib, tühjad kapslid farmaatsiatööstusele, oblaadid, riispaber jms |ex 2001 | Köögiviljad, puuviljad, marjad, pähklid jm taimede söödavad osad, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud: |– muud: |2001 90 30 | – – suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |2001 90 40 | – – jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad vähemalt 5 % massist tärklist |ex 2004 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2004 10 | – kartulid: |– – muud: |2004 10 91 | – – – jahu või helvestena |2004 90 | – muud köögiviljad, sh segud: |2004 90 10 | – – suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |ex 2005 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2005 20 | – kartulid: |2005 20 10 | – – jahu või helvestena |2005 80 00 | – suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |ex 2008 | Puuviljad ja marjad, pähklid jm söödavad taimeosad, muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud, mujal nimetamata, suhkru-, muu magusaine- või alkoholilisandiga või ilma: |– muud, sh segud, v.a alamrubriiki 2008 19 kuuluvad segud |2008 99 | – – muud: |– – – piirituselisandita: |– – – – suhkrulisandita: |2008 99 85 | – – – – – mais, v.a suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |2008 99 91 | – – jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad vähemalt 5 % massist tärklist |ex 2101 | Kohvi-, tee- ja mateekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, tooted kohvist, teest või matest või nende ekstraktidest, essentsidest ja kontsentraatidest; röstitud sigur jm röstitud kohviasendajad, ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid nendest: |2101 12 | – – tooted, mis põhinevad neil ekstraktidel, essentsidel ja kontsentraatidel või kohvil: |2101 12 98 | – – – muud |2101 20 | – tee- ja mateekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, teel või matel või nende ekstraktidel, essentsidel või kontsentraatidel põhinevad tooted: |2101 20 98 | – – – muud |2101 30 | Röstitud sigur jm röstitud kohviasendajad, nende ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid: |– – röstitud sigur ja muud röstitud kohviasendajad: |2101 30 19 | – – – muud |– – ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid röstitud sigurist ja muudest kohviasendajatest: |2101 30 99 | – – – muud |CN-kood | Kirjeldus |ex 2102 | Pärmid (aktiivsed ja mitteaktiivsed); muud mitteaktiivsed (surnud) üherakulised mikroorganismid (v.a rubriigis 3002 nimetatud vaktsiinid); valmis küpsetuspulbrid: |2102 10 | – aktiivpärmid |2102 10 31 ja 2102 10 39 | – – pagaripärmid |2105 00 | Jäätis jm toidujää, kakaoga või kakaota |ex 2106 | Mujal nimetamata toiduvalmistised: |2106 90 | – muud: |– – muud: |2106 90 92 | – – – mis ei sisalda piimarasvu, sahharoosi, isoglükoosi, glükoosi ega tärklist või sisaldavad piimarasvu alla 1,5 % massist, sahharoosi või isoglükoosi alla 5 % massist, glükoosi või tärklist alla 5 % massist |2106 90 98 | – – – muud |2202 | Vesi, k.a mineraalvesi ja gaseeritud vesi, suhkru- või muu magusainelisandiga või maitse- või lõhnaainetega, ja muud mittealkohoolsed joogid, v.a rubriigi 2009 puu- ja juurviljamahlad: |2205 | Vermut jm taimede või aromaatsete ainetega maitsestatud vein värsketest viinamarjadest |ex 2208 | Denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80 % mahust; piiritusjoogid, liköör ja muud alkohoolsed joogid: |2208 30 | – viski: |2208 30 30 kuni 2208 30 88 | – – muu kui Bourboni viski |2208 50 | – džinn ja genever |2208 60 | – viin |2208 70 | – liköör ja kordial |2208 90 | – muud: |– – muud piiritusjoogid ja muud alkohoolsed joogid nõudes mahuga: |– – – kuni 2 liitrit: |2208 90 41 | – – – – Ouzo |– – – – muud: |– – – – – piiritusjoogid (v.a liköörid): |– – – – – – muud: |2208 90 52 | – – – – – – – Korn |2208 90 56 | – – – – – – – muud |2208 90 69 | – – – – – muud alkohoolsed joogid |– – – üle 2 liitri: |– – – – piiritusjoogid (v.a liköörid): |2208 90 77 | – – – – – muud |2208 90 78 | – – – – muud alkohoolsed joogid |2905 43 00 | – – mannitool |2905 44 | – – D-glütsitool (sorbitool) |ex 3302 | Lõhnaainesegud ning ühe või mitme lõhnaaine baasil valmistatud ained ja segud (k.a alkoholilahused), kasutamiseks tööstustoormena; muud valmistised lõhnaainete baasil, jookide valmistamiseks: |CN-kood | Kirjeldus |3302 10 | – kasutamiseks toiduainetetööstuses ja jookide tootmisel: |– – kasutamiseks jookide tootmisel: |– – – kõiki joogi aroomiaineid sisaldavad valmistised: |– – – – muud: |3302 10 29 | – – – – – muud |3505 | Dekstriinid jm modifitseeritud tärklised (näiteks eelgeelistatud või esterdatud tärklised); tärkliste, dekstriinide jm modifitseeritud tärkliste alusel valmistatud liimid |ex 3809 | Viimistlusained, värvikandjad ja värvikinnistid, mida kasutatakse värvimise või värvi kinnitumise kiirendamiseks, ning muud tekstiili-, paberi-, naha- jms tööstuses kasutatavad mujal nimetamata tooted ja valmistised (nt apretid ja peitsid): |3809 10 | – tärklisainete baasil |3824 60 | – sorbitool,v.a alamrubriiki 2905 44 kuuluv |II osa: RiisCN-kood | Kirjeldus |ex 0403 | Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, keefir ja muu fermenteeritud või hapendatud piim ja koor (kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusaine-, lõhna- ja maitseainetega, pähkli-, kakao- või puuviljalisandiga või ilma): |0403 10 | – jogurt: |0403 10 51 kuni 0403 10 99 | – – lõhna- või maitseainetega või puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga |0403 90 | – muud: |0403 90 71 kuni 0403 90 99 | – – lõhna- või maitseainetega või puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga |ex 1704 | Suhkrukondiitritooted (sh valge šokolaad), mis ei sisalda kakaod: |1704 90 51 kuni 1704 90 99 | – – muud |ex 1806 | Šokolaad jm kaokaod sisaldavad toiduvalmistised, v.a alamrubriikidesse 1806 10, 1806 20 70, 1806 90 60, 1806 90 70 ja 1806 90 90 kuuluvad kaubad |ex 1901 | Linnaseekstrakt; jäme- ja peenjahust, tangudest, tärklisest või linnaseekstraktist valmistatud mujal nimetamata toiduained, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad seda alla 40 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt; mujal nimetamata toiduained rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest kaupadest, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad kakaod alla 5 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt: |1901 10 00 | – jaemüügiks pakendatud väikelaste toidud |1901 20 00 | – segud ja taignad rubriigis 1905 nimetatud pagaritoodete valmistamiseks |1901 90 | – muud: |1901 90 11 kuni 1901 90 19 | – – linnaseekstrakt |– – muud: |1901 90 99 | – – – muud |ex 1902 | Pastatooted, kuumtöödeldud või kuumtöötlemata, täidisega (näiteks liha- või muu täidisega) või täidiseta, muul viisil toiduks valmistatud või mitte: spagetid, makaronid, nuudlid, lasanje, gnocchi, ravioolid, canneloni jms; kuskuss, valmistoiduna või mitte: |1902 20 | – täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte: |– – muud |1902 20 91 | – – – kuumtöödeldud |1902 20 99 | – – – muud |1902 30 | – muud pastatooted |CN-kood | Kirjeldus |1902 40 | – kuskuss: |1902 40 90 | – – muud |1904 | Teraviljade või teraviljasaaduste paisutamise või röstimise teel saadud toidukaubad (näiteks maisihelbed); eelnevalt kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud mujal nimetamata teravili (v.a mais) teradena, helvestena või muul kujul (v.a lihtjahu, püülijahu ja tangud) toiduks valmistatud teraviljad |ex 1905 | Leiva- ja saiatooted, valikpagaritooted, koogid, küpsised jms pagaritooted, kakaoga või kakaota; armulaualeib, tühjad kapslid farmaatsiatööstusele, oblaadid, riispaber jms: |1905 90 20 | – – armulaualeib, tühjad kapslid farmaatsiatööstuse jaoks, oblaadid, riispaber jms |ex 2004 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2004 10 | – kartulid: |– – muud: |2004 10 91 | – – – jahu või helvestena |ex 2005 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2005 20 | – kartulid: |2005 20 10 | – – jahu või helvestena |ex 2101 | Kohvi-, tee- ja mateekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, tooted kohvist, teest või matest või nende ekstraktidest, essentsidest ja kontsentraatidest; röstitud sigur jm röstitud kohviasendajad, ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid nendest: |2101 12 | – – tooted, mis põhinevad neil ekstraktidel, essentsidel ja kontsentraatidel või kohvil: |2101 12 98 | – – – muud |2101 20 | – tee- ja mateekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, teel või matel või nende ekstraktidel, essentsidel või kontsentraatidel põhinevad tooted: |2101 20 98 | – – – muud |2105 00 | Jäätis jm toidujää, kakaoga või kakaota |ex 2106 | Mujal nimetamata toiduvalmistised: |2106 90 | – muud: |– – muud: |2106 90 92 | – – – mis ei sisalda piimarasvu, sahharoosi, isoglükoosi, glükoosi ega tärklist või sisaldavad piimarasvu alla 1,5 % massist, sahharoosi või isoglükoosi alla 5 % massist, glükoosi või tärklist alla 5 % massist |2106 90 98 | – – – muud |ex 3505 | Dekstriinid jm modifitseeritud tärklised (näiteks eelgeelistatud või esterdatud tärklised); tärkliste, dekstriinide jm modifitseeritud tärkliste alusel valmistatud liimid, välja arvatud rubriiki 3505 10 50 kuuluvad tärklised |ex 3809 | Viimistlusained, värvikandjad ja värvikinnistid, mida kasutatakse värvimise või värvi kinnitumise kiirendamiseks, ning muud tekstiili-, paberi-, naha- jms tööstuses kasutatavad mujal nimetamata tooted ja valmistised (nt apretid ja peitsid): |3809 10 | – tärklisainete baasil |III osa: SuhkurCN-kood | Kirjeldus |ex 0403 | Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, keefir ja muu fermenteeritud või hapendatud piim ja koor (kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusaine-, lõhna- ja maitseainetega, pähkli-, kakao- või puuviljalisandiga või ilma): |0403 10 | – jogurt: |0403 10 51 kuni 0403 10 99 | – – lõhna- või maitseainetega või puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga |0403 90 | – muud: |0403 90 71 kuni 0403 90 99 | – – lõhna- või maitseainetega või puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga |ex 0710 | Külmutatud köögivili, toores või eelnevalt aurutatud või keedetud: |0710 40 00 | – suhkrumais |ex 0711 | Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud köögivili (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud: |0711 90 | – muu köögivili; köögiviljasegud: |– – köögiviljad: |0711 90 30 | – – – suhkrumais |1702 50 00 | – keemiliselt puhas fruktoos |ex 1704 | Suhkrukondiitritooted (sh valge šokolaad), mis ei sisalda kakaod, v.a alamrubriiki nr 1704 90 10 kuuluv lagritsaekstrakt |1806 | Šokolaad jm kakaod sisaldavad toiduvalmistised |ex 1901 | Linnaseekstrakt; jäme- ja peenjahust, tangudest, tärklisest või linnaseekstraktist valmistatud mujal nimetamata toiduained, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad seda alla 40 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt; mujal nimetamata toiduained rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest kaupadest, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad kakaod alla 5 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt: |1901 10 00 | – jaemüügiks pakendatud väikelaste toidud |1901 20 00 | – segud ja taignad rubriigis 1905 nimetatud pagaritoodete valmistamiseks |1901 90 | – muud: |– – muud: |1901 90 99 | – – – muud |ex 1902 | Pastatooted, kuumtöödeldud või kuumtöötlemata, täidisega (näiteks liha- või muu täidisega) või täidiseta, muul viisil toiduks valmistatud või mitte: spagetid, makaronid, nuudlid, lasanje, gnocchi, ravioolid, canneloni jms; kuskuss, valmistoiduna või mitte: |1902 20 | – täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte: |– – muud: |1902 20 91 | – – – kuumtöödeldud |1902 20 99 | – – – muud |1902 30 | – muud pastatooted |1902 40 | – kuskuss: |1902 40 90 | – – muud |1904 | Teraviljade või teraviljasaaduste paisutamise või röstimise teel saadud toidukaubad (näiteks maisihelbed); eelnevalt kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud mujal nimetamata teravili (v.a mais) teradena, helvestena või muul kujul (v.a lihtjahu, püülijahu ja tangud) toiduks valmistatud teraviljad |ex 1905 | Leiva- ja saiatooted, valikpagaritooted, koogid, küpsised jms pagaritooted, kakaoga või kakaota; armulaualeib, tühjad kapslid farmaatsiatööstusele, oblaadid, riispaber jms: |1905 10 00 | – kuivikleivad |CN-kood | Kirjeldus |1905 20 | – piparkoogid jms |1905 31 | – – magusad küpsised |1905 32 | – – vahvlid |1905 40 | – kuivikud jms, röstitud leiva- ja saiatooted |1905 90 | – muud: |– – muud: |1905 90 45 | – – – küpsised (kreekerid jms) |1905 90 55 | – – – pressitud või paisutatud tooted, maitseainetega või soolased |– – – muud: |1905 90 60 | – – – – magusainelisanditega |1905 90 90 | – – – – muud |ex 2001 | Köögiviljad, puuviljad, marjad, pähklid jm taimede söödavad osad, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud: |2001 90 | – muud: |2001 90 30 | – – suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |2001 90 40 | – – jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad vähemalt 5 % massist tärklist |ex 2004 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2004 10 | – kartulid |– – muud |2004 10 91 | – – – jahu või helvestena |2004 90 | – muud köögiviljad, sh segud: |2004 90 10 | – – suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |ex 2005 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2005 20 | – kartulid: |2005 20 10 | – – jahu või helvestena |2005 80 00 | – suhkrumais (Zea mays var. saccharata) |ex 2101 | Kohvi-, tee- ja mateekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, tooted kohvist, teest või matest või nende ekstraktidest, essentsidest ja kontsentraatidest; röstitud sigur jm röstitud kohviasendajad, ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid nendest: |– kohviekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, kohvil ning tema ekstraktidel, essentsidel ja kontsentraatidel põhinevad tooted: |2101 12 | – – – tooted, mis põhinevad neil ekstraktidel, essentsidel ja kontsentraatidel või kohvil: |2101 12 98 | – – – – muud: |2101 20 | – tee- ja mateekstraktid, -essentsid ja -kontsentraadid, teel või matel või nende ekstraktidel, essentsidel või kontsentraatidel põhinevad tooted: |– – – valmistised |2101 20 98 | – – – – muud |2101 30 | – röstitud sigur jm röstitud kohviasendajad, nende ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid: |– – röstitud sigur ja muud röstitud kohviasendajad: |2101 30 19 | – – – muud |– – ekstraktid, essentsid ja kontsentraadid röstitud sigurist ja muudest kohviasendajatest: |2101 30 99 | – – – muud |2105 00 | Jäätis jm toidujää, kakaoga või kakaota |CN-kood | Kirjeldus |ex 2106 | Mujal nimetamata toiduvalmistised: |ex 2106 90 | – muud: |– – muud: |2106 90 92 | – – – mis ei sisalda piimarasvu, sahharoosi, isoglükoosi, glükoosi ega tärklist või sisaldavad piimarasvu alla 1,5 % massist, sahharoosi või isoglükoosi alla 5 % massist, glükoosi või tärklist alla 5 % massist |2106 90 98 | – – – muud |ex 2202 | Vesi, k.a mineraalvesi ja gaseeritud vesi, suhkru- või muu magusainelisandiga või maitse- ja lõhnaainetega, ja muud mittealkohoolsed joogid, v.a rubriigi 2009 puu- ja juurviljamahlad, v.a linnaseõlu alkoholisisaldusega kuni 0,5 % mahust |2205 | Vermut jm taimede või aromaatsete ainetega maitsestatud vein värsketest viinamarjadest |ex 2208 | Denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80 % mahust; piiritusjoogid, liköör ja muud alkohoolsed joogid: |2208 20 | – piiritusjoogid, valmistatud destilleerimise teel viinamarjaveinist või viinamarjade pressimisjääkidest |ex 2208 50 | – genever |2208 70 | – liköör ja kordial |ex 2208 90 | – muud: |– – muud piiritusjoogid ja muud alkohoolsed joogid nõudes mahuga: |– – – kuni 2 liitrit: |2208 90 41 | – – – – Ouzo |– – – – muud: |– – – – – piiritusjoogid (v.a liköörid): |– – – – – – aetud puuviljadest või marjadest |2208 90 45 | – – – – – – – kalvados |2208 90 48 | – – – – – – – muud |– – – – – – muud: |2208 90 52 | – – – – – – – Korn |2208 90 56 | – – – – – – – muud |2208 90 69 | – – – – – muud alkohoolsed joogid |– – – üle 2 liitri: |– – – – piiritusjoogid (v.a liköörid): |2208 90 71 | – – – – – aetud puuviljadest või marjadest |2208 90 77 | – – – – – muud |2208 90 78 | – – – – muud alkohoolsed joogid |2905 43 00 | – – mannitool |2905 44 | – D-glütsitool (sorbitool) |ex 3302 | Lõhnaainesegud ning ühe või mitme lõhnaaine baasil valmistatud ained ja segud (k.a alkoholilahused), kasutamiseks tööstustoormena; muud valmistised lõhnaainete baasil, jookide valmistamiseks: |3302 10 | – kasutamiseks toiduainetetööstuses ja jookide tootmisel: |– – kasutamiseks jookide tootmisel: |– – – kõiki joogi aroomiaineid sisaldavad valmistised: |– – – – – muud (tegeliku alkoholisisaldusega mitte üle 0,5 % mahust): |3302 10 29 | – – – – – muud |ex grupp 38 | Mitmesugused keemiatooted: |3824 60 | – sorbitool,v.a alamrubriiki 2905 44 kuuluv |IV osa: PiimCN-kood | Kirjeldus |ex 0405 | Või ja muud piimarasvad; piimarasvavõided: |0405 20 | – piimarasvavõided: |0405 20 10 | – – rasvasisaldus vähemalt 39 %, kuid alla 60 % massist |0405 20 30 | – – rasvasisaldus vähemalt 60 %, kuid mitte üle 75 % massist |ex 1517 | Margariin; söödavad segud või valmistised loomsetest või taimsetest rasvadest või õlidest või selle grupi erinevate rasvade või õlide fraktsioonidest, v.a rubriigi 1516 toidurasvadest või -õlidest ning nende fraktsioonidest: |1517 10 | – margariin, v.a vedel margariin: |1517 10 10 | – – piimarasvade sisaldusega üle 10 %, kuid mitte üle 15 % massist |1517 90 | – muud: |1517 90 10 | – – piimarasvade sisaldusega üle 10 %, kuid mitte üle 15 % massist |ex 1704 | Suhkrukondiitritooted (sh valge šokolaad), mis ei sisalda kakaod: |ex 1704 90 | – muud, v.a lagritsaekstrakt sahharoosisisaldusega üle 10 % massist, kuid muude lisaaineteta |CN-kood | Kirjeldus |ex 1806 | Šokolaad jm kakaod sisaldavad toiduvalmistised, välja arvatud alamrubriiki ex 1806 10 kuuluv üksnes sahharoosiga magustatud kakaopulber |ex 1901 | Linnaseekstrakt; jäme- ja peenjahust, tangudest, tärklisest või linnaseekstraktist valmistatud mujal nimetamata toiduained, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad seda alla 40 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt; mujal nimetamata toiduained rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest kaupadest, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad kakaod alla 5 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt: |1901 10 00 | – jaemüügiks pakendatud väikelaste toidud |1901 20 00 | – segud ja taignad rubriigis 1905 nimetatud pagaritoodete valmistamiseks |1901 90 | – muud: |– – muud: |1901 90 99 | – – – muud |ex 1902 | Pastatooted, kuumtöödeldud või kuumtöötlemata, täidisega (näiteks liha- või muu täidisega) või täidiseta, muul viisil toiduks valmistatud või mitte: spagetid, makaronid, nuudlid, lasanje, gnocchi, ravioolid, canneloni jms; kuskuss, valmistoiduna või mitte: |– täidiseta pastatooted, kuumtöötlemata ja muul viisil toiduks valmistamata: |1902 19 | – – muud |1902 20 | – täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte: |– – muud: |1902 20 91 | – – – kuumtöödeldud |1902 20 99 | – – – muud |1902 30 | – muud pastatooted |1902 40 | – kuskuss: |1902 40 90 | – – muud |1904 | Teraviljade või teraviljasaaduste paisutamise või röstimise teel saadud toidukaubad (näiteks maisihelbed); eelnevalt kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud mujal nimetamata teravili (v.a mais) teradena, helvestena või muul kujul (v.a lihtjahu, püülijahu ja tangud) toiduks valmistatud teraviljad |ex 1905 | Leiva- ja saiatooted, valikpagaritooted, koogid, küpsised jms pagaritooted, kakaoga või kakaota; armulaualeib, tühjad kapslid farmaatsiatööstusele, oblaadid, riispaber jms: |1905 10 00 | kuivikleivad |1905 20 | – piparkoogid jms |–magusad küpsised; vahvlid: |1905 31 | – – magusad küpsised |1905 32 | – – vahvlid |1905 40 | – kuivikud jms, röstitud leiva- ja saiatooted |1905 90 | – muud: |– – muud: |1905 90 45 | – – – küpsised (kreekerid jms) |1905 90 55 | – – – pressitud või paisutatud tooted, maitseainetega või soolased |– – – muud: |1905 90 60 | – – – – magusainelisanditega |1905 90 90 | – – – – muud |ex 2004 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2004 10 | – kartulid: |– – muud: |2004 10 91 | – – – jahu või helvestena |CN-kood | Kirjeldus |ex 2005 | Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted: |2005 20 | – kartulid: |2005 20 10 | – – jahu või helvestena |2105 00 | Jäätis jm toidujää, kakaoga või kakaota |ex 2106 | Mujal nimetamata toiduvalmistised: |2106 90 | – muud: |– – muud: |2106 90 92 | – – – mis ei sisalda piimarasvu, sahharoosi, isoglükoosi, glükoosi ega tärklist või sisaldavad piimarasvu alla 1,5 % massist, sahharoosi või isoglükoosi alla 5 % massist, glükoosi või tärklist alla 5 % massist |2106 90 98 | – – – muud |ex 2202 | Vesi, k.a mineraalvesi ja gaseeritud vesi, suhkru- või muu magusainelisandiga või maitse- ja lõhnaainetega, ja muud mittealkohoolsed joogid, v.a rubriigi 2009 puu- ja juurviljamahlad: |2202 90 | – muud: |– – muud, mis sisaldavad rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest toodetest valmistatud rasvu: |2202 90 91 | – – – alla 0,2 % massist |2202 90 95 | – – – vähemalt 0,2 %, kuid alla 2 % massist |2202 90 99 | – – – vähemalt 2 % massist |ex 2208 | Denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80 % mahust; piiritusjoogid, liköör ja muud alkohoolsed joogid: |2208 70 | – liköör ja kordial |2208 90 | – muud: |– – muud piiritusjoogid ja muud alkohoolsed joogid nõudes mahuga: |– – – kuni 2 liitrit: |– – – – muud: |2208 90 69 | – – – – – muud alkohoolsed joogid |– – – üle 2 liitri: |2208 90 78 | – – – – muud alkohoolsed joogid |ex 3302 | Lõhnaainesegud ning ühe või mitme lõhnaaine baasil valmistatud ained ja segud (k.a alkoholilahused), kasutamiseks tööstustoormena; muud valmistised lõhnaainete baasil, jookide valmistamiseks: |3302 10 | – kasutamiseks toiduainetetööstuses ja jookide tootmisel: |– – kasutamiseks jookide tootmisel: |– – – kõiki joogi aroomiaineid sisaldavad valmistised: |– – – – muud: |3302 10 29 | – – – – – muud |3501 | Kaseiin, kaseinaadid jm kaseiini derivaadid; kaseiinliimid |ex 3502 | Albumiinid (k.a kahe või enama vadakuvalgu kontsentraadid vadakuvalkude sisaldusega üle 80 % kuivaine massist), albuminaadid jm albumiini derivaadid: |3502 20 | – piimaalbumiin, k.a kahe või enama vadakuvalgu kontsentraadid: |– – muud: |3502 20 91 | – – – kuivatatud (näiteks tahvlid, soomused, helbed, pulber) |3502 20 99 | – – – muud |V osa: MunadCN-kood | Kirjeldus |ex 0403 10 51 kuni ex 0403 10 99 ja ex 0403 90 71 kuni ex 0403 90 99 | Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, kefiir ja muu fermenteeritud või hapendatud piim ja koor, puuvilja-, pähkli- või kakaolisandiga, kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusaine-, lõhna- ja maitseainetega, pähkli-, kakao- või puuviljalisandiga või ilma. |1806 | Šokolaad jm kakaod sisaldavad toiduvalmistised |ex 1901 | Mujal nimetamata toiduained rubriikidesse 0401–0404 kuuluvatest kaupadest, mis ei sisalda kakaod või sisaldavad kakaod alla 5 % massist arvestatuna täiesti rasvavabalt |1902 11 00 | – täidiseta pastatooted, kuumtöötlemata ja muul viisil toiduks valmistamata, muna sisaldavad |ex 1904 | Teraviljade või teraviljasaaduste paisutamise või röstimise teel saadud toidukaubad (näiteks maisihelbed); eelnevalt kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud mujal nimetamata teravili (v.a mais) teradena, helvestena või muul kujul (v.a püülijahu, lihtjahu ja tangud) toiduks valmistatud teraviljad, kakaod sisaldavad |ex 1905 | Leiva- ja saiatooted, valikpagaritooted, koogid, küpsised jms pagaritooted, kakaoga või kakaota; armulaualeib, tühjad kapslid farmaatsiatööstusele, oblaadid, riispaber jms: |1905 20 | – piparkoogid jms |1905 31 | – – magusad küpsised |1905 32 | – – vahvlid |1905 40 | – – kuivikud jms, röstitud leiva- ja saiatooted |ex 1905 90 | – – muud, v.a CN-koodide 1905 90 10 – 1905 90 30 alla kuuluvad tooted |ex 2105 00 | Jäätis jm toidujää, kakaoga |2208 | Denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80 % mahust; piiritusjoogid, liköör ja muud alkohoolsed joogid: |ex 220870 | – liköör |3502 | Albumiinid (k.a kahe või enama vadakuvalgu kontsentraadid vadakuvalkude sisaldusega üle 80 % kuivaine massist), albuminaadid jm albumiini derivaadid: |3502 11 90 | – – – muu kuivatatud munaalbumiin |3502 19 90 | – – – muu munaalbumiin |XVIII LISA SUHKRUT SISALDAVATE KAUPADE LOETELU III OSA III PEATÜKI II JAOS OSUTATUD EKSPORDITOETUSE TAGAMISE EESMÄRGILI lisa X osa punktis b loetletud kaubad.XIX LISA ARTIKLI 314 LÕIKES 3 OSUTATUD EELARVEERALDISED MAAELU ARENGUKS VEINITOOTMISPIIRKONDADEStuhandetes eurodes |Eelarveaasta | 2009 | 2010 | Alates 2011. aastast |BG | — | — | — |CZ | — | — | — |DE | — | — | — |EL | — | — | — |ES | 15 491 | 30 950 | 46 441 |FR | 11 849 | 23 663 | 35 512 |IT | 13 160 | 26 287 | 39 447 |CY | — | — | — |LT | — | — | — |LU | — | — | — |HU | — | — | — |MT | — | — | — |AT | — | — | — |PT | — | — | — |RO | — | — | — |SI | — | 1 050 | 1 050 |SK | — | — | — |UK | 160 | 160 | 160 |XX LISA ARTIKLI 325 LÕIKES 3 OSUTATUD VASTAVUSTABELMäärus (EÜ) nr 1234/2007 | Käesolev määrus |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | Artikkel 2 |Artikkel 3 | Artikkel 3 |Artikkel 4 | — |Artikkel 5 | Artiklid 4 ja 5 |Artikkel 6 | Artikkel 6 |Artikkel 7 | Artikkel 7 |Artikkel 8 | Artikkel 8 |Artikkel 9 | Artikkel 9 |Artikkel 10 | Artikkel 10 |Artikkel 11 | Artikkel 11 |Artikkel 12 | Artikkel 12 |Artikkel 13 | Artikkel 13 |Artikkel 14 | — |Artikkel 15 | — |Artikkel 16 | — |Artikkel 17 | — |Artikli 18 lõiked 1–4 | Artikkel 14 |Artikli 18 lõige 5 | — |Artikkel 19 | — |Artikkel 20 | — |Artikkel 21 | — |Artikkel 22 | — |Artikkel 23 | — |Artikkel 24 | — |Artikkel 25 | Artikkel 15 |Artikkel 26 | Artikkel 16 |Artikkel 27 | Artikkel 17 |Artikkel 28 | Artikkel 20 |Artikkel 29 | Artikkel 21 |Artikkel 30 | — |Artikkel 31 | Artikkel 22 |Artikkel 32 | Artikkel 23 |Artikkel 33 | Artikkel 24 |Artikkel 34 | Artikkel 25 |Artikkel 35 | — |Artikkel 36 | — |Artikkel 37 | Artikkel 26 |Artikkel 38 | Artikkel 27 |Artikkel 39 | Artikkel 28 |Artikkel 40 | Artikkel 29 |Artikkel 41 | Artikkel 30 |Artikkel 42 | Artikkel 34 |Artikli 43 punktid a–f, i, j ja l | Artiklid 31, 32 ja 33 |Artikli 43 punkt k | Artikli 30 lõige 1 |Artikli 43 punktid g ja h | Artikkel 80 |Artikli 43 punkt m | Artiklid 35 ja 36 |Artikkel 44 | Artikkel 37 |Artikkel 45 | Artikkel 38 |Artikkel 46 | Artikkel 39 |Artikkel 47 | Artikkel 40 |Artikkel 48 | Artikkel 41 |Artikkel 49 | Artikkel 42 |Artikkel 50 | Artikkel 43 |Artikkel 51 | Artikkel 44 |Artikkel 52 | Artikkel 45 |Artikkel 52a | — |Artikkel 53 | Artikkel 46 |Artikkel 54 | Artiklid 47 ja 48 |Artikkel 55 | Artikkel 49 |Artikkel 56 | Artikkel 50 |Artikkel 57 | Artikkel 51 |Artikkel 58 | — |Artikli 59 lõike 1 esimene lause | Artikkel 52 |Artikli 59 lõike 1 teine lõik ja lõige 2 | — |Artikli 60 lõiked 1–3 | Artikkel 53 |Artikli 60 lõige 4 | — |Artikkel 61 | Artikkel 54 |Artikkel 62 | Artikkel 55 |Artikkel 63 | Artikkel 56 |Artikkel 64 | Artikkel 57 |Artikkel 65 | Artikkel 58 |Artikli 66 lõige 1 | Artikli 59 lõige 1 |Artikli 66 lõige 2 | Artikli 59 lõige 2 |Artikli 66 lõige 3 | Artikli 59 lõige 3 |Artikli 66 lõige 4 | — |Artikli 66 lõige 5 | Artikli 59 lõige 4 |Artikli 59 lõige 5 |Artikkel 67 | Artikkel 60 |Artikkel 68 | Artikkel 61 |Artikkel 69 | Artikli 62 lõiked 1 ja 2 |Artikli 62 lõige 3 |Artikli 70 lõige 1 kuni lõike 5 esimene lõik | Artikkel 63 |Artikli 70 lõike 5 viimane lõik | — |Artikkel 71 | Artikkel 64 |Artikkel 72 | Artikkel 65 |Artikkel 73 | Artikkel 66 |Artikkel 74 | Artikkel 67 |Artikkel 75 | Artikkel 68 |Artikkel 76 | Artikkel 69 |Artikkel 77 | Artikkel 70 |Artikkel 78 | Artikkel 71 |Artikkel 79 | Artikkel 72 |Artikkel 80 | Artikli 73 lõige 1 |Artikkel 81 | Artikkel 74 |Artikli 82 esimene lõik | Artikkel 75 |Artikli 82 teine lõik | Artikli 81 punkt i |Artikli 83 lõiked 1–3 | Artikkel 76 |Artikli 83 lõige 4 | Artikli 81 punkt d |Artikkel 84 | Artikkel 77 |Artikkel 84a | [Artikli 325 lõige 2] |Artikli 85 punktid a, b ja c | Artiklid 78 ja 79 |Artikli 85 punkt d | — |Artikkel 80 |Artikkel 81 |Artikkel 85a | Artikkel 82 |Artikkel 85b | Artikkel 83 |Artikkel 85c | Artikkel 84 |Artikkel 85d | Artikkel 85 |Artikkel 85e | Artiklid 86 ja 87 |Artikkel 85f | Artikkel 88 |Artikkel 85g | Artikkel 89 |Artikkel 85h | Artikkel 90 |Artikkel 85i | Artikkel 91 |Artikkel 85j | Artikkel 92 |Artikkel 85k | Artikkel 93 |Artikkel 85l | Artikkel 94 |Artikkel 85m | Artikkel 95 |Artikkel 85n | Artiklid 96 ja 97 |Artiklid 85o–85x | [Artikli 325 lõige 2] |Artiklid 86–90 | [Artikli 325 lõige 2] |Artiklid 91–95 | [Artikli 325 lõige 2] |Artikkel 95a | [Artikli 325 lõige 2] |Artikkel 96 | — |Artikkel 97 | Artikkel 99 |Artikkel 98 | Artikkel 100 |Artikkel 99 | Artiklid 101, 103 ja 104 |Artikkel 100 | Artiklid 102, 103 ja 104 |Artikkel 101 | — |Artikkel 102 | Artiklid 108, 109 ja 110 |Artikkel 102a | Artiklid 111, 112 ja 113 |Artikkel 103 | Artiklid 114, 115 ja 116 |Artikkel 103a | Artiklid 117, 118 ja 119 |Artikkel 103b | Artikkel 120 |Artikkel 103c | Artikkel 121 |Artikkel 103d | Artikkel 122 |Artikkel 103e | Artikkel 123 |Artikkel 103f | Artikkel 124 |Artikkel 103g | Artikkel 125 |Artikkel 103ga | Artikkel 128 |Artikli 103h punktid a–i | Artiklid 126 ja 127 |Artikli 103h punkt f | Artiklid 129 ja 130 |Artikkel 103i | Artikkel 131 |Artikkel 103j | Artikkel 132 |Artikkel 103k | Artikkel 133 |Artikkel 103l | Artikkel 134 |Artikkel 103m | Artikkel 135 |Artikkel 103n | Artikkel 136 |Artikkel 103o | Artikkel 137 |Artikkel 103p | Artikkel 138 |Artikkel 103q | Artikkel 139 |Artikkel 103r | Artikkel 140 |Artikkel 103s | Artikkel 141 |Artikkel 103t | Artikkel 142 |Artikkel 103u | Artikkel 143 |Artikkel 103v | Artikkel 144 |Artiklid 103w–103y | [Artikli 325 lõige 2] |Artikkel 103z | Artikkel 145 |Artikkel 103za | Artiklid 146 ja 147 |Artikkel 104 | - |Artikkel 105 | Artikkel 148 |Artikkel 106 | Artikkel 149 |Artikkel 107 | Artikkel 150 |Artikkel 108 | Artikkel 151 |Artikkel 109 | Artikkel 152 |Artikkel 110 | Artiklid 153 ja 154 |Artikkel 111 | Artikli 155 lõiked 1, 2 ja 4 |[Nõukogu määrus (EMÜ) nr 922/72] | Artikli 155 lõige 3 |Artikkel 112 | Artiklid 156 ja 157 |Artikli 113 lõige 1 | Artikli 162 lõiked 1 ja 2 ning artikli 172 punkt d |Artikli 113 lõike 2 punkt a | Artikli 162 lõige 3 |Artikli 113 lõike 2 punkt b | Artikli 162 lõige 2 |Artikli 113 lõike 3 esimene lõik | Artikkel 161 |Artikli 113 lõike 3 teine lõik | Artikkel 171 |Artikkel 113a | [Artikli 325 lõige 2] |Artikli 113b lõige 1 | Artikli 163 lõige 1 koostoimes XII lisa I osaga |Artikli 113b lõige 2 | XII lisa I osa II punkti punkt 4 |Artikkel 113c | Artikkel 98 |Artikli 113d lõike 1 esimene lõik | Artikli 163 lõige 2 |Artikli 113d lõike 1 teine lõik | XII lisa II osa punkti 1 viies lõik |Artikli 113d lõige 2 | Artikli 163 lõige 3 |Artikli 113d lõige 3 | Artikkel 167 |Artikkel 114 | [Artikli 325 lõige 2] |Artikkel 115 | [Artikli 325 lõige 2] |Artikkel 116 | [Artikli 325 lõige 2] |Artikli 117 lõiked 1–4 | [Artikli 325 lõige 2] |Artikli 117 lõige 5 Artikkel 118 | Artikli 162 lõige 1 Artikli 163 lõige 2 koostoimes XII lisa VII osa esimese ja teise lõiguga |Artikkel 118a | Artikkel 173 |Artikkel 118b | Artikkel 174 |Artikkel 118c | Artikkel 175 |Artikkel 118d | Artikkel 176 |Artikkel 118e | Artikkel 177 |Artikkel 118f | Artikkel 178 |Artikkel 118g | Artikkel 179 |Artikkel 118h | Artikkel 180 |Artikkel 118i | Artikkel 181 |Artikkel 118j | Artikkel 182 |Artikkel 118k | Artikkel 183 |Artikkel 118l | Artikkel 184 |Artikkel 118m | Artikkel 185 |Artikkel 118n | Artikkel 186 |Artikkel 118o | Artikkel 187 |Artikkel 118p | Artikkel 188 |Artikkel 118q | Artikkel 189 |Artikkel 118r | Artikkel 190 |Artikkel 118s | Artikkel 191 |Artikkel 118t | Artikkel 192 |Artikkel 118u | Artikkel 196 |Artikkel 118v | Artikkel 197 |Artikkel 118w | Artikkel 201 |Artikkel 118x | Artikkel 202 |Artikkel 118y | Artikkel 203 |Artikkel 118z | Artikkel 204 |Artikkel 118za | Artikkel 205 |Artikkel 118zb | Artikkel 206 |Artikkel 119 | Artikli 105 lõige 1 |Artikkel 120 | Artikli 162 lõike 2 punktid e ja g ning artikli 172 punkt d |Artikkel 120a | Artikkel 166 |Artikkel 120b | - |Artikkel 120c | Artikli 165 lõige 2 |Artikkel 120d | Artikli 168 lõige 2 |Artikli 120e lõige 1 | Artikli 162 lõike 2 punktid g ja n ning artikli 172 punkt d |Artikli 120e lõige 2 | Artikli 168 lõige 3 |Artikkel 120f | Artikli 165 lõige 3 |Artikkel 120g | Artikli 165 lõige 1 ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti a alapunkt i | Artikli 162 lõige 1 ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti a alapunkt ii | Artikli 162 lõike 2 punkt d ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti a alapunkt iii | Artiklid 161 ja 169 |Artikli 121 punkti a alapunkt iv | Artikli 163 lõige 2 ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti b alapunkt i | Artikli 172 punktid b ja c |Artikli 121 punkti b alapunkt ii | Artikli 163 lõige 3 ja artikli 172 punktid b ja c |Artikli 121 punkti c alapunkt i | Artikli 172 punktid b ja c |Artikli 121 punkti c alapunkt ii | Artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti c alapunkt iii | Artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti c alapunkt iv | Artikli 162 lõike 2 punkt u ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti d alapunkt i | Artikli 162 lõike 2 punkt a ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti d alapunkt ii | Artikli 162 lõike 2 punkt k ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti d alapunkt iii | Artikli 162 lõike 2 punkt e ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti d alapunkt iv | Artikli 162 lõike 2 punkt b ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti d alapunkt v | Artikli 162 lõike 2 punkt d ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti d alapunkt vi | Artikkel 179 ja artikli 172 punkt i |Artikli 121 punkti d alapunkt vii | Artikli 162 lõike 2 punkt g ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt i | Artikli 162 lõike 2 punkt a ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt ii | Artikli 162 lõike 2 punkt a ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt iii | Artikli 162 lõike 2 punkt b ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt iv | Artikli 162 lõike 2 punktid d ja p ning artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt v | Artikli 162 lõike 2 punktid d, g ja i ning artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt vi | Artikli 162 lõige 1 ja lõike 2 punkt s ning artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti e alapunkt vii | Artikli 162 lõike 2 punktid m ja n ning artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt i | Artikli 162 lõike 2 punkt a ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt ii | Artikli 162 lõike 2 punkt a ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt iii | Artikli 162 lõike 2 punkt d, artikkel 169 ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt iv | Artikli 162 lõike 2 punkt p ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt v | Artikli 162 lõike 2 punkt o ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt vi | Artikli 162 lõike 2 punkt u ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti f alapunkt vii | Artikli 162 lõike 2 punkt p ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkt g | Artikli 162 lõike 2 punkt e ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkt h | Artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkt i | Artiklid 106 ja 107 |Artikli 121 punkti j alapunkt i | Artikli 162 lõike 2 punkt d ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkti j alapunkt ii | Artikkel 169 ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 punkt k | Artiklid 193, 194 ja 195 |Artikli 121 punkt l | Artiklid 198, 199 ja 200 |Artikli 121 punkt m | Artiklid 207 ja 208 |Artikli 121 lõige 2 | Artikli 162 lõige 3 ja artikli 172 punktid b ja c |Artikli 121 lõige 3 | Artikli 162 lõike 2 punkt g ja artikli 172 punkt d |Artikli 121 lõike 4 punkt a | - |Artikli 121 lõike 4 punkt b | Artikli 162 lõike 2 punktid g ja n |Artikli 121 lõike 4 punkt c | Artikli 162 lõike 2 punktid g ja n |Artikli 121 lõike 4 punkt d | Artikli 162 lõike 2 punkt h |Artikli 121 lõike 4 punkt e | Artikli 162 lõike 2 punkt f |Artikli 121 lõike 4 punkt f | Artikli 162 lõike 2 punkt g |Artikli 121 lõike 4 punkt g | Artikli 162 lõike 2 punkt s |Artikkel 122 | Artikkel 209 |Artikli 209 punkti a alapunkt iv |Artikkel 123 | Artikli 210 lõiked 1, 2 ja 3 |Artikli 210 lõige 4 |Artikkel 124 | Artikkel 211 |Artikkel 125 | Artikkel 212 |Artikkel 125a | Artikkel 213 |Artikkel 125b | Artikkel 214 |Artikkel 125c | Artikkel 215 |Artikkel 125d | Artikkel 216 |Artikkel 125e | Artikkel 217 |Artikkel 125f | Artikkel 218 |Artikkel 125g | Artikkel 219 |Artikkel 125h | Artikkel 220 |Artikkel 125i | Artikkel 221 |Artikkel 125j | Artikkel 222 |Artikkel 125k | Artikkel 223 |Artikkel 125l | Artikkel 224 |Artikkel 125m | Artikkel 225 |Artikkel 125n | Artikkel 226 |Artikkel 125o | Artikkel 227 |Artikkel 126 | Artikkel 228 |Artikkel 229 |Artikkel 127 | Artikkel 230 |Artikkel 128 | Artikkel 231 |Artikkel 129 | Artikkel 232 |Artikkel 130 | Artikkel 233 |Artikkel 131 | Artikkel 234 |Artikkel 132 | Artikkel 235 |Artikkel 133 | Artikkel 236 |Artikkel 133a | Artikkel 237 |Artikkel 134 | Artiklid 238 ja 239 |Artikkel 135 | Artikkel 240 |Artikkel 136 | Artikkel 241 |Artikkel 137 | Artikkel 242 |Artikkel 138 | Artikkel 243 |Artikkel 139 | Artikkel 244 |Artikkel 140 | Artikkel 245 |Artikkel 140a | Artikkel 246 |Artikkel 141 | Artikkel 247 |Artikkel 142 | Artikkel 248 |Artikkel 143 | Artiklid 249 ja 250 |Artikkel 144 | Artikkel 251 |Artikkel 145 | Artikli 254 lõike 1 punkt a |Artikkel 146 | Artikkel 252 |Artikkel 147 | - |Artikkel 148 | Artiklid 253, 254 ja 255 |Artikkel 149 | Artikkel 256 |Artikkel 150 | Artikkel 257 |Artikkel 151 | Artikkel 258 |Artikkel 152 | Artikkel 259 |Artikli 153 lõiked 1, 2 ja 3 | Artikkel 260 |Artikli 153 lõige 4 | - |Artikkel 154 | - |Artikkel 155 | - |Artikkel 156 | Artiklid 261 ja 262 |Artikkel 157 | Artikkel 263 |Artikkel 158 | Artikkel 264 |Artikkel 158a | Artiklid 170 ja 172 |Artikkel 159 | Artikkel 265 |Artikkel 160 | Artikkel 266 |Artikkel 161 | Artiklid 267, 268, 269 ja 270 |Artikkel 162 | Artikkel 271 |Artikkel 163 | Artikkel 272 |Artikli 164 lõiked 1 ja 2 | Artikkel 273 |Artikli 164 lõiked 3 ja 4 | [Artikli 43 lõige 3] |Artikkel 165 | [Artikli 43 lõige 3] |Artikkel 166 | [Artikli 43 lõige 3] |Artikkel 167 | Artikkel 274 |Artikkel 168 | Artikkel 275 |Artikkel 169 | Artikkel 276 |Artikkel 170 | Artiklid 277 ja 278 |Artikkel 171 | Artikkel 279 |Artikkel 172 | Artikkel 280 |Artikkel 173 | Artikkel 281 |Artikkel 174 | Artikkel 282 |Artikkel 175 | Artikkel 283 |Artikkel 176 | Artikkel 284 |Artikkel 176a | Artikkel 285 |Artikkel 177 | Artikkel 286 |Artikkel 287 |Artikkel 178 | Artikkel 288 |Artikkel 179 | Artikkel 289 |Artikkel 180 | Artikkel 290 |Artikkel 181 | Artikli 291 lõige 1 |Artikli 182 lõige 1 | Artikkel 292 |Artikli 182 lõige 2 | - |Artikli 182 lõige 3 | Artikkel 293 |Artikli 182 lõige 4 | Artikkel 294 |Artikli 182 lõige 5 | Artikkel 295 |Artikli 182 lõige 6 | Artikkel 296 |Artikli 182 lõige 7 | Artikli 291 lõige 2 |Artikkel 182a | Artikkel 297 |Artikkel 183 | Artikkel 309 |Artikkel 310 |Artikkel 311 |Artikkel 184 | Artikli 302 lõiked 1–7 |Artikli 302 lõige 8 |Artikkel 185 | Artikkel 303 |Artikkel 185a | Artikkel 304 |Artikkel 185b | Artikkel 305 |Artikkel 185c | Artikkel 306 |Artikkel 185d | Artikkel 307 |Artikkel 186 | Artikkel 298 |Artikkel 187 | Artikkel 299 |Artikkel 188 | Artiklid 300 ja 301 |Artikli 188a lõiked 1, 2, 5, 6 ja 7 | Artikkel 302 |Artikli 188a lõiked 3 ja 4 | [Artikli 325 lõige 2] |Artikkel 189 | Artikkel 312 |Artikkel 190 | Artikkel 313 |Artikkel 190a | Artikkel 314 |Artikkel 191 | Artikkel 315 |Artikkel 192 | Artikkel 316 |Artikkel 193 | Artikkel 317 |Artikkel 194 | Artikkel 318 |Artikkel 194a | Artikkel 319 |Artikkel 320 |Artikkel 321 |Artikkel 322 |Artikkel 195 | Artikkel 323 |Artikkel 196 | Artikkel 324 |Artikkel 197 | — |Artikkel 198 | — |Artikkel 199 | — |Artikkel 200 | — |Artikkel 201 | Artikkel 325 |Artikkel 326 |Artikkel 202 | — |Artikkel 203 | — |Artikkel 203a | Artikkel 327 |Artikkel 203b | Artikkel 328 |Artikkel 204 | Artikkel 329 |I lisa | I lisa |II lisa | II lisa |III lisa | III lisa |IV lisa | IV lisa |V lisa | V lisa |VI lisa | VI lisa |VII lisa | - |VIIa lisa | - |VIIb lisa | - |VIIc lisa | - |VIII lisa | VII lisa |IX lisa | VIII lisa |X lisa | IX lisa |Xa lisa | - - |Xb lisa | X lisa |Xc lisa | XIX lisa |Xd lisa | - |Xe lisa | - |XI lisa | - |XI lisa |XIa lisa I osa | XII lisa I osa I punkti esimene lõik |XIa lisa II punkti esimene lõik | XII lisa I osa I punkti teine lõik |XIa lisa II punkti teine lõik | - |XIa lisa III osa punkt 1 | XII lisa esimene lõik |XIa lisa III osa punkt 2 | XII lisa II osa punkt 1 |XIa lisa III osa punkt 3 | XII lisa II osa punkt 2 |XIa lisa III osa punkt 4 | XII lisa II osa punkt 3 |XIa lisa IV–IX osa | [Artikli 325 lõige 2] |XIb lisa | XII lisa II osa |XIb lisa liide | XII lisa II osa liide |XII lisa punkt I | - |XII lisa II osa punkt 1 | XII lisa III osa punkt 1 |XII lisa II osa punkt 2 | XII lisa III osa punkt 2 |XII lisa II osa punkt 3 | XII lisa III osa punkt 3 |XII lisa II osa punkt 4 | XII lisa III osa punkt 4 |XII lisa III osa punkt 1 | XII lisa III osa punkt 5 |XII lisa III osa punkt 2 | XII lisa III osa punkt 6 |XII lisa IV osa punkt 1 XII lisa IV osa punkt 2 | Artikli 172 punktid b ja c [Artikli 325 lõige 2] |XIII lisa punkt I XIII lisa II punkt | XII lisa IV osa I punkt XII lisa IV osa II punkt |XIII lisa III punkt | XII lisa IV osa III punkt |XIII lisa IV punkt XIII lisa V punkt | Artikkel 161 ja artikli 163 lõige 2 - |XIII lisa VI punkti esimene lõik | - |XIII lisa VI punkti teine lõik | [Artikli 325 lõige 2] |XIV lisa A osa | Artikli 162 lõige 1, lõike 2 punktid b ja d, artikkel 169 ja artikli 172 punkt d |XIV lisa B jao I punkti alapunkt 1 | XII lisa V osa punkt I |XIV lisa B jao I punkti alapunktid 2 ja 3 | Artikli 162 lõige 1 ja artikli 172 punkt d |XIV lisa B jao II punkt | XII lisa V osa punkt II |XIV lisa B jao III punkt ja C jagu | [Artikli 325 lõige 2] |XV lisa I osa punkt 1 | XII lisa VI osa esimene lõik |XV lisa I punkti alapunkti 2 esimene ja teine lõik | XII lisa VI osa esimene ja kolmas lõik |XV lisa I osa punkti 2 kolmas lõik | XII lisa VI osa kuues lõik |XV lisa II, III ja VI punkt | [Artikli 325 lõige 2] |XV lisa IV osa punkt 1 | Artikli 168 lõige 1 |XV lisa IV punkti alapunktid 2 ja 3 | [Artikli 325 lõige 2] |XV lisa V punkt XV lisa VI punkt | Artikkel 161 ja artikli 163 lõige 2 [Artikli 325 lõige 2] |XV lisa liide | XII lisa VI osa seitsmes lõik |XVa lisa | XIII lisa I osa |XVb lisa | XIII lisa II osa |XVI lisa | XII lisa VII osa |XVIa lisa | XIV lisa |XVII lisa | XV lisa |XVIII lisa | XVI lisa |XIX lisa | - |XX lisa | XVII lisa |XXI lisa | XVIII lisa |XXII lisa | - |XX lisa |[1] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.[6] EÜT 106, 5.5.1972, lk 1.[7] ELT L 30, 31.1.2009, lk 1.[8] ELT L 76, 19.3.2008, lk 6.[9] ELT L 30, 31.1.2009, lk 16.[10] ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.[11] KOM/2009/0234 (lõplik).[12] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.[13] ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.[14] ELT L 214, 4.8.2006, lk 7.[15] ELT L 58, 28.2.2006, lk 1.[16] ELT L 209, 11.8.2005, lk 1.[17] ELT L 243, 6.9.2006, lk 47.[18] EÜT L 179, 14.7.1999, lk 1.[19] EÜT L 143, 16.6.2000, lk 1.[20] ELT L 265, 26.9.2006, lk 1.[21] ELT L 189, 20.7.2007, lk 1.[22] ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.[23] ELT L 148, 6.6.2008, lk 1.[24] ELT L 124, 20.5.2003, lk 36.[25] ELT C 244, 1.10.2004, lk 2.[26] EÜT L 197, 3.8.2000, lk 19.[27] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 58.[28] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 67.[29] EÜT L 15, 17.1.2002, lk 19.[30] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 47.[31] EÜT L 10, 12.1.2002, lk 53.[32] ELT L 39, 13.2.2008, lk 16.[33] ELT L 78, 24.3.2009, lk 1.[34] ELT L 299, 8.11.2008, lk 25.[35] ELT L 165, 30.4.2004, lk 1.[36] EÜT L 118, 4.5.2002, lk 1.[37] EÜT L 186, 30.6.1989, lk 21.[38] EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29.[39] ELT L 247, 21.9.2007, lk 17.[40] EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1.[41] EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1.[42] ELT L 84, 31.3.2009, lk 1.[43] ELT L 185, 17.7.2009, lk 1.[44] ELT L 328, 15.12.2009, lk 10.[45] ELT L 145, 4.6.2008, lk 1.[46] ELT L 139, 30.4.2004, lk 55.[47] ELT L 139, 30.4.2004, lk 206.[48] ELT L 376, 27.12.2006, lk 21.[49] EÜT L 276, 6.10.1990, lk 40.[50] EÜT L 40, 11 2. 1999, lk 34.