Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0848

Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus (EÜ) nr …/…, aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjade kohta (uuesti sõnastamine)  /* KOM/2007/0848 lõplik - COD 2007/0287 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 20.12.2007KOM(2007) 848 lõplik2007/0287 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr …/…,aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjade kohta (uuesti sõnastamine)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. 1. aprillil 1987. aastal otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik õigusaktid hiljemalt kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see on minimaalne nõue ning et ühenduse õiguse arusaadavuse ja selguse jaoks tuleks talitustel püüda nende vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel tihedamini.2. Komisjon on esitanud ettepaneku kodifitseerida nõukogu 10. juuni 1991. aasta määrus (EMÜ) nr 1601/91 millega sätestatakse aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad[2]. Uus määrus asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid[3].3. Nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused)[4] muudeti vahepeal otsusega 2006/512/EÜ, millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus; seda menetlust kasutatakse üldmeetmete puhul, mille eesmärk on muuta asutamislepingu artikliga 251 sätestatud korras vastuvõetud aktide vähem olulisi sätteid, sealhulgas selliseid sätteid välja jättes või lisades.4. Vastavalt Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldusele otsuse 2006/512/EÜ kohta[5] tuleks artikliga 251 sätestatud korras vastuvõetud ja juba jõustunud õigusaktide suhtes kõnealuse menetluse kohaldamiseks neid õigusakte kohandada kooskõlas kehtivate menetlustega.5. Seetõttu on kohane muuta määruse (EMÜ) nr 1601/91 kodifitseerimine uuestisõnastamiseks, et kohandada see kontrolliga regulatiivmenetlusele.ê 1601/91 (kohandatud)2007/0287 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr …/…,aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise Ö üldeeskirjade kohta Õ(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid Ö 37 Õ ja Ö 95 Õ,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[6],võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[7],toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[8]ning arvestades järgmist:ò uus1.  Nõukogu 10. juuni 1991. aasta määrust (EMÜ) nr 1601/91 millega sätestatakse aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad[9] on korduvalt oluliselt muudetud[10]. Kuna kõnealusesse määrusesse tuleb teha uusi muudatusi, on see selguse huvides soovitatav uuesti sõnastada.ê 1601/91 põhjendus 1 (kohandatud)2.  Arvestades Ö aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide, edaspidi „aromatiseeritud joogid”, Õ majanduslikku tähtsust, tuleb Ö siseturu paremale Õ toimimisele kaasaaitamiseks sätestada kõnealust valdkonda käsitlevad ühised sätted Ö , eelkõige selliste jookide määratlemise ning nende kirjeldamise ja esitlemise nõuete kohta Õ.ê 1601/91 põhjendus 2 (kohandatud)3.  Aromatiseeritud joogid on ühenduse põllumajanduse oluline turuväljund. See tuleneb peamiselt teatavate kõnealuste jookide mainest ühenduses ja maailmaturul. Saavutatud maine aluseks on kõnealuste jookide kvaliteet. Seetõttu, kui tahetakse turuväljundit säilitada, tuleb kõnealuste jookide puhul järgida kindlat kvaliteedistandardit. Kvaliteedistandardi järgimiseks on otstarbekas määratleda nimetatud joogid, arvestades traditsioone, millel nende maine põhineb. Saavutatud maine languse ärahoidmiseks tuleks selliselt määratletud mõisteid kasutada ainult jookide puhul, mis on samasuguse kvaliteediga kui traditsioonilised joogid.ê 1601/91 põhjendus 34.  Põhiliselt veinist või veinivirdest koosnevatele aromatiseeritud jookidele on otstarbekas luua asjakohane raamistik, võimaldades samas selliseid jooke arendada ja uuendada. Seda on lihtsam saavutada, kui määratletakse kolm jookide liiki lähtuvalt nende veinisisaldusest, alkoholisisaldusest ja sellest, kas neisse on lisatud alkoholi.ê 1601/91 põhjendus 45.  On vaja, et ühenduse eeskirjad säilitaksid teatud territooriumide jaoks neile viitavate geograafiliste märgistuste kasutamise õiguse, tingimusel et need tootmisetapid, mille jooksul valmistoode saavutab oma iseloomulikud ja määravad omadused, viiakse lõpule kõnealuses geograafilises piirkonnas.ê 1601/91 põhjendus 5 (kohandatud)6.  Tarbija tavapärane teavitamisviis on etiketile kantud teave. Aromatiseeritud joogid etiketitakse vastavalt üldeeskirjadele, mis on sätestatud Ö Euroopa Parlamendi ja Õ nõukogu Ö 20. märtsi 2000. Õ aasta direktiivis Ö 2000/13/EÜ Õ (toiduainete märgistust, esitlemist ja reklaami käsitlevate ühenduse seaduste ühtlustamise kohta)[11]. Pidades silmas kõnealuste toodete laadi ning tarbijale täielikuma teabe andmiseks tuleks lisaks üldeeskirjadele vastu võtta erisätted.ê 1601/91 põhjendus 67.  Tarbija jaoks seostub teatud aromatiseeritud joogi maine tihedalt selle tavapärase päritoluga. Tarbijate asjakohase teavitamise tagamiseks ja selliste erijuhtude arvessevõtmiseks on otstarbekas muuta kohustuslikuks päritolu tähistamine juhul, kui jook ei pärine traditsioonilisest tootmispiirkonnast.ê 1601/91 põhjendus 78.  Võimaldamaks anda asjakohast teavet joogi koostise kohta tuleks vastu võtta teatavad etikettimiseeskirjad joogis sisalduva alkoholi tähistamiseks.ê 1601/91 põhjendus 8 (kohandatud)9.  Nõukogu Ö 3. novembri 1998. Õ aasta direktiiv Ö 98/83/EÜ Õ (Ö olmevee kvaliteedi kohta Õ)[12] ja [nõukogu 15. juuli 1980. aasta direktiiv 80/777/EMÜ (loodusliku mineraalvee kasutamise ja turustamisega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)[13],] sätestavad toiduainetes kasutada lubatud vee omadused. Viidata tuleks nimetatud direktiividele.ê 1601/91 põhjendus 9 (kohandatud)10.  Nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiiv 88/388/EMÜ (toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning nende tootmiseks vajalikke lähtematerjale käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)[14] esitab mitmesuguste maitsestamisega seotud mõistete määratlused. Käesolevas määruses tuleb kasutada sama terminoloogiat.ê 1601/91 põhjendus 1011.  Pidades silmas ühenduse kohustusi suhetes kolmandate riikidega, tuleks vastu võtta aromatiseeritud importjookide kirjeldamise ja esitlemise erisätted.ê 1601/91 põhjendus 1112.  Ühenduse aromatiseeritud jookide maine kaitsmiseks maailmaturul peaksid samasugused eeskirjad laienema ka eksporditavatele jookidele, välja arvatud juhul, kui traditsioonilisi harjumusi ja tavasid arvestades on vastupidi sätestatud.ò uus13.  Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[15].14.  Komisjonile tuleks anda volitus anda luba teatavatel juhtudel ja teatavatel tingimustel kasutada teatavaid ühendeid ja preparaate, võtta otsuseid konkreetsete kirjelduste kohta, võtta vastu muid määratlusi lisaks käesolevas määruses ette nähtutele, kehtestada käesolevas määruses osutatud valmistoodete saamiseks kasutatavate toodete töötlemise viise, võtta vastu sätteid, mis reguleerivad toote teatavale omadusele viitavate mõistete kasutamist ja selliste mahutites aromatiseeritud jookide etikettimist, mis ei ole mõeldud lõpptarbijale ning kehtestada erandeid ekspordiks mõeldud aromatiseeritud jookide kohta. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.ê 1601/91 (kohandatud)ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Käesolevas määruses sätestatakse aromatiseeritud veinide, veini baasil valmistatud aromatiseeritud jookide ja aromatiseeritud veinikokteilide Ö , edaspidi „aromatiseeritud joogid”, Õ määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad.ê 1601/91Artikkel 21. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) aromatiseeritud vein:jook:ê 2061/96 art 1 punkt 1 alapunkt i (kohandatud)i) mis on saadud Ö nõukogu Õ määruse (EÜ) nr Ö 1493/1999[16] Õ I lisa punktides 5 ja 12–18 määratletud ühest või mitmest veinitootest, sealhulgas määruse artikli Ö 54 lõigetes 1 ja Õ 2 defineeritud määratletud piirkondades valmistatud kvaliteetveinidest, välja arvatud retsina lauavein, ja millele võib olla lisatud viinamarjavirret ja/või käärivat viinamarjavirret;ê 1601/91 (kohandatud)ii) millele on lisatud alkoholi, nagu on määratletud Ö käesoleva määruse Õ artikli 3 punktis d, jaê 1601/91iii) mis on maitsestatud:ê 1601/91 (kohandatud)ð uus-  looduslike maitseühendite ja/või looduslike maitsepreparaatidega, nii nagu on määratletud direktiivi 88/388/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktis i ja punktis c. Ilma et see piiraks Ö käesoleva artikli Õ lõikes 2 sätestatud piirangutest kitsendavamate kohaldamist, ð võib komisjon lubada ï on artiklis 14 ettenähtud korras lubatud teatavatel juhtudel ja teatavatel tingimustel kasutada ühendeid ja preparaate, mis on identsed kõnealuse direktiivi artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktis ii määratletud looduslike ühendite ja preparaatidega, ja/võiê 1601/91-  maitsetaimede ja/või vürtside ja/või maitsestavate toiduainetega,ê 1601/91 (kohandatud)iv) mis on üldjuhul magustatud ja kui Ö käesoleva artikli Õ lõikes 2 sätestatud eranditest ei tulene teisiti, võib olla karamelliga värvitud;v) mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 14,5 mahuprotsenti, kuid mitte üle 22 mahuprotsendi, ja üldalkoholisisaldus on vähemalt 17,5 mahuprotsenti; nende toodete puhul, mis vastavalt Ö käesoleva artikli Õ lõikele 5 kannavad kirjeldust „kuiv” või „väga kuiv”, on üldalkoholisisaldus vastavalt vähemalt 16 mahuprotsenti ja 15 mahuprotsenti.ê 2061/96 art 1 punkt 1 alapunkt ii (kohandatud)Aromatiseeritud veini valmistamiseks kasutatud vein ja/või värske viinamarjavirre, mille käärimine on peatatud alkoholi lisamise teel, peab moodustuma valmistootest vähemalt 75 %. Olenemata Ö käesoleva määruse Õ artiklist 5, on kasutatavate toodete väikseim naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides sätestatud määruse (EÜ) nr Ö 1493/1999 V lisa punkti C alapunktis 2 Õ.ê 1601/91Kirjelduse „aromatiseeritud vein” võib asendada kirjeldusega „veiniaperitiiv”. Mõiste „aperitiiv” kasutamine sellises kontekstis ei piira selle mõiste kasutamist käesoleva määrusega hõlmamata toodete määratlemiseks;b) aromatiseeritud veinijook:jook:ê 2061/96 art 1 p 2 (kohandatud)i) mis on saadud määruse (EÜ) nr Ö 1493/1999 Õ I lisa punktides 11–13 ja 15–18 määratletud ühest või mitmest veinist, sealhulgas Ö selle Õ määruse artikli Ö 54 lõigetes 1 ja Õ 2 defineeritud määratletud piirkondades valmistatud kvaliteetveinidest, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina lauavein, ning millele võib olla lisatud viinamarjavirret ja/või osaliselt kääritatud viinamarjavirret;ê 1601/91ii) mis on maitsestatud:ê 1601/91 (kohandatud)ð uus-  looduslike maitseühendite ja/või looduslike maitsepreparaatidega ja/või nendega identsete ühendite ja/või ainetega, nii nagu on määratletud direktiivi 88/388/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktides i ja ii ja punktis c; ð komisjon ï võib lubada teatavatel juhtudel ja teatavatel tingimustel artiklis 14 ettenähtud korras kõnealuse direktiivi artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktis iii määratletud sünteetilisi aineid , ja/võiê 1601/91-  maitsetaimede ja/või vürtside ja/või maitsestavate toiduainetega,iii) mis võib olla magustatud;ê 1601/91 (kohandatud)ð uusiv) millele, välja arvatud käesolevas määruses sätestatud tootekirjeldustes nimetatud või ð komisjoni ï käesoleva määruse artiklis 14 ettenähtud korras otsustatud erandite puhul, ei ole lisatud alkoholi;ê 1601/91v) mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 7 mahuprotsendi ega üle 14,5 mahuprotsendi.ê 1601/91 (kohandatud)Aromatiseeritud veinijoogi valmistamiseks kasutatud veini peab lõpptootes olema vähemalt 50 %. Ilma et see piiraks Ö käesoleva määruse Õ artikli 5 kohaldamist, on kasutatud toodete minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides selline, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr Ö 1493/1999 V lisa punkti C alapunktis 2 Õ;ê 1601/91c) aromatiseeritud veinikokteil:jook:i) mis on saadud veinist ja/või viinamarjavirdest;ii) mis on maitsestatud:ê 1601/91 (kohandatud)ð uus-  looduslike maitseühendite ja/või looduslike maitsepreparaatidega ja/või nendega identsete ühendite ja/või ainetega, nii nagu on määratletud direktiivi 88/388/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktides i ja ii ja punktis c; ð komisjon ï artiklis 14 ettenähtud korras võib teatavatel juhtudel ja teatavatel tingimustel lubada kasutada kõnealuse direktiivi artikli 1 lõike 2 punkti b alapunktis iii määratletud sünteetilisi aineid , ja/võiê 1601/91-  maitsetaimede ja/või vürtside ja/või maitsestavate toiduainetega,iii) mis võib olla magustatud ja värvitud;iv) millele pole lisatud alkoholi;v) mille tegelik alkoholisisaldus on alla 7 mahuprotsendi.ê 1601/91 (kohandatud)ð uusAromatiseeritud veinikokteili valmistamiseks kasutatud veini ja/või viinamarjavirret peab lõpptootes olema vähemalt 50 %. Ilma et see piiraks Ö käesoleva määruse Õ artikli 5 kohaldamist, on kasutatud toodete minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides selline, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr Ö 1493/1999 V lisa punkti C alapunktis 2 Õ.ð Komisjon ï artiklis 14 ettenähtud korras võib teha otsuse konkreetsete kirjelduste kohta.Mõiste „kokteil” kasutamine sellises kontekstis ei piira selle mõiste kasutamist käesoleva määrusega hõlmamata toodete määratlemiseks.ò uusPunkti a esimese lõike esimeses taandes, punkti b esimese lõigu esimeses taandes, punkti b esimese lõigu alapunktis iv, punkti c esimese lõigu teises taandes ja punkti c kolmandas taandes ette nähtud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 13 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.ê 1601/912. Aromatiseeritud veinid, mille nimetus võib asendada kirjeldust „aromatiseeritud vein”:a) vermut:aromatiseeritud vein, mis on valmistatud lõike 1 punktis a osutatud veinist ja mille iseloomulik maitse saadakse vajalikke aineid lisades — tingimata peab lisama pujust saadud aineid; seda jooki võib magustada ainult karamellsuhkru, sahharoosi, viinamarjavirde, puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde ja kontsentreeritud viinamarjavirdega;b) mõru aromatiseeritud vein:iseloomuliku mõru maitsega aromatiseeritud vein. Kirjeldusele „mõru aromatiseeritud vein” järgneb põhilise mõruaine nimi, ilma et see piiraks artikli 8 lõike 3 kohaldamist.Nimetatud kirjeldust võib täiendada või selle asendada järgmiste väljenditega või samaväärsete väljenditega teistes ühenduse ametlikes keeltes:-  „Quinquina wine”, kui veini põhiliseks maitsekomponendiks on looduslik hiniin,-  „Bitter vino”, kui veini põhiliseks maitsekomponendiks on looduslik emajuur ja see on värvitud lubatud kollase ja/või punase värvainega; sõna „bitter” kasutamine sellises kontekstis ei piira selle sõna kasutamist käesoleva määrusega hõlmamata toodete määratlemiseks,-  „Americano”, kui veinile annavad maitse looduslikud koirohu- ja emajuurepõhised maitseühendid ja kui see on värvitud lubatud kollase ja/või punase värvainega;c) aromatiseeritud munavein:aromatiseeritud vein, millele on lisatud kvaliteetset munarebu või selle koostisosi ja mille lõpptoode sisaldab vähemalt 200 grammi suhkrut invertsuhkrus väljendatuna ja 10 grammi munakollast liitri kohta.Mõistega „aromatiseeritud munavein” võib kaasneda mõiste „cremovo”, kui selline vein sisaldab vähemalt 80 % Marsala veini.Mõistega „aromatiseeritud munavein” võib kaasneda mõiste „cremovo zabaione”, kui selline vein sisaldab vähemalt 80 % Marsala veini ja vähemalt 60 grammi munakollast liitri kohta;ê 1994. aasta ühinemisakt art 29 ja lisa I lk 127d) väkevä viiniglögi/Starkvinsglögg:Aromatiseeritud vein, mis on valmistatud lõike 1 punktis a osutatud veinist ja millele iseloomulik maitse on saadud nelgi ja/või kaneeli abil, mida tuleb alati kasutada koos teiste vürtsidega; kõnealust jooki võidakse magustada kooskõlas artikli 3 punktiga a.ê 1601/91 (kohandatud)3. Aromatiseeritud veinijoogid, mille nimetus võib tootjaliikmesriigis asendada kirjeldust „aromatiseeritud veinijook”, Ö või Õ nimetusega võib teistes liikmesriikides täiendada kirjeldust „aromatiseeritud veinijook”:ê 3279/92 art 1 p 1a) Sangria:veinist valmistatud jook:i) mida on aromatiseeritud tsitrusviljade looduslike ekstraktide või essentsidega;ii) mis võib, kuid ei pruugi sisaldada nende puuviljade mahla;iii) mis võib olla:-  maitsestatud vürtsidega,-  magustatud,-  gaseeritud,iv) ja mille alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 12 %.ê 1601/91Jook võib sisaldada tsitrusviljade viljaliha- või kooretükke ja joogi värv peab tulenema eranditult üksnes kasutatud toorainest.Kirjeldusega „Sangria” peavad kaasnema sõnad „toodetud …”, millele järgneb tootjaliikmesriigi või kitsamalt määratletud piirkonna nimi, välja arvatud juhul, kui toode on valmistatud Hispaanias või Portugalis.Kirjelduse „aromatiseeritud veinijook” võib asendada nimetusega „Sangria” ainult siis, kui jook on toodetud Hispaanias või Portugalis;b) Clarea:valgest veinist punktis a kirjeldatud tingimuste kohaselt valmistatud jook.Kirjeldusega „Clarea” peavad kaasnema sõnad „toodetud…”, millele järgneb tootjaliikmesriigi või kitsamalt määratletud piirkonna nimi, välja arvatud juhul, kui toode on valmistatud Hispaanias.Kirjelduse „aromatiseeritud veinijook” võib asendada nimetusega „Clarea” ainult siis, kui jook on toodetud Hispaanias;c) Zurra:ê 1601/91 (kohandatud)jook, mille valmistamiseks lisatakse punktides a ja b määratletud jookidele Ö nõukogu Õ määruses (EMÜ) nr 1576/89[17] määratletud brändit või veinipiiritust ja millele võib lisada puuviljatükke. Tegelik alkoholisisaldus peab olema vähemalt 9 mahuprotsenti ja alla 14 mahuprotsendi;ê 1601/91d) Bitter soda:aromatiseeritud jook, mis on valmistatud joogist „bitter vino”, mida peab lõpptootes olema vähemalt 50 mahuprotsenti, ja mis on gaseeritud või millele on lisatud karboniseeritud vett ja millele võib lisada samu värvaineid kui joogile „bitter vino”. Tegelik alkoholisisaldus peab olema vähemalt 8 mahuprotsenti ja alla 10,5 mahuprotsendi. Sõna „bitter” kasutamine sellises kontekstis ei piira selle sõna kasutamist käesoleva määrusega hõlmamata toodete määratlemiseks;ê 3279/92 art 1 p 2e) Kalte Ente:aromatiseeritud veinijook, mille valmistamisel on vein, poolvahuvein või gaseeritud poolvahuvein segatud vahuveini või gaseeritud vahuveiniga ja millele on lisatud looduslikke sidruniaineid või sidruniekstrakte, mille maitse peab olema selgelt tajutav. Vahuveini või gaseeritud vahuveini peab lõpptootes olema vähemalt 25 %;ê 1601/91è1 2061/96 art 1 punkt 4 alapunkt iif) Glühwein:è1 aromatiseeritud jook, mis on valmistatud eranditult punasest või valgest veinist ning maitsestatud põhiliselt kaneeli ja/või nelgiga; ilma et see piiraks artikli 3 punkti a rakendamisest lähtuvate veekoguste kasutamist, on vee lisamine keelatud. ç Kui jook on valmistatud valgest veinist, tuleb müüginimetust „Glühwein” täiendada sõnadega „valge vein”;ê 1994. aasta ühinemisakt art 29 ja lisa I lk 127è1 2061/96 art 1 punkt 4 alapunkt iiig) Viiniglögi/Vinglögg:è1 aromatiseeritud jook, mis on valmistatud eranditult punasest või valgest veinist ning maitsestatud põhiliselt kaneeli ja/või nelgiga. ç Kui kõnealune jook on valmistatud valgest veinist, tuleb müüginimetusele „Viiniglögi/Vinglögg” lisada sõnad „valge vein”;ê 1601/91h) Maiwein:aromatiseeritud jook, mis on valmistatud veinist, millele on lisatud lõhnava varjulille (Asperula odorata) taimi või nende ekstrakti, et tagada lõhnava varjulille domineeriv maitse;i) Maitrank:aromatiseeritud jook, mis on valmistatud kuivast valgest veinist, milles on leotatud lõhnava varjulille (Asperula odorata) taimi või millele on lisatud nende ekstrakti, samuti lisatud apelsine ja/või muid puuvilju, ka mahla, kontsentraadi või ekstraktina, ja mis sisaldab magusainena kõige enam 5 % suhkrut.ê 2005. aasta ühinemisakt art 16 ja lisa III punkt 2.2 lk 234j) Pelin:aromatiseeritud veinijook, mida valmistatakse valgest või punasest veinist, kontsentreeritud viinamarjavirdest, viinamarjamahlast (või peedisuhkrust) ja erilisest maitsetaimetinktuurist ning mille alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 8,5 %, suhkrusisaldus invertsuhkrus väljendatuna on 45— 50 grammi liitri kohta ning üldhappesus, väljendatud viinhappena, vähemalt 3 grammi liitri kohta.ê 1601/91 (kohandatud)ð uusð Komisjon ï võtab vastu muid määratlusi artiklis 14 ettenähtud korras.ð Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 13 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. ï4. Aromatiseeritud veinikokteilid, mille nimetus võib tootjaliikmesriigis asendada kirjeldust „aromatiseeritud veinikokteil” Ö või Õ nimetusega võib teistes liikmesriikides täiendada kirjeldust „aromatiseeritud veinikokteil”:ê 1601/91a) veinikokteil:aromatiseeritud jook:i) milles kontsentreeritud viinamarjavirde osakaal ei ületa 10 % lõpptoote kogumahust;ii) mille suhkrusisaldus invertsuhkrus väljendatuna on väiksem kui 80 grammi liitri kohta;b) viinamarjade baasil valmistatud aromatiseeritud poolvahuveinikokteil:jook:i) mis on valmistatud eranditult viinamarjavirdest;ii) mille tegelik alkoholisisaldus on alla 4 mahuprotsendi;iii) mis sisaldab eranditult ainult kasutatud toodete kääritamisel tekkinud süsinikdioksiidi.ê 1601/91 (kohandatud)ð uusð Komisjon ï võtab vastu muud määratlused artiklis 14 ettenähtud korras.ð Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 13 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. ïê 1601/915. Lõike 1 punktides a ja b ja lõigetes 2 ja 3 osutatud kirjeldused võivad sisaldada ka järgmisi üksikasju, kusjuures igas lõigus märgitud suhkrusisaldus on väljendatud invertsuhkrus:a) „väga kuiv”: kui toote suhkrusisaldus on alla 30 grammi liitri kohta;b) „kuiv”: kui toote suhkrusisaldus on alla 50 grammi liitri kohta;c) „poolkuiv”: kui toote suhkrusisaldus on 50–90 grammi liitri kohta;d) „poolmagus”: kui toote suhkrusisaldus on 90–130 grammi liitri kohta;e) „magus”: kui toote suhkrusisaldus on üle 130 grammi liitri kohta.Mõisted „poolmagus” ja „magus” võib asendada märkusega suhkrusisalduse kohta, mis väljendatakse invertsuhkru grammides liitri kohta.6. Kui aromatiseeritud veinijoogi müügikirjeldus sisaldab mõistet „vahuvein”, ei tohi kasutatud vahuveini kogus olla väiksem kui 95 %.ê 1601/91 (kohandatud)7. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vastu Ö artikli 13 lõikes 3 ettenähtud Õ korras.ê 1601/91Artikkel 3Täiendavad mõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) magustamine:ê 1601/91 (kohandatud)aromatiseeritud jookide valmistamisel ühe või mitme järgmise saaduse Ö või teised süsivesikuid sisaldavad looduslikud ained, millel on samasuguse toime Õ kasutamine:ê 1601/91-  poolvalge suhkur,-  valge suhkur,-  rafineeritud valge suhkur,-  dekstroos,-  fruktoos,-  glükoosisiirup,-  vedel suhkur,-  vedel invertsuhkur,-  invertsuhkrusiirup,-  puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirre,-  kontsentreeritud viinamarjavirre,-  värske viinamarjavirre,ê 1601/91 (kohandatud)-  kõrvetatud suhkur, Ö toode, mis on saadud ainult sahharoosi termilisel töötlemisel ilma aluste, mineraalhapete või muude keemiliste lisanditeta, Õê 1601/91-  mesi,-  jaanileivapuusiirup;b) maitsestamine:ê 1601/91 (kohandatud)direktiivi 88/388/EMÜ artikli 1 lõike 2 punktis a määratletud ühe või enama maitseühendi ja/või maitsetaime ja/või vürtsi ja/või maitsestava toiduaine Ö , mille lisamine annab lõpptootele organoleptilised omadused, mis erinevad veini omadest, Õ kasutamine aromatiseeritud jookide valmistamisel;ê 1601/91c) värvimine:aromatiseeritud veinide või aromatiseeritud veinikokteilide valmistamisel ühe või mitme värvaine kasutamine;d) alkoholi lisamine:ê 1601/91 (kohandatud)aromatiseeritud veinide ja vajaduse korral aromatiseeritud veinijookide valmistamisel ühe või mitme järgmise saaduse Ö , mis vastavad ühenduse sätetega kehtestatud näitajatele, Õ kasutamine:-  viinamarjadest valmistatud etüülalkohol Ö vastavalt I lisas sätestatud näitajatele Õ,ê 1601/91-  veinialkohol või kuivatatud viinamarjadest valmistatud alkohol,ê 1601/91 (kohandatud)-  põllumajanduslikku päritolu etüülalkohol Ö vastavalt I lisas sätestatud näitajatele Õ,ê 1601/91-  veinidestillaat või kuivatatud viinamarjade destilleerimisel saadud destillaat,-  põllumajanduslikku päritolu destillaat,-  veinipiiritus või viinamarjade pressimisjääkidest valmistatud piiritusjook,-  kuivatatud viinamarjadest valmistatud piiritusjook;e) tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides:mahuprotsentides väljendatud puhta alkoholi sisaldus 20 °C juures toote 100 mahuühiku kohta mõõdetuna samal temperatuuril;f) võimalik alkoholisisaldus mahuprotsentides:mahuprotsentides väljendatud puhta alkoholi sisaldus 20 °C juures, mis võiks tekkida toote 100 mahuühikus sisalduva suhkru täielikul kääritamisel mõõdetuna samal temperatuuril;g) üldalkoholisisaldus mahuprotsentides:tegeliku ja võimaliku alkoholisisalduse summa mahuprotsentides;h) naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides:toote üldalkoholisisaldus mahuprotsentides enne võimalikku rikastamist.Artikkel 4ê 1601/91 (kohandatud)1. Käesolevas määruses osutatud Ö aromatiseeritud Õ jookide puhul määratakse lubatud lisaained, nende kasutamise juhised ja asjaomased ained kindlaks Ö nõukogu Õ direktiivis 89/107/EMÜ sätestatud korras[18].2. Kõnealuste Ö aromatiseeritud Õ jookide valmistamisel on lubatud lisada ka vett, mis on võimaluse korral destilleeritud või demineraliseeritud, tingimusel et vee kvaliteet on kooskõlas direktiivide [80/777/EMÜ] ja Ö 98/83/EÜ Õ kohaselt vastuvõetud siseriiklike õigusaktidega ega muuda toote laadi.3. Etüülalkohol, mida kasutatakse Ö aromatiseeritud jookide Õ valmistamisel vajalike värvilisandite, maitseainete ja kõigi teiste lubatud lisandite lahjendamiseks või lahustamiseks, peab olema põllumajanduslikku päritolu ja seda võib kasutada täpselt nii palju, kui on vaja värvilisandite, maitseainete ja kõigi teiste lubatud lisandite lahjendamiseks või lahustamiseks.4. Üksikasjalikud eeskirjad, kaasa arvatud käesoleva määrusega hõlmatud toodete analüüsimise meetodid, võetakse vastu artikli 13 Ö lõikes 2 ettenähtud Õ korras.ê 2061/96 art 1 p 6 (kohandatud)ð uusArtikkel 51. Kooskõlas määrusega (EÜ) nr Ö 1493/1999 Õ sätestatud veinivalmistusviise ja -tavasid kohaldatakse veinide ja viinamarjavirrete suhtes, mis on Ö aromatiseeritud jookide Õ koostiseks.2. ð Komisjon kehtestab ï kehtestatakse artiklis 14 ettenähtud korras käesolevas määruses osutatud valmistoodete saamiseks kasutatavate toodete töötlemise viisi.ð Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 13 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. ïê 1601/91Artikkel 61. Artiklis 2 ja käesolevas artiklis osutatud nimetusi kasutatakse ainult seoses neis määratletud jookidega, võttes arvesse artiklitega 2 ja 4 kehtestatud nõudeid. Ühenduses tuleb kõnealuseid jooke kirjeldades kasutada kõnealuseid kirjeldusi.Jookide puhul, mis ei vasta artiklis 2 määratletud jookidele esitatavatele nõuetele, ei või kasutada selles artiklis määratud nimetusi.2. II lisas loetletud geograafilised märgistused võivad asendada lõikes 1 osutatud nimetusi või neid täiendada, moodustades seega liitnimetuse.Kõnealuseid geograafilisi märgistusi võib kasutada selliste jookide puhul, mis saavad iseloomulikud tunnused ja määravad omadused tootmisetapil, mis toimub nimetatud geograafilises piirkonnas, tingimuse et selle tulemusena ei eksitata tarbijat kasutatud tooraine suhtes.3. Lõikes 1 osutatud müügikirjelduse täiendamiseks ei või kasutada veinitoodete puhul lubatud geograafilisi märgistusi.4. Liikmesriigid võivad oma territooriumil valmistatud II lisas nimetatud jookide tootmise, liikmesriigi piires liikumise, kirjeldamise ja esitlemise suhtes kohaldada konkreetseid siseriiklikke eeskirju, kuivõrd sellised eeskirjad on kooskõlas ühenduse õigusega.Artikkel 71. Juhul kui veinitooteid ja maitseaineid sisaldavad aromatiseeritud joogid alkoholisisaldusega vähemalt 1,2 mahuprotsenti ei vasta käesoleva määruse nõuetele, ei või nende müügikirjeldus sisaldada mingeid viiteid veinisektori toodetele.2. Käesoleva määruse nõuetele mittevastavate aromatiseeritud jookide joogiks turustamisel ei või kasutada sõnu „sarnane”, „liiki”, „tüüpi”, „marki”, „maitsega” ega muid samalaadseid väljendeid koos käesolevas määruses nimetatud kirjeldustega.ê 1601/91 (kohandatud)3. Komisjon esitab nõukogule hiljemalt Ö 17. detsembriks 1991 Õ vajaliku ettepaneku käesoleva määrusega hõlmamata aromatiseeritud jookide kohta, mis sisaldavad veinisektori tooteid ja millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi.ê 1601/91Seni kuni nõukogu võtab eespool nimetatud ettepaneku põhjal vastu otsuse, on selliste jookide puhul on lubatud kasutada boolina tuntud jookide kirjeldamiseks kasutatud sõnu.Artikkel 8ê 1601/91 (kohandatud)1. Lisaks direktiivi Ö 2000/13/EÜ Õ kohaselt vastuvõetud siseriiklikele eeskirjadele peab artiklis 2 osutatud Ö aromatiseeritud Õ jookide etikettimine, esitlemine ja reklaam olema vastavuses ka käesoleva artikliga.2. Artiklis 2 osutatud Ö aromatiseeritud Õ jookide müüginimetus on üks artikli 6 alusel eranditult selliste jookide puhul kasutatavatest nimetustest.ê 1601/913. Artiklis 2 esitatud nimetusi võib täiendada viitega põhilisele maitseainele.ê 1601/91 (kohandatud)4. Kui käesoleva määrusega hõlmatud Ö aromatiseeritud Õ jookide valmistamisel kasutatud alkohol on saadud ühest toorainest (näiteks kui kasutatud on ainult veinialkoholi, melassi baasil valmistatud alkoholi või teraviljapõhist piiritusjooki), võib alkoholi laad olla märgitud etiketile.ê 1601/91Kui alkohol on saadud mitmest toorainest, ei tehta etiketile eraldi märget alkoholi laadi kohta.Käesoleva määrusega hõlmatud jookide valmistamisel värvilisandite, maitseainete ja kõigi teiste lubatud lisandite lahjendamiseks või lahustamiseks kasutatud etüülalkoholi ei käsitleta koostisosana.ê 3279/92 art 1 p 3 (kohandatud)5. Ö Käesoleva Õ määruse reguleerimisalasse kuuluvaid Ö aromatiseeritud jooke Õ, mis on villitud pliid sisaldavate kapslite või fooliumiga kaetud sulguritega pudelitesse Ö , ei tohi omada müügiks ega turuleviimiseks Õ. Pliid sisaldavate kapslite või fooliumiga kaetud sulguritega pudelitesse villitud Ö aromatiseeritud jookide Õ müük enne Ö 1. jaanuarit 1993 Õ on siiski lubatud kuni varude lõppemiseni.ê 1601/916. II lisas loetletud geograafilisi märgistusi ei tõlgita.7. Käesoleva määrusega ettenähtud üksikasjad esitatakse ühes või mitmes ühenduse ametlikus keeles viisil, mis võimaldab lõpptarbijal iga kirjet hõlpsasti mõista juhul, kui ostjaid ei teavitata muul moel.8. Kolmandatest riikidest pärit jookide puhul on lubatud kasutada valmistajariigi riigikeelt, kui käesoleva määrusega ettenähtud üksikasjad esitatakse ka ühes ühenduse ametlikus keeles viisil, mis võimaldab lõpptarbijal iga kirjet hõlpsasti mõista.9. Ilma et see piiraks artikli 12 kohaldamist, võib ühendusest pärit ekspordiks mõeldud kaupade puhul käesolevas määruses sätestatud üksikasju korrata mõnes muus keeles; seda ei rakendata lõikes 6 osutatud märgistuste suhtes.ê 1601/91 (kohandatud)ð uus10. ð Komisjon ï artiklis 14 ettenähtud korras võib artiklis 2 osutatud jookide puhul kindlaks määrata järgmist:ê 1601/91a) toote teatavale omadusele, näiteks ajaloole või valmistusviisile viitavate mõistete kasutamist reguleerivad erisätted;ê 1601/91 (kohandatud)b) eeskirjad, mis reguleerivad selliste mahutites Ö aromatiseeritud jookide Õ etikettimist, mis ei ole mõeldud lõpptarbijale.ò uusNeed meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 13 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.ê 1601/91 (kohandatud)Artikkel 91. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada aromatiseeritud jookide seotud ühenduse sätete järgimine. Selleks nimetavad nad ametisse ühe või mitu esindajat, kes kontrollivad nende sätete järgimist.II lisas loetletud toodete puhul võib vastavalt artikli 13 Ö lõikes 2 ettenähtud Õ korrale otsustada, et nende liikumiseks ühenduse piires tagatakse selline järelevalve ja kaitse juhtkonna kinnitatud äridokumentidega ning asjakohaste registrite pidamisega.2. II lisas loetletud eksporditavatele jookidele võib vastavalt artikli 13 Ö lõikes 2 ettenähtud Õ korrale kehtestada jookide ehtsust tõendavate dokumentide süsteemi, et kõrvaldada pettused ja võltsingud.ê 1601/91Kui lõikes 1 osutatud süsteemi ei kehtestata, rakendavad liikmesriigid oma dokumentide ehtsuse tõestamise süsteeme tingimusel, et need vastavad ühenduse eeskirjadele.ê 1601/91 (kohandatud)3. Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal kvalifitseeritud häälteenamusega vastu vajalikud meetmed aromatiseeritud jooke käsitlevate ühenduse sätete ühtseks kohaldamiseks, eelkõige liikmesriikide pädevate asutuste omavaheliste suhete ja kontrolli alal.4. Liikmesriigid ja komisjon edastavad üksteisele käesoleva määruse rakendamiseks vajalikku teavet. Sellise teabe edastamise ja levitamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artikli 13 Ö lõikes 2 ettenähtud Õ korras.ê 1601/91Artikkel 10Käesolevas määruses määratletud importjooke, millel on geograafiline märgistus, võib nende ühenduses turustamiseks lugeda vastastikuste kokkulepete põhjal artikli 9 lõike 1 teises lõigus nimetatud järelevalve ja kaitse alla kuuluvaks.ê 1601/91 (kohandatud)Esimest lõiku rakendatakse läbirääkimistel saavutatud kokkulepete alusel, mis sõlmitakse kolmandate riikidega asutamislepingu artiklis Ö 133 Õ sätestatud korras.Rakenduseeskirjad ja esimeses lõigus nimetatud toodete loend võetakse vastu artikli Ö 13 lõikes 3 ettenähtud Õ korras.ê 3378/94 art 1 lg 2 (kohandatud)Artikkel 111. Liikmesriigid võtavad vastu kõik vajalikud meetmed selleks, et võimaldada asjaosalistel intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu Ö [19] Õ artiklites 23 ja 24 Ö kehtestatud Õ tingimustel takistada käesoleva määrusega hõlmatud toodetele viitavate geograafiliste märgistuste kasutamist ühenduse territooriumil nende toodete puhul, mis kõnealuse geograafilise märgistusega viidatud kohast ei pärine, kaasa arvatud ka neil juhtudel, kui on viidatud toote tegelikule päritolule või kui geograafiline märgistus on esitatud tõlgitud kujul või kui sellega kaasnevad mõisted „sarnane”, „tüüpi”, „laadi”, „imitatsioon” vms.ê 3378/94 art 1 lg 2Käesolevas artiklis kasutatakse mõistet „geograafiline märgistus” kõikide tähistuste puhul, mis seostavad toote päritolu mõne Maailmakaubanduse Organisatsiooni kolmanda liikmesriigi territooriumiga või mõne selle piir- või paikkonnaga, juhul kui selle toote kvaliteeti, mainet või muid eriomadusi võib kindlalt seostada nimetatud geograafilise päritoluga.ê 3378/94 art 1 lg 2 (kohandatud)2. Lõiget 1 kohaldatakse sõltumata artiklist 10 ja ühenduse õigusaktide muudest sätetest, millega kehtestatakse selle määrusega hõlmatud toodete kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad.3. Käesoleva artikli üksikasjalikud rakenduseeskirjad võetakse vajadusel vastu artikli Ö 13 lõikes 3 ettenähtud Õ korras.ê 1601/91 (kohandatud)ð uusArtikkel 12Ekspordiks mõeldud aromatiseeritud joogid peavad vastama käesoleva määruse sätetele, välja arvatud ð komisjoni ï artiklis 14 ettenähtud korras otsustatud erandid.ð Need meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 13 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. ïê 1882/2003 art 2 ja lisa II p 6 (kohandatud)Artikkel 131. Ö Komisjoni abistab Õ käesolevas määruses osutatud jookide rakenduskomitee, edaspidi „komitee”.2. Komitee võtab vastu oma töökorra.2. Kui viidatakse käesolevale Ö lõikele Õ, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.ê 1882/2003 art 2 ja lisa II p 6Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 ettenähtud ajavahemik on üks kuu.ê 1882/2003 art 3 ja lisa III p 23 (kohandatud)3. Kui viidatakse käesolevale Ö lõikele Õ, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artikli 8 sätteid.ê 1882/2003 art 3 ja III lisa p 23Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.ò uus4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.ê 1601/91 (kohandatud)Ö 5. Õ Komitee võib omal algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse korral käsitleda kõiki eesistujalt talle suunatud küsimusi.Ö Artikkel 14 ÕÖ Enne 17. detsembrit 1991 toodetud ja märgistatud aromatiseeritud jookide müük on lubatud kuni varude lõppemiseni. ÕêArtikkel 15Määrus (EMÜ) nr 1601/91 tunnistatakse kehtetuks.Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.ê 1601/91 (kohandatud)Artikkel 16Käesolev määrus jõustub Ö kahekümnendal Õ päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ö Liidu Õ Teatajas.ê 1601/91Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, [...]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[...] [...]ê 1601/91I LISAArtikli 3 punktis d nimetatud etüülalkoholi omadused1. Organoleptilised omadused: | Peale toorainest tuleneva maitse muud maitset ei esine |2. Minimaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides: | 96,0 % mahust |3. Jääkainete maksimumtase |üldine happesus 100 % alkoholi hektoliitri kohta äädikhappe grammides: | 1,5 |estrite sisaldus 100 % alkoholi hektoliitri kohta etüülatsetaadi grammides: | 1,3 |aldehüüdide sisaldus 100 % alkoholi hektoliitri kohta atseetaldehüüdi grammides: | 0,5 |kõrgemate alkoholide sisaldus 100 % alkoholi hektoliitri kohta isobutüülalkoholi grammides: | 0,5 |metanoolisisaldus grammides 100 % alkoholi hektoliitri kohta: | 50 |kuivekstrakti sisaldus grammides 100 % alkoholi hektoliitri kohta: | 1,5 |lämmastikku sisaldavate lenduvate aluste sisaldus 100 % alkoholi hektoliitri kohta lämmastikku grammides: | 0,1 |furfuroolisisaldus: | Ei esine |______________  II LISAVeinitoodete baasil valmistatud aromatiseeritudjookide geograafilised tähistused,millele on viidatud artikli 6 lõikes 2Nürnberger Glühweinê 2061/96 art 1 p 7Thüringer Glühweinê 1601/91Vermouth de ChambéryVermouth di Torino______________éIII LISAKehtetuks tunnistatud määrus koos muudatustegaNõukogu määrus (EMÜ) nr 1601/91 (EÜT L 149, 14.6.1991, lk 1) |Nõukogu määrus (EMÜ) nr 3279/92 (EÜT L 327, 13.11.1992, lk 1) |1994. aasta ühinemisakt lisa I punkt V.B.VII.8 (EÜT L 241, 29.8.1994, lk 125) |Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 3378/94 (EÜT L 366, 31.12.1994, lk 1) | ainult artikkel 1 lõige 2 |Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 2061/96 (EÜT L 277, 30.10.1996, lk 1) |Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1) | ainult lisa II punkt 6 ja lisa III punkt 23 |2005. aasta ühinemisakt lisa III punkt 2.2 (ELT L 157, 21.6.2005, lk 234) |______________LISA IVVastavustabelMäärus (EMÜ) nr 1601/91 | Käesolev määrus |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 lõige 1 sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 1 sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 1 punkt a sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 1 punkt a sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 1 punkt a esimene taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt a alapunkt i |Artikkel 2 lõige 1 punkt a teine taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt a alapunkt ii |Artikkel 2 lõige 1 punkt a kolmas taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt a alapunkt iii |Artikkel 2 lõige 1 punkt a neljas taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt a alapunkt iv |Artikkel 2 lõige 1 punkt a viies taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt a alapunkt v |Artikkel 2 lõige 1 punkt a lõpuosa | Artikkel 2 lõige 1 punkt a lõpuosa |Artikkel 2 lõige 1 punkt b sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 1 punkt b sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 1 punkt b esimene taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt b alapunkt i |Artikkel 2 lõige 1 punkt b teine taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt b alapunkt ii |Artikkel 2 lõige 1 punkt b kolmas taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt b alapunkt iii |Artikkel 2 lõige 1 punkt b neljas taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt b alapunkt iv |Artikkel 2 lõige 1 punkt b viies taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt b alapunkt v |Artikkel 2 lõige 1 punkt b lõpuosa | Artikkel 2 lõige 1 punkt b lõpuosa |Artikkel 2 lõige 1 punkt c sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 1 punkt c sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 1 punkt c esimene taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt c alapunkt i |Artikkel 2 lõige 1 punkt c teine taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt c alapunkt ii |Artikkel 2 lõige 1 punkt c kolmas taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt c alapunkt iii |Artikkel 2 lõige 1 punkt c neljas taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt c alapunkt iv |Artikkel 2 lõige 1 punkt c viies taane | Artikkel 2 lõige 1 punkt c alapunkt v |Artikkel 2 lõige 1 punkt c lõpuosa | Artikkel 2 lõige 1 punkt c lõpuosa |Artikkel 2 lõige 2 | Artikkel 2 lõige 2 |Artikkel 2 lõige 3 sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 3 punkt a sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt a sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 3 punkt a esimene taane | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt a alapunkt i |Artikkel 2 lõige 3 punkt a teine taane | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt a alapunkt ii |Artikkel 2 lõige 3 punkt a kolmas taane | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt a alapunkt iii |Artikkel 2 lõige 3 punkt a neljas taane | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt a alapunkt iv |Artikkel 2 lõige 3 punkt a lõpuosa | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt a lõpuosa |Artikkel 2 lõige 3 punktid b kuni f | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punktid b kuni f |Artikkel 2 lõige 3 punkt f a | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt g |Artikkel 2 lõige 3 punkt g | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt h |Artikkel 2 lõige 3 punkt h | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt i |Artikkel 2 lõige 3 punkt i | Artikkel 2 lõige 3 esimene lõik punkt j |Artikkel 2 lõige 3 punkt j | Artikkel 2 lõige 3 teine ja kolmas lõik |Artikkel 2 lõige 4 sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 4 punkt a sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt a sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 4 punkt a esimene taane | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt a alapunkt i |Artikkel 2 lõige 4 punkt a teine taane | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt a alapunkt ii |Artikkel 2 lõige 4 punkt b sissejuhatavad sõnad | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt b sissejuhatavad sõnad |Artikkel 2 lõige 4 punkt b esimene taane | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt b alapunkt i |Artikkel 2 lõige 4 punkt b teine taane | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt b alapunkt ii |Artikkel 2 lõige 4 punkt b kolmas taane | Artikkel 2 lõige 4 esimene lõik punkt b alapunkt iii |Artikkel 2 lõige 4 punkt c | Artikkel 2 lõige 4 teine ja kolmas lõik |Artikkel 2 lõiked 5, 6 ja 7 | Artikkel 2 lõiked 5, 6 ja 7 |Artiklid 3, 4 ja 5 | Artiklid 3, 4 ja 5 |Artikkel 6 lõige 1 | Artikkel 6 lõige 1 |Artikkel 6 lõige 2 punkt a | Artikkel 6 lõige 2 esimene lõik |Artikkel 6 lõige 2 punkt b | Artikkel 6 lõige 2 teine lõik |Artikkel 6 lõiked 3 ja 4 | Artikkel 6 lõiked 3 ja 4 |Artikkel 7 | Artikkel 7 |Artikkel 8 lõiked 1 kuni 4 | Artikkel 8 lõiked 1 kuni 4 |Artikkel 8 lõige 4a | Artikkel 8 lõige 5 |Artikkel 8 lõige 5 | Artikkel 8 lõige 6 |Artikkel 8 lõige 6 | Artikkel 8 lõige 7 |Artikkel 8 lõige 7 | Artikkel 8 lõige 8 |Artikkel 8 lõige 8 | Artikkel 8 lõige 9 |Artikkel 8 lõige 9 | Artikkel 8 lõige 10 |Artikkel 9 | Artikkel 9 |Artikkel 10 | Artikkel 10 |Artikkel 10a | Artikkel 11 |Artikkel 11 | Artikkel 12 |Artikkel 12 lõige 1 | Artikkel 13 lõige 1 |Artikkel 12 lõige 2 | _ |Artikkel 13 | Artikkel 13 lõige 2 |Artikkel 14 | Artikkel 13 lõige 3 |_ | Artikkel 13 lõige 4 |Artikkel 15 | Artikkel 13 lõige 5 |Artikkel 16 | _ |_ | Artikkel 15 |Artikkel 17 esimene lõik | Artikkel 16 |Artikkel 17 teine lõik esimene lause | _ |Artikkel 17 teine lõik teine lause | Artikkel 14 |Lisa I | Lisa I |Lisa II | Lisa II |_ | Lisa III |_ | Lisa IV |___________________[1] KOM(87) 868 PV.[2] Teostatud vastavalt komisjoni teatisele Euroopa Parlamendile ja nõukogule - acquis communautaire ’i kodifitseerimisest KOM(2001) 645 lõplik.[3] Vt käesoleva ettepaneku III lisa.[4] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).[5] ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.[6] ELT C [...], [...], lk [...].[7] ELT C [...], [...], lk [...].[8] ELT C [...], [...], lk [...].[9] EÜT L 149, 14.6.1991, lk 1. Määrust on viimati muudetud 2005. aasta ühinemisaktiga.[10] Vt lisa III.[11] Ö EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/142/EÜ (ELT L 368, 23.12.2006, lk 110) Õ.[12] Ö EÜT L 330, 5.12.1998, lk 32. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1) Õ.[13] EÜT L 229, 30.8.1980, lk 1. Ö Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003. Õ[14] EÜT L 184, 15.7.1988, lk 61. Ö Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003. Õ[15] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).[16] EÜT L 179, 14.7.1999. lk 1.[17] EÜT L 160, 12.6.1989, lk 1.[18] EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27.[19] EÜT L 336, 23.12.1994, lk 219.


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0457

Ettepanek: Nõukogu määrus millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandiga  /* KOM/2006/0457 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 14.8.2006KOM(2006) 457 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandiga(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta on sätestatud kriteeriumid erandi jaoks, mis võimaldab pakkimiskeskustel jätkata munade pesemist kuni 31. detsembrini 2006.Põllumajandusalaste õigusaktide lihtsustamise eesmärgil võttis nõukogu 19. juunil 2006 vastu uue nõukogu määruse, mis asendab nõukogu määrust (EMÜ) nr 1907/90 ja jõustub 1. juulil 2007. Kuni nõukogu uue määruse vastuvõtmiseni munade turustusnormide kohta tuleks munade pesemist käsitleva ajutise erandi kehtivusaega, mis oli määrusega (EMÜ) nr 1907/90 ette nähtud 31. detsembrini 2006, pikendada 1. juulini 2007.Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandigaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta,[1] eriti selle artikli 2 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määruse (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta[2] artikli 6 lõikes 4 on sätestatud kriteeriumid erandi jaoks, mis võimaldab pakkimiskeskustel jätkata munade pesemist kuni 31. detsembrini 2006.2.  Kõnealune erand on siiani määratud üheksale pakkimiskeskusele Rootsis ja ühele Madalmaades. Kuni nõukogu 19. juuni 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1028/2006 munade turustusnormide kohta[3] kohaldamiseni 1. juulil 2007 tuleks munade pesemist käsitlevat üleminekuaega pikendada kõnealuse kuupäevani.3.  Seepärast tuleks määrust (EMÜ) nr 1907/90 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EMÜ) nr 1907/90 artikli 6 lõike 4 esimeses lõigus asendatakse kuupäev „31. detsember 2006“ kuupäevaga „30. juuni 2007“.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] EÜT L 282, 1.11.1975, lk 49. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 679/2006. (ELT L 119, 4.5.2006, lk 1).[2] EÜT L 173, 6.7.1990, lk 5. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1039/2005 (ELT L 172, 5.7.2005, lk 1).[3] ELT L 186, 7.7.2006, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52010PC0083

Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes  /* KOM/2010/0083 lõplik - COD 2010/0051 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 9.3.2010KOM(2010) 83 lõplik2010/0051 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtesSELETUSKIRI1. Ettepaneku taust: uus institutsionaalne raamistik1. detsembril 2009 jõustunud Lissaboni lepinguga (edaspidi „uus alusleping”) muudetakse seadusandja poolt komisjonile delegeeritud rakendamisvolituste raamistikku märkimisväärselt. Erinevalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu (edaspidi „EÜ asutamisleping”) sätetest (artiklist 202) eristatakse uues aluslepingus selgelt ühest küljest komisjonile delegeeritud õigust võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad, mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi (delegeeritud õigusakte), ning teisest küljest komisjonile antud õigust võtta vastu rakendusakte. Kõnealuste õigusaktide suhtes kohaldatakse täiesti erinevaid õigusraamistikke:-  uue aluslepingu (delegeeritud õigusakte käsitlevate) sätetega, mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artiklis 290, antakse seadusandjale õigus komisjoni õiguste kasutamist kontrollida delegeerimise tagasi võtmise õiguse ja/või vastuväidete esitamise õiguse abil. Juba kõnealused sätted ise on piisavad ning nende kohaldamiseks ei ole vaja eraldi õiguslikult siduvat raamistikku.-  Uue aluslepingu rakendusakte käsitlevate sätetega, mis on esitatud aluslepingu artiklis 291, ei nähta Euroopa Parlamendile ega nõukogule komisjoni rakendamisvolituste teostamise kontrollimisel ette mingit rolli. Sellist kontrolli saavad teostada vaid liikmesriigid ja sellise kontrolli mehhanismide kehtestamiseks on vaja õiguslikku raamistikku.Kaht väga erinevat õigusraamistikku luues püüdsid uue aluslepingu autorid kahe erinevat liiki õigusakti iseloomu paremini arvesse võtta:-  delegeeritud õigusaktide puhul delegeerib seadusandja komisjonile õiguse võtta meetmeid, mida ta oleks võinud võtta ise. Seetõttu kontrollib komisjonile delegeeritud õiguste kasutamist seadusandja.-  Rakendusaktide puhul on kontekst sootuks teine. Euroopa Liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamise eest vastutavad loomupäraselt liikmesriigid. Juhtudel, mil selliseid põhilisi õigusakte peab rakendama ühetaolistel tingimustel, peab rakendamisvolitusi teostama aga komisjon. Seetõttu vastutavad komisjoni rakendamisvolituste teostamise kontrollimise eest liikmesriigid.Uue aluslepingu sätetega pannakse seadusandjad võrdsetesse tingimustesse ka volituse alusel antud õiguste ja rakendamisvolituste andmise seisukohast.EÜ asutamislepingu kohaselt võis rakendamisvolitused komisjonile anda nõukogu. Teatavatel juhtudel võis nõukogu jätta rakendamisvolitused ka endale.Uue aluslepingu sätete kontekstis võib rääkida aluslepingust tulenevast otsesest kohustusest, mille kohaselt juhul, kui see on vajalik õigusaktide ühetaolise rakendamise tagamiseks, peab kõnealuste õigusaktidega andma rakendamisvolitused komisjonile. Põhjendatud juhtudel ning Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi leping”) artiklites 24 ja 26 sätestatud juhtudel võib nende õigusaktide alusel anda rakendamisvolitused komisjoni asemel ka nõukogule. See aga ei tähenda, et nõukogul oleks mingi roll komisjonile antud rakendamisvolituste teostamise kontrollimisel.Uues aluslepingus on selgelt sätestatud, et juhul, kui kontrollimist nõutakse õiguslikult siduva Euroopa Liidu õigusaktiga, kontrollivad komisjonipoolset rakendamist üksnes liikmesriigid.Aluslepingu artikli 290 rakendamise osas on komisjon esitanud oma seisukohad delegeeritud õigusaktide ulatuse, õiguste delegeerimise raamistiku ja delegeeritud õigusaktide koostamiseks kasutatavate töömeetodite kohta teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule (KOM(2009)673, 9. detsember 2009).2. Ettepaneku eesmärgid ja sisu2.1. Ettepaneku põhjendus ja olulisemad põhimõttedAluslepingu artiklis 291 on sätestatud, et Euroopa Parlament ja nõukogu sätestavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt eelnevalt määruste abil eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. Käesoleva ettepaneku eesmärk on rakendada aluslepingu artiklit 291.Käesolev ettepanek juhindub ennekõike aluslepingu uutest sätetest ja punktis 1 kirjeldatud uuest institutsionaalsest raamistikust. Leping tugineb aga ka nõukogu otsusele 1999/468/EÜ (edaspidi „komiteemenetluse otsus”) ja otsuse rakendamisel saadud kogemusele, selle sätteid samas lihtsustades, võttes eelkõige arvesse järgnevaid üldpõhimõtteid:-  komisjoni rakendamisvolituste teostamise kontrollimise eest vastutavad liikmesriigid;-  menetlusnõuded peaksid olema proportsionaalsed rakendusaktide iseloomuga.2.2. Ettepaneku peamised elemendid, sealhulgas sarnasused ja uuendused seoses komiteemenetluse otsusegaEttepaneku põhielemendid on järgnevad:-  ettepanekus säilitatakse komiteemenetluse otsuses (artiklis 3) sätestatud komiteestruktuur, kuid seda ratsionaliseeritakse vastavalt alltoodule:-  ette on nähtud vaid kaks menetlust: nõuandemenetlus, mille puhul võetakse arvesse olemasolevat nõuandemenetlust, ning uus kontrollimenetlus, mis asendab olemasolevad korralduskomitee ja regulatiivkomitee menetlused (artiklid 4 ja 5);-  üldreeglina kohaldatakse nõuandemenetlust, mida võib kasutada kõigi poliitikavaldkondade ja igat liiki siduvate rakendusmeetmete (artikli 2 lõige 3) puhul;-  kontrollimenetluse valikukriteeriumide puhul võetakse arvesse komiteemenetluse otsuses sätestatuid. Kuid selleks, et saavutada suuremat järjepidevust ning tagada, et menetlusnõuded oleksid proportsionaalsed vastuvõetavate rakendusaktide iseloomuga, on kõnealused kriteeriumid siduvad selles mõttes, et kõnealust kontrollimenetlust saab kasutada üksnes siis, kui kriteeriumid on täidetud (artikli 2 lõige 2) ;-  kontrollimenetlus (artikkel 5) toimib järgnevalt:-  kui komitee esitab kavandatavate meetmete kohta negatiivse arvamuse, ei ole komisjonil võimalik neid vastu võtta. Komisjonil on võimalik esitada eelnõu komiteele uuesti teiseks aruteluks või esitada muudetud eelnõu. Äärmiselt erakorralistel tingimustel on komisjonil võimalik kavandatavad meetmed vastu võtta negatiivsest arvamusest hoolimata, kuid sellisel juhul jääb viimane sõna komiteele ajavahemiku jooksul, mis ei ületa üht kuud;-  kui arvamust ei esitata, võib komisjon lõpuks otsustada, kas meetmed vastu võtta või mitte, võttes muu hulgas arvesse komitees väljendatud seisukohti;-  komitee positiivse arvamuse korral võtab komisjon meetmed vastu, välja arvatud juhul, kui erakorralised tingimused või uued asjaolud õigustavad nende vastu võtmata jätmist.Kontrollimenetluse raames on komiteel seega võimalik vältida seda, et komisjon võtab kavandatavad meetmed vastu, kui liikmesriikide kvalifitseeritud enamus on selle vastu. Kõnealuse menetluse hääletuseeskirjade puhul võetakse arvesse nõukogus nõutavaid hääletuseeskirju, kusjuures nõukogu tegutseb apellatsiooniorganina, et vältida kavandatavate meetmete vastuvõtmist komisjoni poolt komiteemenetluse otsuse raames. Samuti oleks asjakohane, et delegeeritud õigusakti tagasilükkamiseks aluslepingu artikli 290 alusel sarnaneksid kontrollimenetluse raames tegutsevate komiteede hääletuseeskirjad nõukogu hääletuseeskirjadele.Veel üks uuendus on aga see, et komisjon ei ole kohustatud kavandatavaid meetmeid vastu võtma juhul, kui ei saavutata ei poolt- ega vastuhäälte kvalifitseeritud enamust[1]. Sellistel juhtudel on tõepoolest vaja suuremat paindlikkust, et komisjon saaks kavandatavaid meetmeid muuta. Komisjonil peab olema võimalik otsustada, kas kavandatavaid meetmeid vastu võtta või mitte või esitada komiteele muudetud eelnõu, võttes muu hulgas arvesse komitees väljendatud seisukohti. Sellise paindlikkuse kehtestamine lubab ühest küljest paremini arvesse võtta liikmesriikide seisukohti ja teisest küljest aitab see parandada vastuvõetavate otsuste kvaliteeti ja asjakohasust.-  Nähakse ette erimenetlused, et meetmeid saaks viivitamata kohaldada olukorra tungiva kiireloomulisuse tõttu ja juhul, kui see nähakse ette põhiõigusaktiga (artikkel 6). Kõnealune säte lubab asjaomasel komiteel meedet analüüsida ja esitada selle kohta arvamuse pärast selle vastuvõtmist komisjoni poolt. Kui meede ei ole kontrollimenetluse raames komitee arvamusega kooskõlas, on komisjon kohustatud meetme kehtetuks tunnistama, kuid võib selle jõusse jätta, kui see on põhjendatud piiratud hulgal kaalutlustel, näiteks tervise- ja julgeolekukaalutlustel.-  Ettepanek sisaldab endiselt sätteid komiteede töökorraeeskirjade (artikkel 7) ja komiteemenetlusi käsitleva teabe üldsusele kättesaadavuse (artikli 8 lõige 3) kohta.-  Tuginedes komiteemenetluse otsuse rakendamisel saadud kogemusele, on ettepanekusse lisatud ka mitu olulist sätet, mis kujutavad endast üldlevinud tava, kuid mida siiani otsuses ei käsitletud või käsitleti üksnes komiteede töökorraeeskirjades. Need hõlmavad sätteid kirjalike menetluste kasutamise kohta (artikli 3 lõige 5) komiteede arvamuse saamiseks ja kavandatavate meetmete muutmise võimalust, et võtta enne komitee ametliku arvamuse esitamist arvesse selles toimunud arutelusid (artikli 3 lõige 4).-  Ehkki komisjoni rakendamisvolituste teostamise kontrollimisel on oma roll täita üksnes liikmesriikidel, peab mõlemat seadusandjat komiteemenetlustest nõuetekohaselt ja regulaarselt teavitama olemasoleva komiteemenetluse dokumentide registri jätkuva kasutamise kaudu, kusjuures registrit kohandatakse uute menetlustega (artikli 8 lõiked 1 ja 2). See õigus teabele ei peata otsustamisprotsessi, kuna see annaks seadusandjatele aluslepingu artikliga 291 kokkusobimatu tagasivõtmise õiguse.-  Lõpuks nähakse ettepanekus selguse, järjepidevuse ja tõhususe huvides ette olemasoleva õigustiku automaatne vastavusseviimine uute menetlustega (artikkel 10). Kõiki viiteid komiteemenetluse otsuses, välja arvatud selle artiklis 5a sätestatud menetlustele tuleb käsitada viidetena määruse vastavatele menetlustele: sellise lähenemisviisi eeliseks on keerulise olukorra vältimine, milles vanad ja uued komiteemenetlused kehtiksid paralleelselt; ühtlasi välditaks sellega vajadust viia olemasolevad õigusaktid uue korraga vastavusse ükshaaval või koondmääruste abil. Selleks et ette valmistada register, mis peab tehniliselt toime tulema kõigi olemasolevate menetluste automaatse vastavusseviimisega, hakatakse artiklit 10 kohaldama kaks kuud pärast määruse jõustumist.-  Selline uue süsteemi kasutuselevõtt ei mõjuta käimasolevaid menetlusi, mille puhul on arvamus juba esitatud kas komitee koosolekul või kirjaliku menetluse raames (artikkel 11). See ei tähenda, et käimasolevad menetlused, mille puhul ei ole arvamust esitatud, tuleks peatada ja algatada nullist; need peaksid jätkuma: koosolekud peaksid toimuma ja kirjalikud menetlused jätkuma. Sellise vastavusseviimise tagajärjed seonduvad sisuliselt tõepoolest pärast komitee arvamuse vastuvõtmist järgitava menetlusega.-  Artikleid 10 ja 11 ei kohaldata nõukogu otsusega 1999/468/EÜ reguleerimata erimenetluste suhtes, eelkõige menetluste suhtes, mis on loodud ühise kaubanduspoliitika rakendamiseks. Seetõttu kohaldatakse kõnealuseid erimenetlusi jätkuvalt seni, kuni on vastu võetud põhiõigusaktid, mille puhul võetakse arvesse aluslepingu artikliga 291 loodud rakendamisvolituste süsteemi ning käesolevas ettepanekus sätestatud eeskirju ja üldpõhimõtteid, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes.2010/0051 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtesEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 291 lõiget 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[2]ning arvestades järgmist:(1) Kui õiguslikult siduvaid Euroopa Liidu õigusakte (edaspidi „põhiõigusaktid”) peab rakendama ühetaolistel tingimustel, antakse rakendamisvolitused kõnealuste õigusaktidega komisjonile või põhjendatud juhtudel ning Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi leping”) artiklites 24 ja 26 sätestatud juhtudel nõukogule.(2) Euroopa Ühenduse asutamislepingu kontekstis reguleeriti rakendusõiguste komisjonipoolset kasutamist nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ.(3) Euroopa Liidu toimimise lepinguga (edaspidi „alusleping”) nõutakse nüüd, et Euroopa Parlament ja nõukogu sätestaksid eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes.(4) On vaja tagada, et sellise kontrolli menetlused oleksid konkreetsed, tõhusad ja proportsionaalsed rakendusaktide iseloomuga ning et nende puhul võetaks arvesse aluslepingu institutsionaalseid nõudeid ja otsuse 1999/468/EÜ rakendamisel saadud kogemust ning järgitud ühist tava.(5) On asjakohane, et nendes põhiõigusaktides, milles nõutakse, et liikmesriigid kontrollivad komisjonipoolset rakendusaktide vastuvõtmist, nähakse selliseks kontrolliks ette liikmesriikide esindajatest koosnevad komiteed, kus eesistujana tegutseb komisjon.(6) Komisjonipoolse rakendamisvolituste teostamise suhtes kohaldatavate nõuete lihtsustamiseks peaks eksisteerima vaid kaks menetlust: nõuandemenetlus ja kontrollimenetlus.(7) Lihtsustamise huvides tuleks komiteede suhtes kohaldada ühiseid eeskirju, sealhulgas nende menetluste toimimise ja arvamuste kirjaliku menetluse raames esitamise võimalusega seonduvaid põhisätteid.(8) On vaja kehtestada rakendusaktide vastuvõtmiseks kasutatava menetluse valiku kriteeriumid. Selleks, et saavutada suuremat järjepidevust ning tagada, et menetlusnõuded oleksid proportsionaalsed vastuvõetavate rakendusaktide iseloomuga, peaksid kõnealused kriteeriumid olema siduvad.(9) Kontrollimenetlust tuleks kohaldada üksnes põhiõigusaktide rakendamiseks mõeldud üldmeetmete ja potentsiaalselt olulise mõjuga erimeetmete vastuvõtmise suhtes. Kontrollimenetluse raames liikmesriikide poolt teostatav kontroll peaks olema selline, et kui meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, ei saa neid vastu võtta, välja arvatud üksnes äärmiselt erakorralistel tingimustel, mil komisjon saaks meetmed vastu võtta ja neid rakendada piiratud ajavahemiku jooksul negatiivsest arvamusest hoolimata. Kui komitee arvamust ei esita, peaks komisjonil olema võimalik kavandatavaid meetmeid muuta, võttes arvesse komitees väljendatud seisukohti.(10) Nõuandemenetlust tuleks kohaldada kõigil muudel juhtudel ja juhul, kui seda peetakse kõige sobivamaks.(11) Kui see on põhiõigusaktiga ette nähtud, peaks olema võimalik vastu võtta meetmeid, mida saab olukorra tungiva kiireloomulisuse tõttu kohaldada viivitamata.(12) Euroopa Parlamenti ja nõukogu tuleks komiteemenetlustest korrapäraselt teavitada.(13) Tagada tuleks komiteemenetlusi käsitleva teabe kättesaadavus üldsusele.(14) Otsus 1999/468/EMÜ tuleks tunnistada kehtetuks. Selleks et tagada üleminek otsuses 1999/468/EÜ sätestatud korralt käesolevas määruses sätestatud korrale, tuleks olemasolevate õigusaktide kõiki viiteid kõnealuses otsuses sätestatud menetlustele, välja arvatud selle artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele, käsitada viidetena käesolevas määruses sätestatud vastavatele menetlustele. Otsuse 1999/468/EÜ artiklile 5a viitavate olemasolevate põhiõigusaktide tõttu tuleks kõnealuse artikli toime säilitada.(15) Käesolev määrus ei mõjuta aluslepingus sätestatud komisjoni õigusi konkurentsieeskirjade rakendamisel,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1 EesmärkKäesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis kehtivad mehhanismide suhtes, mida kohaldatakse juhul, kui õiguslikult siduva Euroopa Liidu õigusaktiga (edaspidi „põhiõigusakt”) nõutakse, et liikmesriigid kontrollivad komisjonipoolset siduvate rakendusaktide vastuvõtmist.Artikkel 2Menetluse valik1. Asjaomaste rakendusmeetmete liigist sõltuvalt võidakse põhiõigusaktiga ette näha kontrollimenetluse või nõuandemenetluse kohaldamine.2. Kontrollimenetlust võidakse kohaldada üksnes järgnevate õigusaktide vastuvõtmise suhtes:a) üldised rakendusmeetmed;b) muud rakendusmeetmed, mis seonduvad:i) ühise põllumajandus- ja kalanduspoliitikaga;ii) keskkonna, julgeoleku ja turvalisuse või inimeste, loomade või taimede tervise või julgeoleku kaitsmisega;iii) ühise kaubanduspoliitikaga.3. Kõigi muude rakendusmeetmete ja vajaduse korral lõikes 2 nimetatud rakendusmeetmete suhtes kohaldatakse nõuandemenetlust.Artikkel 3Üldsätted1. Kui põhiõigusaktiga nähakse ette artiklites 4, 5 ja 6 viidatud menetluste kohaldamine, kohaldatakse käesoleva artikli lõigete 2–6 sätteid.2. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.3. Eesistuja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu.4. Komitee analüüsib kavandatavaid meetmeid. Eesistuja võib arvamuse esitamiseni esitada kavandatavate meetmete muudetud versiooni, et võtta arvesse komitees toimunud arutelusid. Sel eesmärgil võib eesistuja kokku kutsuda mitmeid komitee koosolekuid. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse.5. Eesistuja võib saada komitee arvamuse kirjaliku menetluse raames. Eesistuja saadab komiteeliikmetele kavandatavad meetmed, mille kohta soovitakse nende arvamust saada, ja määrab küsimuse kiireloomulisusest lähtuvalt tähtaja. Komiteeliige, kes enne määratud tähtaja möödumist otsesõnu ei väljenda vastuseisu ega loobu hääletamisest, loetakse kavandatavad meetmed vaikimisi heakskiitnuks.Kooskõlas eelmise lõiguga määratud tähtaja jooksul võib iga komiteeliige taotleda kirjaliku menetluse lõpetamist ja kavandatavate meetmete analüüsimist komitee koosolekul. Eesistuja võib otsustada kirjalikku menetlust jätkata või selle tulemust saavutamata lõpetada, viimati nimetatud juhul kutsutakse võimalikult kiiresti kokku komitee koosolek.6. Komitee arvamus protokollitakse. Iga liikmesriik võib taotleda oma seisukoha protokollimist.Artikkel 4Nõuandemenetlus1. Komitee esitab oma arvamuse, vajaduse korral pärast hääletamist. Kui komitee hääletab, esitatakse arvamus aluslepingu artikli 238 lõikes 1 sätestatud häälteenamusega.2. Komisjon otsustab võetavad meetmed, võttes võimalikult suurel määral arvesse komitees toimunud arutelude põhjal tehtud järeldusi ja esitatud arvamust. Ta teatab komiteele, millisel viisil komitee arvamust on arvestatud.Artikkel 5Kontrollimenetlus1. Komitee esitab oma arvamuse ELi lepingu artikli 16 lõigetes 4 ja 5 sätestatud kvalifitseeritud häälteenamusega.2. Kui kavandatavad meetmed on komitee arvamusega kooskõlas, võtab komisjon need vastu, välja arvatud juhul, kui esile on kerkinud erakorralised tingimused või uued asjaolud, mis õigustaksid meetmete vastu võtmata jätmist. Sellisel juhul võib eesistuja esitada komiteele võetavate meetmete uue eelnõu.3. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, ei võta komisjon neid vastu. Eesistuja võib esitada kavandatavad meetmed komiteele täiendavaks aruteluks või esitada kavandatavate meetmete muudetud versiooni.4. Kui arvamust ei esitata, võib komisjon kavandatavad meetmed vastu võtta. Kui komisjon kavandatavaid meetmeid vastu ei võta, võib eesistuja esitada komiteele kavandatavate meetmete muudetud versiooni.5. Erandina lõikest 3 võib komisjon vastu võtta kavandatavad meetmed, mis ei ole komitee arvamusega kooskõlas, juhul kui nende viivitamata vastu võtmata jätmine häiriks märkimisväärselt turge või ohustaks inimeste julgeolekut või turvalisust või ELi finantshuve.Sellisel juhul teatab komisjon komiteele viivitamata meetmete vastuvõtmise põhjused ja komisjon võib esitada meetmed komiteele teiseks aruteluks. Kui vastuvõetud meetmed ei ole komitee teise arvamusega kooskõlas või kui meetmeid ei ole ühe kuu jooksul pärast nende vastuvõtmist esitatud teiseks aruteluks, tunnistab komisjon meetmed viivitamata kehtetuks. Kui meetmed on komitee teise arvamusega kooskõlas või kui arvamust ei esitata, jäävad kõnealused meetmed jõusse.Artikkel 6Viivitamata kohaldatavad meetmed1. Erandina artiklitest 4 ja 5 võidakse põhiõigusaktiga ette näha, et olukorra tungiva kiireloomulisuse tõttu kohaldatakse käesoleva artikli lõigetes 2–5 esitatud sätteid.2. Komisjon võtab vastu meetmed, mida kohaldatakse viivitamata.3. Eesistuja esitab lõikes 2 nimetatud meetmed viivitamata asjaomasele komiteele, et vastavalt põhiõigusaktis sätestatud menetlusele saada selle arvamus.4. Kontrollimenetluse puhul, mil meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas, nagu on kirjeldatud artikli 5 lõikes 3, tunnistab komisjon lõike 2 kohaselt vastuvõetud meetmed kehtetuks.5. Erandina lõikest 4 võib komisjon meetmed jõusse jätta keskkonna või inimeste, loomade või taimede tervise või julgeoleku kaitse, mereressursside säilitamise või julgeoleku või turvalisusega seonduvatel põhjendustel või selleks, et vältida turgude häirimist või selle ohtu. Sellistel juhtudel esitab eesistuja komiteele viivitamata samad meetmed teiseks aruteluks või meetmete muudetud versiooni.Lõikes 2 nimetatud meetmed jäävad jõusse nende kehtetuks tunnistamise või asendamiseni muu rakendusaktiga.Artikkel 7Töökorraeeskirjad1. Iga komitee võtab eesistuja ettepanekul liikmete häälteenamusega vastu oma töökorra, mille aluseks on standardeeskirjad, mille komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas .Vajaduse korral kohandavad olemasolevad komiteed oma töökorraeeskirjad standardeeskirjadega.2. Komiteedele kohaldatakse komisjoni suhtes kehtivaid dokumentide üldsusele kättesaadavuse ja andmekaitse põhimõtteid ja tingimusi.Artikkel 8Komiteemenetlusi käsitlev teave1. Komisjon peab komiteemenetluste registrit, milles sisalduvad:a) komiteede koosolekute päevakorrad,b) protokollide kokkuvõtted ning nimekirjad asutustest ja organisatsioonidest, kuhu kuuluvad liikmesriikide poolt neid esindama määratud isikud,c) kavandatavad meetmed, mille kohta komiteedel palutakse esitada arvamus,d) hääletustulemused,e) komiteede arvamuse esitamise järel koostatud kavandatavate meetmete lõppversioon,f) teave meetmete komisjoni poolt lõpliku vastuvõtmise kohta ningg) statistilised andmed komiteede töö kohta.2. Euroopa Parlamendil ja nõukogul on lõikes 1 nimetatud teabele juurdepääs.3. Registris avaldatakse viited kõigile lõike 1 punktides a–f nimetatud dokumentidele ning lõike 1 punktis g nimetatud teabele.Artikkel 9Otsuse 1999/468/EÜ kehtetuks tunnistamineOtsus 1999/468/EÜ tunnistatakse kehtetuks.Kehtetuks tunnistatava otsuse artiklile 5a viitavate olemasolevate põhiõigusaktide tõttu säilitatakse kõnealuse artikli toime.Artikkel 10Olemasolevate põhiõigusaktide muutmine1. Juhul kui enne käesoleva määruse jõustumist vastuvõetud põhiõigusaktides on sätestatud otsusega 1999/468/EÜ kooskõlas olev komisjoni rakendamisvolituste teostamine, kohaldatakse järgnevaid eeskirju:a) viidet otsuse 1999/468/EÜ artiklile 3 käsitatakse viitena käesoleva määruse artiklile 4;b) viidet otsuse 1999/468/EÜ artiklitele 4 ja 5 käsitatakse viitena käesoleva määruse artiklile 5;c) viidet otsuse 1999/468/EÜ artiklile 6 käsitatakse viitena käesoleva määruse artiklile 6;d) viidet otsuse 1999/468/EÜ artiklitele 7 ja 8 käsitatakse viitena käesoleva määruse artiklile 8.2. Kõigi olemasolevate komiteede suhtes kohaldatakse käesoleva määruse artikleid 3 ja 7.Artikkel 11ÜleminekukordKäesolev määrus ei mõjuta käimasolevaid menetlusi, mille puhul komitee on oma arvamuse otsuse 1999/468/EÜ kohaselt juba esitanud.Artikkel 12Käesolev määrus jõustub 1. oktoobril 2010.Käesoleva määruse artiklit 10 kohaldatakse alates 1. detsembrist 2010.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] Komiteemenetluse otsuse raames pidi komisjon kavandatavad meetmed vastu võtma juhul, kui komitee ei suutnud korralduskomitee menetluse raames arvamust esitada ning kui apellatsiooniorganina tegutsev nõukogu ei suutnud regulatiivkomitee menetluse raames otsust vastu võtta.[2] ELT C , , lk .


|

52010PC0085

Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus, millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) seoses Euroopa välisteenistusega  /* KOM/2010/0085 lõplik - COD 2010/0054 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel, 24.3.2010KOM(2010) 85 lõplik2010/0054 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) seoses Euroopa välisteenistusegaSELETUSKIRIKomisjoni käesoleva ettepaneku eesmärk on muuta finantsmäärust, et viia see kooskõlla Lissaboni lepinguga ettenähtud Euroopa välisteenistuse (edaspidi „välisteenistus”) loomisega. Finantsmäärusega reguleeritakse kõiki ELi vahendite kasutamise suhtes kohaldatavaid eeskirju ja menetlusi ning kõik institutsioonid peavad sellest kinni pidama. Välisteenistuse loomise arvestamiseks tuleks muuta ka finantsmäärust täiendavaid rakenduseeskirju. Selleks esitatakse eraldi ettepanek. Välisteenistuse personalijuhtimise üksikasjad esitatakse personalieeskirjade muutmist käsitlevas eraldiseisvas komisjoni ettepanekus.Kavandatavad muudatused tuginevad Euroopa Ülemkogu 29.–30. oktoobril 2009 vastu võetud suunistele tulevase välisteenistuse loomiseks eraldiseisva teenistusena.2010. aasta esimese poolaasta lõpul esitab komisjon oma ettepaneku finantsmääruse korrapäraseks, iga kolme aasta tagant toimuvaks muutmiseks vastavalt finantsmääruse artiklile 184. Komisjon on aga seisukohal, et välisteenistuse kiireks loomiseks on vältimatu muuta finantsmäärust kiirkorras enne ja väljaspool iga kolme aasta tagant toimuvat muutmist. Muid Lissaboni lepingu rakendamisega seotud küsimusi on käsitletud eraldi ettepanekus, mille komisjon võttis vastu 3. märtsil 2010 (KOM (2010) 71 (lõplik)).1.  Välisteenistuse loomisega seonduvad peamised muudatusedEuroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi lepingu”) artikli 27 lõikes 3 on sätestatud, et kõrget esindajat abistab tema volituste täitmisel välisteenistus ning et teenistuse korraldus ja toimimine määratakse nõukogu otsusega kõrge esindaja ettepaneku põhjal pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ning komisjonilt nõusoleku saamist.Euroopa Ülemkogu esitas oma 29.–30. oktoobri 2009. aasta kohtumise järeldustes mõningad suunised tulevase välisteenistuse loomiseks eraldiseisva teenistusena ning kutsus kõrget esindajat üles looma välisteenistust „2010. aasta aprilliks”.Eelarve seisukohast käsitatakse välisteenistust institutsioonina finantsmääruse artikli 1 tähenduses: tal on eelarveautonoomia, st ELi eelarves on tal oma jagu. Nagu kõikidel muudel institutsioonidel on ka välisteenistusel halduskulud, mille täitmise kiidab heaks Euroopa Parlament. Euroopa Parlament kasutab seega välisteenistuse suhtes kõiki oma eelarve- ja kontrollivolitusi.Lisaks muudetakse praegu üle maailma asuvad komisjoni delegatsioonid ELi delegatsioonideks ja need hakkavad kuuluma välisteenistuse süsteemi. Kuna kõnealused delegatsioonid jätkavad välisabi andmist, mis on praegu enamiku jaoks ka põhiülesanne, tuleks leida võimalused, kuidas nad saaksid täita tegevuseelarvet, mitte kuuludes enam komisjoni koosseisu, võttes arvesse, et vastav osa nende töötajatest, st põhiülesannetega tegelevad ja finantstöötajad, jäävad komisjoni töötajateks. Komisjon on pööranud erilist tähelepanu sellele, et käesolev ettepanek võimaldaks välisteenistusel täita sellise ühtse välisteenistuse ülesannet, ilma et see nõrgestaks usaldusväärset finantsjuhtimist, vastutust ja ELi finantshuvide kaitset. Euroopa Parlament loomulikult jätkab komisjoni eelarve jao täitmise heakskiitmist. See hõlmab ka tegevusassigneeringuid, mida rakendavad ELi delegatsioonide juhid kui komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad.Selle eesmärgi saavutamiseks püütakse alati, kui välisteenistus täidab oma tegevuseelarvet, integreerida ta finantsmääruse muudatustega komisjoni finantsjuhtimise raamistikku. Sellega seoses on äärmiselt tähtis, et välisteenistus kasutaks ära komisjoni kogemusi, suuniseid, tugistruktuure ja koolitusi, mis on aastate jooksul välissuhete valdkonna finantsjuhtimise ja sisekontrolli alal välja kujunenud.Tehakse ettepanek rakendada lähenemisviisi, mille kohaselt komisjoni vastutavad peadirektorid volitavad ELi delegatsioonide juhte edasi kasutama rakendusvolitusi. Neist saaksid komisjoni edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad ja nad vastutaksid peadirektoraadi ees, mis on neile eelarve täitmisega seotud ülesanded edasi volitanud. Seega tehakse ettepanek kehtestada konkreetsed eeskirjad, mille kohaselt ELi delegatsioonide juhid rakendavad komisjoni eelarvejao täitmisel komisjoni eelarve täitmise eeskirju ja nende suhtes kohaldatakse samu kohustusi kui kõigi teiste komisjoni edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes. Selleks võib komisjon anda neile vajaduse korral asjakohaseid suuniseid.Kui välisteenistuse eelarvejao assigneeringute või komisjoni eelarvejaost edasivolitatud assigneeringute kasutamisel esineb finantsrikkumisi, kohaldatakse ELi delegatsioonide juhtide suhtes ka praeguseid OLAFit käsitlevaid eeskirju. Erisätteid OLAFi kohta ei ole vaja finantsmäärusesse lisada. Käesolev komisjoni ettepanek sisaldab aga uut sätet, mille kohaselt juhtudel, kui komisjon annab edasivolituse kaudu ELi delegatsioonide juhtidele rakendusvolitused, tegutseb komisjoni finantsrikkumiste uurimise toimkond ka välisteenistuse finantsrikkumiste uurimise toimkonnana.Ettepanek sisaldab uusi sätteid ka selle tagamiseks, et kõrge esindaja täidaks keskset rolli välisteenistuse ja komisjoni vahelisel nõuetekohasel kooskõlastamisel ja teabe vahetamisel.Lõpuks tehakse ELi delegatsioonide tõhusa juhtimise tagamiseks ettepanek, et haldus- ja toetuskuludega, millest rahastatakse delegatsioonide ühiseid kulusid, peaks tegelema üksainus tugiteenistus, olenemata sellest, millisesse eelarvejakku asjaomased assigneeringud on kantud. Sel eesmärgil tuleks finantsmääruse artiklis 50 ette näha (komisjoniga kokkulepitavate) üksikasjalike eeskirjade kehtestamise võimalus.2.  Rakenduseeskirju käsitlev komisjoni talituste töödokumentKäesoleva, finantsmääruse muutmist käsitleva komisjoni ettepaneku täiendamiseks esitatakse komisjoni talituste töödokumendis rakenduseeskirjadesse tehtavad nõutavad muudatused. Komisjon võtab kõnealused muudatused vastu siis, kui muudetud finantsmäärus võetakse vastu ja need käsitlevad erisätteid, mida tuleks kohaldada delegatsioonide juhtide suhtes, kui nad tegutsevad komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, eelkõige:-  asjaolu, et nad peavad enne ELi eelarve täitmise alustamist alla kirjutama edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate hartale, milles sätestatakse üksikasjalikult nende ülesanded ja kohustused;-  komisjoni eelarve täitmist käsitlevaid siseeeskirju;-  komisjoni poolt vastu võetud kutsenorme;-  komisjoni finantsrikkumiste uurimise toimkonda (finantsmääruses juba esitatut täiendavad sätted esitatakse rakenduseeskirjades).2010/0054 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärustEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 322, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,võttes arvesse kontrollikoja arvamust[1],tegutsedes tavapärase seadusandliku menetluse kohaseltning arvestades järgmist:3.  Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust[2] (edaspidi „finantsmäärus”), on kehtestatud eelarvepõhimõtted ja finantseeskirjad, millest tuleks lähtuda kõikide õigusaktide puhul. Lissaboni lepingus sätestatud muutustest tingituna tuleb finantsmääruse teatavaid sätteid muuta.4.  Lissaboni lepinguga luuakse Euroopa välisteenistus (edaspidi „välisteenistus”). Euroopa Ülemkogu 29. ja 30. oktoobri 2009. aasta järelduste kohaselt on välisteenistus eraldiseisev teenistus ja seda tuleks finantsmääruses käsitada institutsioonina.5.  Arvestades, et finantsmääruses tuleks välisteenistust käsitada institutsioonina, kiidab välisteenistuse eelarvejao kinnitatud assigneeringute puhul eelarve täitmise välisteenistuse poolt heaks Euroopa Parlament. Euroopa Parlament peaks jätkama ka komisjoni eelarvejao komisjonipoolse täitmise heakskiitmist. See hõlmab ka tegevusassigneeringuid, mille puhul eelarvet täidavad delegatsioonide juhid, kes tegutsevad komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena.6.  Lissaboni lepinguga nähakse ette, et komisjoni delegatsioonid muutuvad ELi delegatsioonidena välisteenistuse osaks. Delegatsioonide tõhusa juhtimise tagamiseks peaks kõigi ELi delegatsioonide haldus- ja toetuskuludega, millest rahastatakse ühiseid kulusid, tegelema üksainus tugiteenistus. Selleks et lihtsustada eelarve välisteenistuse ja nõukogu jagudesse kantud ELi delegatsioonide tegevusassigneeringute kasutamist, tuleks finantsmääruses ette näha komisjoniga kokkulepitavate üksikasjalike eeskirjade kehtestamise võimalus.7.  On vaja tagada ELi delegatsioonide toimimise järjepidevus ning eelkõige delegatsioonide poolt hallatava välisabi järjepidevus ja tõhusus. Seetõttu tuleks lubada komisjonil anda oma eelarve tegevuskulude täitmise volitused edasi ELi delegatsioonide juhtidele, kes kuuluvad eraldiseisva institutsioonina tegutseva välisteenistuse koosseisu. Juhtudel, mil komisjon täidab eelarvet otsese tsentraliseeritud täitmise raames, tuleks tal lubada teha ka seda ELi delegatsioonide juhtidele edasivolitamise teel. Komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajad peaksid jätkuvalt vastutama delegatsioonide siseste haldus- ja kontrollisüsteemide kindlaksmääramise eest, samal ajal kui ELi delegatsioonide juhid peaksid vastutama nimetatud haldus- ja kontrollisüsteemide asjakohase ülesehituse ja toimimise eest ning nende delegatsioonides hallatavate vahendite ja sooritatavate toimingute eest ning seetõttu kaks korda aastas aru andma.8.  Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte täitmiseks peaksid ELi delegatsioonide juhid, tegutsedes komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldama komisjoni eeskirju ning neil peaksid olema samad kohustused ja vastutus kui kõigil teistel komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel. Sel eesmärgil peaksid nad vajaduse korral pöörduma suuniste saamiseks komisjoni kui neid volitanud institutsiooni poole.9.  Komisjon jääb komisjoni eelarvejao välisteenistuse poolt täidetud osa heakskiitmise menetluse raames täielikult vastutavaks. ELi delegatsioonide juhid peaksid andma teavet, mida komisjon vajab oma kohustuste täitmiseks. Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja peaks ELi delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelist koostööd soodustama.10.  Komisjoni peaarvepidaja vastutab jätkuvalt terve komisjoni eelarvejao eest, sealhulgas ELi delegatsioonide juhtidele edasivolitatud assigneeringutega seonduvate raamatupidamistoimingute eest. Seega on vaja täpsustada, et välisteenistuse peaarvepidaja vastutab üksnes välisteenistuse eelarvejao eest, et vältida vastutusvaldkondade mis tahes kattumist.11.  Välisteenistuse töötajatest ja komisjoni töötajatest edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate ühtse ja võrdse kohtlemise tagamiseks ning komisjoni nõuetekohaseks teavitamiseks peaks komisjoni finantsrikkumiste uurimise eritoimkond käsitlema ka välisteenistuse rikkumisi juhtudel, mil komisjon on volitanud rakendusvolitused edasi ELi delegatsioonide juhtidele. Sellest hoolimata peaks komisjonil olema finantsjuhtimisega seotud vastutuse ja distsiplinaarmeetmete vahelise seose säilitamiseks õigus nõuda Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgelt esindajalt menetluse algatamist, kui toimkond tuvastab rikkumise volituste puhul, mis komisjoni on edasi volitanud ELi delegatsioonide juhtidele. Sellisel juhul peaks kõrge esindaja kooskõlas personalieeskirjadega võtma asjakohased meetmed.12.  Finantskontrolli ühtsuse, tõhususe ja kulutõhususe tagamiseks peaks komisjoni siseaudiitor tegutsema välisteenistuse siseaudiitorina nii komisjoni kui ka välisteenistuse eelarvejagude täitmisel.13.  Nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 tuleks seega vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 muudetakse järgmiselt:(1) Artikli 1 teises lõigus lisatakse „majandus- ja sotsiaalkomiteed” ette „Euroopa välisteenistust (edaspidi „välisteenistus”),”.(2) Artikli 28 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:„Kõikidele ettepanekutele või algatustele, mille komisjon, Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja või liikmesriik esitab seadusandjale ja mis võivad mõjutada eelarvet, sealhulgas muuta ametikohtade arvu, peab olema lisatud finantsselgitus ja käesoleva määruse artikli 27 lõikes 4 osutatud hinnang.”(3) Artikli 30 lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon teeb asjakohasel viisil kättesaadavaks tema valduses oleva teabe eelarvest tulenevatest vahenditest abisaajate kohta, kui eelarvet täidetakse tsentraliseeritult vastavalt artiklile 53a, ning teabe, mille on vahenditest abisaajate kohta esitanud üksused, kellele on teiste eelarve täitmise viiside kohaselt delegeeritud eelarve täitmisega seotud ülesanded.”(4) Artikli 31 esimeses lõigus lisatakse „majandus- ja sotsiaalkomitee” ette „välisteenistus”.(5) Artikli 50 esimesele lõigule lisatakse järgmine lause:„Komisjoniga võidakse aga kokku leppida üksikasjalikud eeskirjad, et lihtsustada välisteenistuse ja nõukogu eelarvejagudesse kantud ELi delegatsioonide tegevusassigneeringute kasutamist.”(6) Artiklis 51 lisatakse järgmised lõigud:“Komisjon võib oma jao assigneeringutega seotud eelarve täitmise volitused siiski delegeerida ELi delegatsioonide juhtidele. Kui ELi delegatsioonide juhid tegutsevad komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldavad nad komisjoni eelarve täitmise eeskirju ning neil on samad ülesanded, kohustused ja vastutus kui kõigil teistel komisjoni poolt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel.Teise lõigu kohaldamiseks võtab Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ELi delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelise koostöö soodustamiseks vajalikud meetmed.”(7) Artikkel 53a asendatakse järgmisega:„Artikkel 53aKui komisjon täidab eelarvet tsentraliseeritult, täidavad täitmisülesandeid vahetult tema talitused või artikli 51 teise lõigu kohaselt ELi delegatsioonid või täidetakse neid kaudselt artiklite 54–57 kohaselt.”(8) Artiklile 59 lisatakse lõige 5:„5. Kui ELi delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, pöörduvad nad suuniste saamiseks, kui nende ülesanded eelarvevahendite käsutajatena seda nõuavad, komisjoni kui neid volitanud institutsiooni poole . ”(9) Teise jakku lisatakse artikkel 60a:„1. Kui ELi delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, teevad nad vahendite nõuetekohasel kasutamisel tihedat koostööd komisjoniga, eelkõige et tagada finantstehingute seaduslikkus ja korrapärasus, vahendite haldamisel kinnipidamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttest ning ELi finantshuvide tõhus kaitse.Selleks võtavad nad meetmed, mis on vajalikud selliste olukordade vältimiseks, millega võiks kaasneda komisjoni vastutus delegatsioonide juhtidele edasivolitatud eelarve täitmise eest või mis tahes huvide või prioriteetide konflikt, mis mõjutab delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimisega seotud ülesannete täitmist.Teises lõigus nimetatud olukorra või konflikti ilmnemisel teavitab ELi delegatsiooni juht viivitamatult komisjoni vastutavat talitust ning Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat.2. Kui ELi delegatsiooni juht satub artikli 60 lõikes 6 nimetatud olukorda, pöördub ta artikli 66 lõike 4 alusel loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkonna poole. Õigusvastase tegevuse, pettuse või korruptsiooni korral, mis võib kahjustada ELi huve, teatab ta sellest kohaldatavate õigusaktidega määratud võimu- ja muudele organitele.3. Artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad ELi delegatsioonide juhid annavad oma volitatud eelarvevahendite käsutajale kaks korda aastas aru, et viimati nimetatu saaks nende aruanded lisada oma, artikli 60 lõikes 7 nimetatud iga-aastasesse tegevusaruandesse. ELi delegatsioonide juhtide poolt kaks korda aastas esitatavad aruanded sisaldavad teavet nende delegatsioonide siseselt kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe ja tulemuslikkuse ning nendele edasivolitatud toimingute haldamise kohta.4. Artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevad ELi delegatsioonide juhid vastavad kõigile komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutaja taotlustele.”(10) Artikli 61 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:„Välisteenistuse peaarvepidaja vastutab üksnes välisteenistuse poolt täidetava välisteenistuse eelarvejao eest.”(11) Artiklit 66 muudetakse järgmiselt:a) lisatakse lõige 3a:„3a. ELi delegatsioonide juhtidele edasivolitamise korral vastutab volitatud eelarvevahendite käsutaja delegatsioonide siseselt kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide kindlaksmääramise, nende tõhususe ja tulemuslikkuse eest. ELi delegatsioonide juhid vastutavad kõnealuste süsteemide asjakohase ülesehituse ja toimimise eest vastavalt volitatud eelarvevahendite käsutaja suunistele ning nendele alluvas ELi delegatsioonis hallatavate vahendite ja teostatavate toimingute eest.ELi delegatsioonide juhid annavad oma vastutusvaldkonna kohta aru vastavalt käesoleva lõike esimesele lõigule kooskõlas artikli 60a lõikega 3.ELi delegatsioonide juhid esitavad igal aastal komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajale kinnitavad avaldused nende delegatsioonides kehtestatud sisemiste haldus- ja kontrollisüsteemide kohta, et eelarvevahendite käsutaja saaks esitada enda kinnitava avalduse.”b) lisatakse lõige 5:„5. Kui ELi delegatsioonide juhid tegutsevad artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, on käesoleva artikli lõikes 4 nimetatud juhtumite korral pädev sama lõike kohaselt komisjoni loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkond.Kui toimkond avastab süsteemseid probleeme, saadab ta aruande koos soovitustega eelarvevahendite käsutajale, Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ja komisjoni volitatud eelarvevahendite käsutajale, tingimusel et viimane ei ole asjaosaline, ning siseaudiitorile.Toimkonna arvamuse põhjal võib komisjon nõuda, et Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja algataks ametisse nimetava ametiisikuna edasivolitatud eelarvevahendite käsutajate suhtes distsiplinaarmenetluse või hüvitise nõudmise menetluse, kui rikkumised seonduvad neile edasivolitatud komisjoni volitustega. Sellisel juhul võtab kõrge esindaja kooskõlas personalieeskirjadega asjakohased meetmed.”(12) Artiklile 85 lisatakse järgmised lõigud:„ Välisteenistuse siseauditi puhul kohaldatakse artikli 51 teise lõigu kohaselt edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena tegutsevatele ELi delegatsioonide juhtidele edasivolitatud finantsjuhtimise suhtes komisjoni siseaudiitori kontrollivolitusi.Ühtsuse, tõhususe ja kulutõhususe tõttu tegutseb komisjoni siseaudiitor välisteenistuse eelarvejao täitmisel ka välisteenistuse siseaudiitorina.”(13) Artikli 163 esimene lause asendatakse järgmisega:„Käesolevas jaotises kirjeldatud meetmeid võib/võivad rakendada kas tsentraliseeritult komisjon artikli 53 a kohaselt või detsentraliseeritult abi saav kolmas riik või abi saavad kolmandad riigid või võidakse seda teha koostöös liikmesriikidega või ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega kooskõlas artiklite 53–57 asjakohaste sätetega. ”(14) Artikli 165 esimene lause asendatakse järgmisega:„Komisjon teostab artikli 53 a kohast järelevalvet selle üle, kuidas abi saavad kolmandad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid meetmeid rakendavad.”(15) Artikli 185 lõige 3 asendatakse järgmisega:”3. Komisjoni siseaudiitoril on lõikes 1 osutatud asutuste suhtes samad volitused kui komisjoni talituste või ELi delegatsioonide suhtes.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja […] […] [1] ELT C […], […], lk […].[2] EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.