               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.11.2017
            COM(2017) 668 final
            2017/0301(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni ministrite konverentsil võetav seisukoht seoses toiduga kindlustatuseks riigivaru loomisega, kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetustega, sh puuvillasektorile antavate toetustega põllumajanduses, ekspordi piirangutega põllumajanduses, kalandustoetustega, teenuste osutamist reguleerivate siseriiklike õigusnormide ja VKEsid/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvusega

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku sisu

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni („WTO“) 11. ministrite konverentsil võetav seisukoht seoses otsustega, mis võidakse teha Doha arengukava kohta. Ettepanekus käsitletakse järgmist: toiduga kindlustatuseks riigivaru loomine, kaubandust moonutava mõjuga siseriiklikud toetused põllumajanduses, sh puuvillasektorile antavad toetused, ekspordi piirangud põllumajanduses, kalandustoetused, teenuste osutamist reguleerivad siseriiklikud õigusnormid ja VKEsid/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvus.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamisleping („WTO asutamisleping“)

               WTO asutamist käsitlev Marrakechi leping („WTO asutamisleping“) jõustus 1. jaanuaril 1995. Euroopa Liit
                  1
                ja kõik 28 ELi liikmesriiki on selle lepingu osalised.

               2.2.WTO ministrite konverents

               Ministrite konverents on WTO kõrgeim otsuseid tegev organ, mis tuleb kokku vähemalt kord kahe aasta jooksul. Järgmine ministrite konverents toimub Argentinas Buenos Aireses (10–13. detsember 2017).

               2.3.WTO ministrite konverentsi kavandatavad aktid

               WTO 11. ministrite konverents võib vastu võtta otsuseid, millel on õiguslik toime 1) toiduga kindlustatuseks riigivaru loomisele, 2) kaubandust moonutava mõjuga siseriiklikele toetustele põllumajanduses, sh puuvillasektorile antavad toetused, 3) ekspordi piirangutele põllumajanduses, 4) kalandustoetustele, 5) teenuste osutamist reguleerivatele siseriiklikele õigusnormidele ja 6) VKEdele/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvusele („kavandatavad aktid“).

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesoleva ettepaneku eesmärk on võimaldada liidul ühineda WTO 11. ministrite konverentsil saavutava võimaliku konsensusega selliste Doha arengukavaga seotud otsuste vastuvõtmisel, millel on õiguslikud tagajärjed eespool loetletud küsimustes.

               Kuigi veel ei ole selge, kas ja kuivõrd WTO liikmed konsensuse saavutavad, tuleb nõukogul ELi poolt WTO 11. ministrite konverentsil võetav seisukoht ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel ette kindlaks määrata
                  2
               .

               Käesolev ettepanek hõlmab küsimusi, milles võidakse otsuseid teha:

               ·Toiduga kindlustatuseks riigivaru loomine Läbirääkimiste tulemusel soovitakse leppida kokku nn püsivas lahenduses, mis täidaks eesmärki, mis nähti ette Balil toimunud WTO ministrite konverentsi 7. detsembri 2013. aasta otsuses toiduga kindlustatuseks riigivaru loomise kohta (WT/MIN(13)/38-WT/L/913), nii nagu seda on tõlgendatud WTO peanõukogu 27. novembri 2014. aasta otsuses (WT/L/939) ja WTO ministrite 19. detsembri 2015. aasta otsuses (WT/MIN(15)/44-WT/L/979). Niisugune otsus sarnaneks olemasolevale ajutisele Bali lahendusele, kas siis lisatingimustega või ilma, või laiendatud kohaldamisalaga või ilma (edaspidi ka „Bali kohtumise järgsed“ programmid).

               ·Kaubandust moonutava mõjuga siseriiklikud toetused põllumajanduses, sh puuvillasektorile antavad toetused: Läbirääkimised kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetuste üle põhinevad WTO põllumajanduslepingu artiklil 20 ja on hõlmatud Doha arengukavaga seotud volitustega, nagu on ette nähtud ministrite konverentsi 14. novembri 2001. aasta Doha deklaratsioonis (WT/MIN(01)/DEC/1). Selleks et protsessi hoogustada, esitas EL koos Brasiilia, Colombia, Peruu ja Uruguayga ettepaneku (JOB/AG/99) kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetuste kohta (sh puuvillasektorile antavate siseriiklike toetuste ning toiduga kindlustatuseks riigivaru loomise kohta). EL peaks toetama 11. ministrite konverentsi raames kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetuste, sh puuvillasektorile antavate toetuste suhtes kokkulepitavat lahendust.

               ·Ekspordi piirangud Läbirääkimised WTO põllumajanduslepingu artiklis 12.1 sätestatud ekspordikeeldude ja -piirangute kehtestamise korra tõhustamise üle põhinevad WTO põllumajanduslepingu artiklil 20 ja on osa Doha arengukava läbirääkimistest. Võttes arvesse põllumajandusreformi olulisust ning vajadust liikuda õiglase ja turule orienteeritud põllumajandusalase kaubandussüsteemi suunas, peaks liit toetama ekspordi piirangute suhtes leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               ·Kalandustoetused Läbirääkimised kalandustoetuste üle on osa Doha arengukava üle peetavatest läbirääkimistest ja teatavate kalandustoetuste kaotamine on ette nähtud ÜRO kestliku arengu eesmärgi nr 14 alaeesmärgis nr 6 („SDG 14.6“), mille riigipead 2015. aastal heaks kiitsid. EL esitas WTOle selle kohta ettepaneku (TN/RL/GEN/181/Rev.1). Läbirääkimised on käimas ja liit peaks toetama selles küsimuses leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               ·Siseriiklikud õigusnormid Läbirääkimised teenuste osutamist reguleerivate siseriiklike õigusnormide üle on ette nähtud WTO teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) artikliga VI:4. Viimastel kuudel on siseriiklikke õigusnorme puudutavad läbirääkimised edenenud ja nende tulemusel on koostatud konsolideeritud läbirääkimisteksti kavand, mida toetavad ligikaudu 50 WTO liiget (sh EL). Siseriiklikke õigusnorme käsitlev kavandatud kord piirdub litsentsimise ja kvalifikatsioonidega seotud nõuete ja menetluse ning tehniliste standarditega ega kuulu kohaldamisele majandussektorites, kus kehtivad GATSi alusel võetud turulepääsu võimaldamise kohustused. Läbirääkimised on käimas ja liit peaks toetama selles küsimuses leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               ·VKEd/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvus: Doha arengukavaga seotud volitused nägid ette läbirääkimiste pidamise muude kui põllumajandustoodete turulepääsu, sh mittetariifsete tõkete üle. EL esitas 2017. aastal WTOle mittetariifsete tõkete kohta ettepaneku võtta vastu „Ministrite otsus VKEde kauplemistegevuse lihtsustamiseks: kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvus“ (TN/MA/W/144/Rev.3, mida toetavad Austraalia, Hong Kong, Taiwan, Singapur ja Jaapan). ELi ettepanek lihtsustaks VKEde rahvusvahelist kaubandustegevust läbipaistvuse suurendamise (lõpptekstidest teavitatakse WTOd ja asutatakse avalik andmehoidla) ning hea reguleerimistava abil (avalik arutelu sidusrühmadega uute meetmete üle, mis piirdub tehniliste kaubandustõketega seotud meetmete ning sanitaar- ja fütosanitaarmeetmetega). Läbirääkimised on käimas ja liit peaks toetama selles küsimuses leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               Kuna hetkel peetakse läbirääkimisi kõigi võimalike Buenos Airese paketi osade üle, eeldab komisjon, et nõukogu teeb otsuse liidu seisukohta kohta läbirääkimiste tulemuste suhtes niipea, kui olukord asjaomaste tekstidega seoses piisavalt selgeks saab, mis võib toimuda juba ministrite konverentsi ajal.

               Algatus on täielikult kooskõlas poliitikavaldkonnas kehtivate õigusnormidega. Sarnaseid otsuseid on ette valmistatud eelmisteks WTO ministrite konverentsideks, sealhulgas viimati 2015. aastal toimunud 10. WTO ministrite konverentsiks.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               WTO ministrite konverents on WTO asutamislepinguga loodud organ, millel on lepingu artikli IV:1 kohaselt pädevus võtta vastu otsuseid kõigis mitmepoolsete kaubanduslepingutega hõlmatus küsimustes, sh õiguslike toimega otsuseid.

               Eespool osutatud kavandatud aktidel on õiguslik toime, kuna need võivad mõjutada liidu õigusi ja kohustusi.

               Nende aktidega ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatud akti eesmärgist ja sisust, millega seoses liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatud aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud aktide peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga, kuna Doha arengukavas käsitletud küsimusi puudutavad võimalikud otsused kuuluvad sellesse valdkonda.

               Kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Kokkuvõte

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatud õigusakti avaldamine

               Kuna WTO ministrite konverentsil vastu võetud aktid täiendavad WTO asutamislepingut, tuleb need pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2017/0301 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni ministrite konverentsil võetav seisukoht seoses toiduga kindlustatuseks riigivaru loomisega, kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetustega, sh puuvillasektorile antavate toetustega põllumajanduses, ekspordi piirangutega põllumajanduses, kalandustoetustega, teenuste osutamist reguleerivate siseriiklike õigusnormide ja VKEsid/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvusega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis WTO asutamist käsitleva Marrakechi lepingu („WTO asutamisleping“) nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsuse 94/800/EÜ
                  3
                alusel ning leping jõustus 1. jaanuaril 1995.

               (2)WTO asutamislepingu artiklite IV:1 ja IX:1 kohaselt võib Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) ministrite konverents vastu võtta otsuseid konsensuse alusel.

               (3)WTO ministrite konverents võib 10.–13. detsembril 2017 toimuval 11. kohtumisel vastu võtta otsuseid seoses toiduga kindlustatuseks riigivaru loomise, kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetustega põllumajanduses, sh puuvillasektorile antavad toetused, ekspordi piirangutega põllumajanduses, kalandustoetustega, teenuste osutamist reguleerivate siseriiklike õigusnormidega ja VKEsid/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvusega.

               (4)Kindlaks on vaja määrata WTO ministrite konverentsil liidu nimel võetav seisukoht nende otsuste suhtes, millel võib olla õiguslik toime.

               (5)WTO liikmete arvates tuleb WTO ministrite 11. konverentsil leida toiduga kindlustatuseks riigivaru loomise kohta püsiv lahendus. See eesmärk nähti ette Balil toimunud WTO ministrite konverentsi 7. detsembri 2013. aasta otsuses toiduga kindlustatuseks riigivaru loomise kohta (WT/MIN(13)/38-WT/L/913), mida on tõlgendatud ja taaskinnitatud hilisemate otsustega. Selles küsimuses peaks liit toetama toiduga kindlustatuseks riigivaru loomise suhtes leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               (6)Läbirääkimised kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetuste üle põhinevad WTO põllumajanduslepingu artiklil 20 ja on koos puuvillasektorile antavate toetustega hõlmatud Doha arengukavaga seotud volitustega. Sellega seoses esitas EL koos Brasiilia, Colombia, Peruu ja Uruguayga 2017. aastal ettepaneku (JOB/AG/99) kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetuste kohta (sh puuvillasektorile antavate kaubandust moonutava mõjuga siseriiklikud toetused). Võttes arvesse selle küsimuse olulisust ja asjaolu, et liit on üks ettepaneku koostajatest, peaks ta toetama kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetuste, sh puuvillasektorile antavate toetuste suhtes leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               (7)Läbirääkimised WTO põllumajanduslepingu artiklis 12.1 sätestatud ekspordikeeldude ja -piirangute kehtestamise korra tõhustamise üle põhinevad WTO põllumajanduslepingu artiklil 20 ja on osa Doha arengukava läbirääkimistest. Võttes arvesse põllumajandusreformi olulisust ning vajadust liikuda õiglase ja turule orienteeritud põllumajandusalase kaubandussüsteemi suunas, peaks liit toetama ekspordi piirangute suhtes leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               (8)Läbirääkimised kalandustoetuste üle on osa Doha arengukava üle peetavatest läbirääkimistest ja teatavate kalandustoetuste kaotamine on ette nähtud ÜRO kestliku arengu eesmärgi nr 14 alaeesmärgis nr 6 („SDG 14.6“), mille riigipead 2015. aastal heaks kiitsid. Võttes arvesse kaubanduse ja kestliku arengu olulisust ning asjaolu, et liit on üks ettepaneku koostajatest, peaks ta toetama leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               (9)Läbirääkimised teenuste osutamist reguleerivate siseriiklike õigusnormide üle on ette nähtud WTO teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) artiklis VI:4 ja need on osa Doha arengukava läbirääkimistest. Lahendus võib hõlmata meetmete haldamist, sõltumatust, läbipaistvust, tehnilisi standardeid, meetmete väljatöötamist ja eri- ja diferentseeritud kohtlemist. Võttes arvesse etappi, kuhu arutelud jõudnud on, ja selles küsimuses lahenduse saavutamise süsteemset tähtsust, peaks liit ühena ettepaneku koostajatest toetama leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               (10)Läbirääkimised muude kui põllumajandustoodete turulepääsu üle on osa Doha arengukava läbirääkimistest ja hõlmavad mittetariifseid tõkkeid. EL esitas 2017. aastal WTOle ettepaneku võtta vastu „Ministrite otsus VKEde kauplemistegevuse lihtsustamiseks kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvus“ (TN/MA/W/144/Rev.3). Selle otsuse võiks kas tervikuna või siis piiratuma või laiema kohaldamisalaga vastu võtta WTO 11. ministrite konverentsil. Võttes arvesse selle küsimuse olulisust ja asjaolu, et liit on üks ettepaneku koostajatest, peaks ta toetama ELi ettepaneku alusel leitud lahendust sellisena, nagu see kokku lepitakse.

               (11)Vastavalt Euroopa Liidu lepingu („ELi leping“) artikli 17 lõikele 1 esindab WTO ministrite konverentsil liitu komisjon,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               WTO 11. ministrite konverentsil liidu nimel võetav seisukoht on järgmine:

               Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni 11. ministrite konverentsil võetav seisukoht on ühineda konsensusega, mille WTO liikmed saavutavad selleks, et võtta vastu otsused seoses toiduga kindlustatuseks riigivaru loomisega, kaubandust moonutava mõjuga siseriiklike toetustega, sh puuvillasektorile antavate toetustega põllumajanduses, ekspordi piirangutega põllumajanduses, kalandustoetustega, teenuste osutamist reguleerivate siseriiklike õigusnormide ja VKEsid/kaubavahetust käsitlevate regulatiivsete meetmete läbipaistvusega.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsus 94/800/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse nimel sõlmitavaid tema pädevusse kuuluvaid küsimusi puudutavaid kokkuleppeid, mis saavutati mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus (1986–1994), (EÜT L 336, 23.12.1994, lk 1).

                     (2)
                  Kui konsensus vormistatakse vastupidi ootustele WTO asutamislepingut muutvas rahvusvahelises lepingus või teatavate WTO liikmete vahel sõlmitud rahvusvahelises mitmepoolses lepingus, teeks komisjon ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 alusel vajalikud ettepanekud pärast seda, kui WTO 11. ministrite konverents või asjaomased WTO liikmed on aktid vastu võtnud ja need on WTO 11. ministrite konverentsi jooksul allakirjutamiseks avatud.

                     (3)
                  ELT L 336, 23.12.1994, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,17.11.2017
            COM(2017) 666 final
            2017/0300(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb seisukohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ELi-Šveitsi ühiskomitees seoses otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu tehnilise läbivaatamisega

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel ELi-Šveitsi ühiskomitees seoses otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu tehnilise läbivaatamise teemalise otsuse (edaspidi „kavandatud õigusakt“) kavandatava vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Leping

               Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on pakkuda eritingimusi Šveitsi kindlustusandjate ELis tegutsevatele filiaalidele ja vastupidi. Eelkõige kohaldatakse lepingu alusel ELis asuva Šveitsi filiaali suhtes Šveitsi solventsusnõudeid, misläbi toimub kõnealune tegevus samadel alustel kui Šveitsis. Leping jõustus 1. jaanuaril 1993.

               2.2.ELi-Šveitsi ühiskomitee

               Lepinguga luuakse ühiskomitee, kuhu kuuluvad Šveitsi ja Euroopa Liidu esindajad (edaspidi „ELi-Šveitsi ühiskomitee“). Selle otsused tehakse vastastikusel kokkuleppel (artikkel 37). Vastavalt lepingu artiklile 39 ja artikli 40 lõikele 3 võib ELi-Šveitsi ühiskomitee muuta lepingu lisasid ja protokolle.

               2.3.ELi-Šveitsi ühiskomitee kavandatud õigusakt

               ELi-Šveitsi ühiskomitee võtab vastu kavandatud õigusakti, mis on lisatud välja pakutud nõukogu otsusele. Komisjon loodab, et ta saab selle ELi-Šveitsi ühiskomiteele esitada esimesel võimalusel.

               Kavandatud õigusakti eesmärk on muuta lepingu lisasid ja protokolle, et teha selles järgmised muudatused.

               ·Kohandada seda ELi (direktiiv 2009/138/EÜ (Solventsus II)) ja Šveitsi (Šveitsi solventsuskontroll (Swiss Solvency Test ehk SST)) uute riskipõhiste solventsusrežiimidega. Direktiivi Solventsus II hakati kohaldama 1. jaanuaril 2016 ja SST jõustus pärast lepingut. Lepingu vastava ajakohastamisega oleks võimalik tagada, et Šveitsi ja ELi järelevalveasutused kohaldavad lepingu alusel neid ajakohastatud raamistikke, nagu nad teevad seda lepinguväliste kindlustusandjate puhul. See on kõnealuse tehnilise muudatuse peamine põhjus.

               ·Ajakohastada III lisas esitatud liikmesriikide aktsepteeritavate õiguslike vormide loetelu. See puudutab eelkõige pärast eelmist muutmist ELiga ühinenud riike. Komisjon kavatseb kasutada direktiivi Solventsus II III lisas sisalduvat kahjukindlustusandjate õiguslike vormide loetelu.

               ·Ajakohastada euro ja Šveitsi frangi vahetuskurssi, et see vastaks kehtivale vahetuskursile.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               On asjakohane kehtestada liidu nimel ELi- Šveitsi ühiskomitees kavandatud õigusakti kohta võetav seisukoht, kuna see on liidu jaoks siduv.

               Kavandatud õigusakt piirdub kehtiva lepingu tehnilise läbivaatamisega. See on kooskõlas filiaalide kohtlemist käsitlevate kehtivate sätetega direktiivi 2009/138/EÜ alusel. Selle eesmärk on vältida filiaalide regulatiivset topeltjärelevalvet vastuvõtvas ja päritoluriigis. Lisaks sellele on Šveitsi järelevalvekord komisjoni hinnangul samaväärne direktiivi 2009/138/EÜ alusel kehtiva ELi korraga.

               Lepingu tehnilist läbivaatamist toetatakse järgmistel põhjustel.

               ·Mõlemad jurisdiktsioonid saavad lepingu alusel kasutada oma ajakohastatud solventsusraamistikke. Liidu ja Šveitsi solventsusrežiime on pärast 2001. aastat muudetud. Muutmise tulemusena hakkab järelevalve põhinema samal ajakohastatud riskipõhisel solventsusraamistikul nii lepingu alusel kui ka väljaspool lepingut, millest saavad kasu mõlema jurisdiktsiooni kindlustusandjad.

               ·Lepingus sätestatud liikmesriikide aktsepteeritavate õiguslike vormide loetelu ajakohastatakse, et lisada eelkõige nende liikmesriikide aktsepteeritavad õiguslikud vormid, kes on liiduga ühinenud pärast 2001. aastat.

               ·Euro ja Šveitsi frangi vahetuskurss hakkab vastama kehtivale vahetuskursile.

               ELi ja Šveitsi ametiasutused on teinud kvantitatiivse uuringu, mis põhineb ka Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (edaspidi „EIOPA“) tulemustel ja milles uuritakse, millised kindlustusandjad praegu lepingut mõlemal poolel kasutavad ja milliste äritegevuse mahtude puhul seda kasutatakse. Uuringu tulemusena järeldati, et lepingut kasutab piisaval arvul ELi ja Šveitsi kindlustusandjaid ja nad kasutavad seda piisavas ulatuses, et pidada seda mõlemale poolele kasulikuks ja säilitamisväärseks.

               Komisjon konsulteeris liikmesriikidega ja nad ei olnud välja pakutud muudatustele vastu.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud otsused, „millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               ELi-Šveitsi ühiskomitee on lepingus sätestatud organ.

               Õigusakt, mille ELi-Šveitsi ühiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Vastavalt lepingu artiklile 39 muutub kavandatud õigusakt rahvusvahelise õiguse raames lepingupoolte jaoks siduvaks. Kavandatud õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige kavandatud akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatud aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud lepingu lisade ja protokollide ajakohastamisega ning kinnitamisega, et lepingupoolte kohalikud õigusaktid on lepinguga kooskõlas, millega kõrvaldatakse topeltjärelevalvest tulenev koormus. Sellest lähtuvalt toetatakse kavandatud õigusaktiga kahjukindlustuse teenuste kahepoolset osutamist mõlemas jurisdiktsioonis.

               Ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2017/0300 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb seisukohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ELi-Šveitsi ühiskomitees seoses otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu tehnilise läbivaatamisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu otsekindlustuse, välja arvatud elukindlustuse kohta (edaspidi „leping“) nõukogu otsusega 91/370/EMÜ
                  2
                ja see jõustus 1. jaanuaril 1993.

               (2)Vastavalt lepingu artiklile 39 ja artikli 40 lõikele 3 võib ELi-Šveitsi ühiskomitee muuta lepingu lisasid ja protokolle.

               (3)ELi-Šveitsi ühiskomitee võttis 18. juulil 2001 vastu otsuse nr 1/2001,
                  3
                millega muudeti lepingu lisasid ja protokolle ja milles järeldati, et lepingupoolte kohalikud õigusaktid on kooskõlas lepinguga.

               (4)ELi-Šveitsi ühiskomitee võtab oma järgmisel kohtumisel vastu otsuse lepingu tehnilise läbivaatamise kohta.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel ELi-Šveitsi ühiskomitees vastu seoses lepingu lisade ja protokollide muudatustega ning kohalike õigusaktide vastavusega lepingule, kuna see otsus on liidu suhtes siduv.

               (6)Liidu ja Šveitsi solventsusrežiime on pärast 2001. aastat muudetud. Seetõttu on vaja ajakohastada lepingus osutatud solventsusrežiimi, et viia see kooskõlla praegu liidus ja Šveitsis kasutusel olevate režiimidega.

               (7)Euro ja Šveitsi frangi vahetuskurssi tuleks muuta vastavaks kehtivale vahetuskursile,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel ELi-Šveitsi ühiskomitees otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu välja pakutud tehnilise muutmise teemal võetav seisukoht põhineb käesolevale otsusele lisatud ELi-Šveitsi ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. komisjon, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)
                  Nõukogu 20. juuni 1991. aasta otsus 91/370/EMÜ Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu sõlmimise kohta (EÜT L 205, 27.7.1991, lk 2).

                     (3)
                  ELi-Šveitsi ühiskomitee 18. juuli 2001. aasta otsus nr 1/2001, millega muudetakse Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu lisasid ja protokolle ning milles järeldatakse, et lepingupoolte kohalikud õigusaktid on kooskõlas lepinguga (EÜT L 291, 8.11.2001, lk 52).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,17.11.2017
            COM(2017) 666 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            mis käsitleb seisukohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ELi-Šveitsi ühiskomitees seoses otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu tehnilise läbivaatamisega

               LISA

                  ELi-ŠVEITSI ÜHISKOMITEE OTSUS
                  1
               ,

                  millega muudetakse Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu lisasid ja protokolle ning milles järeldatakse, et lepingupoolte kohalikud õigusaktid on kooskõlas lepinguga

               ELi-ŠVEITSI ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud otsekindlustust, välja arvatud elukindlustust käsitleva lepingu (edaspidi „leping“) artiklit 39 ja artikli 40 lõiget 3,

               võttes arvesse ELi-Šveitsi ühiskomitee otsust nr 1/2001

               ning arvestades järgmist:

               (1)Uued liikmesriigid on ühinenud liiduga ja nende ühinemise tõttu on vaja teha lepingu III lisas teatavaid tehnilisi muudatusi.

               (2)Liidu ja Šveitsi vastu võetud teatavate õiguslike nõuete tõttu on vaja muuta lepingu protokolle ja lisasid.

               (3)Uurimise tulemusena jõuti järeldusele, et Šveitsi vastu võetud teatavate õiguslike nõuete tõttu ei ole vaja lepingut muuta.

               (4)Võttes arvesse õiguslikke nõudeid, mille Šveitsi Konföderatsioon ja liit on vastu võtnud alates 18. juulist 2001 kuni [otsuse allkirjastamise kuupäev], ja selleks, et kajastada uute liikmesriikide ühinemist Euroopa Liiduga,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse järgmiselt.

               (1)Euro ja Šveitsi frangi vahetuskursiks määratakse kõigis lisades ja protokollides 1 euro = 1,14 Šveitsi franki.

               (2)Lepingu protokolli nr 1 muudetakse järgmiselt.

               a)Artikkel 1 asendatakse järgmisega:

               „Artikkel 1

               Solventsusmarginaali määratlus

               Nende kindlustus- ja edasikindlustusandjate solventsusmarginaal, mille paekorter asub liidu territooriumil, on solventsuskapitalinõue, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ* (edaspidi „Solventsus II“) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2014/51/EL** (edaspidi „II koonddirektiiv“)) artiklites 100 ja 101.

               Nende kindlustus- ja edasikindlustusandjate solventsusmarginaal, mille peakorter asub Šveitsi Konföderatsiooni territooriumil, on sihtkapital (Zielkapital), mis on määratletud koos selliste asjakohaste mõistetega nagu Šveitsi solventsuskontrolli (edaspidi „SST“) riskikapital (Risikotragendes Kapital) ning varade ja kohustuste väärtuse hindamine kindlustusjärelevalve seaduses (Versicherungsaufsichtsgesetz) *** ja kindlustusjärelevalve määruses (Aufsichtsverordnung)****.

               _____________________________________________________________

               *Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (ELT L 335, 17.12.2009, lk 1).

               **Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/51/EL, millega muudetakse direktiive 2003/71/EÜ ja 2009/138/EÜ ning määrusi (EÜ) nr 1060/2009, (EL) nr 1094/2010 ja (EL) nr 1095/2010 seoses Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) ning Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) volitustega (ELT L 153, 22.5.2014, lk 1).

               ***Versicherungsaufsichtsgesetz, SR 961.01.

               ****Aufsichtsverordnung, SR 961.011.“

               b)Artikkel 2 jäetakse välja.

               c)Artikkel 3 asendatakse järgmisega:

               „Artikkel 3

               Tagatisfondi määratlus

               Nende kindlustus- ja edasikindlustusandjate tagatisfond, mille peakorter asub liidu territooriumil, on direktiivi Solventsus II (muudetud II koonddirektiiviga) artiklites 128 ja 129 osutatud miinimumkapitalinõue.

               Nende kindlustus- ja edasikindlustusandjate tagatisfond, mille peakorter asub Šveitsi Konföderatsiooni territooriumil, on miinimumkapital (kõige madalama astme sekkumistase) Šveitsi solventsuskontrolli alusel.“

               d)Artikkel 4 jäetakse välja.

               (3)Lepingu III lisa B osas esitatud aktsepteeritavate õiguslike vormide loetelu tuleks asendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ
                  2
                III lisa A osas esitatud loeteluga.

               Artikkel 2

               Lepinguga on kooskõlas järgmised liidu õigusaktid.

               –Direktiiv 2009/138/EÜ („Solventsus II“), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2014/51/EL („II koonddirektiiv“)
                  3
               .

               –Komisjoni delegeeritud määrus nr 2015/35, 17. jaanuari 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  4
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/460 sisemudeli heakskiitmise kohta, 20. märtsi 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  5
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/462, mis käsitleb järelevalveasutuse poolt eriotstarbelise varakogumi asutamise heakskiitmise korda, järelevalveasutuste koostööd ja teabevahetust eriotstarbeliste varakogumite osas ning eriotstarbelise varakogumi poolt esitatava teabe vormingu ja vormide kehtestamist, 20. märtsi 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  6
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/461, mis käsitleb ühise otsuse tegemise protsessi taotluse kohta kasutada kindlustusgrupi sisemudelit, 20. märtsi 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  7
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/498 kindlustus- või edasikindlustusandja parameetrite kasutamisele järelevalveasutuse heakskiidu andmise menetluse kohta, 25. märtsi 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  8
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/500 kattuvuse kohandamise kohaldamisele järelevalveasutuse heakskiidu andmise puhul järgitavate menetluste kohta, 25. märtsi 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  9
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/499 järelevalveasutuse poolt lisaomavahendite kirjete kasutamisele heakskiidu andmiseks kasutatavate menetluste kohta, 25. märtsi 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  10
               .

               –Komisjoni delegeeritud otsus (EL) 2015/1602, milles käsitletakse Šveitsis kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva solventsusrežiimi ja usaldatavusnõuete täitmise korra samaväärsust, 24. septembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  11
               .

               –Komisjoni delegeeritud otsus (EL) 2015/2290 Austraalias, Bermudal, Brasiilias, Kanadas, Mehhikos ja Ameerika Ühendriikides kehtivate solventsusrežiimide ajutise samaväärsuse kohta, 9. detsembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  12
               .

               –Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2016/467, millega muudetakse komisjoni delegeeritud määrust (EL) 2015/35 seoses regulatiivsete kapitalinõuete arvutamisega kindlustus- ja edasikindlustusandjate hoitavate mitmete varaklasside puhul, 1. aprilli 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  13
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2011 nende piirkondlike valitsuste ja kohalike omavalitsuste nimekirjade kohta, kelle vastu olevaid nõudeid käsitatakse nõuetena keskvalitsuse vastu vastavalt direktiivile 2009/138/EÜ, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  14
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2016 standardse aktsiariski omavahendite nõude sümmeetrilise kohandamisega seotud aktsiaindeksi kohta, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  15
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2017 euroga seotud valuutade valuutariski kapitalinõude arvutamiseks kasutatavate kohandamistegurite kohta, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  16
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2013 tervisekindlustuse riskide tasandussüsteemide standardhälvete kohta, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  17
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2014 kindlustusgrupi järelevalve teostajale teabe esitamise ning järelevalveasutustevahelise teabevahetusega seotud menetluste ja vormide kohta, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  18
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2012 lisakapitalinõuete kehtestamist, arvutamist ja muutmist käsitlevate otsuste tegemise korra kohta, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  19
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2015 väliste krediidikvaliteedi hinnangute hindamise korra kohta, 12. novembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  20
               .

               –Komisjoni delegeeritud otsus (EL) 2016/310, milles käsitletakse Jaapanis kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva solventsusrežiimi samaväärsust, 4. märtsi 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  21
               .

               –Komisjoni delegeeritud otsus (EL) 2016/309, mis käsitleb Bermudal kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva järelevalvekorra samaväärsust ja millega muudetakse komisjoni delegeeritud otsust (EL) 2015/2290, 4. märtsi 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  22
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2450 järelevalveasutustele teabe esitamise vormide kohta, 31. detsembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  23
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2452 solventsuse ja finantsseisundi aruande kohta, 31. detsembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  24
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2015/2451 järelevalveasutuste poolt avalikustatava teabe kohta, 31. detsembri 2015. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  25
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/165 tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamise kohta aruannete puhul, mille aruandekuupäev on 1. jaanuarist kuni 30. märtsini 2016, 9. veebruari 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  26
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/869 tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamise kohta aruannete puhul, mille aruandekuupäev on 31. märtsist kuni 29. juunini 2016, 3. juuni 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  27
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1376 tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamise kohta aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 30. juunist kuni 29. septembrini 2016, 18. augusti 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  28
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1630 aktsiariski alammooduli puhul kasutatava üleminekumeetme kohaldamise menetluste kohta, 10. septembri 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  29
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1800 krediidikvaliteeti hindavate asutuste antud krediidikvaliteedi hinnangute jaotamise kohta objektiivsetele krediidikvaliteedi astmetele, 12. oktoobri 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  30
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1868, millega muudetakse ja parandatakse rakendusmäärust (EL) 2015/2450 järelevalveasutustele teabe esitamise vormide kohta, 21. oktoobri 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  31
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1976, milles sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 30. septembrist kuni 30. detsembrini 2016, 16. novembri 2016. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  32
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/309, milles sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 31. detsembrist 2016 kuni 30. märtsini 2017, 28. veebruari 2017. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  33
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/812, milles sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on 31. märtsist kuni 29. juunini 2017, 18. mai 2017. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  34
               .

               –Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2017/1542, millega muudetakse delegeeritud määrust (EL) 2015/35 seoses regulatiivsete kapitalinõuete arvutamisega kindlustus- ja edasikindlustusandjate hoitavate teatavate varaklasside puhul (taristuettevõtted), 14. septembri 2017. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  35
               .

               –Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/1421, milles vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 30. juunist kuni 29. septembrini 2017, 14. septembri 2017. aasta Euroopa Liidu Teatajas avaldatud versioon
                  36
               .

               Lepinguga on kooskõlas järgmised Šveitsi Konföderatsiooni õigusaktid.

               –Kindlustusjärelevalve seadus (SR 961.01)
                  37
               .

               –Kindlustusjärelevalve määrus (SR 961.011)
                  38
               .

               XX, […].

                     Ühiskomitee nimel

                     eesistuja
                     […]

                     (1)
                  Endine EÜ-Šveitsi ühiskomitee.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) (ELT L 335, 17.12.2009, lk 1).

                     (3)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/51/EL, millega muudetakse direktiive 2003/71/EÜ ja 2009/138/EÜ ning määrusi (EÜ) nr 1060/2009, (EL) nr 1094/2010 ja (EL) nr 1095/2010 seoses Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) ning Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) volitustega (ELT L 153, 22.5.2014, lk 1).

                     (4)

                        Komisjoni 10. oktoobri 2014. aasta delegeeritud määrus 2015/35/EL, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) (ELT L 12, 17.1.2015, lk 1).

                     (5)
                  Komisjoni 19. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/460 sisemudeli heakskiitmise kohta (ELT L 76, 20.3.2015, lk 13).

                     (6)
                  Komisjoni 19. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/462, mis käsitleb järelevalveasutuse poolt eriotstarbelise varakogumi asutamise heakskiitmise korda, järelevalveasutuste koostööd ja teabevahetust eriotstarbeliste varakogumite osas ning eriotstarbelise varakogumi poolt esitatava teabe vormingu ja vormide kehtestamist (ELT L 76, 20.3.2015, lk 23).

                     (7)
                  Komisjoni 19. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/461, mis käsitleb ühise otsuse tegemise protsessi taotluse kohta kasutada kindlustusgrupi sisemudelit (ELT L 76, 20.3.2015, lk 19).

                     (8)
                  Komisjoni 24. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/498 kindlustus- või edasikindlustusandja parameetrite kasutamisele järelevalveasutuse heakskiidu andmise menetluse kohta (ELT L 79, 25.3.2015, lk 8).

                     (9)
                  Komisjoni 24. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/500 kattuvuse kohandamise kohaldamisele järelevalveasutuse heakskiidu andmise puhul järgitavate menetluste kohta (ELT L 79, 25.3.2015, lk 18).

                     (10)
                  Komisjoni 24. märtsi 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/499 järelevalveasutuse poolt lisaomavahendite kirjete kasutamisele heakskiidu andmiseks kasutatavate menetluste kohta (ELT L 79, 25.3.2015, lk 12).

                     (11)
                  Komisjoni 5. juuni 2015. aasta delegeeritud otsus (EL) 2015/1602, milles käsitletakse Šveitsis kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva solventsusrežiimi ja usaldatavusnõuete täitmise korra samaväärsust (ELT L 248, 24.9.2015, lk 95).

                     (12)
                  Komisjoni 12. juuni 2015. aasta delegeeritud otsus (EL) 2015/2290 Austraalias, Bermudal, Brasiilias, Kanadas, Mehhikos ja Ameerika Ühendriikides kehtivate solventsusrežiimide ajutise samaväärsuse kohta (ELT L 323, 9.12.2015, lk 22).

                     (13)
                  Komisjoni 30. septembri 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2016/467, millega muudetakse komisjoni delegeeritud määrust (EL) 2015/35 seoses regulatiivsete kapitalinõuete arvutamisega kindlustus- ja edasikindlustusandjate hoitavate mitmete varaklasside puhul (ELT L 85, 1.4.2016, lk 6).

                     (14)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2011 nende piirkondlike valitsuste ja kohalike omavalitsuste nimekirjade kohta, kelle vastu olevaid nõudeid käsitatakse nõuetena keskvalitsuse vastu vastavalt direktiivile 2009/138/EÜ (ELT L 295, 12.11.2015, lk 3).

                     (15)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2016 standardse aktsiariski omavahendite nõude sümmeetrilise kohandamisega seotud aktsiaindeksi kohta (ELT L 295, 12.11.2015, lk 18).

                     (16)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2017 euroga seotud valuutade valuutariski kapitalinõude arvutamiseks kasutatavate kohandamistegurite kohta (ELT L 295, 12.11.2015, lk 21).

                     (17)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2013 tervisekindlustuse riskide tasandussüsteemide standardhälvete kohta (ELT L 295, 12.11.2015, lk 9).

                     (18)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2014 kindlustusgrupi järelevalve teostajale teabe esitamise ning järelevalveasutustevahelise teabevahetusega seotud menetluste ja vormide kohta (ELT L 295, 12.11.2015, lk 11).

                     (19)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2012 lisakapitalinõuete kehtestamist, arvutamist ja muutmist käsitlevate otsuste tegemise korra kohta (ELT L 295, 12.11.2015, lk 5).

                     (20)
                  Komisjoni 11. novembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2015 väliste krediidikvaliteedi hinnangute hindamise korra kohta (ELT L 295, 12.11.2015, lk 16).

                     (21)
                  Komisjoni 26. novembri 2015. aasta delegeeritud otsus (EL) 2016/310, milles käsitletakse Jaapanis kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva solventsusrežiimi samaväärsust (ELT L 58, 4.3.2016, lk 55).

                     (22)
                  Komisjoni 26. novembri 2015. aasta delegeeritud otsus (EL) 2016/309, mis käsitleb Bermudal kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva järelevalvekorra samaväärsust ja millega muudetakse komisjoni delegeeritud otsust (EL) 2015/2290 (ELT L 58, 4.3.2016, lk 50).

                     (23)
                  Komisjoni 2. detsembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2450 järelevalveasutustele teabe esitamise vormide kohta (ELT L 347, 31.12.2015, lk 1).

                     (24)
                  Komisjoni 2. detsembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2452 solventsuse ja finantsseisundi aruande kohta (ELT L 347, 31.12.2015, lk 1285).

                     (25)
                  Komisjoni 2. detsembri 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/2451 järelevalveasutuste poolt avalikustatava teabe kohta (ELT L 347, 31.12.2015, lk 1224).

                     (26)
                  Komisjoni 5. veebruari 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/165 tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamise kohta aruannete puhul, mille aruandekuupäev on 1. jaanuarist kuni 30. märtsini 2016 (ELT L 32, 9.2.2016, lk 31).

                     (27)
                  Komisjoni 27. mai 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/869 tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamise kohta aruannete puhul, mille aruandekuupäev on 31. märtsist kuni 29. juunini 2016 (ELT L 147, 3.6.2016, lk 1).

                     (28)
                  Komisjoni 8. augusti 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1376 tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamise kohta aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 30. juunist kuni 29. septembrini 2016 (ELT L 224, 18.8.2016, lk 1).

                     (29)
                  Komisjoni 9. septembri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1630 aktsiariski alammooduli puhul kasutatava üleminekumeetme kohaldamise menetluste kohta (ELT L 243, 10.9.2016, lk 1).

                     (30)
                  Komisjoni 11. oktoobri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1800 krediidikvaliteeti hindavate asutuste antud krediidikvaliteedi hinnangute jaotamise kohta objektiivsetele krediidikvaliteedi astmetele (ELT L 275, 12.10.2016, lk 19).

                     (31)
                  Komisjoni 20. oktoobri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1868, millega muudetakse ja parandatakse rakendusmäärust (EL) 2015/2450 järelevalveasutustele teabe esitamise vormide kohta (ELT L 286, 21.10.2016, lk 35).

                     (32)
                  Komisjoni 10. novembri 2016. aasta rakendusmäärus (EL) 2016/1976, milles sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 30. septembrist kuni 30. detsembrini 2016 (ELT L 309, 16.11.2016, lk 1).

                     (33)
                  Komisjoni 23. veebruari 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/309, milles sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 31. detsembrist 2016 kuni 30. märtsini 2017 (ELT L 53, 28.2.2017, lk 1).

                     (34)
                  Komisjoni 15. mai 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/812, milles sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on 31. märtsist kuni 29. juunini 2017 (ELT L 126, 18.5.2017, lk 1).

                     (35)
                  Komisjoni 8. juuni 2017. aasta delegeeritud määrus (EL) 2017/1542, millega muudetakse delegeeritud määrust (EL) 2015/35 seoses regulatiivsete kapitalinõuete arvutamisega kindlustus- ja edasikindlustusandjate hoitavate teatavate varaklasside puhul (taristuettevõtted) (ELT L 236, 14.9.2017, lk 14).

                     (36)
                  Komisjoni 2. augusti 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1421, milles vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta sätestatakse tehniline teave tehniliste eraldiste ja põhiomavahendite arvutamiseks aruannete puhul, mille aruandekuupäev on ajavahemikul 30. juunist kuni 29. septembrini 2017 (ELT L 204, 5.8.2017, lk 7).

                     (37)
                  Versicherungsaufsichtsgesetz, SR 961.01.

                     (38)
                  Aufsichtsverordnung, SR 961.011.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.2.2018
            COM(2018) 74 final
            2018/0036(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            sõlmida Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö leping, milles sätestatakse Maroko Kuningriigi osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  30. mail 2017 andis nõukogu komisjonile loa alustada liidu nimel läbirääkimisi Maroko Kuningriigiga (edaspidi „Maroko“) liidu ja Maroko vahelise lepingu üle, milles sätestatakse Maroko osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA).

                  Nõukogu lubava otsuse tingimuste kohaselt saab läbirääkimisi alustada alles pärast seda, kui on vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus liidu osalemise kohta mitme liikmesriigi ühiselt algatatud partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA).

                  Läbirääkimisi alustati 26. juunil 2017 ja need viidi edukalt lõpule 22. jaanuaril 2018, kui tulevaste lepinguosaliste pealäbirääkijad parafeerisid lepingu eelnõu teksti. Käesolevale ettepanekule lisatud lepingu eelnõu on kooskõlas nõukogu välja antud läbirääkimisjuhistega. Eelkõige sätestab see otseselt liidu õigusaktile osutades, et Maroko PRIMAs osalemise tingimused on needsamad, mis on sätestatud otsuses (EL) 2017/1324
                     1
                  .

                  Liidu finantshuvide, eelkõige komisjonile, Euroopa Pettustevastasele Ametile, kontrollikojale ja PRIMA rakendusstruktuurile (PRIMA-IS) asjaomaste liidu õigusaktide kohaste auditite ja juurdluste tegemiseks antud volituste kaitse tagamiseks osutab leping konkreetselt otsuse (EL) 2017/1324 asjakohastele sätetele ning kohustab lepinguosalisi osutama nende rakendamise tagamiseks igasugust vajalikku abi. Peale selle sätestatakse tulevases lepingus, et lepinguosalised peavad kokku leppima üksikasjaliku korra abi andmiseks, sest selline kord on nende käesoleva lepingu raames tehtava koostöö seisukohast oluline.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Nagu esitatud ka mõjuhinnangu aruandes PRIMA kohta,
                     2
                   on PRIMA avatus kolmandatele riikidele, näiteks Marokole osalemiseks kooskõlas rahvusvahelise teadus- ja innovatsioonikoostöö eesmärkidega, nagu neid kirjeldatakse komisjoni 2012. aasta teatises „ELis tehtava rahvusvahelise teadus- ja innovatsioonikoostöö parandamine ja keskendamine: strateegiline lähenemisviis“
                     3
                   ja raamprogrammis „Horisont 2020“, mis aitab edendada koostööd kolmandate riikidega teaduse, tehnoloogia ja innovatsiooni valdkonnas, et lahendada ülemaailmseid sotsiaalprobleeme ja toetada liidu välispoliitikat. Käesolev leping on kooskõlas ka olemasoleva Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel),
                     4
                   millega nähakse ette liidu ja Maroko teadus-, tehnika- ja tehnoloogiakoostöö, samuti Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vahelise teadus- ja tehnikakoostöö lepinguga,
                     5
                   millega soodustatakse lepinguosaliste teadus- ja tehnoloogiakoostööd ühist huvi pakkuvates valdkondades.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  PRIMA rakendamine tihedas koostöös kolmandate riikidega, nagu Maroko, on samuti asjakohane liidu muude poliitikavaldkondade, näiteks migratsioonipoliitika, arengupoliitika ja naabruspoliitika seisukohast ning nendega kooskõlas.

               2.Ettepaneku ÕIGUSLIK külg

                  Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 186 ning artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktil v.

               Eelnevalt arvestades teeb komisjon nõukogule ettepaneku sõlmida liidu nimel leping.

               2018/0036 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               sõlmida Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö leping, milles sätestatakse Maroko Kuningriigi osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 186 koostoimes artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktiga v,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses (EL) 2017/1324
                  6
                on sätestatud liidu osalemine mitme liikmesriigi ühiselt algatatud partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA).

               (2)Maroko Kuningriik (edaspidi „Maroko“) väljendas soovi ühineda PRIMAga osaleva riigina võrdsel alusel liikmesriikidega ja PRIMAs osalevate riikidega, kes on liitunud programmiga „Horisont 2020“.

               (3)Otsuse (EL) 2017/1324 artikli 1 lõike 2 kohaselt saab Maroko PRIMAs osalevaks riigiks, kui ta sõlmib liiduga teadus- ja tehnoloogiakoostööd käsitleva rahvusvahelise lepingu, milles sätestatakse Maroko PRIMAs osalemise tingimused.

               (4)Kooskõlas nõukogu otsusega <XXX>
                  7
                kirjutati XX.XX.20XX Euroopa Liidu nimel alla Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö leping, milles sätestatakse Maroko Kuningriigi osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA), eeldusel et leping sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

               (5)Leping tuleks liidu nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö leping, milles sätestatakse Maroko Kuningriigi osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA), kiidetakse liidu nimel heaks.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud liidu nimel esitama lepingu punktis 5.2 sätestatud teate, et väljendada liidu nõusolekut end lepinguga siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub [selle vastuvõtmise kuupäev].

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2017. aasta otsus (EL) 2017/1324, mis käsitleb liidu osalemist mitme liikmesriigi ühiselt algatatud partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA) (ELT L 185, 18.7.2017, lk 1).

                     (2)

                        SWD(2016) 332 final, 18.10.2016.

                     (3)

                        COM(2012) 497 final.

                     (4)

                        ELT L 70, 18.3.2000, lk 2.

                     (5)

                        ELT L37, 10.2.2004, lk 9.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2017. aasta otsus (EL) 2017/1324, mis käsitleb liidu osalemist mitme liikmesriigi ühiselt algatatud partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA) (ELT L 185, 18.7.2017, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.2.2018
            COM(2018) 74 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: nõukogu otsus
            sõlmida Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö leping, milles sätestatakse Maroko Kuningriigi osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA)

               LISA

               Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö leping, milles sätestatakse Maroko Kuningriigi osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA)

               Euroopa Liit (edaspidi „liit“)

               ühelt poolt

               ning

               Maroko Kuningriik (edaspidi „Maroko“)

               teiselt poolt

               (edaspidi „lepinguosalised“),

               arvestades, et 1. märtsil 2000 jõustunud Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel nähakse ette teadus-, tehnika- ja tehnoloogiakoostöö;

               arvestades, et 14. märtsil 2015 jõustunud Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vahelise teadus- ja tehnoloogiakoostöö lepinguga nähakse ette lepinguosaliste teadus- ja tehnoloogiakoostöö ametlik raamistik;

               arvestades, et PRIMA loomise protsess algas 2012. aastal Barcelonas toimunud Euroopa – Vahemere piirkonna teadus-, tehnoloogia- ja innovatsioonikonverentsil, mille osalejad nõustusid uuendama teadus- ja innovatsioonipartnerlust ühisvastutuse, -huvi ja -kasu põhimõttest lähtudes;

               arvestades, et Maroko on selles protsessis aktiivset osalenud ja väljendanud 26. septembri 2014. aasta kirjas ametlikult valmisolekut võtta PRIMA suhtes finantskohustus;

               arvestades, et mitu ELi liikmesriiki ja ELi mittekuuluvat riiki, sealhulgas Maroko, esitasid 2014. aasta detsembris Euroopa Komisjonile PRIMA ühisporogrammi ettepaneku;

               arvestades, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus (EL) 2017/1324, mis käsitleb liidu osalemist mitme liikmesriigi ühiselt algatatud partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA), reguleerib algatuses osalevate ELi liikmesriikide ja programmiga „Horisont 2020” liitunud riikide osalemistingimusi, eelkõige nende rahalisi kohustusi ja algatuse juhtimisstruktuurides osalemist;

               arvestades, et otsuse (EL) 2017/1324 sätete kohaselt saab Maroko PRIMAs osalevaks riigiks, kui ta sõlmib liiduga teadus- ja tehnoloogiakoostööd käsitleva rahvusvahelise lepingu, milles sätestatakse Maroko PRIMAs osalemise tingimused;

               arvestades, et Maroko väljendas soovi ühineda PRIMAga osaleva riigina võrdsel alusel ELi liikmesriikidega ja PRIMAs osalevate riikidega, kes on assotsieerunud programmiga „Horisont 2020“;

               arvestades, et Maroko kui PRIMAs osaleva riigi õiguste ja kohustuste reguleerimiseks on vaja sõlmida liidu ja Maroko vaheline rahvusvaheline leping,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Eesmärk

               Käesoleva lepingu eesmärk on sätestada Maroko osalemise tingimused partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA).

               Artikkel 2

               Maroko PRIMAs osalemise tingimused

               Maroko PRIMAs osalemise tingimused on needsamad, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses (EL) 2017/1324, mis käsitleb liidu osalemist mitme liikmesriigi ühiselt algatatud partnerluses Vahemere piirkonna riikidega teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas (PRIMA). Lepinguosalised täidavad kõnealuse otsusega ette nähtud kohustusi ja võtavad asjakohaseid meetmeid, eelkõige andes igasugust vajalikku abi kõnealuse otsuse artikli 10 lõike 2 ning artikli 11 lõigete 3 ja 4 kohaldamise tagamiseks. Lepinguosalised lepivad kokku abi andmise üksikasjaliku korra, sest selline kord on nende käesoleva lepingu raames tehtava koostöö seisukohast oluline.

               Artikkel 3

               Territoriaalne kohaldamisala

               Käesoleva lepingu territoriaalne kohaldamisala on sama, mis on sätestatud Euroopa – Vahemere piirkonna lepingus, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel.

               Artikkel 4

               Allkirjastamine ja ajutine kohaldamine

               Käesolevat lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allkirjastamise kuupäevast.

               Artikkel 5

               Jõustumine ja kestus

               1. Lepinguosalised kiidavad käesoleva lepingu heaks oma menetluste kohaselt.

               2. Käesolev leping jõustub päeval, mil mõlemad lepinguosalised teineteisele diplomaatiliste kanalite kaudu teatavad, et esimeses lõikes osutatud menetlused on lõpule viidud.

               3. Käesolev leping jääb jõusse seni, kuni kehtib otsus (EL) 2017/1324, juhul kui kumbki lepinguosaline ei lõpeta seda artikli 6 kohaselt.

               Artikkel 6

               Lepingu lõpetamine

               1. Kumbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu mis tahes ajal lõpetada, esitades teisele lepinguosalisele kirjaliku teate oma kavatsuse kohta leping lõpetada.

               Lõpetamine jõustub kuue kuu möödumisel kuupäevast, mil kõnealune kirjalik teade on jõudnud adressaadini.

               2. Käesoleva lepingu lõpetamise ajal pooleli olevaid projekte ja tegevust jätkatakse kuni nende lõpuleviimiseni käesolevas lepingus sätestatud tingimustel.

               3. Lepinguosalised lepivad vastastikku kokku kõigi muude lepingu lõpetamise tagajärgede suhtes.

               Artikkel 7

               Vaidluste lahendamine

               Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) artiklis 86 sätestatud vaidluste lahendamise menetlust kohaldatakse kõigi vaidluste suhtes, mis on seotud käesoleva lepingu kohaldamise või tõlgendamisega.

               ****

               Käesolev leping koostatakse kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi, ungari ja araabia keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,17.9.2018
            COM(2018) 642 final
            2018/0333(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel siseveeliikluse standardite koostamise Euroopa komitees ja Reini laevaliikluse keskkomisjonis seoses siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevate standardite vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatava ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht siseveeliikluse standardite koostamise Euroopa komitee (CESNI) 8. novembri 2018. aasta kohtumisel ja Reini laevaliikluse keskkomisjoni (CCNR) täiskogu istungil seoses siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevate Euroopa standarditekavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Reini laevaliikluse muudetud konventsioon

               Reini laevaliikluse muudetud konventsiooniga (17. oktoober 1868) on kindlaks määratud Reini kui siseveetee kasutamise õigusraamistik ja kehtestatud CCNRi ülesanded. Praegu kohaldatav konventsiooni versioon kehtestati

                  20. novembri 1963. aasta konventsiooniga

               , mis jõustus 14. aprillil 1967.

               Praegu on Reini laevaliikluse muudetud konventsiooniga ühinenud neli liikmesriiki (Belgia, Prantsusmaa, Saksamaa ja Madalmaad) ning Šveits.

               2.2.CCNR ja CESNI

               CCNR on rahvusvaheline organisatsioon, mille missioon on ellu viia algatusi, mille eesmärk on tagada Reinil laevasõiduvabadus ja edendada sealset laevasõitu. Täiskogu istungeid peetakse kaks korda aastas. Neil osalevad CCNRi liikmesriikide esindajad. Täiskogu istung on CCNRi otsustusorgan. Täiskogu võtab vastu keskkomisjoni resolutsioonid. Igal riigil on üks hääl ja otsused tehakse ühehäälselt. Kõnealused resolutsioonid on õiguslikult siduvad. EL ei ole CCNRi liige.2015. aastal võttis CCNR vastu resolutsiooni, millega asutati siseveeliikluse standardite koostamise Euroopa komitee (Comité Européen pour l’Élaboration de Standards dans le Domaine de Navigation Intérieure – CESNI). Tema pädevuses on ka vastu võtta tehnilised standardid eri valdkondades, eelkõige laevade, infotehnoloogia ja meeskonna kohta, neid standardeid ja vastavaid menetlusi ühtselt tõlgendada ning arutada veeliiklusohutuse, keskkonnakaitse või muid veeliiklusküsimusi.

               CESNIsse kuuluvad CCNRi ja ELi liikmesriike esindavad eksperdid, kusjuures igal riigil on hääletamisel üks hääl. EL ei ole CESNI liige. Samas võib ta osaleda CESNI töös ilma hääletusõiguseta koos rahvusvaheliste organisatsioonidega, kelle pädevusse kuuluvad CESNI tegevusvaldkonnad.

               2.3.CESNI ja CCNRi kavandatud akt

               Oma 8. novembri 2018. aasta kohtumisel võtab CESNI vastu siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevad standardid (edaspidi „kavandatud akt“).

               Need CESNI esimesed siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevad standardid hõlmavad järgmisi nõudeid:

               ·pädevuste nõuded (cesni(18)_30, cesni(18)_31, cesni(18)_32, cesni(18)_33, cesni(18)_34, cesni(18)_35)

               ·praktiliste eksamite nõuded (cesni(18)_36, cesni(18)_37, cesni(18)_38, cesni(18)_39, cesni(18)_40)

               ·tervisenõuded (cesni(18)_29)

               ·simulaatorite heakskiitmise nõuded (cesni(18)_41, cesni(18)_42)

               CESNI 10. aprilli 2018. aasta kohtumisel otsustati ühehäälselt võtta CESNI esimesed siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevad standardid vastu 8. novembril 2018 toimuval kohtumisel. Enne kõnealust 2018. aasta novembrikuist kohtumist tehakse standardite eelnõus eeldatavasti üksnes väikseid formaalseid muudatusi, sh dokumentide ja nendes esitatud viidete võimalik konsolideerimine. Standardid avaldatakse sellekohasel veebisaidil (cesni.eu). Kõigil ELi liikmesriikidel on eespool nimetatud standardite eelnõule (kaitstud) juurdepääs.

               CESNI standardid inkorporeeritakse ELi õigusesse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta direktiivile (EL) 2017/2397, milles käsitletakse siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioonide tunnustamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 91/672/EMÜ ja 96/50/EÜ
                  1
               .

               Ka Reini jõel tegutsevate laevameeskondade töökorraldust käsitlevas korras osutatakse CESNI standarditele 17. jaanuarist 2022 (mis on direktiivi (EL) 2017/2397 ülevõtmise tähtaeg), kuna kutsekvalifikatsioonidele esitatavad CCNRi nõuded, mida käsitletakse direktiivis (EL) 2017/2397, tuleks täielikult kooskõlla viia alates 17. jaanuarist 2022, et tagada Reini tunnistuste tunnustamine kõigil ELi siseveeteedel.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Otsus – liidu seisukoha sõnastamine – on vajalik selle tagamiseks, et ELi huvisid võetaks piisavalt arvesse otsuste puhul, millega võetakse vastu nõuded, millega kehtestatakse siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioonide standardid.

               CESNI 2016.–2018. aasta tööprogrammi raames on selle eksperdid (CESNI/QP töörühm) koostanud kutsekvalifikatsioone käsitlevad standardid. Töö algas komisjoni 18. veebruari 2016. aasta ettepaneku
                  2
                põhjal ja see viidi lõpule direktiivi (EL) 2017/2397 alusel.

               Kutsekvalifikatsioone käsitlevaid standardeid on intensiivselt ette valmistatud CESNI ekspertide (CESNI/QP töörühma) tasandil. Seoses sellega on konsulteeritud suure hulga era- ja avaliku sektori ekspertidega. Standardi väljatöötamise jooksul on peetud CESNI tasandil järgmisi tehnikaalaseid kohtumisi:

               ·CESNI ekspertide kohtumised (26.–28.1.2016; 22.–24.6.2016; 5.–9.9.2016; 16.–17.11.2016; 31.1–2.2.2017; 10.–12.5.2017; 12.–13.6.2017; 6.7.2017; 5.–7.9.2017; 12.–13.9.2017; 15.–16.11.2017; 30.1–1.2.2018. );

               ·komitee kohtumine (10.4.2018).

               Kõnealuste kohtumistega võimaldati siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevates Euroopa standardites kokkuleppele jõuda ekspertide tasandil.

               Komisjoni siseveelaevanduse sotsiaalküsimuste valdkonna eksperdirühma teavitati CESNI töö edusammudest eksperdirühma 7. septembri 2017. aasta ja 1. veebruari 2018. aasta kohtumistel.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  3
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  4
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               CCNR on lepinguga, täpsemalt Reini laevaliikluse muudetud konventsiooniga ettenähtud organ. CESNI on CCNRi loodud organ.

               Aktid, mille CESNI ja CCNR peavad vastu võtma, on õigusliku toimega aktid. Kavandatavad aktid võivad otsustavalt mõjutada järgmiste ELi õigusaktide sisu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/2397, milles käsitletakse siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioonide tunnustamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 91/672/EMÜ ja 96/50/EÜ.

               Seda põhjusel, et komisjon võtab artikli 17 lõigetes 1 ja 4 osutatud delegeeritud õigusaktid (pädevusnõuete ja praktiliste eksamite nõuete kohta), artikli 21 lõikes 2 osutatud delegeeritud õigusaktid (simulaatorite heakskiitmise nõuete kohta) ja artikli 23 lõikes 6 osutatud delegeeritud õigusaktid (tervisenõuete kohta) vastu 17. jaanuariks 2020.

               Direktiivi (EL) 2017/2397 põhjenduses 40 on selgitatud, et õigusaktide ühtlustamist Euroopa siseveelaevanduse kutsekvalifikatsioonide valdkonnas hõlbustatakse CESNI standardite väljatöötamise teel. Sellega seoses on direktiivi artiklis 32 sätestatud, et kõnealustes delegeeritud õigusaktides osutatakse CESNI kehtestatud standarditele, eeldusel et:

               a)
                     need standardid on kättesaadavad ja ajakohastatud;

               b)
                     need standardid vastavad direktiivi lisades kehtestatud nõuetele;

               c)
                     CESNI otsustusprotsessis tehtavate muudatustega ei kahjustata liidu huve.

               Komisjon lisab delegeeritud õigusaktidesse kogu nimetatud standardite teksti ja asjakohased viited.

               Direktiivi II lisas on sätestatud olulised pädevusnõuded ja III lisas terviseseisundile esitatavad olulised nõuded.

               Kavandatavad aktid ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Käesolevate kavandatud aktide eesmärk ja sisu on seotud ühise transpordipoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus aluslepingu artikli 91 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikli 91 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2018/0333 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel siseveeliikluse standardite koostamise Euroopa komitees ja Reini laevaliikluse keskkomisjonis seoses siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevate standardite vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 91 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Reini laevaliikluse muudetud konventsioon jõustus 14. aprillil 1967.

               (2)Selle artikli 46 kohaselt võib Reini laevaliikluse keskkomisjon (edaspidi „CCNR“) vastu võtta resolutsioone, mis on selle liikmetele siduvad.

               (3)3. juunil 2015 loodi CCNRi raames siseveeliikluse standardite koostamise Euroopa komitee (edaspidi „CESNI“), et välja töötada siseveeteid käsitlevad tehnilised standardid eri valdkondade jaoks, eelkõige seoses laevade, infotehnoloogia ja meeskonnaga.

               (4)CESNI võtab oma 8. novembri 2018. aasta kohtumisel vastu siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevad standardid. CCNRi täiskogu istungil tuleks vastu võtta ka resolutsioon, millega inkorporeeritakse need standardid Reini jõel tegutsevate laevameeskondade töökorraldust käsitlevasse korda.

               (5)Kuna kutsekvalifikatsioone käsitlevad standardid mõjutavad otsustavalt liidu õiguse, täpsemalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2017/2397
                  5
                sisu, ning neil on õiguslik mõju CCNRi käsitlevate eeskirjade näol, kui see kõnealused standardid vastu võtab, on asjakohane määrata kindlaks liidu nimel CESNIs ja CCNRis võetav seisukoht.

               (6)Liikuvuse hõlbustamiseks, laevasõiduohutuse tagamiseks ning inimelude ja keskkonna kaitsmise tagamiseks on oluline, et meeskonnaliikmetele esitatavad tehnilised nõuded oleksid Euroopa eri õiguskordades võimalikult ulatuslikult ühtlustatud. Eelkõige CCNRi liikmetest liikmesriikidele tuleks anda luba toetada otsuseid, millega ühtlustatakse CCNRi normid liidus kohaldatavate normidega.

               (7)CESNI poolt koostatud kutsekvalifikatsioone käsitlevate standarditega nähakse ette Euroopa ühtlustatud miinimumstandardid, mis on vajalikud liikuvuse hõlbustamiseks, laevasõiduohutuse tagamiseks ning inimelude ja keskkonna kaitsmise tagamiseks. Kõnealused standardid hõlmavad pädevusnõudeid, praktiliste eksamite nõudeid, tervisenõudeid ja simulaatorite heakskiitmise nõudeid.

               (8)Alates 18. jaanuarist 2022 jõustuvas direktiivi (EL) 2017/2397 artiklis 32 osutatakse otse kutsekvalifikatsioone käsitlevatele standarditele kui CESNI kehtestatud standarditele. Komisjon on volitatud lisama delegeeritud õigusaktidesse kogu nimetatud standardite teksti, lisama asjakohased viited või neid ajakohastama ja määrama kohaldamise kuupäeva.

               (9)Liidu seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on CESNI ja CCNRi liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Siseveeliikluse standardite koostamise Euroopa komitees (CESNI) 8. novembril 2018 liidu nimel võetav seisukoht on nõustuda siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevate Euroopa standardite (viited (cesni (18)_29 kuni cesni (18)_42)) vastuvõtmisega.

               2.Liidu nimel võetav seisukoht Reini laevaliikluse keskkomisjoni (CCNR) täiskogu istungil, millel võetakse vastu otsus siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevate Euroopa standardite (viited cesni (18)_29 kuni cesni (18)_42)) kohta, on toetada kõiki ettepanekuid, millega viiakse kooskõlla Reini jõel tegutsevate laevameeskondade töökorraldust käsitleva korra ja siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioone käsitlevate Euroopa standardite nõuded.

               Artikkel 2

               1.Artikli 1 lõikes 1 osutatud seisukoha esitavad koos liidu liikmesriigid, kes on CESNI liikmed.

               2.Artikli 1 lõikes 2 osutatud seisukoha esitavad koos liidu liikmesriigid, kes on CCNRi liikmed.

               Artikkel 3

               1.Artiklis 1 esitatud seisukohtade väiksemates tehnilistes muudatustes võidakse kokku leppida ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/2397, milles käsitletakse siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioonide tunnustamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 91/672/EMÜ ja 96/50/EÜ (ELT L 345, 27.12.2017, lk 53).

                     (2)

                        COM(2016) 82 (final).

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/2397, milles käsitletakse siseveelaevanduse valdkonna kutsekvalifikatsioonide tunnustamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 91/672/EMÜ ja 96/50/EÜ (ELT L 345, 27.12.2017, lk 53).