title: Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu otsus millega tunnistatakse kehtetuks Nõukogu otsus nr 85/368/EMÜ Euroopa Ühenduse liikmesriikide kutsekvalifikatsioonide võrreldavuse kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0680

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 6.11.2007KOM(2007) 680 lõplik2007/0234 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUSmillega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus nr 85/368/EMÜ Euroopa Ühenduse liikmesriikide kutsekvalifikatsioonide võrreldavuse kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTKäesolev ettepanek on osa komisjoni 2007. aasta õigusloome- ja töökavasse kuuluvast lihtsustamisprogrammist, mille eesmärk on lihtsustada regulatiivkeskkonda ettevõtete ja teiste sidusrühmade jaoks.Olemasolevate õigusaktide läbivaatamisel leiab komisjon, et nõukogu 16. juuli 1985. aasta otsus 85/368/EMÜ Euroopa Ühenduse liikmesriikide kutsekvalifikatsioonide võrreldavuse kohta on üleliigne ja tuleks kehtetuks tunnistada.Nõukogu otsuse 85/368/EMÜ eesmärgidNõukogu otsusega 85/368/EMÜ kehtestati kutsehariduse ja kutseõppe kvalifikatsioonide võrreldavuse süsteem. Selle eesmärk oli anda töötajatele võimalus kasutada oma kvalifikatsiooni paremini ära juurdepääsu saamiseks töökohtadele teistes liikmesriikides. Otsusega kindlaks määratud süsteemi abil püüti seda saavutada konkreetsete ametite kogu ühenduses mõistetavate praktiliste ametikirjelduste määratlemise teel ning anda sel moel ettevõtetele, töötajatele ja ametiasutustele vajalikku teavet eri liikmesriikides omandatud kvalifikatsioonide võrreldavuse kohta.Otsuses nõuti, et komisjon ja liikmesriigid teeksid koostööd konkreetsete ametikohtade või ametikohtade rühmade ühenduses kehtivate ametikirjelduste koostamisel ning seejärel viiksid liikmesriikides tunnustatud kutsehariduskvalifikatsioonid vastavusse nende kokkulepitud ametikirjeldustega.Kavas oli koostada võrdlevad tabelid, mis sisaldavad teavet järgmise kohta: SEDOCi register (kasutatakse koos vabade töökohtade ja töötaotlejate rahvusvahelise vahendamise Euroopa süsteemiga), siseriiklikud klassifikatsioonikoodid, kutsehariduse tase, ametinimetused igas liikmesriigis ja vastavad kvalifikatsioonid, kutsehariduse andmise eest vastutavad organisatsioonid ja institutsioonid ning diplomite, tunnistuste ja muude dokumentide väljastamise või kinnitamise eest vastutavad organid. Ühenduses vastastikku kokku lepitud ametikirjeldused ja võrdlustabelid oli seejärel plaanis avaldada Euroopa Liidu Teatajas .Samuti nõuti otsuses, et riigid määraksid koordineeriva asutuse, mis koguks ja edastaks teavet võrreldavate kutsekvalifikatsioonide kohta; koostöös nende asutustega vaataks komisjon läbi vastastikku kokku lepitud ametikirjeldused ja kutsekvalifikatsioonide võrreldavust käsitlevad tabelid. Liikmesriigid pidid iga nelja aasta järel esitama ka aruande otsuse rakendamise kohta riigi tasandil.Otsuse rakendamata jätminePraktikas osutus aga otsuses kavandatud süsteem koormavaks ja rakendamine parimal juhul osaliseks.Komisjon ja liikmesriigid keskendusid esialgu oskustööliste kutsekvalifikatsioonile. Esimeses etapis määrati 219 kutsehariduse kvalifikatsiooni 19 valdkonnas: need 19 valdkonda valiti välja nii, et need hõlmaksid ameteid, mille pidajad võiksid kõige tõenäolisemalt teistesse riikidesse kolida.Seati sisse ametikirjelduste määratlemise ja kvalifikatsioonide võrdlemise kord, kaasates komisjoni, Cedefopi (Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus) ja liikmesriikide eksperdid. 1990. aastal komisjoni jaoks koostatud aruandes selgitati selle protsessi käigus tekkinud probleeme ja tõdeti, et edasiminek on aeglane – 1990. aastaks olid kvalifikatsioonide võrreldavust käsitlevad andmed avaldatud ainult 5 valdkonna kohta 19st määratletust, hõlmates 66 ametit. Kvalifikatsioonide registreerimise, kirjeldamise ja võrdlemise protsess oli osutunud aeglaseks ja kohmakaks. 1990. aasta aruandes rõhutati, kui oluline on viia töö kvalifikatsioonide võrreldavuse alal lõpule siseturu kavandatud väljakujundamise ajaks 1992. aasta lõpul. Selles tehti ettepanek korda lihtsustada ja tempot tõsta, seades eesmärgiks leppida veel 14 valdkonna ametikirjeldustes kokku enne 1992. aasta lõppu. Praktikas osutus see liiga ambitsioonikaks ja neid eesmärke ei saavutatud.Samuti osutus otsus muutuvate vajadustega kohanemisel liiga jäigaks. Kuigi otsuses viidati vajadusele kohaneda uute, tehnoloogilistest muutustest põhjustatud olukordadega, leppisid komisjon, Cedefop ja liikmesriigid sellega, et valitud tsentraliseeritud lähenemise ning kvalifikatsioonide pideva ja kiire arengu tulemusena vananes avaldatud teave kiiresti.1990. aasta aruandes oli rõhutatud, et süsteem on tõhus ainult siis, kui liikmesriigid seda kasutavad – tegelikkuses mõjutas Euroopa tasandil tehtud töö riikliku ja valdkondliku tasandi sidusrühmi vähe.Kõigil nendel põhjustel jäeti otsuses osutatud meetmete rakendamine peagi kõrvale.Käesolev kehtetuks tunnistamise ettepanek annab seetõttu panuse komisjoni õigusaktide lihtsustamise programmi, et tõsta konkurentsivõimet kooskõlas majanduskasvu ja töökohtade loomise tegevuskavaga ning parandada ühenduse õigusraamistiku üldist kvaliteeti.Lisaks usub komisjon, et kutseharidust ja kutseõpet käsitleva otsuse on asendanud mitmed hilisemad ELi või valitsustevahelisel tasandil tehtud algatused läbipaistvuse parandamiseks, ülekandmise toetamiseks ja õpitulemuste hindamise soodustamiseks.Euroopa kvalifikatsiooniraamistik (EKR)1985. aasta otsuse laiahaardelist eesmärki püütakse saavutada eelkõige Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga, mille eesmärk on hõlbustada kvalifikatsioonide võrdlemist ja selle kaudu töötajate liikumist. Komisjon tegi Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku kehtestamise ettepaneku septembris 2006 dokumendis KOM (2006) 479, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu [kuu/aasta].Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku reguleerimisala erineb 1985. aasta otsusest selle poolest, et tegu on elukestva õppe raamistikuga, mis hõlmab üld- ja täiskasvanuharidust, kõrgharidust, samuti kutseharidust ja kutseõpet (mis oli 1985. aasta otsuse ainus eesmärk). Samuti kasutatakse vägagi erinevat lähenemisviisi.Soovituse alusel luuakse Euroopa kvalifikatsiooniraamistik kvalifikatsioonide taseme võrdlemise vahendina riiklikes kvalifikatsioonisüsteemides, samuti rahvusvaheliste valdkondlike organisatsioonide väljatöötatud kvalifikatsioonisüsteemides. Selles soovitatakse riikidel siduda oma riiklikud süsteemid Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga, sidudes kvalifikatsioonitasemed vastavate Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tasemetega ning töötades asjakohastel puhkudel välja riikliku kvalifikatsiooniraamistiku. Lisaks soovitatakse riikidel tagada, et 2012. aastaks on nende tunnistustele, diplomitele ja teistele kvalifikatsioonidokumentidele kantud asjaomane Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tase (nt 4. tase).Euroopa kvalifikatsiooniraamistik põhineb Euroopa võrdlustasemete kogumil, mida on kirjeldatud õpitulemuste kaudu – need kirjeldavad, mida õppija teab, mõistab ja suudab teha, olenemata konkreetse kvalifikatsiooni omandamise kontekstist. Sel moel on võimalik mõista mis tahes haridus- või koolitusvaldkonna kvalifikatsioone. Selline õpitulemuste kasutamine kvalifikatsioonitasemete kirjeldamisel soodustab samuti väljaspool formaalseid haridus- ja koolitusasutusi toimuva õppe tunnistamist, mis on tõelise elukestva õppe põhielement.Euroopa kvalifikatsiooniraamistik ja otsus 85/368/EMÜ1985. aasta otsuses kasutati ülalt-alla lähenemist, mis nõudis eri riikide ekspertide intensiivset koostööd, et loetelu pidevalt ajakohastada, muuta ametikirjeldusi ja kvalifikatsioone ning lisada vajaduse korral uusi kvalifikatsioone. Asjaolu, et hõlmati ainult piiratud arvul ameteid ja vaid murdosa kutsekvalifikatsioonidest, näitab sellise lähenemise ebapraktilisust.Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus kasutatakse vabatahtlikku ja detsentraliseeritud lähenemist, mille puhul ühendus annab ühise lähtepunkti, samal ajal kui üksikasjalikud otsused jäetakse riikliku ja valdkondliku tasandi pädevate asutuste teha. Viitamise tarvis ettenähtud toimingud liikmesriikides ei ole ülemäära koormavad. Riigid seovad oma kvalifikatsioonitasemed Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga, nii et iga nende riikliku raamistiku või süsteemi konkreetse tasandi kvalifikatsiooni puhul on võimalik määrata Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tase. Seega loob Euroopa kvalifikatsiooniraamistik kvalifikatsioonide kirjeldamiseks ja mõistmiseks ühise keele.Seejärel esitatakse riikide otsused kvalifikatsioonide paigutamise kohta Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tasanditele Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku nõuanderühmale, mis tagab protsessi kvaliteedi. Seega on riigid huvitatud oma kvalifikatsioonide taseme asjakohasest alghindamisest ja Euroopa tasandil kvaliteedi tagamise protsessile kaasaaitamisest.Seega tegeleb Euroopa kvalifikatsiooniraamistik 1985. aasta otsuse piirangutega kahel tasandil, keskendudes kvalifikatsioonide läbipaistvuse parandamisele ja võttes kasutusele detsentraliseeritud lähenemise koostööle, mis sobib paremini kokku üha keerulisemaks muutuvate kvalifikatsioonidega Euroopas.Muud läbipaistvust ja mobiilsust suurendavad vahendidSamal ajal kui Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on vahend, mis püüdleb kõige rohkem eesmärkide ja funktsioonide poole, mida 1985. aasta otsus ei suutnud täita, on Euroopa tasandil ka teisi läbipaistvust edendavaid ja kvalifikatsioonide ülekantavust parandavaid vahendeid ja meetmeid. Nende hulka kuuluvad Europass, Euroopa kõrghariduse ainepunktide ülekandesüsteem (ECTS), nõukogu 2004. aasta järeldused mitteformaalse ja informaalse õppe määratlemise ja tunnustamise kohta ning portaal Ploteus.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta otsusega nr 2241/2004/EÜ kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvuse ühtse ühenduse raamistiku kohta (Europass) kehtestati üleeuroopalised dokumendid, mida kodanikud saavad kasutada oma kvalifikatsioonide ja kutseoskuste kirjeldamiseks.Praegune Euroopa kõrghariduse ainepunktide ülekandesüsteem (ECTS) ja loodav Euroopa kutsehariduse ainepunktide ülekandesüsteem (ECVET), SEC (2006) 1431, muudavad kodanike jaoks lihtsamaks eri riikides omandatud hariduse omavahel sidumise. Mõlemad nimetatud vahendid toetavad otseselt üksikisikuid, kes püüavad kvalifikatsioone või nende osi üle kanda ühest haridusasutusest või riigist teise.Euroopa Ülemkogu võttis 2004. aastal vastu Euroopa ühised põhimõtted mitteformaalse ja informaalse õppe määratlemise ja tunnustamise kohta (9600/2004). Need põhimõtted on aluseks koostöö tugevdamisele tunnustamise valdkonnas ning julgustavad komisjoni, liikmesriike ja tööturu osapooli võtma süstemaatilisemalt kasutusele tunnustamismeetodeid ja -süsteeme.Õppevõimaluste portaal Ploteus (http://ec.europa.eu/ploteus) aitab suurendada kvalifikatsioonide läbipaistvust, pakkudes teavet hariduse ja õppimisvõimaluste kohta Euroopa riikides.Reguleeritud kutsealade valdkonnas tagatakse kvalifikatsioonide vastastikune tunnustamine direktiiviga 2005/36/EÜ, mis võeti vastu 7. septembril 2005. Selle direktiiviga, millega konsolideeritakse, ajakohastatakse ja lihtsustatakse 15 olemasolevat, aastatel 1975–1999 vastu võetud direktiivi, nähakse ette ühtlustatud koolitusnõuetega elukutsete (arstid, meditsiiniõed, ämmaemandad, hambaarstid, loomaarstid, farmatseudid), samuti arhitektide kvalifikatsioonide automaatne tunnustamine. Muude reguleeritud kutsealade puhul (praeguse seisuga reguleerib ELis umbes 800 kutseala kas üks või mitu liikmesriiki) põhineb kõnealune süsteem vastastikusel tunnustamisel, see tähendab, et kui isik on kvalifitseeritud töötama kutsealal ühes liikmesriigis, siis peaks ta saama loa töötada kõnealusel kutsealal ka mõnes muus liikmesriigis.2. KOOSKÕLA EUROOPA LIIDU MUUDE PÕHIMÕTETE JA EESMÄRKIDEGAEttepanek otsus kehtetuks tunnistada on kooskõlas Lissaboni tegevuskavaga, eelkõige parema õigusloome strateegiaga ning vajadusega õiguskeskkonda ettevõtete ja muude sidusrühmade jaoks lihtsustada.1985. aasta otsus ei ole ammugi enam kasutusel. Juba 1990. aastal rõhutati komisjoni jaoks koostatud aruandes selle puudusi ja parimal juhul osalist edu seatud eesmärkide saavutamisel. Seda rakendati vaid osaliselt ning enam ei kohaldata seda üheski kontekstis.Komisjoni võimalusedArvestades kirjeldatud olukorda, kaalus komisjon kolme võimalust. Esimene võimalus oleks jätta otsus osaks ühenduse õigustikust. Kuid otsuse ebatõhusust arvestades oleks selline seisukoht vastuolus komisjoni väljakuulutatud lubadusega õigusakte lihtsustada. Kuna nõukogu ja Euroopa Parlament on võtnud vastu Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku, mille eesmärgid osaliselt kattuvad 1985. aasta otsuse omadega, jätaks see teoreetiliselt jõusse tarbetu õigusakti. Seega kehtiks kaks sarnaste eesmärkide, kuid erineval metoodikal põhinevat ja kvalifikatsioone vastandlikest seisukohtadest kirjeldavat õigusakti. See teeks olukorra segaseks.Teine võimalus on 1985. aasta otsust muuta. Kuid nii metodoloogiliselt kui ka praktiliselt oleks see raske, kui mitte võimatu. Nagu eespool näidatud, on 1985. aasta otsuse algandmed suures osas vananenud, nii et otsuse tekst tuleks peaaegu täielikult ümber kirjutada, mille tulemusena kaotaks algtekst tähenduse. Õigupoolest korrataks muutmisel mõningaid eespool mainitud esimeses võimaluses osutatud probleeme/vastuväiteid, näiteks saadetaks liikmesriikidele segadust tekitavaid signaale.Kolmas võimalus on tunnistada otsus kehtetuks ja käsitleda selle eesmärke uues Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus ning muudes eespool osutatud mehhanismides. Kehtetuks tunnistamine on kooskõlas komisjoni eesmärgiga vähendada regulatiivkoormust ning kõrvaldada vananenud ja kasutamata õigusaktid (lihtsustamisprogramm ning komisjoni 2007. aasta õigusloome- ja tööprogramm ning parema õigusloome strateegia). Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus käsitletakse otsuse eesmärke nii tõhusamalt, arvestades selle kergemat raamistikku, kui ka tulemuslikumalt, arvestades selle suuremat läbipaistvust, selle laiemat reguleerimisala ning tuginemist õpitulemustele. Lisaks sellele on Euroopa kvalifikatsiooniraamistik selle igas väljaarendamise etapis üles ehitatud sidusrühmade vahelisele konsensusele. Komisjon esitas selle liikmesriikide ja tööturu osapoolte palvel ning konsulteeris nendega selle koostamisel pikalt.Seepärast on komisjon otsustanud kasutada kolmandat võimalust ja teeb ettepaneku 1985. aasta otsus kehtetuks tunnistada.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGKavandatud meetme kokkuvõteEttepanekuga tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus nr 85/368/EMÜ Euroopa Ühenduse liikmesriikide kutsekvalifikatsioonide võrreldavuse kohta.Õiguslik alusAsutamislepingu artikli 150 lõige 4, milles sätestatakse, et ühenduse tegevus toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid, ning eelkõige püütakse sellega, nagu on sätestatud artikli lõikes 2, parandada algset kutseõpet, hõlbustada kutsealale pääsu ja naasmist tööturule ning arendada teabe ja kogemuste vahetamist ühistes küsimustes.Subsidiaarsuse põhimõteSubsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse niivõrd, kuivõrd ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse.Liikmesriikidel ei ole võimalik ettepaneku eesmärke piisaval määral saavutada järgmisel põhjusel:- otsus tuleb kehtetuks tunnistada ühenduse tasandil.Seega on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmisel põhjusel:sellega tunnistatakse kehtetuks tarbetu õigusakt.Õigusakti valikKavandatud õigusakt: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus. Otsus on vajalik olemasoleva otsuse kehtetuks tunnistamiseks.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.2007/0234 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUSmillega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus nr 85/368/EMÜ Euroopa Ühenduse liikmesriikide kutsekvalifikatsioonide võrreldavuse kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 150 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[2]võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[3]toimides vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele[4]ning arvestades järgmist:1) ühenduse parema õigusloome põhimõtetes rõhutatakse riikide ja ühenduse õigusaktide lihtsustamise tähtsust Euroopa ettevõtete konkurentsivõime tõstmises ja Lissaboni tegevuskava eesmärkide täitmises;2) otsuse 85/368/EMÜ[5] rakendamisel ei ole õnnestunud saavutada kutsekvalifikatsioonide võrreldavust töötajate puhul, kes otsivad tööd teises liikmesriigis;3) otsuses 85/368/EMÜ ette nähtud kvalifikatsioonide kirjeldamiseks ja võrdlemiseks kasutatavad meetodid ja lähenemine erinevad praegu haridus- ja koolitussüsteemides kasutatavatest;4) otsus 85/368/EMÜ on asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] otsuse vastuvõtmisega Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta elukestva õppe valdkonnas; [6]5) otsus 85/368/EMÜ tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Otsus 85/368/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates […].Artikkel 2Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelPresident eesistuja [1] ELT C […], […], lk […].[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] EÜT C […], […], lk […].[5] EÜT L 199, 31.7.1999, lk 56.[6] ELT […]


				|

		52015PC0146

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 68. istungjärgul ja meresõiduohutuse komitee 95. istungjärgul MARPOLi konventsiooni, SOLASi konventsiooni ja heitgaaside puhastamise süsteemide 2009. aasta suuniste muudatuste vastuvõtmise kohta /* COM/2015/0146 final - 2015/0071 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           SISSEJUHATUS
Käesolevas komisjoni ettepanekus käsitletakse
Euroopa Liidu seisukoha kehtestamist IMO merekeskkonna kaitse komitee 68.
istungjärgul ning IMO meresõiduohutuse komitee 95. istungjärgul seoses IMO
õigusaktide kolme muudatusega, mis on esitatud eraldi järgmistes alapunktides.
1.1         MARPOLi konventsiooni I, II,
IV ja V lisa muudatused
Merekeskkonna kaitse komitee (MEPC) kiitis 67.
istungjärgul heaks polaarvetes tegutsevate laevade rahvusvahelise koodeksi (nn
polaarkoodeks) eelnõu preambuli, sissejuhatuse ja II osa, et võtta need vastu
MEPCi 68. istungjärgul. Samuti kiideti MEPCi 67. istungjärgul heaks nendega
seotud MARPOLi konventsiooni I, II, IV ja V lisa muudatusettepanekud, et võtta
need vastu MEPCi 68. istungjärgul. Polaarkoodeks töötati välja olemasolevate
IMO õigusaktide täienduseks, et suurendada laevade ohutust ja leevendada
kaugete polaarvete ebasoodsate ja karmide olude mõju inimestele ja keskkonnale.
Need MARPOLi konventsiooni muudatusettepanekud on
sätestatud MEPC 67. istungjärgu aruande (MEPC 67/20) 11. lisas. Kõnealuse
aruande punktis 9.45 on märgitud, et need muudatusettepanekud võetakse vastu
MEPCi 68. istungjärgul.
1.2         Heitgaaside puhastamise
süsteemide 2009. aasta suuniste muudatused
IMO saastamise vältimise ja sellele reageerimise
allkomitee (PPR 2) kiitis heaks heitgaaside puhastamise süsteemide 2009. aasta
suuniste muudatusettepanekud resolutsiooniga MEPC. 184 (59), et võtta need
vastu MEPCi 68. istungjärgul. Heitgaaside puhastamise süsteemide 2009. aasta
suunised peaksid andma selguse, kuidas tuleb katsetada laevaseadmetega
ühendatud märgpuhasteid, mida kas ei tohi katsetada suurel koormusel või mida
ei tohi üldse katsetada laeva seisuajal sadamas. Muudatusettepanekud, mis
põhinevad ELi ettepanekutel, puudutavad arvutuspõhist meetodit, nagu
vedelikudünaamika arvutused ja/või tunnustatud empiirilised valemid, mida võiks
kasutada kui sobivaid võimalusi katsetamise asendamiseks, ning need on
sätestatud 2009. aasta suuniste punktides 6 ja 6.9, punkti 10.1.2.1 alapunktis
ii ja punktis 10.1.2.2.
Need heitgaaside puhastamise süsteemide 2009.
aasta suuniste muudatusettepanekud on esitatud PPR 2 aruande PPR 2/21 1. lisas.
Kõnealuse aruande punktis 2.23 on sätestatud, et muudatusettepanekud tuleb
vastu võtta MEPCi 68. istungjärgul.
1.3         SOLASi konventsiooni reegli
II-2/20.3 muudatused
Meresõiduohutuse komitee (MSC) kiitis 94.
istungjärgul heaks SOLASi konventsiooni reegli II-2/20.3 muudatusettepanekud,
millega lubatakse ventilaatoreid käitada väiksema arvu õhuvahetustega, kui on
olemas meresõiduohutuse komitee ringkirja 729 (projekteerimisjuhised ja
töökorralduslikud soovitused ventilatsioonisüsteemide kohta
ro-ro-lastiruumides) kohane kvaliteedikontrollisüsteem. Muudatusi kohaldatakse
kauba- ja reisilaevade sõiduki-, erikategooria- ja ro-ro-ruumide suhtes.
Need MARPOLi konventsiooni muudatused on
sätestatud MSC 94. istungjärgu aruande 11. lisas (MSC 94/21/add.1). MSC 94.
istungjärgu aruande (MSC 94/21) punktis 8.7 on märgitud, et need
muudatusettepanekud võetakse vastu MSC 95. istungjärgul.
2.           RAHVUSVAHELISE
MEREORGANISATSIOONI MUUDATUSETTEPANEKUTE VASTUVÕTMINE
2.1         Muudatusettepanekute
vastuvõtmine
Punktides 1.1–1.3 esitatud muudatusettepanekud
kiideti heaks merekeskkonna kaitse komitee 67. istungjärgul, mis toimus 13.–17.
oktoobril 2014, meresõiduohutuse komitee 94. istungjärgul, mis toimus 17.–21.
novembril 2014, saastamise vältimise ja sellele reageerimise allkomitee 2.
istungjärgul, mis toimus 19.–23. jaanuaril 2015, ja need tuleb esitada
vastuvõtmiseks merekeskkonna kaitse komitee 68. istungjärgule, mis toimub
11.–16. mail 2015, ning meresõiduohutuse komitee 95. istungjärgule, mis toimub
3.–12. juunini 2015.
2.2         Vastuvõtmine ja jõustumine
Kui kõnealused kaks komiteed on punktides 1.1 ja
1.3 esitatud muudatusettepanekud vastu võtnud, esitatakse need vastavatele
lepinguosalistele, et nad saaksid kinnitada oma nõusolekut täita kõnealustest
muudatustest tulenevaid kohustusi. Punktis 1.2 osutatud heitgaaside puhastamise
süsteemide 2009. aasta suuniste muudatusettepanekud, mis on sätestatud
resolutsioonis, jõustuvad resolutsioonis osutatud kuupäeval.
3.           ASJAKOHASED ELi ÕIGUSAKTID
JA ELi PÄDEVUS
3.1         MARPOLi konventsiooni I ja II
lisa muudatused
Direktiivi 2005/35/EÜ (mis käsitleb laevade
põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud
rikkumiste eest) artiklis 3 on sätestatud, et kõnealust direktiivi
kohaldatakse avamerel. Mõnda polaarkoodeksiga hõlmatud polaarveeala loetakse
avamereks. Vastavalt artiklile 2 kohaldatakse direktiivi laevadelt vette heidetavate
selliste saasteainete suhtes, mida käsitletakse MARPOLi konventsiooni 73/78 I
lisas (nafta) ja II lisas (mahtlastina veetavad ohtlikud vedelkemikaalid).
Direktiivi 2005/35/EÜ eesmärk on inkorporeerida laevade põhjustatud
merereostust käsitlevad rahvusvahelised standardid ELi õigusesse ja tagada, et
saastajaid karistataks nõuetekohaselt. Vastavalt direktiivi artiklile 4 tagavad
liikmesriigid, et laevadelt pärinevate saasteainete merreheitmist, kaasa
arvatud sellise heitmise vähem tähtsaid juhtumeid artikli 3 lõikes 1
osutatud aladel, käsitatakse rikkumisena, kui seda tehakse tahtlikult või kui
see toimub ettevaatamatuse või ränga hooletuse tõttu.
Asjaomased osad on esitatud polaarkoodeksi
saastamise vältimise meetmeid käsitlevas II-A osas, mille 1. ja 2. peatükis
käsitletakse naftareostuse vältimist ja mahtlastina veetavate mürgiste vedelike
saaste kontrolli all hoidmist.
Seega mõjutaksid MEPCi 68. istungjärgul
eeldatavasti vastu võetavad muudatusettepanekud, millega tehakse
polaarkoodeksiga seotud muudatused MARPOLi konventsioonis, ELi õigust määruse
2005/35/EÜ kohaldamise kaudu.
3.2         Heitgaaside puhastamise
süsteemide 2009. aasta suuniste muudatused
Heitgaaside puhastamise süsteemide 2009. aasta
suunistele, mis on sätestatud resolutsioonis MEPC.184(59), on osutatud
direktiivi 2012/33/EL II lisas laevakütuste
väävlisisalduse osas kui peamisele mehhanismile, millega
tagatakse vastavus direktiivile (väävlidirektiiv) seoses heitgaaside
puhastamise süsteemide kasutamisega kõnealuses direktiivis sätestatud tingimustel,
eelkõige seoses artiklis 4c sätestatud heitevähendusmeetodite kasutamisega.
Seega mõjutaksid MEPCi 68. istungjärgul
eeldatavasti vastu võetavad muudatusettepanekud, millega tehakse muudatused
2009. aasta suunistes, ELi õigust määruse 2012/33/EL kohaldamise kaudu.
3.3       SOLASi konventsiooni reegli II-2/20.3.1.2.1 muudatused
SOLASi konventsiooni reeglis II-2/20.3.1.2.1,
millega reguleeritakse ventilatsioonisüsteemide toimimist, viidatakse sõiduki-,
erikategooria- ja ro-ro-ruumide kaitsele ning seda kohaldatakse reisilaevade
suhtes.
Seega mõjutaksid MSC 95. istungjärgul
eeldatavasti vastu võetavad muudatusettepanekud, millega tehakse muudatused
SOLASi reeglis II-2/20.3, ELi õigust direktiivi 2009/45/EÜ (reisilaevade
ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta) kohaldamise kaudu. Artikli 6
lõike 2 punkti a alapunktis i on sätestatud, et uued A-klassi
reisilaevad peavad täielikult vastama 1974. aasta SOLASi konventsiooni
(muudetud versiooni) nõuetele. Lisaks märgib komisjon, et direktiivis 2009/45/EÜ
on esitatud üksikasjalikud eeskirjad B-, C- ja D-klassi reisilaevade
ventilatsiooni kohta; nimetatud eeskirjad on samased eeskirjadega, mis on
esitatud SOLASi konventsiooni I lisa II peatüki B osa punktis 9.
3.4         Kokkuvõte
Võttes arvesse asjakohaseid ELi õigusakte, leiab
komisjon, et MEPCi 68. istungjärgul ja MSC 95. istungjärgul vastuvõtmiseks
kavandatud, eespool kirjeldatud muudatusettepanekute vastuvõtmine kuulub ELi
toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt ELi ainupädevusse, kuivõrd
arutluse all olevate rahvusvaheliste õigusaktide vastuvõtmine võib mõjutada
ühiseid eeskirju.
Vaatamata sellele, et liit ei ole IMO liige, ei
ole väljakujunenud kohtupraktika kohaselt liikmesriikidel õigust võtta
kohustusi, mis tõenäoliselt mõjutavad ELi eeskirju, mis on kehtestatud
aluslepingute eesmärkide saavutamiseks, välja arvatud juhul, kui liikmesriike
volitatakse selleks nõukogu otsusega, mis on vastu võetud komisjoni ettepaneku
põhjal.
4.           Kokkuvõte
Komisjon teeb seega ettepaneku võtta vastu
nõukogu otsus merekeskkonna kaitse komitee 68. istungjärgul ja meresõiduohutuse
komitee 95. istungjärgul Euroopa Liidu nimel eespool punktides 1.1–1.3
nimetatud muudatuste küsimuses võetava seisukoha kohta.
2015/0071 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu
nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 68.
istungjärgul ja meresõiduohutuse komitee 95. istungjärgul MARPOLi
konventsiooni, SOLASi konventsiooni ja heitgaaside puhastamise süsteemide 2009.
aasta suuniste muudatuste vastuvõtmise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 ja artikli 218 lõiget 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Liidu tegevuse
eesmärk meretranspordi sektoris peaks olema suurendada meresõiduohutust ja
kaitsta merekeskkonda.
(2)       IMO merekeskkonna kaitse
komitee (MEPC) kiitis oma 67. istungjärgul heaks MARPOLi konventsiooni
muudatused. Eeldatavasti peaks merekeskkonna kaitse komitee kõnealused muudatused
vastu võtma oma 2015. aasta mais toimuval 68. istungjärgul.
(3)       IMO saastamise vältimise ja
sellele reageerimise allkomitee (PPR) kiitis oma 2. istungjärgul heaks
heitgaaside puhastamise süsteemide 2009. aasta suuniste muudatused.
Eeldatavasti peaks merekeskkonna kaitse komitee kõnealused muudatused vastu
võtma oma 2015. aasta mais toimuval 68. istungjärgul.
(4)       IMO meresõiduohutuse komitee
(MSC) 94. istungjärgul kiideti heaks SOLASi konventsiooni ning STCW
konventsiooni ja koodeksi muudatused. Eeldatavasti peaks meresõiduohutuse
komitee kõnealused muudatused vastu võtma oma 95. istungjärgul 2015. aasta
juunis.
(5)       MARPOLi konventsiooni I ja II
lisa muudatustega võetakse kasutusele meetmed, mis on seotud polaarvetes
tegutsevate laevade rahvusvahelise koodeksi (nn polaarkoodeks) eelnõu
vastuvõtmisega, et muuta polaarkoodeks kohustuslikuks. Polaarkoodeksiga
laiendatakse polaaralade vetele praegust MARPOLi konventsiooniga sätestatud
keeldu heita naftat ja mürgiseid vedelikke Antarktikasse. Euroopa Parlamendi ja
nõukogu direktiivi 2005/35/EÜ[1]
artikliga 4 ja artikli 3 lõikega 1 on ette nähtud liikmesriikide
kohustus tagada, et laevalt pärinevate saasteainete keskkonda heitmist, kaasa
arvatud sellise heitmise vähemtähtsaid juhtumeid, käsitatakse rikkumisena, kui
seda tehakse tahtlikult või kui see toimub ettevaatamatuse või ränga hooletuse
tõttu ning seepärast on need juhtumid nimetatud sätetega hõlmatud.
(6)       Heitgaaside puhastamise süsteemide
2009. aasta suuniste muudatustega võetakse kasutusele arvutustel põhinev
metoodika, mille järgi katsetatakse laevaseadmetega ühendatud märgpuhasteid,
mida kas ei tohi katsetada suurel koormusel või mida ei tohi üldse katsetada
laeva seisuajal sadamas. Neid küsimusi käsitletakse nõukogu direktiivi 1999/32/EÜ[2] (muudetud versiooni) artiklis 4c ja II
lisas ning II lisa on koostatud 2009. aasta suuniste põhjal, mida muudetakse.
(7)       SOLASi konventsiooni
muudatustega II-2/20.3.1.2.1 lubatakse ventilaatoreid käitada väiksema arvu
õhuvahetustega, kui reisilaeva sõiduki-, erikategooria- ja ro-ro-ruumides on
olemas õhu kvaliteedi kontrolli süsteem. Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/45/EÜ[3] artikli 6 lõike 2
punkti a alapunktis i on sätestatud, et uued A-klassi reisilaevad peavad
täielikult vastama 1974. aasta SOLASi konventsiooni (muudetud versiooni),
sealhulgas reegli II-2/20.3 nõuetele. Seega on vastuvõetavatel
muudatustel otsene õiguslik mõju direktiivile 2009/45/EÜ.
(8)       Euroopa Liit ei ole IMO liige
ega asjaomaste konventsioonide või koodeksite osaline. Seepärast peaks nõukogu
volitama liikmesriike väljendama Euroopa Liidu seisukohta ja esitama oma
nõusolekut kõnealustest muudatustest tulenevate kohustustega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu seisukoht IMO meresõiduohutuse
komitee 68. istungjärgul on järgmine: nõustuda vastu võtma järgmised
muudatusettepanekud:
–
MARPOLi konventsiooni I ja II lisa muudatused, mis
on sätestatud IMO dokumendi MSC 67/20 11. lisas;
–
heitgaaside puhastamise süsteemide 2009. aasta
suuniste muudatused, mis on sätestatud IMO dokumendi PPR 2/21 1. lisas.
Artikkel 2
Euroopa Liidu seisukoht IMO meresõiduohutuse
komitee 95. istungjärgul on järgmine: nõustuda vastu võtma järgmine
muudatusettepanek:
–
SOLASi konventsiooni reegli II-2/20.3.1.2.1
muudatus, mis on sätestatud IMO dokumendi MSC 94/21/add.1. 11. lisas.
Artikkel 3
Artiklites 1 ja 2 sätestatud Euroopa Liidu
seisukohta väljendavad IMOsse kuuluvad liikmesriigid, tegutsedes ühiselt liidu
huvides.
Artikkel 4
Artiklites 1 ja 2 sätestatud Euroopa
Liidu seisukohas võib teha vormilisi ja ebaolulisi muudatusi, ilma et oleks
vaja muuta nimetatud seisukohta.
Artikkel 5
Liikmesriike volitatakse andma Euroopa Liidu
huvides oma nõusolek olla seotud artiklites 1 ja 2 osutatud muudatustega.
Artikkel 6
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/35/EÜ, 7. september 2005, mis käsitleb
laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega
seotud rikkumiste eest (ELT L 255, 30.9.2005, lk 11)
[2]               Nõukogu direktiiv 1999/32/EÜ, 26. aprill 1999, mis
käsitleb väävlisisalduse vähendamist teatavates vedelkütustes ja millega
muudetakse direktiivi 93/12/EMÜ (EÜT L 121, 11.5.1999, lk 13).
[3]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/45/EÜ, 6.
mai 2009, reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta (ELT L 163, 25.6.2009,
lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.3.2016
            COM(2016) 103 final
            2016/0058(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            sõlmida Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Koos Horvaatia Vabariigi ühinemisega laienes ka Euroopa Liidu tolliliit. Sellest tulenevalt oli Euroopa Liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) eeskirjade (GATT 1994 artikli XXIV lõige 6) alusel kohustatud alustama läbirääkimisi WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigus Horvaatia loendite suhtes, et leppida kokku kompenseeriva kohanduse suuruses. Selline kohandamine on vajalik juhul, kui ELi-välise tollitariifirežiimi vastuvõtmise tulemusena ületavad tariifid taseme, millega liituv riik on ennast WTOs sidunud.

               15. juulil 2013 andis nõukogu komisjonile loa alustada läbirääkimisi GATT 1994 artikli XXIV lõike 6 alusel. Komisjon pidas läbirääkimisi läbirääkimisõigust omavate WTO liikmetega erikontsessioonide tühistamise üle seoses Horvaatia Vabariigi loendi tühistamisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.

               Uruguay Idavabariigiga peetud läbirääkimiste tulemusena koostati kirjavahetuse vormis lepingu projekt (edaspidi „leping”), mis parafeeriti 18. detsembril 2015 Nairobis. Käesolevas ettepanekus palutakse nõukogul võtta vastu otsus Uruguay Idavabariigiga kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimise kohta. Samal ajal esitatakse eraldi ettepanek lepingu allkirjastamiseks.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

                  Ettepanek on kooskõlas ELi tavaga ELi varasemate laienemiste puhul.

               •Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega

                  Ettepanek põhineb ELi taval, mis on kooskõlas ELi välistegevuse ja põllumajanduspoliitikaga.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktiga a rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks.

               •Subsidiaarsus (jagatud pädevuse korral)

               Ettepanek tehakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti e kohaselt liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

               •Proportsionaalsus

               Horvaatia kontsessioonide tühistamine avaldab mõju Uruguay Idavabariigile. Sellega seotud kompenseerivad kohandused ei lähe kaugemale Uruguay õigustest. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalse kohtlemise põhimõttega.

               •Vahendi valik

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktiga a ettenähtud nõukogu otsus, millega antakse luba sõlmida leping.

               3.KONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Läbirääkimiste sisu ja edenemise küsimustes on nõukoguga (kaubanduspoliitika komiteega) korrapäraselt konsulteeritud. Euroopa Parlamenti (rahvusvahelise kaubanduse komisjoni) on teavitatud.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Vt finantsselgitus.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad

               Komisjon teeb nõukogule ettepaneku kirjutada Euroopa Liidu nimel alla kirjavahetuse vormis leping Uruguay Idavabariigiga. Koos sellega esitatakse nõukogule eraldi ettepanek lepingule allakirjutamise kohta.

               Lepingu tulemusena kavatseb komisjon võtta vastu rakendusmääruse järgmiste tariifikvootide laiendamiseks vastavalt ühise turukorralduse ühtse määruse artikli 187 punktile a (määrus (EL) nr 1308/2013):

               –lisada Uruguayle eraldatud värske või jahutatud kondita veiseliha, värske või jahutatud toidukõlbliku veiseliharupsi – vahelihase lihaselise osa ja vahelihase kõõluselise osa ELi tariifikvoodile 76 tonni (tariifiartikli numbrid ex 0201 30 00 ja ex 0206 10 95), säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 20 %. Uus tariifikvoot on 4 076 tonni;

               –lisada külmutatud veiseliha, külmutatud toidukõlbliku veiseliharupsi ELi tariifikvoodile 1 875 tonni (tariifiartikli numbrid 0202 ja 0206 29 91), säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 20 %. Uus tariifikvoot on 54 875 tonni.

               Asjaomased rakendusmeetmed koostatakse samal ajal käesoleva ettepanekuga.

               2016/0058 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               sõlmida Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
                  1

               ning arvestades järgmist:

               (1)15. juulil 2013 andis nõukogu komisjonile loa alustada läbirääkimisi teatavate teiste Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) liikmetega 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõike 6 alusel Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.

               (2)Komisjon pidas läbirääkimisi vastavalt nõukogu antud läbirääkimisjuhistele.

               (3)Kõnealused läbirääkimised on lõppenud ja 18. detsembril 2015 parafeeriti Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, mis käsitleb vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.

               (4)Kooskõlas nõukogu [kuupäev] otsusega kirjutati kõnealune leping Euroopa Liidu nimel alla [kuupäev], eeldusel et leping sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

               (5)Leping tuleks sõlmida,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga sõlmitakse Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud Euroopa Liidu nimel ja kooskõlas lepinguga teatama menetluse lõpuleviimisest, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut end lepinguga siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

               Lepingu jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

               FINANTSSELGITUS ETTEPANEKUTE KOHTA, MILLE MÕJU EELARVELE PIIRDUB AINULT TULUDE POOLEGA

               1.ETTEPANEKU NIMETUS:

               Ettepanek: nõukogu otsus sõlmida Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus

               2.EELARVEREAD:

               Tulurida:
                     Peatükk 12 – tollimaksud ja muud maksud

               3.FINANTSMÕJU

               ◻
                     ◻Ettepanekul puudub finantsmõju

               X Ettepanekul puudub finantsmõju kuludele, küll aga on sellel mõju tuludele.

               ◻
                     ◻Ettepanekul on finantsmõju sihtotstarbelistele tuludele. Mõju on järgmine:

               (miljonites eurodes ühe kümnendkoha täpsusega
                  2
               )

                        Tulurida
                           3

                        Aasta N

                        Aasta N+1

                        1,3

                        1,3

                        Olukord pärast meetme rakendamist

                        Tulurida

                        [n+1]

                        [n+2]

                        [n+3]

                        [n+4]

                        [n+5]

                        1,3

                        1,3

                        1,3

                        1,3

                        1,3

               4.PETTUSEVASTASED MEETMED

               Kohaldatakse koguselise tollimaksu ja koguseliste piirangute haldamisega seotud pettusevastaseid üldmeetmeid.

               5.MUUD MÄRKUSED

               (tulude arvutamiseks kasutatud meetod/valem): Sarnase importkauba keskmine ühikuväärtus aastatel 2012–2014 korda uute tariifikvootide mahud korda kvoodijärgne tollitariif (20 %) miinus 25 % vähendus sissenõudmiskulude katteks. Järgnevate aastate puhul loetakse ühikuväärtust konstandiks.

                     (1)
                  ELT C [...], [...], lk [...].

                     (2)
                  Aastaste summade prognoos peab põhinema 5. punktis esitatud valemil, millele tuleb viidata joonealuses märkuses (nt „kokkulepitud valemil põhinev soovituslik summa”). Aastane summa makstakse esimesel aastal üldjuhul ilma mahaarvamisteta ja mitte proportsionaalsel alusel.

                     (3)
                  Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud, suhkru- ja tollimaksud) korral peab märgitud olema netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.3.2016
            COM(2016) 103 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: nõukogu otsus
            sõlmida Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus

               KIRJAVAHETUSE VORMIS LEPING

               Euroopa Liidu ja Uruguay Idavabariigi vahel, milles käsitletakse vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII kontsessioonide muutmist Horvaatia Vabariigi loendis selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus

               A. Euroopa Liidu kiri

               Brüssel, …..

               Lugupeetud …

               Pärast läbirääkimisi vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII seoses Horvaatia Vabariigi loendi muutmisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus, teen järgmise ettepaneku.

               EL lisab oma EL 28 tolliterritooriumi loendisse EL 27 loendis sisalduvad kontsessioonid koos järgmiste muudatustega.

               Lisada Uruguayle eraldatud värske või jahutatud kondita veiseliha, värske või jahutatud toidukõlbliku veiseliharupsi – vahelihase lihaselise osa ja vahelihase kõõluselise osa ELi tariifikvoodile 76 tonni (tariifiartikli numbrid ex 0201 30 00 ja ex 0206 10 95), säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 20 %. Uus tariifikvoot on 4 076 tonni.

               Lisada külmutatud veiseliha, külmutatud toidukõlbliku veiseliharupsi ELi tariifikvoodile 1 875 tonni (tariifiartikli numbrid 0202 ja 0206 29 91), säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 20 %. Uus tariifikvoot on 54 875 tonni.

               Lepingu jõustumiseks teatavad Euroopa Liit ja Uruguay üksteisele siseriiklike menetluste lõpuleviimisest. Leping jõustub 14 päeva pärast viimase teatise kättesaamise kuupäeva.

               Oleksin tänulik, kui kinnitaksite, et Teie valitsus nõustub käesoleva kirja sisuga. Kui Teie valitsus nõustub sellega, moodustaksid käesolev kiri ning Teie kinnitus Euroopa Liidu ja Uruguay vahelise kirjavahetuse vormis lepingu.

               Lugupidamisega

               Euroopa Liidu nimel

               B. Uruguay Idavabariigi kiri

               Brüssel, …..

               Lugupeetud …

               Teatan, et sain kätte Teie [kuupäev] kirja, mille sisu on järgmine:

               „Pärast läbirääkimisi vastavalt 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV lõikele 6 ja artiklile XXVIII seoses Horvaatia Vabariigi loendi muutmisega selle riigi Euroopa Liiduga ühinemise käigus, teen järgmise ettepaneku.

               EL lisab oma EL 28 tolliterritooriumi loendisse EL 27 loendis sisalduvad kontsessioonid koos järgmiste muudatustega.

               Lisada Uruguayle eraldatud värske või jahutatud kondita veiseliha, värske või jahutatud toidukõlbliku veiseliharupsi – vahelihase lihaselise osa ja vahelihase kõõluselise osa ELi tariifikvoodile 76 tonni (tariifiartikli numbrid ex 0201 30 00 ja ex 0206 10 95), säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 20 %. Uus tariifikvoot on 4 076 tonni.

               Lisada külmutatud veiseliha, külmutatud toidukõlbliku veiseliharupsi ELi tariifikvoodile 1 875 tonni (tariifiartikli numbrid 0202 ja 0206 29 91), säilitades praeguse kvoodijärgse tariifi 20 %. Uus tariifikvoot on 54 875 tonni.

               Lepingu jõustumiseks teatavad Euroopa Liit ja Uruguay üksteisele siseriiklike menetluste lõpuleviimisest. Leping jõustub 14 päeva pärast viimase teatise kättesaamise kuupäeva.

               Oleksin tänulik, kui kinnitaksite, et Teie valitsus nõustub käesoleva kirja sisuga. Kui Teie valitsus nõustub sellega, moodustaksid käesolev kiri ning Teie kinnitus Euroopa Liidu ja Brasiilia vahelise kirjavahetuse vormis lepingu.”

               Kinnitan, et minu valitsus on eespool esitatud kirjaga nõus.

               Uruguay Idavabariigi nimel