               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.11.2018
            COM(2018) 782 final
            2018/0401(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Regioonide Komitee koosseis

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 305 on sätestatud, et Regioonide Komitee (edaspidi „komitee“) liikmete arv ei või olla suurem kui 350.

               Kuni Lissaboni lepingu jõustumiseni oli komitee koosseis sätestatud aluslepingutes. Nüüd aga on ELi toimimise lepingu artikli 305 teises lõigus sätestatud, et komitee koosseisu määrab kindlaks nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt vastu võetud otsusega.

               Tuleks meenutada, et ELi toimimise lepingu artikli 300 lõikes 5 on sätestatud, et nõuandvate organite koosseisu reguleerivad sätted „vaadatakse regulaarselt läbi, et võtta arvesse liidu majanduslikku, sotsiaalset ja demograafilist arengut. Nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu asjakohaseid otsuseid.“

               Alates 1. juulist 2013 kohandati komitee koosseisu Horvaatia Vabariigi ühinemistingimusi käsitleva akti
                  1
                artikli 24 lõikega 1 ning artikli 24 lõikega 2 nähti ette komitee liikmete arvu ajutine suurendamine 353-ni, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist. Ajavahemikuks 2015–2020 võttis nõukogu 16. detsembril 2014 vastu otsuse, millega määratakse kindlaks komitee koosseis
                  2
               , et pidada kinni aluslepingus kehtestatud maksimaalsest 350 kohast. See tõi endaga kaasa Eesti, Küprose ja Luksemburgi delegatsioonide vähenemise ühe koha võrra.

               Komitee praeguse koosseisu ametiaeg lõpeb 25. jaanuaril 2020. aastal. Seepärast on vaja, et nõukogu võtaks vastu otsuse komitee koosseisu kohta enne seda, kui nõukogu käivitab menetluse komitee koosseisu uuendamiseks ajavahemikuks 2020–2025.

               Ühendkuningriigi lahkumisel Euroopa Liidust 30. märtsil 2019 vabaneb komitees 24 kohta.

               Komisjon on seisukohal, et komitee koosseisu praegust tasakaalu tuleks püüda igal võimalusel säilitada, sest see on saavutatud järjestikuste valitsustevaheliste konverentside tulemusena.

               Seetõttu on tehtud ettepanek tagastada Eestile, Küprosele ja Luksemburgile nende kolm kohta, mis nad kaotasid pärast viimast otsust, millega määrati kindlaks komitee kooseis, ja jätta ülejäänud vabad kohad reservina võimalike edasiste laienemiste puhuks. Selle tulemusena koosneks komitee 2020.–2025. aastal 329 liikmest.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ei kohaldata.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Komisjon võtab käesoleva ettepanekuga samaaegselt vastu ettepaneku Majandus- ja Sotsiaalkomitee koosseisu kohta. Mõlemas komitees tuleb liikmesriikidevahelise kohtade jaotuse puhul säilitada paralleelsus.

               Aluslepingutes puuduvad sätted, mis reguleeriks, millisel meetodil tuleb Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee või Regioonide Komitee koosseis maksimaalse 350 liikme piires kindlaks määrata. Seevastu Euroopa Parlamendi koosseisu reguleerivad kriteeriumid on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artikli 14 lõikes 2. Kui Euroopa Parlament koosneb liidu kodanike otse valitud esindajatest, siis komitee koosseisu kuuluvad piirkondlike ja kohalike organite esindajad (ELi toimimise lepingu artikli 300 lõige 3). Seega selle asemel, et püüda luua otsest seost liikmesriikide elanike arvuga, tuleks keskenduda piirkondlike ja kohalike organite hääle kuuldavaks tegemisele komitees.

               Teatises „Subsidiaarsuse või proportsionaalsuse põhimõtted: nende rolli suurendamine ELi poliitika kujundamises“
                  3
                pakutakse välja viise, kuidas tagada, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ja nende ühendused saaksid tõhusamalt osaleda liidu poliitika ettevalmistamises ja rakendamises, ja leitakse, et Regioonide Komiteel on selle hõlbustamisel oluline roll.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artiklil 305, kus nähakse ette, et komitee koosseis määratakse kindlaks nõukogu ühehäälse otsusega.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Proportsionaalsus

                  Ei kohaldata.

               •Vahendi valik

                  ELi toimimise lepingu artikli 305 teises lõigus on sätestatud, et komitee koosseisu määrab kindlaks nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt vastu võetud otsusega.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Käesolevat ettepanekut ette valmistades oli komisjon liikmesriikide esindajatega tihedas dialoogis ning korraldas nendega mitu nõupidamist. Komitee saatis komisjonile oma soovituse, mis põhineb komitee juhatuse 3. juuli 2018. aasta otsusel
                     4
                  , taastada Eestile, Küprosele ja Luksemburgile kolm kohta ja ülejäänud vabaks jäänud kohti mitte ümber jaotada, millega määratakse kindlaks, et ametiajal 2020–2025 on liikmete arv 329.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

                  Käesolevale ettepanekule ei ole lisatud konkreetset mõjuhinnangut, sest sellel ei ole eelduste kohaselt laiemat majanduslikku, sotsiaalset ega keskkonnamõju.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ühendkuningriigi Euroopa Liidust lahkumisega kaasnev kohtade vähenenud arv võib tuua kaasa komitee kogueelarve vähenemise.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Jõustumine

               Nõukogule tehakse ettepanek lükata käesoleva otsuse kohaldamine edasi kuni komitee praeguse ametiaja lõpule järgneva päevani.

               2018/0401 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Regioonide Komitee koosseis

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 305,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Aluslepingu artiklis 300 on sätestatud Regioonide Komitee koosseisu käsitlevad eeskirjad.

               (2)Nõukogu otsusega 2014/930/EL
                  5
                kohandati Regioonide Komitee koosseisu pärast Horvaatia ühinemist. Eesti, Küpros ja Luksemburg kaotasid kõik ühe koha, et lahendada vastuolu aluslepinguga sätestatud maksimaalse liikmete arvu ja Horvaatia ühinemisega kaasnenud liikmete arvu vahel.

               (3)Otsuse (EL) 2014/930/EL preambulis on öeldud, et see tuleb läbi vaadata komitee 2020. aastal algava ametiaja alguseks.

               (4)3. juulil 2018 võttis Regioonide Komitee vastu soovitused komisjonile ja nõukogule oma tulevase koosseisu kohta
                  6
               .

               (5)Regioonide Komitee koosseisu praegust tasakaalu tuleks püüda igal võimalusel säilitada, kuna see on saavutatud järjestikuste valitsustevaheliste konverentside tulemusena.

               (6)Ühendkuningriigi lahkumisega Euroopa Liidust vabanes komitees 24 kohta. Selle tulemusena saab taastada tasakaalu kohtade jaotuses, mis oli olemas enne nõukogu otsuse (EL) 2014/930 vastuvõtmist.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Regioonide Komitee koosseis on järgmine:

               Belgia
                     12

               Bulgaaria
                     12

               Tšehhi Vabariik
                     12

               Taani
                     9

               Saksamaa
                     24

               Eesti
                     7

               Iirimaa
                     9

               Kreeka
                     12

               Hispaania
                     21

               Prantsusmaa
                     24

               Horvaatia
                     9

               Itaalia
                     24

               Küpros
                     6

               Läti
                     7

               Leedu
                     9

               Luksemburg
                     6

               Ungari
                     12

               Malta
                     5

               Madalmaad
                     12

               Austria
                     12

               Poola
                     21

               Portugal
                     12

               Rumeenia
                     15

               Sloveenia
                     7

               Slovakkia
                     9

               Soome
                     9

               Rootsi
                     12.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Seda kohaldatakse alates 26. jaanuarist 2020.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Akt Horvaatia Vabariigi ühinemistingimuste ning Euroopa Liidu lepingus, Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingus tehtavate muudatuste kohta, ELT L 112, 24.4.2012, lk 6–110.

                     (2)

                        Nõukogu otsus 2014/930/EL, ELT L 365, 19.12.2014, lk 143–144.

                     (3)

                        COM(2018) 703 final, vastu võetud 23. oktoobril 2018.

                     (4)

                        Komitee presidendi 27. juuli 2018. aasta kiri komisjonile.

                     (5)

                        Nõukogu otsus 2014/930/EL, ELT L 365, 19.12.2014, lk 143–144.

                     (6)

                        Regioonide Komitee juhatuse 3. juuli 2018. aasta otsus.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.1.2019
            COM(2019) 32 final
            2019/0022(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees EMP lepingu IX lisa „Finantsteenused“ muutmise küsimuses(Finantsinstrumentide turgude määrus ja direktiiv MiFID 2)
            (EMPs kohaldatav tekst)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu IX lisa „Finantsteenused“, et inkorporeerida EMP lepingusse finantsinstrumentide turgude määrus ja MiFID 2 direktiiv
                     1
                  .

               Lisatud EMP ühiskomitee otsuste eelnõudes tehtud kohandusi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Eelnõuna lisatud EMP ühiskomitee otsusega laiendatakse kehtivat ELi poliitikat EMP EFTA riikidele (Norra, Island ja Liechtenstein).

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               ELi õigustiku laiendamine EMP EFTA riikidele, mis toimub õigustiku EMP lepingusse inkorporeerimise teel, viiakse ellu vastavalt kõnealuse lepingu eesmärkidele ja põhimõtetele ning selle eesmärk on luua dünaamiline ja ühtne Euroopa Majanduspiirkond, mis põhineb ühistel õigusnormidel ja võrdsetel konkurentsitingimustel.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               EMP lepingusse inkorporeeritavad õigusaktid on koostatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114 alusel.

               EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94
                  2
                artikli 1 lõikega 3 on ette nähtud, et nõukogu määrab komisjoni ettepanekul kindlaks seisukoha, mis tuleb liidu nimel EMP ühiskomitee otsuste suhtes võtta.

               Euroopa välisteenistus ja komisjoni talitused esitavad nõukogule EMP ühiskomitee otsuste eelnõud, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Euroopa välisteenistus loodab, et ta saab need EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas alljärgneval põhjusel.

               Käesoleva ettepaneku eesmärki – tagada siseturu ühtsus – ei ole võimalik piisavalt saavutada üksnes liikmesriikide tasandil ning meetme toime tõttu on eesmärk paremini saavutatav liidu tasandil.

               ELi õigustik inkorporeeritakse EMP lepingusse vastavalt nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta), milles kinnitatakse kasutatud lähenemisviisi.

               •Proportsionaalsus

               Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev ettepanek nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

               Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 on valitud vahend EMP ühiskomitee otsus. EMP ühiskomitee tagab EMP lepingu tulemusliku rakendamise ja toimimise. Selleks võtab ta EMP lepingus sätestatud juhtudel vastu otsuseid.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

               Eespool nimetatud määruse EMP lepingusse inkorporeerimine ei tohiks eelarvet mõjutada.

               5.MUU TEAVE

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Artiklid 11–13, artikli 41 lõige 2 – Mitteresidentidest potentsiaalsete omandajate usaldusväärsuse hindamine (ühiskomitee otsuse juurde kuuluv ühisdeklaratsioon) ja EMP äriühingute eeliskohtlemine (direktiivi 2014/65/EL kohandus f)

               EMP lepingu eesmärk ei ole põhimõtteliselt reguleerida lepinguosaliste suhteid kolmandate riikidega (vt eelkõige EMP lepingu preambuli põhjendus 16). EMP lepingus ei ole ette nähtud kapitalivoogude liberaliseerimist ega õiguste andmist seoses mitteresidentide asutamisvabadusega või mitteresidentide kapitaliosalusega äriühingutes (vt EMP lepingu artiklid 31 ja 34, 40 ja 124).

               Ühiskomitee otsuse juurde kuuluvas ühisdeklaratsioonis on seega sätestatud, et lepinguosalised jagavad seisukohta, et direktiivi 2014/65/EL inkorporeerimine EMP lepingusse ei piira riiklike õigusnormide üldist kohaldamist välismaiste otseinvesteeringute taustauuringute tegemiseks julgeoleku või avaliku korra kaalutlustel.

                  Lisaks sellele selgitatakse kohanduses f, et kui EMP riigi pädev või valdkondlik ametiasutus on neile loa andnud, ei tohi kolmandate riikide ettevõtjaid kohelda soodsamalt kui EMP äriühinguid.

               Kapitaliinstrumentidega seotud vabastused (määruse (EL) nr 600/2014 kohandus g)

               Finantsinstrumentide turgude määruse artikli 4 lõikega 4 on ette nähtud, et ESMA jälgib riikide pädevate asutuste tehtud erandite kohaldamist ja esitab komisjonile iga-aastase aruande. Kuna ESMA on pädev jälgima vabastuste kohaldamist ka EMP EFTA riikides, esitab ESMA oma iga-aastase aruande vastavalt kohanduse g alapunktile i ka EFTA järelevalveametile, et too saaks täita oma järelevalvekohustust vastavalt EMP lepingu artiklile 109.

                  Peale selle korrigeeritakse vabastuse lõpptähtaega, mille EMP EFTA riikide pädevad asutused on andnud enne finantsinstrumentide turgude määruse jõustumist, ja mille ESMA peab finantsinstrumentide turgude määruse artikli 4 lõike 7 kohaselt 3. jaanuariks 2019 läbi vaatama, kohanduse g alapunktiga ii, et kajastada finantsinstrumentide turgude määruse jõustumise kuupäeva EMP kontekstis.

               Kauplemiskohtade loobumisteated (määruse (EL) nr 600/2014 kohandus i)

               Vastavalt finantsinstrumentide turgude määruse artikli 36 lõikele 5 teavitab kauplemiskoht ESMAt ja oma riiklikku pädevat asutust, kui ta ei soovi, et artikkel 36 oleks tema suhtes börsil kaubeldavate tuletisinstrumentide puhul siduv.

               EMP EFTA riikides asuvate kauplemiskohtade puhul on pädev järelevalveasutus EFTA järelevalveamet ja vastavad teated saadetakse talle. Seetõttu korrigeeritakse kohanduse i alapunktiga i finantsinstrumentide turgude määruse artikli 36 lõike 5 sõnastust.

                  Selleks, et tagada kõigi EMP ettevõtjate jaoks laiendatud siseturu kohta käiva teabe läbipaistvus, on kohanduse i alapunktis ii sätestatud, et ESMA lisab oma avaldamisnimekirja ka need teatised, mille on saanud EFTA järelevalveamet.

               Kohustus litsentsida uusi võrdlusaluseid (määruse (EL) nr 600/2014 kohandus j)

               Kooskõlas EMP lepingu artikliga 7 on EMP EFTA riikidele siduvad ainult EMP lepingusse inkorporeeritud õigusaktid. Kohustust litsentsida finantsinstrumentide turgude määruse jõustumise järel välja töötatud uusi võrdlusaluseid võib seega kohaldada alles alates kuupäevast, mil jõustub ühiskomitee otsus kõnealuse määruse inkorporeerimise kohta EMP lepingusse. Kohanduse j alapunktiga i korrigeeritakse finantsinstrumentide turgude määruse artikli 37 lõike 2 sõnastust.

                  Peale selle asendatakse kohanduse j alapunktiga ii viited Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitele 101 ja 102 konkurentsieeskirjade kohta viidetega EMP lepingu artiklite 53 ja 54, mis moodustavad EMP lepingu osaliste vahelise ühise õigusraamistiku.

               2019/0022 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees EMP lepingu IX lisa „Finantsteenused“ muutmise küsimuses

                  (Finantsinstrumentide turgude määrus ja direktiiv MiFID 2)

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu
                  3
                rakendamise korra kohta, eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  4
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu IX lisa, mis sisaldab finantsteenuseid käsitlevaid sätteid.

               (3)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 600/2014
                  5
                ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/65/EL
                  6
               .

               (4)Seetõttu tuleks EMP lepingu IX lisa vastavalt muuta.

               (5)Seetõttu peaks liidu võetav seisukoht EMP ühiskomitees põhinema lisatud otsuste eelnõudel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht EMP lepingu IX lisa „Finantsteenused“ muutmise ettepaneku suhtes põhineb EMP ühiskomitee otsuste eelnõudel, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012, mida on parandatud väljaannetes ELT L 270, 15.10.2015, lk 4, ELT L 187, 12.7.2016, lk 30 ja ELT L 278, 27.10.2017, lk 54.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL, mida on parandatud väljaannetes ELT L 188, 13.7.2016, lk 28, ELT L 273, 8.10.2016, lk 35 ja ELT L 64, 10.3.2017, lk 116.

                     (2)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (3)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (4)

                        EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012, mida on parandatud väljaannetes ELT L 270, 15.10.2015, lk 4, ELT L 187, 12.7.2016, lk 30 ja ELT L 278, 27.10.2017, lk 54.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL, mida on parandatud väljaannetes ELT L 188, 13.7.2016, lk 28, ELT L 273, 8.10.2016, lk 35 ja ELT L 64, 10.3.2017, lk 116.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.1.2019
            COM(2019) 32 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees EMP lepingu IX lisa „Finantsteenused“ muutmise küsimuses(Finantsinstrumentide turgude määrus ja direktiiv MiFID 2)

               LISA

               EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
                  nr ,

               [kuupäev],

               millega muudetakse EMP lepingu IX lisa „Finantsteenused“

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artiklit 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012,
                  1
                mida on parandatud väljaandes ELT L 270, 15.10.2015, lk 4, ELT L 187, 12.7.2016, lk 30 ja ELT L 278, 27.10.2017, lk 54.

               (2)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2016. aasta määrus (EL) 2016/1033, millega muudetakse määrust (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta, määrust (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi, ja määrust (EL) nr 909/2014, mis käsitleb väärtpaberiarvelduse parandamist Euroopa Liidus ja väärtpaberite keskdepositooriume
                  2
               .

               (3)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL,
                  3
                mida on muudetud väljaandes ELT L 188, 13.7.2016, lk 28, ELT L 273, 8.10.2016, lk 35 ja ELT L 64, 10.3.2017, lk 116.

               (4)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1034, millega muudetakse direktiivi 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta
                  4
               .

               (5)Direktiiviga 2014/65/EL tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/39/EÜ,
                  5
                mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt EMP lepingust välja jätta.

               (6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 600/2014 on täpsustatud juhtumid, mille puhul Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) võivad teatavad finantstegevused ajutiselt keelustada või neid piirata, ning sätestatud vastavalt sellega seotud tingimused kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010
                  6
                artikli 9 lõikega 5 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010
                  7
               . EMP lepingu kohaldamisel täidab neid volitusi EFTA riikide suhtes EFTA järelevalveamet kooskõlas EMP lepingu IX lisa punktidega 31g ja 31i ning nendes ette nähtud tingimustel. Selleks et tagada EBA ja ESMA eriteadmiste kaasamine protsessi ja kooskõla EMP lepingu kahe samba vahel, võetakse EFTA järelevalveameti asjaomased otsused vastu kas EBA või ESMA koostatud eelnõude põhjal. Sellega säilitatakse ühe ametiasutuse tehtava järelevalve peamised eelised. Lepinguosalised jagavad seisukohta, et käesoleva otsusega rakendatakse ELi ja EMP EFTA rahandus- ja majandusministrite 14. oktoobri 2014. aasta järeldustes
                  8
                kajastatud kokkulepet ELi Euroopa järelevalveasutuste asutamismääruste EMP lepingusse inkorporeerimise kohta.

               (7)Seetõttu tuleks EMP lepingu IX lisa vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu IX lisa muudetakse järgmiselt.

               1.Punkti 13b (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/92/EÜ) lisatakse järgmine tekst:

               „, muudetud järgmise õigusaktiga:

               –32014 L 0065: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/65/EL (ELT L 173, 12.6.2014, lk 349), mida on parandatud väljaandes ELT L 188, 13.7.2016, lk 28, ELT L 273, 8.10.2016, lk 35 ja ELT L 64, 10.3.2017, lk 116.“

               2.Punkti 31ba (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/39/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:

               „32014 L 0065: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL (ELT L 173, 12.6.2014, lk 349), mida on parandatud väljaandes ELT L 188, 13.7.2016, lk 28, ELT L 273, 8.10.2016, lk 35 ja ELT L 64, 10.3.2017, lk 116, muudetud järgmise õigusaktiga:

               –32016 L 1034: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1034 (ELT L 175, 30.6.2016, lk 8).

               Käesolevas lepingus loetakse selle direktiivi sätteid järgmises kohanduses.

               (a)Sõltumata käesoleva lepingu protokolli nr 1 sätetest ja kui käesolevas lepingus ei ole ette nähtud teisiti, hõlmavad mõisted „liikmesriik/liikmesriigid“ ja „pädevad asutused“ lisaks oma tähendusele kõnealuses direktiivis ka vastavalt EFTA riike ja nende pädevaid asutusi.

               (b)Viited „EKPSi liikmetele“ hõlmavad lisaks oma tähendusele kõnealuses direktiivis ka EFTA riikide keskpankasid.

               (c)Direktiivis olevaid viiteid teistele õigusaktidele peetakse asjakohaseks sellises ulatuses ja vormis, nagu need õigusaktid on lepingu osa.

               (d)Artikli 3 lõikes 2 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „2. juulit 2014“ asemel sõnad „EMP ühiskomitee … otsuse nr …/… [käesolev otsus] jõustumise kuupäeva“ ja sõnade „kuni 3. juulini 2019“ asemel sõnad „viis aastat pärast seda“.

               (e)Artikli 16 lõikes 11 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „2. juulit 2014“ asemel sõnad „EMP ühiskomitee … otsuse nr …/… [käesolev otsus] jõustumise kuupäeva“.

               (f)Artikli 41 lõikes 2 asendatakse sõna „liidu“ sõnaga „EMP“.

               (g)Artiklis 57:

               (i)lõike 5 teises lõigus asendatakse sõnad „võtab ta meetmeid“ sõnadega „võtab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve või asjakohasel juhul EFTA järelevalveamet meetmeid“;

               (ii)lisatakse lõikes 6 sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve“ järele sõnad „või asjakohasel juhul EFTA järelevalveamet“.

               (h)Artikli 70 lõike 6 punktides f ja g loetakse EFTA riikide puhul sõnade „2. juuli 2014. aasta“ asemel sõnad „EMP ühiskomitee … otsuse nr …/… [käesolev otsus] jõustumise kuupäeva“.

               (i)Artiklis 79:

               (i)lisatakse lõike 1 teises lõigus sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele“ järele sõnad „või asjakohasel juhul EFTA järelevalveametile“;

               (ii)lõike 1 viiendas lõigus lisatakse sõnade „komisjonile, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele“ järele sõnad „, EFTA järelevalveametile“.

               (j)Artikli 81 lõikes 5, artikli 82 lõikes 2 ja artikli 87 lõikes 1 lisatakse sõna „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve“ järele sõnad „või vajaduse korral EFTA järelevalveamet“ (vastavas käändes).

               (k)Artiklis 86 asendatakse sõnad „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, kes“ sõnadega „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve või vajaduse korral EFTA järelevalveamet“.

               (l)Artikli 95 lõikes 1 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „3. jaanuari 2018“ asemel sõnad „EMP ühiskomitee … otsuse nr …/… [käesolev otsus] jõustumise kuupäeva“.“

               3.Punkti 31baa (välja jäetud) tekst asendatakse järgmisega:

               „32014 R 0600: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 84), mida on parandatud väljaandes ELT L 270, 15.10.2015, lk 4, ELT L 187, 12.7.2016, lk 30 ja ELT L 278, 27.10.2017, lk 54, muudetud järgmise õigusaktiga:

               –32016 R 1033: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2016. aasta määrus (EL) 2016/1033 (ELT L 175, 30.6.2016, lk 1).

               Käesolevas lepingus loetakse selle määruse sätteid järgmises kohanduses.

               (a)Sõltumata käesoleva lepingu protokolli nr 1 sätetest ja kui käesolevas lepingus ei ole ette nähtud teisiti, hõlmavad mõisted „liikmesriik/liikmesriigid“ ja „pädevad asutused“ lisaks oma tähendusele kõnealuses määruses ka vastavalt EFTA riike ja nende pädevaid asutusi.

               (b)Viited „EKPSi liikmetele“ hõlmavad lisaks oma tähendusele kõnealuses määruses ka EFTA riikide keskpankasid.

               (c)Kui käesolevas lepingus ei ole ette nähtud teisiti, teevad Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) või vajaduse korral Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) ja EFTA järelevalveamet omavahel koostööd, vahetavad teavet ja peavad nõu seoses määruse kohaldamisega, eriti enne mis tahes meetmete võtmist.

               (d)Viiteid muudele kõnealuses määruses nimetatud õigusaktidele loetakse asjakohaseks vastavalt sellele, millises ulatuses ja millises vormis on need õigusaktid inkorporeeritud lepingusse.

               (e)Viiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 19 kohastele ESMA volitustele käsitatakse EFTA riikide puhul käesoleva lisa punktis 31i sätestatud juhtudel ja kooskõlas kõnealuse punktiga viidetena EFTA järelevalveameti volitustele.

               (f)Artikli 1 lõike 1 punktis e:

               (i)EFTA riikide puhul loetakse sõnade „pädevate asutuste, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve ning Euroopa Pangandusjärelevalve“ asemel sõnad „pädevate asutuste ja EFTA järelevalveameti“;

               (ii)sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve“ järele lisatakse sõnad „või EFTA riikide puhul EFTA järelevalveameti“.

               (g)Artiklis 4:

               (i)lõikes 4 lisatakse sõna „komisjonile“ järele sõnad „ja EFTA järelevalveametile“;

               (ii)lõikes 7 lisatakse sõnade „3. jaanuari 2018“ järele sõnad „või EFTA riikide pädevate asutuste poolt enne EMP ühiskomitee … otsuse nr …/… [käesolev otsus] jõustumise kuupäeva“.

               (h)Artikli 7 lõikes 1, artikli 9 lõikes 2, artikli 11 lõikes 1 ja artikli 19 lõikes 1 lisatakse sõna „komisjonile“ järele sõnad „ja EFTA järelevalveametile“.

               (i)Artikli 36 lõikes 5:

               (i)esimeses ja teises lauses loetakse EFTA riikide puhul sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele“ asemel sõnad „EFTA järelevalveametile“;

               (ii)sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab kõikide talle laekunud teadete loetelu“ järele lisatakse sõnad „ning kaasab sellesse loetellu kõik EFTA järelevalveametile laekunud teated“.

               (j)Artikli 37 lõikes 2:

               (i)EFTA riikide puhul loetakse sõnade „3. jaanuari 2018“ asemel sõnad „EMP ühiskomitee … otsuse nr …/… [käesolev otsus] jõustumise kuupäeva“;

               (ii)sõnad „ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102“ asendatakse sõnadega „EMP lepingu artiklite 53 ja 54“.

               (k)Artiklis 40:

               (i)lõigetes 1–4, 6 ja 7 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve“ asemel sõnad „EFTA järelevalveamet“;

               (ii)lõikes 2 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „liidu õiguse“ asemel sõnad „EMP lepingu“;

               (iii)lõikes 3 asendatakse sõnad „pärast konsulteerimist ametiasutustega“ sõnadega „pärast seda, kui Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve on konsulteerinud ametiasutustega“;

               (iv)lõikes 3 asendatakse sõnad „ilma et ta peaks esitama oma arvamuse“ sõnadega „ilma et Väärtpaberiturujärelevalve peaks esitama oma arvamuse“;

               (v)lõikes 5 asendatakse lause „Otsuse korral rakendada käesoleva artikli kohast meedet avaldab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve oma veebisaidil sellekohase teate“ lausega „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab oma veebisaidil teate iga oma otsuse kohta käesoleva artikli alusel meetmeid võtta“;

               (vi)lõikes 5 lisatakse sõnade „meetmeid võtta.“ järele lause „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve veebisaidil avaldatakse viide EFTA järelevalveameti avaldatud teate kohta.“.

               (l)Artiklis 41:

               (i)lõigetes 1–4, 6 ja 7 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „Euroopa Pangandusjärelevalve“ asemel sõnad „EFTA järelevalveamet“ (vastavas käändes);

               (ii)lõikes 2 loetakse EFTA riikide puhul sõnade „liidu õiguse“ asemel sõnad „EMP lepingu“;

               (iii)lõikes 3 asendatakse sõnad „ilma et ta peaks esitama oma arvamuse“ sõnadega „ilma et Pangandusjärelevalve peaks esitama oma arvamuse“;

               (iv)lõikes 5 asendatakse lause „Otsuse korral rakendada käesoleva artikli kohast meedet avaldab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve oma veebisaidil sellekohase teate“ lausega „Euroopa Pangandusjärelevalve avaldab oma veebisaidil teate iga oma otsuse kohta käesoleva artikli alusel meetmeid võtta“;

               (v)lõikes 5 lisatakse sõnade „meetmeid võtta.“ järele lause „Euroopa Pangandusjärelevalve veebisaidil avaldatakse viide EFTA järelevalveameti avaldatud teate kohta.“.

               (m)Artiklis 45:

               (i)lõikes 1 lisatakse sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve“ järele sõnad „või EFTA riikide puhul EFTA järelevalveamet“;

               (ii)lõigetes 2, 4, 5, 8 ja 9 ning lõike 3 esimeses lõigus lisatakse sõnade „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve“ järele sõnad „või asjakohasel juhul EFTA järelevalveamet“ (vastavas käändes);

               (iii)lõike 3 teises ja kolmandas lõigus lisatakse sõnade „meetme võtmist“ järele sõnad „või asjakohasel juhul enne projektide koostamist EFTA järelevalveametile“;

               (iv)lõikes 6 asendatakse lause „Otsuse korral võtta lõike 1 punkti c kohaselt mis tahes meedet või pikendada selle meetme võtmist avaldab Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve oma veebisaidil sellekohase teate“ lausega „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve avaldab oma veebisaidil teate iga oma otsuse kohta võtta lõike 1 punkti c kohaselt mis tahes meedet või selle meetme võtmist pikendada“;

               (v)lõikes 6 lisatakse sõnade „meetme võtmist pikendada.“ järele lause „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve veebisaidil avaldatakse viide EFTA järelevalveameti avaldatud teate kohta“;

               (vi)lõikes 7 lisatakse sõnade „pärast teate avaldamist“ järele sõnad „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve veebisaidil või EFTA järelevalveameti võetud meetmete puhul EFTA järelevalveameti veebisaidil“.“

               4.Punkti 31bc (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 648/2012) lisatakse järgmine taane:

               „–32014 R 0600: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 600/2014 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 84), mida on parandatud väljaandes ELT L 270, 15.10.2015, lk 4, ELT L 187, 12.7.2016, lk 30 ja ELT L 278, 27.10.2017, lk 54.“

               Artikkel 2

               Määruste (EL) nr 600/2014, mida on parandatud väljaandes ELT L 270, 15.10.2015, lk 4, ELT L 187, 12.7.2016, lk 30 ja ELT L 278, 27.10.2017, lk 54, ja (EL) 2016/1033 ning direktiivide 2014/65/EL, mida on parandatud väljaandes ELT L 188, 13.7.2016, lk 28, ELT L 273, 8.10.2016, lk 35 ja ELT L 64, 10.3.2017, lk 116, ja (EL) 2016/1034 islandi- ja norrakeelsed tekstid, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated*.

                  9Artikkel 4

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel,

                     EMP ühiskomitee nimel

                     eesistuja

                     EMP ühiskomitee
                     sekretärid

               Lepinguosaliste ühisdeklaratsioon

               otsuse nr [...] kohta, millega direktiiv 2014/65/EL inkorporeeritakse EMP lepingusse

               [vastuvõtmiseks koos otsusega ja avaldamiseks ELTs]

               Lepinguosalised jagavad seisukohta, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL inkorporeerimine EMP lepingusse ei piira riiklike õigusnormide üldist kohaldamist välismaiste otseinvesteeringute taustauuringute tegemiseks julgeoleku või avaliku korra kaalutlustel.

                     (1)

                        ELT L 173, 12.6.2014, lk 84.

                     (2)

                        ELT L 175, 30.6.2016, lk 1.

                     (3)

                        ELT L 173, 12.6.2014, lk 349.

                     (4)

                        ELT L 175, 30.6.2016, lk 8.

                     (5)

                        ELT L 145, 30.4.2004, lk 1.

                     (6)

                        ELT L 331, 15.12.2010, lk 12.

                     (7)

                        ELT L 331, 15.12.2010, lk 84.

                     (8)

                        Nõukogu järeldused, mille on heaks kiitnud ELi ja EMP EFTA riikide rahandus- ja majandusministrid, 14178/1/14 REV 1.

                     (9)
                  *
                        [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.2.2019
            COM(2019) 105 final
            2019/0055(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukohta kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepinguga moodustatud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.KAVANDATAV REGULEERIMISESE

                  Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepinguga moodustatud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorda käsitleva otsuse kavandatava vastuvõtmisega.

               2.ETTEPANEKU TAUST

               2.1.ELi ja Jaapani strateegilise partnerluse leping

               Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on tugevdada partnerlust ELi ja selle liikmesriikide ning Jaapani vahel ning süvendada ja tõhustada kahepoolset koostööd vastastikust huvi pakkuvates küsimustes, võttes seejuures arvesse ühiseid väärtusi ja põhimõtteid. Seda tehakse selliste meetmete abil nagu kõrgetasemelise dialoogi tihendamine. Lepinguga luuakse ELi ja Jaapani vaheliste suhete jaoks ühtne ja õiguslikult siduv raamistik. Leping allkirjastati 17. juulil 2018 Tōkyōs ning seda kohaldatakse ajutiselt alates 1. veebruarist 2019.

               2.2.Ühiskomitee

               Ühiskomitee moodustatakse lepingu artikli 42 alusel. Selle peamine ülesanne on koordineerida lepingul põhinevat üldist partnerlust ja tagada lepingu nõuetekohane toimimine ja tõhus rakendamine. Ühiskomitee muud ülesanded on: olla platvormiks, mille kaudu selgitada lepinguga seotud poliitikas, programmides ja volitustes tehtavaid asjakohaseid muudatusi, otsustada täiendavate koostöövaldkondade üle, mida ei ole lepingus nimetatud, tingimusel et need on kooskõlas lepingu eesmärkidega, ja püüda lahendada vaidlusi, mis võivad tekkida lepingu tõlgendamisest, kohaldamisest või rakendamisest.

               Ühiskomitee peab vajaduse korral esitama soovitusi ja võtma vastu otsuseid ning hõlbustama lepingupõhise koostöö konkreetseid aspekte. Ühiskomitee tegutseb konsensuse alusel ning peaks tulema kokku kord aastas vaheldumisi Tōkyōs ja Brüsselis. Ühiskomitee võtab vastu oma töökorra.

               2.3.Ühiskomitee kavandatav õigusakt

               Kavandatava akti eesmärk on võtta lepingu artikli 42 lõike 5 kohaselt vastu ühiskomitee tegevuse aluseks olev töökord, et võimaldada lepingu rakendamist.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liidu nimel võetav seisukoht peaks võimaldama vastu võtta ühiskomitee töökorra. Seisukoht peaks põhinema ühiskomitee otsuste eelnõudel.

               4.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu („ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Ühiskomitee on ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepinguga ettenähtud organ.

               Akt, mis ühiskomiteel tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega akt. See tuleneb asjaolust, et lepingu artikli 42 lõike 2 punkti g kohaselt peab ühiskomitee vastu võtma otsuseid, mis on siduvad mõlemale lepinguosalisele.

               Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on pelgalt kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna puhul vajalik õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Töökord käsitleb lepingu alusel loodud organi üldist toimimist. Seega tuleb valdkond, kuhu kavandatav otsus kuulub, kindlaks määrata, lähtudes lepingust kui tervikust
                  2
               .

               Võttes arvesse lepingus sisalduvate ÜVJP sätete arvu ja olemust, on kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu seotud kolmandate riikidega tehtava majandus-, finants- ja tehnilise koostööga. Seda vaatamata asjaolule, et lepingu allkirjastamine põhines Euroopa Liidu lepingu artiklil 37 ja ELi toimimise lepingu artikli 212 lõikel 1. Hinnang on muutunud seoses järgnenud kohtuotsusega kohtuasjas C-244/17, komisjon vs. nõukogu (Kasahstan). Ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 212 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 212 lõige 1, mida tõlgendatakse koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0055 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukohta kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepinguga moodustatud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 212 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vaheline strateegilise partnerluse leping
                  3
                allkirjastati 17. juulil 2018 Tōkyōs ja seda kohaldatakse ajutiselt alates 1. veebruarist 2019.

               (2)Lepingu artikli 42 lõikega 1 on asutatud ühiskomitee, kelle ülesanne on koordineerida lepingul põhinevat üldist partnerlust.

               (3)Lepingu artikli 42 lõike 5 kohaselt võtab ühiskomitee vastu oma töökorra.

               (4)Ühiskomitee töökord tuleks vastu võtta võimalikult kiiresti, et tagada lepingu tulemuslik rakendamine.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks ühiskomitees liidu nimel võetav seisukoht, sest töökorras sätestatakse lepingu haldamise ja selle nõuetekohase rakendamise tagamise eest vastutava ühiskomitee toimimine,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepingu artikli 42 kohaselt moodustatud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmisega, on toetada käesolevale otsusele lisatud ühiskomitee otsuse eelnõus esitatud ühiskomitee töökorra vastuvõtmist.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI: EU: C:2014: 2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        Kohtuasi C-244/17: komisjon vs. nõukogu (Kasahstan), ECLI:EU:C:2018:662, punkt 40.

                     (3)

                        ELT L 216, 24.8.2018, lk 4.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.2.2019
            COM(2019) 105 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepinguga moodustatud ühiskomitees seoses ühiskomitee töökorra vastuvõtmisega

               LISA

               ELi JA JAAPANI STRATEEGILISE PARTNERLUSE LEPINGUGA
                  LOODUD ÜHISKOMITEE
                  OTSUS NR 1/2019,

               [kuupäev],

               töökorra vastuvõtmise kohta

               ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Jaapani vahelist strateegilise partnerluse lepingut
                  1
                (edaspidi „leping“), eriti selle artiklit 42,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Lepingu teatavaid osi on kohaldatud enne jõustumist alates 1. veebruarist 2019.

               (2)Et tagada lepingu tõhus kohaldamine enne selle jõustumist, tuleks võimalikult kiiresti moodustada ühiskomitee.

               (3)Seega peaks ühiskomitee võtma lepingu artikli 42 lõike 5 kohaselt vastu oma töökorra,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               1.Võetakse vastu ühiskomitee töökord, mis on esitatud lisas.

               2.Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Allkirjastatud …,

                     Ühiskomitee nimel

                     kaaseesistujad

               Otsuse nr 1/2019 lisa

               Strateegilise partnerluse leping
                  ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide
                  ning teiselt poolt Jaapani vahel

               Ühiskomitee töökord

               Artikkel 1

               Ülesanded ja koosseis

               1.Ühiskomitee täidab ülesandeid, mis on sätestatud ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide (edaspidi „liidu pool“) ning teiselt poolt Jaapani vahelise strateegilise partnerluse lepingu (edaspidi „leping“) artiklis 42.

               2.Ühiskomiteesse kuuluvad mõlema lepinguosalise esindajad.

               Artikkel 2

               Eesistuja

               Ühiskomiteed juhivad ühiselt ühelt poolt liidu poole esindajad ning teiselt poolt Jaapani esindajad, edaspidi koos „lepinguosalised“ ja eraldi „lepinguosaline“.

               Artikkel 3

               Koosolekud

               1.Ühiskomitee koguneb tavaliselt üks kord aastas vaheldumisi Tōkyōs ja Brüsselis konsensuse alusel kindlaks määratud kuupäeval. Ühiskomitee tuleb kokku ka ükskõik kumma lepinguosalise taotluse korral konsensuse alusel.

               2.Ühiskomitee koguneb tavaliselt kõrgemate ametnike tasandil, kui lepinguosalised ei ole otsustanud teisiti.

               Artikkel 4

               Avalikkuse juurdepääs

               Ühiskomitee koosolekud ei ole avalikud, välja arvatud juhul, kui lepinguosalised on otsustanud teisiti.

               Artikkel 5

               Sekretärid

               Euroopa välisteenistuse esindaja ning Jaapani välisministeeriumi esindaja tegutsevad ühiselt ühiskomitee sekretäridena. Kogu ühiskomitee kaaseesistujate kirjavahetus edastatakse sekretäridele.

               Artikkel 6

               Osalejad

               1.Enne iga koosolekut teatatakse kaaseesistujatele sekretäride vahendusel iga lepinguosalise delegatsiooni kavandatav koosseis.

               2.Asjakohasel juhul ja konsensuse alusel võib ühiskomitee koosolekutele kutsuda eksperte või muude asjaomaste üksuste esindajaid kas vaatlejana või teabe esitamiseks konkreetse teema kohta.

               Artikkel 7

               Koosolekute päevakord

               1.Kaaseesistujad koostavad iga koosoleku esialgse päevakorra.

               2.Esialgne päevakord pannakse paika vähemalt 15 päeva enne koosoleku algust.

               3.Iga koosoleku alguses võtab ühiskomitee vastu lõpliku päevakorra. Lepinguosaliste otsusel võib päevakorda lisada ka punkte, mida esialgses päevakorras ei ole.

               4.Kaaseesistujad võivad vajaduse korral punktis 2 osutatud tähtaegu lühendada.

               Artikkel 8

               Koosolekute protokollid

               1.Sekretärid koostavad ühiselt iga koosoleku protokolli võimalikult kiiresti, kuid mitte hiljem kui kahe kuu jooksul pärast iga koosolekut, välja arvatud juhul, kui konsensuse alusel on otsustatud teisiti. Esialgne protokoll sisaldab üldjuhul lõplikku päevakorda ja iga päevakorra punti all peetud arutelude kokkuvõtet.

               2.Kaaseesistujad kiidavad koosoleku protokolli kirjalikult heaks võimalikult kiiresti, kuid mitte hiljem kui kahe kuu jooksul pärast iga koosolekut, välja arvatud juhul, kui konsensuse alusel on otsustatud teisiti.

               Artikkel 9

               Otsused ja soovitused

               1.Ühiskomitee esitab vajaduse korral lepingu artikli 42 kohaste funktsioonide ja ülesannete raames soovitusi ja võtab vastu otsuseid. Ühiskomitee soovitused ja otsused kannavad nimetust „soovitus“ või „otsus“, millele järgneb seerianumber, vastuvõtmise kuupäev ja teema kirjeldus. Igas soovituses või otsuses sätestatakse selle jõustumise kuupäev.

               2.Ühiskomitee esitab soovitusi ja võtab vastu otsuseid konsensuse alusel.

               3.Ühiskomitee võib otsustada esitada soovitusi ja võtta vastu otsuseid kirjaliku menetluse teel, vahetades teateid ühiskomitee kaaseesistujate vahel.

               4.Kaaseesistujad võtavad ühiskomitees vastuvõetud otsused ja soovitused kirjalikult vastu.

               5.Mõlemad lepinguosalised võivad otsustada avaldada ühiskomitee soovitused ja otsused mis tahes asjakohases teabekanalis.

               Artikkel 10

               Kulud

               1.Lepinguosalised kannavad ise kõik ühiskomitee koosolekutel osalemisega seotud kulud, sealhulgas personali-, reisi-, elamis-, posti- ja telekommunikatsioonikulud.

               2.Koosolekute korraldamise ja dokumentide paljundamisega seotud kulud kannab see lepinguosaline, kes koosoleku korraldab.

               Artikkel 11

               Töörühmad

               1.Ühiskomitee otsuse alusel võib asutada töörühmi, kes abistavad ühiskomiteed selle ülesannete täitmisel.

               2.Ühiskomitee võib otsustada olemasoleva töörühma laiali saata, määrata kindlaks selle pädevustingimused või neid muuta.

               3.Töörühmad esitavad pärast iga oma koosolekut ühiskomiteele aruande.

               Artikkel 12

               Töökorra muutmine

               Lepinguosalised võivad töökorda vastavalt artiklile 9 muuta.

                     (1)

                        ELT L xxx, xx.xx.xxxx, lk x.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.3.2019
            COM(2019) 111 final
            2019/0061(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            milles käsitletakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis võetavat seisukohta ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 10974/1/14 REV 1

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni koosolekutel võetav seisukoht ajavahemikuks 2019–2023 seoses kaitse- ja majandamismeetmete kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Rahvusvaheline Atlandi tuunikala kaitse konventsioon

               Rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (ICCATi konventsioon) eesmärk on ICCATi loomise teel edendada koostööd Atlandi ookeanis tuunikala ja tuunilaadsete liikide populatsioonide säilitamisel tasemel, mis võimaldab maksimaalset jätkusuutlikku püüki toidu ja muudel eesmärkidel. Konventsioon jõustus 21. märtsil 1969.

               Liit on ICCATi osaline, olles heaks kiitnud konventsiooni vastavalt nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsusele
                  1
               .

               2.2.Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon

               ICCAT on ICCATi konventsiooniga loodud organ, mis võtab vastu siduvad otsused (edaspidi „soovitused“) oma pädevusvaldkonda kuuluvate kalavarude kaitse ja majandamise kohta. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

               ICCATi liikmena on liidul osalemis- ja hääletamisõigus. ICCAT võtab oma otsused vastu ühehäälselt.

               2.3.ICCATi otsused

               ICCAT on volitatud vastu võtma tema pädevusvaldkonda kuuluvate kalavarude kaitse- ja majandamissoovitusi ning need on osalistele siduvad.

               ICCATi konventsiooni artikli VIII lõike 2 kohaselt jõustuvad soovitused kuus kuud pärast kuupäeva, mil ICCAT osalisi neist teavitab. Soovitus ei ole osalisele siduv, kui ta on sellele esitanud vastuväite ja seda kinnitanud. Kui vastuväidet toetab suurem osa osalisi, siis soovitus ei jõustu.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liidu nimel piirkondlike kalandusorganisatsioonide aastakoosolekutel võetav seisukoht kujundatakse praegu kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu vastavas töörühmas.

               ICCATi puhul rakendatakse kõnealust lähenemisviisi nõukogu 20. juuni 2014. aasta otsusega 10974/1/14 REV 1, millega kehtestatakse liidu seisukoht ICCATis ajavahemikul 2014–2018. Otsus sisaldab üldpõhimõtteid ja -suuniseid, kuid selles võetakse võimalikult suures ulatuses arvesse ka ICCATi eripärasid. Lisaks on selles sätestatud standardprotsess, mille alusel määratakse liikmesriikide nõudmisel kindlaks liidu seisukoht aastate kaupa.

               Otsusega 10974/1/14 REV 1 nähakse ette, et liidu seisukoht vaadatakse läbi enne 2019. aasta aastakoosolekut. Seetõttu esitatakse käesolevas ettepanekus liidu seisukoht ICCATis ajavahemikuks 2019–2023 ja sellega asendatakse otsus 10974/1/14 REV 1.

               Otsusega 10974/1/14 REV 1 integreeriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  2
                sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  3
               . Lisaks kohandati sellega liidu seisukohta Lissaboni lepingu suhtes.

               Käesoleva läbivaatamise käigus võetakse seoses kalapüügimõjuga arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“,
                  4
                liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatist „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  5
                ja nõukogu järeldusi kõnealuse ühisteatise kohta
                  6
               .

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega „[…] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               „Õigusliku toimega aktid“ hõlmavad õigusakte, millel on õiguslik toime kõnealust asutust reguleeriva rahvusvahelise õiguse eeskirjade alusel, ja akte, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada ELi seadusandja poolt vastu võetud õigusaktide sisu
                  7
               “.

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               ICCAT on lepinguga, st ICCATi konventsiooniga ettenähtud organ.

               Aktidel, mis ICCATil palutakse vastu võtta, on õiguslikud tagajärjed. Need on rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad vastavalt ICCATi konventsiooni artiklile VIII ja kuna ICCATi soovitused võivad täiendada, muuta või asendada kehtivates ELi õigusaktides sätestatud kohustusi, võivad need avaldada otsustavalt mõju kõnealuste õigusaktide sisule, sealhulgas:

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks
                  8
               ;

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks
                  9
               ;

               ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist
                  10
               ;

               ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2016/1627, milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 302/2009
                  11
               ;

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1936/2001, milles sätestatakse teatavate siirdekalavarude püügi suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed
                  12
               ;

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 520/2007, milles sätestatakse tehnilised meetmed teatavate pika rändega kalavarude kaitseks ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 973/2001
                  13
                ning

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1984/2003, millega kehtestatakse ühenduses toimuva hariliku tuuni, mõõkkala ja suursilm-tuuniga seotud kaubanduse statistilist seiret käsitlev süsteem
                  14
               .

               Kavandatud aktidega ei täiendata ega muudeta ICCATi konventsiooni institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kõnealuse aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud akti põhieesmärk ja sisu on seotud kalandusega. Käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamise õiguslik alus on määrus (EL) nr 1380/2013.

               Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 43 lõige 2. Otsusega asendatakse otsus 10974/1/14 REV 1, mis hõlmab ajavahemikku 2014–2018.

               4.3.Kokkuvõte

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0061 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               milles käsitletakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis võetavat seisukohta ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 10974/1/14 REV 1

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ühendus sõlmis nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsusega
                  15
                rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (ICCATi konventsioon), millega moodustati Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT).

               (2)ICCAT vastutab selliste kaitse- ja majandamismeetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud eesmärgiga tagada ICCATi konventsiooni ala kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine ning kaitsta nende kalavarude elukohaks olevaid mereökosüsteeme. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  16
                on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.

               (4)Vastavalt liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa Komisjoni ühisteatisele „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  17
                ja nõukogu järeldustes kõnealuse ühisteatise kohta
                  18
                sätestatule on liidu poolt kõnealustel foorumitel võetud meetmete hulgas kesksel kohal selliste meetmete edendamine, millega toetatakse ja suurendatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide tõhusust ning vajaduse korral parandatakse nende juhtimist.

               (5)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  19
                viidatakse konkreetsetele meetmetele, mille eesmärk on vähendada plasti- ja merereostust ning samuti püügivahendite merel kaotamist või sinna jätmist.

               (6)On asjakohane kindlaks määrata seisukoht, mis võetakse liidu nimel ICCATi koosolekutel ajavahemikuks 2019–2024, kuna ICCATi kaitsemeetmed on liidu jaoks siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt nõukogu määrust (EÜ) nr 1005/2008,
                  20
                nõukogu määrust (EÜ) nr 1224/2009,
                  21
                ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/2403,
                  22
                Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2016/1627,
                  23
                nõukogu määrust (EÜ) nr 1936/2001,
                  24
                nõukogu määrust (EÜ) nr 520/2007
                  25
                ning nõukogu määrust (EÜ) nr 1984/2003
                  26
               . Selle põhjuseks on asjaolu, et ICCATi poolt vastu võetud soovitused võivad täiendada, muuta või asendada kehtivates ELi õigusaktides sätestatud kohustusi.

               (7)Praegu on ICCATi koosolekutel liidu nimel võetav seisukoht kehtestatud nõukogu otsusega 10974/1/14 REV 1
                  27
               . On asjakohane tunnistada otsus 10974/1/14 REV 1 kehtetuks ja asendada see uue otsusega ajavahemikuks 2019–2023.

               (8)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu ICCATi konventsiooni alal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne ICCATi koosolekuid või nende käigus, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada 2019.–2023. aastaks menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) koosolekutel võetav seisukoht on esitatud käesoleva otsuse I lisas.

               Artikkel 2

               ICCATi koosolekutel võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt ICCATi 2024. aasta koosolekuks.

               Artikkel 4

               20. juuni 2014. aasta otsus 10974/1/14 REV 1 tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsus ühenduse ühinemise kohta rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooniga, mida muudeti Pariisis 10. juulil 1984. aastal alla kirjutatud konventsiooni osalisriikide täievoliliste esindajate konverentsi lõppaktile lisatud protokolliga (EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        KOM (2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (8)

                        ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.

                     (9)

                        ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.

                     (10)

                        ELT L 347, 28.12.2017, lk 81.

                     (11)

                        ELT L 252, 16.9.2016, lk 1.

                     (12)

                        ELT L 263, 3.10.2001, lk 1.

                     (13)

                        ELT L 123, 12.5.2007, lk 3.

                     (14)

                        ELT L 295, 13.11.2003, lk 1.

                     (15)

                        Nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsus ühenduse ühinemise kohta rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooniga, mida muudeti Pariisis 10. juulil 1984. aastal alla kirjutatud konventsiooni osalisriikide täievoliliste esindajate konverentsi lõppaktile lisatud protokolliga (EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33).

                     (16)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (17)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (18)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (19)

                        KOM (2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (20)

                        Nõukogu määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999 (ELT L 286, 29.10.2008, lk 1).

                     (21)

                        Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse liidu kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

                     (22)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008 (ELT L 347, 28.12.2017, lk 81).

                     (23)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. septembri 2016. aasta määrus (EL) 2016/1627, milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 302/2009 (ELT L 252, 16.9.2016, lk 1).

                     (24)

                        Nõukogu 27. septembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1936/2001, milles sätestatakse teatavate siirdekalavarude püügi suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed (EÜT L 263, 3.10.2001, lk 1).

                     (25)

                        Nõukogu 7. mai 2007. aasta määrus (EÜ) nr 520/2007, milles sätestatakse tehnilised meetmed teatavate pika rändega kalavarude kaitseks ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 973/2001 (ELT L 123, 12.5.2007, lk 3).

                     (26)

                        Nõukogu 8. aprilli 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1984/2003, millega kehtestatakse ühenduses toimuva mõõkkala ja suursilm-tuuniga seotud kaubanduse statistilist seiret käsitlev süsteem (ELT L 295, 13.11.2003, lk 1).

                     (27)

                        Nõukogu 20. juuni 2014. aasta otsus Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT) võetava seisukoha kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.3.2019
            COM(2019) 111 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            milles käsitletakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis võetavat seisukohta ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 10974/1/14 REV 1

               I LISA

               Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT) võetav seisukoht

               1.PÕHIMÕTTED

               Euroopa Liit teeb ICCATi raames järgmist:

               a) tegutseb vastavalt liidu eesmärkidele ja põhimõtetele ühise kalanduspoliitika (ÜKP) raames, kohaldades eelkõige ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel ning vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ja kaotada järk-järgult saagi tagasiheitmine ning minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele ning võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;

               b) töötab sidusrühmade asjakohase kaasamise nimel ICCATi meetmete ettevalmistusetapis ja tagab, et ICCATi raames vastu võetud meetmed on kooskõlas ICCATi konventsiooniga;

               c) tagab, et ICCATis vastu võetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga (1982), ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega (1995), kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (1993) ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva kokkuleppega (2009);

               d) toetab seisukohti, mis on kooskõlas sama piirkonna piirkondlike kalandusorganisatsioonide parimate tavadega;

               e) taotleb kooskõla ja koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhete, tööhõive, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse ning teadus- ja uuendustegevuse valdkonnas;

               f)tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g) järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  1
               ;

               h) seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele konventsiooni kohaldamisalal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab kõnealuste põhimõtete ja standardite ühetaolist rakendamist;

               i) lähtub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatisest „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  2
                ja nõukogu järeldustest kõnealuse ühisteatise kohta
                  3
                ning toetab meetmeid ICCATi toetamiseks ja selle tõhususe suurendamiseks ning vajaduse korral parandab selle juhtimist ja toimimist (nt teaduse, eeskirjade järgimise, läbipaistvuse ja otsustamise vallas), aidates kaasa ookeanide säästvale majandamisele kõigis selle mõõtmetes;

               j) edendab vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja piirkondlike merekonventsioonide vahelist kooskõlastamist ning koostööd üleilmsete organisatsioonidega nende volituste piires, eelkõige edendab koostööd OSPARi, HELCOMi ja Barcelona konventsiooniga, mille osaline liit samuti on;

               k)edendab ühist huvi pakkuvates küsimustes kooskõlastamist ja koostööd teiste tuunivarusid majandavate piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, eelkõige taaselustades tuunikalaga tegelevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide nn Kobe protsessi ja laiendades seda kõigile piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele.

               2.TEGEVUSSUUNAD

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist ICCAT poolt:

               a) ICCATi konventsiooni alal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel, sealhulgas lubatud kogupüük ja kvoodid või mere bioloogiliste elusressursside püügikoormuse reguleerimine ICCATi poolt, millega saavutataks või säilitataks võimaluse korral 2015. aastaks, kuid hiljemalt 2020. aastaks võimalikult kiiresti ja järk-järgult tõusvalt maksimaalne jätkusuutlik saagikus; Vajaduse korral hõlmavad kõnealused kaitse- ja majandamismeetmed erimeetmeid ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et hoida püügikoormus kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega;

               b) meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks konventsioonialas, sealhulgas ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine;

               c) seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed konventsioonialas, et tagada ICCATis vastu võetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll;

               d) meetmed püügitegevuse ja vesiviljeluse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ning mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, sealhulgas meetmed, millega vähendatakse merereostust ja välditakse plasti merreheitmist ning vähendatakse meres oleva plasti mõju mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele ning UNGA resolutsioonide kohased tundlike mereökosüsteemide kaitsemeetmed ICCATi konventsiooni alal, meetmed soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ohualdiste mereliikide puhul, ja tagasiheite järkjärguliseks likvideerimiseks;

               e)meetmed peibutuspüügivahendite kasutamise haldamiseks, eelkõige andmete kogumise parandamiseks, et täpselt mõõta, jälgida ja kontrollida peibutuspüügivahendite kasutamist, et vähendada ohualdistele tuunivarudele avalduvat mõju, leevendada nende võimalikku mõju siht- ja mittesihtliikidele ning ökosüsteemile ja piirata mereprügi suurendamist;

               f)meetmed, et vähendada mahajäetud, kaotatud või muul moel kõrvaleheidetud püügivahendite mõju ookeanile ning lihtsustada selliste vahendite avastamist ja eemaldamist;

               g) meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;

               h)vajaduse korral soovitused, et asjaomaste alusdokumentidega ettenähtud võimaluste piires edendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kalandustöö konventsiooni rakendamist;

               i) täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad ICCATi allorganite ja töörühmade nõuannetel.

               II LISA

               Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni koosolekutel võetava

               liidu seisukoha iga-aastane täpsustus

               Enne ICCATi iga koosolekut, kui kõnealust organit kutsutakse üles vastu võtma liidule potentsiaalselt siduvaid otsuseid, võetakse vajalikud meetmed, et liidu nimel vastavalt I lisas sätestatud põhimõtetele ja suunistele väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimaseid teaduslikke ja muid asjakohaseid andmeid, mis on edastatud Euroopa Komisjonile.

               Sel eesmärgil ja nimetatud teabele tuginedes edastab Euroopa Komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne ICCATi iga koosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja kiita heaks liidu nimel väljendatava seisukoha üksikasjad.

               Kui ICCATi koosoleku käigus (sh kohapeal) ei ole võimalik saavutada kokkulepet, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.