title: Ettepanek Nõukogu määrus (EÜ) nr …/…, […], teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta (kodifitseeritud versioon)

text:
ET

|[pic]                     |EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON                                                                                |

                                        Brüssel,
                                        KOM(2006)

                                                                    Ettepanek

                                                           NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr …/…,

                                                                       […],

                                     teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta

                                                            (kodifitseeritud versioon)

                                                                   SELETUSKIRI

1.    Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon oluliseks ühenduse õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et  see  oleks  kodanikule  loetavam  ja
       kättesaadavam; see annab kodanikule parema võimaluse talle antud õigusi kasutada.

       Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni arvukad sätted, mida  on  korduvalt  ja  sageli  oluliselt  muudetud,  asuvad  laiali,  osad
       esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.

       Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega oluline ühenduse õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.

2.    1. aprillil 1987. aastal otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik  õigusaktid  hiljemalt  kümnenda  muudatuse
       järel. Komisjon rõhutas, et see on minimaalne nõue ning et ühenduse õiguse arusaadavuse ja selguse jaoks  tuleks  talitustel  püüda  nende
       vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel tihedamini.

3.    Seda kinnitati Edinburghi Euroopa Ülemkogu eesistuja  järeldustega  detsembris 1992[2],  rõhutades  kodifitseerimise  tähtsust,  mis  annab
       õiguskindlust konkreetsel ajahetkel asjas kohaldamisele kuuluva õiguse osas.

       Kodifitseerides tuleb täpselt järgida ühenduse tavapärast seadusloomemenetlust.

       Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse ei või teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon 20.  detsembri
       1994. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes, et kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks  võib  kasutada  kiirendatud
       menetlust.

4.    Käesoleva ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 7. märtsi 1994.  aasta  määrus (EÜ)  nr 519/94  teatavatest  kolmandatest  riikidest
       pärit impordi ühiste eeskirjade kohta ja määruste (EMÜ) nr 1765/82, 1766/82 ja 3420/83 kehtetuks tunnistamise kohta[3]. Uus määrus asendab
       sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4]; käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende  kokkupanemisel  on
       tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused.

5.    Kodifitseerimise ettepanek on koostatud määruse (EÜ) nr 519/94 ja selle muutmisaktide eelneva konsolideerimise  alusel  kõikides  ametlikes
       keeltes, mis on teostatud Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui artiklitele  on  antud  uued
       numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel on näidatud tabelis, mis on kodifitseeritud määruse IV lisas.

                                            ê 519/94

                                                                    Ettepanek

                                                          NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr […/…],

                                                                       […],

                                     teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133,

võttes arvesse põllumajandusturgude ühist korraldust ja töödeldud põllumajandustooteid käsitlevaid  õigusakte,  mis  on  vastu  võetud  vastavalt
asutamislepingu artiklile 308, eriti nimetatud dokumentide neid sätteid, mis võimaldavad teha erandi üldpõhimõttest,  mille  kohaselt  koguselisi
piiranguid ja samaväärse toimega meetmeid võib asendada üksnes samade õigusaktidega ettenähtud meetmetega,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[5],

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[6],

ning arvestades järgmist:

                                            ê

   1) Nõukogu 7. märtsi 1994. aasta määrust (EÜ) nr 519/94 teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta  ja  määruste
      (EMÜ) nr 1765/82, 1766/82 ja 3420/83 kehtetuks tunnistamise kohta[7] on korduvalt oluliselt muudetud[8]. Selguse  ja  otstarbekuse  huvides
      tuleks kõnealune määrus kodifitseerida.

                                            ê 519/94 põhjendus 1

   2) Ühine kaubanduspoliitika peaks põhinema ühtsetel põhimõtetel.

                                            ê 519/94 põhjendus 2

   3) Vastavalt asutamislepingu artiklile 14 käsitatakse alates 1. jaanuarist 1993 siseturuna sisepiirideta ala, kus on tagatud kaupade, isikute,
      teenuste ja kapitali vaba liikumine.

                                            ê 519/94 põhjendus 3

   4) Ühise kaubanduspoliitika järgimine impordieeskirjade osas on ainuke vahend, mis tagab, et eeskirjad, mida kohaldatakse ühenduse  kaubanduse
      suhtes kolmandate riikidega, kajastaksid asjakohaselt turgude integreerumist.

                                            ê 519/94 põhjendus 4

   5) Impordieeskirjade suurem ühtsus tuleks saavutada, kehtestades võimalust mööda  kõnealuste  kolmandate  riikide  majanduse  eripära  arvesse
      võttes samasugused sätted, nagu kohaldatakse muude kolmandate riikide suhtes kehtivates ühistes eeskirjades.

                                            ê 168/96 art 1 (kohandatud)

   6) Impordi ühiseeskirju kohaldatakse ka Ö söe- ja terasetoodete Õ suhtes, ilma et see piiraks võimalike meetmete kohaldamist  lepingu  suhtes,
      mis käsitleb spetsiaalselt neid tooteid.

                                            ê 519/94 põhjendus 6

   7) Seetõttu peaks impordi liberaliseerimine, teisisõnu koguseliste piirangute puudumine, saama ühenduse eeskirjade lähtekohaks.

                                            ê 519/94 põhjendus 8 (kohandatud)

   8) Ö Mõnede Õ toodete puhul peaks komisjon põhjalikult tutvuma  imporditingimuste,  impordi  suundumuste,  majanduse  ja  kaubanduse  olukorra
      erinevate tahkude ja vajaduse korral võetavate meetmetega.

                                            ê 519/94 põhjendus 9

   9) Võib selguda, et nende toodete teatava impordi üle peaks ühendus järelevalvet teostama.

                                            ê 519/94 põhjendus 10

  10) Komisjon ja nõukogu peavad vastu võtma  ühenduse  huvide  seisukohast  vajalikud  kaitsemeetmed,  arvestades  olemasolevaid  rahvusvahelisi
      kohustusi.

                                            ê 519/94 põhjendus 11

  11) Vaatamata sellele võivad ühenduse ühe või mõne piirkonna jaoks ettenähtud järelevalve-  või  kaitsemeetmed  osutuda  sobivamaks  kui  terve
      ühenduse suhtes kohaldatavad meetmed. Niisuguseid meetmeid tuleks siiski  lubada  üksnes  erandkorras  ja  olukordades,  kus  ei  ole  muud
      võimalust. On vaja tagada, et need meetmed oleksid ajutised ja põhjustaksid siseturul võimalikult vähe häireid.

                                            ê 519/94 põhjendus 12 (kohandatud)

  12) Kui kohaldatakse ühenduse järelevalvet, tuleks kõnealuste toodete vabasse ringlusse  lubamisel  esitada  ühtsetele  kriteeriumidele  vastav
      Ö järelevalvedokument Õ. Liikmesriikide  ametiasutused  peaksid  selle  dokumendi  importija  taotlusel  Ö välja  andma Õ  kindlaksmääratud
      ajavahemiku jooksul, kuid ilma et see annaks importijale importimisõigust. Seetõttu peaks kõnealune Ö järelevalvedokument Õ kehtima  ainult
      ajavahemikul, mil impordieeskirju ei muudeta.

                                            ê 139/96 põhjendus 2 (kohandatud)

  13) Hea halduskorralduse huvides ja ühenduse ettevõtjate abistamiseks peaks järelevalvedokumendi  sisu  ja  kujundus  võimalikult  suures  osas
      vastama ühtse impordilitsentsi vormidele, mis on ette nähtud komisjoni 21.  detsembri  1994.  aasta  määrusega  (EÜ)  nr  3168/94,  millega
      kehtestatakse ühenduse impordilitsents  teatavatest  kahepoolsete  lepingute,  protokollide  või  muude  kokkulepete  ja  ühenduse  impordi
      erieeskirjadega hõlmamata kolmandatest riikidest pärit tekstiiltoodete importimise ühiseeskirju käsitleva nõukogu määruse  (EÜ)  nr  517/94
      kohaldamisalas ja muudetakse kõnealuse määruse teatavaid  sätteid[9],  21.  detsembri  1994.  aasta  määrusega  (EÜ)  nr  3169/94,  millega
      muudetakse nõukogu määruse (EÜ) nr 3030/93 teatavate tekstiilitoodete kolmandatest riikidest importimise ühiseeskirjade kohta, III lisa  ja
      kehtestatakse määruse kohaldamise valdkonnas ühenduse impordilitsentsid[10] ja 30. märtsi 1994. aasta  määrust   (EÜ)  nr  738/94,  millega
      kehtestatakse  nõukogu  määruse  (EÜ)  nr  520/94,  millega  kehtestatakse  ühenduse  koguseliste   kvootide   haldamise   kord,   teatavad
      rakenduseeskirjad[11], pidades silmas järelevalvedokumendi tehnilisi üksikasju.

                                            ê 519/94 põhjendus 13

  14) Ühenduse huvides on, et liikmesriigid ja komisjon vahetaksid võimalikult palju ühenduse järelevalve tulemusena saadud teavet.

                                            ê 519/94 põhjendus 14

  15) On vaja vastu võtta võimaliku kahju hindamise ja uurimismenetluse  alustamise  kriteeriumid,  lubades  kiireloomulistel  juhtudel  endiselt
      komisjonil asjakohaseid meetmeid rakendada.

                                            ê 519/94 põhjendus 15

  16) Selleks tuleks kehtestada uurimismenetluse alustamise, vajalike kontrollimiste, asjaomaste isikute ärakuulamise, saadud teabe kasutamise ja
      kahju hindamise üksikasjalikud sätted.

                                            ê 519/94 põhjendus 16

  17) Käesoleva määrusega kehtestatud uurimist käsitlevad sätted ei piira ühenduse või siseriiklike ametisaladuse eeskirjade kohaldamist.

                                            ê 519/94 põhjendus 17

  18) On vaja kehtestada ka uurimise algatamise ja meetmete asjakohasust käsitleva otsuse langetamise ajalised piirangud, et  niisugused  otsused
      tehtaks kiiresti ja et asjaomaste ettevõtjate õiguskindlus suureneks.

                                            ê 519/94 põhjendus 18 (kohandatud)

  19) Impordieeskirjade ühtsuse huvides tuleks importijatele ettenähtud formaalsusi lihtsustada ja Ö tuleks Õ muuta  need  ühesuguseks  olenemata
      kohast, kus kaupa tollitakse. Seetõttu on soovitatav ette näha, et kõik formaalsused täidetaks käesoleva määruse lisas esitatud  näidistele
      vastavaid vorme kasutades.

                                            ê 519/94 põhjendus 19 (kohandatud)

  20)  Ühenduse  järelevalvemeetmetega  seoses  väljaantud  Ö järelevalvedokumendid Õ  peaksid  kehtima  kogu  ühenduses,  olenemata   väljaandja
      liikmesriigist.

                                            ê 519/94 põhjendus 22

  21) Nõukogu 7. märtsi 1994. aasta määruses  (EÜ)  nr 517/94  (ühiste  eeskirjade  kohta,  mis  käsitlevad  teatavatest  kolmandatest  riikidest
      imporditud tekstiiltooteid, mille kohta ei ole  sõlmitud  kahepoolseid  lepinguid,  protokolle  või  muid  kokkuleppeid  või  mida  ei  ole
      reguleeritud muude ühenduse konkreetsete impordieeskirjadega)[12] käsitletud tekstiiltoodete  suhtes  tuleb  ühenduses  ja  rahvusvahelisel
      tasandil rakendada erikohtlemist. Seetõttu tuleks need käesoleva määruse reguleerimisalast täielikult välja jätta,

                                            ê 519/94

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                  I Ö PEATÜKK Õ

                                            ê 519/94

                                                                  Üldpõhimõtted

                                                                    Artikkel 1

                                            ê 168/96 art 2

1. Käesolevat määrust kohaldatakse I lisas nimetatud kolmandatest riikidest  pärit  toodete  suhtes,  välja  arvatud  määrusega  (EÜ)  nr  517/94
reguleeritud tekstiiltooted.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

2. Lõikes 1 nimetatud toodete import ühendusse on vaba ja seega ei  kohaldata  selle  suhtes  mingeid  koguselisi  piiranguid,  piiramata  siiski
meetmete kohaldamist, mida võidakse võtta vastavalt V Ö peatükile Õ.

                                                                  II Ö PEATÜKK Õ

                                            ê 519/94

                                                      Ühenduse teavitamis- ja nõustamiskord

                                                                    Artikkel 2

Kui ilmneb, et impordi suundumused nõuavad järelevalvet või kaitsemeetmeid teatavad liikmesriigid sellest komisjonile. See teave  peab  sisaldama
olemasolevat tõendust, mis põhineb artikliga 8 kehtestatud kriteeriumidel. Komisjon edastab selle teabe viivitamata kõikidele liikmesriikidele.

                                                                    Artikkel 3

1. Konsultatsioonid toimuvad nõuandekomitees, edaspidi  „komitee”,  mis  koosneb  kõikide  liikmesriikide  esindajatest  ja  mille  eesistuja  on
komisjoni esindaja.

2. Komitee kutsub kokku eesistuja. Eesistuja annab liikmesriikidele võimalikult kiiresti kogu asjakohase info.

                                                                    Artikkel 4

1. Konsultatsioone võib pidada kas liikmesriigi taotlusel või komisjoni omal algatusel.

2. Konsultatsioonid toimuvad kaheksa tööpäeva jooksul pärast seda, kui komisjon on artiklis 2 osutatud teabe kätte saanud,  ja  igal  juhul  enne
ühenduse mis tahes järelevalve- või kaitsemeetme võtmist.

3. Konsultatsioonid hõlmavad eelkõige:

                                            ê 519/94 (kohandatud)

a)    impordi tingmusi, impordi suundumusi ning majanduse ja kaubanduse olukorra erinevaid tahke seoses kõnealuse tootega;

                                            ê 519/94

b)    küsimusi, mis on seotud ühenduse ja I lisas nimetatud kolmandate riikide vaheliste kaubanduslepingute haldamisega;

c)    meetmeid, mida vajaduse korral tuleb vastu võtta.

4. Vajaduse korral võib konsultatsioon toimuda kirja teel. Niisugusel juhul teatab komisjon sellest liikmesriikidele,  kes  võivad  oma  arvamust
avaldada või taotleda suulist konsultatsiooni komisjoni kehtestatud viie kuni kaheksa tööpäevase ajavahemiku jooksul.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                 III Ö PEATÜKK Õ

                                            ê 519/94

                                                             Ühenduse uurimismenetlus

                                                                    Artikkel 5

1. Kui komisjonile selgub pärast konsulteerimist, et uurimismenetluse algatamiseks on piisavalt tõendusmaterjali  alustab  ta  uurimist  ühe  kuu
jooksul pärast liikmesriigilt teabe saamist ja avaldab teate Euroopa Liidu Teatajas. See teade sisaldab:

a)    saadud teabe kokkuvõtte ja sedastab, et igasugune asjaomane teave tuleb edastada komisjonile;

                                            ê 519/94 (kohandatud)

b)    aja, mille jooksul huvitatud pooled võivad oma seisukohad kirjalikult teatavaks teha ja teavet esitada, et  neid  uurimise  käigus  arvesse
       võetaks;

c)    aja, mille jooksul huvitatud pooled võivad taotleda komisjonilt suulist ärakuulamist vastavalt lõikele 4.

Ö Komisjon Õ alustab koostöös liikmesriikidega uurimist.

                                            ê 519/94

2. Komisjon muretseb pärast komiteega konsulteerimist  kogu  vajaliku  teabe  ja  püüab  kontrollida  ettevõtjatelt,  vahendajatelt,  tootjatelt,
kutseühingutelt ja -organisatsioonidelt saadud teavet, kui ta seda asjakohaseks peab.

Nimetatud ülesande täitmisel abistavad komisjoni selle liikmesriigi töötajad, kelle territooriumil kontrollimine toimub, tingimusel et  kõnealune
liikmesriik seda soovib.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

Endast vastavalt lõike 1 Ö esimesele lõigule Õ teatanud huvitatud pooled ja  ekspordiriigi  esindajad  võivad  kontrollida  kogu  infot,  mis  on
uurimise käigus komisjoni käsutusse antud, ühenduse või liikmesriikide asutusesisesed dokumendid välja arvatud,  juhul  kui  see  info  on  nende
huvide kaitsmiseks oluline ega ole konfidentsiaalne artikli 7  tähenduses  ning  kui  komisjon  seda  uurimisel  kasutab.  Selleks  esitavad  nad
komisjonile kirjaliku taotluse, kus on märgitud, millist infot soovitakse.

                                            ê 519/94

3. Liikmesriigid esitavad komisjonile tema nõudmisel ja tema kehtestatud korras oma käsutuses oleva  teabe  uuritava  toote  turu  arengusuundade
kohta.

4. Komisjon võib huvitatud osapooled ära kuulata. Pooled tuleb  ära  kuulata  juhul,  kui  nad  on  Euroopa  Liidu  Teatajas  avaldatud  teatises
ettenähtud aja jooksul ärakuulamist kirjalikult taotlenud, osutades, et uurimise tulemused tõenäoliselt mõjutavad neid ja  et  neil  on  suuliste
selgituste andmiseks erilised põhjused.

5. Kui teavet ei esitata käesoleva määrusega kehtestatud tähtaja jooksul või komisjoni poolt vastavalt käesolevale määrusele kehtestatud  tähtaja
jooksul, või kui uurimist oluliselt takistatakse, võib järeldused teha kättesaadavate faktide alusel. Kui komisjon leiab, et mõni huvitatud  pool
või kolmas isik on talle esitanud väära või eksitava teabe, jätab ta selle teabe arvesse võtmata ja võib kasutada kättesaadavaid fakte.

6. Kui komisjonile pärast lõikes 1 nimetatud konsultatsiooni selgub, et uurimine pole  piisavalt  põhjendatud,  teatab  ta  liikmesriikidele  oma
otsusest ühe kuu jooksul pärast liikmesriikidelt teabe saamist.

                                                                    Artikkel 6

1. Uurimise lõpus esitab komisjon komiteele tulemuste aruande.

2. Kui komisjon leiab uurimise algusest möödunud üheksa kuu jooksul, et  ühenduse  järelevalve-  või  kaitsemeetmeid  ei  ole  vaja,  lõpetatakse
uurimine ühe kuu jooksul pärast komiteega konsulteerimist. Uurimise lõpetamise otsus, mis sisaldab  uurimise  põhijäreldused  ja  selle  põhjuste
kokkuvõtte, avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

3. Kui komisjon leiab, et ühenduse järelevalve- või kaitsemeetmed on vajalikud, võtab ta vastavalt IV ja V Ö peatükile Õ vastu vajalikud  otsused
hiljemalt üheksa kuu jooksul pärast uurimise algust. Erandlikel asjaoludel võib  kõnealust  tähtaega  pikendada  maksimaalselt  kahe  kuu  võrra.
Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas teate, mis täpsustab tähtaja pikendamise aja ja sisaldab pikendamise põhjuste kokkuvõtte.

4. Käesoleva Ö peatüki Õ sätted ei välista järelevalvemeetmete võtmist mis tahes ajal vastavalt  artiklitele  9–14,  või  kaitsemeetmete  võtmist
vastavalt artiklitele 15, 16 ja 17 siis kui kriitiline olukord,  kus  viivitamine  võiks  tekitada  raskesti  parandatavat  kahju,  nõuab  kohest
sekkumist.

                                            ê 519/94

Komisjon võtab viivitamata uurimismeetmed, mida ta veel vajalikuks peab. Uurimistulemusi kasutatakse võetud meetmete uuel läbivaatamisel.

                                                                    Artikkel 7

1. Käesoleva määruse alusel saadud infot kasutatakse ainult selleks, milleks seda nõuti.

2. Nõukogu, komisjon, liikmesriigid ja nende ametnikud ei tohi infoandja eriloata avaldada mitte  mingisugust  käesoleva  määruse  alusel  saadud
konfidentsiaalset infot või muud konfidentsiaalselt edastatud infot.

3. Igas konfidentsiaalsustaotluses tuleb märkida põhjus, miks info on konfidentsiaalne.

Kui siiski selgub, et konfidentsiaalsustaotlus ei ole põhjendatud, ning kui infoandja kas ei soovi infot avalikustada või ei  luba  seda  üldises
või kokkuvõtlikus vormis avaldada, võib kõnealuse info jätta arvesse võtmata.

4. Infot  peetakse  igal  juhul  konfidentsiaalseks,  kui  on  tõenäoline,  et  selle  avaldamisel  on  infoandjale  või  sellise  info  allikale
märkimisväärselt ebasoodne mõju.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

5. Ö Lõiked 1-4 Õ ei takista ametiasutusi arvesse võtmast üldist infot ja eelkõige käesoleva määruse alusel  vastuvõetud  otsuste  põhjusi.  Need
ametiasutused peavad arvesse võtma asjaomaste juriidiliste ja füüsiliste isikute õigustatud huvi, et nende ärisaladusi ei avaldataks.

                                            ê 519/94

                                                                    Artikkel 8

1. Impordisuundumuste, impordi toimumise tingimuste ja sellisest impordist tingitud ühenduse tootjatele tekitatud märgatava kahju  või  niisuguse
kahju tekitamise ohu uurimine hõlmab eelkõige järgmisi tegureid:

a)    impordi maht, eriti juhul, kui see on absoluutarvudes või ühenduse toodangu või tarbimise suhtes märkimisväärselt kasvanud;

b)    impordihind, eriti juhul, kui esineb märkimisväärne hinna allalöömine võrreldes ühenduse samalaadse toote hinnaga;

c)    mõju samalaadsete või otseselt konkureerivate toodete tootjatele ühenduses, mis ilmneb järgmiste majandustegurite arengusuundadest:

         – toodang,

         – mahu ärakasutamine,

         – tagavarad,

         – müük,

         – turuosa,

         – hinnad (st hindade langus või hinnatõusude takistamine, mis vastasel juhul oleks võinud toimuda),

         – kasumid,

         – kasutatud kapitali tasuvus,

         – rahavoog,

         – tööhõive.

2. Uurimise läbiviimisel võtab komisjon arvesse I lisas nimetatud riikide konkreetset majandussüsteemi.

3. Märgatava kahju ohu korral uurib komisjon, kas kõnealuse olukorra tõenäoline kujunemine  tegelikult  kahjustavaks  on  selgesti  prognoositav.
Sellega seoses võib arvesse võtta järgmisi tegureid:

a)    ühendusse suunduva impordi kasvu määr;

b)    päritolumaa või ekspordimaa olemasolev või lähemas tulevikus prognoositav ekspordi maht ja tõenäosus, et sellest  tulenev  eksport  suundub
       ühendusse.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                  IV Ö PEATÜKK Õ

                                            ê 519/94

                                                                   Järelevalve

                                                                    Artikkel 9

1. Kui ühenduse huvid seda nõuavad, võib komisjon liikmesriigi taotlusel või komisjoni omal algatusel:

a)    otsustada rakendada teatava impordi suhtes tagasiulatuvat järelevalvet vastavalt komisjoni kehtestatud korrale;

b)    otsustada kõnealuse impordi suundumuste jälgimiseks muuta  teatava  impordi  puhul  kohustuslikuks  artiklile 10  vastav  ühenduse  eelneva
       järelevalve.

2. Järelevalvemeetmed kehtivad piiratud aja jooksul. Kui ei ole sätestatud teisiti, kaotavad  need  kehtivuse  meetmete  rakendamise  poolaastale
järgneva poolaasta lõpus.

                                                                   Artikkel 10

                                            ê 139/96 art 2 p 1

1. Ühenduse eelneva järelevalve all olevaid tooteid võib  vabasse  ringlusse  lubada  üksnes  järelevalvedokumendi  esitamisel.  Selle  dokumendi
kinnitab liikmesriigi määratud pädev asutus tasuta mis tahes taotletud koguse kohta kõige enam viie  tööpäeva  jooksul  pärast  seda,  kui  pädev
siseriiklik asutus on vastu võtnud ühenduse importija taotluse,  olenemata  tema  tegevuskohast  ühenduses.  Kõnealune  taotlus  loetakse  pädeva
siseriikliku asutuse poolt vastuvõetuks hiljemalt kolm päeva pärast selle esitamist, kui ei ole sätestatud teisiti.

2. Järelevalvedokumendi vorm peab vastama II lisas esitatud näidisele.

Kui järelevalvet kehtestavas otsuses ei ole ette nähtud teisiti, peab importija esitatud järelevalvedokumendi taotlus sisaldama ainult järgmist:

a)    taotleja täielik nimi ja aadress (sealhulgas telefoni- ja faksinumbrid ja muud numbrid,  mille  järgi  pädeval  riigiasutusel  on  võimalik
       taotlejat tuvastada), lisaks sellele taotleja käibemaksukohustuslase registreerimisnumber, kui ta on käibemaksukohustuslane;

b)    vajaduse korral deklarandi täielik nimi ja aadress või taotleja määratud mis tahes esindaja täielik nimi ja aadress  (sealhulgas  telefoni-
       ja faksinumber);

c)    kauba kirjeldus, kus esitatakse:

         – kaubanimi,

         – koondnomenklatuuri kood,

         – päritolu- ja lähtekoht;

d)    deklareeritud kogus kilogrammides ja vajaduse korral muudes täiendavates ühikutes (paari, tükki, jne);

e)    kauba CIF-väärtus ühenduse piiril, väljendatuna eurodes;

f)    alljärgnev kinnitus, mille taotleja on dateerinud ja allkirjastanud ning kus taotleja nimi on kirjutatud trükitähtedega:

       „Mina, allakirjutanu, kinnitan, et käesolevas vormis ja selle lisades esitatud  info  on  tõene  ja  antud  heauskselt  ning  et  ma  olen
       ettevõtjana ühenduses asutatud.”

                                            ê 519/94 (kohandatud)

3. Ö Järelevalvedokument Õ kehtib kogu ühenduses, olenemata liikmesriigist, kes selle välja andnud on.

4. Kui avastatakse, et tehingu sooritamise ühikuhind ületab Ö järelevalvedokumendis Õ märgitu vähem kui 5 % võrra või et  importimiseks  esitatud
toodete koguväärtus või -hulk ületab Ö järelevalvedokumendis Õ märgitud väärtuse või hulga vähem kui 5 % võrra, ei takista  see  kõnealuse  toote
vabasse ringlusse lubamist. Komisjon, olles ära kuulanud komitees avaldatud arvamused ja võttes arvesse toodete laadi ja asjaomase  tehingu  muud
eripära, võib kehtestada teistsuguse protsendimäära, mis ei tohiks tavaliselt siiski olla suurem kui 10 %.

5. Ö Järelevalvedokumente Õ võib kasutada ainult aja jooksul, mil asjaomaste tehingute suhtes kehtib impordi  liberaliseerimise  kord.  Nimetatud
Ö järelevalvedokumenti Õ ei tohi mingil juhul kasutada pärast selle kehtivusaja lõppu, mis määratakse kindlaks samal ajal  ja  samas  korras  kui
järelevalve kehtestamine, ja mille puhul võetakse arvesse toodete laadi ja tehingu muud eripära.

                                            ê 519/94

6.  Kui  vastavalt  artiklile 9  vastuvõetud  otsus  seda  nõuab,  tuleb   ühenduse   järelevalve   all   olevate   toodete   päritolu   tõendada
päritolusertifikaadiga. Käesoleva lõike kohaldamine ei piira niisuguste sertifikaatide esitamist käsitlevate muude sätete kohaldamist.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

7.  Kui   ühenduse   eelneva   järelevalve   all   oleva   toote   suhtes   kohaldatakse   liikmesriigis   piirkondlikke   kaitsemeetmeid,   võib
Ö järelevalvedokumendi Õ asendada selle liikmesriigi antud impordiloaga.

                                            ê 139/96 art 2 p 2

8. Järelevalvedokumendi vormid ja selle väljavõtted vormistatakse kahes eksemplaris, üks eksemplar, millele  märgitakse  „omaniku  eksemplar”  ja
number 1, väljastatakse taotlejale ja teine, millele märgitakse „pädeva  ametiasutuse  eksemplar”  ja  number  2,  peab  jääma  hoiule  dokumendi
väljastanud asutusse. Halduslikel eesmärkidel võib pädev asutus vormile 2 lisada täiendavaid eksemplare.

9. Vorm, kaasa arvatud lisalehed, trükitakse tehnoloogilisest peenmaterjalist vabale valgele kirjapaberile kaaluga 55–65 g/m2.  Vormi  mõõdud  on
210  ×  297 mm.  Masinakirja  reavahe  on  4,24 mm  (üks  kuuendik  tolli).  Lahtrite  paigutust  tuleb  täpselt  järgida.  Esimese   eksemplari,
s.o järelevalvedokumendi mõlemal küljel on lisaks kollane giljoššmustriga trükitud  taust,  mis  toob  esile  kõik  mehaaniliste  või  keemiliste
vahenditega tehtud võltsingud.

10. Liikmesriik peab laskma vormid trükkida. Vorme võib trükkida ka trükikojas, mille on määranud trükikoja asukoha liikmesriik.  Viimasel  juhul
peab igal vormil olema viide liikmesriigi volitusele. Igale vormile märgitakse trükikoja nimi ja aadress  või  tähis,  mille  järgi  on  võimalik
trükikoda tuvastada.

                                            ê 519/94

                                                                   Artikkel 11

Kui on tõenäoline, et võib tekkida artikli 15 lõikes 1 osutatud olukord ja ühenduse huvid seda nõuavad, võib komisjon liikmesriigi taotlusel  või
omal algatusel:

                                            ê 519/94 (kohandatud)

     – piirata nõutud Ö järelevalvedokumendi Õ kehtivusaega;

     – kehtestada selle dokumendi väljastamise teatavad tingimused ja lisada erandmeetmena tühistamisklausli, või kehtestada  komisjoni  määratud
       sageduse ja kestusega artiklites 3 Ö ja 4 Õ nimetatud eelneva teavitamis- ja konsulteerimismenetluse kasutamise.

                                                                   Artikkel 12

Kui toote impordile ei ole kehtestatud ühenduse eelnevat järelevalvet kaheksa tööpäeva jooksul  pärast  konsultatsioonide  lõppu,  võib  komisjon
vastavalt artiklile 17 rakendada järelevalvet Ö ühenduse ühte või mõnda piirkonda suunduva impordi suhtes. Õ

                                                                   Artikkel 13

                                            ê 139/96 art 2 p 3

1. Piirkondliku järelevalve all olevaid tooteid võib kõnealuses piirkonnas  vabasse  ringlusse  lubada  üksnes  järelevalvedokumendi  esitamisel.
Selle dokumendi kinnitab asjaomase liikmesriigi (liikmesriikide) määratud pädev asutus tasuta mis tahes taotletud koguse kohta  kõige  enam  viie
tööpäeva jooksul pärast seda, kui pädev siseriiklik asutus on vastu  võtnud  ühenduse  importija  deklaratsiooni,  olenemata  tema  tegevuskohast
ühenduses. Kõnealune taotlus loetakse pädeva siseriikliku asutuse poolt vastuvõetuks hiljemalt kolm tööpäeva pärast selle esitamist, kui  ei  ole
sätestatud  teisiti.  Järelevalvedokumente  võib  kasutada  ainult  selle  aja  jooksul,  mil  asjaomaste   tehingute   suhtes   kehtib   impordi
liberaliseerimise kord.

2. Kohaldatakse artikli 10 lõiget 2.

                                            ê 519/94

                                                                   Artikkel 14

1. Kui kohaldatakse ühenduse või piirkondlikku järelevalvet, teatavad liikmesriigid komisjonile iga kuu esimese kümne päeva jooksul:

                                            ê 519/94 (kohandatud)

a)    eelneva järelevalve puhul rahasummade üksikasjad (arvutatud CIF-hindade alusel) ja kaubakogused, mille kohta on  eelneva  perioodi  jooksul
       Ö järelevalvedokumendid Õ välja antud või kinnitatud;

                                            ê 519/94

b)    igal juhul punktis a osutatud ajavahemikule eelneva ajavahemiku jooksul toimunud impordi üksikasjad.

Liikmesriikide esitatud teave liigitatakse toodete ja maade kaupa.

Järelevalve korra kohaldamise ajal võib sama menetlust kasutades kehtestada teistsuguseid sätteid.

2. Kui toodete laad või erilised asjaolud seda nõuavad, võib komisjon liikmesriigi taotlusel või  omal  algatusel  muuta  selle  teabe  esitamise
tähtaegu.

3. Komisjon teavitab liikmesriike.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                  V Ö PEATÜKK Õ

                                            ê 519/94

                                                                  Kaitsemeetmed

                                                                   Artikkel 15

1. Kui toodet imporditakse ühendusse sel määral suurenenud kogustes või  niisugustel  tingimustel,  mis  põhjustavad  või  ähvardavad  põhjustada
ühenduse samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootjaile märgatavat kahju, võib komisjon  ühenduse  huvide  kaitseks  kas  liikmesriigi
taotlusel või omal algatusel muuta toote impordieeskirju, nähes ette, et seda võib vabasse ringlusse lubada ainult impordiloa  esitamisel,  mille
andmist reguleerivad komisjoni kehtestatavad sätted ja piirangud.

2. Vastuvõetud meetmetest teatatakse viivitamata liikmesriikidele ja need jõustuvad kohe.

3. Käesolevas artiklis nimetatud meetmeid kohaldatakse kõikidele toodetele, mis on vabasse ringlusse  lastud  pärast  nende  meetmete  jõustumise
kuupäeva. Vastavalt artiklile 17 võib nende meetmete kohaldamisel piirduda ühe või mõne piirkonnaga.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

Need meetmed ei takista siiski niisuguste toodete vabasse ringlusse lubamist, mis on juba teel ühendusse, tingimusel et nende  toodete  sihtkohta
ei või muuta ja et toodetel, mida võib vastavalt artiklitele 10 ja 13 vabasse ringlusse lubada  ainult  Ö järelevalvedokumendi Õ  esitamisel,  on
vastav dokument tõepoolest olemas.

                                            ê 519/94

4. Kui liikmesriik on taotlenud komisjoni sekkumist, võtab viimane otsuse selle kohta vastu kõige rohkem viie tööpäeva  jooksul  alates  taotluse
saamisest.

5. Kõigist käesoleva artikli kohastest komisjoni otsustest teatatakse nõukogule  ja  liikmesriikidele.  Iga  liikmesriik  võib  ühe  kuu  jooksul
teatamise päevast alates suunata komisjoni otsuse nõukokku arutamiseks.

6. Kui liikmesriik suunab komisjoni otsuse nõukokku, võib nõukogu komisjoni otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega  kinnitada,  seda  muuta  või
selle tühistada.

Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, loetakse komisjoni meede tühistatuks.

                                                                   Artikkel 16

1. Nõukogu võib, eelkõige artikli 15 lõikes 1 nimetatud olukorra puhul, vastu võtta  asjakohased  meetmed.  Nõukogu  teeb  komisjoni  ettepanekul
otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

2. Kohaldatakse artikli 15 lõiget 3.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                   Artikkel 17

Kui eelkõige artiklis 8 nimetatud tegurite alusel selgub, et tingimused meetmete vastuvõtmiseks vastavalt IV  Ö peatükile Õ  ja  artiklile 15  on
ühes või enamas ühenduse piirkonnas  täidetud,  võib  komisjon  pärast  muude  lahendusvõimaluste  uurimist  erandkorras  lubada  järelevalve-või
kaitsemeetmete kohaldamist, mis piirduvad asjaomaste piirkondadega, kui ta leiab, et sel tasandil kohaldatavad meetmed on asjakohasemad kui  kogu
ühenduses kohaldatavad meetmed.

                                            ê 519/94

Need meetmed peavad olema ajutised ja siseturgu võimalikult vähe häirima.

Need meetmed võetakse vastavalt vastu artiklites 9 ja 15 sätestatud korras.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                   Artikkel 18

1. Vastavalt IV ja V Ö peatükile Õ võetud järelevalve- ja  kaitsemeetmete  kehtivuse  ajal  toimuvad  komitees  kas  liikmesriigi  taotlusel  või
komisjoni algatusel artikliga 34 ettenähtud konsultatsioonid. Konsultatsioonide eesmärk on:

                                            ê 519/94

a)    kontrollida meetmete mõju;

b)    teha kindlaks, kas meetme edasine kohaldamine on vajalik.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

2. Kui komisjon leiab lõikes 1 nimetatud konsultatsioonide tulemusena, et mõni IV ja V Ö peatükiga Õ ettenähtud  järelevalve-või  et  kaitsemeede
tuleks tühistada või et seda peaks muutma, toimitakse järgmiselt:

                                            ê 519/94

a)    kui nõukogu ei ole komisjoni võetud meetme kohta otsust vastu võtnud, siis komisjon muudab seda meedet või tühistab  selle  viivitamata  ja
       esitab nõukogule kohe aruande;

b)    kõikidel muudel juhtudel teeb komisjon nõukogule ettepaneku nõukogu vastuvõetud meetmete tühistamiseks või muutmiseks. Nõukogu teeb  otsuse
       kvalifitseeritud häälteenamusega.

Kui see otsus käsitleb piirkondlikke järelevalvemeetmeid, kohaldatakse seda alates kuuendast päevast pärast Euroopa Liidu Teatajas avaldamist.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                  VI Ö PEATÜKK Õ

                                            ê 519/94

                                                                    Lõppsätted

                                                                   Artikkel 19

1. Käesolev määrus ei välista ühenduse ja kolmandate riikide vahel  sõlmitud  kokkulepetega  kehtestatud  erieeskirjadest  tulenevate  kohustuste
täitmist.

2. Ilma et see piiraks muid ühenduse sätteid, ei takista see määrus liikmesriike vastu võtmast või kohaldamast:

a)    keelde, koguselisi piiranguid või järelevalvemeetmeid, selleks et tagada kõlblus, avalik kord või  julgeolek  ning  inimeste,  loomade  või
       taimede elu ja  tervise  kaitse,  kunstilise,  ajaloolise  või  arheoloogilise  väärtusega  rahvusliku  rikkuse  kaitse  või  tööstus-  ja
       kaubandusomandi kaitse;

b)    eriformaalsusi välisvaluuta suhtes;

c)    asutamislepingu kohaste rahvusvaheliste lepingute alusel rakendatavaid formaalsusi.

Liikmesriigid teatavad komisjonile meetmetest ja  formaalsustest,  mida  nad  kavatsevad  rakendada  või  muuta  vastavalt  käesolevale  lõikele.
Äärmiselt pakilistel juhtudel teatatakse komisjonile siseriiklikest meetmetest ja formaalsustest kohe nende vastuvõtmise järel.

                                                                   Artikkel 20

1. Käesoleva määruse kohaldamine  ei  piira  põllumajandusturgude  ühist  korraldust  kehtestavate  õigusaktide,  neist  tulenevate  ühenduse  ja
siseriiklike  haldussätete  ega  asutamislepingu  artikli 308  alusel  vastuvõetud  töödeldud  põllumajandustooteid   käsitlevate   spetsiaalsete
õigusaktide kohaldamist; see toimib nimetatud õigusaktide täiendusena.

2. Lõikes 1 nimetatud õigusaktides käsitletud toodete puhul ei kehti artiklid 9–14 ja 18 nende toodete suhtes, mille  kohta  ühenduse  kolmandate
riikidega kauplemise eeskirjades nõutakse litsentsi või muu impordidokumendi esitamist.

Artikleid 15, 17 ja 18 ei kohaldata  nende  toodete  suhtes,  mille  puhul  nende  eeskirjadega  on  ette  nähtud  koguseliste  impordipiirangute
kohaldamine.

                                            ê

                                                                   Artikkel 21

Määrus (EÜ) nr 519/94 tunnistatakse kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele kooskõlas IV lisas esitatud vastavustabeliga.

                                            ê 519/94 (kohandatud)

                                                                   Artikkel 22

Käesolev määrus jõustub Ö kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Õ Euroopa Liidu Teatajas.

                                            ê 519/94

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

      Nõukogu nimel
      eesistuja
      […]

                                            ê 519/94

                                                                      I LISA

                                                           Kolmandate riikide nimekiri

Armeenia

Aserbaidžaan

Valgevene

Kasahstan

Põhja-Korea

Venemaa

Tadžikistan

Türkmenistan

Ukraina

Usbekistan

Vietnam

                                                                  ______________

                                            ê 139/96 art 2 p 4 ja lisa II

                                                                     II LISA

                                                                      [pic]

                                                                      [pic]

                                                                      [pic]

                                                                      [pic]

                                                                  ______________

                                            é

                                                                     III LISA

                                                  Kehtetuks tunnistatud määrus koos muudatustega

|Nõukogu määrus (EÜ) nr 519/94                                        |                                                          |
|(EÜT L 67, 10.3.1994, lk 89)                                         |                                                          |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 1921/94                                                |                                                 |
|(EÜT L 198, 30.7.1994, lk 1)                                                  |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 538/95                                                 |                                                 |
|(EÜT L 55, 11.3.1995, lk 1)                                                   |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) 839/95                                                    |                                                 |
|(EÜT L 85, 19.4.1995, lk 9)                                                   |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 139/96                                                 |ainult artikkel 2                                |
|(EÜT L 21, 27.1.1996, lk 7)                                                   |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 168/96                                                 |                                                 |
|(EÜT L 25, 1.2.1996, lk 2)                                                    |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 752/96                                                 |                                                 |
|(EÜT L 103, 26.4.1996, lk 1)                                                  |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 1897/96                                                |                                                 |
|(EÜT L 250, 2.10.1996, lk 1)                                                  |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 847/97                                                 |                                                 |
|(EÜT L 122, 14.5.1997, lk 1)                                                  |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 1138/98                                                |                                                 |
|(EÜT L 159, 3.6.1998, lk 1)                                                   |                                                 |
|Nõukogu määrus (EÜ) nr 427/2003                                               |ainult artikkel 22 lõiked 1 ja 2                 |
|(ELT L 65, 8.3.2003, lk 1)                                                    |                                                 |

                                                                  ______________

                                                                     IV LISA

                                                                  Vastavustabel

|Määrus (EÜ) nr 519/94                                                |Käesolev määrus                                                      |
|Artikkel 1 lõiked 1 ja 2                                             |Artikkel 1 lõiked 1 ja 2                                             |
|Artikkel 1 lõige 4                                                   |-                                                                    |
|Artikkel 2                                                           |Artikkel 2                                                           |
|Artikkel 3, alglause                                                 |Artikkel 4 lõige 1                                                   |
|Artikkel 3, viimane lause                                            |Artikkel 4 lõige 2                                                   |
|Artikkel 4 lõiked 1 ja 2                                             |Artikkel 3 lõiked 1 ja 2                                             |
|Artikkel 4 lõiked 3 ja 4                                             |Artikkel 4 lõiked 3 ja 4                                             |
|Artikkel 5 lõige 1 sissejuhatavad sõnad                              |Artikkel 5 lõige 1 esimene lõik sissejuhatav lause algusosa          |
|Artikkel 5 lõige 1 punkt a                                           |Artikkel 5 lõige 1 esimene lõik, sissejuhatav lause, lõpposa ning    |
|                                                                     |punktid a, b ja c                                                    |
|Artikkel 5 lõige 1 punkt b                                           |Artikkel 5 lõige 1 teine lõik                                        |
|Artikkel 5 lõiked 2-6                                                |Artikkel 5 lõiked 2-6                                                |
|Artikkel 6                                                           |Artikkel 6                                                           |
|Artikkel 7 lõige 1                                                   |Artikkel 7 lõige 1                                                   |
|Artikkel 7 lõige 2 punkt a                                           |Artikkel 7 lõige 2                                                   |
|Artikkel 7 lõige 2 punkt b esimene lõik                              |Artikkel 7 lõige 3 esimene lõik                                      |
|Artikkel 7 lõige 2 punkt b teine lõik                                |Artikkel 7 lõige 3 teine lõik                                        |
|Artikkel 7 lõige 3                                                   |Artikkel 7 lõige 4                                                   |
|Artikkel 7 lõige 4                                                   |Artikkel 7 lõige 5                                                   |
|Artiklid 8-14                                                        |Artiklid 8-14                                                        |
|Artikkel 15 lõiked 1 ja 2                                            |Artikkel 15 lõiked 1 ja 2                                            |
|Artikkel 15 lõige 3 punkt a                                          |Artikkel 15 lõige 3 esimene lõik                                     |
|Artikkel 15 lõige 3 punkt b                                          |Artikkel 15 lõige 3 teine lõik                                       |
|Artikkel 15 lõiked 4, 5 ja 6                                         |Artikkel 15 lõiked 4, 5 ja 6                                         |
|Artiklid 16, 17 ja 18                                                |Artiklid 16, 17 ja 18                                                |
|Artikkel 19 lõige 1                                                  |Artikkel 19 lõige 1                                                  |
|Artikkel 19 lõige 2 punkt a sissejuhatav osa                         |Artikkel 19 lõige 2 esimene lõik sissejuhatav osa                    |
|Artikkel 19 lõige 2 punkt a alapunktid i, ii ja iii                  |Artikkel 19 lõige 2 esimene lõik punktid a, b ja c                   |
|Artikkel 19 lõige 2 punkt b                                          |Artikkel 19 lõige 2 teine lõik                                       |
|Artikkel 20                                                          |Artikkel 20                                                          |
|Artikkel 21                                                          |-                                                                    |
|Artikkel 22                                                          |-                                                                    |
|Artikkel 23                                                          |-                                                                    |
|-                                                                    |Artikkel 21                                                          |
|Artikkel 24                                                          |Artikkel 22                                                          |
|Lisa I                                                               |Lisa I                                                               |
|Lisa IV                                                              |Lisa II                                                              |
|-                                                                    |Lisa III                                                             |
|-                                                                    |Lisa IV                                                              |

                                                                  _____________

                                                             -----------------------
[1]   KOM(87) 868 PV.
[2]   Vt järelduste A osa 3. lisa.
[3]   Teostatud vastavalt komisjoni teatisele Euroopa Parlamendile ja nõukogule - acquis communautaire’i kodifitseerimisest K(2001) 645 lõplik.
[4]   Vt käesoleva ettepaneku III lisa.
[5][6]      ELT C […], […], lk […].
[7]   ELT C […], […], lk […].
[8]   EÜT L 67, 10.3.1994, lk 89. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 427/2003 (ELT L 65, 8.3.2003, lk 1).
[9]   Vt lisa III.
[10]  EÜT L 335, 23.12.1994, lk 23. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.
[11]  EÜT L 335, 23.12.1994, lk 33.
[12]  EÜT L 87, 31.3.1994, lk 47. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 983/96 (EÜT L 131, 1.6.1996, lk 47).
[13]  EÜT L 67, 10.3.1994, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 931/2005 (ELT L 162, 23.6.2005, lk 37).

-----------------------
12. Väärtus eurodes, CIF-hind ühenduse piiril

12. Väärtus eurodes, CIF-hind ühenduse piiril


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0048

Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus lennureisijate teavitamise kohta lendu teenindavast lennuettevõtjast ning liikmesriikide poolt ohutusteabe edastamise kohta (EMPs kohaldatav tekst)  /* KOM/2005/0048 lõplik - COD 2005/0008 */

	Brüssel 16.2.2005KOM(2005) 48 lõplik2005/0008 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSlennureisijate teavitamise kohta lendu teenindavast lennuettevõtjast ning liikmesriikide poolt ohutusteabe edastamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Vajadus võtta meetmeid, et tõhustada ohutustStatistikast nähtub (vt järgmine tabel), et lennuõnnetused on Euroopas muutunud äärmiselt harvaks. 2003. aastal suri viis inimest lennuõnnetustes, mis toimusid EL territooriumil. Võrdluseks võib tuua näiteks asjaolu, et sama aja jooksul reisis läbi üheainsa suure lennujaama (London Heathrow) üle 63,47 miljoni reisija[1].[pic]Selline kõrge ohutustase on kestvate jõupingutuste tulemus, mida ei tehta mitte ainult selleks, et lennundustegevus oleks ohutu, vaid ka ohutustaseme pidevaks parandamiseks. Järelikult lennuõnnetustest tingitud surmajuhtude suhtarv üha väheneb, kuna lennuõnnetustes surma saanud inimeste absoluutarv kahaneb jätkuvalt, samal ajal kui reisijate arv kasvab.Ohutusjärelevalvet reguleeritakse ülemaailmselt 1944. aasta Chicago rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni raames ning see põhineb nimetatud konventsiooniga loodud Rahvusvahelise Tsiviillennundusorganisatsiooni poolt väljatöötatud standarditel. Põhijoontes teostab lennuettevõtjate üle järelevalvet, eriti nende ohutusnõuetele vastavuse suhtes, nende päritoluriik, st riik, kes väljastas neile tegevusloa, ja/või riik, kus on registreeritud nende poolt kasutatav õhusõiduk. Nimetatud süsteem on viimase viiekümne aasta jooksul taganud piisava ohutustaseme. Rahvusvaheliste standardite range kohaldamine ja kvaliteedikriteeriumide täitmine ei ole praegu kogu maailmas siiski võrdselt tagatud.Euroopa Liidus põhinevad ohutuseeskirjad rangelt jõustatavatel ühenduse õigusaktidel[2], mis tagab eespool nimetatud kõrge ohutustaseme. Eelkõige oli Euroopa Lennundusohutusameti (EASA) loomine 2002. aastal nurgakiviks ohutusnõuete ühtsele kohaldamisele, milles sätestati ainukontroll kõigi lennundustoodete lennukõlblikkuse sertifitseerimise suhtes, kaasa arvatud nende konstrueerimis-, tootmis- ja hooldusettevõtted. Nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1592/2002[3] alusel, tagab Euroopa Lennundusohutusameti pädevuse kavandatud laiendamine selle, et kogu lennundustegevus kuulub peagi ameti vastutuse alla. Selle tulemuseks on lennundustoodete ja nende osade konstrueerimise, tootmise, hooldamise ja kasutamise, samuti nende tegevustega seotud ühenduses asuvate ettevõtete ja isikute range ohutuskontroll, mis on kavandatud kaitsma reisijaid, õhutransporditöötajaid ja lennujaamade ümbruses elavaid kodanikke.Väljaspool ELi sõltub ohutustase kolmandates riikides kohaldatava järelevalvemenetluse tõhususest. Et tagada kõigi ühendusse lendavate, sealt väljuvate ja ühenduse piires lendavate õhusõidukite kõrge lennuohutustase, võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu hiljuti vastu direktiivi 2004/36/EÜ ühenduse lennujaamu kasutavate kolmandate riikide õhusõidukite ohutuse kohta[4], millega sätestatakse välismaiste õhusõidukite ühtlustatud kontrollisüsteem, kui need õhusõidukid kasutavad ühenduse lennuvälju. Lisaks sellele sätestatakse nimetatud direktiiviga liikmesriikidevahelise teabevahetuse kord ning võimalus laiendada kogu ühendusele ühe liikmesriigi poolt kolmanda riigi rahvusvahelistele ohutusstandarditele mittevastava õhusõiduki või lennuettevõtja vastu võetud meetmeid.Kõnealune ühtlustatud kontrollisüsteem põhineb juba järeleproovitud nn SAFA programmi (välismaiste õhusõidukite ohutushinnang) raames 1996. aastast kehtival Euroopa tsiviillennunduskonverentsi poolt väljatöötatud menetlusel. Nn rambikontrolli ajal uuritakse Euroopa lennuväljadel maandunud välismaiste õhusõidukite valimit nende suhtes kohaldatavatele rahvusvahelistele ohutusstandarditele vastavuse osas, mis sisalduvad Chicago konventsiooni 1., 6. ja 8. lisas. Igasugune avastatud mittevastavus, nn leid, võib õhusõiduki ohutusnõuete rikkumise raskusest sõltuvalt nõuda viivitamatut mittevastavuse kõrvaldamist või õigustada õhusõiduki maandamist.Kokkuvõttes kohustab SAFA direktiiv liikmesriike kehtestama teabe kogumise mehhanisme, mis võimaldavad neil teha kindlaks võimalikud ohtlikud lennuettevõtjad ja teha rambikontrolle, et hinnata, kas ühenduse lennuvälja kasutav õhusõiduk vastab rahvusvahelistele ohutusstandarditele. Kogutud teave ja läbiviidud kontrollide aruanded on kõikide liikmesriikide vahelise teabevahetuse aluseks, et võimaldada neil teha otsus edaspidiste lõplike kontrollide kohta või hinnata, kas varasemad puudujäägid on kõrvaldatud. Lisaks sellele sätestati direktiiviga menetlus, mille kohaselt komisjon võib üksnes soovitada liikmesriigi poolt lennuettevõtja suhtes võetud meetmete laiendamist kogu ühendusele.Siiski kukkus 3. jaanuaril 2004. aastal 148 inimest kandev Pariisi suunduv reisilennuk alla varsti pärast õhkutõusmist Egiptuse kuurordist Sharm-El-Sheikh, tuues surma kõigile pardalviibinutele. Hiljem selgus, et vähemalt mõned reisijad ei olnud ette teadnud, milline lennuettevõtja oli määratud lendu teenindama, ja et kõnealusel lennuettevõtjal oli õnnetuse ajal keelatud Šveitsi lendamine probleemide tõttu ohutustasemes, kuid oli tegevusluba teistes liikmesriikides. Tänaseni ei ole täie kindlusega teada õnnetuse põhjus. Uurimine jätkub ja seepärast on järeldused katastroofi põhjuste kohta ennatlikud.Sharm-el-Sheikh’is toimunud õnnetus näitas siiski, et olemasolevate eeskirjade asemel on vaja rangemaid eeskirju rambikontrolli kohustuslikuks muutmiseks ja liikmesriikide kohustamiseks osalema laiemas teabevahetuses ning kohaldama nende kontrollimiste tulemusel vastu võetud ühiseid meetmeid.Käesoleva seadusandliku ettepaneku eesmärk on eelkõige parandada reisijate seisundit õhuveonduse suhtes. Sel eesmärgil tehakse ettepanek anda reisijatele õigus teada lennuettevõtjat, kes teenindab lendu(sid), mille nad on ette tellinud, ning samaaegselt tugevdada liikmesriikide kohustust vahetada ohutusalast teavet. Tuleks märkida, et kolmandatest riikidest pärit õhusõiduki võib maandada või keelata tal lennata ühendusse või ühendusest välja erinevatel põhjustel, üks oluline põhjus on esitatud SAFA direktiivis.Komisjonil on kavas sobival ajal esitada ettepanek kehtival SAFA direktiivil 2004/36/EÜ põhineva ohutuskontrolli süsteemi tugevdamiseks. Komisjon uurib praegu, kuidas parimal ja tõhusaimal viisil teha muudatusi, kasutades rakendusmeetmeid, mis mõjutavad SAFA direktiivile lisatud menetluse sisu.Teine kaugeleulatuv meede, tõenäoliselt direktiivi muutmise teel, võiks olla sellise hoiatussüsteemi sätestamine, mis tagaks kõikide liikmesriikide inspektorite tähelepanu suunamise olulistele ohutusvaldkondadele, ja anda välja järgitavate üksikasjalike eeskirjade kogu. Selline samm aitaks parandada andmete kvaliteeti ja standardiseerimist, võimaldaks kättesaadava teabe paremat analüüsimist ning probleemsete valdkondade kergemat avastamist. Lisaks võetaks muudatusettepanekutes arvesse rahvusvahelisi algatusi, nagu Rahvusvahelise Lennutranspordi Assotsiatsiooni (IATA) käitamisohutuse kontroll (IOSA), millega nähakse ette standardiseeritud auditikava, mis põhineb rahvusvaheliselt tunnustatud standarditel ja kontrolliga seotud teabe jagamise korrastatud süsteemil.Tuleb märkida, et eespool nimetatud meetmed nõuavad asjaomase personali täiustatud ühiskoolitust ning ühenduse kogemuste kasutamist erinevate liikmesriikide töötajate vahetuse valdkonnas. Nii toimides õpiksid inspektorid paremini tundma häid tavasid, mis omakorda looks vajaliku usalduse ühtses, kogu ühendust hõlmavas süsteemis töötamiseks.Lisaks kõnealustele tehnilistele meetmetele võib olla vajalik ette näha rohkem ühistegevusi ohtlikuks peetavate lennuettevõtjate vastu, andes laiemalt avalikkusele teada õhusõidukite maandamisjuhtudest ja võttes otsustavamaid ühismeetmeid nende kolmandate riikide suhtes, kes ei järgi oma järelevalvekohustusi, mis tulenevad komisjoni esialgsest, 1997. aasta ettepanekust, mida olulisel määral leevendati.2) Vajadus võtta meetmeid, et suurendada läbipaistvustEt anda lennuliini reisijatele õigus valida lend, omades paremaid teadmisi lendu teenindava lennuettevõtja kohta broneerimise ajal, peab reisijatel olema võimalik teada, milline lennuettevõtja lendu teenindab.Pärast Sharm-El-Sheikh’i õnnetust tundis üldsus, et reisijaid tuleks täpselt teavitada neid tegelikult transportivast lennuettevõtjast. Suurem läbipaistvus sunniks lennuettevõtjaid tugevdama ohutusega seonduvaid kohustusi.Juba praegu teavad reisijad enamikul juhtudel, milline lennuettevõtja nende poolt broneeritud lendu teenindab. Ühelt poolt, kui nad ostavad lennu ühe teenusena, ostavad nad teenuse kindlaksmääratud konkreetselt lennuettevõtjalt. Selles sektoris on kaks tava, mille korral võib mõnikord tekkida olukord, kui ettevõtja, kes oma kaubamärgi all lennu müüs, ei teeninda tegelikult lendu. Üheks selliseks tavaks on koodi jagamine, mille puhul kaks lennuettevõtjat otsustab müüa istekohti mitmele lennule kummagi ettevõtja vastava nim all, kuigi osa lendusid teenindab üks ettevõtja ja osa lendusid teine. Seega on võimalik osta pilet lennuettevõtjalt x, aga tegelikult teenindab lendu lennuettevõtja y.Siiski, kui reisija broneerib lennu ühe tootena arvutipõhise ettetellimissüsteemi kaudu, muudab EÜ toimimisjuhend arvutipõhiste ettetellimissüsteemide puhul[5] lendu teenindava lennuettevõtja kuvamise juba kohustuslikuks. See kohustus ei kehti broneerimisel otse lennuettevõtjalt ilma arvutipõhist ettetellimissüsteemi kasutamata, nt internetimüügi teel. Siiski on enamik Euroopa lennuettevõtjaid, kes jagavad koodi, kirjutanud alla lennureisiteenuse dokumendile (APSC),[6] kohustades üksteist andma kõnealust teavet vabatahtlikkuse alusel. Ilmneb, et sellest kohustusest peetakse laialdaselt kinni.Teine tava, mis võib varjata lendu teenindavat lennuettevõtjat, on nn wet lease , mille puhul lennuettevõtja rendib lennuki koos meeskonnaga teiselt lennuettevõtjalt. Arvutipõhise ettetellimissüsteemi korral ei ole kohustuslik seda teavet esitada. Siiski ei ole nimetatud tava nii laialt levinud kui koodi jagamine ning seda reguleeritakse ka lennureisiteenuse dokumendiga (APSC).Teiselt poolt ei ole osana reisipaketist ostetud lendude puhul praegu sektoris kohustust informeerida reisijat lendu teenindavast lennuettevõtjast. Vaatamata sellele annab juba suur osa sektori ettevõtetest selle teabe kaubandusliku vahendina vabatahtlikult.Põhimõtteliselt on endastmõistetav tarbijakaitse nõue, et reisijatel oleks õigus teada, kes osutab neile võtmeosa nende ostetavast puhkusepaketist või lennust. Näiteks ei oota keegi, et tarbijatele ei öelda hotelli nime, kus nad peatuvad. Kavandatud meetmed on hoolikalt ette nähtud reisijate ohutuse tagamiseks, ning paindlikkuse säilitamisega lendu teenindava lennuettevõtja valikul püütakse samal ajal võimaluste piires vältida meetmeid, millel oleks reisisektori konkurentsivõimele kahjulik mõju. Kuigi laiendatud mõju hindamine oleks olnud õigustatud, eelkõige juhul, kui vajalikuks oleks osutunud põhjalikumad meetmed, nõuab kavandatud nõuete (eelkõige võetavate meetmete kiireloomulisus ja vajadus vältida mitmekordseid siseriiklikke eeskirju) iseloom käesoleva ettepaneku kiiret heakskiitmist.Siiski võib broneerimise ja teenuse osutamise vaheline aeg olla pikk ja muudatused esialgsetes korraldustes võivad olla vajalikud. Võimalus turu arengutele paindlikult reageerida on reisisektori edu pant. Pealegi võib teenuse osutajatel, nii lennuettevõtjatel kui ka reisikorraldajatel, tekkida tehnilistel põhjustel vajadus muuta väga lühikese etteteatamisega lennu teenindajat, näiteks kui lennuki tehniline rike võib muuta hädavajalikuks teise lennuettevõtja lennuki kasutamise. Seetõttu on vaja hoida läbipaistvuse ja paindlikkuse nõuded tasakaalus. Läbipaistvus nõuab, et igast lennuettevõtja muutmisest teatataks viivitamata sellest mõjutatud reisijatele; paindlikkus nõuab, et lennuettevõtjad ja reisikorraldajad oleksid võimelised lennu teenindaja lühikese etteteatamisega asendama, katkestamata seejuures oma tegevust.Selle tagamiseks, et lepingu sõlminud lennuettevõtjad saaksid pakkuda näiteks reisikorraldajate poolt korraldatud reisipakettide puhul huvipakkuvaid hindu ja võttes arvesse asjaolu, et reisipaketid tellitakse tihti üsna pikalt enne reisi toimumist ette, on oluline, et lepingu sõlminud lennuettevõtjatele võimaldatakse piisavalt paindlikkust, et muuta lendu teenindavat lennuettevõtjat või lendu teenindavaid ettevõtjaid, keda nad kavatsevad kasutada, tingimusel, et reisijatele teatatakse vastavatest muudatustest.Seetõttu peaks reisijatel igal juhul olema õigus teada nende lende teenindavat lennuettevõtjat. Edaspidi uurib komisjon, kas sellise teabe andmine pakub reisijatele piisavalt kaitset.Kuid läbipaistvus on aluspõhimõte, mida tuleb kohaldada ka liikmesriikide vahel. Sel põhjusel sisaldab käesolev määrus liikmesriikide jaoks üldist kohustust vahetada nende vahel lennuettevõtjate ohutust käsitlevat teavet, et tagada tõhus, järjepidev ja ühtne ohutusalaste otsuste täitmine kogu Euroopas.2005/0008 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSlennureisijate teavitamise kohta lendu teenindavast lennuettevõtjast ning liikmesriikide poolt ohutusteabe edastamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[7],võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[8],võttes arvesse regioonide komitee arvamust[9],toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[10],ning arvestades järgmist:(1) Ühenduse tegevuse eesmärgiks õhutranspordi alal peaks muu hulgas olema reisijate kõrgetasemelise kaitse tagamine ohtude puhul. Lisaks tuleks täies ulatuses arvestada üldisi tarbijakaitsenõudeid.(2) Selleks et konkurentsivõime raamistik õhutranspordi alal tooks ettevõtetele ja reisijatele suurimat võimalikku kasu, on oluline, et tarbijad saaksid piisavalt teavet, et neil oleks võimalik teha teadlikke valikuid.(3) Kõige olulisem on teave tegelikult teenust osutava lennuettevõtja kohta. Siiski ei teavitata lendu broneerivaid tarbijaid iga kord tegelikult lendu teenindavast lennuettevõtjast.(4) Nõukogu 13. juuni 1990. aasta direktiiviga 90/314/EMÜ reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta[11] on ette nähtud teabekogum, mis tuleb tarbijatele kättesaadavaks teha, kuid see ei hõlma lendu teenindavat lennuettevõtjat.(5) Nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2299/89[12], mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 323/1999 toimimisjuhendi kohta arvutipõhiste ettetellimissüsteemide puhul (CRS)[13], kohustatakse informeerima tarbijat, kes broneerib lennu arvutipõhise ettetellimissüsteemi kaudu, lendu teenindavast lennuettevõtjast. Siiski on isegi regulaarlendude puhul olemas selline sektoris üldkasutatav tava nagu lennuki rentimine koos meeskonnaga ( wet lease ) või koodi jagamine, kui broneering on tehtud ilma arvutipõhist ettetellimissüsteemi kasutamata, mille puhul lennuettevõtja, kes oma nime all lennu välja müüb, ei teeninda seda tegelikult, ja mille puhul ei ole reisijal praegu seaduslikku õigust teada teenust tegelikult osutavat lennuettevõtjat.(6) Kuigi kõnealused tavad suurendavad paindlikkust ja võimaldavad reisijatele paremini teenuseid osutada, on mõned viimase hetke muudatused tehnilistel põhjustel vältimatud ja aitavad kaasa õhutranspordi ohutusele. Sellist paindlikkust tuleb tasakaalustada tarbija jaoks ettenähtud läbipaistvuse abil.(7) Õhutranspordi üldise ohutustaseme parandamiseks ühenduses on oluline parandada lennuettevõtjate ohutusteabe liikmesriikidepoolset edastamist.(8) Komisjon peaks analüüsima käesoleva määruse kohaldamist ja piisava aja möödumisel esitama aruande selle sätete tõhususe kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1 SisuKäesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad, et tagada lennureisijate teavitamine lendu teenindavast lennuettevõtjast ning kehtestatakse ohutusteabe vahetamise kohustus liikmesriikide vahel.Artikkel 2 MääratlusedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi määratlusi:lennuettevõtja – kehtiva lennutegevusloaga õhutranspordiettevõtja;veoleping – lennuteenuste osutamise leping või lennuteenuseid sisaldav leping;lepingu sõlminud lennuettevõtja – lennuettevõtja, kes sõlmib reisijaga veolepingu; kui leping hõlmab pakettreisi, on lepingu sõlminud lennuettevõtja reisikorraldaja;lendu teenindav lennuettevõtja – lennuettevõtja, kes teostab või kavatseb teostada lennu reisijaga sõlmitud veolepingu alusel või teise juriidilise või füüsilise isiku nimel, kes on sõlminud reisijaga veolepingu;pakettreis – direktiivi 90/314/EMÜ reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta artikli 2 punktis 1 määratletud teenused.ettetellimus – asjaolu, et reisijal on pilet või muu tõend, mis näitab, et lennuettevõtja või reisikorraldaja on ettetellimise vastu võtnud ja registreerinud.Artikkel 3 Kohaldamisala1. Käesolevat määrust kohaldatakse lennuteenuste osutamise suhtes, kui lend algab selle liikmesriigi territooriumil asuvast lennujaamast, mille suhtes kohaldatakse asutamislepingut, või kolmandas riigis asuvast lennujaamast, kui lend on üks osa reisist, mis algas ühenduses, tingimusel et lepingu sõlminud lennuettevõtjal on ühenduses registrisse kantud asukoht.2. Käesolevat määrust kohaldatakse olenemata sellest, kas tegemist on regulaar- või mitteregulaarlennuga, ning olenemata sellest, kas lend on osaks pakettreisist või mitte.3. Käesolev määrus ei mõjuta reisijate õigusi, mis tulenevad direktiivist 90/314/ EMÜ ja nõukogu määrusest (EMÜ) nr 2299/89 toimimisjuhendi kohta arvutipõhiste ettetellimissüsteemide puhul.Artikkel 4 Teabevahetus1. Iga liikmesriik avaldab lennuettevõtjate loetelu, kellel on keeld siseneda tema õhuruumi või kelle suhtes kohaldatakse ohutuse huvides liiklusvabaduse õiguste piiranguid. See loetelu tehakse kättesaadavaks kõigile liikmesriikidele ja komisjonile. Komisjon avaldab nende lennuettevõtjate koondloetelu.2. Komisjon võtab asjakohaseid meetmeid lõikes 1 nimetatud teabevahetuse hõlbustamiseks.Artikkel 5 Teave lendu teenindava lennuettevõtja kohta1. Lepingu sõlminud isik teeb reisijale ettetellimisel teatavaks lendu teenindava lennuettevõtja.2. Kui lendu teenindavat lennuettevõtjat muudetakse pärast ettetellimist, teatab lepingu sõlminud lennuettevõtja sellest viivitamata reisijale, olenemata muutmise põhjustest.Artikkel 6 Teave ja revideerimineHiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Aruandele lisatakse vajaduse korral ettepanekud määruse muutmise kohta.Artikkel 7 JõustumineKäesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelPresident eesistuja [1] Allikas: 2003. aasta lendudega seotud nõuete statistika ja 2003. aastal avaldatud EUROSTATi statistika, peatükk 3.5.14 „liiklus valitud suuremates lennujaamades”; kõnealune statistika tugineb andmetele, mis on seotud järgmistest allikatest saadud informatsiooniga: Rahvusvaheline Lennujaamade Nõukogu, Rahvusvaheline Tsiviillennundusorganisatsiooni, Airports Magazine ja piirkondlikud lennujaamade asutused.[2] Vt nõukogu määrus (EMÜ) nr 3922/91 tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1592/2002, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ja Euroopa Lennundusohutusameti loomist; nõukogu direktiiv 94/56/EÜ, millega kehtestatakse tsiviillennunduses toimunud lennuõnnetuste ja -intsidentide uurimisepõhimõtted; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv nr 2003/42/EÜ vahejuhtumitest teatamise kohta tsiviillennunduses.[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1592/2002 (mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ja Euroopa Lennundusohutusameti loomist) artikkel 7.[4] ELT L 143, 30.4.2004, lk 76.[5] Nõukogu määrus (EÜ) nr 323/1999, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2299/89 toimimisjuhendi kohta arvutipõhiste ettetellimissüsteemide puhul.[6] Sektori vabatahtlik kohustus, mis on alla kirjutatud 14. veebruaril 2002; veebisait: http://europa.eu.int/comm/transport/air/rights/commitments_en.htm.[7] ELT C, lk .[8] ELT C, lk .[9] ELT C, lk .[10] ELT C, lk .[11] EÜT L 158, 23.6.1990, lk 59.[12] EÜT L 220, 29.7.1989, lk.1.[13] EÜT L 40, 13.2.1999, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52010PC0054

2010/0036 (COD)  Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 1215/2009, millega kehtestatakse erandlikud kaubandusmeetmed Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate või sellega seotud maade ja territooriumide suhtes  /* KOM/2010/0054 lõplik - COD 2010/0036 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 22.2.2010KOM(2010)54 lõplik2010/0036 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1215/2009, millega kehtestatakse erandlikud kaubandusmeetmed Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate või sellega seotud maade ja territooriumide suhtesSELETUSKIRI1.  Määrusega (EÜ) nr 2007/2000[1] on Euroopa Liit andnud erandliku piiramatu tollivaba sissepääsu ELi turule peaaegu kõikidele stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi alusel soodustatud riikide territooriumidelt pärit toodetele. Nimetatud meetmete peaeesmärk on taaselustada Lääne-Balkani riikide majandust eelistatud juurdepääsu kaudu ELi turule. Majanduslik areng omakorda peab tugevdama poliitilist stabiilsust kogu piirkonnas.2.  Kuna nõukogu määrust (EÜ) nr 2007/2000 on korduvalt oluliselt muudetud, kodifitseeriti see nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1215/2009[2].3.  Nimetatud kaubandussoodustused anti ajavahemikuks, mis lõppeb 31. detsembril 2010, ja neid kohaldatakse praegu Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ja Kosovo[3] suhtes määruse (EÜ) nr 1215/2009 reguleerimisalasse kuuluvate toodete puhul. Albaaniast, Horvaatia Vabariigist, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigist või Montenegrost pärinevate toodete suhtes jäävad jätkuvalt kehtima määrusega (EÜ) nr 1215/2009 ettenähtud soodustused, kui nii on osutatud, või määruses (EÜ) nr 1215/2009 sätestatud meetmed, mis on Euroopa Liidu ja kõnealuste riikide vaheliste kahepoolsete lepingutega ettenähtud kaubandussoodustustest soodsamad.4.  16. juunil 2008 allkirjastasid Euroopa Liit ja Bosnia ja Hertsegoviina stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingu. Kuni lepingu sõlmimiseni jõustus 1. juulil 2008 Euroopa Liidu ja Bosnia ja Hertsegoviina vahelist kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlev vaheleping.5.  29. aprillil 2008 allkirjastasid Euroopa Liit ja Serbia stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingu. Kuni lepingu sõlmimiseni rakendatakse alates 8. detsembrist 2009 Euroopa Liidu ja Serbia vahelist kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlevat vahelepingut, mis jõustus 1. veebruaril 2010.6.  Kuna vahelepinguga / stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepinguga antakse Bosnia ja Hertsegoviinale ning Serbiale kaubandussoodustusi samade toodete suhtes, mis on kindlaks määratud ühepoolsete kaubandussoodustustega, tuleb need nõukogu määrusest (EÜ) nr 1215/2009 välja jätta. Need käsitlevad „baby beef”-toodete, suhkru ja suhkrutoodete, teatavate veinide ning ka teatavate kalatoodete soodustariifikvoote.7.  14. oktoobril 2009 võttis Euroopa Komisjon vastu teatise pealkirjaga „Kosovo Euroopa tuleviku rajamine” ning soovitas laiendada autonoomseid kaubandusmeetmeid.8.  Üldasjade nõukogu teatas oma 8. detsembri 2009. aasta järeldustes, et ELi suhetes Kosovoga peab nõukogu tähtsaks kaubandusega seotud meetmeid, ilma et see mõjutaks liikmesriikide seisukohti staatuse suhtes.9.  Oma 26. novembri 2009. aasta Lääne-Balkani riikide, Islandi ja Türgi 2009. aasta laienemisstrateegiat käsitlevas resolutsioonis kutsub Euroopa Parlament komisjoni üles tegema kõik endast oleneva, et leevendada majanduskriisi mõju Lääne-Balkani aladele.10.  Praeguste kaubandussoodustuste lõppemise korral kaotaksid soodustuse saajad objektiivse majandusliku eelisolukorra oma kaubavahetuses ELiga. Sellega võivad kaasneda väga negatiivsed tagajärjed Lääne-Balkani riikide kogu majandustegevusele, mis omakorda mõjutaks negatiivselt kõnealuste maade sisereforme ja üleminekuprotsesse. Lisaks sellele võib kõnealuste riikide majanduse elavdamine sattuda tõsisesse ohtu.11.  Käesoleva ettepanekuga muudetakse määruse (EÜ) nr 1215/2009 teatavaid elemente, et võimaldada selle kehtivuse pikendamist 31. detsembrini 2015 ning teha teatavaid kohandusi Bosnia ja Hertsegoviina ning Serbiaga sõlmitud kahepoolsete lepingute jõustumise jaoks. Määruse (EÜ) nr 1215/2009 artiklid 2 ja 10 sisaldavad ka nõukogule antud teatavaid volitusi, mis ei põhine nõukogu otsusel 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. Komisjon teeb ettepaneku, mis uuendab kõiki selliseid ühise kaubanduspoliitika menetlusi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 291 sätestatud rakendusaktide süsteemile ja artikli 291 lõike 3 alusel vastu võetud komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlust käsitlevatele eeskirjadele ja üldpõhimõtetele. Kõnealuses ettepanekus käsitletakse ka määruse (EÜ) nr 1215/2009 artikleid 2 ja 10. See ettepanek esitatakse nii pea kui võimalik pärast seda, kui komisjon on võtnud vastu ettepaneku komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlust käsitlevatele eeskirjade ja üldpõhimõtete kohta.12.  Määrus ei põhjusta EÜ eelarvele kulusid. Selle kohaldamine ei tooks kaasa tollitulude vähenemist võrreldes praeguse olukorraga.13.  Eelnevat silmas pidades on käesoleva ettepaneku eesmärk pikendada nõukogu määruse (EÜ) nr 1215/2009 kehtivusaega 31. detsembrini 2015. Käesoleva ettepanekuga muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1215/2009, et võtta arvesse toote määratlusega seotud muudatusi.14.  Et mitte häirida kaubavahetust, tuleb käesolev määrus võtta vastu ja avaldada Euroopa Liidu Teatajas enne 31. detsembrit 2010. Kui see ei ole võimalik, tuleks põhjendus 8 ja artikli 3 teine lõik, mis on käesolevas ettepanekus asetatud sulgudesse, lisada täies mahus määrusesse, et tagada erandkorras selle tagasiulatuv kohaldamine.2010/0036 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1215/2009, millega kehtestatakse erandlikud kaubandusmeetmed Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate või sellega seotud maade ja territooriumide suhtesEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 207 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,pärast ettepaneku edastamist riikide parlamentidele,seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:(1) Nõukogu 18. septembri 2000. aasta (EÜ) nr 2007/2000 määrusega[4] kehtestati erandlikud kaubandusmeetmed Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate või sellega seotud riikide ja territooriumide suhtes, millega sätestatakse peaaegu kõikide stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi alusel soodustatud riikidest või tolliterritooriumidelt pärit toodete suhtes piiramatu tollivaba sissepääs ELi turule. Kuna nõukogu määrust (EÜ) nr 2007/2000 on korduvalt oluliselt muudetud, kodifitseeriti see nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1215/2009[5].(2) 16. juunil 2008 kirjutati Luxembourgis alla ühelt poolt Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Bosnia ja Hertsegoviina vahelisele stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingule. Kuni selle jõustumiseks vajaliku menetluse lõpuleviimiseni allkirjastati ja sõlmiti ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja teiselt poolt Bosnia ja Hertsegoviina vahel kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlev vaheleping. Vaheleping jõustus 1. juulil 2008[6].(3) 29. aprillil 2008 kirjutati Luxembourgis alla ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Serbia Vabariigi vahelisele stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingule. Kuni selle jõustumiseks vajaliku menetluse lõpuleviimiseni allkirjastati ja sõlmiti ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja teiselt poolt Serbia Vabariigi vaheline kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitlev vaheleping. Vaheleping jõustus 1. veebruaril 2010[7].(4) Stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingute ning vahelepingutega kehtestatakse lepinguline kauplemiskord Euroopa Liidu ja Bosnia ja Hertsegoviina ning Euroopa Liidu ja Serbia vahel. Seega on vajalik muuta määrust (EÜ) nr 1215/2009 ning jätta Bosnia ja Hertsegoviina ja Serbia välja soodustusi saavate riikide loetelust, kui samadele toodetele antakse tariifseid soodustusi lepingulises korras, ning kohandada selliste konkreetsete toodete üldtariifikvootide mahtusid, millele antakse tariifikvoodid lepingulises korras. Bosnia ja Hertsegoviina ja Serbia peaksid aga endiselt saama määrusega (EÜ) nr 1215/2009 ettenähtud soodustusi juhul, kui need soodustused on olemasolevatest lepingulise korra alusel tehtavatest soodustustest soodsamad. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1215/2009 kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2010. Nõukogu määrus (EÜ) nr 1215/2009 jääb peamiseks vahendiks, mille abil reguleeritakse suhteid Kosovoga[8]. Pidev juurdepääs Euroopa Liidu turgudele on Kosovo ja kogu kõnealuse piirkonna majanduse elavdamise seisukohalt ülioluline. Samas ei avalda see kahjulikku mõju Euroopa Liidule.(5) Seetõttu on asjakohane pikendada nõukogu määruse (EÜ) nr 1215/2009 kehtivusaega 31. detsembrini 2015.(6) Euroopa Liidu rahvusvahelistest kohustustest kinnipidamise tagamiseks tuleks kõnealuses määruses sätestatud soodustused teha sõltuvaks Euroopa Liidule WTO kohustustest antud vabastuse jätkamisest või uuendamisest.(7) Ettevõtjate huvide kaitsmiseks on vaja sätestada üleminekumeetmed kaupade suhtes, mis on kõnealuse määruse jõustumise hetkel transiidil või ajutisel ladustamisel tolliladudes.(8) [Kaubavahetuse häirete vältimiseks tuleb kõnealust määrust kohaldada 1. jaanuarist 2011, sest nõukogu määruse (EÜ) 1215/2009 kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2010,]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 1215/2009 muudetakse järgmiselt.(1) Artikkel 1 asendatakse järgmisega:„Artikkel 1Sooduskord1. Artikliga 3 kehtestatud erisätete kohaselt lubatakse importida Euroopa Liitu Kosovo tolliterritooriumilt pärinevaid tooteid, välja arvatud kaupade kombineeritud nomenklatuuri rubriikidesse 0102, 0201, 0202, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 1604, 1701, 1702 ja 2204 kuuluvad kaubad, koguselisi piiranguid või samaväärseid meetmeid rakendamata ning tollimaksuvabalt ja muudest samalaadsetest maksudest vabastatult.2. Albaaniast, Bosnia ja Hertsegoviinast, Horvaatiast, endisest Jugoslaavia Makedoonia vabariigist, Montenegrost või Serbiast pärinevate toodete suhtes jäävad jätkuvalt kehtima kõnealuse määrusega ettenähtud soodustused, kui nii on osutatud. Nende suhtes kohaldatakse käesoleva määrusega ettenähtud soodustusi, mis on Euroopa Liidu ja teiste riikide vaheliste kahepoolsete lepingute raames tehtavatest soodustustest soodsamad.”(2) Artikli 2 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:„a) tooted peavad vastama määruse (EMÜ) nr 2454/93 1. osa IV jaotise 2. peatüki 2. jaos määratletud „Päritolustaatusega toote” mõistele;”(3) artikli 3 lõige 2 asendatakse järgmisega:„2. Tollimaksud, mida kohaldatakse Kosovo tolliterritooriumilt pärinevate ja II lisas määratletud "baby-beef"-toodete Euroopa Liitu importimisel, on 20 % väärtuselisest tollimaksust ja 20 % koguselisest tollimaksust, nagu sätestatud ühises tollitariifistikus, rümba massina väljendatud 475 tonni suuruse aastase tariifikvoodi piires.Kõnealuse kvoodi alla kuuluvat importi käsitlevatele taotlustele tuleb lisada ekspordipiirkonna pädeva asutuse väljastatud autentsussertifikaat, mis tõendab, et kaubad pärinevad asjaomaselt territooriumilt ja vastavad käesoleva määruse II lisas esitatud määratlusele. Autentsussertifikaadi koostab komisjon nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)), artikli 195 lõikes 2 osutatud korra kohaselt[9].(4) Artikli 3 lõige 3 jäetakse välja.(5) Artikkel 4 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 4 Tariifikvoodi rakendamine „baby beef” toodete suhtes„Komisjon kehtestab „baby-beef” toodete tariifikoodide üksikasjalikud rakenduseeskirjad nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)) artikli 195 lõikes 2 osutatud korras.”(6) Artikli 12 teine lõik asendatakse järgmisega:„Määrust kohaldatakse 31. detsembrini 2015. Käesolevas määruses sätestatud soodustused kaotavad täielikult või osaliselt kehtivuse, kui määruses sätestatud soodustust ei lubata Maailma Kaubandusorganisatsiooni antud vabastusega. Soodustuste kohaldamine lõpetatakse päevast, millal vabastus enam ei kehti. Komisjon avaldab aegsasti enne kõnealust kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas teate, et teavitada ettevõtjaid ja pädevaid asutusi. Teates täpsustatakse, millised käesolevas määruses sätestatud soodustused enam ei kehti ja soodustuste kehtivusaja lõppemise kuupäev.”(7) I lisa asendatakse käesoleva määruse lisas esitatud tekstiga.Artikkel 2Kaupade suhtes, mis on 1. jaanuari 2011. aasta seisuga kas transiidil või Euroopa Liidu tolliladudes ajutisel ladustamisel või vabatsoonides ning millele on enne nimetatud kuupäeva nõuetekohaselt ja vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93[10] IV jaotise 2. peatüki 2. jaos sätestatule välja antud Bosnia ja Hertsegoviina või Serbia päritolutõend, kohaldatakse jätkuvalt määrust (EÜ) nr 1215/2009 kuni 1. maini 2011.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .[Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011.]Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistujaLISAI LISAARTIKLI 4 LÕIKES 1 NIMETATUD TARIIFIKVOODIDKombineeritud nomenklatuuri tõlgenduseeskirjadest olenemata on toote kirjelduse sõnastus vaid soovituslik ning soodustuskava on käesoleva lisa kontekstis kindlaks määratud CN-koodide raames. Kui CN-koodil on eesliide „ex”, tuleb soodustuskava kindlaks määrata nii CN-koodi kui ka vastava kirjelduse kohaldamisega.Järjekorranumber | CN-kood | Kirjeldus | Aasta kvoodi maht 1 | Soodustuse saajad | Tollimaksumäär |09.1571 | 0301 91 10 | Meriforell (Salmo trutta) ja lõhed liikidest (Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache Oncorhynchus chrysogaster): elus; värske või jahutatud; külmutatud; kuivatatud, soolatud või soolvees, suitsutatud; fileed ja muu kalaliha; inimtoiduks kõlblik kalajahu, -pulber ja -graanulid | 15 tonni | Kosovo tolliterritoorium | 0% |0301 91 90 |0302 11 10 |0302 11 20 |0302 11 80 |0303 21 10 |0303 21 20 |0303 21 80 |0304 19 15 |0304 19 17 |ex 0304 19 18 |ex 0304 19 91 |0304 29 15 |0304 29 17 |ex 0304 29 18 |ex 0304 99 21 |ex 0305 10 00 |ex 0305 30 90 |0305 49 45 |ex 0305 59 80 |ex 0305 69 80 |09.1573 | 0301 93 00 | Karpkala: elus; värske või jahutatud; külmutatud; kuivatatud, soolatud või soolvees, suitsutatud; fileed ja muu kalaliha; inimtoiduks kõlblik kalajahu, -pulber ja -graanulid | 20 tonni | Kosovo tolliterritoorium | 0% |0302 69 11 |0303 79 11 |ex 0304 19 18 |ex 0304 19 91 |ex 0304 29 18 ex 0304 99 21 ex 0305 10 00 ex 0505 30 90 ex 0305 49 80 ex 0305 59 80 ex 0305 69 80 |09.1575 | ex 0301 99 80 | Merikogerlased (Dentex dentex ja Pagellus spp.): elus; värske või jahutatud; külmutatud; kuivatatud, soolatud või soolvees, suitsutatud; fileed ja muu kalaliha; inimtoiduks kõlblik kalajahu, -pulber ja -graanulid | 45 tonni | Kosovo tolliterritoorium | 0% |0302 69 61 |0303 79 71 |ex 0304 19 39 |ex 0304 19 99 |ex 0304 29 99 |ex 0304 99 99 |ex 0305 10 00 |ex 0305 30 90 |ex 0305 49 80 |ex 0305 59 80 |ex 0305 69 80 |09.1577 | ex 0301 99 80 | Kiviahven (Dicentrarchus labrax): elus; värske või jahutatud; külmutatud; kuivatatud; soolatud või soolvees, suitsutatud; fileed ja muu kalaliha; inimtoiduks kõlblik kalajahu, -pulber ja -graanulid | 30 tonni | Kosovo tolliterritoorium | 0% |0302 69 94 |ex 0303 77 00 |ex 0304 19 39 |ex 0304 19 99 |ex 0304 29 99 |ex 0304 99 99 |ex 0305 10 00 |ex 0305 30 90 |ex 0305 49 80 |ex 0305 59 80 |ex 0305 69 80 |09.1515 | ex 2204 21 93 | Värsketest viinamarjadest valmistatud vein tegeliku alkoholisisaldusega kuni 15% mahust, välja arvatud vahuvein | 50 000hl2 | Albaania,5 Bosnia ja Hertsegoviina,7 Horvaatia,3 endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik,4 Montenegro,6 Serbia8 või Kosovo tolliterritoorium | Vabastus |ex 2204 21 94 |ex 2204 21 95 |ex 2204 21 96 |ex 2204 21 97 |ex 2204 21 98 |ex 2204 29 93 |ex 2204 29 94 ex 2204 29 95 ex 2204 29 96 ex 2204 29 97 ex 2204 29 98 |1 Soodustatud riikidest pärit impordi suhtes kohaldatakse üht tariifikvoodi kogumahtu.2 Kõnealuse üldtariifikvoodi kogumahtu tuleb vähendada, kui suurendatakse järjekorranumbri 09.1588 alla kuuluvate teatavate Horvaatiast pärit veinide individuaaltariifikvooti.3 Horvaatia Vabariigist pärit veini suhtes kohaldatakse kõnealust üldtariifikvooti, kui Horvaatiaga sõlmitud veini käsitlevas lisaprotokollis sätestatud mõlemad individuaaltariifikvoodid on ära kasutatud. Sellised individuaaltariifikvoodid avatakse järjekorranumbrite 09.1588 ja 09.1589 all.4 Endisest Jugoslaavia Makedoonia Vabariigist pärit veini suhtes kohaldatakse kõnealust üldtariifikvooti, kui endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga sõlmitud veini käsitlevas lisaprotokollis sätestatud mõlemad individuaaltariifikvoodid on ära kasutatud. Sellised individuaaltariifikvoodid avatakse järjekorranumbrite 09.1558 ja 09.1559 all.5 Albaania Vabariigist pärit veini suhtes kohaldatakse kõnealust üldtariifikvooti, kui Albaaniaga sõlmitud veini käsitlevas lisaprotokollis sätestatud mõlemad individuaaltariifikvoodid on ära kasutatud. Sellised individuaaltariifikvoodid avatakse järjekorranumbrite 09.1512 ja 09.1513 all.6 Montenegrost pärit veini suhtes kohaldatakse kõnealust üldtariifikvooti, kui Montenegroga sõlmitud veini käsitlevas protokollis sätestatud mõlemad individuaaltariifikvoodid on ära kasutatud. See individuaalkvoot avatakse järjekorranumbri 09.1514 all.7 Bosnia ja Hertsegoviinast pärit veini suhtes kohaldatakse kõnealust üldtariifikvooti, kui Bosnia ja Hertsegoviinaga sõlmitud veini käsitlevas protokollis sätestatud mõlemad individuaaltariifikvoodid on ära kasutatud. Sellised individuaalkvoodid avatakse järjekorranumbrite 09.1528 ja 09.1529 all.8 Serbiast pärit veini suhtes kohaldatakse kõnealust üldtariifikvooti, kui Serbiaga sõlmitud veini käsitlevas protokollis sätestatud mõlemad individuaaltariifikvoodid on ära kasutatud. Sellised individuaalkvoodid avatakse järjekorranumbrite 09.1526 ja 09.1527 all.FINANTSSELGITUS ETTEPANEKUTE KOHTA, MILLE MÕJU EELARVELE PIIRDUB AINULT TULUDE POOLEGA1. ETTEPANEKU NIMETUS:Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1215/2009, millega kehtestatakse erandlikud kaubandusmeetmed Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevate või sellega seotud maade ja territooriumide suhtes.2. EELARVEREAD:Peatükk ja artikkel: 120Asjaomaseks aastaks (2010) eelarves ette nähtud summa: 14 079 700 000 €3. FINANTSMÕJU( Ettepanekul puudub finantsmõjuX Ettepanekul puudub finantsmõju kuludele, kuid sellel on finantsmõju tuludele; mõju tuludele on järgmine:(miljonites eurodes, üks koht pärast koma)Eelarverida | Tulud[11] | 12 kuud, alates 1.1.2011 | [aasta n] |Artikkel 120 | Mõju omavahenditele | 0,3 |Olukord pärast meetme rakendamist |[n+1] | [n+2] | [n+3] | [n+4] | [n+5] |Artikkel ... |Artikkel ... |4. PETTUSEVASTASED MEETMEDPettuse korral või kui ei tulda toime päritolutõendite kontrollimiseks vajaliku halduskoostööga või ei peeta kinni sooduskorra määramise tingimustest võib komisjon võtta meetmeid, et nõukogu määrusega (EÜ) 1215/2009 ettenähtud sooduskord kas täielikult või osaliselt peatada.5. MUUD MÄRKUSEDFinantsmõju arvutamine põhineb HS2 tasandil toimuval kaubanduse kaalutud enamsoodustusrežiimi tariifil. Arvutus on tehtud 2008. aasta andmete põhjal.Mõju omavahenditele on antud netosummana (st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist).Puu- ja köögiviljade sooduskohtlemise kohta tehtud arvutus põhineb tariifi täielikul kõrvaldamisel. Tegelik kahju on aga vaid osa märgitud summast, sest sooduskohtlemine hõlmab ainult teatud osa enamsoodustusrežiimi koguväärtusest.Tabel 2. ELi põhiimport Kosovost vastavalt impordikorrale ning ELi tollimaksutulu hinnanguline „kahju” aastal 2008 (miljonites eurodes ja protsentides)HS2 | ELi import | Sooduskorra alusel toimuv import | Enamsoodustusrežiim-0 import | Enamsoodustusrežiimi tariif** | „tollimaksutulu kaotus” |miljonites eurodes | miljonites eurodes | miljonites eurodes | % | miljonites eurodes |Vahesumma | 64,2 | 8,7 | 54,8 | ei kohaldata | 0.4 |Muu HS2 import | 13,9 | 0,4 | 13,3 | ei kohaldata | ei kohaldata |KÕIK TOOTED | 78,1 | 9,2 | 68,1 | ei kohaldata | ei kohaldata |Allikas: COMEXT ja TRAINS. Märkus: * Millest on lahutatud „tundmatu” korra alusel toimuv import ** Kaubanduse kaalutud[1] EÜT L 240, 23.9.2000, lk 1.[2] ELT L 328, 15.12.2009, lk 1.[3] ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1244/99 määratluse järgi.[4] EÜT L 240, 23.9.2000, lk 1.[5] ELT L 328, 15.12.2009, lk 1.[6] ELT L 233, 30.8.2008, lk 6.[7] ELT L 28, 30.1.2010, lk 2.[8] ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1244/99 määratluse järgi.[9] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.[10] EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.[11] Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud, suhkru- ja tollimaksud) korral peab olema märgitud netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.