title: Ettepanek Nõukogu otsus millega muudetakse otsuse 98/198/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil pikendada kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda käibemaksudirektiivi 77/388/EMÜ artiklitest 6 ja 17 kõrvalekalduva meetme kohaldamist, artiklit 3

text:
Avis juridique important

|

52004PC0682

Ettepanek nõukogu otsus millega muudetakse otsuse 98/198/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil pikendada kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda käibemaksudirektiivi 77/388/EMÜ artiklitest 6 ja 17 kõrvalekalduva meetme kohaldamist, artiklit 3  /* KOM/2004/0682 lõplik */

Ettepanek NÕUKOGU OTSUS millega muudetakse otsuse 98/198/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil pikendada kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda käibemaksudirektiivi 77/388/EMÜ artiklitest 6 ja 17 kõrvalekalduva meetme kohaldamist, artiklit 3(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Under Article 27 of the Sixth Council Directive of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes - Common system of value added tax: uniform basis of assessment, [1] the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, may authorise any Member State to introduce special measures for derogation from the provisions of the Directive, in order to simplify the procedure for charging the tax or to prevent certain types of tax evasion or avoidance.[1]  ELT L 145, 13.6.1977, p.1. As last amended by Directive 2004/15/EC (ELT L 52, 21.2.2004, p. 61)2. As a rule, such authorisations are given on a temporary basis, so that an assessment can be made after a few years as to whether the special measures are appropriate and effective.3. Decision 95/252/EC of 29 June 1995 [2] taken by the Council under Article 27 of the Sixth Directive authorised the United Kingdom to apply measures derogating from Articles 6 and 17 of the Directive.[2]  ELT L 159, 11.7.1995, p. 19.4. The measures authorised under Decision 95/252/EC and subsequently under Decision 98/198/EC [3] enable the United Kingdom first to restrict to 50% the right of the hirer or lessee to deduct input tax on charges for hire or lease of a business passenger car where the car is used for private purposes and, secondly, not to treat as supplies of services for consideration the private use of a business car hired or leased by a taxable person. The derogation removes the need for the hirer / lessee to keep records of private mileage travelled in business cars and to account for tax on the actual mileage of each car and is therefore a simplification. The derogation has been renewed a number of times but is due to expire on 31 December 2004.[3]  ELT L 76, 9.3.1998, p. 37.5. By letter received by the Secretariat-General on 14 June 2004, the United Kingdom requested authorisation to extend application of these measures by a further three years. The Commission is content with this timescale as it will then be able to review the derogation in the light of future discussions on its proposals to define categories of restrictions to the right to deduct.6. The derogation was last renewed for a year until 31 December 2004 by virtue of Council Decision 2003/909/EC [4], pending the evaluation of the impact of the ruling in European Court of Justice case number C-17/01. The ruling, delivered on 29 April 2004, confirmed the validity of the equivalent German derogation, authorised by Council Decision 2000/186/EC. The ruling means that the matters of law and of fact which justified the original application of the special measures in question have not changed and still pertain.[4]  ELT L 342, 22.12.2003, p. 49.7. In accordance with Article 27(2) of the Sixth Directive, the Commission transmitted the United Kingdom's request to the other Member States on 7 July 2004.Ettepanek NÕUKOGU OTSUS millega muudetakse otsuse 98/198/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil pikendada kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda käibemaksudirektiivi 77/388/EMÜ artiklitest 6 ja 17 kõrvalekalduva meetme kohaldamist, artiklit 3EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse 17. mail 1977 vastuvõetud kuuendat nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta - ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, [5] eriti selle artiklit 27,[5]  ELT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/15/EÜ (ELT L 52, 21.2.2004, lk 61).võttes arvesse komisjoni ettepanekut, [6][6]  ELT C [...], [...], lk [...].võttes arvesse nõukogu otsuseid 95/252/EÜ, [7] 98/198/EÜ, [8] 1999/79/EÜ, [9] 2000/747/EÜ [10] ja 2003/909/EÜ [11]ning arvestades järgmist:[7]  ELT L 159, 11.7.1995, lk 19.[8]  ELT L 76, 13.3.1998, lk 31.[9]  ELT L 27, 2.2.1999, lk 22.[10]  ELT L 302, 1.12.2000, lk 63.[11]  ELT L 342, 30.12.2003, lk 49.1. Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 27 lõike 1 alusel võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt anda mis tahes liikmesriigile loa võtta või pikendada erimeetmeid sellest direktiivist kõrvalekaldumiseks, et lihtsustada maksustamismenetlust või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist;2. Kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 14. juunil 2004 ja seejärel edastati liikmesriikidele 7. juunil 2004, taotles Ühendkuningriik nõukogu otsustega 95/252/EÜ ja 98/198/EÜ talle antud erandi pikendamist.3. Kõnealune erand võimaldab piirata 50%ni rendilevõtja käibemaksu mahaarvamise õigust ametiautode renditehingute osas, kui autot kasutatakse eraotstarbel. Samuti võimaldab see Ühendkuningriigil mitte käsitleda tasu eest osutatavate teenuste tarnetena maksukohustuslase rendilevõetud ametiauto erakasutust. Nimetatud erandiga kaob vajadus pidada arvestust rendilevõtja ametiautoga tehtud erasõitude üle ja esitada maksustamise eesmärgil andmed iga auto tegeliku läbisõidu kohta. Seetõttu on tegemist lihtsustusmeetmega, mis piirab ka võimalusi ebaõige arvepidamise teel sooritatud pettusteks.4. Tegelikud ja õiguslikud asjaolud, mis õigustasid esialgset erandit, pole muutunud ning on endiselt asjakohased.5. Pidades silmas komisjoni ettepanekut direktiivi 77/388/EMÜ muutmiseks seoses käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangutega, on vaja pikendada loa kehtivust kuni muutmisdirektiivi jõustumiseni. Siiski lõpeb nimetatud loa kehtivus hiljemalt 31. detsembril 2007, kui direktiiv pole nimetatud kuupäevaks jõustunud, võimaldades sel ajahetkel hinnata erandi vajalikkust vastavalt kõnesoleva direktiivi suhtes nõukogus toimunud täiendavate läbirääkimiste tulemustele.6. Pikendus ei mõjuta käibemaksust tulenevaid Euroopa ühenduste omavahendeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Direktiivi 98/198/EMÜ artikkel 3 asendatakse järgmisega:"Artikkel 3Käesoleva loa kehtivus lõpeb ühenduse eeskirjade jõustumisel, millega määratakse kindlaks, millistest maantee-mootorsõidukitega seotud kuludest ei või käibemaksu täies ulatuses maha arvata, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2007."Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.Brüssel, [...]Nõukogu nimeleesistuja


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.8.2017
            COM(2017) 455 final
            2017/0210(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel vastu võetava seisukoha kohta seoses metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni mitme lepinguosalise ettepanekuga konventsiooni liidete muutmiseks lepinguosaliste konverentsi 12. istungil

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega kehtestatakse metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni osaliste konverentsil liidu nimel võetav seisukoht konventsiooni liidete muutmist käsitleva otsuse kavandatava vastuvõtmise kohta.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Metsloomade rändliikide kaitse konventsioon

               Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni (edaspidi „leping“) eesmärk on kaitsta maismaa- ja veeloomade ning lindude rändliike kogu nende rändealal. See on ÜRO Keskkonnaprogrammi egiidi all sõlmitud valitsustevaheline leping, milles käsitletakse eluslooduse ja elupaikade kaitset kogu maailmas. Leping jõustus 1. novembril 1983. aastal. Praegu on lepingul 124 osalist. Euroopa Liit on lepinguosaline alates 1. novembrist 1983. aastast
                  1
               . Kõik liikmesriigid on lepinguosalised.

               2.2.Lepinguosaliste konverents

               Lepinguosaliste konverents on lepingu peamine otsuseid tegev organ. Lepingu VII artiklis on loetletud konverentsi funktsioonid, sealhulgas volitused hinnata rändliikide kaitsestaatust ning muuta selle põhjal lepingu liiteid. Konverents tuleb kokku iga kolme aasta tagant. Lepinguosaliste konverentsi istungi käigus tehtavad otsused tuleb teha kohalolevate ja hääletavate lepinguosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega, välja arvatud juhtudel, kui lepingus on sätestatud teisiti.

               Volitus esitada liidu seisukoht lepingu liidete muudatuste kohta on antud komisjoni ettepaneku põhjal vastuvõetava nõukogu otsusega. ELi ühisseisukohad kavandatud muude otsuste ja resolutsioonide kohta lepitakse kokku nõukogu asjakohaste töörühmade eelnevatel kohtumistel või ELi koordineerimisnõupidamiste käigus.

               2.3.Lepinguosaliste konverentsi kavandatav akt

               23.–28. oktoobrini 2017 Manilas, Filipiinidel toimuva lepinguosaliste konverentsi 12. istungi käigus peab konverents võtma vastu otsuse lepingu liidete muudatuste kohta (edaspidi „kavandatav akt“).

               Vastavalt lepingu XI artiklile võib muudatusettepanekuid teha iga lepinguosaline. Liidete muudatus jõustub kõigi lepinguosaliste jaoks üheksakümne päeva möödumisel lepinguosaliste konverentsi istungist, kus see vastu võeti; see ei kehti nende lepinguosaliste suhtes, kes esitavad reservatsiooni.

               Kavandatava akti eesmärk on muuta lepingu I ja II liidet, nagu on sätestatud lepingu XI artiklis. Muudatusettepanekud võetakse vastu kohalolevate ja hääletavate lepinguosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega.

               Kavandatav akt muutub lepinguosaliste jaoks siduvaks vastavalt lepingu III artiklile, milles on sätestatud, et I liites loetletakse eriti ohustatud rändliigid, ning lepinguosalised, kes on asjaomaste liikide levialariigid, püüavad võtta kaitsemeetmeid ning keelavad sellistesse liikidesse kuuluvate loomade küttimise ja püüdmise.

               Lepingu IV artiklis on sätestatud, et II liites loetletakse rändliigid, millel on ebasoodne kaitsestaatus ning mis vajavad kaitseks ja säilimiseks rahvusvahelisi lepinguid, samuti ka sellised rändliigid, mille kaitsestaatust saaks selliste rahvusvaheliste lepingute alusel tehtava rahvusvahelise koostöö raames oluliselt parandada. Kui asjaolud seda nõuavad, võib rändliik olla loetletud nii I kui ka II liites.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Lepinguosaliste konverentsi 12. istung toimub 23.–28. oktoobril 2017 Manilas, Filipiinidel. Selle istungi jaoks on liit teinud ettepaneku muuta lepingu II liidet lisades sellesse linnuliigid Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor.

               Teised lepinguosalised on esitanud ettepanekud muuta lepingu I ja II liidet järgmiste liikidega seoses: Pan paniscus, Pan troglodytes, Equus africanus, Equus ferus przewalskii, Lasiurus cinereus, Lasiurus borealis, Lasiurus blossevillii, Lasiurus ega, Panthera leo, Panthera pardus, Ursus arctos isabellinus, Pusa caspica, Gazella bennettii, Giraffa camelopardalis, Fregata andrewsi, Aquila nipalensis, Gyps bengalensis, Gyps indicus, Gyps tenuirostris, Sarcogyps calvus, Gyps africanus, Gyps coprotheres, Gyps rueppelli, Necrosyrtes monachus, Trigonoceps occipitalis, Torgos tracheliotos, Anous minutus worcesteri, Emberiza, sulphurata, Rhincodon typus, Squatina squatina, Rhinobatos rhinobatos, Carcharhinus obscurus, Prionace glauca ja Rhynchobatus australiae.

               Liit peaks toetama kõiki ettepanekuid, sest need on teaduslikult põhjendatud ja kooskõlas liidu kohustusega teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd. See peaks edendama mõtteviisi, kuidas kasutada võimalikult hästi ära kättesaadavaid teaduslikke andmeid selliselt, et arvesse saaks võtta nii bioloogilisi näitajaid kui ka kalanduses kasutatavad bioloogilisi referentsväärtusi.

               Seepärast on nõukogul vaja teha otsus, millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb liidu nimel lepinguosaliste konverentsi 12. istungil muudatusettepanekute kohta vastu võtta.

               Muudatusettepanekud ei nõua liidu kehtiva õiguse muutmist.

               4. Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud, et tuleb vastu võtta otsus, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Lepinguosaliste konverents on lepinguga, nimelt metsloomade rändliikide kaitse konventsiooniga asutatud organ. Konventsiooni lepinguosaliste konverentsi 12. istung toimub 23.–28. oktoobril 2017 Manilas, Filipiinidel. Selle istungi jaoks on liit teinud ettepaneku muuta konventsiooni II liidet lisades sellesse linnuliigid Lanius excubitor excubitor ja Lanius minor.

               Akt, mille lepinguosaliste konverents peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni III artikliga. Kavandatud aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige sellest, mis on kavandatava õigusakti eesmärk ja sisu, mille suhtes liidu nimel võetav seisukoht tuleb vastu võtta. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Käesoleva kavandatud akti eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2017/0210 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu nimel vastu võetava seisukoha kohta seoses metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni mitme lepinguosalise ettepanekuga konventsiooni liidete muutmiseks lepinguosaliste konverentsi 12. istungil

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooniga (edaspidi „leping“) liitumine toimus liidu jaoks nõukogu 24. juuni 1982. aasta otsusega 82/461/EMÜ
                  3
                ja jõustus 1. novembril 1983.

               (2)Lepingu XI artikli kohaselt võib lepinguosaliste konverents võtta vastu otsuse muuta lepingu liiteid.

               (3)Lepinguosalised võtavad 23.–28. oktoobril 2017 toimuva 12. istungi käigus vastu otsuse lepingu I ja II liite muutmise kohta.

               (4)On asjakohane kehtestada liidu nimel lepinguosaliste konverentsil vastu võetav seisukoht, sest kõnealune otsus saab olema liidu jaoks siduv.

               (5)EL peaks toetama kõiki ettepanekuid, sest need on teaduslikult põhjendatud ning kooskõlas liidu kohustusega teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd vastavalt ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni artiklile 5 ja lepinguosaliste konverentsil nimetatud konventsiooni raames vastu võetud otsustega, eelkõige 10. istungil kokkulepitud ülemaailmse eesmärgiga, mille kohaselt „teadaolevate ohustatud liikide väljasuremine on 2020. aastaks ära hoitud ning nende kaitsestaatust on parandatud ja säilitatud, eelkõige selliste liikide puhul, kelle arvukus väheneb kõige kiiremini“, ja kehtivat liidu õigust muuta ei ole vaja.

               (6)Imetajaid Pan paniscus, Equus africanus, Equus ferus przewalski, Ursus arctos isabellinus ja Pusa caspica ELis ei esine. Seega ei nõuaks nende liikide lisamine konventsiooni I liitesse ELi õiguse muutmist.

               (7)Imetajaid Pan troglodytes, Equus africanus, Lasiurus cinereus, Lasiurus borealis, Lasiurus blossevillii, Lasiurus ega, Panthera leo, Panthera pardus, Gazella bennettii ja Giraffa camelopardalis ELis ei esine. Seega ei nõuaks nende liikide lisamine konventsiooni II liitesse ELi õiguse muutmist.

               (8)Linde Fregata andrewsi, Gyps bengalensis, Gyps indicus, Gyps tenuirostris, Sacrogyps calvus, Gyps coprotheres, Necrosyrtes monachus, Trigonoceps occipitalis, Anous minutus worcesteri ja Emberiza sulphurata ELis ei ole, neid esineb üksnes ülemereterritooriumidel, mis jäävad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta) reguleerimisalast välja. Seega ei nõuaks nende liikide lisamine konventsiooni I ja II liitesse ELi õiguse muutmist.

               (9)Linnud Aquila nipalensis, Gyps africanus, Gyps rueppelli ja Torgos tracheliotos on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta
                  4
               . Seega ei nõuaks nende liikide lisamine konventsiooni I ja II liitesse ELi õiguse muutmist.

               (10)Kalaliigid Rhincodon typus, Squatina squatina, Rhinobatos rhinobatos, Carcharinus obscurus, Prionace glauca ja Rhynchobatus australiae kuuluvad ühise kalanduspoliitika alla, mille raames on liidul asjakohased vahendid nimetatud liikide kaitse haldamiseks.

               (11)Lisaks on liikide Squatina squatina ja Rhinobatos rhinobatos püük ja pardal hoidmine keelatud nõukogu määrusega (EL) 2017/127
                  5
                ning Vahemere üldine kalanduskomisjon (GFCM)
                  6
                on võtnud nende liikide Vahemere piirkonna populatsiooni range kaitse alla (pardal hoidmise keeld).

               (12)Lisaks on liik Rhincodon typus loetletud ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) II liites ja ELis looduslike liikidega kauplemist käsitleva määruse
                  7
                B lisas ning seda liiki reguleeritakse praegu India Ookeani Tuunikomisjoni (IOTC), Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni (WCPFC) ja Ameerika Troopikatuunide Komisjoni (IATTC) poolt.

               (13)Liit peaks edendama mõtteviisi, kuidas võimalikult hästi kasutada kõiki kättesaadavaid ja asjakohaseid teaduslikke andmeid ning parandada asjakohaste mitmepoolsete ja piirkondlike vahenditega tehtava koostöö raamistikku järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse põhimõtetest lähtuvalt.

               (14)Selles kontekstis märgitakse ära ka kooskõlas rahvusvahelist ookeanide majandamist käsitleva ühisteatisega
                  8
                seatud ookeanide haldamise eesmärkide tähtsus.

               (15)Kuivõrd metsloomade rändliikide kaitse konventsioon jääb nii liidu kui ka liikmesriikide pädevusse, peaksid komisjon ja liikmesriigid tegema konventsiooni liidete muudatuste vastuvõtmisel tihedat koostööd, seades eesmärgiks Euroopa Liidu rahvusvahelise esindatuse ühtsuse.

               (16)Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõikele 1 esindab lepinguosaliste konverentsil liitu komisjon. Kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikega 3 peavad liikmesriigid liidu seisukohta toetama,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel lepinguosaliste konverentsi 12. istungil võetav seisukoht on järgmine.

               (1)Toetatakse järgmiste liikide lisamist I liitesse:

               (a)Pan paniscus

               (b)Equus africanus

               (c)Equus ferus przewalski

               (d)Ursus arctos isabellinus

               (e)Pusa caspica

               (f)Fregata andrewsi

               (g)Aquila nipalensis

               (h)Gyps bengalensis

               (i)Gyps indicus

               (j)Gyps tenuirostris

               (k)Sacrogyps calvus

               (l)Gyps africanus

               (m)Gyps coprotheres

               (n)Gyps rueppelli

               (o)Necrosyrtes monachus

               (p)Trigonoceps occipitalis

               (q)Torgos tracheliotos

               (r)Anous minutus worcesteri

               (s)Emberiza sulphurata

               (t)Rhincodon typus

               (u)Squatina squatina

               (v)Rhinobatos rhinobatos.

               (2)Toetatakse järgmiste liikide lisamist II liitesse:

               (a)Pan troglodytes

               (b)Equus africanus

               (c)Lasiurus cinereus

               (d)Lasiurus borealis

               (e)Lasiurus blossevillii

               (f)Lasiurus ega

               (g)Panthera leo

               (h)Panthera pardus

               (i)Gazella bennettii

               (j)Giraffa camelopardalis

               (k)Aquila nipalensis

               (l)Gyps bengalensis

               (m)Gyps indicus

               (n)Gyps tenuirostris

               (o)Sacrogyps calvus

               (p)Gyps africanus

               (q)Gyps coprotheres

               (r)Gyps rueppelli

               (s)Necrosyrtes monachus

               (t)Trigonoceps occipitalis

               (u)Torgos tracheliotos

               (v)Anous minutus worcesteri

               (w)Emberiza sulphurata

               (x)Lanius excubitor excubitor

               (y)Lanius minor

               (``)Rhincodon typus

               (aa)Squatina squatina

               (bb)Rhinobatos rhinobatos

               (cc)Carcharinus obscurus

               (dd)Prionace glauca

               (ee)Rhynchobatus australiae.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile ja liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 24. juuni 1982. aasta otsus 82/461/EMÜ metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 210, 24.6.1982, lk 10).

                     (2)
                  Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. komisjon, ECLI:EU:T:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)
                  EÜT L 210, 19.7.1982, lk 10.

                     (4)
                  ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.

                     (5)
                  Nõukogu 20. jaanuari 2017. aasta määrus (EL) 2017/127, millega määratakse 2017. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ning liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu.

                     (6)
                  Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) soovitus GFCM/36/2012/3, milles käsitletakse GFCMi lepingu piirkonna haide ja raide kaitset käsitlevaid kalavarude majandamise meetmeid.

                     (7)
                  Komisjoni 1. detsembri 2014. aasta määrus (EL) nr 1320/2014, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (ELT L 361, 17.12.2014, lk 1).

                     (8)
                  Ühisteatis: rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava (JOIN(2016) 49).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.7.2017
            COM(2017) 382 final
            2017/0160(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega kehtestatakse Euroopa Liidu seisukoht seoses otsusega, mille võtab vastu majanduspartnerluslepingu komitee, mis on asutatud vahelepinguga, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik, tulenevalt Horvaatia Vabariigi ühinemisest Euroopa Liiduga ning seoses Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide loetelu muudatustega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Lisatud ettepanek on õigusakt, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud lepinguga ettenähtud organis. Eelkõige on see seotud sellise vahelepingu rakendamisega, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik (edaspidi „leping“), ja lepinguga loodud majanduspartnerluslepingu komitee otsuse vastuvõtmisega. Majanduspartnerluslepingu komitee otsus on lisatud nõukogu otsusele.

                  Lepingule kirjutati alla 29. augustil 2009 ja seda on ajutiselt kohaldatud alates 14. maist 2012.

                  Lepingut kohaldatakse ühelt poolt nende territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingut seal sätestatud tingimustel, ja teiselt poolt lepingule alla kirjutanud Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide (Madagaskar, Mauritius, Seišellid ja Zimbabwe) territooriumi suhtes.

                  Lepingu artiklis 67 on sätestatud, et majanduspartnerluslepingu komitee võib teha otsuse mis tahes ülemineku- või muutmismeetmete kohta, mida võib olla vaja seoses Euroopa Liidu uute liikmesriikide ühinemisega. Horvaatia Vabariik liitus Euroopa Liiduga 1. juulil 2013 ja andis lepinguga ühinemise akti hoiule 22. märtsil 2017.

                  Lepingu protokolli nr 1 IX lisas on loetletud kõnealuses protokollis käsitletavad ülemeremaad ja -territooriumid, ilma et see mõjutaks nende riikide ja territooriumide staatust või selle muutumist tulevikus. Lepingu artiklis 70 on sätestatud, et lepingu lisad ja protokollid on selle lahutamatu osa ning majanduspartnerluslepingu komitee võib need läbi vaadata või neid muuta.

                  Saint-Barthélemy (Prantsusmaa) sai Euroopa Liiduga assotsieerunud ülemereterritooriumi staatuse 1. jaanuaril 2012. Mayotte (Prantsusmaa) sai Euroopa Liidu äärepoolseima piirkonna staatuse 1. jaanuaril 2014. Samal päeval jõustus nõukogu otsus 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta ning see kehtib kõikide ELi toimimise lepingu II lisas loetletud ülemeremaade ja -territooriumide suhtes. Seepärast tuleks lepingu protokolli nr 1 IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu ajakohastada.

                  Seetõttu peaks Euroopa Liit määrama kindlaks seisukoha seoses majanduspartnerluslepingu komitee otsuse vastuvõtmisega tulenevalt Horvaatia Vabariigi ühinemisest Euroopa Liiduga ning Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide loetelu muudatuste osas.

                  Nõukogu otsuse lisana on esitatud majanduspartnerluslepingu komitee tehtava otsuse eelnõu.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Käesoleva ettepanekuga rakendatakse liidu ühist kaubanduspoliitikat kolmandate partnerriikide suhtes eespool nimetatud lepingu sätete alusel. Kavandatavad lepingu muudatused on kooskõlas ELi toimimise lepinguga ja kõnealuse lepinguga.

               •Kooskõla liidu muude tegevuspõhimõtetega

                  Kavandatavad lepingu muudatused on kooskõlas liidu muude tegevuspõhimõtetega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Nõukogu otsuse õiguslikuks aluseks on ELi toimimise leping, eriti selle artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ühine kaubanduspoliitika kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 kohaselt liidu ainupädevusse. Seepärast subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata.

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev ettepanek on vajalik lepingust tulenevate liidu rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks.

               •Vahendi valik

                  Käesolev ettepanek on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et otsused rahvusvaheliste lepingute kohta võtab vastu nõukogu. Käesolevas ettepanekus esitatud eesmärgi saavutamiseks ei ole võimalik kasutada muud õiguslikku vahendit.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ettepaneku suhtes ei kohaldata õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi menetlusi; see ei too VKEdele kaasa kulusid ega tekita küsimusi digitaalse keskkonna seisukohast.

               •Põhiõigused

                  Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset liidus.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Käesolev ettepanek ei mõjuta eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on vastu võtta liidu seisukoht seoses otsusega, mille peab tegema kõnealuse lepingu ühisorgan, s.o majanduspartnerluslepingu komitee. Lepingu artiklis 66 sisalduva ühinemisklausliga on ette nähtud Horvaatia „automaatne ühinemine“ lepinguga ühinemisakti hoiule andmisel ELi nõukogu peasekretariaadile. Ühinemisest tingitud vajalikud edasised muudatused tehakse ühinemisklausli kohaselt majanduspartnerluslepingu komitee otsusega.

                  Ülemeremaade ja -territooriumide loetelu muudatuste kohta on lepingu artiklis 70 sätestatud, et lepingu lisad ja protokollid on selle lahutamatu osa ning majanduspartnerluslepingu komitee võib need läbi vaadata või neid muuta.

               2017/0160 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega kehtestatakse Euroopa Liidu seisukoht seoses otsusega, mille võtab vastu majanduspartnerluslepingu komitee, mis on asutatud vahelepinguga, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik, tulenevalt Horvaatia Vabariigi ühinemisest Euroopa Liiduga ning seoses Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide loetelu muudatustega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 ja artikli 218 lõiget 9,

               võttes arvesse vahelepingut, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik
                  1
               ,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)vahelepingut, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik (edaspidi „leping“), kohaldatakse ajutiselt alates 14. maist 2012.

               (2)Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemist käsitlev leping allkirjastati 9. detsembril 2011 ning see jõustus 1. juulil 2013.

               (3)Horvaatia Vabariik ühines lepinguga 22. märtsil 2017, kui andis hoiule ühinemisakti.

               (4)Vastavalt lepingu artiklile 67 võib majanduspartnerluslepingu komitee teha otsuse mis tahes muutmismeetmete kohta, mida võib olla vaja seoses Euroopa Liidu uute liikmesriikide ühinemisega.

               (5)Lepingu artiklis 70 on sätestatud, et lepingu lisad ja protokollid on selle lahutamatu osa ning majanduspartnerluslepingu komitee võib need läbi vaadata või neid muuta.

               (6)Pärast Mayotte’i
                  2
                ja Saint-Barthélemy
                  3
                staatuse muutumist ning pärast nõukogu otsuse 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta
                  4
                jõustumist tuleks ajakohastada lepingu protokolli nr 1 IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu.

               (7)On asjakohane määrata kindlaks liidu seisukoht seoses majanduspartnerluslepingu komitee otsuse vastuvõtmisega tulenevalt Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemisest ning mõnede Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide staatuse muutumisest,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu seisukoht seoses otsusega, mille võtab vastu majanduspartnerluslepingu komitee, mis on asutatud vahelepinguga, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik, tulenevalt Horvaatia Vabariigi ühinemisest Euroopa Liiduga ning Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide loetelu muudatuste osas, põhineb majanduspartnerluslepingu komitee otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Väiksemaid muudatusi otsuse eelnõus võivad liidu esindajad majanduspartnerluslepingu komitees lubada teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 111, 24.4.2012, lk 2.

                     (2)
                  Euroopa Ülemkogu 11. juuli 2012. aasta otsus 2012/419/EL, millega muudetakse Mayotte’i staatust Euroopa Liidu suhtes (ELT L 204, 31.7.2012, lk 131).

                     (3)
                  Euroopa Ülemkogu 29. oktoobri 2010. aasta otsus 2010/718/EL Saint-Barthélemy saare staatuse muutmise kohta Euroopa Liidu suhtes (ELT L 325, 9.12.2010, lk 4).

                     (4)
                  Nõukogu 25. novembri 2013. aasta otsus 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta („ÜMTde assotsieerimise otsus“) (ELT L 344, 19.12.2013, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.7.2017
            COM(2017) 382 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Nõukogu otsus,
            millega kehtestatakse Euroopa Liidu seisukoht seoses otsusega, mille võtab vastu majanduspartnerluslepingu komitee, mis on asutatud vahelepinguga, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik, tulenevalt Horvaatia Vabariigi ühinemisest Euroopa Liiduga ning seoses Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide loetelu muudatustega

               LISA

               EELNÕU:

               OTSUS …/2017,

               mille võtab vastu MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU KOMITEE,

               mis on asutatud vahelepinguga, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik, tulenevalt Horvaatia Vabariigi ühinemisest Euroopa Liiduga ning seoses Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide ja territooriumide loetelu muudatustega

               MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU KOMITEE,

               võttes arvesse vahelepingut, millega luuakse ühelt poolt Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu raamistik (edaspidi „leping“),
                  1
                mis allkirjastati 29. augustil 2009 Grand Baies ning mida on ajutiselt kohaldatud alates 14. maist 2012, eriti selle artikleid 63, 67 ja 70,

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepingut ja majanduspartnerluslepinguga ühinemise akti, mille Horvaatia Vabariik andis hoiule 22. märtsil 2017,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Lepingut kohaldatakse ühelt poolt nende territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingut, seal sätestatud tingimustel, ja teiselt poolt lepingule alla kirjutanud Ida- ja Lõuna-Aafrika riikide territooriumi suhtes.

               (2)Vastavalt lepingu artikli 67 lõikele 3 võib majanduspartnerluslepingu komitee teha otsuse mis tahes muutmismeetmete kohta, mida võib olla vaja pärast Euroopa Liidu uute liikmesriikide ühinemist.

               (3)Lepingu artiklis 70 on sätestatud, et lepingu lisad ja protokollid on selle lahutamatu osa ning majanduspartnerluslepingu komitee võib need läbi vaadata või neid muuta.

               (4)Pärast Mayotte’i
                  2
                ja Saint-Barthélemy
                  3
                staatuse muutumist ning pärast nõukogu otsuse 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta
                  4
                jõustumist tuleks ajakohastada lepingu protokolli nr 1 IX lisas esitatud ülemeremaade ja -territooriumide loetelu,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Horvaatia Vabariik kui lepingu üks osaline võtab nagu teisedki liidu liikmesriigid vastu ja teadmiseks lepingu teksti, selle lisad ja protokollid ning lisatud deklaratsioonid.

               Artikkel 2

               Lepingut muudetakse järgmiselt:

               1) artikkel 69 asendatakse järgmisega:

               „Artikkel 69

               Autentsed tekstid

               Leping on koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.“;

               2) protokolli nr 1 IV lisa asendatakse järgmisega:

               „Protokolli nr 1 IV LISA

               Arvedeklaratsioon

               Arvedeklaratsioon, mille tekst on esitatud allpool, tuleb koostada kooskõlas joonealuste märkustega. Joonealuseid märkusi ei ole siiski vaja uuesti esitada.

               Bulgaariakeelne versioon

               Износителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (1)) декларира, че освен кьдето е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (2).

               Hispaaniakeelne versioon

               El exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n° .. …(1).) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial … (2).

               Horvaadikeelne versioon

               L’exportateur des produits couverts par le présent document [autorisation douanière no … (1)] déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l’origine préférentielle … (2).

               Tšehhikeelne versioon

               Vývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení … (1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených mají tyto výrobky preferenční původ v … (2).

               Taanikeelne versioon

               Eksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. ...(1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ...(2).

               Saksakeelne versioon

               Der Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ...(1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ...(2) Ursprungswaren sind.

               Eestikeelne versioon

               Käesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolli kinnitus nr … (1)) deklareerib, et need tooted on … (2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul, kui on selgelt näidatud teisiti.

               Kreekakeelne versioon

               Ο εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ'αριθ. … (1)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής … (2).

               Ingliskeelne versioon

               The exporter of the products covered by this document (customs authorisation No … (1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of … (2) preferential origin.

               Prantsuskeelne versioon

               L'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n o … (1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle … (2).

               Itaaliakeelne versioon

               L'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n. …(1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale … (2).

               Lätikeelne versioon

               Šajā dokumentā (muitas atļauja Nr. … (1)) norādīto produktu eksportētājs deklarē, ka šiem produktiem ir … (2) preferenciāla izcelsme, ja vien nav skaidri minēts citādi.

               Leedukeelne versioon

               Eksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. … (1)), deklarē, ka, izņemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no … (2).

               Ungarikeelne versioon

               A jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: … (1)) kijelentem, hogy eltérő egyértelmű jelzés hiányában az áruk preferenciális … (2) származásúak.

               Maltakeelne versioon

               L-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. … (1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali … (2).

               Hollandikeelne versioon

               De exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. … (1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële … oorsprong zijn (2).

               Poolakeelne versioon

               Eksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr … (1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają … (2) preferencyjne pochodzenie.

               Portugalikeelne versioon

               O abaixo-assinado, exportador dos produtos abrangidos pelo presente documento (autorização aduaneira n o . … (1)), declara que, salvo indicação expressa em contrário, estes produtos são de origem preferencial … (2).

               Rumeeniakeelne versioon

               Exportatorul produselor ce fac obiectul acestui document (autorizația vamală nr. … (1)) declară că, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferențială … (2).

               Sloveenikeelne versioon

               Izvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št … (1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno … (2) poreklo.

               Slovakikeelne versioon

               Vývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia … (1)) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v … (2).

               Soomekeelne versioon

               Tässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o ...(1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (2).

               Rootsikeelne versioon

               Exportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. ...(1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (2).

                        .................................................................................. (3)

                        (Koht ja kuupäev)

                        .................................................................................. (4)

                        (Eksportija allkiri; lisaks

                        tuleb selgelt märkida ka deklaratsioonile allakirjutanud isiku nimi)“

               _________________

               Märkused

               1. Kui arvedeklaratsiooni koostab heakskiidetud eksportija protokolli artikli 22 tähenduses, tuleb sellesse lünka kirjutada heakskiidetud eksportija loa number. Kui liikumissertifikaati ei koosta heakskiidetud eksportija, jäetakse sulgudes olevad sõnad välja või lünk tühjaks.

               2. Märkida kaupade päritolu. Kui arvedeklaratsioon on täielikult või osaliselt seotud toodetega, mis pärinevad Ceutast või Melillast käesoleva protokolli artikli 40 tähenduses, peab eksportija koostatavasse deklaratsiooni selgelt märkima nende kohta tähise „CM“.

               3. Kui samad andmed sisalduvad dokumendis endas, võib need näitajad välja jätta.

               4. Vt protokolli artikli 21 lõige 5. Kui eksportija allkirja ei nõuta, jäetakse koos allkirjaga märkimata ka allakirjutanu nimi.“

               Artikkel 3

               Euroopa Liit edastab Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidele lepingu horvaadikeelse versiooni.

               Artikkel 4

               1.Lepingu sätteid kohaldatakse kaupade suhtes, mida eksporditakse Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidest Horvaatia Vabariiki või Horvaatia Vabariigist Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidesse ning mis on kooskõlas lepingu protokolli nr 1 sätetega ja olid 1. juulil 2013 teel või ajutiselt ladustatud mõnes Ida- ja Lõuna-Aafrika riigis või Horvaatias asuvas tollilaos või vabatsoonis.

               2.Lõikes 1 osutatud juhtudel on lubatud sooduskohtlemine tingimusel, et importiva riigi tolliasutusele esitatakse nelja kuu jooksul alates käesoleva otsuse jõustumise kuupäevast päritolutõend, mille eksportiva riigi tolliasutus on tagasiulatuvalt väljastanud.

               Artikkel 5

               Ida- ja Lõuna-Aafrika riigid kohustuvad mitte esitama nõudeid, taotlusi ega esildisi ega muutma ega tühistama kontsessioone vastavalt GATTi 1994 artiklitele XXIV.6 ja XXVIII või GATSi artiklile XXI seoses Horvaatia Vabariigi ühinemisega Euroopa Liiduga.

               Artikkel 6

               Lepingu protokolli nr 1 IX lisa asendatakse järgmisega:

               „Protokolli nr 1 IX LISA

               Ülemeremaad ja -territooriumid

               Käesoleva protokolli kohaldamisel tähendavad „ülemeremaad ja -territooriumid“ Euroopa Ühenduse asutamislepingu neljandas osas osutatud maid ja territooriume, mis on loetletud allpool.

               (Käesolev loetelu ei määra nende maade ja territooriumide staatust ega selle muutumist tulevikus)

               1.Taani Kuningriigi ülemeremaad ja -territooriumid:

               –Gröönimaa.

               2.Prantsuse Vabariigi ülemeremaad ja -territooriumid:

               –Uus-Kaledoonia ja sõltkonnad,

               –Prantsuse Polüneesia,

               –Saint-Pierre ja Miquelon;

               –Saint-Barthélemy,

               –Prantsuse Antarktilised ja Lõunaalad,

               –Wallis ja Futuna saared.

               3.Madalmaade Kuningriigi ülemeremaad ja -territooriumid:

               –Aruba,

               –Bonaire,

               –Curaçao,

               –Saba,

               –Sint Eustatius,

               –Sint Maarten.

               4.Ülemeremaad ja -territooriumid, millel on erisuhted Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga:

               –Anguilla,

               –Bermuda,

               –Kaimani saared,

               –Falklandi saared,

               –Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saared

               –Monteserrat,

               –Pitcairn,

               –Saint Helena ja sõltkonnad,

               –Briti Antarktise ala,

               –Briti India ookeani ala,

               –Turks ja Caicos,

               –Briti Neitsisaared.“

               Artikkel 7

               Otsus jõustub [kuupäev].

               Artikleid 3 ja 4 kohaldatakse siiski alates 1. juulist 2013.

                     (1)
                  ELT L 111, 24.4.2012, lk 2.

                     (2)
                  Euroopa Ülemkogu 11. juuli 2012. aasta otsus 2012/419/EL, millega muudetakse Mayotte’i staatust Euroopa Liidu suhtes (ELT L 204, 31.7.2012, lk 131).

                     (3)
                  Euroopa Ülemkogu 29. oktoobri 2010. aasta otsus 2010/718/EL Saint-Barthélemy saare staatuse muutmise kohta Euroopa Liidu suhtes (ELT L 325, 9.12.2010, lk 4).

                     (4)
                  Nõukogu 25. novembri 2013. aasta otsus 2013/755/EL ülemeremaade ja -territooriumide Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta („ÜMTde assotsieerimise otsus“) (ELT L 344, 19.12.2013, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 393 final
            2017/0174(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            kirjutada alla Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
                  1
                (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
                  2
               , määrust (EÜ) nr 562/2006
                  3
                (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
                  4
                (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud seal maksimaalset viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.

               Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
                  5
               ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on aga sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
                  6
                Bahama Ühenduse,
                  7
                Barbadose,
                  8
                Brasiilia,
                  9
                Mauritiuse,
                  10
                Saint Kittsi ja Nevise
                  11
                ning Seišellidega
                  12
                sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
                  13
               ).

               Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
                  14
               . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
                  15
               . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
                  16
               ) jaoks sobilikum.

               Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.

               Läbirääkimised Antigua ja Barbudaga viidi edukalt lõpule muutmislepingu parafeerimisega 28. oktoobril 2016. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele kogu ELi ning Antigua ja Barbuda vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses. Lisaks sellele muudeti lepingus mõningaid tehnilisi üksikasju (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.

                  Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Lepingu kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused allkirjastada leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Antigua ja Barbuda ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Viisanõudest loobumist käsitleva lepingu Antigua ja Barbudaga sõlmis Euroopa Liit. Seega on vaja liidu tasandi meedet.

               Lisaks sellele mõjutaks see, kui viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid sõlmiksid liikmesriigid, liidu viisaõigustikku (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 2).

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Antigua ja Barbuda ning liidu vahel kehtiva viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.

               3.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Antigua ja Barbudaga läbirääkimisi kahe osapoole vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.

               5.MUU TEAVE

               •Läbirääkimiste tulemus

                  Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

                  Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

                  a. Viibimise kestus

                  Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päeva pikkuse ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelises lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevas lepingus.

                  b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 8 lõige 4)

               Lepinguga muudetakse artikli 8 lõike 4 viimast lauset järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab muudetud lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle muudatusega ühtlustatakse Antigua ja Barbudaga sõlmitud viisanõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.

                  c. Ühenduse asendamine liiduga

                  Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 on ainult Euroopa Liidul juriidilise isiku staatus. „Euroopa Ühendus“ sisaldub siiski neis rahvusvahelistes lepingutes, mis jõustusid enne Lissaboni lepingut. Nii on see ka Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu puhul. Muutmislepinguga asendatakse seetõttu ühendus kogu viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses liiduga.

                  d. Ühisdeklaratsioonid

                  Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:

                  - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul ning

                  - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.

                  e. Jõustumine

                  Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.

                  Muutmislepinguga ei mõjuta teisi Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala.

               6.KOKKUVÕTE

               Arvestades eespool nimetatud tulemusi, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu otsuse, mille kohaselt kirjutatakse lepingule liidu nimel alla, ja volitaks nõukogu eesistuja määrama isiku(d), kes on nõuetekohaselt volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama.

               2017/0174 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               kirjutada alla Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu sõlmis 30. novembri 2009. aasta otsusega Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu. Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile „kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 610/2013
                  17
                tehti liidu viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena kuni 90-päevast viibimist mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               (3)Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelisse lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevasse lepingusse tuleb liidu lühiajalise viisarežiimiga täieliku kooskõla saavutamiseks inkorporeerida kõnealune uus määratlus.

               (4)Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu otsuse, millega volitati komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu muutmislepingu (edaspidi „leping“) sõlmimise üle.

               (5)Läbirääkimised Antigua ja Barbudaga viidi edukalt lõpule lepingu parafeerimisega kirjade vahetamise teel 28. oktoobril 2016 liidu ning Antigua ja Barbuda pealäbirääkijate poolt.

               (6)Leping tuleks allkirjastada ja sellele lisatud deklaratsioonid liidu nimel heaks kiita.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  18
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (8)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  19
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga antakse luba kirjutada liidu nimel alla Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Liidu nimel kiidetakse heaks käesolevale otsusele lisatud deklaratsioonid.

               Artikkel 3

               Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule alla kirjutama.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

                     (3)
                  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (5)
                  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 3.

                     (7)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 24.

                     (8)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 10.

                     (9)
                  Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).

                     (10)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 17.

                     (11)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 38.

                     (12)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 31.

                     (13)
                  Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 610/2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni, nõukogu määrusi (EÜ) nr 1683/95 ja (EÜ) nr 539/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 767/2008 ja (EÜ) nr 810/2009 (ELT L 182, 29.6.2013, lk 1).

                     (18)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (19)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 393 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            kirjutada alla Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               LISA

               Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline
               LEPING,

               millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt ning

               ANTIGUA JA BARBUDA

               teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. mail 2010,

               KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,

               VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,

               VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,

               PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,

               VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,

               SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,

               KINNITADES VEEL KORD, et käesolev leping hõlmab Euroopa Liidu kõigi liikmesriikide kodanikke, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, julgeolekul ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

               (1)Pealkirjas ja artikli 3 lõikes 5, artikli 6 lõikes 1 ning artikli 8 lõikes 7 asendatakse sõna „ühendus“ sõnaga „liit“.

               (2)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.

               (3)Artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „Euroopa Liidu kodanikud võivad viibida Antigua ja Barbuda territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“

               (4)Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Antigua ja Barbuda kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvestamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Antigua ja Barbuda kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“

               (5)Artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad „kolme kuu“ sõnadega „90 päeva“ ning sõna „ühenduse“ asendatakse sõnaga „liidu“.

               (6)Artikli 8 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“

               Artikkel 2

               Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.

               Käesolev leping on koostatud … [koht] … [kuupäev] … [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Euroopa Liidu nimel

               Antigua ja Barbuda nimel

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA

               On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Antigua ja Barbuda ametiasutused muudaksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.

               Ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibitud päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ________