               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.2.2020
            COM(2020) 70 final
            2020/0030(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS

               liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

               SELETUSKIRI

               Euroopa Liidu toimimise lepingus on sätestatud, et liikmesriigid käsitlevad oma majanduspoliitikat ja edendavad tööhõivet ühise huvi küsimusena ning kooskõlastavad oma tegevust nõukogus. Lepinguga on ette nähtud, et nõukogu peab vastu võtma tööhõivesuunised (artikkel 148), ning täpsustatud, et need peavad olema kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega (artikkel 121).

               Majanduspoliitika üldsuunised jäävad kehtima pikemaks perioodiks, kuid tööhõivesuunised tuleb koostada igal aastal. Need suunised võeti esimest korda koos (koondpakett) vastu 2010. aastal, et toetada strateegiat „Euroopa 2020“. Koondsuunised jäid samaks kuni 2014. aastani. Muudetud koondsuunised võeti vastu 2015. aastal. 2018. aastal viidi tööhõivesuunised vastavusse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 2017. aasta novembris välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtetega; eesmärk oli juhtida reforme riikide tasandil ja olla suunanäitajaks uuendatud lähenemisprotsessil kogu Euroopas. Suuniseid 2019. aastal ei muudetud. Lisaks sellele, et need suunised määravad liikmesriikide poliitika kooskõlastamise ulatuse ja suuna, koostatakse nende alusel ka vastavate valdkondade riigipõhised soovitused. Tööhõivesuunised esitatakse koos majanduspoliitika üldsuunistega nõukogu otsusena liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (koondsuuniste II osa).

               Liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniseid on muudetud, et võtta neis arvesse iga-aastase jätkusuutliku majanduskasvu strateegia nelja mõõdet ja eelkõige keskkonnakestlikkuse mõõdet, narratiivi tugeva sotsiaalse Euroopa ehitamisest õiglase ülemineku jaoks ning ÜRO kestliku arengu eesmärke.

               Muudetud tööhõivesuunised on järgmised.

               Suunis 5. Tööjõunõudluse suurendamine

               Suunis 6. Tööjõupakkumise edendamine ning tööhõivele, oskustele ja pädevustele juurdepääsu parandamine

               Suunis 7. Tööturgude toimimise parandamine ja sotsiaaldialoogi tulemuslikumaks muutmine

               Suunis 8. Kõigi jaoks võrdsete võimaluste edendamine, sotsiaalse kaasatuse toetamine ja vaesuse vastu võitlemine

               2020/0030 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 148 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  1
               ,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  2
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  3
               ,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust
                  4

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liikmesriigid ja liit peavad välja arendama kooskõlastatud strateegia tööhõive kohta ning eelkõige kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelise tööjõu ja majanduse arengule reageerivate tööturgude edendamise kohta, et täita Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärk saavutada täielik tööhõive ja sotsiaalne progress, tasakaalustatud majanduskasv ning kõrgetasemeline keskkonnakaitse ja keskkonna kvaliteedi parandamine. Liikmesriigid peavad käsitama tööhõive edendamist ühist huvi pakkuva valdkonnana ja kooskõlastama nõukogus oma sellealased meetmed, võttes samas arvesse tööturu osapoolte kohustustega seotud riigisiseseid tavasid.

               (2)Liit peab võitlema sotsiaalse tõrjutuse ja diskrimineerimise vastu ning edendama sotsiaalset õiglust ja kaitset, samuti seisma naiste ja meeste võrdõiguslikkuse, põlvkondade solidaarsuse ja lapse õiguste kaitse eest. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 9 peab liit oma poliitika ja meetmete kindlaksmääramisel ja rakendamisel arvesse võtma kõrge tööhõivemäära edendamise, piisava sotsiaalkaitse tagamise, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse ja koolituse kõrge tasemega seotud nõudeid.

               (3)Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga (edaspidi „ELi toimimise leping“) on liit välja töötanud majandus- ja tööhõivepoliitika koordineerimise vahendid ning neid rakendanud. Käesolevad liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised ning liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuunised, mis on esitatud nõukogu soovituses (EL) 2015/1184,
                  5
                on osa neist vahenditest ja moodustavad koondsuunised. Nende alusel suunatakse poliitika elluviimist liikmesriikides ja liidus, võttes arvesse liikmesriikide vastastikust sõltuvust. Sellest tulenevad Euroopa ja liikmesriikide kooskõlastatud poliitikameetmed ja reformid peaksid moodustama sobiva kestliku üldise majandus- ja tööhõivepoliitika, mis omakorda peaks tekitama positiivset ülekanduvat mõju.

               (4)Tööhõivepoliitika suunised on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, kehtivate liidu õigusaktidega ja mitmesuguste liidu algatustega, sh nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovitus noortegarantii loomise kohta,
                  6
                nõukogu 15. veebruari 2016. aasta soovitus, mis käsitleb pikaajaliste töötute integreerimist tööturule,
                  7
                nõukogu 19. detsembri 2016. aasta soovitus oskuste täiendamise meetmete kohta,
                  8
                nõukogu 15. märtsi 2018. aasta soovitus kvaliteetse ja tõhusa õpipoisiõppe Euroopa raamistiku kohta,
                  9
                nõukogu 22. mai 2018. aasta soovitus võtmepädevuste kohta elukestvas õppes,
                  10
                nõukogu 22. mai 2019. aasta soovitus kvaliteetsete alusharidus- ja lapsehoiusüsteemide kohta
                  11
                ning nõukogu 8. novembri 2019. aasta soovitus, milles käsitletakse juurdepääsu sotsiaalkaitsele
                  12
               .

               (5)Euroopa poolaasta koondab need mitmesugused vahendid majandus- ja tööhõivepoliitika lõimitud mitmepoolse koordineerimise ja järelevalve üldiseks raamistikuks. Euroopa poolaastasse on keskkonnakestlikkuse, tootlikkuse, õigluse ja stabiilsuse poole püüdlemisel lõimitud ka Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtted, mille alla kuulub tugev koostöö sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna ja muude sidusrühmadega. Sellega toetatakse kestliku arengu eesmärkide saavutamist
                  13
               . Liidu ja liikmesriikide tööhõive- ja majanduspoliitika peaks käima käsikäes Euroopa üleminekuga kliimaneutraalsele, keskkonnakestlikule ja digitaalsele majandusele, ning sellega tuleks samal ajal parandada konkurentsivõimet, edendada innovatsiooni, sotsiaalset õiglust ja võrdseid võimalusi ning võidelda ebavõrdsuse ja piirkondlike erinevuste vastu.

               (6)Kliimamuutused ja keskkonnaga seotud probleemid, üleilmastumine, digiüleminek ja demograafilised muutused muudavad Euroopa majandust ja ühiskonda. Liit ja selle liikmesriigid peaksid tegema koostööd, et tulemuslikult tegeleda nende struktuursete teguritega ja vajaduse korral kohandada olemasolevaid süsteeme, tunnistades liikmesriikide majanduse ja tööturgude ning nendega seotud poliitika tihedat vastastikust sõltuvust. Selleks tuleb nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil võtta kooskõlastatud, ulatuslikke ja tulemuslikke poliitikameetmeid kooskõlas ELi toimimise lepinguga ja liidu sätetega majandusjuhtimise kohta. Selliste poliitikameetmetega tuleks hoogustada kestlikke investeeringuid ning võtta uuendatud kohustus viia ellu asjakohaselt järjestatud struktuurireformid, mis parandavad tootlikkust, majanduskasvu, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, ülespoole suunatud lähenemist, vastupanuvõimet ning eelarvepoliitiliste kohustuste täitmist. Neis tuleks ühendada pakkumise ja nõudlusega seotud meetmed, võttes samal ajal arvesse nende keskkonna- ja tööhõivealast ning sotsiaalset mõju.

               (7)Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon on allkirjastanud institutsioonide ühise teadaande Euroopa sotsiaalõiguste samba kohta
                  14
               . Sambasse on koondatud kakskümmend põhimõtet ja õigust, et toetada hästi toimivaid ja õiglaseid tööturge ja sotsiaalhoolekande süsteeme; need on jaotatud kolme kategooriasse: võrdsed võimalused ja juurdepääs tööturule, õiglased töötingimused ning sotsiaalkaitse ja kaasatus. Need põhimõtted ja õigused suunavad meie strateegiat ning tagavad, et kliimaneutraalsusele, keskkonnakestlikkusele ja digitaaltehnoloogiale minnakse üle ning demograafilised muutused toimuvad sotsiaalselt ausatel ja õiglastel alustel. Sammas on võrdlusraamistik, mille alusel jälgida liikmesriikide tööhõive- ja sotsiaalnäitajaid, edendada riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi reforme ning sobitada tänapäeva majanduses kokku sotsiaal- ja turuküsimused, muu hulgas ka sotsiaalmajanduse edendamise kaudu.

               (8)Tööturureformide, sealhulgas riikide palgakujundusmehhanismide reformide puhul tuleks järgida riigi sotsiaaldialoogi pidamise tavasid ning võimaldada põhjalikult arvesse võtta sotsiaalmajanduslikke küsimusi, sealhulgas seda, kuidas parandada kestlikkust, konkurentsivõimet, innovatsiooni, töökohtade loomist, elukestva õppe ja koolituspoliitikat, töötingimusi, haridust ja oskusi, rahvatervist ning reaaltulu.

               (9)Liikmesriigid ja liit peaksid tagama, et muutused toimuvad ausatel ja sotsiaalselt õiglastel alustel ning tugevdavad püüdlusi kaasava ja vastupanuvõimelise ühiskonna suunas, kus inimesed on kaitstud ja suudavad muutusi ette näha ja nendega toime tulla ning kus nad saavad ühiskonnas ja majanduses aktiivselt osaleda. Mis tahes vormis diskrimineerimise vastu tuleks välja astuda. Kõigile tuleks tagada juurdepääs ja võimalused ning vähendada tuleks (ka laste) vaesust ja sotsiaalset tõrjutust, tagades eelkõige tööturu ja sotsiaalkaitsesüsteemide hea toimimise ning kõrvaldades hariduse omandamise, koolituse saamise ja tööturul osalemise takistused, sealhulgas investeerides alusharidusse ja lapsehoidu. Õigeaegne ja võrdne juurdepääs taskukohastele tervishoiuteenustele, sealhulgas ennetavatele ja tervise edendamise meetmetele on vananevas ühiskonnas eriti oluline. Tuleks paremini ära kasutada puuetega inimeste potentsiaali majanduskasvu ja sotsiaalsesse arengusse panustamisel. Sedavõrd, kuidas liidu töökohtadel juurduvad uued majandus- ja ärimudelid, muutuvad ka töösuhted. Liikmesriigid peaksid tagama, et uutest töövormidest tulenevate töösuhete puhul säiliks ja tugevneks Euroopa sotsiaalmudel.

               (10)Koondsuunised peaksid olema aluseks riigipõhistele soovitustele, mida nõukogu võib liikmesriikidele esitada. Liikmesriigid peaksid kõigiti kasutama Euroopa Sotsiaalfond+-i ja muid liidu fonde, sealhulgas õiglase ülemineku fondi ja InvestEU fondi, et soodustada tööhõivet, sotsiaalseid investeeringuid, sotsiaalset kaasatust ja juurdepääsetavust ning edendada tööjõu täiend- ja ümberõppe võimalusi, elukestvat õpet ning kvaliteetset haridust ja koolitust kõigile, sealhulgas digikirjaoskust ja muid digioskusi. Olgugi et koondsuunised on adresseeritud liikmesriikidele ja liidule, tuleks neid rakendada koostöös kõigi liikmesriigi, piirkondliku ja kohaliku tasandi ametiasutustega, tehes tihedalt koostööd parlamentide, sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna esindajatega.

               (11)Tööhõivekomitee ja sotsiaalkaitsekomitee peaksid kooskõlas oma vastavate aluslepingust lähtuvate volitustega jälgima, kuidas tööhõivepoliitika suuniseid võetakse asjaomase poliitika rakendamisel arvesse. Nimetatud komiteed ning teised majandus- ja sotsiaalpoliitika koordineerimises osalevad nõukogu ettevalmistavad asutused peaksid tegema tihedat koostööd. Tuleks jätkata Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelist poliitikadialoogi, eelkõige liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste osas.

               (12)Sotsiaalkaitsekomiteega on konsulteeritud,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Võetakse vastu liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised, mis on esitatud lisas. Nimetatud suunised on osa koondsuunistest.

               Artikkel 2

               Liikmesriigid võtavad lisas esitatud suuniseid arvesse oma tööhõivepoliitikas ja reformikavades, millest antakse aru vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 148 lõikele 3.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (2)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (3)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (4)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (5)

                        Nõukogu 14. juuli 2015. aasta soovitus (EL) 2015/1184 liikmesriikide ja Euroopa Liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (ELT L 192, 18.7.2015, lk 27).

                     (6)

                        ELT C 120, 26.4.2013, lk 1.

                     (7)

                        ELT C 67, 20.2.2016, lk 1.

                     (8)

                        ELT C 484, 24.12.2016, lk 1.

                     (9)

                        ELT C 153, 2.5.2018, lk 1.

                     (10)

                        ELT C 189, 4.6.2018, lk 1–13.

                     (11)

                        ELT C 189, 5.6.2019, lk 4–14.

                     (12)

                        ELT C 387, 15.11.2019, lk 1–8.

                     (13)

                        ÜRO resolutsioon A/RES/70/1.

                     (14)

                        ELT C 428, 13.12.2017, lk 10.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.2.2020
            COM(2020) 70 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

               LISA

               Suunis 5. Tööjõunõudluse suurendamine

               Liikmesriigid peaksid aktiivselt edendama kestlikku sotsiaalset turumajandust ning hõlbustama ja toetama investeerimist kvaliteetsete töökohtade loomisse. Selleks peaksid nad vähendama takistusi, millega ettevõtjad inimeste töölevõtmisel kokku puutuvad, edendama vastutustundlikku ettevõtlust ja tegeliku füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemist ning eelkõige toetama mikro- ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate loomist ja kasvu, luues selleks muu hulgas juurdepääsu rahastamisele. Liikmesriigid peaksid tõukama aktiivselt tagant sotsiaalmajanduse arengut, edendama sotsiaalset innovatsiooni ja sotsiaalseid ettevõtteid ning soodustama neid uuenduslikke töövorme, luues kvaliteetseid töövõimalusi ja sotsiaalseid hüvesid kohalikul tasandil.

               Maksukoormus tuleks suunata tööjõu maksustamise asemel muudele maksustamisallikatele, mis toetaksid paremini tööhõivet ja kaasavat majanduskasvu ning oleksid samal ajal kooskõlas kliima- ja keskkonnaeesmärkidega; ümbersuunamisel tuleks võtta arvesse maksusüsteemi ümberjaotavat mõju ning tagada samas tulu säilimine asjakohase sotsiaalkaitse pakkumiseks ja majanduskasvu soodustavate kulutuste tegemiseks.

               Liikmesriigid, kus on olemas riiklikud mehhanismid seadusjärgse miinimumpalga kehtestamiseks, peaksid tagama, et sotsiaalpartnerid on läbipaistval ja prognoositaval viisil kaasatud, et viia palgad vastavusse tootlikkuse arenguga ning tagada, et need oleksid õiglased ja võimaldaksid inimväärset elatustaset, kusjuures ülespoole suunatud lähenemise saavutamiseks tuleks pöörata erilist tähelepanu madalama ja keskmise sissetulekuga rühmadele. Nende mehhanismide puhul tuleks arvesse võtta piirkondade ja sektorite majandustulemusi. Liikmesriigid peaksid palgakujunduse eesmärgil edendama sotsiaaldialoogi ja kollektiivläbirääkimisi. Liikmesriigid ning sotsiaalpartnerid peaksid riiklikest tavadest lähtuvalt tagama, et kõigil töötajatel oleks õigus piisavale ja õiglasele palgale, mida võimaldavad kollektiivlepingud või seadusjärgsed asjakohased miinimumpalgad, mille puhul on arvesse võetud nende mõju konkurentsivõimele, töökohtade loomisele ja palgavaesusele.

               Suunis 6. Tööjõupakkumise edendamine ning tööhõivele, oskustele ja pädevustele juurdepääsu parandamine

               Tehnoloogilisi ja keskkonnaalaseid üleminekuid ning demograafilisi muutusi arvestades peaksid liikmesriigid panema rõhku kestlikkusele, tootlikkusele, tööhõivele ja inimkapitalile ning seisma selle eest, et inimestel oleksid asjakohased teadmised, oskused ja pädevused kogu elu jooksul, et nad saaksid täita tööturu praegusi ja tulevasi vajadusi. Samuti tuleks liikmesriikidel kohandada oma haridus- ja koolitussüsteeme ning neisse investeerida, et pakkuda kvaliteetset ja kaasavat haridust, sealhulgas kutseharidust ja -koolitust. Liikmesriigid peaksid tegema koostööd sotsiaalpartnerite, haridus- ja koolitusasutuste, ettevõtjate ja teise sidusrühmadega, et kõrvaldada haridus- ja koolitussüsteemide struktuursed puudused, parandada nende kvaliteeti ja vastavust tööturule ning võimaldada keskkonnaalast üleminekut. Erilist tähelepanu tuleks pöörata küsimustele, mis on seotud õpetaja elukutsega. Kõik õppijad peaksid saama haridus- ja koolitussüsteemide abil võtmepädevused, sealhulgas põhi- ja digioskused ning valdkonnaülesed pädevused, mis aitaksid neil hilisemas elus paremini kohaneda. Liikmesriigid peaksid püüdma tagada koolitusõiguste ülekandmise karjäärimuudatuste jooksul, sealhulgas vajaduse korral individuaalsete õppekontode kaudu. Nad peaksid võimaldama igaühel tööturu vajadusi ette näha ja nendega paremini kohaneda, eelkõige pideva ümberõppe ja oskuste täiendamise kaudu, ning seega toetama ausate ja õiglaste üleminekute võimaldamist kõigile, parandama sotsiaalseid tulemusi, kõrvaldama tööturu puudujääke ning parandama majanduse üldist vastupanuvõimet vapustustele.

               Liikmesriigid peaksid edendama kõigi võrdseid võimalusi, pöörates tähelepanu ebavõrdsusele haridus- ja koolitussüsteemides ning pakkudes sealhulgas juurdepääsu kvaliteetsele alusharidusele. Nad peaksid tõstma üldist haridustaset, vähendama haridussüsteemist varakult lahkuvate noorte arvu, suurendama juurdepääsu kolmanda taseme haridusele ja selle läbimist ning suurendama täiskasvanute osalemist jätkuõppes, kaasates eelkõige ebasoodsa taustaga õppijaid, kes on kõige vähem kvalifitseeritud. Võttes arvesse digitaalse, keskkonnahoidliku ja vananeva ühiskonna uusi vajadusi, peaksid liikmesriigid tugevdama tööpõhist õpet oma kutsehariduse ja -koolituse süsteemides (sealhulgas kvaliteetse ja tulemusliku õpipoisiõppe kaudu) ning suurendama loodusteaduste, tehnoloogia ning inseneriteaduste ja matemaatika valdkonna lõpetajate arvu nii keskmise taseme kutsehariduses ja -koolituses kui ka kolmanda taseme hariduses. Lisaks peaksid liikmesriigid suurendama kolmanda taseme hariduse ja teadusuuringute vastavust tööturu vajadustele, parandama oskuste jälgimist ja prognoosimist, muutma oskused nähtavamaks ja kvalifikatsioonid võrreldavamaks, sealhulgas välismaal omandatud oskused ja kvalifikatsioonid, samuti suurendama väljaspool formaalset haridust ja koolitust omandatud oskuste ning pädevuste tunnustamise ja valideerimise võimalusi. Nad peaksid ajakohastama ning suurendama paindliku kutsealase täiendõppe ja -koolituse pakkumist ja juurutamist. Liikmesriigid peaksid toetama ka seda, et väheste oskustega täiskasvanud säilitaksid pikaajalise tööalase konkurentsivõime või suurendaksid seda, ning parandama selleks juurdepääsu kvaliteetsetele õpivõimalustele ja nende kasutamist, rakendades oskuste täiendamise meetmeid, sealhulgas hinnates oskusi, viies hariduse ja koolituse pakkumise kooskõlla võimalustega tööturul ning valideerides ja tunnustades omandatud oskusi.

               Liikmesriigid peaksid pakkuma töötutele ja tööturult eemalejäänud isikutele tõhusat, õigeaegset, koordineeritud ja vajadusekohast abi, mis seisneb tööotsingute, koolituse, ümberkvalifitseerumise ning muude tugiteenuste kättesaadavuse toetamises. Selleks et märkimisväärselt vähendada ja ennetada pikaajalist ja struktuurset töötust, tuleks võimalikult kiiresti rakendada terviklikke strateegiaid, mis hõlmavad põhjaliku individuaalset olukorra hindamist pärast inimesetöötuks jäämist. Noorte töötusega ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte probleemiga tuleks jätkuvalt tegeleda, ning hoida ära haridussüsteemist varakult lahkumist ja parandada struktuurselt üleminekut hariduselust tööellu, mille alla kuulub ka noortegarantii
                  1
                täielik rakendamine.

               Liikmesriigid peaksid püüdma kõrvaldada tööturul osalemist takistavaid asjaolusid ja pakkuma stiimuleid tööturul osalemiseks, seda eelkõige väikese sissetulekuga inimestele ning isikutele, kes on leibkonna teine palgasaaja või tööturult kõige rohkem kõrvale jäänud. Liikmesriigid peaksid toetama töökeskkonna kohandamist puudega inimestele, tehes seda muu hulgas suunatud rahalise toetuse ja teenuste abil, mis võimaldavad neil inimestel tööturul ja ühiskonnas osaleda.

               Liikmesriigid peaksid tagama soolise võrdõiguslikkuse ja naiste ulatuslikuma osalemise tööturul, sealhulgas tuleks tagada meeste ja naiste võrdsed võimalused ja karjäärivõimalused ning kaotada tõkked naiste osalemiseks juhtimises kõigil otsustustasanditel. Vähendada tuleks soolist palgalõhet. Tuleks tagada võrdne tasu võrdse või võrdväärse töö eest ning töötasu läbipaistvus. Tuleks edendada nii naiste kui ka meeste töö-, pere- ja eraelu ühitamist, eelkõige võimaldada juurdepääs taskukohastele kvaliteetsetele pikaajalise hoolduse ning alushariduse- ja lapsehoiuteenustele. Liikmesriigid peaksid tagama, et vanematel ja teistel hoolduskohustustega inimestel oleks juurdepääs sobilikule perepuhkusele ja paindlikule töökorraldusele, et tasakaalustada töö-, pere- ja eraelu ning edendada nende õiguste tasakaalustatud kasutamist naiste ja meeste vahel.

               Suunis 7. Tööturgude toimimise parandamine ja sotsiaaldialoogi tulemuslikumaks muutmine

               Selleks et saada kasu dünaamilisest ja tootlikust tööjõust, uutest tööviisidest ning ärimudelitest, peaksid liikmesriigid tegema sotsiaalpartneritega koostööd õiglaste, läbipaistvate ja prognoositavate töötingimuste osas, nii et õigused ja kohustused oleksid tasakaalus. Nad peaksid vähendama ja ennetama segmenteerumist tööturul, võitlema deklareerimata töö vastu ning toetama üleminekut avatud töövormidele. Tööhõivekaitse-eeskirjad, tööõigus ja asutused peaksid tagama sobiva värbamiskeskkonna ja tööandjatele vajaliku paindlikkuse, et neil oleks võimalik kiiresti kohaneda majanduskeskkonna muutustega, säilitades seejuures töötajaile nõuetekohase kaitstuse ning tervisliku, ohutu ja hästi kohandatud töökeskkonna, kaitstes töötajate õigusi ja tagades sotsiaalkaitse. Hoiduda tuleks töösuhetest, mille tulemuseks on ebakindlad töötingimused, sealhulgas platvormitöötajate puhul, samuti tuleks võidelda ebatüüpiliste lepingute kuritarvitamise vastu. Ebaõiglase töölt vabastamise korral tuleks tagada juurdepääs tõhusale ja erapooletule vaidluste lahendamisele ning õigus heastamisele, sealhulgas piisav hüvitis.

               Poliitikameetmete eesmärk peaks olema parandada ja toetada tööturul osalemist, tööturu pakkumise ja nõudluse omavahelist vastavusse viimist ning üleminekuid. Liikmesriigid peaksid aktiveerima tööturul osaleda saavaid inimesi ja pakkuma neile võimalusi. Liikmesriigid peaksid muutma aktiivse tööturupoliitika tulemuslikumaks, parandades selle otstarbekohasust, selle alusel sihtrühmadega tehtavat tööd, selle ulatust ning sidudes selle paremini sissetulekutoetusega töötutele, kui nad otsivad tööd, võttes arvesse nende õigusi ja kohustusi. Liikmesriikide eesmärk peaks olema avalike tööturuasutuste tõhusam ja tulemuslikum tegevus, et tagada tööotsijatele nende toetamiseks õigeaegsed ja nende vajadustele kohandatud teenused, toetades tööturu nõudlust ja rakendades tulemuspõhist juhtimist.

               Liikmesriigid peaksid kooskõlas töötute sissemaksete ja riiklike toetuskõlblikkuse eeskirjadega tagama töötutele mõistliku kestusega piisavad töötushüvitised. Sellised hüvitised ei tohiks pärssida kiiret tööle naasmist ja nendega peaksid kaasnema aktiivse tööturupoliitika meetmed.

               Õppijate ja töötajate liikuvust tuleks piisavalt toetada, et suurendada tööalast konkurentsivõimet ja oskusi ning kasutada täielikult ära Euroopa tööturu potentsiaal, tagades samal ajal õiglased tingimused kõigile, kes osalevad piiriüleses tegevuses, ning tugevdades riikide haldusasutuste halduskoostööd liikuvate töötajatega seotud küsimustes. Tuleks kõrvaldada liikuvusega seotud takistused, mis esinevad haridus- ja koolitusvaldkonnas, tööandja- ja personaalpensionide ülekandmisel ja kvalifikatsioonide tunnustamisel, ning lihtsustada kvalifikatsioonide tunnustamist. Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid, et haldusmenetlused ei oleks tööleasumisel tarbetuks tõkkeks teistest liikmesriikidest pärit töötajatele, sealhulgas piiriülestele töötajatele. Liikmesriigid peaksid ka vältima kehtivate reeglite kuritarvitamist ja tegelema teatavates piirkondades probleemse ajude äravoolu algpõhjustega, tehes seda muu hulgas asjakohaste regionaalarengu meetmete abil.

               Tuginedes olemasolevatele riiklikele tavadele ning selleks, et muuta sotsiaaldialoog tulemuslikumaks ja parandada sotsiaalmajanduslikke tulemusi, peaksid liikmesriigid tagama sotsiaalpartnerite õigeaegse ja sisulise kaasamise tööhõive-, sotsiaal- ja asjakohasel juhul majandusreformide ning -poliitika kavandamisse ja rakendamisse, toetades muu hulgas sotsiaalpartnerite suutlikkuse suurendamist. Liikmesriigid peaksid soodustama sotsiaaldialoogi ja kollektiivläbirääkimisi. Sotsiaalpartnereid tuleks kannustada pidama läbirääkimisi kollektiivlepingute üle ja sõlmima neid olulistes küsimustes, austades täielikult nende sõltumatust ja kollektiivse tegutsemise õigust.

               Asjakohasel juhul ja tuginedes olemasolevatele riiklikele tavadele, peaksid liikmesriigid võtma arvesse asjaomaste kodanikuühiskonna organisatsioonide kogemusi tööhõive- ja sotsiaalküsimustes.

               Suunis 8. Kõigi jaoks võrdsete võimaluste edendamine, sotsiaalse kaasatuse toetamine ja vaesuse vastu võitlemine

               Liikmesriigid peaksid edendama kõigile avatud kaasavat tööturgu, võttes tõhusad meetmed, millega võideldakse igasuguse diskrimineerimise vastu ja edendatakse tööturul alaesindatud rühmade võrdseid võimalusi, pöörates nõuetekohast tähelepanu piirkondlikule ja territoriaalsele mõõtmele. Nad peaksid tagama võrdse kohtlemise tööhõive, sotsiaalkaitse, tervishoiu ja pikaajalise hoolduse, hariduse ning kaupadele ja teenustele juurdepääsu vallas, vaatamata soole, rassile või etnilisele päritolule, usule või veendumustele, puudele, vanusele või seksuaalsele sättumusele.

               Liikmesriigid peaksid ajakohastama sotsiaalkaitsesüsteeme, et tagada piisav, tulemuslik, tõhus ja kestlik sotsiaalkaitse inimese kõigis eluetappides, ning edendama sotsiaalset kaasatust ja sotsiaalset ülesliikuvust, stimuleerima tööturul osalemist ning tegelema ebavõrdsuse probleemiga, sealhulgas maksu- ja toetussüsteemide ülesehituse kaudu. Kui täiendada üldisi lähenemisviise valikulistega, on sotsiaalkaitsesüsteemid tulemuslikumad. Sotsiaalkaitsesüsteemide nüüdisajastamisega peaks paranema juurdepääs sotsiaalkaitsele ning selle kvaliteet, piisavus ja kestlikkus.

               Liikmesriigid peaksid arendama ja lõimima aktiivse kaasamise kolme valdkonda: piisav sissetulekutoetus, kaasavad tööturud ning juurdepääs kvaliteetsetele tugiteenustele, mis vastavad individuaalsetele vajadustele. Sotsiaalkaitsesüsteemidega tuleks tagada kõigi piisavate vahenditeta isikute piisav miinimumsissetulekutoetus ning edendada sotsiaalset kaasamist, innustades inimesi aktiivselt osalema tööturul ja ühiskonnas, tehes seda muu hulgas eesmärgipäraste sotsiaalteenuste kaudu.

               Et tagada võrdsed võimalused, on oluline juurdepääs sellistele taskukohastele, kättesaadavatele ja kvaliteetsetele teenustele nagu alusharidus ja lapsehoid, koolipäevajärgne lapsehoid, haridus-, koolitus-, eluaseme- ja tervishoiuteenused ning pikaajaline hooldus. Erilist tähelepanu tuleks pöörata võitlusele vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse, sealhulgas palgavaesuse ja laste vaesuse vastu. Liikmesriigid peaksid tagama, et kõigil, ka lastel, oleks juurdepääs põhiteenustele. Seda vajavatele või haavatavas olukorras isikutele peaksid liikmesriigid tagama juurdepääsu piisavale sotsiaaleluasemele või eluasemetoetusele. Nende teenuste puhul tuleks võtta arvesse puudega inimeste erivajadusi, sealhulgas juurdepääsetavust. Eraldi tuleks võidelda kodutusega.

               Liikmesriigid peaksid tagama õigeaegse juurdepääsu taskukohastele ja kvaliteetsetele ennetavatele ja aktiivraviteenustele ning pikaajalise hoolduse teenustele, tagades samal ajal nende kestlikkuse pikas perspektiivis.

               Pikenevat eluiga ja demograafilisi muutusi arvestades peaksid liikmesriigid tagama töötajatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele pensionisüsteemide piisavuse ja kestlikkuse, pakkudes naistele ja meestele võrdseid võimalusi omandada pensioniõigusi, sealhulgas täiendavate kavade kaudu, et tagada piisav sissetulek. Pensionireforme tuleks toetada meetmetega, millega pikendatakse tööelu, näiteks tõstes tegelikku pensioniiga, ning neid reforme tuleks käsitleda aktiivsena vananemise strateegiate raamistikus. Liikmesriigid peaksid alustama sotsiaalpartnerite ja muude asjaomaste sidusrühmadega konstruktiivset dialoogi ning võimaldama reformide tegemist etapiviisiliselt.

                     (1)
                  ()
                        ELT C 120, 26.4.2013, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.2.2020
            COM(2020) 73 final
            2020/0032(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel rahvusvahelises teraviljanõukogus seoses Serbia Vabariigi ühinemisega 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooniga

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks rahvusvahelises teraviljanõukogus liidu nimel võetav seisukoht seoses Serbia Vabariigi ühinemisega 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooniga.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.1995. aasta teraviljakaubanduse konventsioon

               1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) eesmärk on edendada rahvusvahelist koostööd teraviljakaubanduse kõigis aspektides, aidata laiendada rahvusvahelist teraviljakaubandust ja tagada selles valdkonnas võimalikult vabad kaubavood. Samuti on konventsiooni eesmärk aidata võimalikult suures ulatuses kaasa rahvusvaheliste teraviljaturgude stabiilsuse saavutamisele kõigi liikmete huvides, suurendada maailmas toiduga kindlustatust ning tagada foorum, kus vahetatakse teraviljakaubandusega seotud teavet ja arutatakse liikmete sellealaseid mureküsimusi.

               Konventsioon jõustus 1. juulil 1995.

               Liit on konventsiooni osaline
                  1
               .

               2.2.Rahvusvaheline teraviljanõukogu

               Rahvusvaheline teraviljanõukogu (edaspidi „teraviljanõukogu“) on valitsustevaheline organisatsioon, mis püüab saavutada konventsiooni artiklis 1 esitatud eesmärke. Eelkõige on teraviljanõukogu eesmärk

               (a)edendada rahvusvahelist koostööd teraviljakaubanduse kõigis aspektides;

               (b)aidata laiendada teraviljasektoris toimuvat rahvusvahelist kaubandust ning muuta see avatumaks ja õiglasemaks;

               (c)aidata saavutada rahvusvahelise teraviljaturu stabiilsust, suurendada maailmas toiduga kindlustatust ja toetada selliste riikide arengut, mille majandus sõltub teravilja kaubanduslikust müügist.

               Neid eesmärke püütakse saavutada, muutes turgu läbipaistvamaks turul ja poliitikas toimunud muutuste kohta teabe vahetamise, nende muutuste analüüsimise ja nendealase konsulteerimise teel.

               Praegu on teraviljanõukogus 28 liiget, sh paljud maailma suurimad teraviljatootjad ja -importijad. Peale liidu on liikmeteks muu hulgas Argentina, Austraalia, Kanada, Egiptus, India, Jaapan, Venemaa, Ukraina ja Ameerika Ühendriigid. Liikmete hulgas ei ole Hiina ega Brasiilia.

               Teraviljanõukogu 28 liikmel on kokku 2 000 häält.

               Liidul on 2019./2020. aastal
                  2
                eelarvemenetlustes (vt konventsiooni artikkel 11), st liikmete iga-aastaste osamaksete kindlaksmääramisel, 372 häält.

               Otsuste tegemiseks, st kui toimub hääletamine (vt konventsiooni artikkel 12), on antud 1 000 häält kümnele eksportivale liikmele (sh 245 häält liidule) ja 1 000 häält 18-le importivale liikmele. Tuleb toonitada, et põhimõtteliselt töötab teraviljanõukogu konsensuse alusel ja hääletatakse väga harva.

               Teraviljanõukogu koosolekutel esindab liitu komisjon. Liikmesriigid võivad osaleda teraviljanõukogu koosolekutel, eelkõige selle istungitel.

               2.3.Rahvusvahelise teraviljanõukogu kavandatav õigusakt

               Serbia Vabariik
                  3
                esitas 23. jaanuaril 2020 ametliku taotluse konventsiooniga ühinemiseks. 27. jaanuaril 2020 teavitas rahvusvahelise teraviljanõukogu sekretariaat oma liikmeid Serbia Vabariigi taotlusest.

               Konventsiooni artikli 27 lõike 2 kohaselt on ühinemine avatud kõikide riikide valitsustele teraviljanõukogu poolt asjakohaseks peetavatel tingimustel. Vastavalt konventsiooni kodukorra (edaspidi „kodukord“) artikli 33 punktile d vaatab halduskomitee artikli 27 lõike 2 kohased ühinemistaotlused läbi ja annab nende kohta teraviljanõukogule soovituse.

               Konventsiooni artikli 11 kohaldamisel määratakse kodukorra artikli 33 punkti b kohaselt kindlaks ühinevate riikide hääled (st liikmete iga-aastane osamaks) vastavalt sellele, kui suur on ühinevate riikide kogu teraviljakaubanduse osakaal kõikide rahvusvahelise teraviljanõukogu liikmesriikide kogu teraviljakaubanduses.

               Konventsiooni artikli 12 lõike 1 kohaselt peab teraviljanõukogu määrama kindlaks liikmed, kes on konventsiooni tähenduses eksportivad liikmed ja importivad liikmed, võttes arvesse kõnealuste liikmete teraviljaga kauplemise tavasid ja nende enda seisukohti. Vastavalt sama sätte lõigetele 2 ja 3 määrab teraviljanõukogu kindlaks ka nende hääleõiguse.

               Kuna järgmine teraviljanõukogu koosolek toimub alles 8. juunil 2020, tegi teraviljanõukogu sekretariaat ettepaneku, et teraviljanõukogu kiidaks Serbia Vabariigi ühinemise heaks posti teel hääletades, et võimaldada varasemat ühinemist. Kui rahvusvahelise teraviljanõukogu praegused liikmed ei esita 31. märtsiks 2020 vastuväiteid, jõustub Serbia Vabariigi ühinemine 1. aprillil 2020.

               Kuigi konventsioonis ei ole kehtestatud erieeskirju posti teel hääletamise korra (või kirjaliku menetluse) kohta, ei nõuta konventsiooni artikliga 14, milles käsitletakse teraviljanõukogu otsuseid, et sellised otsused võetaks vastu teraviljanõukogu istungil.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

                  Liit sõlmis 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooni nõukogu otsusega 96/88/EÜ
                     4
                   kehtivusega kuni 30. juunini 1998 ja pärast seda on selle kehtivust korrapäraselt pikendatud. Kooskõlas konventsiooni artikliga 33 pikendatakse konventsiooni iga kord kuni kaheks aastaks. Viimati pikendati konventsiooni rahvusvahelise teraviljanõukogu otsusega 2019. aasta juunis ja see jääb jõusse 30. juunini 2021
                     5
                  .

                  Liit on alati olnud rahvusvahelise teraviljanõukogu aktiivne liige ja toetanud organisatsiooni laiendamist.

                  Serbia Vabariik on oluline põllumajandustoodete tootja, eriti maisi osas, mis on üks rahvusvahelise teraviljanõukogu tegevusega hõlmatud peamisi põllukultuure.

                  Serbia Vabariik esitas ELi liikmeks saamise taotluse 19. detsembril 2009 ja 1. märtsil 2012 andis Euroopa Ülemkogu Serbiale kandidaatriigi staatuse.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on taotleda komisjonile teraviljanõukogu luba kiita heaks Serbia Vabariigi ühinemine konventsiooniga.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  6
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Teraviljanõukogu kavandatav akt suurendab teraviljanõukogu liikmete arvu. Kavandataval õigusaktil on õiguslikud tagajärjed eelkõige seepärast, et see mõjutab otsuste tasakaalu teraviljanõukogus, mille otsuste vastuvõtmiseks on vaja eksportivate ja importivate liikmete häälteenamust, ning see on konventsiooni artikli 14 kohaselt teraviljanõukogu liikmetele siduv.

               Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta kõnealuse leppe institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud põllumajandustoodetega kauplemisega.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 207 esimene lõik.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2020/0032 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel rahvusvahelises teraviljanõukogus seoses Serbia Vabariigi ühinemisega 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooniga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 esimest lõiku koostoimes selle artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) nõukogu otsusega 96/88/EÜ
                  7
                ja konventsioon jõustus 1. juulil 1995. Konventsioon sõlmiti kolmeks aastaks ja seejärel on seda korrapäraselt pikendatud kahe aasta kaupa. Viimati pikendati konventsiooni rahvusvahelise teraviljanõukogu 49. istungil vastuvõetud otsusega 2019. aasta juunis
                  8
                ja see jääb jõusse 30. juunini 2021.

               (2)Konventsiooni artikli 27 lõike 2 kohaselt on ühinemine avatud kõikide riikide valitsustele rahvusvahelise teraviljanõukogu poolt asjakohaseks peetavatel tingimustel.

               (3)Serbia Vabariik esitas 23. jaanuaril 2020 ametliku taotluse konventsiooniga ühinemiseks.

               (4)Euroopa Ülemkogu andis 1. märtsil 2012 Serbiale kandidaatriigi staatuse.

               (5)Serbia Vabariik on oluline teravilja (eelkõige maisi) tootja.

               (6)On asjakohane määrata kindlaks rahvusvahelises teraviljanõukogus liidu nimel võetav seisukoht, sest Serbia konventsiooniga ühinemine on liidu huvides,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni poolt rahvusvahelises teraviljanõukogus liidu nimel võetav seisukoht on kiita heaks Serbia Vabariigi ühinemine 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooniga.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 21, 27.1.1996, lk 47.

                     (2)

                        Teraviljanõukogu töö aluseks on eelarveaasta, mis kestab 1. juulist 30. juunini.

                     (3)

                        Serbia Vabariigi põllumajandus-, metsandus- ja veemajandusministri kirjaga.

                     (4)

                        EÜT L 21, 27.1.1996, lk 47.

                     (5)

                        Nõukogu 17. mai 2019. aasta otsus (EL) 2019/813 (ELT L 133, 21.5.2019, lk 19).

                     (6)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (7)

                        Nõukogu 19. detsembri 1995. aasta otsus 96/88/EÜ teraviljakaubanduse ja toiduabi konventsioonide (mis moodustavad 1995. aasta rahvusvahelise teraviljalepingu) Euroopa Ühenduse poolt heakskiitmise kohta (EÜT L 21, 27.1.1996, lk 47).

                     (8)

                        Nõukogu 17. mai 2019. aasta otsus 2019/813/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel rahvusvahelises teraviljanõukogus võetav seisukoht seoses 1995. aasta teraviljakaubanduse konventsiooni kehtivusaja pikendamisega (ELT L 133, 21.5.2019, lk 19).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.4.2020
            COM(2020) 200 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Portugalile, Hispaaniale, Itaaliale ja Austriale

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Käesolev otsus hõlmab Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „ELSF“) kasutuselevõtmist vastavalt nõukogu määrusele nr 2012/2002 (edaspidi „määrus“) summas 278 993 814 eurot toetuse maksmiseks Portugalile, Hispaaniale, Itaaliale ja Austriale katastroofide tõttu, mis toimusid nimetatud riikides 2019. aastal. Kasutuselevõtmise otsusele on lisatud paranduseelarve projekt nr 4/2020,
                  1
                millega tehakse ettepanek kanda vajalikud assigneeringud 2020. aasta üldeelarvesse nii kulukohustuste kui ka maksetena.

               2.1Portugal – orkaan Lorenzo Assooridel 2019. aasta oktoobris

               Orkaan Lorenzo oli Atlandi troopiline tsüklon, idapoolseim ja Euroopale lähim, mis eales registreeritud. Septembri lõpus arenes see troopilisest lainest 5. kategooria orkaaniks. Võtnud suuna kirdesse, liikus Lorenzo 2. oktoobril 2019 üle Assooride, tekitades tõsist kahju avalikule ja erataristule ning mõjutades inimeste, ettevõtete ja institutsioonide igapäevaelu.

               (1)Portugal esitas taotluse fondist toetuse saamiseks 8. novembril 2019, 12nädalase tähtaja jooksul alates esimeste kahjustuste registreerimisest 2. oktoobril 2019. Taotlus on seotud ühe NUTS 2. tasandi piirkonnaga (Região Autónoma dos Açores) ja see esitati piirkondliku katastroofina määruse artikli 2 lõike 3 alusel.

               (2)Tegemist on looduskatastroofiga ja see kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (3)Portugali ametiasutused hindavad õnnetusest tekkinud otseste kahjude kogusummaks 328,5 miljonit eurot. Taotlus esitati määruse artikli 2 lõikes 3 sätestatud piirkondliku katastroofi sätte alusel, kus määratletakse „piirkondlik looduskatastroof“ looduskatastroofina, mis põhjustab abikõlbliku riigi NUTS 2. tasandi piirkonnas otsest kahju, mis on suurem kui 1,5 % kõnealuse piirkonna SKPst. Äärepoolseimate piirkondade (sh Assoorid) puhul on künnis 1 % piirkonna SKPst. Teatatud otsene kahju moodustab 8,4 % piirkonna SKPst (3 927 miljonit eurot 2016. aasta andmete põhjal) ja ületab seega 1 % künnist. Seepärast on Portugali taotlus kõlblik ELSFist toetuse saamiseks.

               (4)Otsese kahju kogusumma on fondist eraldatava rahalise toetuse arvutamise aluseks. Rahalist toetust võib kasutada ainult määruse artiklis 3 määratletud hädaolukorra- ja päästemeetmeteks.

               (5)Portugal soovis oma taotluses määruse artikliga 4a ette nähtud ettemakset. 11. detsembril 2019 võttis komisjon vastu rakendusotsuse C(2019) 9067, millega nähti ette 10 % ettemakse (821 270 eurot) solidaarsusfondi finantsabi kavandatud summast ja maksti see Portugalile täies ulatuses välja.

               (6)Portugali ametiasutused kirjeldavad oma taotluses katastroofi olemust ja mõju. Assooride piirkondlik elanikkonnakaitse- ja tuletõrjeteenistus valmistus orkaani saabumiseks alates 26. septembrist. Peamine kahju tekkis piirkondades, mis olid eriti avatud tuulele ja lainetele, eelkõige sadamates. Häiritud olid ka vee-, energia- ja sidevõrgud. Kahjustada said teed, lennujaamad, koolid ja haiglad ning muud riigivarad. Selle tulemusena kandsid kahju eraisikud, ettevõtjad, kalandus ja põllumajandus ning turism. Suur kahju rannikukaitse taristule suurendas ohtu elanikkonnale.

               (7)Portugal hindas määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt toetuskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 279,3 miljonit eurot ning esitas meetmete kulud tegevuse laadi järgi. Valdav osa abikõlblikest kuludest (peaaegu 270 miljonit eurot) on seotud transporditaristu, eelkõige sadamate taastamisega.

               (8)Portugali ametiasutused teatasid, et praegu puuduvad andmed rahastamiskõlblike kulude kindlustuskatte kohta.

               (9)Kahju kandnud piirkond kuulub 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vähemarenenud piirkondade kategooriasse. Portugali ametiasutused on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse paigutada struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamistöödeks.

               (10)Mis puutub suurõnnetuse ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust. Portugali taotluses kirjeldatakse lühidalt, et rannikualade majandamise ja rannikukaitse sekkumiste määratlemise aluseks Assooridel on Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus 2002/413/EÜ, milles sätestatakse Euroopa rannikualade integreeritud majandamise strateegia üldpõhimõtted ja valikuvõimalused. Käib töö direktiivi 2007/60/EÜ (üleujutusriski hindamise ja maandamise kohta) rakendamiseks.

               2.2Hispaania – üleujutused Valencia, Murcia, Castilla-La Mancha ja Andaluusia piirkondades 2019. aasta septembris

               Alates 9. septembrist 2019 mõjutas Pürenee poolsaare kaguosa haruldane ilmastikunähtus, mida kirjeldatakse kui „suurel kõrgusel asuvat isoleeritud madalrõhkkonda“ (Depresión Aislada en Niveles Altos, DANA). See nähtus, mida iseloomustavad äärmuslikud vihmasajud ja nendest tulenevad üleujutused, kulmineerus 12.–16. septembri vahel ning kahjustas väga tõsiselt suuri alasid Valencia, Murcia, Castilla-La Mancha ja Andaluusia piirkondades.

               (1)Hispaania esitas taotluse fondist rahalise abi saamiseks 28. novembril 2019, 12nädalase tähtaja jooksul alates esimeste kahjustuste registreerimisest 9. septembril 2019. Taotlus on seotud nelja Hispaania NUTS 2. tasandi piirkonnaga (Valencia, Murcia, Castilla-La Mancha ja Andaluusia) ning see esitati piirkondliku katastroofina määruse artikli 2 lõike 3 alusel. Pärast seda, kui komisjon oli taotlenud lisateavet taotluse täiendamiseks, esitati see 18. detsembril 2019 ja 29. jaanuaril 2020.

               (2)Tegemist on looduskatastroofiga ja see kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (3)Hispaania ametiasutused hindavad õnnetusest tekkinud otseste kahjude kogusummaks 2 269,7 miljonit eurot. Taotlus esitati määruse artikli 2 lõikes 3 sätestatud piirkondliku katastroofi sätte alusel, kus määratletakse „piirkondlik looduskatastroof“ looduskatastroofina, mis põhjustab abikõlbliku riigi NUTS 2. tasandi piirkonnas otsest kahju, mis on suurem kui 1,5 % kõnealuse piirkonna SKPst. Kuna katastroof puudutab mitut piirkonda, kohaldatakse keskmist SKPd, mis on kaalutud kahju osakaaluga igas piirkonnas. Seega moodustab Hispaania teatatud kahju 2,65 % piirkondlikust kaalutud SKPst.

               (4)Otsese kahju kogusumma on fondist eraldatava rahalise toetuse arvutamise aluseks. Rahalist toetust võib kasutada ainult määruse artiklis 3 määratletud hädaolukorra- ja päästemeetmeteks.

               (5)Hispaania soovis oma taotluses määruse artikliga 4a ette nähtud ettemakset. 13. veebruaril 2020 võttis komisjon vastu rakendusotsuse C(2020) 905, millega nähti ette 10 % ettemakse (5 674 336 eurot) solidaarsusfondi finantsabi kavandatud summast ja maksti see Hispaaniale täies ulatuses välja.

               (6)Hispaania ametiasutused kirjeldasid oma taotluses katastroofi olemust ja mõju. Äärmiselt suur sademete hulk ületas viimase 140 aasta tipptasemed ja põhjustas tõsiseid üleujutusi, mis nõudsid 8 inimelu. Tuhanded inimesed tuli kodudest evakueerida ja paigutada hädamajutusse. Katastroof mõjutas rängalt kannatadasaanud piirkondade elanike elutingimusi ning põhjustas olulist füüsilist kahju nii era- kui ka avalikus sektoris. Kahjustada sai maanteede, raudteede ja lennujaamade taristu ning teenused tuli peatada. Erosioon kahjustas veevõrke, kaitsetaristut ja keskkonda. Samuti tabas erosioon randasid ja sai kahjustada rannikutaristu.

               (7)Hispaania hindas määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt toetuskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 650,6 miljonit eurot ning esitas meetmete kulud tegevuse laadi järgi. Suurim osa abikõlblikest kuludest (üle 385 miljoni euro) on seotud puhastustööde kuludega. Suuruselt teine osa on taristu taastamise kulud, mis moodustavad 247 miljonit eurot.

               (8)Hispaania taotlusel esitas Copernicus reageerimismeetmete toetuseks satelliitfotosid.

               (9)Hispaania ametiasutused kinnitasid, et rahastamiskõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (10)Valencia piirkond kuulub 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide enam arenenud piirkondade kategooriasse, ülejäänud kolm piirkonda on nn üleminekupiirkonnad. Hispaania ametiasutused on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse paigutada struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamistöödeks.

               (11)Seoses katastroofiohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisega teatas Hispaania, et ta on ELi üleujutuste direktiivi oma õigusesse üle võtnud ning viinud äsja lõpule esimese etapi koos riskihindamise ja riskikaartide koostamisega. Tulemused on teises etapis läbi vaadatud. Selle läbivaatamise tulemused on heaks kiitnud riiklik elanikkonnakaitse nõukogu. Uued kavad peaksid valmima 2022. aasta detsembris. Lisaks on koostatud elanikkonnakaitse kavad üleujutuste ohu vastu nii riigi tasandil kui ka autonoomsetes piirkondades.

               2.3Itaalia – äärmuslikud ilmastikutingimused 2019. aasta sügisel

               2019. aasta oktoobri lõpus ja novembris mõjutasid mitmed omavahel seotud äärmuslikud ilmastikunähtused suuremat osa Itaalia territooriumist põhjast lõunasse, põhjustades üleujutuste ja maalihete tagajärjel suurt kahju ning kulmineerudes Veneetsia üleujutustega.

               (1)
                     Itaalia esitas taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist 10. jaanuaril 2020, 12nädalase tähtaja raames pärast esimeste kahjustuste registreerimist 20. oktoobril 2019.

               (2)
                     Tegemist on looduskatastroofiga ja see kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (3)
                     Taotluse esitamisel lähtuti suure looduskatastroofi kriteeriumist, mis on sätestatud määruse artikli 2 lõikes 2. Itaalia ametiasutused hindasid looduskatastroofist tekkinud otseste kahjude kogusummaks 5 619,878 miljonit eurot (ajakohastatud summa). See summa moodustab üle 157 % Itaalia suhtes kohaldatavast solidaarsusfondi vahendite kasutuselevõtmise künnisest (üle 3 miljardi euro suurune kahju 2011. aasta hindades). Seepärast on Itaalia taotlus kõlblik solidaarsusfondilt abi saamiseks.

               (4)
                     Itaalia ei taotlenud ettemaksu.

               (5)
                     Itaalia ametiasutused kirjeldavad oma taotluses üksikasjalikult äärmuslike ilmastikunähtuste põhjustatud purustuste olemust ja ulatust. Katastroof tabas Itaalia territooriumi sõltuvalt asukohast erineva intensiivsuse ja mõjuga elanikkonnale, majandusele ja keskkonnale. Kokku sai kahju 17 piirkonda, millest enim kannatasid Veneto, Piemonte, Liguuria, Sitsiilia ja Emilia Romagna. Ainuüksi Veneto ja eelkõige Veneetsia linnas toimunud ränga üleujutuse arvele langes peaaegu kolmandik (1,8 miljardit eurot) kogukahjust. Vähem said kannatada Abruzzo, Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania, Friuli Venezia-Giulia, Lazio, Toscana ja Bolzano autonoomne provints. Kõige vähem said kannatada Marche, Valle d’Aosta ja Trento autonoomne provints.

               Katastroofi tõttu tekkinud maalihked ja langenud puud põhjustasid eelkõige suuri häireid maanteevõrgustikus riigi, maakonna, provintsi ja omavalitsuse tasandil, mille tulemusena puudus juurdepääs mitmele eraldatud omavalitsusele mägedes ja rannikul. Enamikus piirkondades oli häiritud jõevõrgustik ning tekkisid pinnase liikumised kallakutel, maalihked ja üleujutused. Koolide ja muude avalike teenuste toimimine oli häiritud. Kuni 200 km/h tuulepuhangud põhjustasid märkimisväärset kahju metsades (ligikaudu 8,5 miljonit kuupmeetrit puitu), mis mõjutas tõsiselt metsamajandust ja turismi. Venetos kannatasid kahju ligikaudu 130 Natura 2000 raames kaitstud ala rohkem kui 414 000 hektaril. Peaaegu kõigis piirkondades teatati üldkasutatavate hoonete ja eramajade üleujutustest. Suured kahjud tekkisid põllumajanduses, otsest kahju said põllumajandusrajatised (kasvuhooned, masinad). Kanalisatsioonisüsteemide reoveepuhastid ummistusid. Tekkisid elektri- ja gaasivõrgu katkestused.

               Venetos tekitasid üleujutused tohutut kahju avalikule ja eraomandile, kaubandus- ja tööstustegevusele ning teenindussektorile. Veepinna kõrgtase, mis oli üle 187 cm merepinnast, põhjustas üleujutusi üle 85 %-s Veneetsia linnast. Kõrgvee lained kahjustasid märkimisväärselt Veneetsia ajaloolise keskuse kunsti- ja kultuuripärandit ning loendamatuid varasid laguuni peamistel saartel, sealhulgas kunstiteoseid ning olulisel määral raamatuid, käsikirju ja arhiive. Umbes 75 ajaloolise kiriku üleujutamine põhjustas struktuurikahjustusi, mõjutas sisustust ja ulatuslikku arhiivipärandit. Lisaks said Veneetsia veetranspordisüsteemis viga paljud maabumisrajatised, parvlaevad ja kiirpaadid. Kahjustada said elektri- ja elektroonikaseadmed.

               Piemontes tabas katastroof enam kui 800 omavalitsust. Liguurias põhjustas see üleujutusi ja maalihkeid, mis kahjustasid eelkõige teedevõrku. Sitsiilias põhjustas see tõsiseid tagajärgi teenuste osutamisele ning põllumajandus- ja tootmistegevuse katkemisest tingitud majanduslikku kahju. Emilia-Romagna jõevõrgustiku üleujutused põhjustasid kaldaerosiooni, üleujutusi ning kraavide ja kanalite ülevoolu, mis kahjustas elamurajoone, tootmisrajatisi, jõekalda kaitserajatisi ja hüdraulilisi rajatisi. Tormid kahjustasid märkimisväärselt ka rannikukaitserajatisi, hävitades peaaegu täielikult rannikut kaitsva kunstliku luite. Mägistel aladel esines maaerosiooni ja maalihkeid, mis avaldas suurt mõju teedevõrgule.

               (6)
                     Komisjoni analüüsi kohaselt võib taotlusega hõlmatud perioodil toimunud ilmastikutingimusi pidada nii meteoroloogilisest kui ka hüdroloogilisest seisukohast üheks sündmuseks. Itaalia ametiasutuste väidetud kahju geograafiline ulatus ja suurusjärk tunduvad usutavad.

               (7)
                     Itaalia hindas määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt rahastamiskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks üle 1 110,1 miljoni euro ning esitas meetmete kulud tegevuse laadi järgi. Suurim osa rahastamiskõlblikest kuludest (üle 479 miljoni euro) on seotud kaitserajatiste taastamise ja kultuuripärandi kaitsmisega. Suuruselt teine osa on esmatähtsa taristu taastamise kulud (465 miljonit eurot).

               (8)
                     Itaalia ametiasutused kinnitasid, et rahastamiskõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (9)
                     17st kahju kandnud piirkonnast viis (Apuulia, Basilicata, Calabria, Campania ja Sitsiilia) kuuluvad 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vähem arenenud piirkondade, Abruzzo üleminekupiirkondade ja ülejäänud enam arenenud piirkondade kategooriasse. Itaalia ametiasutused ei ole komisjonile teatanud kavatsusest suunata struktuuri- ja investeerimisfondide programmidele ettenähtud vahendeid ümber taastamismeetmetele.

               (10)
                     Itaalia ei taotlenud liidu elanikkonnakaitse mehhanismi käivitamist. Ühise hädaolukordade side- ja infosüsteemi (CECIS) kaudu saadeti siiski teatis hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskusele.

               (11)
                     Mis puutub suurõnnetuse ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               2.4Austria – äärmuslikud ilmastikutingimused 2019. aasta novembris

               Austria edelaosa kannatas 11.–23. novembril 2019 tõsiste üleujutuste all, eelkõige Kärnten ja Ida-Tirool. Sündmused tulenesid samadest ilmastikutingimustest, mis põhjustasid Itaalias suure katastroofi. Äärmuslikud ilmastikutingimused põhjustasid olulist kahju elutähtsale avalikule taristule, eramajadele, ettevõtetele ja metsale. Sündmused olid väga sarnased aasta varem toimunutega, ehkki põhjustasid vähem kahju.

               (1)Austria esitas ELSFist rahalise toetuse saamise taotluse 29. jaanuaril 2020, 12nädalase tähtaja raames pärast esimeste kahjustuste registreerimist 11. novembril 2019. 9. märtsil 2020 esitas Austria omal algatusel ajakohastatud teabe, milles hinnati mõjutatud piirkondade kahju veidi suuremaks.

               (2)Tegemist on looduskatastroofiga ja see kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (3)Austria ametiasutused hindavad õnnetusest tekkinud otseste kahjude kogusummaks 93,2 miljonit eurot. Kõnealune summa on oluliselt väiksem kui Austria suhtes 2020. aasta puhul kohaldatav suure looduskatastroofi künnis (2 307,9 miljonit eurot, s.o. 0,6 % Austria kogurahvatulust). Samuti jääb see allapoole piirkondliku katastroofi künnist (1,5 % piirkonna SKPst), kaalutuna mõjutatud piirkondades tekkinud kahju osakaalu alusel. Seega ei ole määruse kohaselt tegemist ei suure looduskatastroofi ega piirkondliku looduskatastroofiga. Kuna katastroof tulenes siiski samadest ilmastikutingimustest, mis põhjustasid ka suure looduskatastroofi Itaalias, esitasid Austria ametiasutused taotluse määruse artikli 2 lõikega 4 ette nähtud rahastamiskõlbliku naaberriigi sätte alusel, mille kohaselt võib ELSFilt abi saada ka selline rahastamiskõlblik riik, mis on kannatanud naabruses asuvas rahastamiskõlblikus riigis toimunud suureks looduskatastroofiks kvalifitseeruva katastroofi tõttu. See tingimus on täidetud.

               (4)Austria ametiasutused ei taotlenud ettemaksu.

               (5)Austria ametiasutused esitasid üksikasjaliku kirjelduse katastroofi mõju kohta. Kõige suurem kahju tekkis Austria kõige lõunapoolseimal Kärnteni liidumaal ja sellega külgnevas Ida-Tirooli provintsis, mis asuvad mõlemad Itaalia piiri ääres Alpide piirkonnas. Salzburgi ja Steiermarki liidumaa kannatasid vähest kahju. Tugevad vihmasajud põhjustasid paljude vooluveekogude üleujutusi, mis kahjustasid peamiselt transporditaristut ja põhjustasid teede sulgemist. Mitmed sillad said tõsiselt kahjustada. Probleemidele lisandusid ebatavaline lumesadu ja laviinid, mis põhjustasid kahju metsandusele. Katkesid raudteeühendused, üle ujutati kodud ja üldkasutatavad hooned, mõned asulad jäid ajutiselt eraldatuks ja katkes elektrivarustus.

               (6)Austria hindas määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt rahastamiskõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 61,3 miljonit eurot ning esitas meetmete kulud tegevuse laadi järgi. Suurim osa rahastamiskõlblikest kuludest (üle 40 miljoni euro) on transpordivõrgu kahjude kõrvaldamise kulud. Pinnaseerosiooni vastaste meetmete kulud moodustavad ligikaudu 13 miljonit eurot.

               (7)Austria ametiasutused kinnitasid, et rahastamiskõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (8)Kahju kandnud piirkonnad kuuluvad 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide enam arenenud piirkondade kategooriasse. Austria ametiasutused märkisid oma taotluses, et nad kavatsevad kasutada Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist rahastatava Austria maaelu arengu programmi vahendeid kaitsemetsade taastamiseks.

               (9)Austria ei taotlenud liidu elanikkonnakaitse mehhanismi käivitamist.

               (10)Mis puutub suurõnnetuse ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               2.5Kokkuvõte

               Eespool esitatud põhjustel vastavad katastroofid, mida kirjeldatakse Portugali, Hispaania, Itaalia ja Austria esitatud taotlustes, määruses sätestatud tingimustele ELSFi kasutuselevõtmiseks.

               3.Rahastamine ELSFi eraldistest 2020. aastal

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020, edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus“),
                  2
                eriti selle artikli 10 kohaselt võib ELSFi kasutada igal aastal mahus 500 000 000 eurot (2011. aasta hindades). Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  3
                punktis 11 on sätestatud ELSFi kasutuselevõtmise kord.

               Et ELSFi loomise keskne põhjus oli solidaarsus, on komisjon seisukohal, et antav abi peaks olema progresseeruv. See tähendab, et senise tava kohaselt peaks abi osatähtsus ELSFi vahendite kasutuselevõtmise korral olema suure loodusõnnetuse künnisest (s.o 0,6 % kogurahvatulust või 3 miljardit eurot 2011. aasta hindades, olenevalt sellest, kumb summa on väiksem) suurema kahju puhul suurem kui künnisest väiksema kahju puhul. Varem kasutatud määr assigneeringute määramiseks suurõnnetustele on 2,5 % kogu otsesest kahjust, mis on fondi kasutuselevõtmise künnisest allpool, ning 6 % kahjust, mis künnist ületab. Piirkondlike õnnetuste ja naabruses paikneva riigi õnnetuse puhul on määr 2,5 %.

               Toetus ei tohi ületada abikõlblike meetmete hinnangulist kogumaksumust. Abi arvutamise metoodika esitati ELSFi aastaaruandes (2002–2003) ning metoodika kiitsid heaks nõukogu ja Euroopa Parlament.

               Portugali, Hispaania, Itaalia ja Austria taotluste ning tekkinud otsese kahju hinnangulise kogusumma alusel on ELSFist antava rahalise abi suurus arvutatud järgmiselt:

                        Liikmesriik

                        Katastroofi liik

                        Otsene kogukahju

                        (miljonites eurodes)

                        Kohaldatud piirkondliku katastroofi künnis
                        [1,5 % SKPst /
                           1 % SKPst äärepoolseimate piirkondade puhul]
                        (miljonites eurodes)

                        Suure looduskatastroofi künnis

                        (miljonites eurodes)

                        Alla künnist jääv 2,5 % otsesest kahjust

                        (eurodes)

                        Künnist ületav 6 % otsesest kahjust

                        (eurodes)

                        Kavandatava abi kogusumma

                        (eurodes)

                        Tehtud ettemaksed

                        (eurodes)

                        PORTUGAL

                        Piirkondlik

                        (artikli 2 lõige 3).

                        328,508

                        39,271

                        –

                        8 212 697

                        –

                        8 212 697

                        821 270

                        HISPAANIA

                        Piirkondlik

                        (artikli 2 lõige 3).

                        2 269,734

                        1 287,076

                        –

                        56 743 358

                        –

                        56 743 358

                        5 674 336

                        ITAALIA

                        Suur

                        (artikli 2 lõige 2).

                        5 619,878

                        –

                        3 585,278

                        89 631 943

                        122 076 039

                        211 707 982

                        –

                        AUSTRIA

                        Naaberriigikriteerium

                        (artikli 2 lõige 4).

                        93,191

                        –

                        –

                        2 329 777

                        –

                        2 329 777

                        –

                        KOKKU

                        278 993 814

               Vastavalt mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 10 lõikele 1 oli 2020. aasta alguses ELSFis kasutuselevõtmiseks kättesaadav kogusumma 1 150 524 045 eurot, mis koosnes 2020. aasta eraldisest 597 546 284 eurot ja 2019. eraldise kasutamata jäänud osast 552 977 761 eurot, mis kanti üle 2020. aastasse.

               Summa, mille saab praeguse seisuga 2020. aastal kasutusele võtta, on 1 001 137 474 eurot. See saadi, lahutades 2020. aasta alguses kasutada olnud ELSFi vahenditest (1 150 524 045 eurot). summa mis tuleb kinni pidada (149 386 571 eurot), et täita mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 10 lõike 1 kohane kohustus säilitada kuni 2020. aasta 1. oktoobrini 25 % 2020. aasta kogueraldistest.

                        ELSFi rahastamise koondtabel

                        Summa

                        eurodes

                        2019. eraldis, mis kantakse üle 2020. aastasse

                        552 977 761

                        2020. aasta eraldis

                        597 546 284

                        -----------------

                        2020. aasta alguses kasutada olev kogusumma

                        1 150 524 045

                        Miinus 2020. aasta eraldisest kinni peetud 25 %

                        -149 386 571

                        -----------------

                        Praegu kasutada olev maksimumsumma (2019.+2020. aasta eraldis)

                        1 001 137 474

                        Portugalile, Hispaaniale, Itaaliale ja Austriale kavandatava abi kogusumma

                        - 278 993 814

                        -----------------

                        1. oktoobrini 2020 kasutatav summa

                        722 143 660

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Portugalile, Hispaaniale, Itaaliale ja Austriale

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu 11. novembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu Solidaarsusfondi loomise kohta,
                  4
                eriti selle artikli 4 lõiget 3,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  5
                eriti selle punkti 11,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „fond“) eesmärk on võimaldada liidul kiiresti, tulemuslikult ja paindlikult reageerida kriisiolukordadele ning näidata üles solidaarsust looduskatastroofi tagajärjel kannatanud piirkondade elanikega.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  6
                artikli 10 kohaselt ei tohi fond ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 500 000 000 eurot (2011. aasta hindades).

               (3)Portugal esitas 8. novembril 2019 pärast äärmuslikke ilmastikutingimusi Assooridel taotluse võtta fond kasutusele.

               (4)Hispaania esitas 28. novembril 2019 pärast äärmuslikke vihmasadusid, mis põhjustasid üleujutusi Valencia, Murcia, Castilla-La Mancha ja Andaluusia piirkonnas, taotluse võtta fond kasutusele.

               (5)Itaalia esitas 10. jaanuaril 2020 pärast 2019. aasta sügise äärmuslikke ilmastikutingimusi 17 piirkonnas taotluse võtta fond kasutusele.

               (6)Austria esitas 29. jaanuaril 2020 pärast 2019. aasta novembri äärmuslikke ilmastikutingimusi taotluse võtta fond kasutusele.

               (7)Portugali, Hispaania, Itaalia ja Austria taotlused vastavad fondist rahalise toetuse saamise tingimustele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2012/2002 artiklis 4.

               (8)Seepärast tuleks fondi vahendid kasutusele võtta, et anda Portugalile, Hispaaniale, Itaaliale ja Austriale rahalist abi.

               (9)Selleks et fondi vahendid saaks võimalikult kiiresti kasutusele võtta, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu 2020. aasta üldeelarves võetakse Euroopa Liidu Solidaarsusfondi vahenditest kulukohustuste ja maksete assigneeringutena kasutusele järgmised summad:

               a) Portugalile eraldatakse 8 212 697 eurot;

               b) Hispaaniale eraldatakse 56 743 358 eurot;

               c) Itaaliale eraldatakse 211 707 982 eurot;

               d) Austriale eraldatakse 2 329 777 eurot.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Otsust kohaldatakse alates … [vastuvõtmise kuupäev]
                  7***.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        COM(2020) 190, 30.4.2020.

                     (2)

                        ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (3)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (4)

                        EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.

                     (5)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (6)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (7)
                  ** Kuupäeva märgib parlament enne ELTs avaldamist.