title: Ettepanek EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks Ettepanek EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0508(01)

Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu otsus, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks  /* KOM/2007/0508 lõplik - COD 2007/0185 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.9.2007KOM(2007) 508 lõplik2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduksEttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. SISSEJUHATUS14. juunil 2006. aastal võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu kaks otsust, millega kehtestati nende kolmandate riikide kodanike Euroopa Liidu välispiiridel kontrollimise lihtsustatud kord, kelle suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) 539/2001[1] kohast viisanõuet:-  Otsus nr 895/2006/EÜ,[2] millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Tšehhi, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks, ja-  Otsus nr 896/2006/EÜ,[3] millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks.See oli esimene kord, kui ühenduse õigustiku viisasid käsitlevasse osasse viidi sisse viisade ja elamislubade ühepoolse tunnustamise ühised aluseeskirjad.Otsuses nr 895/2006/EÜ võetakse arvesse 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide viisapoliitika valdkonna erivajadusi, eriti nende viisanõudeid üleminekuperioodil kuni nende täieliku integreerumiseni Schengeni alaga. Otsus vähendab olulist täiendavat halduskoormust, mis lasus kõnealuste riikide konsulaaresindustel, kel tuli väljas anda transiitviisasid isikutele, kes ei kujuta liikmesriikidele mingit ohtu.Lisamata mingeid uusi kohustusi nendele, mis on loetletud 2003. aasta ühinemisaktis, kehtestatakse otsuses nr 895/2006/EÜ ühistel eeskirjadel põhinev vabatahtlik kord, mis võimaldab kõnealustel liikmesriikidel lihtsustada oma välispiiridel nende kolmandate riikide kodanike kontrolli, kellel on teatavad Schengeni acquis ’d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumendid või samalaadsed dokumendid, mille on välja andnud liikmesriigid, kes veel ei rakenda Schengeni acquis ’d täielikult. Ühised eeskirjad kehtivad kuni üleminekuperioodi lõpuni, s.t kõnealuste liikmesriikide täieliku ühinemiseni sisepiirideta alaga ehk päevani, mil nimetatud dokumentide vastastikune tunnustamine muutub kohustuslikuks.Ühepoolse tunnustamise kord piirdub läbisõiduga, mille kestus ei ületa viit päeva. Sellist piirangut peetakse vajalikuks, et vältida segadust või kehtivate Schengeni viisaeeskirjade (milles on määratletud viisataotluse menetlemise eest vastutav riik — s.o riik, kus asub külastuse põhisihtkoht või esmasisenemise riik) väärrakendamist.Sama lähenemisviisi järgitakse otsuses nr 896/2006/EÜ, milles on võetud arvesse liikmesriikide haldusraskusi, kui neil tuleb välja anda viisasid legaalselt Šveitsis või Liechtensteinis elavatele kolmandate riikide kodanikele. Olulise sesoonse liikuvuse tõttu (nt suvepuhkuste perioodil) seisid teatavate liikmesriikide konsulaaresindused Šveitsis ja Liechtensteinis, keda need liikumised nende geograafilise asukoha tõttu eriti puudutasid, vastamisi raske halduskoormusega vajaduse tõttu anda nõutavad viisad nimetatud perioodidel õigeaegselt välja.Otsusega nr 896/2006/EÜ kehtestatakse ühised eeskirjad, mille kohaselt liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsis ja Liechtensteinis välja antud elamislubasid võrdväärsena oma transiitviisadega. Uued eeskirjad on kohustuslikud ühises, sisepiirideta alas täiel määral osalevatele liikmesriikidele ja vabatahtlikud 2004. aastal ühinenud liikmesriikidele. Sellist eristamist peetakse vajalikuks, et vältida täiendavate kohustuste panemist uutele liikmesriikidele üleminekuajal kuni nende täieliku integreerumiseni Schengeni alasse.Vastavalt otsuse nr 895/2006/EÜ artiklile 5 ja otsuse nr 896/2006/EÜ artiklile 4[4] on Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia teatanud komisjonile oma otsusest rakendada ühist korda mõlema otsuse osas. Nimetatud riigid otsustasid eriti otsuse nr 895/2006/EÜ osas tunnustada ühepoolselt kõiki lisas loetletud dokumente, mille on välja andnud muud liikmesriigid, kes veel ei rakenda Schengeni acquis ’d täielikult.Komisjon avaldas talle edastatud teabe Euroopa Liidu Teatajas .[5] Ühiste eeskirjade rakendamise alguskuupäev erineb liikmesriigiti. Et otsuste tekstis puuduvad erisätted, otsustasid mõned liikmesriigid (Sloveenia ja Küpros) hakata ühiseid eeskirju rakendama kohe, samal ajal kui teised otsustasid hakata neid halduspõhjustel rakendama hiljem. Alates 1. detsembrist 2006 kehtivad ühised eeskirjad Tšehhis, Küprosel, Ungaris, Lätis, Maltal, Sloveenias ja Slovakkias.Ühiste eeskirjade tõhusa rakendamise tagamiseks tõstatasid liikmesriigid (nõukogu asjaomases töörühmas) küsimusi konkreetsetel, otsusega nr 895/2006/EÜ seotud teemadel ja küsisid komisjoni talitustelt nõu ja tõlgendusabi teatavate sätete kohaldamiseks.Neile küsimustele vastates meenutasid komisjoni talitused ühiste eeskirjade kehtestamise otstarvet, rõhutades, et nende kohaldamine piirdub läbisõiduga. Kõnealune ühine kord kehtib üleminekuperioodil kuni asjaomaste liikmesriikide täieliku integreerumiseni Schengeni alasse (esimene otsus) ja kuni Šveits ja Liechtenstein rakendavad täielikult Schengeni acquis .Komisjoni talitused rõhutasid, et ühiste eeskirjade kehtestamise eesmärk oli lihtsustada teatava kategooria isikute läbisõitu ja kõrvaldada konsulaaresinduste põhjendamatu halduskoormus seoses viisataotlejatega, kes ei kujuta liikmesriikidele mingit ohtu.Kõnealuste eeskirjade kehtestamine ei mõjuta ühenduse õigustiku edaspidigi kehtiva viisasid ja välispiire käsitleva osa kõigi muude sätete rakendamist liikmesriikides. Eriti ei mõjuta ühised eeskirjad õigustiku sätteid, mis käsitlevad piiratud territoriaalse kehtivusega viisasid, lennujaama transiitviisasid või isikute kontrollimist välispiiridel.Seoses viimatinimetatuga rõhutas komisjon, et isikute kontrollimine välispiiridel peab toimuma vastavalt määruse (EÜ) nr 562/2006[6] artiklitele 5–13 ja 18–19. Piirivalve peab jätkama kontrollimist välispiiridel, võttes arvesse ühiste eeskirjadega tehtud lihtsustusi ning vältides otsuse nr 895/2006/EÜ sätete väärkasutamist. Seega peab kontrollimine olema tasakaalus ja proportsionaalne püstitatud eesmärkidega. Piirivalvurid peavad hindama igal üksikjuhtumil, kas kohaldada kolmanda riigi kodaniku suhtes otsuses nr 895/2006/EÜ sätestatud lihtsustatud eeskirju, ja kas ta täidab samas sätestatud sisenemise tingimusi ja läbisõidu ajapiiranguid. Sõltuvalt piirivalvuri hindamise tulemusest võidakse isikut mitte riiki lubada, kui ta on ületanud lubatud läbisõiduaja. Võidakse võtta ka muid, konkreetse olukorraga paremini sobivaid haldusmeetmeid (näiteks rahatrahvid).Toetudes kõnealuse kahe otsuse edukusele, peaks EL laiendama lihtsustatud korda ka Bulgaariale ja Rumeeniale, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007 ja keda praegused ühised eeskirjad veel ei hõlma. Kahe nimetatud otsuse tegemise põhjused on tõesed ka Bulgaaria ja Rumeenia puhul.Nende kahe liikmesriigi, nagu ka 2004. aastal ühinenute puhul, on viisaseadustiku küsimustes järgnenud ühinemisele nn Schengeni kaheetapiline rakendamismenetlus (Akt Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (edaspidi 2005. aasta ühinemisakt), artikkel 4). Sellest tulenevalt peavad Bulgaaria ja Rumeenia kohaldama alates ühinemise kuupäevast (1.1.2007) määruse (EÜ) nr 539/2001 sätteid ja nõudma I lisas loetletud kolmandate riikide kodanikelt viisasid, jätkates oma viisade väljaandmist kuni kuupäevani, alates millest nõukogu kinnitab nende täieliku integreerumise Schengeni alasse. Et Schengeni läbisõidu ja lühiajalise viibimise suhtes kohaldatavad tunnustamise eeskirjad ei kehti Bulgaaria ja Rumeenia suhtes nende ühinemise päevast, on nimetatud liikmesriigid kohustatud alates 1. jaanuarist 2007 andma vastavalt määruses (EÜ) nr 539/2001 sätestatud viisakohustusele kolmandate riikide kodanikele välja viisasid läbisõiduks nende territooriumist ja sisenemiseks ka juhul, kui asjaomastel isikutel on Schengeni viisa või elamisluba või Schengeni alasse kuuluva riigi pikaajaline viisa. Sama kehtib samalaadsete dokumentide kohta, mille on välja andnud liikmesriigid, kes ühinesid Euroopa Liiduga 2004. aastal ja kes ei rakenda Schengeni acquis ’d veel täielikult.Lisaks ei olnud Tšehhil, Küprosel, Ungaril, Lätil, Maltal, Poolal, Sloveenial ja Slovakkial, kes rakendavad otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud ühist korda alates 1. detsembrist 2006 ja kes ei ole Schengeni alasse veel täielikult integreerunud, võimalust tunnustada ühepoolselt Bulgaaria ja Rumeenia välja antud elamislubasid ja viisasid, mille nad on välja andnud läbisõiduks oma territooriumist.Kehtivad eeskirjad ei võimalda Bulgaarial ja Rumeenial tunnustada Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid.2. KAKS ETTEPANEKUTEt puuduvad erisätted, mis tagaksid Bulgaaria ja Rumeenia konsulaatide halduskoormuse leevendamise ja muude liikmesriikide erivajaduste rahuldamise pärast Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga, peab komisjon vajalikuks vaadata läbi otsustega nr 895/2006/EÜ ja 896/2006/EÜ kehtestatud ühised eeskirjad.Sel eesmärgil on komisjon arvesse võtnud:-  Bulgaaria ja Rumeenia viisapoliitika valdkonna erivajadusi, liikmesriikidel pärast viimast laienemist ja kuni 2004. ja 2007. aastal ühinenud uute liikmesriikide Schengeni alasse täieliku integreerumiseni tekkinud/vaid uusi probleeme, ja-  ranget kontrolli ja sõelumist, mida liikmesriigid pärast lühiajalise viisa või elamisloa väljaandmist asjaomaste kolmandate riikide kodanike suhtes kohaldasid, samuti väikest ohtu, mida selle kategooria isikud muudele liikmesriikidele kujutavad.Sellest tulenevalt tehakse ettepanek kahe õigusakti kohta:2.1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks.Kavandatav otsus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 62 lõikel 2 ja see on adresseeritud Bulgaariale ja Rumeeniale ning liikmesriikidele, kes on otsustanud rakendada otsust nr 895/2006/EÜ.Et otsuse nr 895/2006/EÜ tekstis puuduvad sätted, mis võimaldaksid laiendada teatavasse kategooriasse kuuluvate ja teatavat liiki dokumentidega isikute lihtsustatud kontrolli kohaldamist välispiiridel pärast Euroopa Liidu viimast laienemist, peetakse vajalikuks ühiste eeskirjade läbivaatamist, et reageerida erivajadustele, mis tekkisid Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisel 1. jaanuaril 2007.Ühepoolse tunnustamise korra laiendamine ühenduse õigusaktiga ei kehtesta liikmesriikidele uusi kohustusi võrreldes 2003. ja 2005. aasta ühinemisaktides loetletutega. Seega ei oleks see nende kahe ühinemisakti suhtes erandiks.Kavandatavat korda rakendatakse vabatahtlikkuse alusel: asjaomastel liikmesriikidel on võimalus rakendada uut õigusakti või jätkata viisade väljaandmist, nagu nõuavad ühinemislepingud.Uus ettepanek peaks võimaldama 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud Bulgaarial ja Rumeenial tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi viisadega Schengeni riikide väljaantud viisasid ja elamislubasid, samuti samalaadseid dokumente, mille on välja andnud kaks nimetatud riiki ja 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigid, kes ei ole veel Schengeni alasse täielikult integreerunud.Lisaks peaks lubama liikmesriikidel, kes on otsustanud rakendada otsust nr 895/2006/EÜ ja kes ei ole veel täielikult integreerunud sisepiirideta alasse, tunnustada ühepoolselt Bulgaaria ja Rumeenia väljaantud viisasid ja elamislubasid. Liikmesriikidel, kes ei ole otsustanud rakendada otsust nr 895/2006/EÜ, ei tohiks lubada rakendada käesolevat otsust, sest nad usuvad, et nende oma riigi transiitviisadega saab pidada võrdväärseks ainult Schengeni acquis ’d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud elamislubasid ja viisasid.Lihtsustatud kord põhineb eeldusel, et süsteemist kasu saavad kolmandate riikide kodanikud on juba läbinud liikmesriigi poolse range sõelumise ning neid ei peeta ohuks riiklikule poliitikale ega ohuks illegaalse sisserände seisukohast.Kord kehtib kuni üleminekuperioodi lõpuni ja kõnealuste liikmesriikide täieliku ühinemiseni sisepiirideta alaga ehk päevani, mil nimetatud dokumentide tunnustamine muutub kohustuslikuks.Nagu otsus nr 895/2006/EÜ, piirdub ka tunnustamiskord läbisõiduga asjaomaste liikmesriikide territooriumist. Läbisõidu kestus ei tohi ületada viit päeva. Kõnealuse korra eesmärk ei ole asendada liikmesriikide lühiajaliste viisade väljaandmist. Peale selle on kõnealustel liikmesriikidel võimalus väljas anda vastavalt kehtivatele eeskirjadele mitmekordse sissesõidu õigusega lühiajalisi viisasid, mis võivad kehtida ühe või mitu aastat, et võimaldada mobiilsust Schengeni dokumentidega kolmandate riikide kodanikele, kel on vaja sageli nende territooriumil reisida.Tunnustamiseks on valitud järgmised dokumendid:-  Schengeni riigi poolt ühises konsulaarjuhises sätestatud ühiste eeskirjade kohaselt väljaantud ühtne viisa (transiitviisa, lühiajaline ehk reisiviisa, grupiviisa);-  Schengeni riigi poolt riiklike õigusaktide kohaselt väljaantud oma riigi pikaajaline viisa;-  Schengeni riigi poolt väljaantud elamisluba, mis sisaldub ühise konsulaarjuhise IV lisas, kus on loetletud dokumendid, mille omanik võib siseneda Schengeni alale viisata;-  riigi lühiajalised ja pikaajalised viisad ja elamisload, mille on välja andnud otsuse nr 895/2006/EÜ lisas loetletud 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigid;-  Bulgaaria ja Rumeenia väljaantud riigi lühiajalised ja pikaajalised viisad ja elamisload.Kui Bulgaaria ja Rumeenia peaksid otsustama rakendada ühist korda, peavad nad tunnustama kõiki dokumente, mille on välja andnud Schengeni acquis ’d täielikult rakendavad riigid, vältides seega igasugust vahetegemist väljaandva ametiasutuse alusel.Asjaomased liikmesriigid peavad teavitama oma otsusest komisjoni. Komisjon avaldab selle teabe Euroopa Liidu Teatajas ja tagab sellega kogu süsteemi läbipaistvuse. Liikmesriigid võivad sellegipoolest keelduda lubamast riiki kolmandate riikide kodanikke, kelle nimi on nende riiklikus sisenemiskeeluregistris.Kõnealune õigusakt võetakse vastu kaasotsustamismenetluse teel.2.2 . Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks.Kavandatav otsus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punktil a.Kavandavas otsuses võetakse arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga 2007. aasta jaanuaris ja sellega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, et võimaldada Bulgaarial ja Rumeenial rakendada nende välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud korda, mis põhineb Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud (ja otsuse nr 896/2006/EÜ lisas loetletud) teatavate elamislubade ühepoolsel tunnustamisel nende liikmesriikide poolt. Kavandatav otsus põhineb eeldusel, et Šveitsi või Liechtensteini elamisloaga kolmanda riigi kodanik ei ole ohuks liikmesriikide riiklikule poliitikale ega ohuks illegaalse sisserände seisukohast.Tunnustamine piirdub läbisõiduga. Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust, mis võimaldab neil ühepoolselt tunnustada Schengeni riikide ja muude liikmesriikide poolt välja antud dokumente võrdväärsena oma transiitviisadega, on käesoleva õigusakti rakendamine üleminekuperioodil vabatahtlik kuni nõukogu otsustab nende täieliku integreerumise Schengeni alasse.Bulgaarial ja Rumeenial on võimalus otsustada, kas nad osalevad tunnustamise korras ning peavad teavitama oma otsusest Euroopa Komisjoni. Komisjon tagab asjaomase teabe avaldamise.Kavandatav süsteem ei mõjuta kuidagi Schengeni acquis’ eeskirju välispiiride ületamisel nõutavate menetluste ja kontrollimise kohta.Et kavandatav süsteem piirdub läbisõiduga, ei mõjuta see Bulgaaria ja Rumeenia võimalust välja anda mitmekordse sisesõidu õigusega lühiajalisi viisasid, mis võivad kehtida ühe või mitu aastat, et hõlbustada Šveitsi või Liechtensteini elamisloaga kolmandate riikide kodanikele mobiilsust.Kõnealune õigusakt võetakse vastu kaasotsustamismenetluse teel.3. SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUSEÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatakse, et „ükski ühenduse meede ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik käesoleva lepingu eesmärkide saavutamiseks”. Ühenduse võetav meede peab olema võimalikult lihtne meede, mis võimaldab saavutada ettepaneku eesmärgi ning rakendada see võimalikult tõhusalt. Sellest lähtudes on otsustega nr 895/2006/EÜ ja 896/2006/EÜ kehtestatud ühepoolse tunnustamise korra ühiste eeskirjade muutmiseks pakutud välja järgmised õigusaktid:-  otsus, mis võimaldab Bulgaarial, Tšehhil, Küprosel, Ungaril, Lätil, Maltal, Poolal, Rumeenial, Sloveenial ja Slovakkial tunnustada ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi transiitviisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks üleminekuperioodil kuni kõnealuste liikmesriikide täieliku integreerimiseni ilma sisepiirideta alasse. Kõnealuses korras osalemine on vabatahtlik;-  otsuse nr 896/2006/EÜ muudatus, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid elamislubasid, mille Šveits ja Liechtenstein on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks. Kavandatava muudatuse eesmärk on laiendada Bulgaariale ja Rumeeniale nende territooriumist läbisõidu lihtsustatud korda, loobudes vajadusest transiitviisa järele isikute puhul, kellel on kahe nimetatud riigi väljaantud elamisload.Tunnustamiskorras osalemine on 2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikidele vabatahtlik üleminekuperioodil kuni päevani, mil nad integreeruvad täielikult ühisesse sisepiirideta alasse, s.o päevani, mil vastastikuse tunnustamise kord muutub sisepiirideta alas täielikult osalevate liikmesriikide vahel kohustuslikuks.Eelnimetatud ettepanekute eesmärke, s.o ajutiste eeskirjade kehtestamine teatavate dokumentide ühepoolseks tunnustamiseks Bulgaaria, Rumeenia ja otsust nr 895/2006/EÜ juba rakendavate liikmesriikide poolt, samuti Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud teatavate elamislubade ühepoolse tunnustamise ühise korra laiendamine Bulgaariale ja Rumeeniale, on võimalik saavutada ainult ühenduse tasandi meetmetega, sest ükski liikmesriik ei saa võtta puhtalt riiklikke meetmeid soovitud tulemuste saavutamiseks.Ühendus on valinud meetmed, mis võimaldaksid saavutada ettepaneku eesmärgi ning rakendada see võimalikult tõhusalt. Selles vaimus on, kooskõlas kahe 14. juuni 2006. aasta otsusega ja võttes arvesse kavandatud eesmärke, valitud kaks erinevat õigusakti. Esimese ettepaneku puhul on kohaseks õigusaktiks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, mis võimaldab asjaomastel liikmesriikidel rakendada vabatahtlikus korras ühiseid ühepoolse tunnustamise eeskirju, mis kujutavad endast ajutist erandit kehtivatest kahepoolse tunnustamise eeskirjadest. Teise ettepaneku puhul on kohaseks õigusaktiks valitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu uus otsus, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ. Sellega laiendatakse ühiste eeskirjade kasutamist, võimaldades Bulgaarial ja Rumeenial tunnustada ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud elamislubasid.4. LEPINGU JUURDE LISATUD PROTOKOLLIDEST TULENEVAD TAGAJÄRJEDEsimene kavandatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus on adresseeritud üksnes Bulgaariale, Tšehhile, Küprosele, Ungarile, Lätile, Maltale, Poolale, Rumeeniale, Sloveeniale ja Slovakkiale ning sellega kehtestatakse üleminekukord, mis lubab neil riikidel tunnustada ühepoolselt teatavaid liikmesriikide poolt välja antud dokumente võrdväärsena oma riigi transiitviisadega. Kavandatava otsuse rakendamine on vabatahtlik. Seda kohaldataks asjaomastes liikmesriikides kuni kuupäevani, mille nõukogu määrab vastavalt 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõikele 2 ja 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõikele 2.Otsusega kehtestatava korra olemuse tõttu ei saa sellega kaasneda muutlik olukord, nagu on sätestatud Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohta käsitlevas protokollis.Kõnealune otsus, mis on adresseeritud üksnes liikmesriikidele, keda seob Schengeni acquis , kuid kes ei ole veel täielikult integreerunud ühisesse sisepiirideta alasse, ei kujuta endast Schengeni acquis edasiarendust 18. mail 1999. aastal nõukogu, Norra ja Islandi vahel sõlmitud lepingu[7] (millega nimetatud riigid ühinesid Schengeni acquis rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses. Schengeni süsteemi ühtsuse ja nõuetekohase toimimise eesmärgil hõlmab see otsus ka viisasid ja elamislubasid, mille on välja andnud Norra ja Island, kes on seotud Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega ning kes rakendavad Schengeni acquis ’d täielikult.Kõnealune otsus, mis on adresseeritud üksnes liikmesriikidele, keda seob Schengeni acquis , kuid kes ei ole veel täielikult integreerunud ühisesse sisepiirideta alasse, ei kujuta endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendust Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud lepingu (millega Šveits ühines Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[8] tähenduses, mis kuulub valdkonda, millele on viidatud nõukogu otsuse (mis käsitleb lepingule alla kirjutamist Euroopa Ühenduse nimel ja kõnealuse lepingu ajutist kohaldamist) artikli 4 lõikes 1.Kavandatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, on adresseeritud Bulgaariale ja Rumeeniale, et võimaldada neil kahel liikmesriigil tunnustada ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega. Otsusega kehtestatava korra olemuse tõttu ei saa sellega kaasneda muutlik olukord, nagu on sätestatud Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohta käsitlevas protokollis.Kõnealune otsus ei kujuta endast Schengeni acquis’ edasiarendust 18. mail 1999. aastal nõukogu, Norra ja Islandi vahel sõlmitud lepingu (millega nimetatud riigid ühinesid Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, sest kõnealuse otsusega lisatud uus element viitab otsusega nr 896/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korra laiendamisele Bulgaariale ja Rumeeniale, muutmata peamisi eeskirju ja põhimõtteid.2007/0185 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduksEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[9]tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korrasning arvestades järgmist:(1) Akti Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (edaspidi 2005. aasta ühinemisakt) artikli 4 lõike 1 kohaselt peavad 1. jaanuaril 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud Bulgaaria ja Rumeenia kohaldama alates ühinemise kuupäevast nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001 (milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud)[10] I lisas loetletud kolmandate riikide kodanike suhtes viisanõudeid.(2) 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt kohaldatakse Bulgaaria ja Rumeenia suhtes Schengeni acquis’ sätteid lühiajaliste ühtsete viisade väljaandmise tingimuste ja kriteeriumide, viisade vastastikuse tunnustamise ning elamislubade ja viisade võrdväärsuse kohta alles pärast vastavasisulise nõukogu otsuse vastuvõtmist. Siiski on need sätted kõnealuste liikmesriikide jaoks siduvad alates ühinemiskuupäevast.(3) Seetõttu nõutakse Bulgaarialt ja Rumeenialt riigi viisade väljaandmist oma territooriumile sisenemiseks ja sellest läbisõiduks kolmandate riikide kodanikele, kellel on Schengeni acquis’ d täielikult rakendava liikmesriigi välja antud ühtne viisa, pikaajalist viisat või elamisluba või Schengeni acquis ’d veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud samalaadne dokument.(4) Isikud, kellel on Schengeni acquis’ d täielikult rakendavate liikmesriikide ja Schengeni acquis’ d veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud samalaadsed dokumendid, ei kujuta endast mingit ohtu Bulgaariale ega Rumeeniale, sest teised liikmesriigid on nende suhtes rakendanud kõiki vajalikke kontrolle. Et Bulgaarial ja Rumeenial ei lasuks täiendavat halduskoormust, tuleb neile laiendada ühiseid eeskirju, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta otsusega nr 895/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Tšehhi, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks.[11](5) Uued ühised eeskirjad peaksid volitama Bulgaariat ja Rumeeniat ühepoolselt tunnustama teatavaid Schengeni acquis' d täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud dokumente, nende endi väljaantud samalaadseid dokumente ja 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide välja antud dokumente, mis on loetletud otsuse nr 895/2006/EÜ lisas, võrdväärsena oma riigi viisadega ning kehtestama selle ühepoolse võrdväärsuse alusel oma välispiiridel isikute lihtsustatud kontrolli korra.(6) Võttes arvesse, et Tšehhi, Küpros, Läti, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia on teatanud komisjonile oma otsusest rakendada otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korda, peaksid uued ühised eeskirjad võimaldama neil liikmesriikidel tunnustada ka Bulgaaria ja Rumeenia välja antud viisasid ja elamislubasid võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks.(7) Uut ühist korda peaks kohaldama üleminekuperioodi jooksul kuni 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 ja 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 esimeses lõigus viidatud nõukogu otsusega määratava kuupäevani.(8) Dokumendi tunnustamine peaks piirduma läbisõiduga Bulgaaria, Tšehhi, Küprose, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia territooriumist. Ühises süsteemis osalemine peaks olema vabatahtlik, panemata uutele liikmesriikidele täiendavaid kohustusi 2003. ja 2005. aasta ühinemisaktis määratletu kohaselt.(9) Ühiseid eeskirju peaks kohaldama Schengeni acquis' d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud ühtsete lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade ning Schengeni acquis’ d veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud samalaadsete dokumentide ning Bulgaaria ja Rumeenia välja antud lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade suhtes.(10) Täita tuleb sisenemise tingimusi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)[12] artikli 5 lõikes 1, v.a sama määruse artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud tingimust, kuivõrd käesoleva otsusega, mis laiendab otsuses nr 895/2006/EÜ sätestatud ühiste eeskirjade kohaldamist, kehtestatakse Schengeni acquis’ d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumentide või Schengeni acquis’ d veel mitte täielikult rakendavate riikide väljaantud samalaadsete dokumentide, ning Bulgaaria ja Rumeenia läbisõiduks välja antud lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade Bulgaaria ja Rumeenia poolse ühepoolse tunnustamise kord, ning võimaldatakse lisaks otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korda kohaldavatel Tšehhil, Küprosel, Ungaril, Lätil, Maltal, Poolal, Sloveenial ja Slovakkial tunnustada samalaadseid dokumente, mille on välja andnud Bulgaaria ja Rumeenia.(11) Arvestades, et kavandatava otsuse eesmärki, milleks on kehtestada 2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide kohaldatav ühepoolse tunnustamise kord, ei saa liikmesriigid piisaval määral saavutada eraldi tegutsedes, mistõttu on eesmärk meetme ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.(12) Käesolev otsus ei ole Schengeni acquis' sätete edasiarendamine Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb nimetatud kahe riigi ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, sest see on adresseeritud ainult 2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikidele, kes veel ei rakenda Schengeni acquis' d täielikult. Schengeni süsteemi ühtsuse ja nõuetekohase toimimise eesmärgil hõlmab see otsus ka viisasid ja elamislubasid, mille on välja andnud kolmandad riigid, kes on seotud Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega ning kes rakendavad Schengeni acquis' d täielikult, nagu Island ja Norra.(13) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale need liikmesriigid antud otsuse vastuvõtmisel.(14) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Otsusega kehtestatakse välispiiridel isikute lihtsustatud kontrollimise kord, mille kohaselt:-  Bulgaaria ja Rumeenia võivad tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi transiitviisadega dokumente, millele on viidatud artiklites 2 ja 3, samuti dokumente, millele on viidatud artiklis 4 ja mille need kaks riiki on välja andnud kolmandate riikide kodanikele, kelle suhtes kehtib viisakohustus vastavalt määrusele (EÜ) nr 539/2001.-  Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia, kes on teatanud komisjonile oma otsusest kohaldada otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korda, võivad tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi transiitviisadega dokumente, millele on viidatud artiklis 4 ja mille Bulgaaria ja Rumeenia on välja andnud kolmandate riikide kodanikele, kelle suhtes kehtib viisakohustus vastavalt määrusele (EÜ) nr 539/2001.Artikkel 21. Bulgaaria ja Rumeenia võivad lugeda oma riigi transiitviisaga võrdväärseks järgnevaid Schengeni acquis' d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumente, olenemata nende omanike kodakondsusest:i) Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 10 osutatud „ühtne viisa”;ii) Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 18 osutatud „pikaajaline viisa”;iii) ühiste konsulaarjuhiste IV lisas nimetatud „elamisluba”.2. Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad käesolevat otsust kohaldada, tunnustavad nad kõiki lõikes 1 osutatud dokumente, olenemata sellest, milline riik on dokumendi välja andnud.Artikkel 3Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad kohaldada artiklit 2, võivad nad lisaks tunnustada ühe või mitme 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigi, kes veel ei rakenda Schengeni acquis' d täielikult, väljaantud riigi lühiajalisi viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega.Dokumendid, mille on välja andnud liikmesriigid, kes veel ei rakenda Schengeni acquis ’d täielikult, on loetletud otsuse nr 895/2006/EÜ lisas.Artikkel 4Peale selle võivad Bulgaaria ja Rumeenia tunnustada ka riikide lühiajalisi viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega.Bulgaaria ja Rumeenia välja antud dokumendid, mida võib tunnustada käesoleva otsuse kohaselt, on loetletud lisas.Artikkel 5Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia võivad samuti tunnustada transiididokumendina käesoleva otsuse lisas loetletud Bulgaaria ja Rumeenia dokumente.Artikkel 6Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia võivad dokumente tunnustada võrdväärsena oma riigi viisadega, kui kolmanda riigi kodaniku läbisõit nende territooriumist ei kesta üle viie päeva.Läbisõidu kestus peab jääma artiklites 2, 3 ja 4 viidatud dokumentide kehtivusaja piiresse.Artikkel 7Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia teavitavad 10 tööpäeva jooksul käesoleva otsuse jõustumisest komisjoni sellest, kas nad otsustavad käesolevat otsust kohaldada. Komisjon avaldab nende liikmesriikide saadetud teabe Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 8Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Seda kohaldatakse kuni 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt vastuvõetava nõukogu otsusega määratava kuupäevani.Artikkel 9Käesolev otsus on adresseeritud Bulgaariale, Tšehhile, Küprosele, Lätile, Ungarile, Maltale, Poolale, Rumeeniale, Sloveeniale ja Slovakkiale.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[…]  LISABULGAARIA välja antavate dokumentide nimekiri- Viisad1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – Lennujaama transiitviisa (liik „A”)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") - Transiitviisad (liik „B”)-  Еднократна транзитна виза - Ühekordse sisenemisõigusega transiitviisa-  Двукратна транзитна виза - Kahekordse sisenemisõigusega transiitviisa-  Многократна транзитна виза - Mitmekordse sisenemisõigusega transiitviisa3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – Lühiajalised viisad (liik „C”)-  Еднократна входна виза - Ühekordse sisenemisõigusega viisa-  Многократна входна виза - Mitmekordse sisenemisõigusega viisa4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") - Pikaajaline viisa (liik „D”)- Elamisload1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – Pikaajaline elamisluba2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – Alaline elamisluba3. Карта на бежанец – Pagulase elamisluba4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – Sellise kolmanda riigi kodaniku elamisluba, kellele Bulgaaria Vabariik on andnud humanitaarkaitseRUMEENIA välja antavate dokumentide nimekiri- Viisad-  viză de tranzit, identificată prin simbolul B (transiitviisa, märgendiga B)-  viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (lühiajaline viisa, märgendiga C)-  viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(pikaajalised viisad järgmise märgistusega, vastavalt otstarbele, milleks muu riigi kodanik Rumeenia viisa saab:i) majandustegevuseks, märgendiga D/AEii) erialategevuseks, märgendiga D/APiii) äritegevuseks, märgendiga D/ACiv) töötamiseks, märgendiga D/AMv) õpinguteks, märgendiga D/SDvi) perekonna taasühinemiseks, märgendiga D/VFvii) Rumeenia kodanikuga abiellunu sisenemiseks Rumeeniasse, märgendiga D/CRviii) usualaseks või humanitaartegevuseks, märgendiga D/RUix) diplomaadi- või teenistusviisa, märgendiga DSx) muuks otstarbeks, märgendiga D/AS)- Elamisload- Permis de şedere temporară (ajutine elamisluba)- Permis de şedere permanentă (alaline elamisluba)- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (elamisluba – välismaalastele, kes on Rumeenia kodaniku pereliikmed)- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (alaline elamisluba - välismaalastele, kes on Rumeenia kodaniku pereliikmed)2007/0186 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduksEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[13]tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korrasning arvestades järgmist:(1) Otsusega nr 896/2006/EÜ kehtestatakse ühised eeskirjad teatavate Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubade ühepoolseks tunnustamiseks liikmesriikide poolt, võimaldades lihtsustada nimetatud dokumentidega kolmandate riikide kodanike välispiiridel kontrollimise korda.(2) Schengeni acquis' kaheetapilise rakendamismenetluse tulemusena nõuti liikmesriikidelt, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004. aastal, alates ühinemise kuupäevast riigi viisade väljaandmist nendele kolmandate riikide kodanikele, kellel on Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud elamisload ja kelle suhtes kohaldatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001 kohast viisanõuet. See kohustus tekitas täiendava halduskoormuse nende liikmesriikide konsulaatidele Šveitsis ja Liechtensteinis.(3) Näis, et liikmesriikidel ei ole vaja nõuda selle kategooria isikutelt viisat, sest nad kujutavad endast liikmesriikidele üksnes vähest ebaseadusliku immigratsiooni ohtu.(4) Võttes arvesse, et sama põhjendus kehtib ka Bulgaaria ja Rumeenia kohta, tuleks otsusega nr 896/2006/EÜ[14] kehtestatud lihtsustatud korda laiendada ka Bulgaariale ja Rumeeniale.(5) Otsuse nr 896/2006/EÜ selline muutmine peaks võimaldama Bulgaarial ja Rumeenial, kui nad peaksid otsustama kohaldada otsust nr …/2007/EÜ ja tunnustada ühepoolselt Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid, mis on loetletud otsuse nr 896/2006/EÜ lisas, võrdväärsena oma riigi transiitviisadega.(6) Tunnustamine peaks piirduma vaid Bulgaaria ja Rumeenia territooriumist läbisõidu eesmärgiga, piiramata nende kahe liikmesriigi võimalust anda välja viisasid lühiajaliseks viibimiseks.(7) Võimalus, et Bulgaaria ja Rumeenia käesolevat otsust ei rakenda, peaks piirduma üleminekuperioodiga kuni kuupäevani, mille nõukogu määrab 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt.(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006[15] (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) artikli 5 lõikes 1 sätestatud sisenemistingimusi, välja arvatud artikli 5 lõike 1 punktis b ette nähtud tingimust, tuleb täita selles ulatuses, mil käesoleva otsusega kehtestatakse Bulgaaria ja Rumeenia välja antud transiitviisade ning teatavate Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubade võrdväärsuse kord.(9) Arvestades, et võetava meetme eesmärk mõjutab otseselt ühenduse õigustiku viisasid käsitleva osa kohta ja liikmesriigid ei saa seda piisaval määral saavutada eraldi tegutsedes, mistõttu on eesmärk meetme ulatust ja mõju arvestades paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(10) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale need liikmesriigid käesoleva otsuse vastuvõtmisel.(11) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Otsuse nr 896/2006/EÜ artiklile 2 lisatakse kolmanda lõiguna järgmine lause:„Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad kohaldada otsust nr …/2007/EÜ, võivad nad ühepoolselt tunnustada käesoleva otsuse lisas loetletud elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega kuni kuupäevani, mille nõukogu määrab vastavalt akti Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta artikli 4 lõikele 2.”Artikkel 2Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad käesolevat otsust kohaldada, peavad nad sellest teatama 10 tööpäeva jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist. Komisjon avaldab nende saadetud teabe Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 3Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Bulgaariale ja Rumeeniale.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[…] [1] EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1932/2006 (ELT L 405, 30.12.2006, lk 23).[2] ELT L 167, 20.6.2006, lk 1.[3] ELT L 167, 20.6.2006, lk 8.[4] 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigid pidid 1. augustiks 2006 teatama komisjonile oma otsusest rakendada ühiseid eeskirju.[5] ELT C 251, 17.10.2006, lk 20.[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 526/2006, 15. märts 2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), ELT L 105, 13.4.2006, lk 1[7] ELT L 176, 10.7.1999, lk 35.[8] Nõukogu dokument 13054/04.[9] ELT C […], […], lk […].[10] ELT L 81, 21.3.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1932/2006 (ELT L 405, 30.12.2006, lk 23).[11] ELT L 167, 20.6.2006, lk 1.[12] ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.[13] ELT C […], […], lk […].[14] ELT L 167, 20.6.2006.[15] ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.


title: Ettepanek Nõukogu otsus Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu allkirjastamise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse Nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanile # Ettepanek Nõukogu otsus Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse Nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanil

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0145(01)

Ettepanek nõukogu otsus Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu allkirjastamise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse Nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanile  /* KOM/2005/0145 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 15.4.2005KOM(2005) 145 lõplik2005/0055 (CNS)EttepanekNÕUKOGU OTSUSEuroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu allkirjastamise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid TaanileEttepanekNÕUKOGU OTSUSEuroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanil(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Poliitiline ja õiguslik taustEuroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei kohalda Taani lepingu IV jaotist. Seetõttu ei ole muuhulgas ühenduse tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas vastu võetud õigusaktid Taanile siduvad ega Taanis kohaldatavad.Üks sellistest ühenduse õigusaktidest on nõukogu määrus (EÜ) nr 44/2001kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades. Nimetatud määrus asendab sama valdkonda reguleerivat 1968. aasta Brüsseli konventsiooni, millega Taani on ühinenud. Brüsseli konventsiooni sätted on määruses läbi vaadatud ja ajakohastatud ning see määrus on kohaldatav kõigi liikmesriikide suhtes, välja arvatud Taani; Ühendkuningriik ja Iirimaa kasutasid oma õigust seda kohaldada.Määruse 44/2001 mittekohaldamine Taanis on tekitanud vastuvõetamatu õigusliku olukorra: mitte üksnes Taani ei jätka Brüsseli konventsiooni vanade eeskirjade kohaldamist, vaid ka kõik teised liikmesriigid peavad Taani kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise puhul kohaldama neid eeskirju, s.t. eeskirju, mis erinevad ülejäänud liikmesriikide omavahelises suhtlemises kasutatavatest eeskirjadest. See tähendab tagasiminekut, sest enne määruse 44/2001 jõustumist kohaldati Brüsseli konventsiooni sätteid kõigis liikmesriikides ühetaoliselt. Seetõttu seab praegune olukord ohtu EÜ eeskirjade ühetaolise kohaldamise ja õiguskindluse.Taani on korduvalt avaldanud huvi kohaldada uut korda. Pärast põhjalikke arutelusid otsustas komisjon järgmistel tingimustel Taaniga paralleelsete lepingute sõlmimise osas läbi rääkida: vaadeldav lahendus peab olema erandlik ja kohaldatav vaid üleminekuperioodi jooksul, uue korra kohaldamine Taani poolt peab olema täielikult ühenduse ning selle kodanike huvides ja Taani suhtes kehtestatavad nõuded peavad olema identsed kõigile liikmesriikidele kehtestatud nõuetega, tagamaks samasisuliste eeskirjade kohaldamise Taanis ja teistes liikmesriikides.Arvestades eespool kirjeldatud olukorda leidis komisjon, et ühenduse huvides on laiendada Taanile määruse 44/2001 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1348/2000 sätteid tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise kohta. Viimane on tihedalt seotud määrusega 44/2001. Määruse 1348/2000 sätete Taanile laiendamise kokkuleppe alus on nõukogu eraldi ostus.28. juunil 2002. aastal esitas komisjon soovituse nõukogu otsuse kohta, millega antaks komisjonile volitus kahe lepingu sõlmimise üle läbirääkimiste pidamiseks Euroopa Ühenduse ja Taani vahel, mis laiendavad nii määruse 44/2001 kui ka määruse 1348/2000 sätteid Taanile.8. mail 2003. aastal otsustas nõukogu anda komisjonile erandkorras volituse lepingu sõlmimise üle läbirääkimiste pidamiseks Taaniga, mis võimaldaks nii määruse 44/2001 kui ka määruse 1348/2000 kohaldamist Taani suhtes rahvusvahelise õiguse alusel.2. Läbirääkimiste tulemusedKomisjon pidas vastavalt nõukogu läbirääkimisi reguleerivatele direktiividele Taaniga läbirääkimisi paralleelse lepingu sõlmimise üle, mis laiendaks määruse 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanile, kindlalt seejuures tagades, et nimetatud lepingust tulenevad Taani õigused ja kohustused vastaksid täpselt teiste liikmesriikide õigustele ja kohustustele.Läbirääkimiste tulemusena sisaldab paralleelne leping eelkõige järgmisi sätted:-  Asjaomased eeskirjad Euroopa Kohtu rolli kohta, et tagada Taani ja ülejäänud liikmesriikide vahelise paralleelse lepingu alusel kohaldatava õigusakti ühetaoline tõlgendamine;-  Mehhanism, mis võimaldab Taanil aktsepteerida nõukogu poolt alusõigusaktis tehtavaid edasisi muudatusi ja Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 202 alusel vastu võetavaid rakendusmeetmeid;-  Klausel, mille kohaselt loetakse leping lõppenuks, kui Taani keeldub aktsepteerimast edasisi muudatusi ja rakendusmeetmeid;-  Eeskirjad, mis täpsustavad Taani kohustusi läbirääkimistel kolmandate riikidega paralleelse lepinguga reguleeritud küsimustes;-  Võimalus paralleelne leping denonsseerida, teatades sellest teisele lepinguosalisele ette.3. JäreldusedArvestades läbirääkimiste positiivseid tulemusi, soovitab komisjon nõukogul vastu võtta järgmised kaks otsust:Esiteks, otsus lepingu allkirjastamiseks Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahel, millega laiendatakse nõukogu määruse 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanile.Teiseks, otsus Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimiseks Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse nõukogu määruse 44/2001(kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanile.EttepanekNÕUKOGU OTSUSEuroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu allkirjastamise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid TaanileEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c koostoimes artikli 300 lõike 2 esimese lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei ole määruse (EÜ) nr 44/2001[2] sätted Taanile siduvad ega Taanis kohaldatavad;(2) 8. mai 2003. aasta otsusega volitas nõukogu komisjoni Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimise üle läbirääkimisi pidama, mis laiendaks eelnimetatud määruse sätteid Taanile;(3) komisjon pidas ühenduse nimel Taani Kuningriigiga läbirääkimisi sellise lepingu sõlmimise üle;(4) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt osalevad Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmises ja kohaldamises;(5) Taani seisukohta käsitleva eelnimetatud protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmises ja kohaldamises;(6) 17. jaanuaril 2005. aastal Brüsselis parafeeritud leping tuleks allkirjastada,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Ainus artikkelEuroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu (millega laiendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades sätteid Taanile) vastuvõtmise korral antakse nõukogu eesistujale käesolevaga õigus määrata isik(ud), kellel on õigus Euroopa Ühenduse nimel leping allkirjastada.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja2005/0055 (CNS)EttepanekNÕUKOGU OTSUSEuroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt, millega laiendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid TaanilEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c koostoimes artikli 300 lõike 2 esimese lõiguga ning artikli 300 lõike 3 esimese lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[3]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[4]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei ole määruse (EÜ) nr 44/2001[5] sätted Taanile siduvad ega Taanis kohaldatavad;(2) komisjon pidas läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelise lepingu sõlmimiseks, millega laiendatakse eespool nimetatud määruse sätteid Taanile;(3) Leping allkirjastati Euroopa Ühenduse nimel ………2005. aastal vastavalt hilisema vastuvõtmise tingimustele kooskõlas nõukogu [...........] otsusega nr ..../.../EÜ;(4) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt osalevad Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmises ja kohaldamises;(5) Taani seisukohta käsitleva eelnimetatud protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmises ja kohaldamises;(6) Käesolev leping tuleks heaks kiita,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vaheline leping, millega laiendatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades) sätteid Taanile, kiidetakse ühenduse nimel heaks.Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Nõukogu eesistuja on volitatud nimetama isiku, kellel on õigus esitada lepingu artikli 12 lõikes 2 ettenähtud teade.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAEuroopa Ühenduse ja Taani Kuningriigi vahelineLEPINGkohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohtatsiviil- ja kaubandusasjadesEUROOPA ÜHENDUS,edaspidi ühendus, ühelt poolt, jaTAANI KUNINGRIIK,edaspidi Taani, teiselt poolt,1. TAOTLEDES ühtlustada tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvuse eeskirju ning lihtsustada ühenduses kohtuotsuste kiire ja lihtsa täitmisega seotud menetlusi,2. ARVESTADES, et 27. septembril 1968 sõlmisid liikmesriigid Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 293 neljanda taande alusel Brüsseli konventsiooni kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, mida on muudetud konventsioonidega uute liikmesriikide ühinemisel kõnealuse konventsiooniga (edaspidi Brüsseli konventsioon).[6] 16. septembril 1988 sõlmisid liikmesriigid ja EFTA riigid Lugano konventsiooni kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, mis on 1968. aasta Brüsseli konventsiooni paralleelkonventsioon[7].3. ARVESTADES, et Brüsseli konventsiooni sisu kajastub põhiosas nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades[8] (Brüsseli I määrus),4. VIIDATES Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitlevale protokollile (Taani seisukohta käsitlev protokoll), mille järgi Brüsseli I määrus ei ole Taanile siduv ega Taanis kohaldatav,5. RÕHUTADES, et on vaja leida lahendus sellele vastuvõetamatule õiguslikule olukorrale, mis on ühenduses tekkinud seoses kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise suhtes kohaldatavate eeskirjade erinevusega,6. SOOVIDES, et Brüsseli I määruse, selle tulevaste paranduste ja rakendusmeetmete sätteid oleks võimalik rahvusvahelise õiguse alusel kohaldada ühenduse ja Taani suhetele, kuna Taani on liikmesriik, kel on eriseisukoht Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotise suhtes,7. RÕHUTADES, et Brüsseli konventsiooni ja käesoleva lepingu vahel tuleb tagada järjepidevus ning et ka käesoleva lepingu suhtes tuleb kohaldada üleminekusätteid nagu Brüsseli I määruse puhul. Järjepidevust on vaja ka Euroopa Ühenduste Kohtu tõlgenduste osas Brüsseli konventsiooni kohta ning 1971. aasta protokolli[9] suhtes, mida tuleks kohaldada ka käesoleva lepingu jõustumise ajal pooleliolevate kohtuasjade suhtes,8. RÕHUTADES, et Brüsseli konventsiooni kohaldatakse edaspidigi nende liikmesriikide territooriumidel, mis kuuluvad kõnealuse konventsiooni territoriaalsesse kohaldamisalasse, kuid mis jäävad välja käesoleva lepingu kohaldamisalast,9. RÕHUTADES ühenduse ja Taani vahelise asjakohase kooskõlastamise tähtsust küsimustes, mis puudutavad selliste rahvusvaheliste lepingute alaseid läbirääkimisi ja sõlmimist, mis võivad muuta või mõjutada Brüsseli I määruse kohaldamisala,10. RÕHUTADES, et Taani peaks ühinema selliste rahvusvaheliste lepingutega, millega on ühinenud ühendus ja millistes osalemine on Taanile asjakohane Brüsseli I määruse ja käesoleva lepingu sidusaks kohaldamiseks,11. KINNITADES, et Euroopa Ühenduste Kohtul peaks olema käesoleva lepingu, sealhulgas Brüsseli I määruse sätete ning käesoleva lepingu osaks olevate mistahes ühenduse rakendusmeetmete ühtse kohaldamise ja tõlgendamise pädevus,12. VIIDATES Euroopa Ühenduste Kohtule Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 68 lõikega 1 antud pädevusele teha eelotsuseid ühenduse institutsioonide asutamislepingu IV jaotisel põhinevate õigusaktide kehtivuse või tõlgendamise kohta, sealhulgas käesoleva lepingu kehtivuse või tõlgendamise kohta, ning asjaolule, et nimetatud säte ei ole tulenevalt Taani seisukohta käsitlevast protokollist Taanile siduv ega Taanis kohaldatav,13. ARVESTADES, et Euroopa Ühenduste Kohus peaks olema pädev samadel tingimustel tegema eelotsuseid Taani kohtu poolt tõstatatud küsimustes käesoleva lepingu kehtivuse või tõlgendamise kohta ning et Taani kohtud peaksid seetõttu taotlema eelotsuseid Brüsseli I määruse ja selle rakendusmeetmete tõlgendamise kohta samadel tingimustel kui teiste liikmesriikide kohtud,14. VIIDATES sellele, et Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 68 lõige 3 kohaselt võib Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon või liikmesriik taotleda Euroopa Ühenduste Kohtult otsust ühenduse institutsioonide asutamislepingu IV jaotisel põhinevate õigusaktide tõlgendamise, sealhulgas käesoleva lepingu tõlgendamise kohta, ning asjaolule, et nimetatud säte ei ole tulenevalt Taani seisukohta käsitlevast protokollist Taanile siduv ega Taanis kohaldatav,15. ARVESTADES, et Taanile peaks antama teiste liikmesriikidega samadel tingimustel võimalus taotleda seoses Brüsseli I määruse ja selle rakendusmeetmetega Euroopa Ühenduste Kohtult otsust küsimustes käesoleva lepingu tõlgendamise kohta,16. RÕHUTADES, et Taani õiguse kohaselt peaksid Taani kohtud käesolevat lepingut, sealhulgas Brüsseli I määruse sätteid ja käesoleva lepingu osaks olevaid mistahes ühenduse rakendusmeetmeid tõlgendades võtma arvesse Euroopa Ühenduste Kohtu ja Euroopa Ühenduste liikmesriikide kohtuotsuseid Brüsseli konventsiooni ja Brüsseli I määruse sätete ja mistahes ühenduse rakendusmeetmete kohta,17. ARVESTADES, et Euroopa Ühenduste Kohtult peaks olema võimalik taotleda otsuse tegemist käesolevat lepingust tulenevate kohustuste täitmise kohta vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohtu menetlust reguleerivatele sätetele,18. ARVESTADES, et tulenevalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 300 lõikest 7 on käesolev leping liikmesriikidele siduv, siis Taanil peaks olema samuti võimalik pöörduda komisjoni kui asutamislepingu täitmise järelevalvaja poole, kui mõni liikmesriik ei täida oma kohustusi,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:ARTIKKEL 1Eesmärk1. Käesoleva lepingu eesmärk on kohaldada nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (Brüsseli I määrus) ja selle rakendusmeetmeid ühenduse ja Taani vahelistele suhetele vastavalt artikli 2 lõikele 1.2. Lepinguosaliste eesmärk on Brüsseli I määruse ja selle rakendusmeetmete ühtne kohaldamine ja tõlgendamine kõikides liikmesriikides.3. Käesoleva lepingu artikli 3 lõike 1, artikli 4 lõike 1 ja artikli 5 lõike 1 sätted tulenevad Taani seisukohta käsitlevast protokollist..ARTIKKEL 2Kohtualluvus ja kohtuotsustetäitmine tsiviil- ja kaubandusasjades1. Käesolevale lepingule lisatud ja käesoleva lepingu osa moodustava Brüsseli I määruse sätteid koos määruse artikli 74 lõike 2 kohaselt vastu võetud rakendusmeetmetega ja Taani poolt vastavalt käesoleva lepingu artiklile 4 rakendatud rakendusmeetmetega, mis on vastu võetud pärast käesoleva lepingu jõustumist, ning määruse artikli 72 lõike 1 kohaselt vastu võetud meetmetega kohaldatakse rahvusvahelise õiguse alusel ühenduse ja Taani vahelistele suhetele.2. Käesoleva lepingu raames muudetakse siiski nimetatud määruse sätete kohaldamist järgmiselt:1.  Artikli 1 lõiget 3 ei kohaldata.2.  Artiklile 50 lisatakse järgmine lõige (lõige 2):”2. Taotlejale, kes taotleb Taani haldusasutuse poolt ülalpidamiskorralduse kohta tehtud otsuse täitmist, võib taotluse saanud liikmesriigis kohaldada esimese lõike sätteid, kui ta esitab Taani justiitsministeeriumile teatise selle kohta, et ta vastab rahalistele tingimustele saada täielikult või osaliselt tasuta õigusabi või vabastust kuludest.”3.  Artiklisse 62 lisatakse järgmine lõige (lõige 2): ”2. Ülalpidamiskohustusega seotud asjades hõlmab mõiste “kohus” Taani haldusasutusi.”4.  Artiklit 64 kohaldatakse nii Taanis, Kreekas kui ka Portugalis registreeritud laevadele.5.  Määruse artikli 70 lõikes 2 ning artiklites 72 ja 76 märgitud määruse jõustumiskuupäeva asemel kohaldatakse käesoleva lepingu jõustumiskuupäeva.6.  Määruse artikli 66 asemel kohaldatakse käesoleva lepingu üleminekusätteid.7.  I lisasse lisatakse: ”Taanis: kohtumenetluse seaduse artikli 246 lõiked 2 ja 3 ( lov om rettens pleje )”.8.  II lisasse lisatakse: ”Taanis, ‘ byret ’”.9.  III lisasse lisatakse: ”Taanis, ‘ landsret ’”.10.  IV lisasse lisatakse: ”Taanis kaebusega “Højesteret’ ile ” “Procesbevillingsnævnet’ i ” loal,ARTIKKEL 3Brüsseli I määruse muudatused1. Taani ei osale Brüsseli I määruse muudatuste vastuvõtmisel ning need muudatused ei ole Taanile siduvad ega Taanis kohaldatavad.2. Määruse muudatuste vastuvõtmisel teavitab Taani komisjoni oma otsusest rakendada niisuguste muudatuste sisu või mitte. Teavitamine toimub kas muudatuste vastuvõtmisel või sellele järgneva 30 päeva jooksul.3. Kui Taani otsustab niisuguste muudatuste sisu rakendada, tuleb teates märkida, kas rakendamine saab toimuda halduskorras või nõuab parlamendi heakskiitu.4. Kui teates on märgitud, et rakendamine saab toimuda halduskorras, kinnitatakse teates, et kõik vajalikud haldusmeetmed jõustuvad määruse muudatuste jõustumiskuupäeval või on jõustunud teate kuupäeval, olenevalt sellest, kumb neist on hilisem.5. Kui teates on märgitud, et rakendamine nõuab Taani parlamendi heakskiitu, kohaldatakse järgmisi eeskirju:11.  Seadusandlikud meetmed jõustuvad Taanis määruse muudatuste jõustumiskuupäeval või kuue kuu jooksul pärast teavitamist, olenevalt sellest, kumb neist on hilisem;12.  Taani teatab komisjonile, millisel kuupäeval seadusandlikud rakendusmeetmed jõustuvad.6. Vastavalt lõigetele 4 ja 5 esitatud Taani teade muudatuste sisu rakendamise kohta Taanis, tekivad Taani ja ühenduse vahel vastastikused kohustused rahvusvahelise õiguse kohaselt.. Määruse muudatused on sellisel juhul käesoleva lepingu muudatused ning loetakse sellele lisatuks.7. Kui13.  Taani teatab oma otsusest muudatuste sisu mitte rakendada; või14.  Taani ei saada teadet lõikes 2 märgitud 30-päevase tähtaja jooksul; või15.  seadusandlikud meetmed ei jõustu Taanis lõikes 5 märgitud tähtaja jooksul;loetakse käesolev leping lõppenuks, kui pooled ei otsusta 90 päeva jooksul teisiti, või punktis c märgitud juhul, kui seadusandlikud meetmed ei ole sama tähtaja jooksul Taanis jõustunud. Leping lõpeb kolme kuu pärast arvestatuna 90-päevase perioodi lõppemisest.8. Lepingu lõppemine ei mõjuta kohtumenetlusi, mis on algatatud, ja dokumente, mis on ametlikult koostatud või autentsete dokumentidena registreeritud enne lepingu lõppemist vastavalt lõikele 7.ARTIKKEL 4Rakendusmeetmed1. Taani ei osale Brüsseli I määruse artiklis 75 nimetatud komitee arvamuste vastuvõtmisel. Vastavalt artikli 74 lõikele 2 vastu võetud rakendusmeetmed ei ole Taanile siduvad ega Taanis kohaldatavad.2. Taanit teavitatakse vastavalt määruse artikli 74 lõikele 2 vastu võetud rakendusmeetmetest. Taani teavitab komisjoni oma otsusest selle kohta, kas ta rakendab niisuguste rakendusmeetmete sisu või mitte. Teavitamine toimub kas rakendusmeetmete kättesaamisel või sellele järgneva 30 päeva jooksul.3. Teates kinnitatakse, et kõik vajalikud haldusmeetmed jõustuvad Taanis rakendusmeetmete jõustumiskuupäeval või on jõustunud teate kuupäeval, olenevalt sellest, kumb neist on hilisem.4. Taani teade rakendusmeetmete sisu rakendamise kohta Taanis toob kaasa Taani ja ühenduse vahel vastastikused kohustused vastavalt rahvusvahelisele õigusele. Rakendusmeetmed moodustavad sellisel juhul osa käesolevast lepingust.5. Kui16.  Taani teatab oma otsusest rakendusmeetmeid mitte rakendada; või17.  Taani ei saada teadet lõikes 2 märgitud 30-päevase tähtaja jooksul;loetakse käesolev leping lõppenuks, kui pooled ei otsusta 90 päeva jooksul teisiti. Leping lõpeb kolme kuu pärast arvestatuna 90-päevase perioodi lõppemisest.6. Lepingu lõppemine ei mõjuta kohtumenetlusi, mis on algatatud ja dokumente, mis on ametlikult koostatud või autentsete dokumentidena registreeritud enne lepingu lõppemist vastavalt lõikele 5.7. Kui rakendamine nõuab erandjuhtudel Taani parlamendi heakskiitu, teatab Taani sellest vastavalt lõikele 2 ja kohaldatakse artikli 3 lõigete 5-8 sätteid.8. Taani teavitab komisjoni tekstidest, mis muudavad käesoleva lepingu artikli 2 lõige 2 punktides f-i sätestatut. Komisjon kohandab artikli 2 lõige 2 punktide f-i sõnastust vastavalt sellele.ARTIKKEL 5Lepingut mõjutavad rahvusvahelised lepingud1. Rahvusvahelised lepingud, millega ühendus on Brüsseli I määruse normide alusel ühinenud, ei ole Taanile siduvad ega Taanis kohaldatavad.2. Taani hoidub selliste rahvusvaheliste lepingutega ühinemisest, mis võivad mõjutada või muuta käesolevale lepingule lisatud Brüsseli I määruse kohaldamisala, välja arvatud juhul, kui see toimub ühenduse nõusolekul ning käesoleva lepingu ja kõnealuse rahvusvahelise lepingu omavahelise suhestamise osas on võetud tarvitusele piisavad abinõud.3. Kui Taani peab läbirääkimisi selliste rahvusvaheliste lepingutega ühinemise üle, mis võivad mõjutada või muuta käesolevale lepingule lisatud Brüsseli I määruse kohaldamisala, kooskõlastab Taani oma seisukohta ühendusega ning hoidub sammudest, mis võiksid kahjustada ühenduse seisukohta oma pädevuse piires niisugustel läbirääkimistel.ARTIKKEL 6Euroopa Ühenduste Kohtu pädevus lepingu tõlgendamisel1. Kui poolelioleva kohtuasja läbivaatamisel Taani kohtus tõstatatakse küsimus käesoleva lepingu kehtivuse või tõlgendamise kohta, taotleb see kohus Euroopa Kohtult sellekohast otsust juhul, kui teise liikmesriigi kohus oleks samadel asjaoludel kohustatud seda tegema seoses artikli 2 lõikes 1 nimetatud Brüsseli I määruse ja selle rakendusmeetmetega.2. Taani õiguse kohaselt võtavad Taani kohtud käesolevat lepingut tõlgendades arvesse Euroopa Kohtu praktikas sisalduvaid otsuseid Brüsseli konventsiooni ja Brüsseli I määruse sätete ja mistahes ühenduse rakendusmeetmete kohta.3. Taani võib nii nagu nõukogu, komisjon või iga teine liikmesriik taotleda Euroopa Kohtult otsust küsimuses, mis puudutab käesoleva lepingu tõlgendamist. Otsust, mille Euroopa Kohus teeb vastuseks sellisele taotlusele, ei kohaldata liikmesriikide res judicata õigusjõudu omavate kohtuotsuste suhtes.4. Taanil on õigus esitada Euroopa Kohtule oma seisukoht küsimustes, mille kohta on mõne liikmesriigi kohus taotlenud Euroopa Kohtult eelotsust seoses artikli 2 lõikes 1 nimetatud mistahes sätte tõlgendamisega.5. Kohaldatakse protokolli Euroopa Ühenduste Kohtu põhikirja kohta ja kohtu kodukorda.6. Kui Euroopa Ühenduse asutamislepingu Euroopa Kohtu otsuseid puudutavaid sätteid muudetakse selliselt, et need toovad kaasa tagajärgi Brüsseli I määrusega seotud otsustele, võib Taani teavitada komisjoni oma otsusest neid muudatusi käesoleva lepingu suhtes mitte kohaldada. Teavitamine toimub kas muudatuste jõustumisel või sellele järgneva 60 päeva jooksul.Sellisel juhul loetakse käesolev leping lõppenuks. Leping lõpeb kolme kuu möödumisel teavitamisest.7. Lepingu lõppemine ei mõjuta kohtumenetlusi, mis on algatatud ja dokumente, mis on ametlikult koostatud või autentsete dokumentidena registreeritud enne lepingu lõppemist vastavalt lõikele 6.ARTIKKEL 7Euroopa Ühenduste Kohtu pädevus seoses lepinguliste kohustuste täitmisega1. Komisjon võib pöörduda Euroopa Kohtu poole juhul, kui Taani ei täida käesolevast lepingust tulenevaid kohustusi.2. Taani võib esitada komisjonile kaebuse juhul, kui mõni liikmesriik ei täida oma kohustusi seoses käesoleva lepinguga.3. Kohaldatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu Euroopa Kohtu menetlust reguleerivaid sätteid, protokolli Euroopa Ühenduste Kohtu põhikirja kohta ja kohtu kodukorda.ARTIKKEL 8Territoriaalne kohaldatavus1. Käesolevat lepingut kohaldatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 299 nimetatud territooriumide suhtes.2. Kui ühendus otsustab laiendada Brüsseli I määruse kohaldatavust territooriumidele, mida praegu reguleerib Brüsseli konventsioon, siis teevad ühendus ja Taani koostööd, et tagada taoline kohaldamine ka Taani suhtes.ARTIKKEL 9Üleminekusätted1. Käesolevat lepingut kohaldatakse ainult kohtumenetluste suhtes, mis on algatatud, ja dokumentide suhtes, mis on ametlikult koostatud või autentsete dokumentidena registreeritud pärast käesoleva lepingu jõustumist.2. Kui aga kohtumenetlus algatati päritoluliikmesriigis enne käesoleva lepingu jõustumist, kuid otsus tehti pärast jõustumist, tunnustatakse ja täidetakse sellist otsust vastavalt käesolevale lepingule18.  juhul, kui kohtumenetlus päritoluliikmesriigis algatati pärast Brüsseli või Lugano konventsiooni jõustumist nii päritoluliikmesriigis kui ka adressaatriigis;19.  kõigil muudel juhtudel aga juhul, kui pädevus tulenes normidest, mis on kooskõlas kas käesoleva lepingu normidega või päritoluliikmesriigi ja adressaatriigi vahelise konventsiooni normidega, mis oli jõus menetluse algatamise ajal.ARTIKKEL 10Suhestamine Brüsseli I määrusega1. Käesolev leping ei piira Brüsseli I määruse kohaldamist teiste ühenduse liikmesriikide poolt, välja arvatud Taani.2. Siiski kohaldatakse käesolevat lepingut alati:20.  kohtualluvuse asjades, kui kostja alaline asukoht on Taanis, või kui käesoleva lepingu artiklist 2 tulenevalt kohaldatakse ühenduse ja Taani suhetes määruse artiklit 22 või 23, mille kohaselt antakse pädevus Taani kohtutele;21.  seoses peatamise ja seotud menetlustega vastavalt Brüsseli I määruse artiklitele 27 ja 28, mida käesoleva lepingu artiklist 2 tulenevalt kohaldatakse ühenduse ja Taani suhetes, kui kohtumenetlus algatati Taanist erinevas liikmesriigis ja Taanis;22.  täitmise asjades, kui Taani on kas päritoluliikmesriik või adressaatriik.ARTIKKEL 11Lepingu lõppemine1. Käesolev leping lõpeb, kui Taani teavitab teisi liikmesriike sellest, et ei soovi enam kasutada Taani seisukohta käsitleva protokolli I osa sätteid, vt nimetatud protokolli artiklit 7.2. Käesoleva lepingu võib lõpetada kumbki lepinguosaline, teatades sellest teisele lepinguosalisele. Lõpetamine jõustub kuue kuu möödudes sellise teate saamisest.3. Lepingu lõppemine ei mõjuta kohtumenetlusi, mis on algatatud, ja dokumente, mis on ametlikult koostatud või autentsete dokumentidena registreeritud enne lepingu lõppemist vastavalt lõikele 2 või 3.ARTIKKEL 12Jõustumine1. Lepinguosalised võtavad lepingu vastu vastavalt oma menetluskorrale.2. Leping jõustub kuuenda kuu esimesel päeval pärast seda, kui lepinguosalised on teatanud teineteisele, et on lõpetanud selleks vajalikud menetlused.ARTIKKEL 13Tekstide autentsusKäesolev leping on koostatud kahes eksemplaris eesti, hispaania, hollandi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, saksa, slovaki, sloveenia, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.LisaNõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, mida on muudetud komisjoni 21. augusti 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1496/2002, millega muudetakse tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvust ning kohtuotsuste täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 I lisa (artikli 3 lõikes 2 ja artikli 4 lõikes 2 osutatud jurisdiktsiooninormid) ja II lisa (pädevate kohtute ja asutuste loend) ja komisjoni 9. novembri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1937/2004, millega muudetakse tsiviil- ja kaubandusasjade kohtualluvust ning kohtuotsuste täitmist tsiviil- ja kaubandusasjades käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 I, II, III ja IV lisa.

[1] ELT C , , lk .

[2] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.

[3] ELT C , , lk .

[4] ELT C , , lk .

[5] EÜT L 12,16.1.2001, lk 1.

[6] EÜT L 299, 31.12.1972, lk 32. EÜT L 304, 30.10.1978, lk 1. EÜT L 388, 31.12.1982, lk 1. EÜT L 285, 3.10.1989, lk 1. EÜT C 15, 15.1.1997, lk 1. Konsolideeritud teksti vt. EÜT C 27, 26.1.1998, lk 1.

[7] EÜT L 319, 25.11.1988, lk 9.

[8] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.

[9] EÜT L 204, 2.8.1975, lk 28, EÜT L 304, 30.10.1978, lk 1, EÜT L 388, 31.12.1982, lk 1, EÜT L 285, 3.10.1989, lk 1, EÜT C 15, 15.1.1997, lk 1. Konsolideeritud teksti vt. EÜT C 27, 26.1.1998, lk 28.


title: Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli sõlmimise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0065(01)

Ettepanek: Nõukogu otsus Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga  /* KOM/2008/0065 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.2.2008KOM(2008) 65 lõplik2008/0027 (AVC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSEuroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa LiidugaEttepanek:NÕUKOGU OTSUSEuroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli sõlmimise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIBulgaaria ja Rumeenia ELiga ühinemist käsitleva 2005. aasta akti artikli 6 lõike 2 tingimuste kohaselt lepitakse uute ELi liikmesriikide ühinemine Liibanoni Vabariigiga sõlmitud Euroopa−Vahemere piirkonna assotsiatsioonilepinguga kokku nimetatud lepingule lisatud protokollis. Sama artikliga nähakse ette lihtsustatud menetluskord, mille kohaselt protokolli sõlmib nõukogu, kes tegutseb ühehäälselt liikmesriikide nimel, ja asjaomane kolmas riik. Kõnealune menetlus ei piira ühenduse enda õiguspädevuse kohaldamist.23. oktoobril 2006 andis nõukogu komisjonile volitused Liibanoniga nimetatud protokolli üle läbirääkimisi pidada, et võtta arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist ELiga 1. jaanuaril 2007. Läbirääkimised lükkusid edasi Liibanoni ametiasutustele seatud piirangute tõttu ja taotluse tõttu saada täiendavaid selgitusi isegi väljaspoole protokolli reguleerimisala jäävates küsimustes enne põhimõttelise nõusoleku andmist tekstile. Kõnealuste läbirääkimiste jooksul lepiti kokku, et olemasolevasse assotsieerimislepingusse ei lisata täiendavaid põllumajandus-, töödeldud põllumajandus- ja kalatooteid käsitlevaid kaubandussoodustusi.Lisatakse ettepanekud 1) protokolli allakirjutamise ja ajutist kohaldamist käsitleva nõukogu otsuse kohta ning 2) protokolli sõlmimist käsitleva nõukogu otsuse kohta.Lisatud on Liibanoniga peetud läbirääkimiste tulemusel valminud protokolli tekst. Protokolli olulisim säte on uute liikmesriikide liitumine ELi-Liibanoni assotsieerimislepinguga ning ELi uute ametlike keelte lisamine.Komisjon palub nõukogul vastu võtta lisatud nõukogu otsuse ettepanekud protokolli allakirjutamise ja sõlmimise kohta.Euroopa Parlamendil palutakse anda nõusolek kõnealuse protokolli sõlmimiseks.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSEuroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa LiidugaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 310 koostoimes artikli 300 lõike 2 esimese lõigu teise lausega,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise akti, eriti selle artikli 6 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) 23. oktoobril 2006 andis nõukogu komisjonile volitused pidada Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide nimel Liibanoniga läbirääkimisi protokollide üle, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning kolmandate riikide vahel sõlmitud lepinguid, näiteks Euroopa–Vahemere piirkonna lepingut (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel)[?], et võtta arvesse uute riikide ühinemist ELiga.(2) Läbirääkimised Liibanoniga on nüüdseks lõpule viidud.(3) Liibanoniga kokku lepitud protokolli artikli 8 lõikes 2 on sätestatud protokolli ajutine kohaldamine enne selle jõustumist.(4) Protokollile tuleks ühenduse nimel alla kirjutada ning seda ajutiselt kohaldada, eeldusel et see hiljem sõlmitakse,ON VÕTNUD VASTU JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isik(ud), kes on volitatud Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide nimel alla kirjutama Euroopa−Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja tema liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokollile, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga. Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Protokolli kohaldatakse ajutiselt alates 1. jaanuarist 2007, eeldusel et see hiljem sõlmitakse.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja2008/0027 (AVC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSEuroopa–Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokolli sõlmimise kohta, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa LiidugaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 310 koostoimes artikli 300 lõike 2 esimese lõigu teise lause ja artikli 300 lõike 3 teise lõiguga,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise akti, eriti selle artikli 6 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekutning arvestades järgmist:(1) Euroopa−Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokollile kirjutati alla Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide nimel […].(2) Protokoll tuleks heaks kiita,ON VÕTNUD VASTU JÄRGMISE OTSUSE:Ainus artikkelEuroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide nimel kiidetakse heaks Euroopa−Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) protokoll, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga.Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaPROTOKOLLEuroopa–Vahemere piirkonna lepingu juurde, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa LiidugaBELGIA KUNINGRIIK,BULGAARIA VABARIIK,TŠEHHI VABARIIK,TAANI KUNINGRIIK,SAKSAMAA LIITVABARIIK,EESTI VABARIIK,KREEKA VABARIIK,HISPAANIA KUNINGRIIK,PRANTSUSE VABARIIK,IIRIMAA,ITAALIA VABARIIK,KÜPROSE VABARIIK,LÄTI VABARIIK,LEEDU VABARIIK,LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK,UNGARI VABARIIK,MALTA VABARIIK,MADALMAADE KUNINGRIIK,AUSTRIA VABARIIK,POOLA VABARIIK,PORTUGALI VABARIIK,RUMEENIA,SLOVEENIA VABARIIK,SLOVAKI VABARIIK,SOOME VABARIIK,ROOTSI KUNINGRIIKNING SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK,edaspidi „EÜ liikmesriigid”, keda esindab Euroopa Liidu Nõukogu, jaEUROOPA ÜHENDUS,edaspidi „ühendus”, keda esindavad Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjon, ühelt pooltja LIIBANONI VABARIIK,edaspidi „Liibanon”,teiselt poolt,ARVESTADES, et Euroopa–Vahemere piirkonna lepingule (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel)[?] (edaspidi „Euroopa−Vahemere piirkonna leping”) kirjutati alla Brüsselis 1. aprillil 2002 ja see jõustus 1. aprillil 2006;ARVESTADES, et lepingule, mis käsitleb Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga kirjutati alla Luxembourgis 25. aprillil 2005 ja see jõustus 1. jaanuaril 2007;ARVESTADES, et Euroopa Ühenduse ja Liibanoni Vabariigi vaheline vaheleping, mis käsitleb kaubandust ja kaubandusküsimusi,[?] jõustus 1. märtsil 2003;ARVESTADES, et ühinemisakti artikli 6 lõike 2 alusel tuleb Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu uute lepinguosaliste suhtes kokku leppida Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu protokolli sõlmimise teel;ARVESTADES, et Euroopa Vahemere piirkonna lepingu artikli 22 alusel on peetud konsultatsioone, et tagada ühenduse ja Liibanoni Vabariigi vastastikuste huvidega arvestamine,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGNEVAS:Artikkel 1Bulgaaria Vabariik ja Rumeenia ühinevad Euroopa–Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel) ning võtavad nagu teisedki ühenduse liikmesriigid vastu ja teadmiseks lepingu teksti, ühised deklaratsioonid, deklaratsioonid ja kirjavahetuse.I PEATÜKK: EUROOPA VAHEMERE PIIRKONNA LEPINGUSSE, SEALHULGAS SELLE LISADESSE JA PROTOKOLLIDESSE TEHTAVAD MUUDATUSEDArtikkel 2 (Päritolureeglid)Protokolli nr 4 muudetakse järgmiselt:1. Artikli 18 lõige 4 asendatakse järgneva tekstiga:Tagantjärele väljaantud liikumissertifikaatidele EUR.1 tuleb teha üks järgmistest märgetest:BG "ИЗДАДЕН ВПОСЛЕДСТВИЕ"ES "EXPEDIDO A POSTERIORI"CS "VYSTAVENO DODATEČNĔ"DA "UDSTEDT EFTERFØLGENDE"DE "NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT"ET "VÄLJA ANTUD TAGASIULATUVALT"EL "ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ"EN "ISSUED RETROSPECTIVELY"FR "DÉLIVRÉ A POSTERIORI"IT "RILASCIATO A POSTERIORI"LV "IZSNIEGTS RETROSPEKTĪVI"LT "RETROSPEKTYVUSIS IŠDAVIMAS"HU "KIADVA VISSZAMENŐLEGES HATÁLLYAL"MT "MAĦRUĠ RETROSPETTIVAMENT"NL "AFGEGEVEN A POSTERIORI"PL "WYSTAWIONE RETROSPEKTYWNIE"PT "EMITIDO A POSTERIORI"RO "EMIS A POSTERIORI"SL "IZDANO NAKNADNO"SK "VYDANÉ DODATOČNE"FI "ANNETTU JÄLKIKÄTEEN"SV "UTFÄRDAT I EFTERHAND"AR [pic]"2. Artikli 19 lõige 2 asendatakse järgneva tekstiga:(…)Sel viisil väljaantud duplikaadile tuleb teha üks järgmistest märgetest:BG "ДУБЛИКАТ"ES "DUPLICADO"CS "DUPLIKÁT"DA "DUPLIKAT"DE "DUPLIKAT"ET "DUPLIKAAT"EL "ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ"EN "DUPLICATE"FR "DUPLICATA"IT "DUPLICATO"LV "DUBLIKĀTS"LT "DUBLIKATAS"HU "MÁSODLAT"MT "DUPLIKAT"NL "DUPLICAAT"PL "DUPLIKAT"PT "SEGUNDA VIA"RO "DUPLICAT"SL "DVOJNIK"SK "DUPLIKÁT"FI "KAKSOISKAPPALE"SV "DUPLIKAT"AR [pic]"3 V lisa asendatakse järgmisega:„Bulgaariakeelne tekstИзносителят на продуктите, обхванати от този документ (митническо разрешение № … (1)) декларира, че освен кьдето е отбелязано друго, тези продукти са с … преференциален произход (2).Hispaaniakeelne tekstEl exportador de los productos incluidos en el presente documento (autorización aduanera n° .. …(1).) declara que, salvo indicación en sentido contrario, estos productos gozan de un origen preferencial . …(2).Tšehhikeelne tekstVývozce výrobků uvedených v tomto dokumentu (číslo povolení …(1)) prohlašuje, že kromě zřetelně označených, mají tyto výrobky preferenční původ v …(2).Taanikeelne tekstEksportøren af varer, der er omfattet af nærværende dokument, (toldmyndighedernes tilladelse nr. ...(1)), erklærer, at varerne, medmindre andet tydeligt er angivet, har præferenceoprindelse i ...(2).Saksakeelne tekstDer Ausführer (Ermächtigter Ausführer; Bewilligungs-Nr. ...(1)) der Waren, auf die sich dieses Handelspapier bezieht, erklärt, dass diese Waren, soweit nicht anderes angegeben, präferenzbegünstigte ...(2) Ursprungswaren sind.Eestikeelne tekstKäesoleva dokumendiga hõlmatud toodete eksportija (tolliameti kinnitus nr. ...(1)) deklareerib, et need tooted on ...(2) sooduspäritoluga, välja arvatud juhul kui on selgelt näidatud teisiti.Kreekakeelne tekstΟ εξαγωγέας των προϊόντων που καλύπτονται από το παρόν έγγραφο (άδεια τελωνείου υπ΄αριθ. ...(1)) δηλώνει ότι, εκτός εάν δηλώνεται σαφώς άλλως, τα προϊόντα αυτά είναι προτιμησιακής καταγωγής ...(2).Ingliskeelne tekstThe exporter of the products covered by this document (customs authorization No ...(1)) declares that, except where otherwise clearly indicated, these products are of ...(2) preferential origin.Prantsuskeelne tekstL'exportateur des produits couverts par le présent document (autorisation douanière n° ...(1)) déclare que, sauf indication claire du contraire, ces produits ont l'origine préférentielle ... (2)).Itaaliakeelne tekstL'esportatore delle merci contemplate nel presente documento (autorizzazione doganale n… (1)) dichiara che, salvo indicazione contraria, le merci sono di origine preferenziale ...(2).Lätikeelne tekstEksportētājs produktiem, kuri ietverti šajā dokumentā (muitas pilnvara Nr. …(1)), deklarē, ka, iznemot tur, kur ir citādi skaidri noteikts, šiem produktiem ir priekšrocību izcelsme no …(2).Leedukeelne tekstŠiame dokumente išvardintų prekių eksportuotojas (muitinès liudijimo Nr …(1)) deklaruoja, kad, jeigu kitaip nenurodyta, tai yra(2) preferencinès kilmés prekés.Ungarikeelne tekstA jelen okmányban szereplő áruk exportőre (vámfelhatalmazási szám: …(1)) kijelentem, hogy eltérő jelzés hianyában az áruk kedvezményes …(2) származásúak.Maltakeelne tekstL-esportatur tal-prodotti koperti b’dan id-dokument (awtorizzazzjoni tad-dwana nru. …(1)) jiddikjara li, ħlief fejn indikat b’mod ċar li mhux hekk, dawn il-prodotti huma ta’ oriġini preferenzjali …(2).Hollandikeelne tekstDe exporteur van de goederen waarop dit document van toepassing is (douanevergunning nr. ...(1)), verklaart dat, behoudens uitdrukkelijke andersluidende vermelding, deze goederen van preferentiële ... oorsprong zijn (2).Poolakeelne tekstEksporter produktów objętych tym dokumentem (upoważnienie władz celnych nr …(1)) deklaruje, że z wyjątkiem gdzie jest to wyraźnie określone, produkty te mają …(2) preferencyjne pochodzenie.Portugalikeelne tekstO exportador dos produtos cobertos pelo presente documento (autorização aduaneira n°. ...(1)), declara que, salvo expressamente indicado em contrário, estes produtos são de origem preferencial ...(2).Rumeeniakeelne tekstExportatorul produselor ce fac ojiectul acestui document (autorizaţia vamalâ nr. …(1)) declará cá, exceptând cazul în care în mod expres este indicat altfel, aceste produse sunt de origine preferenţialā …(2).Sloveenikeelne tekstIzvoznik blaga, zajetega s tem dokumentom (pooblastilo carinskih organov št …(1)) izjavlja, da, razen če ni drugače jasno navedeno, ima to blago preferencialno …(2) poreklo.Slovakikeelne tekstVývozca výrobkov uvedených v tomto dokumente (číslo povolenia …(1)) vyhlasuje, že okrem zreteľne označených, majú tieto výrobky preferenčný pôvod v …(2).Soomekeelne tekstTässä asiakirjassa mainittujen tuotteiden viejä (tullin lupa n:o ...(1)) ilmoittaa, että nämä tuotteet ovat, ellei toisin ole selvästi merkitty, etuuskohteluun oikeutettuja ... alkuperätuotteita (2).Rootsikeelne tekstExportören av de varor som omfattas av detta dokument (tullmyndighetens tillstånd nr. ...(1)) försäkrar att dessa varor, om inte annat tydligt markerats, har förmånsberättigande ... ursprung (2).Araabiakeelne tekst[pic]…………………………………………………………..(3)(Koht ja kuupäev)…………………………………………………………..(4)(Eksportija allkiri; lisaks sellele tuleb selgelt märkida ka deklaratsioonile allakirjutaja nimi)(1) Kui arvedeklaratsiooni koostab heakskiidetud eksportija, tuleb sellesse lünka kirjutada heakskiidetud eksportija loa number. Kui arvedeklaratsiooni ei koosta heakskiidetud eksportija, jäetakse sulgudes olevad sõnad välja või lünk tühjaks.(2) Märkida toodete päritolu. Kui arvedeklaratsioon on täielikult või osaliselt seotud toodetega, mis pärinevad Ceutast või Melillast protokolli artikli 37 tähenduses, peab eksportija need dokumendis, mille alusel deklaratsioon koostatakse, selgelt tähistama märkega “CM”.(3) Need andmed võib välja jätta, kui see teave sisaldub dokumendis endas.(4) Juhtudel, mil eksportija allkirja ei nõuta, jäetakse koos allkirjaga märkimata ka allakirjutanu nimi.II PEATÜKK: ÜLEMINEKUSÄTTEDArtikkel 3 (Päritolutõendid ja halduskoostöö)1. Liibanoni või uue liikmesriigi poolt nendevaheliste sooduskorra või nendevahelise autonoomse korra alusel nõuetekohaselt välja antud päritolutõendit tunnustatakse käesoleva protokolliga ühinenud asjaomastes riikides, tingimusel et:(a) kõnealune päritolu teeb võimalikuks tariifse sooduskohtlemise tariifsete soodusmeetmete alusel, mis sisalduvad kas kõnealuses lepingus või ühenduse üldiste tariifsete soodustuste kavas;(b) päritolutõend ja veodokumendid on välja antud hiljemalt ühinemiskuupäevale eelnenud päeval;(c) päritolutõend esitatakse tolliasutusele nelja kuu jooksul alates ühinemiskuupäevast.Kui kaup on deklareeritud impordiks Liibanonis või uues liikmesriigis enne ühinemiskuupäeva Liibanoni ja asjaomase uue liimesriigi vahel kõnealusel ajal kehtinud sooduskorra või autonoomse korra alusel, võib aktsepteerida ka kõnealuste kordade alusel tagasiulatuvalt välja antud päritolutõendit, tingimusel et see esitatakse tolliasutusele nelja kuu jooksul pärast ühinemiskuupäeva.2. Liibanonil ja uutel liikmesriikidel on õigus säilitada nende lubade kehtivus, millega nendevaheliste varasemate sooduslepingute või autonoomse korra kohaselt omistati “heakskiidetud eksportija” staatus, järgmistel tingimustel:(a) samasugune säte on ette nähtud ka enne ühinemise kuupäeva Liibanoni ja ühenduse vahel sõlmitud lepinguga ja and(b) heakskiidetud eksportijad kohaldavad selle kokkuleppe alusel kehtivaid päritolureegleid.Hiljemalt aasta jooksul pärast ühinemiskuupäeva asendatakse need load uute lubadega, mis antakse välja vastavalt lepingu tingimustele.3. Liibanoni või uue liikmesriigi pädevad tolliasutused saavad esitada lõigetes 1 ja 2 osutatud sooduskorra või autonoomse korra alusel välja antud päritolutõendite järelkontrolli taotlusi ning nimetatud pädevad asutused tunnustavad neid kolme aasta jooksul pärast asjaomase päritolutõendi välja andmist.Artikkel 4 (Transiitkaup)1. Lepingu sätteid võib kohaldada Liibanonist mõnda uude liikmesriiki või uuest liikmesriigist Liibanoni eksporditava kauba suhtes, mis vastab protokolli nr 4 sätetele ja mis on ühinemiskuupäeval kas teel või ajutiselt ladustatud Liibanoni või asjaomase uue liikmesriigi tollilaos või vabatsoonis.2. Sellistel juhtudel võib võimaldada sooduskohtlemist, tingimusel et nelja kuu jooksul pärast ühinemiskuupäeva esitatakse importiva riigi tolliasutustele päritolutõend, mille on tagasiulatuvalt välja andnud eksportiva riigi tolliasutused.Üld- ja lõppsättedArtikkel 5Liibanoni Vabariik võtab endale kohustuse, et ta ei esita nõudeid, taotlusi ega esildisi, ega muuda ega tühista kontsessioone vastavalt GATT 1994 artiklitele XXIV.6 ja XXVIII seoses ühenduse käesoleva laienemisega.Artikkel 6Käesolev protokoll on Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu lahutamatu osa.Artikkel 71. Ühendus, liikmesriike esindav Euroopa Liidu Nõukogu ja Liibanoni Vabariik kiidavad käesoleva protokolli heaks oma menetluste kohaselt.2. Lepinguosalised teatavad üksteisele eelmises lõikes osutatud asjakohaste menetluste lõpuleviimisest. Heakskiitmiskirjad on antud hoiule Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaati.Artikkel 81. Käesolev protokoll jõustub viimase heakskiitmiskirja hoiuleandmisele järgneva kuu esimesel päeval.2. Käesolevat protokolli kohaldatakse ajutiselt alates 1. jaanuarist 2007.Artikkel 9Käesolev protokoll on koostatud kahes eksemplaris kõigis lepinguosaliste ametlikes keeltes ning kõik tekstid on võrdselt autentsed.Artikkel 10Euroopa–Vahemere piirkonna lepingu tekst, sealhulgas lisad ja protokollid, mis moodustavad lepingu lahutamatu osa, ning lõppakt ja sellele lisatud deklaratsioonid koostatakse bulgaaria ja rumeenia keeles ning need tekstid on originaaltekstidega võrdselt autentsed. Tekstid kinnitab assotsieerimisnõukogu.LIIKMESRIIKIDE NIMEL ...EUROOPA ÜHENDUSE NIMEL …LIIBANONI VABARIIGI NIMEL[1] ELT L 143, 30.5.2006, lk 2.[2] ELT L 143, 30.5.2006, lk 2.[3] EÜT L 262, 30.9.2002, lk 2.