title: Ettepanek Nõukogu otsus millega lubatakse Itaalial kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, artikli 2 lõikest 1

text:
Avis juridique important

|

52004PC0553

Ettepanek nõukogu otsus millega lubatakse Itaalial kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, artikli 2 lõikest 1  /* KOM/2004/0553 lõplik */

Ettepanek NÕUKOGU OTSUS millega lubatakse Itaalial kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, artikli 2 lõikest 1(esitatud komisjoni poolt)SELETUSKIRI1. 17. mail 1977 vastuvõetud kuuenda nõukogu direktiivi (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta - ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas [1]) artikli 30 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt anda liikmesriigile loa sõlmida kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega leppeid, mis võivad sisaldada erandeid käesolevast direktiivist.[1]   ELT L 145, 13.6.1977, lk 12. Komisjonile esitatud kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 24.03.2004, palus Itaalia valitsus luba sõlmida Šveitsiga kokkulepe, mis sisaldab direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 1 kõrvale kalduvaid sätteid.3. Kuuenda direktiivi artikli 30 lõike 2 kohaselt teatas komisjon teistele liikmesriikidele Itaalia valitsuse palvest kirjalikult 11.05.2004 ning 12.05.2004 teavitas komisjon Itaaliat kirjalikult sellest, et tal on kogu teave, mida vajab palve läbivaatamiseks.4. Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikes 1 sätestatakse, et käibemaksuga maksustatakse kauba tarnimine või teenuste osutamine tasu eest riigi territooriumil maksukohustuslase poolt, kes sellena tegutseb.5. Itaalia poolt palutud erandi eesmärk on saada luba direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 1 kõrvale kalduvaid sätteid sisaldava kokkuleppe sõlmimiseks Šveitsiga ning taotleda käibemaksuvabastust Gran San Bernardo tunneli teemaksule. Põhjuseid selleks on kaks. Esiteks on Gran San Bernardo tunneli teemaksu käibemaksustamine 1. jaanuarist 2003 tekitanud perioodikaartide müügil konkurentsimoonutusi. Teiseks põhjustab käibemaksu osas toimuv laekumiste jaotus vastavalt riikide füüsilistele piiridele suuri halduskulusid, kuna laekumised arvutatakse ja jaotatakse vastavalt majanduskriteeriumitele, mis peegeldavad tunneli haldamis- ja hoolduskulude jaotust. Tunneli hoolduskulud ei puuduta mitte üksnes tunnelit ennast, vaid ka maanteed, mis ühendab Itaalia territooriumil asuvat tunneliosa Itaalia teedevõrguga.6. 27. detsembril 2002 vastu võetud Itaalia seaduse nr 289 (2003. aasta eelarve kohta) artikliga 21 tunnistati kehtetuks 26. oktoobri 1972. aasta presidendi dekreedi nr 633 (käibemaksu kehtestamise ja rakendamise kohta) artikli 9 lõige 11 (rahvusvahelised teenused ja rahvusvahelise kaubavahetusega seotud teenused), mis tingis Itaalia Gran San Bernardo tunnelikäitajate poolt sissenõutava teemaksu käibemaksustamise 1. jaanuarist 2003. Šveits pole teemaksule käibemaksu ega muud sarnast maksu kehtestanud. Vastavalt 1958. aastal Itaalia ja Šveitsi vahel enne ühise käibemaksusüsteemi kehtestamist sõlmitud konventsioonile ei saa kohustada Šveitsi rakendama ja sisse nõudma Itaalia poolt Gran San Bernardo tunneli teemaksule kehtestatud käibemaksu. Seega põhjustas käibemaksu kehtestamine ainult Itaalia operaatori poolt kogutavale teemaksule kasutamismaksumuse erinevusi ning perioodikaartide müügil konkurentsimoonutusi. Tee kasutajad võivad perioodikaarte osta ükskõik kummas riigis ja nad teevad seda Šveitsis, kus see on odavam.7. Tunnel läbib rahvusvahelist piiri ning seda käitab Itaalia-Šveitsi ühisettevõte ja selle kaks operaatorettevõtet, kummaski riigis üks. Vastavalt territoriaalsuse põhimõttele peaks Itaalia käitaja nõudma käibemaksu (20%) ainult Itaalia pinnal asuva tunneliosa eest. Kuid vastavalt 1963. aastal operaatorite vahel sõlmitud ja siiani kohaldatavale õiguslikult siduvale kokkuleppele ei jagata teemaksu laekumisi võrdeliselt riikide füüsilise piiridega, vaid jagatakse vastavalt majanduslikele kriteeriumitele, mis peegeldavad tunneli haldus- ja hoolduskulude jaotust (57,5% Itaalia ja 42,5% Šveitsi ekspluatatsiooniettevõttele). Tunneli haldus- ja hoolduskulud hõlmavad ka tunnelini viiva maantee haldus- ja hoolduskulusid. See tähendab, et nende kriteeriumite alusel jagatavate ja jaotatavate tulude täpne summa selgub alles tagantjärele. Käibemaksu osas tuleb see territoriaalsuse põhimõtet peegeldava summa saamiseks ümber arvutada, ekstrapoleerides tunnelini viiva maanteeosa haldus- ja hoolduskulud. Selline tülikas tagantjärele arvutamine ja käibemaksu sissenõudmine põhjustab suuri halduskulusid ja see ei ole kooskõlas tarbimismaksu süsteemiga, mis nõuab, et  käibemaks kehtestatakse ja nõutakse sisse kohe.8. Antud olukorras on ainsaks kohaseks lahenduseks lubada Itaalial sõlmida Šveitsiga kokkulepe, mille eesmärgiks on vabastada Gran San Bernardo tunneli teemaks käibemaksust. Erand lubab Itaalial tühistada Itaalia ja Šveitsi vahel sõlmitud konventsiooni artikli 8, milles sätestatakse: "Les questions de douane, de police, monétaires, fiscals et socials soulevées par la construction et l'exploitation du tunnel feront l'objet d'accords particuliers entre le Gouvernement Italien et le Gouvernement Suisse", rakendamise suhtes tehtud reservatsioone. Erand lihtsustab Itaalia-Šveitsi ühisettevõtte ja selle kahe operaatorettevõtte tööd märkimisväärselt.9. Taotletav vabastus mõjutab käibemaksust laekuvaid Euroopa Ühenduste omavahendeid. Itaalia valitsus on arvutanud võimalikku mõju Itaalia operaatorettevõtte esitatud 2002. aasta aruande põhjal. 2002. aastal suleti remonditöödeks Monte Bianco tunnel ja selle tagajärjel suurenes liiklus Gran San Bernardo tunnelis. Seetõttu võib selle põhjal arvutatud summat pidada nn tippväärtuseks, mis järgnevatel aastatel on kindlasti palju väiksem. Ekspluatatsiooniettevõtte aruannetest selgub, et 2002. aastal oli maksustatav summa umbes 7,5 miljonit eurot. Itaalia valitsuse hinnangul vähenevad maksulaekumised seoses käibemaksuvabastusega umbes 1,5 miljonit eurot aastas. Itaalia valitsuse hinnangul osutatakse umbes veerand teenustest isikutele, kellel on sisendkäibemaksu mahaarvamise õigus, nii et maksustatav summa peaks seega olema pigem 5,625 miljonit eurot aastas ning erandist põhjustatud maksulaekumised vähenema 1,125 miljonit eurot. Alates 2004. aastast jääb omavahendite osas erandi tõttu ühenduse eelarvesse laekumata tulu väiksemaks kui 28 125 eurot, kui maksta seda 5,625 miljoni euro pealt vastavalt 24.-25. märtsi Berliini otsusele maksimaalse piirmääraga 0,5%. Seetõttu on oluline, et Itaalia Vabariik hindaks igal aastal käibemaksu laekumata jäänud tulu lõpptarbimise etapis ning lisaks käibemaksubaasi samaväärse kompensatsiooni, mis on osaks ühenduse omavahenditesse tehtavast panusest.Ettepanek NÕUKOGU OTSUS millega lubatakse Itaalial kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 1EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse 17. mai 1977. aasta kuuendat nõukogu direktiivi [2] (77/388/EMÜ) kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta - ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas1, eriti selle artiklit 30,[2]   ELT L 145, 13.6.1977, lk 1võttes arvesse komisjoni ettepanekut [3],[3]   ELT L [...], [...], p. [...].ning arvestades järgmist::1) Komisjonile esitatud kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 24.03.2004, palus Itaalia valitsus luba sõlmida Šveitsiga kokkulepe, mis sisaldab direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 1 kõrvale kalduvaid sätteid.2) Põhjuseid selleks on kaks. Esiteks on Gran San Bernardo tunneli teemaksu käibemaksustamine 1. jaanuarist 2003 viinud perioodikaartide müügi konkurentsi moonutamiseni. Teiseks põhjustab käibemaksu osas toimuv laekumiste jaotus vastavalt riikide füüsilistele piiridele suuri halduskulusid, kuna laekumised arvutatakse ja jaotatakse vastavalt majanduskriteeriumitele, mis peegeldavad tunneli haldamis- ja hoolduskulude jaotust. Tunneli hoolduskulud ei puuduta mitte üksnes tunnelit ennast, vaid ka maanteed, mis ühendab Itaalia territooriumil asuvat tunneliosa Itaalia teedevõrguga.3) 1. jaanuarist 2003 maksustas Gran San Bernardo tunneli Itaalia käitaja teemaksu käibemaksuga ja nõuab seda ka sisse. Šveits pole teemaksule käibemaksu ega muud sarnast maksu kehtestanud. Vastavalt 1958. aastal Itaalia ja Šveitsi vahel enne ühise käibemaksusüsteemi kehtestamist sõlmitud konventsioonile ei saa Šveitsi kohustada rakendama ja sisse nõudma Itaalia poolt Gran San Bernardo tunneli teemaksule kehtestatud käibemaksu. Seega tingis käibemaksu kehtestamine ainult Itaalia operaatori poolt kogutavale teemaksule kasutamismaksumuse erinevuse ning perioodikaartide müügil konkurentsimoonutusi. Tee kasutajad võivad perioodikaarte osta ükskõik kummas riigis ja nad teevad seda Šveitsis, kus see on odavam.4) Tunnel läbib rahvusvahelist piiri ning seda käitab Itaalia-Šveitsi ühisettevõte ja selle kaks operaatorettevõtet, kummaski riigis üks. Vastavalt territoriaalsuse põhimõttele peaks Itaalia operaator nõudma käibemaksu ainult Itaalia pinnal asuva tunneliosa eest. Kuid vastavalt 1963. aastal operaatorite vahel sõlmitud ja siiani kohaldatavale õiguslikult siduvale kokkuleppele ei jagata teemaksu laekumisi võrdeliselt riikide füüsilise piiridega, vaid jagatakse vastavalt majanduslikele kriteeriumitele, mis peegeldavad tunneli haldus- ja hoolduskulude jaotust. Tunneli haldus- ja hoolduskulud hõlmavad ka tunnelini viiva maantee haldus- ja hoolduskulusid. See tähendab, et nende kriteeriumite alusel jagatav ja jaotatav täpne laekum selgub alles tagantjärele. Käibemaksu osas tuleb see territoriaalsuse põhimõtet peegeldava summa saamiseks ümber arvutada, ekstrapoleerides tunnelini viiva maanteeosa haldus- ja hoolduskulud. Selline tülikas tagantjärele arvutamine ja käibemaksu sissenõudmine põhjustab suuri halduskulusid. See ei ole kooskõlas tarbimismaksu süsteemiga, mille kohaselt kehtestatakse ja nõutakse käibemaks sisse kohe.5) Antud olukorras on ainsaks kohaseks lahenduseks lubada Itaalial sõlmida Šveitsiga kokkulepe, mille eesmärgiks on vabastada Gran San Bernardo tunneli teemaks käibemaksust. Erand lihtsustab Itaalia-Šveitsi ühisettevõtte ja selle kahe operaatorettevõtte tööd märkimisväärselt.6) Taotletav vabastus mõjutab siiski käibemaksust laekuvaid Euroopa Ühenduste omavahendeid ning seetõttu on vaja rakendada kompenseerivaid meetmeid,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 1 lubatakse käesolevaga Itaalia valitsusel sõlmida Šveitsiga kokkulepe, mille eesmärgiks on vabastada Gran San Bernardo tunneli teemaks käibemaksust. Luba antakse tingimusel, et Itaalia Vabariik hindab igal aastal käibemaksust laekumata jäänud tulu lõpptarbimise etapis ning lisab käibemaksubaasile samaväärse kompensatsiooni, mis on osaks ühenduse omavahenditesse tehtavast panusest.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.Brüssel, [...]Nõukogu nimeleesistuja[...]


title: Ettepanek: Nõukogu otsus, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusega {KOM(2009) 499 lõplik} {KOM(2009) 501 lõplik} {KOM(2009) 502 lõplik} {KOM(2009) 503 lõplik} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235}

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0500

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 23.9.2009KOM(2009) 500 lõplik2009/0141 (AVC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusega{KOM(2009) 499 lõplik}{KOM(2009) 501 lõplik}{KOM(2009) 502 lõplik}{KOM(2009) 503 lõplik}{SEK(2009) 1234}{SEK(2009) 1235}2009/0141 (AVC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 105 lõiget 6,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[2],võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[3]ning arvestades järgmist:(1) Finantskriis on toonud esile finantsjärelevalve olulised puudujäägid, mille tõttu ei õnnestunud vältida ülemääraste riskide kuhjumist finantssektoris ning mis on eriti rõhutanud olemasoleva makrotasandi usaldatavusjärelevalve nõrku kohti.(2) Komisjon tegi 2008. aasta novembris Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemelisele töörühmale („de Larosière'i töörühm”) ülesandeks esitada komisjonile soovitused selle kohta, kuidas tugevdada Euroopa järelevalvekorda, et paremini kaitsta kodanikke ja taastada usaldus finantssüsteemi vastu.(3) De Larosière'i töörühm soovitas 25. veebruari 2009. aasta lõpparuandes lisaks muudele aspektidele luua ühenduse tasandil asutus, mille ülesanne on teostada järelevalvet kogu finantssüsteemi riskide üle.(4) Komisjon tervitas ja toetas igati 4. märtsi 2009. aasta teatises „Euroopa majanduse elavdamine”[4] de Larosière'i töörühma soovitusi. Euroopa Ülemkogu jõudis 19. ja 20. märtsil 2009. aastal toimunud kohtumisel kokkuleppele, et ELis on vaja täiustada finantseerimisasutuste tegevust reguleerivaid õigusakte ja kõnealuste asutuste järelevalvet ning et tegevuse aluseks võetakse de Larosière'i töörühma aruanne.(5) Komisjon sätestas 27. mai 2009. aasta teatises „Euroopa finantsjärelevalve"[5] ELi tasandil finantsstabiilsuse tagamise praeguse korra mitmed ELi tasandil läbiviidavad reformid, täpsemalt ka makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest vastutatava Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu loomise. Nõukogu 9. juunil 2009 ja Euroopa Ülemkogu oma 18. ja 19. juuni kohtumistel toetasid komisjoni seisukohta ja tervitasid komisjoni kavatsust esitada õigusaktide ettepanekud, et saaks kehtestada uue raamistiku.(6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr …/2009[6] luuakse ühenduses finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve ja asutatakse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu.(7) Võttes arvesse Euroopa Keskpanga kogemusi makrotasandi usaldatavusjärelevalve alal, saab Euroopa Keskpank oluliselt kaasa aidata ELi finantssektori tõhusale usaldatavusjärelevalvele makrotasandil.(8) Nõukogu jõudis 9. juunil 2009 järeldusele, et Euroopa Keskpank peaks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule pakkuma tuge analüüsi, statistika, halduse ja logistika valdkonnas. Seega tuleks kasutada asutamislepinguga ettenähtud võimalust anda Euroopa Keskpangale eriülesandeid, mis käsitlevad usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvega seotud poliitikat, tehes talle ülesandeks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu sekretariaadi töö tagamise,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1 LiikmedEuroopa Keskpanga president ja asepresident on määruse XXXX alusel asutatud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu haldusnõukogu liikmed.Artikkel 2Toetus Euroopa Süsteemsete Riskide NõukoguleEuroopa Keskpank tagab sekretariaadi töö ning pakub Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule tuge analüüsi, statistika, halduse ja logistika valdkonnas. Sekretariaadi ülesanded, mis on kindlaks määratud määruse XXXX artikli 4 lõikes 4, hõlmavad eelkõige järgmist:1.  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu koosolekute ettevalmistamine;2.  vastavalt käesoleva otsuse artiklile 5 teabe, sealhulgas statistilise teabe, kogumine ja töötlemine Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu nimel ja selleks, et võimaldada tal oma ülesandeid täita;3.  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule tema ülesannete täitmiseks vajalike analüüside ettevalmistamine;4.  haldustugi Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule rahvusvahelise koostöö korraldamiseks teiste oluliste asutustega makrotasandi usaldatavusjärelevalve küsimustes;5.  tehnilise nõuandekomitee tegevuse toetamine.Artikkel 3Sekretariaadi struktuur1. Euroopa Keskpank tagab sekretariaadi ülesannete täitmiseks vajalikud inim- ja rahalised ressursid.2. Euroopa Keskpank määrab ametisse sekretariaadi juhataja, konsulteerides selleks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu haldusnõukoguga.Artikkel 4Haldamine1. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu nimel annab sekretariaadi juhatajale juhiseid haldusnõukogu eesistuja.2. Sekretariaadi juhataja või tema esindaja osaleb haldusnõukogu koosolekutel ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu juhtkomitee koosolekutel.Artikkel 5Teabe kogumine Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu nimel1. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu määrab kindlaks teabe, mida ta vajab oma ülesannete täitmiseks. Selleks kogub sekretariaat kõnealust teavet korrapäraselt või konkreetsete ülesannete täitmiseks, jälgides artikli 6 konfidentsiaalsussätteid.2. Sekretariaat võib taotleda Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ülesannete täitmiseks vajalikku teavet Euroopa järelevalveasutustelt ning määruse (EÜ) nr …/2009 artiklis 15 kindlaksmääratud juhtudel liikmesriikide järelevalveasutustelt, keskpankadelt või muudelt ametiasutustelt finantseerimisasutuste või finantsturgude kohta individuaalselt või kokkuvõtlikul või koondatud kujul.3. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu nimel võib kõnealuse teabe kogumine hõlmata euroala ning liikmesriike käsitlevaid üldistatud ja individuaalseid andmeid, kusjuures viimati nimetatud andmed kogutakse põhjendatud taotluse korral. Enne teabenõude esitamist võtab sekretariaat kõigepealt arvesse Euroopa statistikasüsteemi ja Euroopa Keskpankade Süsteemi koostatud, levitatud ja töödeldud olemasolevaid statistilisi andmeid ning seejärel konsulteerib Euroopa asjakohase järelevalveasutusega, et tagada kõnealuse nõude proportsionaalsus.4. Sekretariaat teeb Euroopa järelevalveasutustele kättesaadavaks süsteemseid riske käsitleva teabe, mida nad vajavad oma ülesannete täitmiseks.Artikkel 6Andmete ja dokumentide konfidentsiaalsus1. Ilma et see piiraks kriminaalõiguse kohaldamist, ei tohi sekretariaat avaldada ühelegi isikule ega ametiasutusele väljaspool Süsteemsete Riskide Nõukogu talle ametikohustuste täitmisel teatavaks saanud konfidentsiaalset teavet, välja arvatud kokkuvõttena või üldistatuna, nii et üksikut finantsinstitutsiooni ei ole võimalik tuvastada.2. Sekretariaat tagab Süsteemsete Riskide Nõukogule ja selle juhtkomiteele esitatud dokumentide ja kõnealuste üksuste tegevuse konfidentsiaalsuse.3. Euroopa Keskpank tagab käesoleva otsuse kohaste ülesannete täitmiseks saadud andmete konfidentsiaalsuse. Euroopa Keskpank loob sisemehhanismid ja võtab vastu sise-eeskirjad, et tagada Süsteemsete Riskide Nõukogu nimel kogutud andmete kaitse. Euroopa Keskpanga töötajad täidavad kohaldatavaid ametisaladuse nõudeid.4. Käesoleva otsuse kohaldamise tulemusena Euroopa Keskpanga poolt taotletud teavet kasutatakse üksnes artiklis 2 osutatud eesmärkidel.Artikkel 7LäbivaatamisklauselNõukogu vaatab käesoleva otsuse läbi pärast seda, kui artiklis 8 sätestatud kuupäevast on möödunud kolm aastat, ning otsustab komisjoni aruande alusel, kas käesolev otsus tuleb pärast Euroopa Keskpanga arvamuse saamist läbi vaadata.Artikkel 8KohaldatavusKäesolevat otsust kohaldatakse alates PP/KK/AAAA [määrusega sama kuupäev].Artikkel 9AdressaatKäesolev otsus on adresseeritud Euroopa Keskpangale.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT C , , lk .[2] ELT C , , lk .[3] ELT C , , lk .[4] KOM(2009) 114.[5] KOM(2009) 252.[6] ELT L , , lk .


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0669

Ettepanek: Nõukogu otsus, millega lubatakse MON89788 (MON-89788-1) geneetiliselt muundatud sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud kaupade turuleviimist vastavalt Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrusele (EÜ) nr 1829/2003 (Ainult prantsus- ja hollandikeelne tekst on autentsed) (EMPs kohaldatav tekst)  /* KOM/2008/0669 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 22.10.2008KOM(2008) 669 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse MON89788 (MON-89788-1) geneetiliselt muundatud sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud kaupade turuleviimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1829/2003(Ainult prantsus- ja hollandikeelne tekst on autentsed)(EMPs kohaldatav tekst)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRILisatud nõukogu otsuse ettepanek käsitleb MON89788 geneetiliselt muundatud sojauba sisaldavat, sellest koosnevat või sellest toodetud toitu ja sööta, mille turuleviimiseks esitas Monsanto Europe S.A. taotluse Madalmaade pädevale asutusele 31. oktoobril 2006. aastal vastavalt määrusele (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta.Lisatud ettepanek käsitleb ka muude MON89788 sojauba sisaldavate või sellest koosnevate toodete turuleviimist muu sojaoaga samal otstarbel, välja arvatud selle viljelemiseks.Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitega 6 ja 18 avaldas Euroopa Toiduohutusamet 11. juulil 2008 oma heakskiitva arvamuse ja leidis, et on ebatõenäoline, et taotluses kirjeldatud MON89788 sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toodete turuleviimine võiks mõjuda inimeste või loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult.Seda arvesse võttes esitati 29. septembril 2008 toiduahela ja loomatervishoiu alalisele komiteele hääletamiseks komisjoni otsuse eelnõu, millega lubatakse MON89788 geneetiliselt muundatud sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toodete viimist ühenduse turule. Komitee ei esitanud oma arvamust: 12 liikmesriiki (160 häält) hääletas eelnõu poolt, 6 liikmesriiki (69 häält) selle vastu, 7 liikmesriiki (106 häält) loobusid hääletamisest ja 2 liikmesriiki (10 häält) ei olnud esindatud.Seega peab komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 35 lõikele 2 ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5 esitama nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning nõukogu peab kolme kuu jooksul tegema kvalifitseeritud häälteenamusega otsuse ja teavitama Euroopa Parlamenti.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse MON89788 (MON-89788-1) geneetiliselt muundatud sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud kaupade turuleviimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1829/2003(Ainult prantsus- ja hollandikeelne tekst on autentsed)(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1829/2003 geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta,[1] eriti selle artikli 7 lõiget 3 ja artikli 19 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) Äriühing Monsanto Europe S.A esitas 31. oktoobril 2006 Madalmaade pädevale asutusele määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklite 5 ja 17 kohase taotluse MON89788 sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toidu, toidu koostisosade ja sööda turuleviimiseks (edaspidi „taotlus”).(2) Taotlus hõlmab ka MON89788 sojauba sisaldavate või sellest koosnevate muude toodete turuleviimist muu sojaoaga samal otstarbel, välja arvatud selle viljelemise otstarbel. Seetõttu hõlmab taotlus vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 5 lõikele 5 ja artikli 17 lõikele 5 ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta)[2] III ja IV lisas nõutud andmeid ja teavet ning direktiivi 2001/18/EÜ II lisas sätestatud põhimõtetele vastavalt tehtud riskihindamist käsitlevat teavet ja järeldusi.(3) Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklitega 6 ja 18 avaldas Euroopa Toiduohutusamet 11. juulil 2008 oma heakskiitva arvamuse ja leidis, et on ebatõenäoline, et taotluses kirjeldatud MON89788 sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toodete (edaspidi „tooted“) turuleviimine võiks mõjuda inimeste või loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult, kui neid tooteid kasutatakse kavandatud eesmärgil[3]. Toiduohutusamet võttis oma arvamuse esitamisel arvesse kõiki liikmesriikide konkreetseid küsimusi ja kaalutlusi, mis olid tõstatatud riiklike pädevate asutustega konsulteerimise käigus, nagu näevad ette kõnealuse määruse artikli 6 lõige 4 ja artikli 18 lõige 4.(4) Toiduohutusamet jõudis oma arvamuses järeldusele, et taotleja esitatud keskkonnaseirekavad, mis koosnesid üldistest järelevalvekavadest, on kooskõlas toodete kavandatud eesmärgiga.(5) Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleks toodetele luba anda.(6) Igale GMO-le tuleks määrata kordumatu tunnus vastavalt komisjoni 14. jaanuari 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 65/2004, millega luuakse süsteem geneetiliselt muundatud organismide kordumatute tunnuste väljatöötamiseks ja määramiseks[4].(7) Toiduohutusameti arvamuse kohaselt ei ole MON89788 sojauba sisaldavate, sellest koosnevate või sellest toodetud toidu, toidu koostisosade ega sööda puhul vaja määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 sätestatud märgistusnõuetele lisaks märgistuse erinõudeid. Et siiski tagada toodete kasutamine käesoleva otsuse kohaselt välja antud loa piires, peab loataotluses käsitletavate GMOd sisaldava või sellest koosneva sööda ja muude GMOd sisaldavate või sellest koosnevate toodete (v.a toit ja sööt) märgistusel olema selgelt tähistatud, et kõnelauseid tooteid ei tohi kasutada viljelemiseks.(8) Samuti ei õigustata toiduohutusameti arvamuses määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 6 lõike 5 punktis e ja artikli 18 lõike 5 punktis e nimetatud turuleviimise, kasutamise ja käitlemise eritingimuste ega kitsenduste rakendamist, sealhulgas turustamisjärgset järelevalvet ega eritingimusi konkreetsete ökosüsteemide/keskkonna ja/või geograafiliste piirkondade kaitsmiseks.(9) Kogu asjakohane teave toodete lubade kohta tuleks kanda geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registrisse, nagu see on sätestatud määruses (EÜ) nr 1829/2003.(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1830/2003 (milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist, geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust ning millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ)[5] artikli 4 lõikes 6 on sätestatud GMOd sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistamise nõuded.(11) Käesolevast otsusest tuleb bioloogilise ohutuse teabevõrgustiku kaudu teatada bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioloogilise ohutuse protokolli osalistele vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1946/2003 (geneetiliselt muundatud organismide piiriülese liikumise kohta)[6] artikli 9 lõikele 1 ja artikli 15 lõike 2 punktile c.(12) Taotlejaga on nõu peetud käesolevas otsuses sätestatud meetmete asjus.(13) Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei ole oma eesistuja kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul arvamust esitanud,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1 Geneetiliselt muundatud organism ja kordumatu tunnusGeneetiliselt muundatud sojaoale ( Glycine max ) MON89788, mida on kirjeldatud käesoleva otsuse lisa punktis b, antakse määruse (EÜ) nr 65/2004 kohane kordumatu tunnus MON-89788-1.Artikkel 2LubaVastavalt käesolevas otsuses kirjeldatud tingimustele on määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 4 lõike 2 ja artikli 16 lõike 2 tähenduses lubatud järgmised tooted:a) MON-89788-1 sojauba sisaldavad, sellest koosnevad või sellest toodetud toit ja toidu koostisained;b) MON-89788-1 sojauba sisaldav, sellest koosnev või sellest toodetud sööt;c) muud tooted, v.a toit ja sööt, mis sisaldavad MON-89788-1 sojauba või koosnevad sellest ja mida kasutatakse nagu muud sojauba, kuid ei viljeleta.Artikkel 3 Märgistamine1. Määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 ning määruse (EÜ) nr 1830/2003 artikli 4 lõikes 6 sätestatud märgistamise nõuete kohaldamisel on „organismi nimetus” „sojauba”.2. Artikli 2 punktides b ja c nimetatud MON-89788-1 sojauba sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistusel ja nende toodete saatedokumentides peavad olema märgitud sõnad „ei ole ette nähtud viljelemiseks”.Artikkel 4 Keskkonnamõjude seire1. Loaomanik tagab käesoleva otsuse lisa punktis h sätestatud keskkonnamõjude seirekava koostamise ja rakendamise.2. Loaomanik esitab komisjonile aastaaruanded seirekavas sätestatud meetmete rakendamise ja tulemuste kohta.Artikkel 5Ühenduse registerKäesoleva otsuse lisas sisalduv teave kantakse määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklis 28 sätestatud geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registrisse.Artikkel 6LoaomanikLoaomanik on äriühing Monsanto Europe S.A. (Belgia), kes esindab äriühingut Monsanto Company (USA).Artikkel 7KehtivusaegKäesolevat otsust kohaldatakse kümne aasta jooksul alates selle teatavakstegemise kuupäevast.Artikkel 8AdressaatKäesolev otsus on adresseeritud äriühingule Monsanto Europe S.A., Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Brüssel, Belgia.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAa) Taotleja ja loaomanik:Nimi: Monsanto Europe S.A.Aadress: Avenue de Tervuren 270-272, B-1150 Brüssel, Belgiajärgmise äriühingu nimel: Monsanto Company – 800 N. Lindbergh Boulevard – St. Louis, Missouri 63167 USA.b) Toodete nimetus ja spetsifikatsioon:(1) MON-89788-1 sojauba sisaldavad, sellest koosnevad või sellest toodetud toit ja toidu koostisained;(2) MON-89788-1 sojauba sisaldav, sellest koosnev või sellest toodetud sööt;(3) muud tooted, v.a toit ja sööt, mis sisaldavad MON-89788-1 sojauba või koosnevad sellest ja mida kasutatakse nagu muud sojauba, kuid ei viljeleta.Geneetiliselt muundatud MON-89788-1 sojauba, mida on taotluses kirjeldatud, väljendub CP4 EPSPS-valgus, mis tagab tolerantsuse herbitsiidi glüfosaat suhtes.c) Märgistus:(1) Määruse (EÜ) nr 1829/2003 artikli 13 lõikes 1 ja artikli 25 lõikes 2 ning määruse (EÜ) nr 1830/2003 artikli 4 lõikes 6 sätestatud märgistuse erinõuete kohaldamisel on „organismi nimetus” „sojauba”.(2) Käesoleva otsuse artikli 2 punktides b ja c nimetatud MON-89788-1 sojauba sisaldavate või sellest koosnevate toodete märgistusel ja nende toodete saatedokumentides peavad olema märgitud sõnad „ei ole ette nähtud viljelemiseks”.d) Tuvastusmeetod-  Tekkepõhine reaalajaline kvantitatiivne PCR-meetod MON-89788-1 sojaoa jaoks.-  Valideerinud seemnete puhul määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel asutatud ühenduse tugilabor; avaldatud veebilehel http://gmo-crl.jrc.ec.europa.eu/statusofdoss.htm.-  Etalonaine: AOCS 0906-A ja AOCS 0906-B, kättesaadavad American Oil Chemists Society veebilsaidil http://www.aocs.org/tech/crm/soybean.cfm.e) Kordumatu tunnus:MON-89788-1f) Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioloogilise ohutuse protokolli II lisa alusel nõutav teave:Bioohutuse teabevõrgustik, kande identifikaator: vt [ täidetakse teatavakstegemisel ]g) Toodete turuleviimise, kasutamise või käitlemise tingimused või piirangud:Ei ole nõutud.h) SeirekavaDirektiivi 2001/18/EÜ VII lisale vastav keskkonnamõjude seirekava[Link: kava on avaldatud Internetis ]i) Turustamisjärgse järelevalve nõuded toidu kasutamisel inimtoidunaEi ole nõutud.Märkus: aja jooksul võib tekkida vajadus muuta linke asjaomastele dokumentidele. Kõnealused muudatused tehakse avalikkusele kättesaadavaks geneetiliselt muundatud toidu ja sööda ühenduse registri uuendamisega. [1] ELT L 268, 18.10.2003, lk 1.[2] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[3] http://www.efsa.europa.eu/EFSA/efsa_locale-1178620753816_1178620787358.htm[4] ELT L 10, 16.1.2004, lk 5.[5] ELT L 268, 18.10.2003, lk 24.[6] ELT L 287, 5.11.2003, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0685(01)

Ettepanek: Nõukogu otsus, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe ühenduse nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta  /* KOM/2008/0685 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 7.11.2008KOM(2008) 685 lõplik2008/0202 (AVC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe ühenduse nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohtaEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe heakskiitmise kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEuroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud põllumajandustoodetega kauplemist käsitlev kokkulepe (edaspidi “põllumajanduskokkulepe”) jõustus 1. juunil 2002.Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima oma siseriiklikesse õigusaktidesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/496/EMÜ sätted, millega nähakse ette ühendusse kolmandatest riikidest saabuvate loomade veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted ning muudetakse direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 90/675/EMÜ, nõukogu 18. detsembri 1997. aasta direktiivi 97/78/EÜ, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli põhimõtted, 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise tagamiseks, ning nende rakendussätted, mis käsitlevad kolmandatest riikidest pärineva Euroopa Liitu imporditava kauba kontrolli.Šveitsi Konföderatsioon on kohustunud inkorporeerima oma siseriiklikesse õigusaktidesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/65/EMÜ.Põllumajanduskokkuleppe 11. lisa sätteid on järelikult vaja kohandada. 25. oktoobril 2004 (SEC(2004)1043 F, 12. august 2004) volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi Šveitsi Konföderatsiooniga, et muuta põllumajanduskokkulepet ning ajakohastada ja kohandada selle sätteid. Vastavalt põllumajanduskokkuleppe artikli 5 lõikele 2 on 11. lisa kokkuleppe artiklis 11 sätestatud muudatusmenetlusest välja jäetud. Seepärast tuleb 11. lisa muudatuse heakskiitmisel kohaldada sama menetlust mida põllumajanduskokkuleppe puhul.Käesoleva otsuse ajutine kohaldamine kuni osapoolte siseriiklike menetluste lõpuleviimiseni võimaldab võtta arvesse 11. lisa liidete muutmisest tulenevaid muutusi ja kaotada veterinaarkontroll piiridel alates 1. jaanuarist 2009.Komisjon esitab seega nõukogule lisatud ettepanekud kahe otsuse kohta, mis käsitlevad 21. juuni 1999. aasta Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe 11. lisa muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe vastavalt allkirjastamist ja ajutist kohaldamist ning sõlmimist.Käesolev otsus ei mõjuta Euroopa Ühenduse eelarvet.Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muudatus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.* * *Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,[kuupäev],Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe ühenduse nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 133 ja 310 koostoimes artikli 300 lõike 2 teise lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  25. oktoobril 2004 (SEC(2004)1043 F, 12. august 2004) volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi Šveitsi Konföderatsiooniga, et muuta põllumajanduskokkulepet ning ajakohastada ja kohandada selle sätteid.2.  Ühendus ja Šveitsi Konföderatsioon on läbi rääkinud kokkuleppe, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise 21. juuni 1999. aasta põllumajandustoodetega kauplemist käsitleva kokkuleppe 11. lisa.3.  Kuni osapoolte siseriiklike menetluste lõpuleviimiseni kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2009 ajutiselt käesolevat kokkulepet.4.  Lisatud kokkuleppele tuleb alla kirjutada eeldusel, et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe ühenduse nimel allkirjastamine kiidetakse heaks eeldusel, et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval.Kokkuleppe tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud ühenduse nimel kokkuleppele alla kirjutama eeldusel, et kokkulepe sõlmitakse.Artikkel 3Vastavalt lisatud kokkuleppe artiklile 3 kohaldatakse kokkulepet ajutiselt alates 1. jaanuarist 2009 kuni selle sõlmimiseks vajalikud menetlused on lõpule viidud.Artikkel 4Käesolev otsus on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja  2008/0202 (AVC)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,[kuupäev],Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitleva Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kokkuleppe heakskiitmise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 133 ja 310 koostoimes artikli 300 lõike 3 teise lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekutning arvestades järgmist:5.  Komisjon pidas Euroopa Ühenduse nimel läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise 21. juuni 1999. aasta põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe 11. lisa muutmist käsitleva kokkuleppe üle.6.  Eeldusel, et kokkulepe hiljem sõlmitakse, kirjutati Euroopa Ühenduse nimel kõnealusele kokkuleppele alla xx.xx.2008 vastavalt nõukogu xx.xx.2008 otsusele xx/xxx/EÜ.7.  Kokkulepe tuleb heaks kiita,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppe muutmist käsitlev Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kokkulepe on Euroopa Ühenduse nimel heaks kiidetud.Kokkuleppe tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Käesolev otsus on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAEuroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise 21. juuni 1999. aasta põllumajandustoodetega kauplemist käsitleva kokkuleppe 11. lisa muutmist käsitlev Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kokkulepeEUROOPA ÜHENDUS (edaspidi „ühendus”) jaŠveitsi Konföderatsioon (edaspidi „Šveits”),mõlemad edaspidi „lepinguosalised”,arvestades järgmist:(1) Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline 21. juuni 1999. aasta põllumajandustoodetega kauplemist käsitlev kokkulepe, edaspidi „kokkulepe“, jõustus 1. juunil 2002.(2) Kokkuleppe 11. lisas, edaspidi „11. lisa“, käsitletakse elusloomade ja loomsete saadustega kauplemisel kohaldatavaid loomatervishoiu- ja zootehnilisi ja meetmeid.(3) Šveits on kohustunud inkorporeerima oma siseriiklikesse õigusaktidesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 998/2003, mis käsitleb lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise suhtes kohaldatavaid loomatervishoiunõudeid ja millega muudetakse nõukogu direktiivi 92/65/EMÜ [1]. Osapooled peavad järelikult kokkulepet muutma, et arvestada selle kohaldamisala laienemist lemmikloomade mittekaubanduslikule liikumisele.(4) Šveits on kohustunud inkorporeerima oma siseriiklikesse õigusaktidesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/496/EMÜ, millega nähakse ette ühendusse kolmandatest riikidest saabuvate loomade veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted ning muudetakse nõukogu direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 90/675/EMÜ, [2] nõukogu 18. detsembri 1997. aasta direktiivi nr 97/78/EÜ, milles sätestatakse kolmandatest riikidest ühendusse toodavate toodete veterinaarkontrolli põhimõtted, [3] 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/99/EÜ, milles sätestatakse inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste tootmist, töötlemist, turustamist ja ühendusse toomist reguleerivad loomatervishoiu eeskirjad, [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise tagamiseks, [5] ning nende rakendussätted, mis käsitlevad kolmandatest riikidest pärineva Euroopa Liitu imporditava kauba kontrolli .(5) Õigusaktide arengust tulenevad muudatused ja kohandused ületavad ühisele veterinaarkomiteele antud õiguste piirid. Seega on kokkuleppe 11. lisa vaja ajakohastada ja muuta,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:Artikkel 11. 11. lisa esimese artikli lõike 1 lõppu lisatakse kolmas taane:„( lemmikloomade mittekaubandusliku liikumise kohta.”2. 11. lisa I jaotise pealkirja muudetakse järgmiselt:„Kauplemine elusloomade, nende sperma, munarakkude ja embrüotega ning lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine” .3. 11. lisa I jaotise artikkel 3 asendatakse järgmisega:„Artikkel 3Osapooled lepivad kokku, et elusloomade, nende sperma, munarakkude ja embrüotega kauplemine ning lemmikloomade mittekaubanduslik liikumine toimub vastavalt 2. liites esitatud õigusaktidele. Nende õigusaktide üksikasjalikud rakenduseeskirjad on esitatud samas liites.”Artikkel 211. lisa artikkel 15 asendatakse järgmisega:„Artikkel 15 Loomsed saadused: piirikontroll ja inspekteerimislõivudÜhenduse ja Šveitsi vahelise loomsete saadustega kauplemise kontroll toimub vastavalt 10. liite sätetele ”Artikkel 3Osapooled ratifitseerivad käesoleva kokkuleppe või kiidavad selle heaks vastavalt oma siseriiklikule menetlustele.Osapooled teatavad teineteisele kõnealuste menetluste lõpuleviimisest.Kuni kõnealuste menetluste lõpuleviimiseni kohaldatakse kokkulepet ajutiselt alates 1. jaanuarist 2009.Artikkel 4Käesolev leping on koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, iiri, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik nimetatud tekstid on võrdselt autentsed.Selle kinnituseks on täievolilised esindajad käesolevale kokkuleppele alla kirjutanud.… (koht) … , (kuupäev)Euroopa Ühenduse nimel Šveitsi Konföderatsiooni nimel [1] ELT L 146, 13.6.2003, lk 1.[2] EÜT L 268, 24.9.1991, lk 56.[3] EÜT L 24, 30.1.1998, lk 9.[4] EÜT L 18, 23.1.2003, lk 11.[5] ELT L 165, 30.4.2004, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.6.2016
            COM(2016) 372 final
            2016/0173(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega lubatakse teatavatel liikmesriikidel anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Korea Vabariigi ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Praeguseks 93 riigi (sealhulgas kõik ELi liikmesriigid) poolt ratifitseeritud rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta konventsioon“) eesmärk on taastada endine olukord, mille käigus ebaseaduslikult ära viidud või kinni peetud lapsed tagastatakse kiiresti konventsiooniosaliste kindlaks määratud keskasutustevahelise koostöösüsteemi kaudu.

                  Kuna lapseröövi ennetamine on oluline osa lapse õiguste edendamist käsitlevast ELi poliitikast, tegeleb Euroopa Liit rahvusvahelisel tasandil aktiivselt 1980. aasta konventsiooni kohaldamise tõhustamisega ning kutsub kolmandaid riike üles sellega ühinema.

                  Korea Vabariik andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 13. detsembril 2012. Konventsioon jõustus Korea Vabariigis 1. märtsil 2013.

                  1980. aasta konventsiooni artikli 38 lõikes 4 sätestatakse, et konventsiooni kohaldatakse ühineva riigi ja selliste osalisriikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud.

                  Kuna rahvusvahelise lapseröövi küsimus kuulub Euroopa Liidu ainuvälispädevusse, tuleb otsus Korea Vabariigi ühinemisele nõusoleku andmise kohta ELi tasandil vastu võtta nõukogu otsuse kujul. Liikmesriigid peaksid seega tegema Euroopa Liidu huvides avalduse nõustumise kohta Korea Vabariigi ühinemisega.

                  ELi ainupädevust kolmandate riikide 1980. aasta konventsiooniga ühinemise heakskiitmise küsimustes kinnitas Euroopa Liidu Kohus, kellega komisjoni algatusel konsulteeriti.

                  14. oktoobril 2014 kinnitas Euroopa Liidu Kohus oma arvamuses 1/13, et nõusoleku andmine kolmanda riigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva konventsiooniga kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse.

                  Kohus nõudis selles küsimuses eelkõige üksmeelt ELi tasandil, et hoida ära vahelduvat geomeetriat liikmesriikide vahel. Käesoleva otsuse eesmärk on jõustada 1980. aasta konventsioon Korea Vabariigi ja ELi liikmesriikide vahel.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

                  1980. aasta Haagi konventsioon on nõukogu määruse nr 2201/2003
                     1
                   (tuntud kui „Brüsseli IIa määrus“) rahvusvaheline analoog vanema sooritatud lapseröövide valdkonnas. Viimane on abieluasjade ja vanemliku vastutuse küsimustes tehtava ELi õigusalase koostöö nurgakivi.

                  Määruse üks peamisi eesmärke on hoida ära lapserööve liikmesriikide vahel, kehtestades menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine liikmesriiki, kus on nende alaline elukoht. Selleks sisaldab Brüsseli IIa määruse artikkel 11 1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatud menetlust, mida on täiendatud mõningate selle aspektide selgitustega, eelkõige seoses lapse ärakuulamise, otsuse tegemise tähtajaga pärast tagastamistaotluse esitamist ja lapse tagastamise põhjendustega. Määrusega on kehtestatud ka sätted, mis reguleerivad tagasitoomisel tekkivaid vastuolusid ja erinevates liikmesriikides väljastatud tagasitoomisest keeldumise otsuseid.

                  Euroopa Liit toetab rahvusvahelisel tasandil kolmandate riikide ühinemist 1980. aasta konventsiooniga, et liikmesriigid saaks rahvusvaheliste lapseröövidega tegeledes toetuda ühtsele õigusraamistikule.

                  21. detsembril 2011 võttis komisjon vastu 8 nõukogu otsuse ettepanekut, et võtta kiita heaks 8 kolmanda riigi (Maroko, Singapur, Vene Föderatsioon, Albaania, Andorra, Seišellid, Gabon ja Armeenia) ühinemine 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi käsitleva konventsiooniga
                     2
                  .

                  2015. aasta juunist detsembrini võeti Euroopa Liidu Nõukogus eelnimetatud ettepanekute alusel vastu 7 otsust
                     3
                  .

                  Käesolev ettepanek käsitleb kolmandat riiki (Korea Vabariik), mis ühines 1980. aasta konventsiooniga pärast 2011. aasta ettepanekute vastuvõtmist.

               •Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega

                  Peale üldise eesmärgi arendada õigusalast koostööd tsiviilasjades, millel on vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 81 piiriülene mõju, on käesolev ettepanek seotud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärgiga kaitsta lapse õigusi. 1980. aasta Haagi konventsioon on mõeldud lapse kaitsmiseks vanema sooritatud lapseröövi kahjuliku mõju eest ja tagada lapsele kontakti säilimine mõlema vanemaga, näiteks tagades suhtlusõiguse tulemuslik kohaldamine.

                  Ettepanek on ka kooskõlas vahendamise edendamise eesmärgiga piiriüleste perekonnasiseste vaidluste lahendamisel. Direktiivi vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades
                     4
                   kohaldatakse muu hulgas perekonnaõiguse suhtes ühises Euroopa õigusruumis. Ka 1980. aasta Haagi konventsioon kutsub üles perekonnasiseste vaidluste sõbralikule lahendamisele. Üks heade tavade juhend, mille Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents 1980. aasta Haagi konventsiooni alusel avaldas, on pühendatud vahendamise kasutamisele konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvate rahvusvaheliste perekonnasiseste lapsi puudutavate vaidluste lahendamisele. Euroopa Komisjoni algatusel on see juhend tõlgitud peale inglise ja prantsuse keele kõigisse ELi keeltesse ja ka araabia keelde, et toetada dialoogi riikidega, mis ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud, ja aidata leida konkreetseid viise lahendada nende riikidega probleeme, mida tekitavad rahvusvahelised lapseröövid
                     5
                  .

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Arvestades asjaolu, et otsus käsitleb rahvusvahelist lepingut, on õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 218 koos artikli 81 lõikega 3. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.

                  Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning seetõttu osalevad nad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning kohaldamisel.

                  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

                  •
                        Subsidiaarsus

               Algatus, nagu kinnitas Euroopa Liidu Kohtu arvamus 1/13, kuulub ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt ELi ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev ettepanek on koostatud kooskõlas nõukogu juba vastu võetud samateemaliste otsustega ning see ei lähe kaugemale kui on vajalik ELi ühtse tegutsemise saavutamiseks rahvusvaheliste lapseröövide valdkonnas, tagades et kõik ELi liikmesriigid nõustuvad teatava aja jooksul Korea Vabariigi ühinemisega 1980. aasta Haagi konventsiooniga.

               3.JÄRELHINDAMISTE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISTE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Selleks, et EL saaks teha informeeritud otsuse selle kohta, kas kiita heaks konkreetse kolmanda riigi ühinemine 1980. aasta konventsiooniga või mitte, on vaja teatavaid ettevalmistusi.

                  Komisjon ja ELi liikmesriigid leppisid 20. jaanuaril 2015 toimunud ekspertide kohtumisel kokku reas võrdlusalustes, et hinnata olukorda kolmandas riigis. Küsimustikus kehtestatakse võrdlusaluste soovituslik loetelu, et aidata hinnata konventsiooniga ühinenud kolmandat riiki. Liikmesriikidega peetud konsultatsioonid ja 15. jaanuari 2016. aasta ekspertide kohtumise arutelud näitasid, et praegusel etapil ei ole liikmesriikidel vastuväiteid Korea Vabariigi ühinemisele 1980. aasta konventsiooniga.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Asjaomast teavet konventsiooni rakendamise taseme kohta Koreas on kogutud mitmest allikast. Esiteks kogus teavet ELi delegatsioon Korea Vabariigis, võttes eelkõige arvesse rakenduslike õigusaktide vastuvõtmist, kohtualluvuse koondatust röövimisjuhtudega tegelemiseks, kohtu või haldusasutuse otsuste täitmise tagamise menetlust lapseröövide puhul ja välismaalaste võimalust ühineda õigusabi andmisega. Uurimise tulemus oli rahuldav ja isegi, kui oli mõningaid kahtlusi seoses konventsiooni tundmise madala tasemega õigusala töötajate hulgas ja konkreetsete rakendusmeetmete puudumisega, ei takista need Korea Vabariigi ühinemise heakskiitmist.

                  Ka liikmesriigid kogusid teavet olukorra kohta Korea Vabariigis ja selle tulemusi arutati ekspertide 15. jaanuari 2016. aasta kohtumisel.

                  Täiendavat teavet saadi Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi alaliselt büroolt. Korea Vabariik täitis nii äsjaühinenud riikide

                     standardküsimustiku

                   kui ka

                     riigi ülevaate

                     6
                  . Korea Vabariik määras kaks oma kohtunikku kontaktisikuteks Haagi rahvusvahelises kohtunike võrgustikus. Peale selle on varem alalise büroo juurde lähetatud (iga kord üheks aastaks) Korea Vabariigi kohtunikud aidanud kaasa 1980. aasta konventsiooni rakendamisele kodumaal.

               •Mõju hindamine

                  Käesoleval ettepanekul ei ole märkimisväärseid majanduslikke, sotsiaalseid ega keskkonnamõjusid, mis nõuaksid mõju hindamist Euroopa Komisjoni parema õigusloome suuniste alusel. Sarnaselt 2015. aastal juba vastu võetud nõukogu seitsme otsusega teatavate kolmandate riikide 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemise heakskiitmise kohta, ei ole käesoleva ettepaneku puhul asjaomase õigusakti iseloomu tõttu mõjuhinnangut vaja. Ei olegi ju muid valikuid kui nõukogu otsus kolmanda riigi 1980. aasta konventsiooniga ühinemise heakskiitmise kohta.

                  Siiski viisid komisjon ja liikmesriigid vastavalt eelöeldule Korea Vabariigis läbi ühise olukorra hindamise, et teha kindlaks, kas riik on võimeline 1980. aasta konventsiooni rahuldavalt rakendama.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Kuna ettepanek käsitleb ainult liikmesriikide volitamist kiita heaks Korea Vabariigi ühinemine 1980. aasta konventsiooniga, piirdub selle rakendamise seire kontrolliga, kas liikmesriigid järgivad kirjaliku nõusoleku sõnastust ja selle hoiuleandmise tähtaega, ning kas nad teavitavad komisjoni hoiuleandmisest, nagu on sätestatud nõukogu otsuses.

               2016/0173 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega lubatakse teatavatel liikmesriikidel anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Korea Vabariigi ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 3 koostoimes artikliga 218,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  7
               ,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit on seadnud üheks eesmärgiks edendada lapse õiguste kaitset, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3. Selle poliitika oluliseks osaks on meetmed laste kaitsmiseks ebaseadusliku äraviimise või kinnihoidmise eest.

               (2)Liit on võtnud vastu nõukogu määruse (EÜ) nr 2201/2003
                  8
                („Brüsseli IIa määrus“), mille eesmärk on kaitsta lapsi ebaseaduslikust äraviimisest või kinnipidamisest tuleneva kahjuliku mõju eest ning kehtestada menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine nende alalisse elukohta, ning tagada suhtlusõiguse ja eestkosteõiguse kaitse.

               (3)Määrus (EÜ) nr 2201/2003täiendab ja tugevdab rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitlevat 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon“), millega kehtestatakse rahvusvahelisel tasandil lepinguosaliste riikide ja keskasutuste vaheline kohustuste ja koostöö süsteem eesmärgiga tagastada kiiresti ebaseaduslikult äraviidud või kinnipeetud lapsed.

               (4)Kõik liidu liikmesriigid on 1980. aasta Haagi konventsiooni osalised.

               (5)Liit kutsub kolmandaid riike üles 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinema ning toetab 1980. aasta Haagi konventsiooni nõuetekohast rakendamist, osaledes koos liikmesriikidega muu hulgas Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi poolt regulaarselt korraldatavates erikomisjonides.

               (6)Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kohaldatavat ühist õigusraamistikku võib pidada parimaks lahenduseks tundlikele rahvusvahelist lapseröövi käsitlevatele juhtumitele.

               (7)1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatakse, et seda kohaldatakse ühineva riigi ja selliste lepinguosaliste riikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud.

               (8)1980. aasta Haagi konventsiooniga ei saa ühineda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid nagu liit. Seetõttu ei saa liit konventsiooniga ühineda ega ühineva riigi ühinemist käsitlevat kirjalikku nõusolekut hoiule anda.

               (9)Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu arvamusele 1/13 kuuluvad 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks antud kirjalikud nõusolekud liidu ainupädevusse välisasjades.

               (10)Korea Vabariik andis 1980. aasta Haagi konventsiooni ühinemiskirja hoiule 13. detsembril 2012. Konventsioon jõustus Korea Vabariigis 1. märtsil 2013.

               (11)Mitmed liikmesriigid on juba andnud nõusoleku Korea Vabariigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga. Korea Vabariigi olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et liikmesriigid, kes ei ole veel andnud nõusolekut Korea Vabariigi ühinemiseks, võivad anda liidu huvides nõusoleku Korea Vabariigi ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele.

               (12)Seetõttu tuleks liikmesriikidele, kes ei ole veel andnud nõusolekut Korea Vabariigi ühinemiseks, anda luba sellega liidu huvides nõustuda ja anda hoiule oma kirjalikud nõusolekud Korea Vabariigi ühinemiseks, kooskõlas käesolevas otsuses sätestatud tingimustega. Tšehhi Vabariik, Iirimaa ja Leedu Vabariik, kes on Korea Vabariigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud, ei peaks uusi kirjalikke nõusolekuid hoiule andma, kuna olemasolevad kirjalikud nõusolekud jäävad rahvusvahelise avaliku õiguse kohaselt kehtima.

               (13)Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning seetõttu osalevad nad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning kohaldamisel.

               (14)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.
                     Liikmesriikidele, kes ei ole seda veel teinud, antakse luba anda liidu huvides nõusolek Korea Vabariigi ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon“).

               2.
                     Lõikes 1 osutatud liikmesriigid annavad liidu huvides hiljemalt [kuupäev] hoiule kirjaliku nõusoleku Korea Vabariigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, mis on sõnastatud järgmiselt:

               „[LIIKMESRIIGI täielik nimi] nõustub vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2016/...** Korea Vabariigi ühinemisega rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga“.

               3.
                     Iga liikmesriik teavitab oma kirjaliku nõusoleku hoiuleandmisest nõukogu ja komisjoni ning edastab komisjonile kirjaliku nõusoleku teksti kahe kuu jooksul pärast selle hoiuleandmist.

               Artikkel 2

               Liikmesriigid, kes andsid enne käesoleva otsuse vastuvõtmist hoiule oma kirjalikud nõusolekud Korea Vabariigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, ei esita uusi kirjalikke nõusolekuid.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on suunatud kõigile liikmesriikidele peale Tšehhi Vabariigi, Iirimaa ja Leedu Vabariigi.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 338, 23.12.2003, lk 31.

                     (2)
                  KOM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917 võeti vastu 21.12.2011.

                     (3)
                  Nõukogu 15. juuni 2015. aasta otsus (EL) 2015/1023; nõukogu 15. juuni 2015. aasta otsus (EL) 2015/1024; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2354; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2355; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2356; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2357; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2358. Gaboni kohta käiva otsuse menetlemine on ajutiselt peatatud, kuni Gabon määrab kindlaks keskasutuse, mis tuleb konventsiooni artikli 6 kohaselt määrata.

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiiv 2008/52/EÜ, vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT L 136, 24.5.2008, lk. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  Mõlemad on kättesaadavad Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi veebisaidil.

                     (7)
                  ELT C , , lk .

                     (8)
                  Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, 23.12.2003, lk 1).


title: Ettepanek: Nõukogu otsus, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevaid maksumäärasid

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0609

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 29.10.2009KOM(2009)609 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevaid maksumäärasidSELETUSKIRI1) ETTEPANEKU PÕHJUSED JA EESMÄRGIDEnergiatoodete ja elektrienergia maksustamine ühenduses on reguleeritud nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ[1] (edaspidi „energia maksustamise direktiiv” või „direktiiv”).Direktiivi artikli 19 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal lisaks eelkõige artiklite 5, 15 ja 17 sätetele ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendav maksuvabastus või -vähendus teatavatel poliitilistel kaalutlustel.Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada Prantsusmaal kindlaksmääratud piirides kohaldada erinevaid maksumäärasid pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul, välja arvatud kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul. Erinevate maksumäärade kohaldamise eesmärk on kajastada teatavate keskvalitsuse volituste üleminekut kohalikule tasandile ja võtta maksustamiskorra kohaldamisel arvesse eri piirkondade erinevaid majandustingimusi.2) TAOTLUS JA SELLE ÜLDINE TAUSTNõukogu otsusega 2005/767/EÜ[2] on lubatud Prantsusmaal kohaldada kolme aasta jooksul pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul erinevat maksumäära seoses haldusreformiga, mis hõlmab eelkõige teatavate keskvalitsuse volituste üleminekut kohalikule tasandile. Vastavalt kõnealuse otsuse artiklile 2 lõpeb otsuse 2005/767/EÜ kehtivusaeg 31. detsembril 2009.Direktiivi artikli 19 kohases 12. oktoobri 2009. aasta kirjas teatasid Prantsusmaa ametiasutused komisjonile, et nad soovivad kõnealuse maksustamiskorra kohaldamisaega pikendada, et kohaldada erinevat maksumäära diislikütuse ja pliivaba bensiini puhul pärast eespool nimetatud erandi kehtivusaja lõppu. Kõnealused ametiasutused esitasid taotluse otsuse 2005/767/EÜ kehtivusaja pikendamiseks kuue aasta võrra, st 31. detsembrini 2015.Kõnealuse otsuse kohaselt kohaldab Prantsusmaa praegu maksustamiskorda, mis võimaldab eri halduspiirkondades kohaldada erinevaid maksumäärasid pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul, välja arvatud kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul. Kõnealune maks on aktsiisimaks nimetusega Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers ehk naftatoodete riigimaks.Prantsusmaa Valitsus kehtestas kõnealuse korra, mida kohaldatakse alates 2007. aastast, osana sellise protsessi uuest etapist, mis hõlmab keskvalitsuse volituste üleminekut kohalikule tasandile. Põhiseaduse 2003. aasta märtsi reformiga on ette nähtud raamistik riigi volituste ja kohustuste üleminekuks haldusterritoriaalsetele üksustele (kommuunid, departemangud, regioonid). Uute kohustuste täitmiseks on osa naftatoodete riigimaksust saadavast tulust eraldatud piirkondadele. Sellega seoses on kõnealuse meetmega, mille eesmärk on võtta maksustamiskorra kohaldamisel arvesse eri piirkondade erinevaid majandustingimusi, lubatud haldusüksustel vähendada aktsiisimaksumäära kütuse puhul, mida tarbitakse nende territooriumil. Selline piirkondlik maksumäära erinevus võimaldab volituste üleminekul kohalikule tasandile paremini võtta arvesse iga piirkonna eripära, vajadusi ja ootusi.Meetme toimimineKõnealuses taotluses käsitletava korra kohaselt otsustavad piirkondlikud nõukogud maksumäära vähendamise hääletuse teel seadusega ettenähtud piires ja kooskõlas kohaldatava erandiga.Maksumäära vähendamine peab vastama järgmistele kriteeriumidele:- see ei tohi erandi kohaldamise ajal ületada pliivaba bensiini puhul 3,54 eurot hektoliitri kohta ja diislikütuse puhul 2,30 eurot hektoliitri kohta; vähendamiseelseks aktsiisimääraks määratakse pliivaba bensiini puhul 60,69 eurot hektoliitri kohta ja diislikütuse puhul 42,84 eurot hektoliitri kohta, kuid kõnealust määra võib aja jooksul muuta;vähendamisjärgne maksumäär ei ole kunagi madalam kui direktiiviga 2003/96/EÜ ettenähtud minimaalne määr;maksumäära ei vähendata kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul.Kontrolli- ja liikumismeetmedSeoses diislikütuse ja pliivaba bensiini aktsiisi kogumise ja kontrolliga kohaldataks seni kehtivat korda. Kõnealust korda kirjeldatakse üksikasjalikult komisjoni otsuse 2005/767EÜ aluseks oleva algse ettepaneku[3] punktis 1.3.Prantsusmaa ametiasutuste argumendid seoses kõnealuse meetme mõjuga siseturulePrantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et kõnealune meede ei mõjuta siseturu nõuetekohast toimimist, eelkõige kuna meetme reguleerimisala on piiratud mittekaubanduslikul eesmärgil kasutatavate kütustega. Lisaks on mittekaubanduslikul eesmärgil kasutatava kütuse jaehinna erinevused eri turustusvõrkudes suuremad kui kavandatud meetme kohased maksumäära erinevused. Prantsusmaa ametiasutuste sõnul ei ole kõnealuse meetme kohaldamise ajal esitatud kaebusi meetme moonutava mõju kohta.Kavandatud maksumäära vähendamist ei tuleks Prantsusmaa ametiasutuste väitel käsitada riigiabina, kuna maanteevedude ettevõtjate suhtes kohaldatakse kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul sama aktsiisimäära, olenemata piirkonnast, kus diislikütus ostetakse.Seega ei moonutataks kavandatud meetmega konkurentsi transpordisektoris ega mõjutataks ühenduse kaubandust.Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidNõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik.3) Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohase meetme hindamineTeatavad poliitilised kaalutlusedDirektiivi artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus on sätestatud järgmiselt:Lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.Vastavalt nõukogu otsusele 2005/767/EÜ täidab kõnealune siseriiklik meede seda nõuet. Otsuse kohaselt on eri piirkondades erinevate maksumäärade kohaldamine laiema detsentraliseerimispoliitika osa, mille konkreetne poliitiline eesmärk on haldussuutlikkuse parandamine. Leiti, et võimalus kohaldada eri piirkondades erinevaid maksumäärasid on piirkondadele täiendavaks stiimuliks, et parandada läbipaistvalt oma haldusjuhtimise kvaliteeti. Sama otsusega on ette nähtud, et maksumäära vähendamisel tuleb arvesse võtta sotsiaalmajanduslikke tingimusi piirkonnas, kus meedet kohaldatakse.Prantsusmaa ametiasutuste esitatud teabe kohaselt on tõepoolest seos riiklikust maksimaalsest maksumäärast madalama maksumäära piirkondlikul tasemel kohaldamise ja asjaomaste piirkondade sotsiaalmajanduslike tingimuste vahel. 2007. aastal, mis oli erandi kohaldamise esimene aasta, kohaldas 13 piirkonda vähendatud maksumäära, kusjuures kõigis kõnealustes piirkondades oli SKP elaniku kohta riigi keskmisest väiksem. Järgmisel kahel aastal vähenes madalamat maksumäära kohaldavate piirkondade arv märkimisväärselt, kolmeni 2008. aastal ja kaheni 2009. aastal. Madalama maksumäära säilitanud regioonid on vaeseimate hulgas, kui võtta aluseks SKP elaniku kohta[4].Seepärast võib järeldada, et riikliku maksumäära vähendamist võimaldav kord on andnud piirkondlikele ametiasutustele võimaluse kohandada aktsiisimaksumäära piirkonna sotsiaalmajanduslikele tingimustele. Teisest küljest võib täheldada suundumust, et piirkondlikud maksumäärad lähenevad maksimaalsele lubatud määrale. Kui selline suundumus peaks aja jooksul viima taas olukorrani, kus pliivaba bensiini ja diislikütuse aktsiisimaksumäär on kogu Prantsusmaa territooriumil sama, ei oleks kõnealusel erandil enam mõtet, kuna see käsitleb ainult erinevaid piirkondlikke maksumäärasid, mitte aktsiisimaksu teatava osa ülekandmist riigieelarvest piirkondade eelarvesse. Sel juhul tuleks uuesti hinnata, kas kõnealune meede tegelikult aitab saavutada eespool kirjeldatud poliitilisi eesmärke.Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaVastavalt direktiivi artikli 19 lõike 1 kolmandale lõigule vaadatakse iga taotlus läbi, võttes muu hulgas arvesse siseturu nõuetekohast toimimist ning vajadust tagada aus konkurents ning ühenduse tervishoiu-, keskkonna-, energeetika- ja transpordipoliitika toimimine.Sel viisil vaadati läbi juba Prantsusmaa algne taotlus, mille tulemusel võeti vastu nõukogu otsus 2005/767/EÜ. Kõnealuses otsuses on märgitud, et meetme üldine toimimismehhanism ei tohiks luua tõkkeid ühendusesisese kaubanduse nõuetekohasele toimimisele. Samas kehtestati mitmed tingimused, tagamaks, et erandi kohaldamine ei kahjusta siseturu toimimist ega takista ELi poliitikaeesmärkide saavutamist, eelkõige energia- ja keskkonnavaldkonnas.Selleks et Prantsusmaa taotluse kohaselt võimaluse korral uuendada kõnealust korda, peab komisjon algse otsuse artikli 1 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimusi silmas pidades hindama, kas korra kohaldamisel on arvesse võetud direktiivi artikli 19 lõike 1 kolmandas lõigus sätestatud eesmärke ja poliitikat, et põhimõtteliselt saaks seda eeldada ka alates 1. jaanuarist 2010 algava perioodi kohta.Sellega seoses tuleb kontrollida ka seda, kas komisjoni poliitikaraamistik on alates otsuse 2005/767/EÜ vastuvõtmisest oluliselt muutunud või kas sellesse võidakse tulevikus teha muudatusi, mis võivad hindamise seisukohast olla olulised.Siseturg ja aus konkurentsNõukogu otsuses 2005/767/EÜ käsitati konkurentsi moonutamise riski väiksena, kuna piirkonniti erineva aktsiisimäära rakendamiseks on kehtestatud ranged piirangud ja seda peaks kompenseerima suured hinnaerinevused turustusvõrkudes ning kuna erandit ei kohaldata kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse suhtes.Seoses maksumäära erinevusega on kehtestatud ranged piirangud, st et vähendamine ei ole suurem kui 35,4 eurot 1000 liitri pliivaba bensiini kohta või 23 eurot 1000 liitri diislikütuse kohta. Seda tingimust on Prantsusmaa järginud. Lisaks on otsuses sätestatud, et vähendamine ei ole suurem kui mittekaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse ja kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse maksumäärade vahe. Prantsusmaa on järginud ka seda teist tingimust, mille eesmärk on tagada, et maksumäära erinevused ei mõjuta ärilisel eesmärgil tehtava transpordi sektorit.Erandi kohaldamisel saadud kogemused osutavad, et 2005. aastal tehtud hinnangut võib käsitada usaldusväärsena. Komisjonile ei ole esitatud kaebusi selle kohta, et kõnealune meede moonutaks ühendusesisest kaubandust. Meedet kohaldati ainult piiratud määral, pidades silmas asjaolu, et piirkonnad järk-järgult tõstsid määrasid kuni riiklikul tasandil kohaldatava määrani. See on veelgi vähendanud turumoonutuste riski.Samuti ei ole täheldatud tõkkeid siseturu nõuetekohasele toimimisele seoses kõnealuste toodete ringlusega, kui tooteid maksustatakse aktsiisimaksuga.Riigiabi seisukohast tuleks kõigepealt korrata, et kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse suhtes kõnealust meedet ei kohaldata. Samas võib kõnealust meedet käsitada riigiabina vastavalt asutamislepingu artikli 87 lõikele 1, kui teised ettevõtjad, kes ei kuulu energia maksustamise direktiivi artikli 7 lõike 3 määratluse alla, saavad kasu pliivaba bensiini vähendatud aktsiisimäärast või kui meede mõjutab naftatoodete tootjate vahelist konkurentsi. Kuna vähendatud maksumäär on kõrgem ühenduse kehtestatud miinimummäärast, oleks mistahes võimalik riigiabi siiski kooskõlas üldise grupierandi määrusega[5] ja asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktiga c.Ühenduse energia- ja keskkonnapoliitikaEnergiatoodete maksud vähendavad kõnealuste toodete nõudlust ja seega ka nende tarbimisega seotud heidet. Seepärast peab komisjon hindama seda, kas teatavates piirkondades kohaldatud maksuvähenduse tõttu on suurenenud kütuse tarbimine (ja seega ka sellega seotud heide), mis oleks vastuolus eespool nimetatud eesmärkidega.Nõukogu otsuses 2005/767/EÜ on märgitud, et võimalus vähendada maksumäära kehtestati koos Prantsusmaa riiklikul tasandil kohaldatava maksumäära tõstmisega. Selles järeldati, et uus meede tõenäoliselt ei vähenda stiimuleid kütusesäästlikkuse parandamiseks, kuna erandi kohaldamisel ei ole piirkondadel lubatud vähendada maksumäära alla määra, mida kohaldati riiklikul tasandil enne meetme rakendamist. Samuti ei ole otsuse 2005/767/EÜ kohaselt erilist ohtu, et piirkondlikud maksumäära erinevused põhjustaksid liiklustiheduse suurenemist, kuna maksumäära erinevused olid väikesed ja seda kompenseerivad hinnavahed turustusvõrkudes. Seepärast eeldati, et meede ei lähe põhimõtteliselt vastuollu ühenduse energia- ja keskkonnapoliitikaga.Prantsusmaa ametiasutuste esitatud andmed kütuse tarbimise kohta piirkondades, kus tegelikult kohaldati vähendatud maksumäära, kinnitavad 2005. aastal tehtud järeldusi. Analüüs kütuse tarbimise kohta kolmes piirkonnas, kus vähendatud maksumäära kohaldati kauem kui üks aasta, osutas, et bensiini tarbimine vähenes ajavahemikul 2006–2008 rohkem kui riigi keskmine, samas kui diislikütuse tarbimine võrreldes riigi keskmisega suurenes. Üldiselt ei ole kõnealuses kolmes piirkonnas selget suundumust, mis eristaks neid Prantsusmaa teistest piirkondadest. Tõenäoliselt on olukorda oluliselt mõjutanud muud tegurid kui maksumäära vähendamine.Teisest küljest on mootorikütuse hinnaelastsus tavaliselt suurem keskpikas ja pikas perspektiivis, samas kui allpool esitatud andmed hõlmavad ainult väga lühikest ajavahemikku. Seepärast ei saa välistada, et piirkondliku vähendatud maksumäära pikaajalise kohaldamise mõju oleks tuntavam. Samas ei osuta praegu miski, et kõnealuse erandi kohaldamise lühiajaline mõju ületaks seda, mida võib eeldada piirkondliku vähendatud maksumäära kohaldamiseks ettenähtud kitsaid piire arvesse võttes.SP 95 (m3) |2006 | 2007 | 2008 | %07-06 | %08-07 |Poitou-Charentes | 315 278 | 320 837 | 308 729 | 1,76% | -3,77% |Franche-Comté | 179 450 | 171 456 | 163 904 | -4,45% | -4,40% |Korsika | 97 333 | 97 082 | 93 045 | -0,26% | -4,16% |Prantsusmaa | 10 038 226 | 9 923 607 | 9 626 807 | -1,14% | -2,99% |Diislikütus 95 (m3) |2006 | 2007 | 2008 | %07-06 | %08-07 |Poitou-Charentes | 1 432 726 | 1 514 184 | 1 509 861 | 5,69% | -0,29% |Franche-Comté | 806 862 | 831 643 | 849 432 | 3,07% | 2,14% |Korsika | 168 215 | 176 480 | 183 557 | 4,91% | 4,01% |Prantsusmaa | 37 740 477 | 39 003 877 | 38 909 562 | 3,35% | -0,24% |Allikas: CPDPÜhenduse poliitika arengutendentsidAlates algse erandi lubamisest on oluliselt muutunud ühenduse energia- ja keskkonnapoliitika, mida kõnealune piirkondlik kord võib mõjutada. 2009. aasta aprillis võeti vastu meetmepakett, millega seati eesmärgiks vähendada kasvuhoonegaaside heidet 20 % võrra 2020. aastaks. Ka transpordisektor on hõlmatud jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega,[6] millega on kõigile liikmesriikidele kehtestatud eesmärgid kasvuhoonegaaside vähendamiseks ajavahemikul 2013–2020.Sellega seoses võib olla vaja läbi vaadata ühenduse energiamaksustamisalane raamistik, et viia see paremini kooskõlla energia- ja keskkonnapoliitika eesmärkidega. Praeguses etapis ei ole selge, mil määral oleksid sellised muudatused kooskõlas kõnealuse meetme edasise kohaldamisega. Sellega seoses on oht, et kõnealuse erandi kehtivusaja pikendamine vastavalt Prantsusmaa esitatud taotlusele kuue aasta võrra, mis on artikli 19 lõike 2 kohaselt kõige pikem võimalik ajavahemik, läheb vastuollu ühenduse poliitika arengutendentsidega.Eespool nimetatud põhjustel teeb komisjon ettepaneku pikendada Prantsusmaa luba kohaldada mootorikütusele erinevaid maksumäärasid kolme aasta võrra. Sellega lubatakse Prantsusmaal kohaldada kõnealust meedet kokku kuue aasta jooksul, nagu komisjon oli algselt kavandanud.4) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINEKonsulteerimine huvitatud isikutegaKäesolev ettepanek põhineb Prantsusmaa esitatud taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust liikmesriiki.Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.Mõju hindamineKäesolevas ettepanekus käsitletakse ühe liikmesriigi taotlusel talle antud luba.5) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGKäesoleva ettepaneku eesmärk on lubada Prantsusmaal teha erand nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ üldsätetest ja kohaldada kindlaksmääratud piirides erinevat maksumäära pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul, välja arvatud kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul.Õiguslik alusNõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.Subsidiaarsuse põhimõteEuroopa Ühenduse asutamislepingu artikliga 93 hõlmatud kaudse maksustamise valdkond ei ole asutamislepingu artikli 5 kohaselt iseenesest ühenduse ainupädevuses.Samas on liikmesriikide konkurentsialane pädevus selles valdkonnas olemasoleva ühenduse õigusega rangelt piiratud. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohaselt võib üksnes nõukogu lubada liikmesriigil kehtestada selle sätte kohaseid täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi. Liikmesriigid ei saa nõukogu asemel seda otsust vastu võtta.Ettepanek on seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Maksuvähendus ei ületa seda, mida on vaja kõnealuse eesmärgi saavutamiseks.Õigusakti valikKavandatav õigusakt: nõukogu otsus.Direktiivi 2003/96 artikliga 19 on ette nähtud üksnes kõnealust liiki õigusakt.6) MÕJU EELARVELEMeetmega ei kaasne ühendusele rahalist või halduskoormust. Seepärast ei mõjuta ettepanek ühenduse eelarvet.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevaid maksumäärasidEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[7],võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[8] eriti selle artiklit 19,ning arvestades järgmist:1.  Nõukogu otsusega 2005/767/EÜ on lubatud Prantsusmaal kohaldada kolme aasta jooksul erinevaid maksumäärasid diislikütuse ja pliivaba bensiini puhul. Kõnealust luba taotleti seoses haldusreformiga, mis hõlmab eelkõige teatavate keskvalitsuse volituste üleminekut kohalikule tasandile. Otsuse 2005/767/EÜ kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2009.2.  12. augusti 2009. aasta kirjas taotleb Prantsusmaa luba erinevate aktsiisimäärade jätkuvaks kohaldamiseks kuue aasta jooksul pärast kõnealuse otsuse kehtivusaja lõppu.3.  Nõukogu otsuse 2005/767/EÜ vastuvõtmisel tugineti asjaolule, et Prantsusmaa taotletud meede vastab direktiivi artiklis 19 sätestatud nõuetele. Eelkõige leiti, et kõnealune meede ei takista siseturu nõuetekohast toimimist. Samuti jõuti seisukohale, et see on kooskõlas asjakohase ühenduse poliitikaga.4.  Kõnealune riiklik meede on osa poliitikast, mille eesmärk on tõsta haldussuutlikkust avaliku teenuste kvaliteedi parandamise ja kulude vähendamise kaudu, samuti osa subsidiaarsuspoliitikast. See on piirkondadele täiendavaks stiimuliks, et parandada läbipaistvalt oma haldusjuhtimise kvaliteeti. Sellega seoses on nõukogu otsusega 2005/767/EÜ ette nähtud, et maksumäära vähendamisel tuleb arvesse võtta sotsiaalmajanduslikke tingimusi piirkonnas, kus meedet kohaldatakse. Seni on maksumäära vähendamise võimalust kasutatud ainul piirkondades, kus SKP elaniku kohta on keskmisest madalam. Üldiselt põhineb riiklik meede teatavatel poliitilistel kaalutlustel.5.  Kuna erandit ei kohaldata kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse suhtes ning kuna erineva aktsiisimäära rakendamiseks on kehtestatud ranged piirangud, on siseturul konkurentsi moonutamise risk väike. Meetme senine kohaldamine on osutanud, et piirkonnad kalduvad kohaldama maksimaalset lubatavat maksumäära, mis veelgi vähendab konkurentsimoonutuste võimalust.6.  Samuti ei ole täheldatud tõkkeid siseturu nõuetekohasele toimimisele seoses kõneluste toodete ringlusega, kui tooteid maksustatakse aktsiisimaksuga.7.  Enne kõnealuse riikliku meetme kohaldamist tõsteti üldist maksumäära sel määral, mis on võrdne piirkondliku maksumäära vähendamisega. Seda silmas pidades ning loa andmise tingimusi ja saadud kogemusi arvesse võttes ei näi praeguses etapis, et kõnealune meede on vastuolus ühenduse energia- ja keskkonnapoliitikaga.8.  Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikes 2 on sätestatud, et kõigi käesoleva artikli kohaselt antud lubade puhul tuleb kehtestada range ajapiirang. Kuna tulevikus võidakse ühenduse energiamaksustamisalast raamistikku muuta, tuleks kõnealuse loa kehtivusajaks määrata kolm aastat,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 11. Prantsusmaal lubatakse kohaldada mootorikütusena kasutatava pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul vähendatud maksumäära. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 7 lõike 2 tähenduses kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul kõnealust vähendamise võimalust ei kohaldata.2. Halduspiirkondadel võib lubada kohaldada erinevat maksumäära, tingimusel et täidetud on järgmised tingimused:-  a) maksumäära ei vähendata rohkem kui 35,4 eurot 1000 liitri pliivaba bensiini kohta või 23 eurot 1000 liitri diislikütuse kohta;-  b) maksumäära ei vähendata rohkem kui on mittekaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse ja kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse maksumäärade vahe;-  c) maksumäära vähendamisel võetakse arvesse piirkonna objektiivseid sotsiaal-majanduslikke tingimusi;-  d) piirkondlike vähendatud maksumäärade kohaldamine ei anna piirkonnale konkurentsieeliseid ühendusesiseses kaubanduses.3. Vähendatud maksumäär vastab direktiivis 2003/96/EÜ kehtestatud nõuetele, eelkõige kõnealuse direktiivi artiklis 7 sätestatud alammääradele.Artikkel 2Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2010 ja selle kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2012..Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimelkomisjoni liige Laszlo KOVACS [1] Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51). Direktiivi on viimati muudetud direktiividega 2004/74/EÜ ja 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 87 ja lk 100).[2] ELT L 290, 4.11.2005, lk 25.[3] Ettepanek: nõukogu otsus, millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusele erinevat maksumäära, KOM (2004) 597 (lõplik).[4] 2007. aastal kohaldasid vähendatud maksumäära järgmised regioonid: Alsace, Akvitaania, Auvergne, Burgundia, Bretagne, Champagne-Ardennes, Korsika, Franche-Comté, Languedoc-Rousillon, Limousin, Midi-Pyrénées, Alam-Normandia, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Pm-Normandia, Pays de la Loire, Poitou-Charentes, Provence-Alpes-Cōte d'Azur, Rhōne-Alpes; 2008. aastal Korsika, Franche-Comté ja Poitou-Charentes ning 2009. aastal Korsika ja Poitou-Charentes.[5] Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), ELT L 214, 9.8.2008, lk 3.[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 406/2009/EÜ, 23. aprill 2009, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020, ELT L 140, 5.6.2009, lk 136. Prantsusmaa puhul on kehtestatud eesmärgiks vähendada kasvuhoonegaaside heidet 14 %.[7] ELT C […], […], lk […].[8] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.


|

52010PC0246

 Ettepanek: Nõukogu otsus Euroopa Liidu ja IndoneesiaVabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta  /* KOM/2010/0246 lõplik - NLE 2010/0131 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 26.5.2010KOM(2010)246 lõplik2010/0131 (NLE)Ettepanek :NÕUKOGU OTSUSEuroopa Liidu ja IndoneesiaVabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohtaSELETUSKIRI1. Ettepaneku taust |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Pärast Euroopa Kohtu otsuseid nn avatud taeva (Open Skies) kohta volitas nõukogu 5. juunil 2003 komisjoni alustama kolmandate riikidega läbirääkimisi olemasolevate lepingute teatavate sätete asendamiseks Euroopa Liidu tasandil sõlmitava lepinguga[1] (nn horisontaalsed volitused). Selliste lepingute eesmärk on avada kõikidele Euroopa Liidu lennuettevõtjatele mittediskrimineeriv juurdepääs Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vahelistele lennuliinidele ning viia Euroopa Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelised kahepoolsed lennunduslepingud vastavusse Euroopa Liidu õigusega. |120 | Üldine taust Rahvusvahelisi lennundussuhteid Euroopa Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel on tavapäraselt reguleeritud Euroopa Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute, nende lisade ja muude asjaomaste kahe- või mitmepoolsete kokkulepetega. Liikmesriikide kahepoolsete lennunduslepingute tavapärased määramissätted on vastuolus Euroopa Liidu õigusega. Need võimaldavad kolmandal riigil keelduda lubade või tegevuslubade andmisest Euroopa Liidu liikmesriigi määratud lennuettevõtjale, kes ei kuulu olulisel määral kõnealuse liikmesriigi või selle kodanike omandusse ega tõhusa kontrolli alla, samuti sellised load või tegevusload tühistada või peatada. On leitud, et sellega diskrimineeritakse Euroopa Liidu lennuettevõtjaid, kes on asutatud liikmesriigi territooriumil, kuid kuuluvad mõne teise liikmesriigi kodanike omandusse ning on nende kontrolli all. See on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 49, millega tagatakse asutamisvabadust kasutanud liikmesriikide kodanikele asukohaliikmesriigis selle liikmesriigi kodanikega samaväärne kohtlemine. On veel muid valdkondi, nagu lennukikütuse maksustamine või kolmandate riikide lennuettevõtjate kehtestatud tariifid ELi sisestel liinidel, mille puhul tuleks tagada kooskõla Euroopa Liidu õigusega, muutes või täiendades Euroopa Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute kehtivaid sätteid. |130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Lepingu sätetega asendatakse või täiendatakse Euroopa Liidu liikmesriikide ja Indoneesia Vabariigi vahel sõlmitud 18 kahepoolse lennunduslepingu kehtivaid sätteid. |140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Lepingu ülesanne on täita Euroopa Liidu lennundusalase välispoliitika põhieesmärk ning viia kehtivad kahepoolsed lennunduslepingud vastavusse Euroopa Liidu õigusega. |2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |Konsulteerimine huvitatud isikutega |211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Euroopa Liidu liikmesriikide ja asjaomase sektoriga peeti nõu kogu läbirääkimiste aja jooksul. |212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Euroopa Liidu liikmesriikide ja asjaomase sektori märkusi on arvesse võetud. |3. Ettepaneku õiguslik külg |305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Nn horisontaalsete volituste lisas sätestatud menetluste ja suuniste kohaselt on komisjon pidanud Indoneesia Vabariigiga läbirääkimisi, et sõlmida leping, millega asendatakse Euroopa Liidu liikmesriikide ja Indoneesia Vabariigi vaheliste kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute teatavad sätted. Lepingu artikliga 2 asendatakse tavapärased määramissätted ühenduse määramissättega, mis võimaldab kõigil Euroopa Liidu lennuettevõtjatel asutamisõigust kasutada. Artiklis 4 käsitletakse lennukikütuse maksustamise küsimust, mis on ühtlustatud nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik), eriti selle artikli 14 lõikega 2. Artikliga 5 lahendatakse võimalikud vastuolud Euroopa Liidu konkurentsieeskirjadega. |310 | Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 ning artikli 218 lõige 5 ja lõike 6 punkt a |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek põhineb täielikult nõukogu antud nn horisontaalsetel volitustel, võttes arvesse Euroopa Liidu õigusega ja kahepoolsete lennunduslepingutega hõlmatud küsimusi. |Proportsionaalsuse põhimõte Kõnealuse lepinguga muudetakse või täiendatakse kahepoolsete lennunduslepingute sätteid üksnes selles ulatuses, mis on vajalik Euroopa Liidu õiguse järgimise tagamiseks. |Vahendi valik |342 | Euroopa Liidu ja Indoneesia Vabariigi vaheline leping on kõige tõhusam vahend Euroopa Liidu liikmesriikide ja Indoneesia Vabariigi vaheliste kõikide kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute kooskõlla viimiseks Euroopa Liidu õigusega. |4. Mõju eelarvele |409 | Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet. |5. Täiendav teave |510 | Lihtsustamine |511 | Ettepanekuga nähakse ette õigusaktide lihtsustamine. |512 | Euroopa Liidu liikmesriikide ja Indoneesia Vabariigi vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute asjakohased sätted asendatakse või neid täiendatakse Euroopa Liiduga sõlmitava ühe ühtse lepingu sätetega. |570 | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Kooskõlas rahvusvaheliste lepingute allkirjastamist ja sõlmimist käsitleva tavamenetlusega palutakse nõukogul kiita heaks otsused Euroopa Liidu ja Indoneesia Vabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta ning nimetada isikud, kes on volitatud lepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastama. |2010/0131 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSEuroopa Liidu ja IndoneesiaVabariigi vahelise teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[2]ning arvestades järgmist:1.  Nõukogu volitas oma 5. juuni 2003. aasta otsusega komisjoni alustama kolmandate riikidega läbirääkimisi kehtivate kahepoolsete lepingute teatavate sätete asendamiseks Euroopa Liidu tasandil sõlmitava lepinguga.2.  Komisjon on pidanud Euroopa Liidu nimel Indoneesia Vabariigiga läbirääkimisi teatavaid lennundusküsimusi käsitleva lepingu (edaspidi „leping”) sõlmimiseks kooskõlas nõukogu 5. juuni 2003. aasta otsuse lisas loetletud menetluste ja suunistega.3.  Komisjoni läbiräägitud leping tuleks allkirjastada ja seda ajutiselt kohaldada, tingimusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Liidu ja Indoneesia Vabariigi vaheline teatavaid lennundusküsimusi käsitlev leping kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks, tingimusel et leping sõlmitakse.Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud Euroopa Liidu nimel lepingu allkirjastama, tingimusel et leping sõlmitakse.Artikkel 3Kuni jõustumiseni kohaldatakse lepingut ajutiselt alates sellele kuupäevale järgneva kuu esimesest päevast, mil lepinguosalised teatavad üksteisele lepingu jõustumiseks vajalike menetluste lõpuleviimisest[3].Artikkel 4Nõukogu eesistujat volitatakse esitama kõnealuse lepingu artikli 8 lõikega 2 ettenähtud teade.Artikkel 5Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.Artikkel 6Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] Nõukogu 5. juuni 2003. aasta otsus 11323/03 (piiratud kasutusega dokument).[2] ELT C , , lk .[3] Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu ajutise kohaldamise alguskuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0619

Ettepanek Nõukogu otsus liikmesriikide osamaksude kohta Euroopa Arengufondi aastatel 2010 ja 2011  /* KOM/2009/0619 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 4.11.2009KOM(2009)619 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSliikmesriikide osamaksude kohta Euroopa Arengufondi aastatel 2010 ja 2011SELETUSKIRIKümnenda Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF”) sisekokkuleppe ja finantsmäärusega nähakse ette uus liikmesriikide osamaksusid käsitlev menetlus, mille alusel liikmesriigid rahastavad EAFi. Finantsmääruse artikli 157 kohaselt kohaldatakse kõnealust uut menetlust esimest korda 2009. aasta osamaksude tegemisel.Finantsmääruse artikli 57 lõike 2 kohaselt käsitleb käesolev ettepanek:-  aastase osamaksu ülemmäära 2011. aastaks;-  aastast osamaksu 2010. aastaks ning-  2010. aasta osamaksu esimese osa suurust.Finantsmääruse artikli 57 lõike 7 kohaselt on eraldi täpsustatud, milliseid summasid haldab komisjon ja milliseid Euroopa Investeerimispank.Finantsmääruse artikli 145 kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank komisjonile tema hallatavate vahendite kohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni.Finantsmääruse artikli 57 lõike 2 kohaselt peab nõukogu käesoleva ettepaneku kohta otsuse tegema 15. novembriks 2009 ning liikmesriigid peavad esimese osamaksu maksma hiljemalt 21. jaanuariks 2010.Finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus nimetatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu üheksanda EAFi summasid.Tuletame meelde, et finantsmääruse artikli 60 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei tasu tasumisele kuuluvat osamaksu sätestatud tähtajaks, peab asjaomane liikmesriik tasuma maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud viivise maksmist käsitlevale korrale.EttepanekNÕUKOGU OTSUSliikmesriikide osamaksude kohta Euroopa Arengufondi aastatel 2010 ja 2011EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldataks EÜ asutamislepingu neljandat osa,[1] eriti selle artikli 10 lõiget 1,võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa,[2] eriti selle artiklit 7,võttes arvesse kümnenda Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat 18. veebruari 2008. aasta finantsmäärust (edaspidi „kümnenda EAFi finantsmäärus”),[3] eriti selle artiklit 57, artikli 58 lõiget 2 ja artiklit 157,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[4],ning arvestades järgmist:1) Kümnenda EAFi finantsmääruse artiklis 157 on sätestatud, et artiklites 57–61 sätestatud menetlust kohaldatakse esimest korda 2009. aastal. Kõnealuse menetluse alusel esitab komisjon 15. oktoobriks 2009 ettepaneku, mis sisaldab a) aastase osamaksu ülemmäära 2011. aastaks, b) aastast osamaksu 2010. aastaks, ja c) 2010. aasta osamaksu esimese osa suurust. Nõukogu teeb kõnealuse ettepaneku suhtes otsuse 2009. aasta 15. novembriks ja liikmesriigid maksavad 2010. aasta osamaksu esimese osa hiljemalt 2010. aasta 21. jaanuariks.(2) Kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on aga sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Seetõttu tuleks üheksanda EAFi rahastamisnõue esitada ka üheksandat EAFi käsitleva sisekokkuleppe artikli 10 lõike 2 alusel.(3) Kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 145 esimese lõigu kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank komisjonile tema hallatavate vahendite kohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Aastase osamaksu ülemmäär 2011. aastaks on komisjoni puhul 3 950 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispanga puhul 220 000 000 eurot.Artikkel 2Aastane osamaks 2010. aastaks on komisjoni puhul 3 500 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispanga puhul 240 000 000 eurot.Artikkel 32010. aasta osamaksu esimene osa, mida liikmesriigid maksavad komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale, on esitatud lisas asuvas tabelis.Artikkel 4Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Artikkel 5Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele, kes tasuvad üheksanda EAFi osamaksu.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISA2010. aasta osamaksu esimene osa (eurodes)Liikmesriik | Jaotus | EIP-le | komisjonile | Kokku |Saksamaa | 23,36 | 23 360 000 | 420 480 000 | 443 840 000 |Belgia | 3,92 | 3 920 000 | 70 560 000 | 74 480 000 |Taani | 2,14 | 2 140 000 | 38 520 000 | 40 660 000 |Hispaania | 5,84 | 5 840 000 | 105 120 000 | 110 960 000 |Prantsusmaa | 24,30 | 24 300 000 | 437 400 000 | 461 700 000 |Kreeka | 1,25 | 1 250 000 | 22 500 000 | 23 750 000 |Iirimaa | 0,62 | 620 000 | 11 160 000 | 11 780 000 |Itaalia | 12,54 | 12 540 000 | 225 720 000 | 238 260 000 |Luksemburg | 0,29 | 290 000 | 5 220 000 | 5 510 000 |Madalmaad | 5,22 | 5 220 000 | 93 960 000 | 99 180 000 |Portugal | 0,97 | 970 000 | 17 460 000 | 18 430 000 |Ühendkuningriik | 12,69 | 12 690 000 | 228 420 000 | 241 110 000 |Austria | 2,65 | 2 650 000 | 47 700 000 | 50 350 000 |Soome | 1,48 | 1 480 000 | 26 640 000 | 28 120 000 |Rootsi | 2,73 | 2 730 000 | 49 140 000 | 51 870 000 |KOKKU | 100,00 | 100 000 000 | 1 800 000 000 | 1 900 000 000 |[1] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.[2] ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.[3] ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.[4] ELT C …, …, lk ….