title: Euroopa Parlamendi uurimisõigus Euroopa Parlamendi poolt 23. mail 2012 . aastal vastuvõetud ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi määrus Euroopa Parlamendi uurimisõiguse kasutamise üksikasjalike sätete kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni otsus 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ (2009/2212(INI))#Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi määrus Euroopa Parlamendi uurimisõiguse kasutamise üksikasjalike sätete kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni otsus 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ

text:
               13.9.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               CE 264/41

         Kolmapäev, 23. mai 2012Euroopa Parlamendi uurimisõigus
   P7_TA(2012)0219
   Euroopa Parlamendi poolt 23. mail 2012. aastal vastuvõetud ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi määrus Euroopa Parlamendi uurimisõiguse kasutamise üksikasjalike sätete kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni otsus 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ (2009/2212(INI)) (1)

   2013/C 264 E/07

      (1)  Parlament otsustas vastavalt kodukorra artikli 41 kolmandale lõigule lükata hääletuse resolutsiooni ettepaneku üle edasi (A7-0352/2011).

      Kolmapäev, 23. mai 2012ETTEPANEK VÕTTA VASTU EUROOPA PARLAMENDI MÄÄRUS

      Euroopa Parlamendi uurimisõiguse kasutamise üksikasjalike sätete kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni otsus 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ
      EUROOPA PARLAMENT,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 226 kolmandat lõiku,
      võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 106a,
      olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
      võttes arvesse nõukogu nõusolekut (1),
      võttes arvesse komisjoni nõusolekut (2),
      toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Lissaboni lepinguga loodi tingimused uuendatud ja tugevdatud institutsiooniliseks tasakaaluks liidus, võimaldades liidu institutsioonidel tegutseda tõhusamalt, avatumalt ja demokraatlikumalt. Seoses sellega tugevdati ja laiendati Euroopa Parlamendi funktsioone poliitilise kontrolli osas. Seetõttu tuleb kooskõlas liikmesriikide parlamentaarsete tavadega ning Euroopa Liidu lepingus, Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingus (edaspidi „aluslepingud”) sätestatud tingimustega tugevdada Euroopa Parlamendi uurimiskomisjone ning anda neile konkreetsed, tõelised ja selgelt piiritletud volitused, mis vastavad paremini parlamendi poliitilisele tähtsusele ja pädevustele, austades samal ajal Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõtet. Poliitilise kontrolli erakorraliseks vahendiks olevate uurimiskomisjonide volitused ei tohiks piirata teiste institutsioonide vastutust.

                  (2)

                  19. aprillil 1995. aastal võtsid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon vastu otsuse 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ, (3) millega kehtestati Euroopa Parlamendi uurimisõiguse kasutamist reguleerivaid üksikasjalikud sätted. Otsuses viidati võimalusele, et selle sätteid võidakse saadud kogemustest lähtuvalt muuta.

                  (3)

                  Võttes arvesse Lissaboni lepinguga loodud uut institutsioonilist tasakaalu ja Euroopa Parlamendi uurimiskomisjonide tööst saadud kogemusi, tuleks otsus 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ tunnistada kehtetuks ja asendada uue määrusega.

                  (4)

                  Kooskõlas Euroopa Kohtu praktikas tunnustatud kasulikkuse põhimõttega (4) tuleks anda uurimisõigusest tulenevate ülesannete täitmiseks vältimatud volitused Euroopa Parlamendile ja selle uurimiskomisjonidele. Sellest tulenevalt on vajalik, et Euroopa Liidu institutsioonid ja asutused ning liikmesriigid võtaksid kõik vajalikud meetmed, et lihtsustada nende ülesannete täitmist.

                  (5)

                  Uurimiskomisjoni ei tohiks moodustada juhtudel, kui väidetavaid fakte uurib kohus ja kui asi on alles kohtumenetluses. Et vältida vastuolusid poliitilise iseloomuga ja kohtulike uurimiste vahel, peaks Euroopa Parlamendil siiski olema võimalik uurida, kas on vajalik uurimiskomisjoni tegevus peatada, kui pärast selle moodustamist algatatakse väidetavate faktidega seotud kohtumenetlus.

                  (6)

                  Tulenevalt avatuse, hea valitsemistava ja demokraatliku kontrolli põhimõtetest peaksid uurimiskomisjonide menetlused ja eriti kuulamised toimuma avalikult. Teisest küljest tuleks näha ette ka võimalus korraldada menetlus kinnisena ning näha ette vastavad konfidentsiaalsuse nõuded, et tagada nende uurimiste tõhusus, liikmesriikide eluliste huvide kaitse, üksikisiku puutumatus ja eraelu kaitse, eelkõige kooskõlas isikuandmete kaitset käsitlevate liidu õigusaktidega, ning füüsilise või juriidilise isiku ärihuvide kaitse.

                  (7)

                  Uurimisõiguse kui parlamendi järelevalvevolituste olulise elemendi eesmärk on määrata kindlaks, kuidas olemasolevaid õigusnorme on minevikus rakendatud. Seetõttu on tähtis, et uurimiskomisjonil oleks võimalik tugineda oma uurimistegevuse käigus kogutud faktilistele tõenditele. Selleks peab uurimiskomisjonil olema võimalik kuulata ära liidu institutsioonide ja liikmesriikide valitsuste liikmed, saada tõendeid liidu või liikmesriikide ametnikelt ja muudelt teenistujatelt, saada tõendeid mis tahes muudelt liidus resideerivatelt üksikisikutelt, tellida ekspertide aruandeid, nõuda dokumentide esitamist ja teostada kohapealset uurimist.

                  (8)

                  Uurimist läbi viies tuleks täiel määral austada inimõigusi ja põhivabadusi, eelkõige õigluspõhimõtet, ning asjaga seotud isikute õigust avaldada oma seisukohti neid puudutavate asjaolude kohta.

                  (9)

                  Kooskõlas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga peaksid uurimiskomisjonid täielikult austama nende isikute õigusi, keda nad kutsuvad tunnistusi andma.

                  (10)

                  Uurimist läbi viies tuleks samuti arvestada põhimõtet, et uurimise järeldused peavad põhinema ainult sellistel elementidel, millel on tõenduslik väärtus. Sellest tulenevalt peaks uurimiskomisjonil olema eelkõige juurdepääs asjassepuutuvatele dokumentidele, mis on liidu institutsioonide või asutuste, liikmesriikide või, juhul kui dokument on eduka uurimise seisukohast vajalik, mis tahes muu füüsilise või juriidilise isiku valduses.

                  (11)

                  Kooskõlas lojaalse koostöö põhimõttega ja kohustusega aidata kaasa liidu õiguskorra säilitamisele peaksid liidu institutsioonid ja asutused või liikmesriigid määrama kindlaks ametnikud või muud teenistujad, kellele antakse luba ilmuda uurimiskomisjoni ette, kui komisjon kutse esitab. Lisaks peaks uurimiskomisjonil olema võimalik kuulata uuritava juhtumi eest vastutavaid komisjoni liikmeid, kui nende tunnistusi peetakse uuritava juhtumi põhjaliku hindamise seisukohast oluliseks ja vajalikuks.

                  (12)

                  Tagamaks uurimiskomisjonile kindlust selles, et tema järeldused põhinevad elementidel, millel on tõenduslik väärtus, peaks komisjonil olema õigus taotleda mis tahes liidus resideeriva üksikisiku kuulamist tunnistajana, kes peaks olema kohustatud vastama küsimustele abivalmilt, täielikult ja tõeselt. Kui liidu ametnikel ja muudel teenistujatel ei lubata nõukogu määruses (EMÜ, Euratom, ESTÜ) nr 259/68 (5) sätestatud Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artiklite 17 ja 19 ning samas määruses sätestatud Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 11 kohaselt täita komisjoni korraldust ilmuda komisjoni ette, lasta end üle kuulata ning anda isiklikult ütlusi ja tunnistusi, siis peaks loa andmisest keeldunud ametnik või asutus ilmuma komisjoni ette ja selgitama keeldumise põhjusi.

                  (13)

                  Ratifitseerides Euroopa Liidu toimimise lepingu, nõustusid liikmesriigid muuhulgas andma Euroopa Parlamendile õiguse uurida väidetavaid rikkumisi või halduslikku omavoli liidu õiguse rakendamisel. Sellest tulenevalt peaksid nad võtma kohustuse, et nende riiklikud asutused osutavad kooskõlas oma siseriikliku õiguse sätetega uurimiskomisjonidele nende ülesannete täitmiseks vajalikku abi.

                  (14)

                  Eesmärgiga tugevdada demokraatlikku kontrolli liidu tasandil, antakse käesoleva määruse sätetega uurimiskomisjonidele laiendatud õigused. Kõnealuste sätete jõustamiseks, uurimiste tõhustamiseks ja lähendamiseks liikmesriikide parlamentaarsetele tavadele tuleks käesoleva määrusega ette näha võimalus kohaldada selgelt määratletud juhtumitel tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid sanktsioone. Liikmesriigid peaksid tagama, et teatud rikkumiste eest määratakse asjakohased karistused nende siseriikliku õiguse alusel ning et nad algatavad kõnealuste rikkumiste toimepanijate suhtes asjakohased menetlused.

                  (15)

                  Tuleks järgida võimude lahususe põhimõtet, mille kohaselt võimu kuritarvitamise vältimiseks peaksid seadusandlik võim (parlament), täitevvõim (valitsus) ja kohtuvõim (kohtud) olema üksteisest lahutatud.

                  (16)

                  Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

         1.   jagu

         Sisu ning uurimiskomisjonide moodustamise üldine kord

      Artikkel 1

            Sisu

      1.   Käesoleva määrusega kehtestatakse üksikasjalikud sätted, mis käsitlevad Euroopa Parlamendi õigust oma kohustusi täites uurida, ilma et see piiraks aluslepingutega teistele institutsioonidele või asutustele antud volitusi, liidu institutsiooni või asutuse, liikmesriigi ametiasutuse või mis tahes isikute, kes on liidu õigusega volitatud seda õigust rakendama, väidetavaid rikkumisi või halduslikku omavoli liidu õiguse rakendamisel.
      2.   Uurimiskomisjonide sisemist korraldust käsitlevad sätted kehtestatakse Euroopa Parlamendi kodukorras.
      Artikkel 2

            Uurimiskomisjonide moodustamine ja nende volitused

      1.   Euroopa Parlament võib moodustada ajutisi uurimiskomisjone, arvestades seejuures aluslepingutes sätestatud tingimuste ja piirangutega.
      2.   Euroopa Parlament võib uurimiskomisjone moodustada veerandi oma koosseisu taotlusel.
      3.   Otsuses uurimiskomisjoni moodustamise kohta tuleb kindlaks määrata komisjoni volitused, mis hõlmavad eelkõige:

                  a)

                  uurimise sisu ja eesmärki koos viitega liidu õiguse asjakohastele sätetele;

                  b)

                  komisjoni koosseisu, mis põhineb poliitiliste jõudude tasakaalustatud esindatusel;

                  c)

                  komisjoni aruande esitamise tähtaega, mis ei ületa 12 kuud komisjoni esimese koosoleku päevast ja mida võib parlamendi põhistatud otsusega kahel korral kolme kuu võrra pikendada.

            Artikkel 3

            Uurimiskomisjonide tegevuse lõppemine

      Uurimiskomisjon lakkab olemast:

                  a)

                  oma aruande esitamise järel, või

                  b)

                  aruande esitamiseks määratud tähtaja saabumisega, ja

                  c)

                  igal juhul parlamendi ametiaja lõppedes.

            Artikkel 4

            Uuendatud uurimised

      Kui uurimiskomisjon on mingit juhtumit juba uurinud, ei või sama juhtumi uurimiseks uurimiskomisjoni moodustada või uuesti moodustada, kui eelmise uurimiskomisjoni tegevuse lõppemisest artikli 3 punkti a või punkti b kohaselt on möödunud vähemalt 12 kuud, välja arvatud juhul, kui on ilmnenud uued asjaolud. Uurimiskomisjoni võib moodustada alati, kui on ilmnenud uued ja tõsised asjaolud, mis tõenäoliselt muudavad uurimise põhijäreldusi.

         2.   jagu

         Üldine menetluskord

      Artikkel 5

            Vastuolud

      1.   Uurimiskomisjon ei tohi uurida väidetavaid fakte, mida uurib kohus, niikaua kui asi on alles kohtumenetluses.
      2.   Kui pärast uurimiskomisjoni moodustamist algatatakse väidetavate faktidega seotud kohtumenetlus, peab Euroopa Parlament uurima, kas on vajalik uurimiskomisjoni tegevus mainitud menetluse ajaks vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 226 peatada.
      Ajavahemikku, mil komisjoni tegevus on peatatud, ei arvestata artikli 2 lõike 3 punktis c osutatud tähtaja hulka.
      3.   Kahe kuu jooksul alates uurimiskomisjoni moodustamisest või hetkest, mil Euroopa Komisjon sai teada ühe liikmesriigi vastu esitatud liidu õiguse rikkumise süüdistusest, võib Euroopa Komisjon teatada Euroopa Parlamendile, et uurimiskomisjonis käsitletava küsimuse suhtes on algatatud liidu kohtueelne menetlus. Sellisel juhul võtab uurimiskomisjon kõik vajalikud meetmed, mis võimaldavad Euroopa Komisjonil teostada täies ulatuses talle asutamislepingutega antud volitusi.
      Artikkel 6

            Menetluse avalikkus

      1.   Uurimiskomisjoni menetlus ja eelkõige komisjoni poolt läbi viidavad kuulamised toimuvad avalikult.
      2.   Erandina toimub menetlus kinnisel koosolekul, kui seda taotleb veerand uurimiskomisjoni liikmetest, liidu institutsioon või asutus või asjaomane riiklik ametiasutus. Juhul kui tunnistusi andev isik või ekspert esitab taotluse olla ära kuulatud kinnisel koosolekul, arutab uurimiskomisjon seda taotlust ja selle väidetavaid põhjusi kinnisel koosolekul.
      Artiklis 8 osutatud konfidentsiaalset teavet käsitletakse kinnisel koosolekul.
      Artikkel 7

            Isikud, kelle nime on uurimise käigus nimetatud

      Uurimiskomisjon teavitab iga isikut, kelle nime on uurimise käigus nimetatud, juhul kui see nimetamine võib isikut kahjustada. Uurimiskomisjon kuulab asjaomase isiku ära tema enda taotlusel.
      Artikkel 8

            Konfidentsiaalsus

      1.   Teavet, mida uurimiskomisjon on saanud, kasutatakse üksnes tema ülesannete täitmiseks. Teavet ei tohi avalikustada, kui see sisaldab konfidentsiaalseid andmeid. Euroopa Parlament käsitleb ja kaitseb konfidentsiaalset teavet vastavalt oma sise-eeskirjadele, mida kohaldatakse „ELi salastatud teabele” ja salastamata „muule konfidentsiaalsele teabele”.
      2.   Lõiget 1 kohaldatakse ka sellise teabe avalikustamise suhtes, mis:

                  a)

                  kahjustaks üksikisiku puutumatust ja eraelu kaitset, arvestades eelkõige isikuandmete kaitset käsitlevaid liidu õigusakte, või

                  b)

                  kahjustaks füüsilise või juriidilise isiku ärihuvide, sealhulgas intellektuaalse vara kaitset, või

                  c)

                  kahjustaks märkimisväärselt liidu või ühe või mitme liikmesriigi huve.

            3.   Uurimiskomisjoni liikmed ja kõik teised isikud, kes on oma ametikohustuste tõttu tutvunud faktide, teabe, teadmiste, dokumentide või esemetega, mille puhul tuleb vastavalt liikmesriigis või liidu institutsioonis vastu võetud eeskirjadele järgida konfidentsiaalsuse nõudeid, on kohustatud ka pärast oma ametialase tegevuse lõppemist pidama kinni konfidentsiaalsuse nõudest ning mitte avaldama neid isikutele, kellel puuduvad vastavad volitused, või üldsusele.
      Artikkel 9

            Koostöö

      Liidu institutsioonid ja asutused ning liikmesriikide ametiasutused, tegutsedes vastavuses liidu ja siseriiklike õigusaktidega, osutavad uurimiskomisjonile abi tema ülesannete täitmisel kooskõlas lojaalse koostöö põhimõttega.
      Artikkel 10

            Teatised

      Kõik liikmesriikide ametiasutustele käesoleva määruse kohaldamisel edastatud teatised edastatakse läbi liikmesriikide alaliste esinduste liidu juures.
      Artikkel 11

            Uurimistulemused

      1.   Uurimiskomisjon esitab lõpparuande Euroopa Parlamendile.
      2.   Uurimiskomisjoni lõpparuandesse võib lisada vähemuse järeldused, kui neid toetab vähemalt veerand komisjoni liikmetest.
      3.   Euroopa Parlament võib saata liidu institutsioonidele või asutustele või liikmesriikidele pädevatele asutustele edastamiseks soovitusi, mis parlament on lõpparuande põhjal vastu võtnud.

         3.   jagu

         Uurimine

      Artikkel 12

            Uurimine

      1.   Uurimise läbiviimiseks võib uurimiskomisjon oma volituste piires ja vastavalt artiklitele 14 kuni 18:

                  —

                  kuulata ära liidu institutsioonide ja liikmesriikide valitsuste liikmeid;

                  —

                  saada tõendeid Euroopa Liidu või liikmesriikide ametnikelt ja muudelt teenistujatelt;

                  —

                  saada tõendeid muudelt liidus elavatelt isikutelt;

                  —

                  tellida ekspertide aruandeid;

                  —

                  välja nõuda dokumente;

                  —

                  teostada kohapealset uurimist.

            2.   Uurimiskomisjon võib uurimise käigus paluda abi liikmesriikide asutustelt.
      3.   Kui väidetavad rikkumised või halduslik omavoli liidu õiguse rakendamisel on seotud liikmesriigi organi või asutuse võimaliku vastutusega, võib uurimiskomisjon paluda asjaomase liikmesriigi parlamendil teha uurimisel koostööd.
      Selleks võib Euroopa Parlament sõlmida parlamentidevahelisi kokkuleppeid liikmesriikide parlamentidega.
      Artikkel 13

            Kohapealsed uurimised

      Uurimiskomisjon võib vajadusel teostada uurimisi kohapeal. Kohapealsed uurimised viiakse läbi koostöös liikmesriikide ametiasutustega ja kooskõlas liikmesriikide õigusnormidega.
      Artikkel 14

            Dokumentide esitamise nõue

      1.   Uurimiskomisjoni poolt liidu institutsioonidele ja asutustele adresseeritud nõude alusel esitatakse komisjonile kõik nende valduses olevad asjakohased dokumendid.
      2.   Uurimiskomisjoni poolt liikmesriikide ametiasutustele adresseeritud nõude alusel esitatakse komisjonile kõik nende valduses olevad asjakohased dokumendid kooskõlas liikmesriikide õigusnormidega, arvestades Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 346 lõike 1 punktides a ja b sätestatud eeskirju.
      3.   Uurimiskomisjon võib paluda mis tahes muul asjassepuutuval juriidilisel või füüsilisel isikul esitada dokumente, mida ta peab eduka uurimise seisukohast vajalikuks. Nimetatud isikud peavad täitma komisjoni palve, ilma et see piiraks nende kohustusi, mis tulenevad liidu või siseriiklikust õigusest. Kõnealustel isikutel on samad õigused, mis neil oleksid siseriikliku õiguse alusel dokumentide võetuse korral riiklike õiguskaitseasutuste poolt.
      4.   Dokumentide esitamise nõudes märgitakse nõude õiguslik alus ja eesmärk, täpsustatakse, milliseid dokumente nõutakse, ning määratakse kindlaks dokumentide esitamise tähtaeg. Samuti märgitakse selles nõutud dokumentide esitamisest põhjendamatu keeldumise võimalikud tagajärjed.
      Artikkel 15

            Tunnistajad

      1.   Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab mõiste „isik” füüsilist isikut, kes annab uurimiskomisjoni kuulamistel tunnistusi vastavalt käesolevale artiklile.
      Uurimiskomisjon võib paluda mis tahes liidus resideeriva isiku osalema komisjoni kuulamisel, kui see on komisjoni ülesannete täitmiseks vajalik.
      Taotlusel tuleb ära tuua asjaomase isiku ees- ja perekonnanimi ja aadress ning märkida konkreetselt, millises küsimuses ja millistel põhjustel soovib komisjon seda isikut kuulata. Komisjon edastab taotluse artikli 10 kohaselt pädevale ametiasutusele selles liikmesriigis, kus isik elab. Kooskõlas lojaalse koostöö põhimõtte ja asjakohaste õigusnormidega kutsub pädev ametiasutus isiku uurimiskomisjoni ette.
      2.   Isikud peavad vastama uurimiskomisjoni liikmete küsimustele abivalmilt, täielikult ja tõeselt. Neil isikutel on sama õigus keelduda andmast tunnistusi, mis neil oleks siis, kui neid oleks kutsunud tunnistusi andma parlamendi uurimiskomisjon või sellega sarnane organ selles liikmesriigis, kus nad elavad või kus toimub kuulamine, kui asjaomases liikmesriigis sellist komisjoni või asutust ei ole.
      Isikuid teavitatakse eelnevalt nende õigustest ja kohustustest ning võimalikest tagajärgedest juhul, kui põhjendamatult keeldutakse kuulamisel osalemast, antakse valeütlusi ja isikutele altkäemaksu.
      Artikkel 16

            Liidu institutsioonide ja liikmesriikide valitsuste liikmete tunnistused

      Uurimiskomisjon võib paluda liidu institutsioonidel – välja arvatud Euroopa Liidu Kohtul – või liikmesriikide valitsustel määrata ühe või mitu oma liiget osalema uurimiskomisjoni töös, kui nende tunnistusi peetakse uuritava juhtumi põhjaliku hindamise seisukohast oluliseks ja vajalikuks.
      Esimese lõigu alusel esitatud taotluse korral määrab Euroopa Komisjon ühe või mitu uuritava juhtumi eest vastutavat komisjoni liiget uurimiskomisjoni ette ilmuma.
      Artikkel 17

            Ametnikud ja muud liidu ning liikmesriikide teenistujad

      1.   Uurimiskomisjon võib paluda liidu institutsioonidel või asutustel määrata üks või mitu oma ametnikku või muud teenistujat osalema uurimiskomisjoni töös.
      Liidu institutsioonid või asutused määravad ametnikud või muud teenistujad, kellele antakse luba ilmuda uurimiskomisjoni ette.
      2.   Uurimiskomisjon võib kutsuda liidu konkreetse ametniku või muu teenistuja tunnistusi andma tema ametikohustustega seotud asjas, kui komisjoni arvates on kõnealuse isiku ärakuulamine komisjoni ülesannete täitmiseks vajalik. Kui asjaomasel ametnikul või muul teenistujal ei ole Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade artiklite 17 ja 19 ning Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste artikli 11 kohaselt lubatud järgida komisjoni kutset, ilmuda tunnistajana ärakuulamisele ning isiklikult anda ütlusi ja tunnistusi, siis peab loa andmisest keeldunud ametnik või ametkond ilmuma uurimiskomisjoni ette ja selgitama keeldumise põhjusi.
      3.   Uurimiskomisjon võib paluda liikmesriikidel määrata ühe või mitu oma ametnikku osalema komisjoni töös.
      4.   Asjaomased liikmesriigid määravad ametniku, kellele antakse luba ilmuda uurimiskomisjoni ette kooskõlas selle liikmesriigi õigusega.
      Need ametnikud võtavad sõna oma riigi valitsuse nimel ja vastavalt tema juhistele. Nad jäävad seotuks neile eelnevalt pandud kohustustega, mis tulenevad nende suhtes kehtivast õigusest.
      Kui sellisel ametnikul ei lubata anda uurimiskomisjonile tunnistusi, ilmub uurimiskomisjoni ette asjaomase liikmesriigi esindaja, kellel on volitused võtta selle liikmesriigi valitsuse nimel siduvaid kohustusi, ning selgitab keeldumise põhjusi.
      Artikkel 18

            Eksperdid

      1.   Uurimiskomisjon võib otsustada tellida aruandeid ühelt või mitmelt eksperdilt. Sellekohases otsuses määratletakse ekspertide ülesanded ja seatakse tähtaeg, mille jooksul aruanne koostatakse.
      2.   Eksperdid võivad anda arvamuse ainult nende punktide kohta, mis on neile sõnaselgelt arvamuse andmiseks esitatud.
      3.   Eksperdi ettepanekul võib uurimiskomisjon taotleda liidus elava isiku kuulamist vastavalt artiklitele 15 kuni 17.
      4.   Pärast aruande valmimist võib uurimiskomisjon korraldada eksperdi kuulamise.
      Artikkel 19

            Sanktsioonid

      1.   Käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmisest keeldumine või nende kohustuste täitmata jätmise kohta tehakse ametlik märge.
      Euroopa Parlamendi president võib teha täielikult või osaliselt teatavaks ametlike märgete sisu ja korraldada teatavakstehtu avaldamise Euroopa Liidu Teatajas.
      2.   Liikmesriigid tagavad, et nende siseriiklikus õiguses oleksid ette nähtud asjakohased sanktsioonid käesoleva määruse järgmiste rikkumiste eest:

                  —

                  põhjendamatu keeldumine nõutud dokumendi esitamisest,

                  —

                  isiku põhjendamatu keeldumine kuulamisel osalemisest,

                  —

                  valeütluste andmine ning

                  —

                  isikutele altkäemaksu andmine.

            Sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning vastama sanktsioonidele, mis on kehtestatud samasuguste rikkumiste eest seoses liikmesriikide parlamentide uurimiskomisjonide tööga.
      3.   Kui isikut kahtlustatakse põhjendatult lõikes 2 osutatud rikkumise toimepanemises, algatab liikmesriik, kus on kõnealuse isiku elukoht, tema suhtes siseriikliku õiguse alusel asjakohase menetluse.
      Artikkel 20

            Kulud

      Liidu institutsioonid ja asutused kannavad oma liikmete ja ametnike või muude teenistujate reisi- ja majutuskulud. Muude uurimiskomisjoni ette ilmunud isikute reisi- ja majutuskulud hüvitab Euroopa Parlament kooskõlas ekspertide kuulamise ülemmääradega.

         4.   jagu

         Lõppsätted

      Artikkel 21

            Kehtetuks tunnistamine

      Otsus 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ tunnistatakse kehtetuks.
      Artikkel 22

            Jõustumine

      Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
      Määrust kohaldatakse alates … (6).

         Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
         …,

               Euroopa Parlamendi nimel

               president

         (1)  ELT …

         (2)  ELT …

         (3)  EÜT L 78, 6.4.1995, lk 1.

         (4)  Otsus liidetud kohtuasjades 281, 283–285 ja 287/85: Saksamaa, Prantsusmaa, Madalmaad, Taani ja Ühendkuningriik vs. komisjon (EKL 1987, lk 3203, punkt 28).

         (5)  EÜT L 56, 4.3.1968, lk 1.

         (6)  Väljaannete talitus: palun sisestada kuupäev, mis saabub kaksteist kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.


				|

		52013PC0464

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS kalapüügivõimaluste jaotamise kohta Euroopa Liidu ja Gaboni Vabariigi vahelise protokolli (millega määratakse kindlaks lepinguosaliste vahelise kehtiva kalandusalase partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus) alusel /* COM/2013/0464 final - 2013/0215 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Vastavalt nõukogu antud volitustele alustas Euroopa Komisjon Gaboni
Vabariigiga läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ja Gaboni Vabariigi vahelise
kalandussektorit käsitleva partnerluslepingu protokolli uuendamise üle.
Läbirääkimiste tulemusena parafeerisid läbirääkijad 24. aprillil 2013 uue
protokolli. Uus protokoll hõlmab kolmeaastast ajavahemikku alates protokolli
ajutise kohaldamise kuupäevast, milleks on artikli 14 kohaselt uue protokolli
allkirjastamise kuupäev.
Lepingu protokolli peamine eesmärk on sätestada Euroopa Liidu laevade
kalapüügivõimalused Gaboni vetes kalavarude kasutamata ülejäägi piires,
lähtudes parimatest saadaolevatest teadusuuringute tulemustest ja järgides
Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusi. Komisjon
võttis muu hulgas aluseks sõltumatute välisekspertide poolt koostatud
järelhindamise tulemused.
Partnerluslepingu üldine eesmärk on tihendada koostööd Euroopa Liidu ja
Gaboni Vabariigi vahel, et luua mõlema lepinguosalise huvides
partnerlusraamistik säästva kalanduspoliitika ja kalavarude vastutustundliku
kasutuse arenguks Gaboni kalapüügipiirkonnas.
Eelkõige on protokolliga ette nähtud kalapüügivõimalused järgmiste
kategooriate puhul:
27 tuunikülmutusseinerit,
8 ritvõngedega tuunipüügilaeva.
Tuleks
määrata kindlaks kalapüügivõimaluste jaotamispõhimõtted ELi liikmesriikide
vahel. Sellest lähtuvalt teeb
komisjon nõukogule ettepaneku käesolev määrus vastu võtta.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Huvitatud isikutega konsulteeriti ajavahemikku 2007–2013 hõlmanud
protokolli hindamise raames. Liikmesriikide ekspertidega konsulteeriti ka
tehnilistel koosolekutel. Konsultatsioonid kinnitasid huvi Gaboni Vabariigi
kalandusprotokolli jätkumise vastu.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Käesolevat menetlust alustati paralleelselt menetlustega, mis hõlmavad
nõukogu otsust protokolli ajutise kohaldamise kohta ning nõukogu otsust
protokolli sõlmimise kohta.
2013/0215 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS
kalapüügivõimaluste jaotamise kohta Euroopa
Liidu ja Gaboni Vabariigi vahelise protokolli (millega määratakse kindlaks
lepinguosaliste vahelise kehtiva kalandusalase partnerluslepinguga ettenähtud
kalapüügivõimalused ja rahaline toetus) alusel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu kiitis Gaboni Vabariigi ja Euroopa Ühenduse
vahelise kalandussektori partnerluslepingu heaks määrusega (EÜ) nr 450/2007[1].
(2)
Nõukogu võttis 7. novembril 2006 vastu otsuse (EÜ)
nr 2006/788 kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimise kohta, mis käsitleb
protokolli (millega määratakse kindlaks Euroopa Ühenduse ja Gaboni Vabariigi
vahelises Gaboni rannikuvetes kalastamise lepingus sätestatud
kalapüügivõimalused ja rahaline toetus ajavahemikuks
3. detsembrist 2005 kuni 2. detsembrini 2011) ajutist
kohaldamist[2].
(3)
Liit on pidanud Gaboni Vabariigiga läbirääkimisi
partnerluslepingu uue protokolli üle, millega nähakse ette liidu laevade
kalapüügivõimalused Gaboni Vabariigi jurisdiktsiooni all olevates vetes.
Läbirääkimiste tulemusena parafeeriti 24. aprillil 2013 uus protokoll.
(4)
Nõukogu võttis […] vastu otsuse nr 2013/…/EL [täiendada]
uue protokolli allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta.
(5)
Tuleks määrata kindlaks kalapüügivõimaluste
jaotamispõhimõtted liikmesriikide vahel uue protokolli kohaldamise
ajavahemikul.
(6)
Nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr
1006/2008 (mis käsitleb ühenduse kalalaevadele loa andmist püügitegevuseks
ühenduse vetest väljaspool ning kolmandate riikide laevade juurdepääsu ühenduse
vetele)[3]
artikli 10 lõikega 1 on ette nähtud, et juhul kui selgub, et liidule uue
protokolli kohaselt jaotatud kalapüügivõimalusi ei ole täielikult kasutatud,
teavitab komisjon sellest asjaomaseid liikmesriike Kui liikmesriik ei vasta
nõukogu määratud tähtajaks, käsitatakse seda kinnitusena, et asjaomase
liikmesriigi laevad ei kasuta kõnealusel perioodil oma kalapüügivõimalusi
täielikult. Kõnealune tähtaeg tuleks kindlaks määrata.
(7)
Selleks et liidu laevad saaksid kalapüügitegevust
jätkata, on uue protokolli artikliga 14 nähtud ette, et kumbki lepinguosaline
võib lepingut ajutiselt kohaldada alates selle allkirjastamise kuupäevast. Seega tuleks käesolevat
määrust hakata kohaldama alates selle allkirjastamise kuupäevast,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Euroopa Liidu ja Gaboni Vabariigi vahelise
protokolliga (millega määratakse kindlaks lepinguosaliste vahelise kehtiva
kalandusalase partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline
toetus) (edaspidi „protokoll”) kehtestatud kalapüügivõimalused on
liikmesriikide vahel jaotatud järgmiselt:
a) tuunikülmutusseinerid:
Prantsusmaa     12 laeva
Hispaania         15 laeva
b) ritvõngedega tuunipüügilaevad:
Hispaania         7 laeva
Prantsusmaa     1 laev.
Määrust
(EÜ) nr 1006/2008 kohaldatakse, ilma et see piiraks Euroopa Ühenduse ja Gaboni
Vabariigi vahelist kalandussektori partnerluslepingut.
Kui
lõikes 1 osutatud liikmesriikide püügiloataotlused ei hõlma kõiki neile protokolliga
sätestatud püügivõimalusi, võtab komisjon määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10
kohaselt arvesse mis tahes muu liikmesriigi püügiloataotlusi.
Määruse
(EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõikes 1 osutatud tähtaeg, mille jooksul peavad
liikmesriigid kinnitama, et nad ei kasuta lepingu alusel jaotatud
kalapüügivõimalusi täielikult, on kümme tööpäeva arvestatuna kuupäevast, millal
komisjon teatab neile, et kalapüügivõimalused ei ole ammendatud.
Artikkel 2
Käesolev
määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas.
Määrust
kohaldatakse alates protokolli allkirjastamise kuupäevast.
Käesolev
määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L
109, 26.4.2007, lk 1.
[2]               ELT L 319,
18.11.2006, lk 15.
[3]               ELT L
286, 29.10.2008, lk 33.