|

52011PC0704

Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS millega muudetakse määrust (EÜ) nr 428/2009, millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks  /* KOM/2011/0704 lõplik - 2011/0310 (COD) */

	SELETUSKIRIMäärusega 428/2009 [1] kehtestatud ELi kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi kontrollisüsteemi kohaselt[2] on kõnealuse määruse I lisas loetletud kahesuguse kasutusega kaupade ekspordiks vaja luba. Määruse artikli 9 lõikega 1 on täpsustatud, et Euroopa Liidu üldine ekspordiluba on üks ekspordilubade neljast liigist, mida saab kasutada kahesuguse kasutusega kaupade ekspordiks EList. Määruse (EÜ) nr 428/2009 II lisas on esitatud praegu kehtiv ELi üldine ekspordiluba.ELi kontrollinimekirja (määruse (EÜ) nr 428/2009 I lisa) ajakohastamineKahesuguse kasutusega kaupade kontrolli käsitlevad otsused tehakse rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide raames konsensuse alusel (Austraalia grupp (AG) bioloogiliste ja keemiliste materjalide puhul, tuumatarneriikide grupp (NSG) tsiviilkasutuseks ettenähtud tuumakaupade puhul, raketitehnoloogia kontrollirežiim (MTCR) ja Wassenaari kokkulepe (WA) tavarelvade ning kahesuguse kasutusega kaupade ja tehnoloogiate puhul). Need ekspordikontrollirežiimid on kehtestatud selleks, et piirata tundlike kahesuguse kasutusega kaupade kasutamist sõjalisel otstarbel ja/või nende levitamist. Selleks et muuta ekspordi kontrollimine võimalikult tõhusaks, koondavad rahvusvahelised ekspordikontrollirežiimid kokku peamised kahesuguse kasutusega kaupade tarnijad. Teatavate kaupadega kauplemise kontrollimises kokku leppimise teel tehakse tõhusat koostööd nende levitamise piiramiseks ja tagatakse, et õiguspärane kaubandus ei oleks takistatud.Tehnika kiire arengu tõttu tänapäeval on kontrollitavate kaupade nimekirja vaja korrapäraselt ajakohastada. Kuigi eespool nimetatud rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide raames tehtud otsused ei ole siduvad, on määruse artiklis 15 sätestatud, et „I lisas esitatud kahesuguse kasutusega kaupade loetelu ajakohastatakse kooskõlas selliste ülesannete ja kohustustega ning nende võimalike muudatustega, mida liikmesriigid on võtnud tuumarelvade leviku tõkestamise rahvusvahelise korra ja ekspordi kontrollimise korra raames või asjakohaste rahvusvaheliste lepingute ratifitseerimise tulemusel.”Rahvusvahelise ekspordikontrollirežiimi raames tehakse kontrollinimekirja kohta otsuseid tavaliselt neli korda aastas. Kõnealused ajakohastused tuleb ELi õigusaktidesse sisestada korrapäraselt ja õigeaegselt, arvestades nende mõju ohutusele ja kaubandusele. Rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide otsus kontrollinimekirja uute artiklite lisamiseks tähendab ühest küljest seda, et neid lisatud artikleid tuleb kogu Euroopa Liidus ohutuse seisukohast järjekindlalt kontrollida. Teisalt tuleb võimalikult kiiresti ELi üle õigusaktidesse võtta ka selline rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide otsus, millega nähakse ette teatavate artiklite kontrollimise lõpetamine, et ELi eksportijatel oleks võimalik maailmaturul konkureerida.Praegu tuleb määruse (EÜ) nr 428/2009, sealhulgas I lisa ajakohastamiseks iga kord teha seadusandlik tavamenetlus. Kuid arvestades selliste muudatuste tehnilist külge ja seda, et sellised muudatused tuleb teha kooskõlas rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide tehtud otsustega, jääb üsna vähe vabadust kontrollirežiimidega kokku lepitud muudatuste muutmiseks.Seega tuleks võtta kasutusele delegeeritud aktid, et korrapäraselt määruse (EÜ) nr 428/2009 I lisa ajakohastamiseks muudatusi teha. Selline lahendus võimaldaks komisjonil igal ajal, kui vaja, vajalikke muudatusi teha.Euroopa Liidu üldise ekspordiloa vajalikud muudatused (määruse (EÜ) nr 428/2009 II lisa)Euroopa Liidu üldine ekspordiluba, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 428/2009 artikli 9 lõikes 1 ja II lisas, on osutunud väga edukaks vahendiks lihtsustamaks teatavate artiklite väheohtlikku eksporti teatavatesse sihtkohtadesse. Juba aastaid kasutusel olnud Euroopa Liidu üldine ekspordiluba (EU001) on võimaldanud lihtsustatult eksportida enamikku kontrollitud kaupu seitsmesse vähese riskiga sihtkohta (Austraalia, Kanada, Jaapan, Uus-Meremaa, Norra, Šveits ja USA). 2008. aasta detsembris tegi komisjon ettepaneku võtta vastu kuus uut Euroopa Liidu üldist ekspordiluba[3]. 2011. aasta keskpaigaks saavutati nende lubade osas kokkulepe.Nii praegust kui ka tulevasi Euroopa Liidu üldisi ekspordilube tuleb pidevalt jälgida, et veenduda, et need hõlmavad üksnes väheohtlikke tehinguid. Kuna olukord maailmas kiiresti muutub, tuleb tagada, et olemasolevaid ELi üldisi ekspordilube saaks kiiresti muuta nii sihtkohtade kui ka artiklite osas, et ELi ekspordikontrollisüsteem järgiks õigesti olukorda muutuvas maailmas.Seega tuleks võtta kasutusele delegeeritud aktid, et komisjon saaks olemasoleva ELi üldise ekspordiloa reguleerimisealast kiiresti eemaldada sihtkohti ja artikleid.Kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi kontrolli kohta olemas olevad seadusandlikud ettepanekudEuroopa Parlamendis ja nõukogus käsitletakse praegu kahte ettepanekut määruse (EÜ) nr 428/2009 muutmiseks.1.  Esimeses ettepanekus (KOM(2008) 854) käsitletakse uute ELi üldiste ekspordilubade kasutusele võtmist. Euroopa Parlament hääletas ettepaneku poolt 27. septembril 2011. Selle muutmismäärusega, kui see on vastu võetud, muudetakse terminoloogiat määruses (EÜ) nr 428/2009 (viited ühendusele muudetakse võimalust mööda viideteks liidule).2.  Teise ettepanekuga (KOM(2010) 509) ajakohastatakse ELi kontrollinimekirja, millesse tehakse muudatused, nagu 2009. aastal rahvusvahelise ekspordi kontrollirežiimi raames kokku lepitud. Euroopa Parlament hääletas ettepaneku poolt 13. septembril 2011.Komisjoni ettepanekEelnevast lähtudes on vaja muuta määrust (EÜ) nr 428/2009.2011/0310 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 428/2009, millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseksEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,olles toiminud seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:3.  Nõukogu 5. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 428/2009 (millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks)[4] kohaselt tuleb selliseid kaupu tõhusalt kontrollida, kui neid eksporditakse liidust või veetakse läbi liidu või kui neid tarnitakse kolmandasse riiki liidus elava või siin asutatud vahendaja osutatud vahendusteenuse tulemusena.4.  Selleks et liikmesriigid ja Euroopa Liit saaksid järgida oma rahvusvahelisi kohustusi, kehtestatakse määruse (EÜ) nr 428/2009 I lisaga selliste kahesuguse kasutusega kaupade loetelu, mis kuuluvad Euroopa Liidus kontrolli alla. Otsused kontrollitavate kaupade kohta tehakse Austraalia grupis (AG), raketitehnoloogia kontrollirežiimis (MTCR), tuumatarneriikide grupis (NSG) ja Wassenaari kokkuleppes ning keemiarelvade keelustamise konventsioonis (CWC) osalemise raames.5.  Nõukogu määruse (EÜ) nr 428/2009 artiklis 15 on sätestatud, et I lisa ajakohastatakse kooskõlas selliste ülesannete ja kohustustega ning nende võimalike muudatustega, mida iga liikmesriik on võtnud tuumarelvade leviku tõkestamise rahvusvaheliste mehhanismide ja ekspordi kontrollimise korra raames või asjakohaste rahvusvaheliste lepingute ratifitseerimise tulemusel.6.  Määruse (EÜ) nr 428/2009 I lisa tuleb korrapäraselt ajakohastada, et tagada selle täielik kooskõla rahvusvaheliste ohutusalaste kohustustega, et tagada läbipaistvus ja hoida alal eksportijate konkurentsivõimet. ELi kontrollinimekirja ajakohastamisega viivitamine võib avaldada ebasoovitavat mõju ohutusele, rahvusvahelise relvaleviku tõkestamisele ja Euroopa Liidu eksportijate majandustegevusele. Arvestades selliste muudatuste tehnilist külge ja seda, et muudatused tuleb teha kooskõlas rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide tehtud otsustega, tuleks kasutada kiirendatud menetlust ajakohastamise jõustamiseks Euroopa Liidus.7.  Määruse (EÜ) nr 428/2009 artikli 9 lõikega 1 kehtestatud ELi üldine ekspordiluba on üks neljast ekspordiloa tüübist, mis on määrusega ette nähtud. Selline üldine ekspordiluba lubab ELis asutatud eksportijatel eksportida teatavaid kaupu teatavatesse sihtkohtadesse vastavalt üldise ekspordiloa tingimustele.8.  Määruse (EÜ) nr 428/2009 II lisas on esitatud praegu kehtiv ELi üldine ekspordiluba. Arvestades ELi üldise ekspordiloa iseloomu, võib osutuda vajalikuks loast mõne sihtkoha ja/või kauba eemaldamine, eelkõige sel juhul, kui olukorra muutumise tõttu on selge, et teatavasse sihtkohta toimuvat ja/või teatava kauba eksporti ei ole enam vaja lihtsustada ELi üldise ekspordiloaga. Teatava sihtkoha või kauba eemaldamisega ELi üldise ekspordiloa reguleerimisalast ei tohiks siiski välistada eksportija võimalust taotleda teist tüüpi ekspordiluba määruse (EÜ) nr 428/2009 asjaomaste sätete alusel.9.  Tagamaks ELi kontrollinimekirja korrapärast ja õigeaegset ajakohastamist kooskõlas rahvusvaheliste ekspordikontrollirežiimide raames liikmesriikide võetud ülesannete ja kohustustega, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 delegeerida komisjonile õigus võtta vastu õigusakte, et muuta määruse (EÜ) nr 428/2009 I lisa määruse artikli 15 reguleerimisala piires. Eriti oluline on, et komisjon peaks oma ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sh ekspertide tasandil.10.  Võimaldamaks ELil kiiresti reageerida muutuvates oludes toimuva ekspordi tundlikkuse hindamisel seoses ELi üldise ekspordiloaga, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 delegeerida komisjonile õigus võtta vastu õigusakte, et muuta määruse (EÜ) nr 428/2009 II lisa ELi üldise ekspordiloa reguleerimisalast sihtkohtade ja/või artiklite eemaldamiseks. Arvesse võttes asjaolu, et selliseid muudatusi tuleks teha vaid vastava ekspordi hinnangulise ohu suurenemise korral ning et sellise ekspordi puhul üldise ekspordiloa kasutamise jätkumine võiks avaldada kahjulikku mõju Euroopa Liidu ja liikmesriikide ohutusele, võib komisjon kasutada kiirmenetlust.11.  Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.12.  Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 428/2009 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 428/2009 muudetakse järgmiselt.13.  Artikli 9 lõike 1 lõppu lisatakse järgmised lõigud:„Komisjonil on kooskõlas artikliga 23a õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte sihtkohtade ja artiklite eemaldamiseks II lisas esitatud Euroopa Liidu üldise ekspordiloa reguleerimisalast.Käesoleva lõike kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktide suhtes kohaldatakse artiklis 23b sätestatud menetlust, kui eriti kiireloomuliste asjaolude tõttu on nõutav teatavate sihtkohtade ja/või kaupade eemaldamine II lisas esitatud Euroopa Liidu üldisest ekspordiloast, kuna loa alusel toimuva ekspordi hinnangulist tundlikkust mõjutavad asjaolud on tunduvalt muutunud.”14.  Artiklisse 15 lisatakse järgmine lõige 3:„3. Komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud akte kooskõlas artikliga 23a, et ajakohastada I lisas sätestatud kahesuguse kasutusega kaupade loetelu. I lisa ajakohastatakse lõikes 1 sätestatud reguleerimisalas.”15.  Lisatakse artikkel 23a:„1. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õigus antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.2. Artikli 9 lõikes 1 ja artikli 15 lõikes 3 osutatud õigus delegeeritakse määramata ajaks alates määruse (EL) nr …/… [käesolev määrus] jõustumise kuupäevast.3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 9 lõikes 1 ja artikli 15 lõikes 3 osutatud õiguse delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud õiguse delegeerimine. See jõustub järgmisel päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle üheaegselt teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.5. Delegeeritud õigusakt, mis on vastu võetud kooskõlas artikli 9 lõikega 1 ja artikli 15 lõikega 3, jõustub ainult sel juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule või kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu on enne nimetatud ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse korral kahe kuu võrra pikendada.”16.  Lisatakse artikkel 23b:„1. Käesoleva artikli alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktid jõustuvad viivitamata ja neid kohaldatakse seni, kuni nende suhtes ei esitata lõike 2 kohaselt vastuväiteid. Kui delegeeritud õigusakt Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatavaks tehakse, tuleb ühtlasi põhjendada kiirmenetluse rakendamist.2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud õigusakti suhtes esitada vastuväiteid kooskõlas artikli 23a lõikes 5 osutatud menetlusega. Sellisel juhul tunnistab komisjon õigusakti kehtetuks kohe, kui talle on teatatud Euroopa Parlamendi või nõukogu otsusest esitada vastuväiteid.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelPresident eesistuja [1] Nõukogu määrus (EÜ) nr 428/2009, 5. mai 2009, millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks[2] Kahesuguse kasutusega kaubad on määruse 428/2009 artikli 2 lõikes 1 määratletud kui „kaubad, sealhulgas tarkvara ja tehnoloogia, mida saab kasutada nii tsiviil- kui ka sõjalisel otstarbel, kaasa arvatud kaubad, mida saab kasutada nii rahuotstarbelisel eesmärgil, st mitte lõhkeainena, kui ka abivahendina tuumarelvade või muude tuumalõhkeseadmete tootmisel”.[3] KOM(2008) 854 lõplik[4] ELT L 134, 29.5.2009, lk 1.


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0090

Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus millega muudetakse määrust nr 11 veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel ning Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta {SEK(2007) 301} {SEK(2007) 302} {SEK(2007) 303} {SEK(2007) 304}  /* KOM/2007/0090 lõplik - COD 2007/0037 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 6.3.2007KOM(2007) 90 lõplik2007/0037 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust nr 11 veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta {SEK(2007) 301}{SEK(2007) 302}{SEK(2007) 303}{SEK(2007) 304}(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidSuur osa EÜ õigusaktidest on vastu võetud turuprobleemide lahendamiseks ja võrdsete tegutsemisvõimaluste tagamiseks.. Neid eesmärke on sageli võimalik saavutada üksnes sel teel, et äriühinguid kohustatakse andma teavet ja esitama aruandeid õigusnormide järgimise kohta.Aja jooksul on mõned nende kohustustega seotud toimingud muutunud põhjendamatult aeganõudvaks ja tarbetuks. Selline asjatu halduskoormus takistab majandustegevust ja avaldab negatiivset mõju Euroopa ettevõtete konkurentsivõimele.Komisjon on kohustunud seda tarbetut koormust võimalikult suures ulatuses vähendama. See on osa parema õigusliku reguleerimise strateegiast ning on ka Lissaboni strateegias püstitatud majanduskasvu ja töökohtade loomise eesmärkide saavutamisel olulise tähtsusega.-  Üldine taust14. novembril 2006. aastal esitas komisjon Euroopa Liidu parema õigusliku reguleerimise strateegilise ülevaate (KOM(2006) 689), milles tehti ettepanek vähendada ettevõtete halduskoormust 2012. aastaks 25% võrra.Huvirühmadega peetud laialdaste konsultatsioonide ning liikmesriikide ja komisjoni ekspertide ettepanekute tulemusena esitati ELi halduskoormuse vähendamise tegevusprogrammis (KOM(2006) 23) kümme konkreetset kiirendatud arengu ( fast track action ) ettepanekut. Kiirendatud areng tähendab ettevõtete halduskoormuse märkimisväärset vähendamist väiksemate regulatiivsete muudatuste abil ilma õigusnormidega tagatud kaitse taset ohustamataÜks kiirendatud arengu ettepanek puudutab määrust nr 11 veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel Selleks, et viia ettevõtete halduskoormus miinimumini, on kavas iganenud nõuded tühistada ja teatavaid nõudeid muuta. Muuseas on artiklis 5 on nõue, et veoettevõtted (nagu ka liikmesriikide valitsused) peavad esitama andmed veohindade ja veotingimuste kohta enne 1. juulit 1961. Selle artikli võib välja jätta, sest veoettevõtete teavitamisnõuded on iganenud. Kõnealuse määruse artikli 6 lõikes 1 on sätestatud nõue esitada veodokument, mis sisaldab andmeid kaubasaatja, kaupade laadi, päritolu ja sihtkoha kohta, veoteekonna ja selle pikkuse kohta ning vajaduse korral ka piiriületuspunktide kohta. Kuna viimati nimetatud elemente, s.o veoteekonda, selle pikkust ning vajaduse korral piiriületuspunkte, ei ole määruse eesmärgi saavutamiseks enam vajalik, võib need välja jätta. Artikli 6 lõike 2 kolmandas lauses sisaldub nõue, et veoettevõtja peab säilitama dokumendi, mis sisaldab ka täielikke ja lõplikke andmeid veo- ja muude kulude ja allahindluste kohta ning muude veohindu ja -tingimusi mõjutavate asjaolude kohta. Selle lause võib välja jätta, sest tänapaeval kantakse sellised andmed niikuinii veoettevõtja raamatupidamissüsteemi, mistõttu ei ole enam vaja sellist dokumenti eraldi täita ja säilitada. Artikli 6 lõikes 3 viidatakse selgesõnaliselt saatekirjale, mis on maismaavedudel üldiselt hästi tuntud ja sagedasti kasutatav dokument. Sellega on tagatud veoettevõtjate suurem õiguskindlus, sest sellest viitest selgub, et saatekirjast üksi piisab, kui see sisaldab kõiki artikli 6 lõikes 1 nõutud andmeid.Teine kiirema arengu ettepanek puudutab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta. Eesmärgiks on vabastada ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) põhimõtetel rajaneva alalise korra kehtestamisest, rakendamisest ja töös hoidmisest väikesed toidukäitlemisettevõtted, kes on võimelised täitma toiduainete hügieeni nõudeid lihtsalt määruse 852/2004/EÜ muid nõudeid järgides. See vabastus puudutab mikroettevõtteid,[1] kes müüvad toidukaupu peamiselt otse lõpptarbijale. Sellistes ettevõtetes on alla kümne töötaja ja nende aastakäive ehk aasta bilansimaht ei ületa 2 miljonit eurot. Seega ei kohaldata seda vabastust suurte selvehallide ja selvehallikettide frantsiisiandjate suhtes.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidEttepaneku eesmärk on muuta määruse nr 11 (veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel) artikleid 5 ja 6 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 852/2004 (toiduainete hügieeni kohta) artiklit 5.2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINEKonsulteerimine huvitatud isikutega |-  KonsulteerimismeetodidKomisjoni 24. jaanuaril 2007 esitatud tegevusprogrammis on kümme konkreetset kiirendatud arengu ettepanekut. Need ettepanekud põhinevad ekspertidega peetud konsultatsioonidel ja eelkõige katseprojektil, mille käigus toimunud alusuuringus võrreldi Madalmaade, Taani, Tšehhi Vabariigi ja Ühendkuningriigi halduskoormust 2006. aastal.Üks nimetatud kiirendatud arengu ettepanekutest puudutab transpordisektorit ja näeb ette teatava transpordistatistika esitamise nõude leevendamist. Määrus nr 11 veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel sätestab, et transpordiettevõtjatel peab olema dokument, mis sisaldab andmeid muuhulgas ka veoteekonna ja selle pikkuse ning piiriületuspunktide kohta.Teine kiirendatud arengu ettepanek puudutab toiduainete hügieeni ning näeb ette vabastada väikeettevõtted teatavatest ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) nõuetest. Määruse (EÜ) nr 852/2004 artiklis 5 on sätestatud nõue, et kõik toidukäitlejad kehtestavad, rakendavad ja hoiavad töös ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) põhimõtetel rajanevat korda.Tulemuste kokkuvõteEksperdid ja tööstusharu esindajad on väljendanud muret, et kõrge avatuse tasemega transpordisektoris on need määruses nr 11 esitatud 1960. aastast pärit nõuded ajast maha jäänud. Mõned artiklid leiti olevat iganenud, mõned liigset halduskoormust põhjustavad.Väikeettevõtete esindajad väljendasid muret ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) üldise rakendamise pärast kõikides toidukäitlemisettevõtetes. Vaatamata sellele, et määrusega on ette nähtud ka selle süsteemi paindlik rakendamine, nõuti täiendavaid selgitusi. Komisjon korraldas mitmeid kohtumisi liikmesriikide ekspertidega. Peale selle on komisjon läbipaistvuse huvides soodustanud arutelu sidusrühmadega, et võimaldada erinevate sotsiaalmajanduslike huvidega isikutel oma arvamust avaldada. Seoses sellega korraldati tootjate, töötlejate, turustajate ja tarbijate esindajatega nõupidamine, et arutada ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemil (HACCP) põhinevate menetluste rakendamist ja süsteemi paindlikkusega seotud teemasid. Nende arutelude tulemused on esitatud juhenddokumendis, mille on kiitnud heaks alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee. See on avaldatud veebiaadressil:http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/hygienelegislation/guidance_doc_haccp_en.pdfArvestades, et ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) range rakendamine avaldaks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele märkimisväärset mõju, samuti arvestades, et mõned ettevõtted on suutelised tagama toiduainete hügieeninõuete täitmise, rakendades määruse (EÜ) nr 852/2004 kõiki asjaomaseid nõudeid ilma ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) täiel määral kehtestamata, ning hoolimata sellest, et juhenddokumendis on esitatud selgitused HACCP paindliku rakendamise kohta, on tekkinud vajadus vabastada teatavad ettevõtted kõikidest HACCPga seotud nõuetest. Samas tuleb märkida, et seda vabastust ei kohaldata laiadele tarbijahulkadele orienteeritud ettevõtete suhtes. Vabastuse kohaldamisel tuleks seetõttu piirduda alla 10 töötajaga ettevõtetega, mis kuuluvad mikroettevõtte määratluse alla (nagu on määratletud komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituses 2003/361/EÜ, mis käsitleb mikroettevõtete, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratlust).-  Mõju hindamineMäärusega nr 11 seotud mõjuhindamisel vaadeldi kahte võimalust:1. võimalus . Poliitikat ei muudeta.2. võimalus . Tühistatakse kohustus esitada andmeid veoteekonna ja selle pikkuse, veohindade ja muude tingimuste kohta ning veodokumendis praegu nõutud andmete edastamise vahendina lubatakse kasutada saatekirju.Eelistati 2. võimalust, sest see võimaldab vähendada liigset halduskoormust, tagades samas, et oluline teave on jätkuvalt samas ulatuses kättesaadav.Määrusega (EÜ) nr 852/2004 seotud mõju hindamisel vaadeldi kolme võimalust:1. võimalus. Poliitikat ei muudeta.2. võimalus. Teatavad ettevõtjad vabastatakse ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) nõuete täitmisest.3. võimalus. Kõik ettevõtted vabastatakse ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) rakendamisest.Eelistati 2. võimalust, sest see tagab tasakaalu ettevõtete halduskoormuse vähendamise ja tarbijakaitse kõrge taseme säilimise vahel.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteMäärusega nr 11 seotud meetmete eesmärk on veoettevõtete halduskoormuse vähendamine, tühistades iganenud dokumenteerimisnõuded (nt andmete esitamine veoteekonna ja selle pikkuse, piiriületuspunktide jne kohta).Ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemiga (HACCP) seotud meetemete eesmärk on muuta määrust (EÜ) nr 852/2004, vabastades mikroettevõtted nõudest kehtestada, rakendada ja hoida töös ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) põhimõtetel rajanevat alalist korda. See vabastus puudutab mikroettevõtteid, kes müüvad toidukaupu peamiselt otse lõpptarbijale.-  Õiguslik alusTranspordi valdkonnas võetud ühenduse meetemete õiguslik alus on sätestatud EÜ asutamislepingu artiklis 75; toiduainete hügieeni valdkonnas võetud ühenduse meetmete õiguslik alus on sätestatud EÜ asutamislepingu artiklis 95 ja artikli 152 lõike 4 punktis b.-  Subsidiaarsuse põhimõteLiikmesriikide võetud meetmetest üksi ei piisa halduskoormuse vähendamiseks nendes valdkondades, sest transpordi- ja toidukäitlemisettevõtetele kehtestatud teavitamisnõuded on sätestatud EÜ määrustes Seepärast on halduskoormuse vähendamist võimalik saavutada üksnes Euroopa Liidu tasandil tegutsedes asjaomaste määruste muutmise teel. |ELi tasandil võetud meetmetega tagatakse, et sellisest halduskoormuse vähendamisest võidavad kõik Euroopa asjaomased transpordi- ja toidukäitlemisettevõtted. |Seepärast vastab ettepanek subsidiaarsuspõhimõttele. |-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.Määruses nr 11 ja määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud teavitamisnõuetest põhjustatud halduskoormuse vähendamist on võimalik saavutada üksnes nende määruste muutmise kaudu; selleks on vaja vastu võtta sama tüüpi ja samal tasandil siduv ELi õigusakt – määrus. See on kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega.Ettepanekuga tagatakse, et transpordi- ja toidukäitlemisettevõtete halduskoormus, mis on põhjustatud määruses nr 11 ja määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud teavitamisnõuetest, viiakse miinimumini.-  Õigusakti valikKavandatud õigusaktid: määrus.Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el.Määruses nr 11 ja määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud teavitamisnõuetest põhjustatud halduskoormuse vähendamist on võimalik saavutada üksnes nende määruste muutmise kaudu; selleks on vaja vastu võtta sama tüüpi ja samal tasandil siduv ELi õigusakt – määrus.4. MÕJU EELARVELEETTEPANEK EI MÕJUTA ÜHENDUSE EELARVET.5. TÄIENDAV TEAVE-  LihtsustamineEttepanekuga tagatakse eraõiguslike isikute haldustoimingute lihtsustamine.Veoettevõtetele ette nähtud haldusmenetlust lihtsustatakse sel viisil, et kaotatakse nõuded esitada teatavaid mitte tingimata hädavajalikke andmeid, nagu kaupade teekond ja selle pikkus ning piiriületuspunktid. Nende väikeste toidukäitlemisettevõtete haldustoiminguid, kes on võimelised täitma toiduainete hügieeni nõudeid lihtsalt määruse 852/2004/EÜ muid nõudeid järgides, lihtsustatakse sel viisil, et nad vabastatakse nõudest kehtestada, rakendada ja töös hoida ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) põhimõtetel rajanev alalist korda, sest mikroettevõtted müüvad toiduaineid peamiselt otse tarbijatele.-  Euroopa MajanduspiirkondKavandatud õigusakt käsitleb EMPga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda laiendada EMPle.2007/0037 (COD)EttepanekEUROO PA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust nr 11 veohindade ja veotingimustega seotud diskrimineerimise kaotamise kohta Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikli 79 lõike 3 rakendamisel ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 75 lõiget 3, artiklit 95 ja artikli 152 lõike 4 punkti b,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[2]võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[3]võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[4]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[5]ning arvestades järgmist:(1) Ühenduse tegevuspõhimõtetes parema õigusliku reguleerimise valdkonnas ning eelkõige komisjoni teatistes nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa Liidu parema õigusliku reguleerimise strateegiline läbivaatamine”[6] ja „Tegevuskava halduskoormuse vähendamiseks Euroopa Liidus”[7] rõhutatakse seda, et olemasolevatest õigusaktidest tuleneva halduskoormuse vähendamine on ettevõtete konkurentsivõime suurendamisel ja Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisel otsustava tähtsusega.(2) EÜ asutamislepingu artikli 75 alusel kehtestatud ühenduse eeskirjad teatavate diskrimineerimisvormide kõrvaldamiseks ühenduse maismaatranspordi valdkonnas on sätestatud määruses nr 11.[8] Selleks, et ettevõtete halduskoormust vähendada, tuleb seda määrust lihtsustada, kõrvaldades iganenud ja tarbetud nõuded, eelkõige nõude säilitada paberkandjal teatavaid andmeid, mis on tänapäeval tänu tehnika arengule kättesaadavad veoettevõtjate raamatupidamissüsteemides.(3) Määruse (EÜ) nr 852/2004 artikli 5 lõikes 1[9] on sätestatud nõue, et kõik toidukäitlejad kehtestavad, rakendavad ja hoiavad töös ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) põhimõtetel rajaneva korra.(4) Kogemus on näidanud, et mõned toidukäitemisettevõtted on võimelised täitma toiduainete hügieeninõudeid, rakendades õigesti määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud nõudeid toiduainete hügieenile ilma ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollipunktide süsteemi (HACCP) kasutusele võtmata. Need ettevõtted on eelkõige väikesed ettevõtted (nt pagariärid, lihapoed, toidupoed, müügikioskid turul, restoranid ja baarid), kes müüvad oma toodangut peamiselt lõpptarbijatele ning kes on mikroettevõtted komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituses 2003/361/EÜ (mis käsitleb mikroettevõtete, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratlust)[10] määratletud tähenduses.(5) Seepärast on asjakohane vabastada need ettevõtted määruse (EÜ) nr 852/2004 artikli 5 lõikes 1 sätestatud nõudest, tingimusel, et nad järgivad kõiki teisi nimetatud määruses sätestatud nõudeid.(6) Kuna nii määruse (EÜ) nr 852/2004 kui ka määruse nr 11 muutmisel on ühine eesmärk vähendada ettevõtete halduskoormust ilma nende määruste põhieesmärki muutmata, on asjakohane koondada need muudatused ühte määrusesse,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust nr 11 muudetakse järgmiselt:1) Artikkel 5 jäetakse välja.2) Artiklit 6 muudetakse järgmiselt:a) lõike 1 viies ja kuues taane jäetakse välja;b) lõike 2 kolmas lause jäetakse välja;c) lõige 3 asendatakse järgmisega:„3. Kui veoettevõtjate olemasolevad dokumendid, nagu saatekiri või mõni muu veodokument, sisaldavad kõiki lõikes 1 nimetatud andmeid ja võimaldavad ettevõtte dokumentatsiooni- ja raamatupidamissüsteemi abil saada täieliku ülevaate veohindadest ja -tingimustest ning seeläbi kõrvaldada või vältida asutamislepingu artikli 75 lõikes 1 osutatud dikrimineerimisvorme, ei nõuta neilt täiendavate dokumentide esitamist.”.Artikkel 2Määruse (EÜ) nr 852/2004 artikli 5 lõikele 3 lisatakse järgmine lause:„Ilma et see piiraks muude käesoleva määrusega kehtestatud nõuete kohaldamist, ei kohaldata lõiget 1 mikroettevõtte määratluse alla kuuluvate ettevõtete suhtes (komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituses 2003/361/EÜ[11] esitatud tähenduses), mille tegevus hõlmab peamiselt toiduainete otsemüüki lõpptarbijale.”.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] Nagu on määratletud komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituses 2003/361/EÜ, mis käsitleb mikroettevõtete, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratlust, K(2003) 1422 ELT L 124/36.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT C […], […], lk […].[6] KOM(2006) 689.[7] KOM(2007) 23.[8] EÜT P 52, 16.8.1960, lk 1121. Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3626/84 (EÜT L 335, 22.12.1984, lk 4).[9] ELT L 139, 30.4.2004, lk 1. parandatud versioon ELT L 226, 25.6.2004, lk 3.[10] ELT L 124, 20.5.2003, lk 36.[11] ELT L 124, 20.5.2003, lk 36.


				|

		52012PC0402

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks anšoovisepüügi võimalused Biskaia lahes püügihooajaks 2012/2013 /* COM/2012/0402 final - 2012/0194 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Nõukogu määruses kalapüügivõimaluste kohta,
mis võetakse vastu iga aasta teisel poolaastal, ei ole enam sätestatud Biskaia
lahe anšoovisevaru lubatud kogupüüki, võttes arvesse selle kalavaru
bioloogilistest iseärasustest tulenevat erinevat aastast tsüklit ja selle kohta
antud teaduslikku nõu. Anšoovise lubatud kogupüük tuleb igal aastal kindlaks
määrata juulikuu paiku.
Nõukogu määrusega (EL) nr 716/2011 kehtestas
nõukogu kõnealuse kalavaru suhtes lubatud kogupüügi, mida kohaldatakse 1.
juulist 2011 kuni 30. juunini 2012. Nüüd tuleb kindlaks määrata lubatud
kogupüük ja selle jaotus liikmesriigiti järgmiseks 12 kuuks.
2.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Võttes arvesse ühise kalanduspoliitika
eesmärke, mis on kehtestatud 20. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr
2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva
kasutamise kohta), tuleks püügivõimalused määrata kindlaks saadud teaduslike
nõuannete põhjal, võttes arvesse bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte
ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise.
Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee
(STECF) 2012. aasta juulikuu nõuandes Biskaia lahe anšoovisevaru kohta
käsitletakse 1. juulist 2011 kuni 30. juunini 2012 kestvat püügihooaega.
STECFi nõuande kohaselt on kõnealuse kalavaru kudemarja
hinnanguline biomass ligikaudu 68 180 tonni. Võttes arvesse komisjoni 29.
juuli 2009. aasta ettepanekut määruse kohta, millega kehtestatakse Biskaia lahe
anšoovisevaru ja selle varu püügi pikaajaline kava,[1] ning arvestades, et ettepaneku
aluseks olevas mõjuhinnangus on antud kõige värskem hinnang selle kalavaru
püügi võimalusi käsitlevate otsuste mõju kohta, on asjakohane sätestada
asjaomase kalavaru lubatud kogupüük vastavalt kõnealuses ettepanekus sätestatud
püügieeskirjale. Järelikult peaks 1. juulist 2012 kuni 30. juunini 2013
kestvaks püügihooajaks kehtestatav lubatud kogupüük olema 20 700 tonni.
Nõukogul palutakse käesolev ettepanek
võimalikult kiiresti vastu võtta, et kalurid saaksid kavandada oma tegevust
uueks püügihooajaks.
2012/0194 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega määratakse kindlaks anšoovisepüügi
võimalused Biskaia lahes püügihooajaks 2012/2013
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut ja eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu on kohustatud
kehtestama iga kalavaru või kalavarurühma puhul lubatud kogupüügi (TAC).
Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele
liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude või kalavarurühmadega
seonduva püügitegevuse suhteline stabiilsus, võttes asjakohaselt arvesse
nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele
kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[2] sätestatud ühise
kalanduspoliitika eesmärke.
(2)       Kalavaru asjakohase
majandamise eesmärgil ja lihtsustamiseks on kohane kehtestada Biskaia lahe
(ICES VIII alapiirkond) anšoovisevaru lubatud kogupüük ja liikmesriikide
kvoodid püügihooajaks, mis kestab 1. juulist kuni järgneva aasta
30. juunini, mitte kalendriaastal põhinevaks püügiperioodiks. Kõnealuse
püügi suhtes tuleks siiski kohaldada nõukogu määruse (EL) nr 43/2012[3] üldsätteid, mis käsitlevad
kvoodi kasutamise tingimusi.
(3)       Biskaia lahe anšoovisevaru
lubatud kogupüük püügihooajaks 2012/2013 tuleks kehtestada saadud
teadusnõuannete põhjal, arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke
aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise.
(4)       Et kehtestada Biskaia lahe
anšoovisevaru majandamise mitmeaastane kava, mis hõlmaks asjakohast
püügihooaega ja kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiseks kohaldatavat
püügikontrolli eeskirja, esitas komisjon 29. juulil 2009 ettepaneku
määruse kohta, millega kehtestatakse Biskaia lahe anšoovisevaru ja selle püügi
pikaajaline kava. Võttes arvesse viidatud ettepanekut ning arvestades, et
ettepaneku aluseks olevas mõjuhinnangus on esitatud kõige värskem hinnang nende
otsuste mõju kohta, milles käsitletakse Biskaia lahe anšoovisevaru
püügivõimalusi, on asjakohane kehtestada viidatud ettepanekule vastav kõnealuse
kalavaru lubatud kogupüük. Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee
(STECF) 2012. aasta juulikuu nõuande kohaselt on kõnealuse kalavaru kudemarja biomass
hinnanguliselt 68 180 tonni. Järelikult peaks 1. juulist 2012 kuni 30.
juunini 2013 kestvaks püügihooajaks kehtestatav lubatud kogupüük olema 20 700
tonni.
(5)       Nõukogu 6. mai 1996. aasta
määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja
kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel)[4] artikli 2 kohaselt on vaja
kindlaks määrata, millisel määral kohaldatakse kõnealuses määruses sätestatud
meetmeid Biskaia lahe anšoovisevaru suhtes.
(6)       Pidades silmas 2012/2013
püügihooaja algust ja iga-aastase saagiaruande esitamise vajadust, peaks
käesolev määrus jõustuma viivitamata ning seda tuleks kohaldada alates
1. juulist 2012,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Anšoovisepüügi võimalused Biskaia
lahes
1.           Anšoovisevaru lubatud
kogupüük Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta määruses (EÜ)
nr 218/2009 (Atlandi ookeani kirdeosas kalastavate liikmesriikide
nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta)[5] määratletud ICES VIII alapiirkonnas
püügihooajaks 1. juulist 2012 kuni 30. juunini 2013 ning selle jaotus
liikmesriikide vahel on järgmine (eluskaal tonnides):
 Liik: || Euroopa anšoovis Engraulis encrasicolus || ICES püügipiirkond: || VIII (ANE/08.)
 Hispaania || 18 630 ||   || Analüütiline TAC
 Prantsusmaa || 2 070 ||
 EL || 20 700 ||
   ||   ||
 Lubatud kogupüük (TAC) || 20 700 ||
2.           Lõikes 1 sätestatud
püügivõimaluste jaotuse ja nende kasutamise suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr
43/2012 artiklites 8, 10 ja 13 sätestatud tingimusi.
3.           Lõikes 1 osutatud kalavaru
suhtes kohaldatakse määruses (EÜ) nr 847/96 sätestatud analüütilist TACi.
Kohaldatakse kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning
artiklit 4.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2012.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               KOM(2009) 399 (lõplik).
[2]               EÜT L 358, 31.12.2002,
lk 59.
[3]               ELT L 25, 27.1.2012,
lk 1.
[4]               EÜT
L 115, 9.5.1996, lk 3.
[5]               ELT L 87, 31.3.2009, lk 70.