				|

		52013PC0022

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusena kasutatavale bensiinile ja diislikütusele vähendatud maksumäärasid /* COM/2013/022 final - 2013/0018 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Energiatoodete ja elektrienergia maksustamine
Euroopa Liidus on reguleeritud nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ[1] (edaspidi „energia maksustamise
direktiiv” või „direktiiv”).
Direktiivi artikli 19 lõikes 1 on sätestatud,
et lisaks eelkõige artiklite 5, 15 ja 17 sätetele võib nõukogu
komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada
täiendava maksuvabastuse või vähendada maksustamistaset teatavatel
poliitilistel kaalutlustel.
Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada
Prantsusmaal kindlaksmääratud piirides jätkuvalt kohaldada erinevaid
maksumäärasid pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul, välja arvatud
kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul. Erinevate maksumäärade
kohaldamise eesmärk on kajastada teatavate keskvalitsuse volituste üleminekut
kohalikule tasandile.
Taotlus ja
selle üldine taust
Nõukogu rakendusotsusega 2011/38/EL[2] (edaspidi „otsus 2011/38/EL”),
mis on nõukogu otsuse 2005/767/EÜ[3]
(edaspidi „otsus 2005/767/EÜ”) järelmeede, oli Prantsusmaal kuni 31. detsembrini
2012 lubatud kohaldada kolme aasta jooksul pliivaba bensiini ja diislikütuse
puhul vähendatud maksumäärasid seoses haldusreformiga, mis hõlmab eelkõige
teatavate keskvalitsuse volituste üleminekut kohalikule tasandile.
Kõnealuse otsuse kohaselt kohaldab Prantsusmaa
praegu maksustamiskorda, mis võimaldab eri halduspiirkondades kohaldada
vähendatud maksumäärasid pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul, välja arvatud
kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul. Kõnealune maks on
aktsiisimaks nimetusega Taxe Intérieure sur les Produits Pétroliers ehk
naftatoodete riigimaks.
Direktiivi artiklist 19 lähtuvalt
taotlesid Prantsusmaa ametiasutused 10. veebruari 2012. aasta kirjaga
samadel tingimustel kõnealuse korra uuendamist, seekord kuueks aastaks, 1.
jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2018. Prantsusmaa ametiasutused esitasid
lisateabe ja selgitused 24. mail 2012 ja 5. oktoobril 2012.
Meetme
rakendamine
Prantsusmaa tolliseadustikus on kehtestatud
suurimad ühekordsed maksumäärad pliivabale bensiinile ja diislikütusele.
Neid määrasid on lubatud piirkonniti vähendada
summa võrra, mis ei tohi sarnaselt varasemale kogu erandi kohaldamisaja jooksul
ületada 35,4 eurot 1000 liitri pliivaba bensiini, sealhulgas E10 kohta ja 23,0 eurot
1000 liitri diislikütuse kohta. Need summad moodustavad 1000 liitri kohta
maksimaalse tulu, mis laekub otse piirkondadele. Igal aastal otsustavad
piirkondlikud nõukogud maksumäära vähendamise summa hääletuse teel, tõestades
nii piirkondade otsuste langetamise autonoomiat ja stimuleerides juhtimise
kvaliteedi parandamist, mida ei oleks võimalik saavutada rahalise ülekandega
riiklikust eelarvest kohalikku eelarvesse.
Pärast vähendamisi ei tohi maksumäär olla
madalam kui direktiivis 2003/96/EÜ kehtestatud ELi miinimummäär, lisaks ei
kehtiks vähendamised kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütusele.
Kõnealuste
toodete kontrolli- ja liikumismeetmed
Diislikütuse ja pliivaba bensiini aktsiisi
sissenõudmine ja kontroll jääb keskvalitsuse pädevusse vaatamata piirkondade
poolt vastuvõetud vähendamistele.
Toodete ringlus toimuks tasutud maksude korra
alusel ja mootorikütus maksustatakse selle vabasse ringlusse lubamise ajal
selles piirkonnas kehtiva aktsiisimaksuga, kuhu see tarnitakse.
Seoses kindlaks tehtud pettuseriskiga (tarne
kõrvalesuunamine selleks, et saada kasu maksude vahest kahes erinevas
piirkonnas) tagatakse tarneketi jälgimine nii, et erinevad kaubasaajad
identifitseeritakse eelnevalt tarnijate poolt ja vastav teave edastatakse
tollile. Riskianalüüsi alusel tuleks kaubasaajad jagada kolme kategooriasse:
lõpptarbijad, kellel on ladustamise võimalus, tanklad ja mujal ringlusse
lubatud mootorikütuse turustajad. Mujal ringlusse lubatud mootorikütuse
riigisisese ringluse puhul oleks tollil võimalus kontrollida toote päritolu ja
sihtpiirkonda. Kummalise marsruudi või seletamatult pikka aega kestnud teekonna
puhul oleks tollil võimalik uurida, ega ei ole toimunud ümbersuunamist algselt
deklareeritud sihtkohast.
Prantsusmaa
argumendid seoses mõjuga siseturule ja riigiabile
Prantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et
kõnealune meede ei mõjuta siseturu nõuetekohast toimimist, eelkõige kuna meetme
reguleerimisala on piiratud mittekaubanduslikul eesmärgil kasutatavate
kütustega. Lisaks on mittekaubanduslikul eesmärgil kasutatava kütuse jaehinna
erinevused eri turustusvõrkudes suuremad kui meetmest tulenevad maksumäära
erinevused. Prantsusmaa ametiasutuste sõnul ei ole kõnealuse meetme kohaldamise
ajal esitatud kaebusi meetme moonutava mõju kohta.
Kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütus
jääks meetme reguleerimisalast välja. Prantsuse või ELi maanteeveoettevõtted,
kes vastavad kaubanduslikuks kasutuseks mõeldud diislikütuse aktsiisimaksu
osalise kompenseerimise tingimustele, maksaksid piirkonnast sõltumatult
ühesuguse määraga aktsiisimaksu. Kavandatav süsteem jätaks alles praegu kehtiva
kompensatsioonisüsteemi ning võimaldaks täielikult korvata piirkondade poolt
vastuvõetud maksuvähenduste mõju, vähendades samavõrra kaubanduslikuks
kasutuseks mõeldud diislikütuse eest makstava kompensatsiooni summat. Seega ei
moonutaks sellised korraldused konkurentsi transpordisektoris ega mõjutaks ELi
kaubandust. Prantsusmaa ametiasutuste väitel ei käsitataks seda riigiabina,
kuna maanteevedude ettevõtjate suhtes kohaldatakse kaubanduslikuks kasutamiseks
mõeldud diislikütuse puhul sama aktsiisimäära, olenemata piirkonnast, kus
diislikütus ostetakse.
Prantsusmaa
argumendid seoses meetme kohaldamisajaga
Korralduse kestust arvesse võttes rõhutab
Prantsusmaa, et selleks, et piirkonnad saaksid oma poliitikat kehtestades
arvestada teatava ajaperioodiga, peaks erandi kehtivust pikendama kuue aasta
võrra. Otsusega 2011/38/EL kehtestatud kolmeaastane periood ei ole piisav ning
nii lühikese ajavahemiku määramist õigustasid vaid meetme ebaharilikkus ja
liikmesriikide mure, et see võib moonutada konkurentsi. Algselt pidi kõnealune
meede kaasnema Prantsusmaa suurema detsentraliseerimisega. Seda silmas pidades
on kolmeaastane kohaldamisaeg eriti lühike ja seatud eesmärgi täitmise seisukohalt
ebasobiv, sest selline ajakava ei ole piirkondade jaoks selge. Kuna ükski
meetmega seostatud raskus ei ole tõeks saanud, taotlevad Prantsusmaa
ametiasutused erandi kehtivuse pikendamist kuueaastase kohaldamisajaga.
Direktiivi 2003/96/EÜ
artikli 19 kohase meetme hindamine
Teatavad poliitilised kaalutlused
Direktiivi artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus on
sätestatud järgmiselt:
Lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti
artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt
lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse
teatavatel poliitilistel kaalutlustel.
Vastavalt otsusele 2011/38/EL täidab kõnealune
siseriiklik meede seda nõuet. Otsuse kohaselt on eri piirkondades erinevate
maksumäärade kohaldamine laiema detsentraliseerimispoliitika osa, mille
konkreetne poliitiline eesmärk on haldussuutlikkuse parandamine. Leiti, et
võimalus kohaldada eri piirkondades erinevaid maksumäärasid on piirkondadele
täiendavaks stiimuliks, et parandada läbipaistvalt oma haldusjuhtimise
kvaliteeti. Sama otsusega on ette nähtud, et maksumäära vähendamisel tuleb
arvesse võtta sotsiaalmajanduslikke tingimusi piirkonnas, kus meedet
kohaldatakse.
Prantsusmaa ametiasutuste esitatud teabe
kohaselt on tõepoolest seos riiklikust maksumäärast madalama maksumäära
piirkondlikul tasemel kohaldamise ja asjaomaste piirkondade
sotsiaalmajanduslike tingimuste vahel.
Otsuse 2011/38/EL kohaldamisajal 2010., 2011.
ja 2012. aastal kohaldas madalamat maksumäära vastavalt kaks (Poitou-Charentes
ja Corse), viis (Ile-de-France, Poitou-Charentes, Rhone-Alps,
Provence-Alps-Cote d'Azur ja Corse) ja kolm (Poitou-Charentes, Rhone-Alps ja
Corse) piirkonda.
Enamikus madalamat maksumäära kohaldanud
piirkondades oli SKP elaniku kohta riigi keskmisest väiksem. Lisaks sellele oli
ühes piirkonnas tööpuuduse määr riigi keskmisest kõrgem.
Seepärast võib järeldada, et riikliku
maksumäära vähendamist võimaldav kord on andnud piirkondlikele ametiasutustele
võimaluse kohandada aktsiisimaksumäära piirkonna sotsiaalmajanduslikele
tingimustele.
Kooskõla Euroopa Liidu muude
tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Vastavalt direktiivi artikli 19 lõike 1
kolmandale lõigule vaadatakse iga taotlus läbi, võttes muu hulgas arvesse
siseturu nõuetekohast toimimist ning vajadust tagada aus konkurents ning
ühenduse tervishoiu-, keskkonna-, energeetika- ja transpordipoliitika
toimimine.
Sel viisil vaadati läbi juba Prantsusmaa
eelmised taotlused, mille tulemusel võeti vastu otsused 2005/767/EÜ ja 2011/38/EL.
Kõnealustes otsustes on märgitud, et meetme üldine toimimismehhanism ei tohiks
luua tõkkeid liidusisese kaubanduse nõuetekohasele toimimisele. Samas
kehtestati mitmed tingimused, tagamaks, et erandi kohaldamine ei kahjusta
siseturu toimimist ega takista ELi poliitikaeesmärkide saavutamist, eelkõige
energia, kliimamuutuse ja keskkonna valdkondades.
Selleks et Prantsusmaa taotluse kohaselt
võimaluse korral uuendada kõnealust korda, peab komisjon eelmise otsuse artikli
1 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimusi silmas pidades hindama, kas korra kohaldamisel
on arvesse võetud direktiivi artikli 19 lõike 1 kolmandas lõigus sätestatud
eesmärke ja poliitikat, et põhimõtteliselt saaks seda eeldada ka alates 1.
jaanuarist 2013 algava perioodi kohta.
Sellega seoses tuleb kontrollida ka seda, kas
ELi poliitikaraamistik on alates otsuse 2011/38/EL vastuvõtmisest oluliselt
muutunud või kas sellesse võidakse tulevikus teha muudatusi, mis võivad
hindamise seisukohalt olla olulised.
Siseturg ja aus konkurents
Kuna otsusega 2005/767/EÜ ja otsusega 2011/38/EL
kehtestati madalad vähendamiste ülemmäärad, peeti konkurentsi moonutamise riski
väikeseks. Seepärast erinevad piirkonniti kehtestatud aktsiisimäärad vähe ja ei
pruugi isegi ületada turustusvõrkude hinnaerinevusi. Lisaks sellele ei
kohaldata meedet kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse suhtes.
Seoses maksumäära erinevusega on kehtestatud
ranged piirangud, st et vähendamine ei ole suurem kui 35,4 eurot 1000 liitri
pliivaba bensiini kohta või 23 eurot 1000 liitri diislikütuse kohta. Seda
tingimust on Prantsusmaa järginud.
Erandi kohaldamisel saadud kogemused osutavad,
et nii 2005. kui ka 2011. aastal tehtud hinnangut võib käsitada
usaldusväärsena. Komisjonile ei ole esitatud kaebusi selle kohta, et kõnealune
meede moonutaks liidusisest kaubandust.
Samuti ei ole täheldatud tõkkeid siseturu
nõuetekohasele toimimisele seoses kõneluste toodete ringlusega, kui tooteid
maksustatakse aktsiisimaksuga.
Riigiabi seisukohalt tuleks kõigepealt
korrata, et kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse suhtes kõnealust
meedet ei kohaldata. Samas võib kõnealust meedet käsitada riigiabina vastavalt
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1, kui teised ettevõtjad,
kes ei kuulu energia maksustamise direktiivi artikli 7 lõike 3 määratluse alla,
saavad kasu asjaomasest vähendatud aktsiisimäärast või kui meede mõjutab
naftatoodete tootjate vahelist konkurentsi. Kui vähendatud aktsiisimäärad on
ELi alammäärast kõrgemad, on meede sel määral, mil see võib kujutada endast
riigiabi, hõlmatud määruse 800/2008/EÜ[4]
(üldine grupierandi määrus) artikliga 25 ning seda võib pidada siseturuga
kooskõlas olevaks. Kuna aga üldise grupierandi määruse kehtivusaeg lõpeb 31.
detsembril 2013, tuleks komisjonile riigiabi eeskirjade alusel teatada meetmega
antavast mis tahes abist, kui komisjon ei ole vastu võtnud uut üldise
grupierandi määrusega võrreldavat määrust või kui selles uues määruses puudub
artiklile 25 vastav säte.
Liidu energia-, kliimamuutuste ja
keskkonnapoliitika
Energiatoodete maksud vähendavad nõudlust
kõnealuste toodete järele ja seega ka nende tarbimisega seotud heidet.
Seepärast peab komisjon hindama seda, kas teatavates piirkondades kohaldatud
maksuvähenduse tõttu on suurenenud kütuse tarbimine (ja seega ka sellega seotud
heide), mis oleks vastuolus eespool nimetatud eesmärkidega.
Otsuses 2011/38/EÜ on märgitud, et võimalus
vähendada maksumäära kehtestati koos Prantsusmaa riiklikul tasandil kohaldatava
maksumäära tõstmisega. Selles järeldati, et uus meede tõenäoliselt ei vähenda
stiimuleid kütusesäästlikkuse parandamiseks, kuna erandi kohaldamisel ei ole
piirkondadel lubatud vähendada maksumäära alla määra, mida kohaldati riiklikul
tasandil enne meetme rakendamist. Samuti ei olnud otsuse 2011/38/EÜ kohaselt
erilist ohtu, et piirkondlikud maksumäära erinevused põhjustaksid jaehindade
erinevust ja liiklustiheduse suurenemist, kuna maksumäära erinevused olid
väikesed ja seda kompenseerisid jaehinnavahed turustusvõrkudes. Seepärast
eeldati, et meede ei lähe põhimõtteliselt vastuollu liidu energia-,
kliimamuutuste ja keskkonnapoliitikaga.
Komisjon ei ole seoses nende teemadega
täheldanud ühtegi uut asjaolu, seega on osutatud hinnang kehtiv.
Meetme
kohaldamisaeg ja energia maksustamist käsitleva ELi raamistiku väljatöötamine
Komisjoni 13. aprilli 2011. aasta ettepanek energia
maksustamise direktiivi muutmiseks[5]
näeb ette alalise erandi tegemise, mis võimaldaks Prantsusmaal kindlaksmääratud
piirides kohaldada erinevaid maksumäärasid Prantsusmaa piirkondlikul tasandil.
Seepärast on komisjon arvamusel, et uue nõukogu otsuse kohaldamisaeg peaks
piirduma kolme aastaga ja see kaotaks igal juhul kehtivuse päeval, mil
hakatakse kohaldama neid muudetud eeskirju.
Sõltumatult sellest tuleks meenutada, et
vastavalt eespool nimetatud ettepanekule hakkaksid energia maksustamise sätted
koosnema kahest elemendist. See süsteem erineks direktiivis 2003/96/EÜ
sätestatud praegu kehtivast süsteemist, millele praegu antav luba tugineb.
Oluline on mitte kahjustada kehtiva õigusraamistiku tulevast üldist arengut.
Sellest tulenevalt on asjakohane sätestada, et kui nõukogu peaks ELi toimimise
lepingu artikli 113 alusel kehtestama üldise muudetud süsteemi
energiatoodete maksustamiseks ning praegu antav luba ei oleks sellega
kooskõlas, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse kohaldama neid
muudetud eeskirju.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Käesolev
ettepanek põhineb Prantsusmaa esitatud taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust
liikmesriiki.
Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisekspertide
arvamusi ei olnud vaja kasutada.
Mõju hindamine
Käesolev
ettepanek käsitleb loa andmist üksikule liikmesriigile tema enda taotlusel.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Ettepaneku eesmärk on lubada Prantsusmaal
rakendada erandit nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ üldsätetest ja kohaldada
kindlaksmääratud piirides erinevaid maksumäärasid diislikütuse ja pliivaba
bensiini suhtes.
Õiguslik alus
Nõukogu
direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.
Subsidiaarsuse põhimõte
Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikliga 113 hõlmatud kaudse maksustamise valdkond ei
ole ELi toimimise lepingu artikli 3 kohaselt iseenesest ühenduse
ainupädevuses.
Samas on
liikmesriikide selle valdkonna kaasnevate pädevuste rakendamine nende poolt ELi
õigusaktidega rangelt piiritletud ja piiratud. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19
kohaselt võib üksnes nõukogu lubada liikmesriigil kehtestada selle sätte
kohaseid täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi. Liikmesriikidel ei ole
õigust nõukogu asemel tegutseda.
Ettepanek on
seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on
kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Maksuvähendus ei ületa kõnealuse
eesmärgi saavutamiseks vajalikku.
Vahendi valik
Kavandatav
vahend: nõukogu otsus.
Direktiivi 2003/96
artikliga 19 on ette nähtud üksnes kõnealust liiki õigusakt.
4.           MÕJU EELARVELE
Meetmega ei
kaasne liidule rahalist ega halduskoormust. Seega ei mõjuta ettepanek ELi
eelarvet.
2013/0018 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
millega lubatakse Prantsusmaal vastavalt
direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19 kohaldada mootorikütusena kasutatavale
bensiinile ja diislikütusele vähendatud maksumäärasid
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta
direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja
elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[6]
eriti selle artikli 19 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu rakendusotsusega 2011/38/EL
(edaspidi „otsus 2011/38/EL”) on lubatud Prantsusmaal kohaldada kolme aasta
jooksul diislikütuse ja pliivaba bensiini puhul erinevaid maksumäärasid seoses
haldusreformiga, mis hõlmab eelkõige teatavate keskvalitsuse volituste
üleminekut kohalikule tasandile. Otsuse 2011/38/EL kehtivusaeg lõpeb 31.
detsembril 2012.
(2)       10. veebruari 2012. aasta
kirjas taotles Prantsusmaa luba erinevate aktsiisimäärade jätkuvaks
kohaldamiseks kuue aasta jooksul pärast 31. detsembrit 2012.
(3)       Otsuse 2011/38/EÜ
vastuvõtmisel tugineti asjaolule, et Prantsusmaa taotletud meede vastab direktiivi
2003/96/EÜ artiklis 19 sätestatud nõuetele, mis lubab teatavatel poliitilistel
põhjustel maksuvabastust ja -vähendust, aga ei luba maksumäära tõstmist.
Eelkõige leiti, et kõnealune meede ei takista siseturu nõuetekohast toimimist.
Samuti jõuti seisukohale, et see on kooskõlas asjakohase ühenduse poliitikaga.
(4)       Kõnealune riiklik meede on
osa poliitikast, mille eesmärk on tõsta haldussuutlikkust avaliku teenuste
kvaliteedi parandamise ja kulude vähendamise kaudu, samuti osa
subsidiaarsuspoliitikast. See on piirkondadele täiendavaks stiimuliks, et
parandada läbipaistvalt oma haldusjuhtimise kvaliteeti. Sellega seoses on
otsusega 2011/38/EL ette nähtud, et maksumäära vähendamisel tuleb arvesse võtta
sotsiaalmajanduslikke tingimusi piirkonnas, kus meedet kohaldatakse. Seetõttu
on madalamat maksumäära kohaldanud mitu piirkonda, kus SKP elaniku kohta on
keskmisest madalam või kus on keskmisest kõrgem tööpuuduse määr. Üldiselt
põhineb riiklik meede teatavatel poliitilistel kaalutlustel.
(5)       Kuna erandit ei kohaldata
kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse suhtes ning kuna vähendatud
aktsiisimäära rakendamiseks on kehtestatud ranged piirangud, on siseturul
konkurentsi moonutamise risk väga väike. Meetme senine kohaldamine on osutanud,
et piirkonnad kalduvad kohaldama maksimaalset lubatavat maksumäära, mis veelgi
vähendab konkurentsimoonutuste võimalust.
(6)       Samuti ei ole täheldatud
tõkkeid siseturu nõuetekohasele toimimisele seoses kõneluste toodete
ringlusega, kui tooteid maksustatakse aktsiisimaksuga.
(7)       Riikliku meetme esialgsel
taotlemisel tõsteti enne kõnealuse riikliku meetme kohaldamist üldist
maksumäära sel määral, mis on võrdne piirkondliku maksumäära vähendamisega.
Seda silmas pidades ning loa andmise tingimusi ja saadud kogemusi arvesse võttes
ei näi praeguses etapis, et kõnealune riiklik meede on vastuolus ELi energia-
ja kliimamuutuste poliitikaga.
(8)       Direktiivi 2003/96/EÜ
artikli 19 lõikest 2 tuleneb, et kõik selle artikli alusel antavad
load peavad olema ajaliselt rangelt piiritletud. Ettepanek nõukogu direktiivi
kohta, millega muudetakse direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber
energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,[7] näeb ette püsieeskirja, mis
võimaldab Prantsusmaal kindlaksmääratud piirides kohaldada erinevaid
maksumäärasid Prantsusmaa piirkondlikul tasandil. Seetõttu on asjakohane
käesoleva otsuse kohaldamisaega piirata kolme aastaga ja sätestada, et otsus
kaotab igal juhul kehtivuse hetkel, mil hakatakse kohaldama nimetatud
püsieeskirja. Lisaks, et mitte kahjustada kehtiva õigusraamistiku tulevast
üldist arengut, on asjakohane sätestada, et kui nõukogu peaks kehtestama üldise
muudetud süsteemi energiatoodete maksustamiseks ning praegu antav luba ei oleks
sellega kooskõlas, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil hakatakse
kohaldama neid muudetud süsteemi käsitlevaid eeskirju.
(9)       Tuleb tagada, et Prantsusmaal
oleks võimalik sujuvalt kohaldada kõnealust vähendamist, mida käesolev otsus
käsitleb, kaldumata kõrvale otsuse 2011/38/EL alusel enne 1. jaanuari 2013
kehtinud korrast. Seega tuleb anda taotletud luba alates 1. jaanuarist 2013.
(10)     Käesolev otsus ei piira liidu
riigiabi eeskirjade kohaldamist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1.           Prantsusmaal lubatakse
kohaldada mootorikütusena kasutatava pliivaba bensiini ja diislikütuse puhul
vähendatud maksumäärasid. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 7 lõike 2 tähenduses
kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse puhul kõnealust vähendamise
võimalust ei kohaldata.
2.           Halduspiirkondadel võib
lubada kohaldada erinevat maksumäära, tingimusel et täidetud on järgmised
tingimused:
a)           maksumäära ei vähendata
rohkem kui 35,4 eurot 1000 liitri pliivaba bensiini kohta või 23 eurot 1000
liitri diislikütuse kohta;
b)           maksumäära ei vähendata
rohkem, kui on mittekaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse ja
kaubanduslikuks kasutamiseks mõeldud diislikütuse maksumäärade vahe;
c)           maksumäära vähendamisel
võetakse arvesse piirkonna objektiivseid sotsiaalmajanduslikke tingimusi;
d)           piirkondlike vähendatud
maksumäärade kohaldamine ei anna piirkonnale konkurentsieeliseid liidusiseses
kaubanduses.
3.           Vähendatud maksumäär vastab
direktiivis 2003/96/EÜ kehtestatud nõuetele, eelkõige kõnealuse direktiivi
artiklis 7 sätestatud alammääradele.
Artikkel 2
Otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013
ning see kehtib kuni 31. detsembrini 2015.
Käesoleva otsuse kehtivusaeg lõppeb päeval,
mil hakatakse kohaldama direktiivi 2003/96/EÜ järgmisi muudatusi:
- energiatoodete maksustamise üldist süsteemi
muudetakse viisil, millega praegu antav luba ei ole kooskõlas;
- Prantsusmaal lubatakse kohaldada erinevaid
maksumäärasid Prantsusmaa piirkondlikul tasandil.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega
korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse
raamistik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51).
[2]               ELT L 19, 22.1.2011, lk 13.
[3]               ELT L 290, 4.11.2005, lk 25.
[4]               Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008/EÜ, 6. august 2008, EÜ
asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki
abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks, ELT L 214, 9.8.2008, lk 3.
[5]               KOM(2011) 169.
[6]               ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.
[7]               KOM(2011) 169, 13. aprill 2011.


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0703

Ettepanek: Nõukogu otsus, millega sõlmitakse Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raames  /* KOM/2009/0703 lõplik - NLE 2009/0190 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 17.12.2009KOM(2009)703 lõplik2009/0190 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega sõlmitakse Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raamesSELETUSKIRI-  Justiits- ja siseküsimuste nõukogu 30. novembri 2009. aasta istungil anti Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigile volitus kirjutada alla Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelepingule, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist EList USAsse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi ( Terrorist Finance Tracking Program , edaspidi „TFTP”) raames. Lepinguosalised kirjutasid lepingule alla 30. novembril 2009 ja lepingut kohaldatakse ajutiselt alates 1. veebruarist 2010. Leping kehtib kuni 9 kuud ja see asendatakse enne kehtivusaja lõppemist pikemaajalise lepinguga.-  30. novembri 2009. aasta lepingu eesmärk on tagada TFTP jätkumine. Kõnealune programm käivitati 2001. aasta lõpus ja selle raames nõudis Ameerika Ühendriikide rahandusministeerium Ülemaailmse Pankadevahelise Finantstelekommunikatsiooni Ühingu (SWIFT) USA harult halduskorralduste kaudu, et viimane edastaks rahandusministeeriumile teatavaid rahaülekannetega seotud andmeid, mis liiguvad SWIFTi võrgustiku kaudu. Lepingu allakirjutamine 30. novembril 2009 oli ELi ja Ameerika Ühendriikide jaoks oluline, kuna SWIFTi süsteemide uus arhitektuur, mis on kasutusel alates 1. jaanuarist 2010, ähvardab märkimisväärselt vähendada TFTP kasu, eriti Euroopa Liidu jaoks.****-  Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik ja Euroopa Komisjon pidasid 2007. aasta alguses Ameerika Ühendriikide rahandusministeeriumiga arutelusid, millel käsitleti EList pärit isikuandmete töötlemist Ameerika Ühendriikide rahandusministeeriumi poolt. Viimane pääseb kõnealustele andmetele juurde TFTP raames. Arutelude otsese tulemusena võttis USA rahandusministeerium Euroopa Liidu ees 2007. aasta juunis hulga ühepoolseid kohustusi (edaspidi „TFTPga seotud tähelepanekud”)[1]. TFTPga seotud tähelepanekutega piiratakse sõnaselgelt USA rahandusministeeriumi volitusi töödelda EList pärit isikuandmeid, millele tal on juurdepääs TFTP raames. Piirangud hõlmavad näiteks tingimust, mille kohaselt andmeid töödeldakse ainult terrorismivastase võitluse eesmärgil, tingimust, mille kohaselt andmetele võimaldatakse juurdepääs ainult siis, kui neil on eelnev seos terrorismiga (s.t andmeotsing on välistatud), ning kohustust andmed teatava ajavahemiku möödudes kustutada. Lisaks sellele märgitakse TFTPga seotud tähelepanekuid käsitlevas dokumendis, et komisjon võib nimetada „pädeva isiku Euroopas”, kes kontrollib, kuidas USA rahandusministeerium oma kohustusi täidab, ja annab selle kohta komisjonile aru.-  Komisjon teatas 2008. aasta märtsis, et on nimetanud „pädevaks isikuks Euroopas” kohtuniku Jean-Louis Bruguière’i, kelle ülesanne on kontrollida, kas TFTPd rakendatakse kooskõlas eespool nimetatud tähelepanekutega. Kohtunik Bruguière esitas oma esimese aruande 2008. aasta detsembris. Aruandes, mis esitati justiits- ja siseküsimuste nõukogule 2009. aasta veebruaris ning Euroopa Parlamendi kodanikuvabaduste komisjonile 2009. aasta veebruaris ja septembris, leitakse, et USA rahandusministeerium täidab kohustusi, mis on ette nähtud TFTPga seotud tähelepanekuid käsitlevas dokumendis. Lisaks sellele jõutakse aruandes järeldusele, et TFTPst on olnud märkimisväärset kasu liikmesriikide ametiasutustele terrorismivaldkonna uurimis- ja juurdlustegevuses ning et liikmesriikide ametiasutused on olnud ka peamised kasusaajad TFTP raames saadud teabe osas[2]. Euroopa Liidus puudub praegu TFTPga samaväärne programm.****-  Lepingu eesmärk on aidata tõkestada terrorismi ja edendada terrorismivastast võitlust ning austada samal ajal põhiõigusi, eelkõige õigust isikuandmete kaitsele. Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelise 30. novembri 2009. aasta lepinguga, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raames, tagatakse Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 sätestatud põhiõiguste ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 7 ja 8 sätestatud vabaduste (era- ja perekonnaelu austamine ning isikuandmete kaitse) proportsionaalsuse ja vajalikkuse põhimõtte täielik austamine.-  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktis a on sätestatud, et juhul kui lepingud hõlmavad valdkondi, mille suhtes kohaldatakse seadusandlikku tavamenetlust, võtab nõukogu otsuse lepingu sõlmimise kohta vastu pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.****-  Seetõttu soovitab komisjon nõukogul võtta pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastu otsus, millega sõlmitakse Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raames. 2009/0190 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega sõlmitakse Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raamesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 82 lõike 1 punkti d ja artikli 87 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[3]ning arvestades järgmist:1.  Nõukogu volitas 27. juulil 2009 eesistujariiki alustama komisjoni abiga läbirääkimisi eesmärgiga sõlmida Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raames.2.  Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelisele lepingule, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raames, kirjutati kooskõlas nõukogu 30. novembri 2009. aasta otsusega 2009/XXX[4] alla [kuupäev], eeldusel et leping hiljem sõlmitakse.3.  Kooskõlas lepingu artikli 15 lõikega 2 kohaldatakse lepingu sätteid kuni lepingu jõustumiseni ajutiselt alates 1. veebruarist 2010.4.  Leping on seni sõlmimata. Lissaboni lepingu jõustumisega 1. detsembril 2009 reguleeritakse lepingu sõlmimiseks vajalikke Euroopa Liidu menetlusi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 218.5.  Leping tuleks sõlmida.6.  [Kooskõlas Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikliga 3 osalevad Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmises.]7.  Kooskõlas Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli (Taani seisukoha kohta) artiklitega 1 ja 2 ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmises ning leping ei ole Taani suhtes siduv ega kohaldatav,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Käesolevaga sõlmitakse Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb rahaülekannetega seotud andmete töötlemist ja nende edastamist Euroopa Liidust Ameerika Ühendriikidesse terroristide rahastamise jälgimisprogrammi raames.Sõlmitava lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud Euroopa Liidu nimel osalema lepingu artikliga 15 ette nähtud heakskiitmiskirjade vahetamises, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut end lepinguga siduda.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Lepingu jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimelkomisjoni liige Jacques BARROT[1] Euroopa Liit kiitis TFTPga seotud tähelepanekud heaks 29. juuni 2007. aasta kirjas. TFTPga seotud tähelepanekud ja ELi heakskiidukiri on avaldatud Euroopa Liidu Teataja väljaandes ELT C 166, 20.7.2007, lehekülgedel 18 ja 26.[2] Aruanne, mille „pädev isik Euroopas” esitas 2008. aasta detsembris, sisaldab mitmesuguseid näiteid, mille puhul TFTP raames saadud teavet on jagatud ELi liikmesriikide konkreetsete talitustega, kes tegelevad terrorismi uurimise, tõkestamise ja jälitamisega Euroopa Liidus. Aruandes märgitakse ka, et Ameerika Ühendriikide ametiasutused on edastanud liikmesriikidele alates 2002. aastast ligikaudu 1400 TFTP raames saadud vihjet.[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT L […], […], lk […].


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 392 final
            2017/0171(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            sõlmida Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
                  1
                (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
                  2
               , määrust (EÜ) nr 562/2006
                  3
                (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
                  4
                (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud seal maksimaalset viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.

               Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
                  5
               ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on aga sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
                  6
                Bahama Ühenduse,
                  7
                Barbadose,
                  8
                Brasiilia,
                  9
                Mauritiuse,
                  10
                Saint Kittsi ja Nevise
                  11
                ning Seišellidega
                  12
                sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
                  13
               ).

               Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
                  14
               . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
                  15
               . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
                  16
               ) jaoks sobilikum.

               Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.

               Läbirääkimised Antigua ja Barbudaga viidi edukalt lõpule muutmislepingu parafeerimisega 28. oktoobril 2016. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele kogu ELi ning Antigua ja Barbuda vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses. Lisaks sellele muudeti lepingus mõningaid tehnilisi üksikasju (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.

                  Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Lepingu kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused sõlmida leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Antigua ja Barbuda ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.

               Lisatud ettepanek on õiguslik vahend lepingu sõlmimiseks. Nõukogu teeb oma otsuse pärast lepingu allakirjutamist kvalifitseeritud häälteenamusega liidu nimel nõukogu eesistuja määratud isiku vahendusel ning pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Viisanõudest loobumist käsitleva lepingu Antigua ja Barbudaga on sõlminud Euroopa Liit. Seega on vaja liidu tasandi meedet.

               Lisaks sellele mõjutaks viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõlmimine liikmesriikide poolt liidu viisaõigustikku (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 2).

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Antigua ja Barbuda ning liidu vahel kehtiva viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.

               3.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Antigua ja Barbudaga läbirääkimisi kahe osapoole vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.

               5.MUU TEAVE

               •Läbirääkimiste tulemus

                  Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

                  Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

                  a. Viibimise kestus

                  Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päeva pikkuse ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevas lepingus.

                  b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 8 lõige 4)

               Lepinguga muudetakse artikli 8 lõike 4 viimast lauset järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab muudetud lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle punktiga ühtlustatakse muudatusega Antigua ja Barbudaga sõlmitud viisanõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.

                  c. Ühenduse asendamine liiduga

                  Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 on ainult Euroopa Liidul juriidilise isiku staatus. Siiski on „Euroopa Ühendus“ sätestatud rahvusvahelistes lepingutes, mis jõustusid enne Lissaboni lepingut. Nii on see ka Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu puhul. Muutmislepinguga asendatakse seetõttu ühendus kogu viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses liiduga.

                  d. Ühisdeklaratsioonid

                  Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:

                  - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul ning

                  - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.

                  e. Jõustumine

                  Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.

                  Muutmisleping teisi Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala ei mõjuta.

               6.KOKKUVÕTE

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku kiita pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist heaks Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               2017/0171 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               sõlmida Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike 6 teise lõigu punkti a alapunktiga v,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
                  17

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu sõlmis 30. novembri 2009. aasta otsusega Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu. Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile „kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 610/2013
                  18
                tehti liidu viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena kuni 90-päevast viibimist mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               (3)Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vahelisse lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevasse lepingusse tuleb liidu lühiajalise viisarežiimiga täieliku kooskõla saavutamiseks inkorporeerida kõnealune uus määratlus.

               (4)Komisjon on pidanud liidu nimel Antigua ja Barbudaga läbirääkimisi lepingu üle, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“).

               (5)Kooskõlas nõukogu otsusega (EL) 2017/[…] on lepingule alla kirjutatud.

               (6)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  19
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  20
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               (8)Leping tuleks seetõttu heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), kiidetakse liidu nimel heaks.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel lepingu artiklis 2 sätestatud teate
                  21
               .

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

                     (3)
                  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (5)
                  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 3.

                     (7)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 24.

                     (8)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 10.

                     (9)
                  Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).

                     (10)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 17.

                     (11)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 38.

                     (12)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 31.

                     (13)
                  Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Nõusolek anti [...].

                     (18)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 610/2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni, nõukogu määrusi (EÜ) nr 1683/95 ja (EÜ) nr 539/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 767/2008 ja (EÜ) nr 810/2009 (ELT L 182, 29.6.2013, lk 1).

                     (19)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (20)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

                     (21)
                  Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 392 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            sõlmida Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               LISA

               Euroopa Liidu ning Antigua ja Barbuda vaheline
               LEPING,

               millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt ning

               ANTIGUA JA BARBUDA

               teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Ühenduse ning Antigua ja Barbuda vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. mail 2010,

               KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,

               VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,

               VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,

               PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,

               VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,

               SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,

               KINNITADES VEEL KORD, et käesolev leping hõlmab Euroopa Liidu kõigi liikmesriikide kodanikke, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa,

               VÕTTES ARVESSE protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, mis on lisatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

               (1)Pealkirjas ja artikli 3 lõikes 5, artikli 6 lõikes 1 ning artikli 8 lõikes 7 asendatakse sõna „ühendus“ sõnaga „liit“.

               (2)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.

               (3)Artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „Euroopa Liidu kodanikud võivad viibida Antigua ja Barbuda territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“

               (4)Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Antigua ja Barbuda kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvestamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Antigua ja Barbuda kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“

               (5)Artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad „kolme kuu“ sõnadega „90 päeva“ ning sõna „ühenduse“ asendatakse sõnaga „liidu“.

               (6)Artikli 8 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“

               Artikkel 2

               Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.

               Käesolev leping on koostatud … [koht] … [kuupäev] … [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Euroopa Liidu nimel

               Antigua ja Barbuda nimel

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA

               On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Antigua ja Barbuda ametiasutused muudaksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.

               Ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibitud päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ________


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC1791

Eelnõu EMP Ühiskomitee Otsus millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu protokolli 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust (VKEde) - Ühenduse ühise seisukoha eelnõu  /* SEK/2005/1791 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.1.2006SEK(2005) 1791 lõplikEelnõuEMP ÜHISKOMITEE OTSUSmillega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu protokolli 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust (VKEde)- Ühenduse ühise seisukoha eelnõu - (komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. EMP lepingu protokoll 31 sisaldab teatavaid sätteid ühenduse ja EMP EFTA riikide koostöö kohta väljaspool nelja vabadust.2. Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõuga (seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. septembri 2005. aasta otsusega nr 1776/2005/EÜ) muudetakse protokolli 31, et laiendada koostööd ettevõtjate ja ettevõtluse ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) valdkonnas. Otsuse eelnõuga muudetakse nõukogu otsust 2000/819/EÜ ettevõtjaid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEsid) käsitleva mitmeaastase programmi kohta (2001–2005) (on juba lepingusse inkorporeeritud) ning seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2006.3. EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõike 3 punktiga b nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepanekul selliste otsuste suhtes vastu ühenduse seisukoha.4. EMP ühiskomitee otsuse eelnõu esitatakse heakskiitmiseks nõukogule ja seejärel esitab komisjon võimalikult kiiresti ühenduse seisukoha EMP ühiskomitees.EelnõuEMP ÜHISKOMITEE OTSUSmillega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu protokolli 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust (VKEde)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi „leping“, eriti selle artikleid 86 ja 98,ning arvestades järgmist:1.  Lepingu protokolli 31 on muudetud EMP ühiskomitee [kuupäev] otsusega nr …/….[1]2.  On asjakohane laiendada lepinguosaliste koostööd nii, et see hõlmaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. septembri 2005. aasta otsust nr 1776/2005/EÜ, millega muudetakse nõukogu otsust 2000/819/EÜ ettevõtjaid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEsid) käsitleva mitmeaastase programmi kohta (2001–2005).[2]3.  Seepärast tuleks muuta lepingu protokolli 31, et kõnealune laiendatud koostöö saaks alata 1. jaanuarist 2006,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu protokolli 31 artikli 7 lõike 5 seitsmendale taandele (nõukogu otsus 2000/819/EÜ) lisatakse järgmine alltaane:„- 32005 D 1776 : Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1776/2005/EÜ, 28. september 2005 (ELT L 289, 3.11.2005, lk 14).“.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub päeval, mis järgneb EMP Ühiskomitee viimasele teavitamisele vastavalt lepingu artikli 103 lõikele 1.*Otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2006.Artikkel 3Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, […]EMP ühiskomitee nimeleesistujaEMP ühiskomitee sekretärid [1] ELT C […] […], lk.[2] ELT L 289, 3.11.2005, lk 14.* [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.]


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0480

Ettepanek: Nõukogu otsus vastastikuse teabemenetluse kasutuselevõtmise kohta seoses liikmesriikide meetmetega varjupaiga ja sisserände valdkondades {SEC(2005)1233}  /* KOM/2005/0480 lõplik - CNS 2005/0204 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 10.10.2005KOM(2005) 480 lõplik2005/0204 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSvastastikuse teabemenetluse kasutuselevõtmise kohta seoses liikmesriikide meetmetega varjupaiga ja sisserände valdkondades {SEC(2005)1233}(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Ettepaneku taust ja eesmärgidÜks Euroopa Liidu põhieesmärke on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomine. Seepärast on oluline töötada välja ühtne sisserände- ja varjupaigapoliitika, nagu kirjeldatud Tampere programmis, mille 1999. aastal võttis vastu Euroopa Ülemkogu, ja nagu kinnitatud 2004. aastal Haagi programmis („Vabaduse, turvalisuse ja õiguse tugevdamine Euroopa Liidus“). Kõnealune ühtne poliitika peab põhinema ühiste õigusaktide vastuvõtmisel ja vastastikuse usalduse tugevdamisel siseriiklike tegevuspõhimõtete parema kooskõlastamise, tihedama praktilise koostöö ja korrapärase teabevahetuse kaudu liikmesriikide ning komisjoni vahel.Pärast Amsterdami lepingu jõustumist on võetud palju ühismeetmeid varjupaiga ja sisserände valdkondades, sest ühendus ja liikmesriigid jagavad pädevust nende valdkondade õigusloomes. Sellele vaatamata on liikmesriikidel kõnealuses valdkonnas tähtis roll ja nad võtavad pidevalt vastu uusi siseriiklikke meetmeid, millel mõnel juhul on mõju teistele liikmesriikidele või kogu ühendusele.Piirikontrolli puudumine Schengeni alas, ühine viisapoliitika, tihedad majandus- ja sotsiaalalased suhted ELi liikmesriikide vahel ning ühise sisserände- ja varjupaigapoliitika väljatöötamine viimastel aastatel on kaudselt põhjustanud seda, et ühe liikmesriigi võetud varjupaiga- ja sisserändepoliitika meetmed mõjutavad üha enam teisi liikmesriike. Näiteks võib ühe liikmesriigi väga range rändepoliitika suunata rändevood ümber tema naaberriikidesse. Legaliseerimismenetlus võib põhjustada ebaseaduslikku sisserännet ühte liikmesriiki, kust rändajad võivad hiljem seaduslikena lihtsamini teistesse liikmesriikidesse liikuda. Ka teistel siseriiklikel varjupaiga- ja sisserändemeetmetel, muuhulgas muudatustel rahvusvahelise kaitse võimaldamise korras, ohutu päritolumaa määratlemisel, kolmandate riikide kodanike vastuvõtuprogrammidel, k.a kvootidel, ja integreerimismeetmetel, võib olla mõju teistele liikmesriikidele või kogu ühendusele.Need arengusuundumused õigustavad täielikult ametliku teabemenetluse kasutuselevõtmist liikmesriikide ja komisjoni vahel, mis suurendaks võimalusi teabevahetuseks ja aruteluks varjupaiga ja sisserändevaldkondadega seotud siseriiklike meetmete üle.Komisjon ja Luksemburg nõukogu eesistujariigina saatsid 11. veebruaril 2005 justiits- ja siseministritele kirja varajase hoiatamise süsteemi kehtestamise vajaduse kohta liikmesriikide valitsuste vahel sisserände ja varjupaiga küsimustes, mille tulemuseks oleks liikmesriikide kooskõlastatum lähenemine sisserände- ja varjupaigapoliitikale. Esimene arvamustevahetus kõnealuse süsteemi kehtestamise üle toimus justiits- ja siseküsimuste nõukogu 24. veebruari 2005. aasta istungil. Kõik liikmesriigid pooldasid põhimõtteliselt sellise süsteemi loomist, ja nõukogu võttis 14. aprill 2005. aastal vastu järeldused liikmesriikides rände- ja varjupaigapoliitika eest vastutavate ametiasutuste vahelise teabesüsteemi kasutuselevõtmise kohta, paludes komisjonil esitada ametlik ettepanek õigusaktiks.Komisjon on alati rõhutanud vajadust tugevdada teabevahetust seoses rändenähtustega. Liikmesriigid saavad kavandatavast teabemenetlusest kasu, kuna neil on võimalik saada paremat teavet teiste liikmeriikide poliitika kohta ja parandada omavahelist kooskõlastatust. Korraldades arvamustevahetuse konkreetse siseriikliku meetme eelnõu üle, avaneks liikmesriikidel võimalus juba enne meetme õigusaktina vastuvõtmist teiste liikmesriikide seisukohti tundma õppida. Siseriiklike tegevuspõhimõtete parema kooskõlastamise ning üksteisetundmise ja usalduse kasvu tulemusena muutub ka uute ELi õigusaktide alane läbirääkimisprotsess tõhusamaks.Kavandatavat vastastikust teabemenetlust tuleb vaadelda osana liikmesriikide ja komisjoni vahelistest koostöö- ja teabemehhanismidest ning struktuuridest. Komisjon soovib olemasolevaid süsteeme, struktuure ja teabevõrke ühenduse tasandil lihtsustada ja ühendada, et vähendada nii liikmesriikide kui ka komisjoni enda halduskoormust.2. Ettepaneku valdkonnas olemasolevad sätted-  8. juunil 1988. aastal võttis komisjon vastu otsuse, millega kehtestatakse kolmandate riikide suhtes kohaldatavat migratsioonipoliitikat käsitlev eelneva teatamise ja konsulteerimise kord (EÜT 1988, L 183). Teabe- ja konsulteerimismehhanismi, mis selle otsusega kehtestati, ei ole liikmesriigid kunagi tõhusalt kasutanud. Sisserände- ja varjupaigapoliitikaga seotud uue ühenduse raamistiku tõttu kaotavad kõnealuse komisjoni otsuse sätted kehtivuse.-  Teatavate ühenduse direktiividega[1] seatakse liikmesriikidele kohustus edastada komisjonile oma siseriikliku õiguse nende sätete tekst, mis võetakse vastu kõnealuste direktiividega hõlmatud aladel. Võttes arvesse kõnealuste direktiivide ja kavandatava otsuse ettepaneku alusel edastatava teabe sarnasust, saab jõupingutuste kattumist vältida, kui liikmesriigid kasutavad otsuse ettepanekuga kasutuselevõetavat teabemenetlust eelnimetatud direktiivides sätestatud kohustuste täitmise vahendina.3. KonsulteerimineMitteametlik arutelu eelneva teabe- ja konsultatsioonisüsteemi loomise üle toimus 24. veebruaril 2005. aastal justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungil. Enamik liikmesriike reageeris tunnustavalt eesistuja/komisjoni ühisele ettepanekule kõnealuse süsteemi loomise kohta. Liikmesriikide ekspertide koosolek komisjoni talituste koostatud, ja kavandatava süsteemi põhipunkte sisaldava mitteametliku dokumendi arutamiseks toimus 17. märtsil 2005. aastal Brüsselis.4. Kavandatava meetme kokkuvõteVastastikune teabemenetlus palub liikmesriikidel teavitada teisi liikmesriike ja komisjoni meetmetest, mida nad kavatsevad varjupaiga ja sisserände valdkondades võtta, hiljemalt nende avalikustamisel. Tuleb edastada ainult need meetmed, millel võib olla mõju teistele liikmesriikidele või kogu ühendusele tervikuna. Edastamisele kuuluvad ka teatavad kohtu- ja haldusotsused.Liikmesriikidel, kes ülalnimetatud teabe edastavad, palutakse sellest koostada kommenteeritud kokkuvõte mõnes teises ühenduse ametlikus keeles.Kõnealune teave edastatakse komisjoni hallatava veebipõhise arvutivõrgu kaudu. Veebipõhist arvutivõrku kasutatakse ka selle teabe edastamiseks komisjonile, mida nõutakse eelpool, punktis 2 nimetatud direktiivide kohaselt.Liikmesriigid või komisjon võivad konkreetse meetme kohta lisateavet küsida. Konkreetse siseriikliku meetme üle võib toimuda ka arvamustevahetus arutluse all olevaks meetmeks ettepaneku teinud liikmesriigi, komisjoni ja kõigi teiste osaleda soovivate liikmesriikide osavõtul. Sellise arvamuste vahetamise eesmärk on ühist huvi pakkuvate küsimuste tuvastamine; seepärast ei vii arutelud hääletuseni ega tehta nende tulemusena asjaomasele liikmesriigile mingeid soovitusi.5. Õiguslik alusNõukogu otsuse aluseks on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 66. Alates 1. maist 2004 võetakse kõnealuseid otsuseid Nice'i lepingu artiklile 67 lisatud protokolli kohaselt vastu nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega ja konsulteerides Euroopa Parlamendiga.Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotist ei kohaldata Ühendkuningriigi ja Iirimaa suhtes, välja arvatud juhul, kui liikmesriigid peaksid vastavalt asutamislepingutele lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitlevas protokollis sätestatud menetlusele otsustama teistmoodi. IV jaotist ei kohaldata asutamislepingutele lisatud Taani seisukohta käsitlevast protokollist tulenevalt ka Taani suhtes.6. SubsidiaarsusSubsidiaarsuspõhimõtte kohaselt ei ole liikmesriikidel võimalik piisaval määral saavutada kavandatava meetme eesmärki, milleks on vastastikune teabe- ja arvamustevahetus siseriiklike varjupaiga- ja sisserändemeetmete kohta, ja seega on nimetatud eesmärk kavandatava meetme mõju silmas pidades paremini saavutatav ühenduse tasandil.Ühiste õigusaktide edukus varjupaiga- ja sisserändevaldkondades sõltub liikmesriikidevahelise tegevuse kooskõlastatusest. Kõnealuseks kooskõlastatuseks on vaja selliseid uusi vahendeid, nagu on pandud ette käesolevas otsuses. Uus menetlus teeb võimalikuks liikmesriikide ja komisjoni vahelise teabe- ja arvamustevahetuse, mis ei saa toimuda ainult siseriiklikul tasandil. Kui liikmesriigid ei teavita üksteist oma varjupaiga- ja sisserändepoliitika arengutest, on oht, et erinevate ja isegi vastuoluliste tegevuspõhimõtete tulemuseks on moonutused rändevoogudes, k.a seoses varjupaigataotlejatega, ja see olukord kahjustaks liikmesriikide võimet kõnealustes valdkondades ühiseid eesmärke saavutada.7. ProportsionaalsusKäesolev ettepanek piirdub liikmesriikide ja komisjoni vahelise vastastikuse teabevahetuse tõhustamisega seoses liikmesriikide meetmetega varjupaiga ja sisserände valdkondades.Kavandatav süsteem ei aseta liikmesriikidele ebaproportsionaalselt suuri kohustusi, kuna nende peamine kohustus on dokumentide paigutamine käesoleva otsusega kasutuselevõetavasse veebipõhisesse süsteemi. Juhul kui toimub arvamustevahetus mõne siseriikliku meetme üle, on liikmesriigi ainus kohustus saata arutluskoosolekule oma esindaja, kes annaks üksikasjalikke selgitusi siseriikliku meetme kohta ja kuulaks ära teiste liikmesriikide arvamuse.Rahalised kohustused on seejuures minimaalsed, kuna arutelud kavandatava meetme üle ühendatakse komisjoni nõuanderühmade teiste kohtumistega, vähendades seeläbi liikmesriikide reisi- ja majutuskulusid. Komisjoni üldeesmärk on kavandatava nõukogu otsusega lihtsustada olemasolevaid struktuure liikmesriikidevaheliseks koostööks varjupaiga ja sisserände valdkondades.Teabesüsteemi hakkab haldama komisjon, kasutades olemasolevat IDA telemaatilist võrku, mis võimaldab eraldiseisvate sidekanalite loomist minimaalse kuluga ja ilma märkimisväärse investeeringuta.2005/0204 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSvastastikuse teabemenetluse kasutuselevõtmise kohta seoses liikmesriikide meetmetega varjupaiga ja sisserände valdkondadesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 66,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:(1) 4. novembril 2004. aastal kinnitas Euroopa Ülemkogu mitmeaastase programmi, mida tuntakse Haagi programmi nime all, et tugevdada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, töötades alates 1. maist 2004 välja ühise varjupaiga-, rände-, viisa- ja piiripoliitika teise etapi, mille aluseks on liikmesriikidevaheline tihedam koostöö ja parem teabevahetus.(2) Ühtse varjupaiga- ja sisserändepoliitika arengu tulemusena on pärast Amsterdami lepingu jõustumist suurenenud liikmesriikide poliitika seotus kõnealustes valdkondades. Seepärast on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamise jaoks oluline läheneda siseriiklikele tegevuspõhimõtetele kooskõlastatumalt.(3) 14. aprilli 2005. aasta kohtumisel vastu võetud järeldustes nõudis justiits- ja siseküsimuste nõukogu liikmesriikides rände- ja varjupaigapoliitika eest vastutavate ametiasutuste vahelise vastastikuse teabesüsteemi loomist, mis on tingitud vajadusest edastada teavet meetmete kohta, millel on tõenäoliselt märkimisväärne mõju mitmetele liikmesriikidele või kogu Euroopa Liidule, ja võimaldaks arvamuste vahetamist liikmesriikide ja komisjoni vahel, ükskõik kumma palvel.(4) Teabemenetlus peaks põhinema solidaarsusel, läbipaistvusel ja vastastikusel usaldusel.(5) Tõhususe ja kättesaadavuse huvides peaks siseriiklike varjupaiga- ja sisserändemeetmetega seotud teabemenetluse keskse osa moodustama veebipõhine arvutivõrk.(6) Ühendus on vastu võtnud teatavad direktiivid varjupaiga ja sisserände valdkonnas, mis nõuavad liikmesriikidelt, et nad edastaksid komisjonile nende siseriikliku õiguse sätete teksti, mida nad võtavad vastu kõnealuste direktiivide reguleerimisalas lisaks rakendusmeetmetele. Et lihtsustada halduskorda, peaks liikmesriikidel olema võimalik edastada sellist teavet käesoleva otsusega kasutuselevõetava arvutivõrgu teel.(7) Kuna liikmesriikidel ei ole võimalik piisaval määral saavutada käesoleva otsuse eesmärke, mis seisnevad on turvalises teabevahetuses ja konsulteerimises liikmesriikide vahel, ning seda on kavandatava meetme tõttu parem teha ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(8) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Sisu ja reguleerimisalaKäesoleva otsusega kehtestatakse vastastikune teabevahetusmenetlus seoses liikmesriikide meetmetega varjupaiga ja sisserände valdkondades, kasutades veebipõhist arvutivõrku ja võimaldades arvamuste vahetamist kõnealuste meetmete üle.Artikkel 2Edastatav teave1. Liikmesriigid edastavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele järgnevad meetmed, mida nad kavatsevad võtta varjupaiga ja sisserände valdkondades, juhul kui need meetmed võivad mõjutada teisi liikmesriike või kogu ühendust:a) eelnõud hiljemalt siis, kui need esitatakse vastuvõtmiseks; ningb) rahvusvaheliste kokkulepete projektid hiljemalt siis, kui need parafeeritakse.2. Liikmesriigid edastavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele:a) lõike 1 punktis a osutatud meetmete tekstid nende vastuvõtmise ajal või vahetult pärast seda;b) lõike 1 punktis b osutatud meetmete lõplikud tekstid, siis kui liikmesriik avaldab nõusolekut siduda end sellise meetmega või vahetult pärast seda.3. Liikmesriigid edastavad komisjonile ja teistele liikmesriikidele järgmised otsused, kui neil võib olla mõju teistele liikmesriikidele või kogu ühendusele:a) kohtute lõppotsused, millega kohaldatakse või tõlgendatakse siseriikliku õiguse meetmeid varjupaiga ja sisserände valdkondades, nende vastuvõtmise ajal või vahetult pärast seda; ningb) haldusotsused varjupaiga ja sisserände valdkondades nende vastuvõtmisel või vahetult pärast seda.4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed ja lõikes 3 osutatud otsused, millele on viidatud lõikes 3, edastatakse komisjonile ja teistele liikmesriikidele artiklis 4 („arvutivõrk“) osutatud arvutivõrgu teel.5. Komisjon ja liikmesriigid võivad küsida lisateavet teise liikmesriigi konkreetse meetme või otsuse kohta, mis on edastatud arvutivõrgu abil. Sellisel juhul teeb asjaomane liikmesriik asjaomast meedet või otsust käsitleva lisateabe kättesaadavaks kahe nädala jooksul pärast arvutivõrgu abil esitatud taotlust. Lisateave tehakse komisjonile ja teistele liikmesriikidele kättesaadavaks arvutivõrgu abil.6. Iga liikmesriik peab tagama, et iga arvutivõrgu kaudu edastatava meetme või otsuse teksti kokkuvõte on kättesaadav ka mõnes teises ühenduse ametlikus keeles. Kõnealune kokkuvõte sisaldab vähemalt asjaomase meetme või otsuse eesmärke ja reguleerimisala, selle põhisätteid ja hinnangut mõju kohta teistele liikmesriikidele või kogu ühendusele.Artikkel 3Kohustus anda teavet vastavalt olemasolevatele direktiivideleKui liikmesriikidel on kohustus teavitada komisjoni oma siseriikliku õiguse sätetest, mida nad võtavad asutamislepingu artiklil 63 põhinevate direktiivide reguleerimisalas, tuleb kõnealused kohustused lugeda täidetuks, kui teave on arvutivõrgu abil edastatud.Artikkel 4Arvutivõrk1. Vastavalt käesolevale otsusele on teabevahetuseks ette nähtud arvutivõrk veebipõhine.2. Komisjon vastutab arvutivõrgu arendamise ja haldamise eest, kaasa arvatud võrgu struktuur ja sisu ning juurdepääs sellele. Võrk hõlmab asjakohaseid meetmeid, mis kindlustavad konfidentsiaalsuse.3. Arvutivõrgu loomiseks kasutab komisjon praktikas olemasolevat tehnilist platvormi, milleks on üleeuroopaline telemaatiline arvutivõrk haldusüksustevaheliseks andmevahetuseks.4. Liikmesriik võimaldab juurdepääsu arvutivõrgule vastavalt komisjoni vastuvõetud meetmete lõikele 2.5. Liikmesriigid määravad kindlaks siseriiklikud kontaktpunktid, kus on olemas juurdepääs arvutivõrgule, ja teatab neist komisjonile.Artikkel 5Arvamuste vahetamine1. Komisjon võib nii omal algatusel kui ka liikmesriigi soovil korraldada liikmesriikide ekspertide vahel arvamustevahetuse käesoleva otsuse artiklite 2 ja 3 kohaselt edastatud siseriikliku meetme üle . Liikmesriik, kelle meedet arutatakse on kõigil arvamustevahetustel esindatud.2. Arvamuste vahetamise eesmärk on ühist huvi pakkuvate küsimuste tuvastamine.Artikkel 6Hindamine ja läbivaatamineKomisjon hindab süsteemi toimimist kolm aastat pärast käesoleva otsuse jõustumist ja korrapäraselt ka pärast seda.Komisjon annab käesoleva otsuse kohaldamise kohta korrapäraselt aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning teeb vajaduse korral parandusettepanekuid.Artikkel 7JõustumineKäesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 8AdressaadidKäesolev otsus on vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingule adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT1. NAME OF THE PROPOSAL :Proposal for a Council Decision on the establishment of a mutual information procedure on Member States’ measures in the areas of asylum and immigration2. ABM / ABB FRAMEWORKPolicy Area(s) concerned and associated Activity/Activities:18 03 Immigration and asylum policy3. BUDGET LINES3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B..A lines)) including headings :N/A3.2. Duration of the action and of the financial impact:The proposed legal instrument does indicate neither duration nor revision period. Application of the instrument should start in 2007.3.3. Budgetary characteristics ( add rows if necessary ) :N/ABudget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective ||Year n |Year n+1 |Year n+2 |Year n+3 |Year n+4 |Year n+5and later |TOTAL | |XX 01 02 11 01 – Missions | | | | | | | | |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.324 | |XX 01 02 11 03 – Committees[15] | | | | | | | | |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations | | | | | | | | |XX 01 02 11 05 - Information systems | | | | | | | | | 2. Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) | | | | | | | | | 3. Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line)| | | | | | | | | Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | 0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.054 |0.324 | |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amount4 meetings for exchange of views on national measures * 27 MS * 500 €[1] – nõukogu direktiivi 2001/40/EÜ artikli 8 lõige 2 [väljasaatmise otsuste vastastikune tunnustamine]– nõukogu direktiivi 2001/51/EÜ artikli 7 lõige 3 [ Schengeni kokkuleppe artikli 26 sätete täiendamine]– nõukogu direktiivi 2001/55/EÜ artikli 27 lõi敧㈠ge 2 [ajutine kaitse]– nõukogu direktiivi 2002/90/EÜ artikli 4 lõige 2 [ebaseaduslik piiriületamine]– nõukogu direktiivi 2003/110/EÜ artikli 10 lõige 2 [abi õhuteed pidi väljasaatmisel]– nõukogu direktiivi 2003/9/EÜ artikli 26 lõige 2 [nõuded varjupaigaotsijate vastuvõtmiseks]– nõukogu direktiivi 2004/83/EÜ artikli 38 lõige 2 [kvalifikatsioonidirektiiv]– nõukogu direktiivi 200x/xx/EÜ artikli 19 lõige 2 [teadustöötajate direktiiv, mida ei ole veel ametlikult vastu võetud]– nõukogu direktiivi 200x/xx/EÜ artikkel 43 [varjupaigamenetlused, mida ei ole veel ametlikult vastu võetud][2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.[5] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.[6] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.[7] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.[8] Additional columns should be added if necessary i.e. if the duration of the action exceeds 6 years[9] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point[10] As described under Section 5.3[11] Cost of which is NOT covered by the reference amount[12] Cost of which is NOT covered by the reference amount[13] Cost of which is included within the reference amount[14] Reference should be made to the specific legislative financial statement for the Executive Agency(ies) concerned.[15] Specify the type of committee and the group to which it belongs.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.2.2016
            COM(2016) 91 final
            2016/0055(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               SELETUSKIRI

               Lisatud ettepanek kujutab endast õiguslikku vahendit ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimiseks, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (edaspidi „protokoll”).

               Vastavalt Horvaatia ühinemisaktile ühineb Horvaatia rahvusvaheliste lepingutega, mille Euroopa Liit ja selle liikmesriigid on alla kirjutanud või sõlminud, asjaomastele lepingutele lisatavate protokollide kaudu.

               Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitlevale partnerlus- ja koostöölepingule (edaspidi „leping”) kirjutati alla 11. oktoobril 2004 Brüsselis ja see jõustus 1. oktoobril 2010.

               Vastavalt nõukogu ... otsusele ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli allakirjutamise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel ja selle ajutise kohaldamise kohta , et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, kirjutati protokollile alla [koht] [kuupäev].

               Ettepaneku kohase protokolliga inkorporeeritakse Horvaatia Vabariik lepingu osaliseks ja kohustatakse Euroopa Liitu looma lepingu autentse versiooni horvaadi keeles.

               Komisjon palub nõukogul protokolli Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmida.

               Euroopa Parlamendil palutakse anda protokollile oma nõusolek.

               2016/0055 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel, et võtta arvesse
                  Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 207 ja 209 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemisakti, eriti selle artikli 6 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokollile on alla kirjutatud vastavalt nõukogu otsusele .../.../EL,
                  1
                et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga („protokoll”), tingimusel et kõnealune protokoll sõlmitakse.

               (2)Protokolli sõlmimine toimub eraldi menetluse korras seoses Euroopa Aatomienergiaühenduse pädevusse kuuluvate küsimustega.

               (3)Protokoll tuleks heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokoll, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, kiidetakse Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel heaks
                  2
               .

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja määrab isiku, kes on volitatud esitama Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel protokolli artikli 4 lõikes 1 sätestatud teate.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu otsus .../.../EL, kuupäev, ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli allakirjutamise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel ja selle ajutise kohaldamise kohta, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (ELT L ...).

                     (2)
                  Protokolli tekst on avaldatud ELT ... koos otsusega selle allakirjutamise kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.2.2016
            COM(2016) 91 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               ÜHELT POOLT
                  EUROOPA ÜHENDUSTE JA NENDE LIIKMESRIIKIDE
                  NING TEISELT POOLT TADŽIKISTANI VABARIIGI VAHELISE
                  PARTNERLUSE LOOMIST KÄSITLEVA
                  PARTNERLUS- JA KOOSTÖÖLEPINGU PROTOKOLL,
                  ET VÕTTA ARVESSE

               HORVAATIA VABARIIGI ÜHINEMIST

               EUROOPA LIIDUGA

               BELGIA KUNINGRIIK,

               BULGAARIA VABARIIK,

               TŠEHHI VABARIIK

               TAANI KUNINGRIIK,

               SAKSAMAA LIITVABARIIK,

               EESTI VABARIIK,

               IIRIMAA,

               KREEKA VABARIIK,

               HISPAANIA KUNINGRIIK,

               PRANTSUSE VABARIIK,

               HORVAATIA VABARIIK,

               ITAALIA VABARIIK,

               KÜPROSE VABARIIK,

               LÄTI VABARIIK,

               LEEDU VABARIIK,

               LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK,

               UNGARI,

               MALTA VABARIIK,

               MADALMAADE KUNINGRIIK,

               AUSTRIA VABARIIK,

               POOLA VABARIIK,

               PORTUGALI VABARIIK,

               RUMEENIA,

               SLOVEENIA VABARIIK,

               SLOVAKI VABARIIK,

               SOOME VABARIIK,

               ROOTSI KUNINGRIIK,

               SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK,

               kes on Euroopa Liidu lepingu, Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu osalised, edaspidi „liikmesriigid”,

               EUROOPA LIIT (edaspidi „liit”) ja

               EUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUS

                  ühelt poolt

               NING

               TADŽIKISTANI VABARIIK

                  teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

                  ARVESTADES, et 11. oktoobril 2004 kirjutati Luxembourgis alla partnerlus- ja koostöölepingule, millega luuakse partnerlus ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahel;

               ARVESTADES, et lepingule Horvaatia Vabariigi ühinemise kohta Euroopa Liiduga kirjutati alla 9. detsembril 2011 Brüsselis;

               ARVESTADES, et vastavalt Horvaatia Vabariigi ühinemistingimusi ning Euroopa Liidu lepingus, Euroopa Liidu toimimise lepingus ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingus tehtavaid muudatusi käsitleva akti artikli 6 lõikele 2 lepitakse Horvaatia Vabariigi ühinemine lepinguga kokku kõnealuse lepingu protokolli sõlmimise teel;

               VÕTTES ARVESSE Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga 1. juulil 2013,

               ON KOKKU LEPPINUD järgmises:

               ARTIKKEL 1

               Käesolevaga ühineb Horvaatia Vabariik lepinguosalisena partnerlus- ja koostöölepinguga, millega luuakse partnerlus ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahel. Horvaatia Vabariik võtab samal viisil nagu teisedki liidu liikmesriigid vastu ja teadmiseks samal kuupäeval allakirjutatud lõppaktile lisatud lepingu, ühisdeklaratsioonide, deklaratsioonide ja kirjavahetuse teksti.

               ARTIKKEL 2

               Liit edastab mõistliku aja jooksul pärast protokolli parafeerimist liikmesriikidele ja Tadžikistani Vabariigile lepingu horvaadikeelse teksti. Protokolli horvaadikeelne versioon on autentne samadel tingimustel kui bulgaaria-, eesti-, hispaania-, hollandi-, inglis-, itaalia-, kreeka-, leedu-, läti-, malta-, poola-, portugali-, prantsus-, rootsi-, rumeenia-, saksa-, slovaki-, sloveeni-, soome-, taani-, tšehhi-, ungari- ja tadžikikeelne tekst, tingimusel et protokoll jõustub.

               ARTIKKEL 3

               Käesolev protokoll on lepingu lahutamatu osa.

               ARTIKKEL 4

               1.
                     Lepinguosalised kiidavad käesoleva protokolli heaks oma kehtiva korra kohaselt. Lepinguosalised teavitavad üksteist selleks vajalike menetluste lõpuleviimisest. Heakskiitmiskirjad antakse hoiule Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaati.

               2.
                     Käesolev protokoll jõustub viimase heakskiitmiskirja hoiuleandmisele järgneva kuu esimesel päeval.

               ARTIKKEL 5

               Käesolev protokoll on koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi, ungari ja tadžiki keeles, kusjuures kõik nimetatud tekstid on võrdselt autentsed.

               SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad

               protokollile alla kirjutanud.

               [Koht], [kuupäev]

               EUROOPA LIIDU, EUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUSE JA LIIKMESRIIKIDE NIMEL

               TADŽIKISTANI VABARIIGI NIMEL


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0360

Eelnõu EMP ühiskomitee otsus millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu protokolli 31koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust - Ühenduse ühise seisukoha eelnõu  /* SEK/2005/0360 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 17.3.2005SEK(2005) 360 lõplikEelnõuEMP ÜHISKOMITEE OTSUSmillega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu protokolli 31koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust- Ühenduse ühise seisukoha eelnõu -(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. EMP lepingu protokoll 31 sisaldab teatavaid sätteid ühenduse ja EMP EFTA riikide vahelise koostöö kohta väljaspool nelja vabadust.2. Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõuga, mis hõlmab Euroopa Parlamendi ja komisjoni 21. juuli 2004. aasta otsust nr 593/2004/EÜ, muudetakse protokolli 31, et laiendada koostööd ettevõtteid ja etttevõtlust ning väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid (VKEsid) hõlmavas valdkonnas alates 1. jaanuarist 2005. Otsusega nr 593/2004/EÜ muudetakse nõukogu otsust 2000/819/EÜ ettevõtteid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid (VKEsid) käsitleva mitmeaastase programmi kohta (2001-2005), mis on juba lepingusse inkorporeeritud.3. EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõike 3 punktis b nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepanekul selliste otsuste suhtes vastu ühenduse seisukoha.4. EMP ühiskomitee otsuse eelnõu esitatakse heakskiitmiseks nõukogule ja seejärel esitab komisjon nii kiiresti kui võimalik ühenduse seisukoha EMP ühiskomitees.EelnõuEMP ÜHISKOMITEE OTSUSmillega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu protokolli 31koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadustEMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi „leping“, eriti selle artikleid 86 ja 98,ning arvestades järgmist:1.  Lepingu protokolli 31 on muudetud EMP ühiskomitee …[kuupäev] otsusega nr …/….[1]2.  On asjakohane laiendada lepinguosaliste koostööd nii, et see hõlmaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. juuli 2004. aasta otsust nr 593/2004/EÜ, millega muudetakse nõukogu otsust 2000/819/EÜ ettevõtteid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid (VKEsid) käsitleva mitmeaastase programmi kohta (2001–2005).[2]3.  Seetõttu tuleks muuta lepingu protokolli nr 31, et kõnealune laiendatud koostöö saaks alata 1. jaanuarist 2005,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu protokolli 31 artikli 7 lõike 5 seitsmendale taandele (nõukogu otsus 2000/819/EÜ) lisatakse järgmine alltaane:„- 32004 D 0593 : Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 593/2004/EÜ, 21. juuli 2004 (ELT L 268, 16.8.2004, lk 3).“Artikkel 2Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast EMP ühiskomitee viimast teavitamist vastavalt lepingu artikli 103 lõikele 1. *Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2005.Artikkel 3Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP-osas ja EMP-kaasandes.Brüssel,EMP ühiskomitee nimeleesistujaEMP ühiskomiteesekretärid [1] ELT L …[2] ELT L 268, 16.8.2004, lk 3.* [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.]