				|

		52013PC0860

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS makromajandusliku finantsabi andmise kohta Tuneesia Vabariigile /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
·      Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
2011. aasta
revolutsioonile järgnenud riigisisesed rahutused, piirkondlik ebastabiilsus
(eelkõige sõda Liibüas) ja kehv rahvusvaheline keskkond, eriti euroalal,
millega Tuneesial on tihedad kaubandus- ja finantssidemed, on Tuneesia
majandust negatiivselt mõjutanud. 2011. aastal oli majanduslangus ja hoolimata
mõõdukast taastumisest 2012. aastal, mil turism ja välismaised
otseinvesteeringud elavnesid ja majandusaktiivsus kiirenes, püsib makromajanduslik
olukord väga haavatav. Eelarve ja maksebilansi seisund on üsna palju
halvenenud ning tekitanud märkimisväärse rahastamisvajaduse.
Pärast president Ben Ali võimult kukutamist 2011.
aasta 14. jaanuaril on riik aga teinud demokraatlike mehhanismide kehtestamise
poole liikumisel olulisi samme, sealhulgas vabade valimiste korraldamine ja
riigi põhiseadusliku kogu asutamine. Kuigi poliitiline üleminek ei ole kulgenud
raskuste või ebastabiilsuseta, peaks selle protsessiga kaasnema uue põhiseaduse
heakskiitmine ja uute valimiste korraldamine 2014. aasta esimesel poolel.
Eelneva taustal
jõudsid Tuneesia ametiasutused 2013. aasta aprilli keskpaigas Rahvusvahelise
Valuutafondiga (IMF) kokkuleppele 1,75 miljardi USA dollari suuruses (400
% kvoodist) 24kuulises tugilaenus, mille IMFi juhatus kiitis heaks
juunikuus. Tugilaenu eesmärk on toetada valitsuse majandusreformide kava,
vähendada majanduslikku haavatavust ja edendada jätkusuutlikku ja kaasavat
majanduskasvu.
Selles kontekstis
küsis Tuneesia valitsus 2013. aasta 28. augustil ELilt 500 miljoni euro
suurust makromajanduslikku finantsabi, sealhulgas tagastamatut abi ehk
toetust (vt taotluskiri lisas). Euroopa Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja
nõukogule ettepaneku anda Tuneesia Vabariigile makromajanduslikku finantsabi maksimaalselt
250 miljoni euro ulatuses. Abi antaks keskmise tähtajaga laenude
vormis; toetuse osa ei ole kavas anda, sest Tuneesia ei vasta makromajandusliku
finantsabi toetuse osa saamise kriteeriumidele.
Kavandatud ELi
makromajanduslik finantsabi aitaks Tuneesial IMFi programmi raames katta osa
aastate 2014–2015 välisrahastamise vajadustest, mis on 3,0 miljardit USA
dollarit. See vähendaks majanduse lühiajalist haavatavust seoses
maksebilansi ja eelarvega, toetades IMFi ja Maailmapangaga kokku lepitud
kohandamis- ja reformiprogramme ning reforme, mis on kokku lepitud ELi
eelarvetoetuse meetmete alusel, eelkõige riigi ülesehitamise lepingu (Programme
d’Appui à la Relance, PAR) alusel, mida rahastatakse osaliselt ELi
programmist partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuseks (SPRING).
Kavandatud
makromajanduslik finantsabi on kooskõlas G8 Deauville’i partnerlusalgatuse
eesmärkidega ja Euroopa uue naabruspoliitika suundadega. See annaks piirkonna
teistele riikidele signaali selle kohta, et EL on valmis majanduslikult raskel
ajal toetama riike, kes on alustanud poliitiliste reformide elluviimist.
Sellega seoses leiab
komisjon, et poliitilised ja majanduslikud eeltingimused kavandatud suuruse ja
laadiga makromajandusliku finantsabi andmiseks on täidetud.
·      Üldine taust
Pärast sügavat
majanduslangust 2011. aastal, mil majanduskasv aeglustus riigisiseste
poliitiliste rahutuste ja Liibüa konflikti tõttu 1,9 %, algas 2012. aastal
ebasoodsast rahvusvahelisest ja riigisisesest keskkonnast hoolimata mõõdukas
taastumine ja reaalse SKP kasv kiirenes peamiselt tänu turismi ja
välismaiste otseinvesteeringute elavnemisele hinnanguliselt 3,6 %ni. Kuigi
töötleva tööstuse sektori aktiivsus ja turism olid 2013. aasta keskpaigaks
paljutõotavalt elavnenud, on majandusaktiivsust kahandanud poliitiline
ummikseis, oodatust aeglasem majanduskasv ELis (Tuneesia peamine
kaubanduspartner) ja tärkava turumajandusega riikides ning halb saak. IMF
korrigeeris hiljuti 2013. aasta SKP kasvu prognoosi 4 %-lt 3 %-le. 2014. aasta
majanduskasvu prognoosi on ka allapoole korrigeeritud, 4,5 %-lt 3,7 %-le,
ning riigisisest poliitilist olukorda peegeldavad suured riskid, et
majanduskasv osutub prognoositust väiksemaks.
Tööpuudus on endiselt põhiprobleem: tööpuuduse määr, mis oli enne revolutsiooni 13,5 %,
oli 2013. aasta juuni lõpus 15,9 % ning on eriti suur noorte ja naiste
hulgas. Alates 2012. aasta algusest on esinenud inflatsioonisurve, mis
tuleneb põhiliselt reguleeritud energiahindade ja toiduainete hindade kasvust.
Septembriks oli inflatsioon aeglustunud aga 5,7 %ni (põhiinflatsioon 4,4 %ni)
ja peaks edaspidi püsima stabiilselt selle taseme juures.
Rahapoliitika oli 2011. aastal ja 2012. aasta esimestel kuudel toetav, arvestades et
SKP lõhe oli suur ja põhiinflatsioon suhteliselt stabiilne. Kui inflatsioon
hakkas kiirenema ning maksebilansi ja eelarve seisund halvenes veelgi, võttis
Tuneesia keskpank mõningaid karmistamismeetmeid, tõstes oma intressimäära
alates 2012. aasta augustist 50 baaspunkti võrra (4 %ni).
Riigi rahandusega seoses on IMFi programmis ette nähtud eelarve tagasihoidlik
kohandamine 2013. aastal, mil eelarvepuudujääk peaks kasvama 7,3 %ni
SKPst, kajastades üldjoontes pankade kavandatud rekapitaliseerimisega seotud
kulusid ja võlgade tagasimaksmist. Viimase aja suundumused viitavad aga
sellele, et ilma uute meetmeteta kaldutakse eelarve-eesmärkidest
märkimisväärselt kõrvale (kui parandusmeetmeid ei võeta, kujuneb
eelarvepuudujäägiks prognoosi järgi 8,4 % SKPst). Eelarve seisundi
halvenemise 2013. aastal peaks nagu eelmisel aastalgi osaliselt tasakaalustama avaliku
sektori investeeringute madalam tase.
Selleks et
saavutada kavandatud eelarve-eesmärk 6,4 % SKPst, kutsub IMF üles tegema 2014.
aastal täiendavaid kohandusi ligikaudu 2 protsendipunkti ulatuses SKPst.
Parandusmeetmed sisaldavad tõenäoliselt energiatariifide kohandamist ja samal
ajal paremini suunatud sotsiaalse turvavõrgu arendamist, avaliku sektori
palgakulude (moodustavad ligikaudu 13 % SKPst ja 60 % tuludest) üle
kontrolli suurendamist, aktsiiside tõstmist ja avaliku sektori kulutuste
tõhususe parandamise meetmeid. Lisaks tuleks finantssektori
rekapitaliseerimisvajadusi korralikult eelarvedokumendis kajastada.
Valitsemissektori võlg oli 2012. aastal 44 % SKPst, kuid peaks käesoleva aasta
lõpuks veidi suurenema – 45,3 %ni SKPst – ja ulatuma 2014. aastal 49,5 %ni
SKPst. Võla teenindamine püsib hallataval tasemel ja on 6 % kõikidest
eelarvelistest kuludest.
Arvestades seda,
et majanduskasv kiirenes terve 2012. aasta jooksul maailma (eelkõige ELi) tagasihoidliku
nõudluse tingimustes ja et toormehinnad püsisid kõrged, suurenes jooksevkonto
puudujääk 8,1 %ni SKPst. 2013. aastal on puudujääk veelgi kasvanud ja
ulatub viimaste prognooside järgi ligikaudu 8,3 %ni SKPst. IMFi programmi
eesmärk oli aga 7,5 % SKPst. Lisaks on välismaiste otseinvesteeringute
sissevool olnud 2013. aastal seni ligikaudu 40 % väiksem kui IMFi programmis
algselt eeldati. Ametliku abi väljamaksed on samuti kavandatust tunduvalt
väiksemad. Rahastamise vähesuse ja jooksevkonto kavandatust suurema puudujäägi
tõttu on Tuneesial 2013. aasta maksebilansis märkimisväärne puudujääk
(ligikaudu 750 miljonit USA dollarit), mida võib aga aidata vähendada
võimalik laen Katarilt. IMF eeldab, et olukorda parandab välisvaluutareservide
kahanemine 600 miljoni USA dollari võrra võrreldes programmi esialgse
eesmärgiga ja avaliku sektori investeeringute (milles impordil on suur
osatähtsus) edasine kahanemine.
Ametlikud
välisvaluutareservid, mis 2012. aastal osaliselt taastusid, hakkasid 2013.
aasta alguses kiiresti vähenema. 2013. aasta oktoobri lõpuks oli nende maht 6,9 miljardit
USA dollarit, mis kattis ainult 104 päeva impordi. 2013. lõpus peaks nende maht
olema 7,5 miljardit USA dollarit; see tähendab, et 2013. aasta toimus 1,1 miljardi
USA dollari suurune kahanemine, kuigi algselt oli eesmärgiks seatud 400 miljoni
USA dollari suurune aastakasv. Dinaari nominaalne tegelik vahetuskurss on
pärast revolutsiooni langenud ligikaudu 12 % ja alates 2013. aasta
algusest ligikaudu 6 %.
2011. aasta kriis mõjutas negatiivselt mitut
olulist panka, eelkõige riiklikke panku, mida kannatada saanud turismisektor
mõjutas rohkem. See ajendas Tuneesia keskpanka pakkuma 2012. aastal
kommertspankadele märkimisväärses koguses likviidsust, selleks et aidata neil
katta oma refinantseerimisvajadusi, kuid likviidsussüste on hakatud juba
järk-järgult vähendama. IMFiga kokku lepitud programmi raames kavatsevad
ametiasutused kriisist mõjutatud pankade rekapitaliseerimist ja
rehabiliteerimist jätkata.
Peale pangandussüsteemi restruktureerimise ja
tugevdamise vajaduse on struktuurireformidega seotud põhiliste probleemide
hulgas veel tööpuuduse vähendamine ja samal ajal tööjõus osalemise määra
tõstmine (eelkõige naiste puhul), sissetulekute erinevuste ja piirkondlike
erinevuste vähendamine, rannikul asuva madala lisandväärtusega eksporditööstuse
arengule liigse tuginemise vähendamine ning ebatõhusa hinnatoetuste süsteemi
reformimine ja samal ajal sotsiaalse turvavõrgu tugevdamine.
Nagu märgitud, kiitis IMFi juhatus 2013. aasta
7. juunil heaks 1,75 miljardi USA dollari suuruse (400 % Tuneesia kvoodist)
kaheaastase tugilaenu. IMFi programmi põhieesmärk on i) säilitada
makromajanduslik stabiilsus osaliselt struktuurireformide elluviimise ja
pankade valikulise rekapitaliseerimise kaudu; ii) toetada kaasavat
majanduskasvu; iii) vähendada välist haavatavust ning iv) parandada
investorite ja rahastajate usaldust.
Korrigeeritud
prognoosid viitavad märkimisväärsetele maksebilansi vajadustele aastatel 2014–2015,
arvestades et välisrahastuse puudujääk on kokkuvõttes hinnanguliselt 4,4 miljardit
USA dollarit. Rahastuse puudujääk tuleneb laias laastus kahest tegurist:
jooksevkonto püsivalt suurest puudujäägist ja vajadusest kasvatada aastatel 2014–2015
välisvaluutareserve. Tugilaenu ja Maailmapanga arengupoliitika laenu alusel
tehtud väljamakseid arvesse võtmata on Tuneesia välisrahastuse puudujääk
kõnealusel ajavahemikul 3,0 miljardit USA dollarit. Kavandatud ELi
makromajanduslik finantsabi aitaks katta aastate 2014–2015 välisrahastuse
puudujäägist umbes 10,8 %.
·      Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Puuduvad.
·      Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Euroopa Liit soovib
arendada Tuneesiaga tihedaid suhteid ja toetada Tuneesia majanduslikke ja
poliitilisi reforme. 1995. aastal sai Tuneesiast esimene Vahemere
lõunapiirkonna riik, kes sõlmis ELiga assotsieerimislepingu. See leping on
jätkuvalt kahepoolse koostöö õiguslik alus. Kahepoolseid suhteid on veelgi
tugevdatud ELi naabruspoliitikaga, muu hulgas võttes vastu viieaastased Euroopa
naabruspoliitika tegevuskavad, millega kehtestati koostöö strateegilised
eesmärgid ja millest viimane hõlmab aastaid 2013–2017. Tuneesia on ka Vahemere
Liidu liige. Majandussidemed ELiga on olulised. Valdav osa Tuneesia
kaubavahetusest toimub ELiga. 2012. aastal pärines 59,3 % Tuneesia
impordist EList ja 68,1 % Tuneesia ekspordist oli suunatud ELi. Tuneesia
sõltub palju EList ka välismaiste otseinvesteeringute, muude finantsvoogude,
rahaülekannete ja sissetuleva turismi osas. 2008. aastal viis Tuneesia lõpule
tööstustoodangu tariifide kaotamise, saades seega esimeseks Vahemere piirkonna
riigiks, kes sõlmis ELiga vabakaubanduslepingu. EL on pakkunud Tuneesiale
võimalust pidada läbirääkimisi põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu
üle eesmärgiga anda Tuneesiale täielik juurdepääs ELi ühtsele turule, kuid
läbirääkimised ei ole veel alanud.
ELi makromajandusliku
finantsabiga täiendataks kokkuvõttes 445 miljoni euro suurust toetust, mis on
antud Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi ja SPRINGi raames, ja eelkõige
tingimusi PAR III paketis, milles EL osaleb. Kahe kõnealuse programmi
rakendamisel tagatakse ulatuslik kooskõlastamine, sest tegemist on üksteist
täiendavate ja tõhustavate programmidega. Kavandatava makromajandusliku
finantsabiga pakutakse lühiajalist maksebilansi tuge, riigi ülesehitamise
lepinguga toetatakse aga majandusliku ja poliitilise juhtimise meetmete abil
demokraatiale ülemineku lõpuleviimist. ELi makromajanduslik finantsabi, mis
toetab asjakohase makromajanduspoliitika raamistiku ja struktuurireformide
vastuvõtmist Tuneesia ametiasutuste poolt, suurendaks ELi muude
finantsinstrumentide abil toimuva osalemise lisandväärtust ja tulemuslikkust.
Lisaks täiendaks see rahvusvaheliste finantseerimisasutuste, kahepoolsete
rahastajate ja ELi teiste finantseerimisasutuste eraldatud vahendeid, aidates
seega parandada kriisi järel rahvusvaheliste rahastajate kogukonna kokku
lepitud finantstoetuse paketi üldist tulemuslikkust.
Kokkuvõttes võib öelda,
et kuigi Tuneesial on täieliku demokraatia poole liikumisel olnud raskusi ja
püsib suur ebakindlus, on riik teinud märkimisväärseid edusamme seoses
poliitilise reformiga, mille eesmärk on demokraatlike institutsioonide ja
mehhanismide tugevdamine, sealhulgas parlamentaarse mitmeparteisüsteemi ja õigusriigi
tugevdamine ning inimõiguste järgimise parandamine. Riik plaanib viia ellu ka
majandusreformide kava, millega loodaks alus jätkusuutliku, töökohti loova ja
õiglase majanduskasvu mudelile.
Makromajandusliku
finantsabi ettepanek on kooskõlas ELi valmisolekuga toetada Tuneesia
majanduslikku ja poliitilist üleminekut. See on kooskõlas ka kahe Kirgiisi
Vabariiki ja Jordaania Hašimiidi Kuningriiki käsitleva makromajandusliku
finantsabi otsuse sõnastusega[1].
Nagu on üksikasjalikumalt selgitatud komisjoni ettepanekule lisatud komisjoni
talituste töödokumendis, on käesolev ettepanek kooskõlas eelkõige järgmiste
põhimõtetega: erakorraline olukord, poliitilised eeltingimused, vastastikune
täiendavus, tingimuslikkus ja finantsdistsipliin.
Komisjon jätkab makromajandusliku
finantsabi andmise ajal kõnealuste kriteeriumide täitmise jälgimist ja
hindamist. Poliitiliste eeltingimuste hindamisel teevad komisjoni talitused
tihedat koostööd Euroopa välisteenistusega.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
·
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Makromajanduslik finantsabi moodustab osa
Tuneesia majanduse stabiliseerimiseks antavast rahvusvahelisest abist.
Käesoleva makromajanduslikku finantsabi käsitleva ettepaneku koostamisel
konsulteerisid komisjoni talitused Rahvusvahelise Valuutafondi ja
Maailmapangaga, kes on juba kehtestanud mahukad rahastamisprogrammid. Samuti on
komisjon olnud pidevalt ühenduses Tuneesia ametiasutustega.
·      Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisnõustajate abiga koostab komisjon 2013.
aasta detsembrikuu jooksul Tuneesia riigi raharingluse ja halduskorra
kvaliteeti ja usaldusväärsust käsitleva tegevushinnangu.
·      Mõju hindamine
Makromajanduslik finantsabi ning sellega
seotud majanduslik kohandamis- ja reformiprogramm aitavad Tuneesial katta
lühiajalisi rahastamisvajadusi, toetades samal ajal poliitikameetmeid, mille
eesmärk on tugevdada maksebilanssi ja eelarvepositsiooni ning edendada
jätkusuutlikku majanduskasvu, nagu on kokku lepitud IMFiga. Eelkõige aitab
makromajanduslik finantsabi parandada riigi rahanduse juhtimise tõhusust ja
läbipaistvust; soodustada eelarvereforme maksulaekumiste suurendamiseks ja
maksusüsteemi astmelisuse parandamiseks; toetada praegu sotsiaalse turvavõrgu
tugevdamiseks tehtavaid püüdlusi; edendada tööturureforme (tööpuuduse
vähendamiseks ja eeskätt naiste tööturul osalemise määra suurendamiseks) ning
hõlbustada kaubandust ja investeeringuid reguleerivat raamistikku parandavate
meetmete vastuvõtmist.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
·      Kavandatud meetmete kokkuvõte
Euroopa Liit annab Tuneesiale keskmise
tähtajaga laenuna makromajanduslikku finantsabi maksimaalses kogusummas 250
miljonit eurot. Abi eesmärgid on i) aidata katta Tuneesia vajadust
välisrahastuse järele aastatel 2014–2015, vastavalt komisjoni poolt IMFi
hinnangu põhjal kindlaks tehtule; ii) toetada eelarve konsolideerimist ja
välist stabiliseerimist IMFi programmi raames; iii) hõlbustada ja julgustada
Tuneesia ametiasutuste jõupingutusi ELi ja Tuneesia vahel sõlmitud Euroopa
naabruspoliitika tegevuskava raames määratletud meetmete rakendamisel ja iv)
toetada struktuurireforme, mille eesmärk on parandada üldist makromajanduslikku
juhtimist, tugevdada majanduse juhtimist ja läbipaistvust ning parandada
jätkusuutlikuks majanduskasvuks vajalikke tingimusi.
Kavakohaselt makstakse abi välja kolme
osamaksena. Esimene osamakse (90 miljonit eurot) tehakse eeldatavasti 2014.
aasta keskel. Teine osamakse (80 miljonit eurot), mis sõltub mitme poliitilise
meetme võtmisest, võidakse teha 2014. aasta lõpus. Eeldusel et poliitilised
meetmed on võetud, võidakse kolmas ja viimane osamakse (80 miljonit eurot) teha
2015. aasta esimesel poolel. Abi andmist haldab komisjon. Vastavalt
finantsmäärusele kohaldatakse erisätteid pettuste ja muu eeskirjade eiramise
ärahoidmiseks.
Nagu tavaliselt makromajandusliku finantsabi
puhul eeldab väljamaksete tegemine IMFiga sõlmitud rahastamiskokkuleppe
(tugilaen) läbivaatamise positiivset tulemust. Peale selle peaksid komisjon ja
Tuneesia ametiasutused sõlmima vastastikuse mõistmise memorandumi, milles
lepitakse kokku teatavates struktuurireformimeetmetes. Komisjon keskendub
struktuurireformidele, mille eesmärk on parandada üldist makromajanduslikku
juhtimist ja jätkusuutlikuks majanduskasvuks vajalikke tingimusi (nt seades
sihiks riigi rahanduse juhtimise läbipaistvuse ja tõhususe; eelarvereformid;
sotsiaalset turvavõrku tugevdavad reformid; tööturureformid ning kaubandust ja
investeeringuid reguleerivat raamistikku parandavad reformid).
Otsus anda kogu makromajanduslik abi laenudena
tuleneb Tuneesia arengutasemest (sissetulek inimese kohta) ja võlanäitajatest.
See on kooskõlas käsitlusega, mida kohaldavad Tuneesia suhtes Maailmapank ja
IMF. Tuneesia ei ole kõlblik sooduskrediidi saamiseks Rahvusvaheliselt
Arenguassotsiatsioonilt ega IMFi vaesuse vähendamise ja majanduskasvu
rahastamisvahendist.
·      Õiguslik alus
Ettepaneku
õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 212.
·      Subsidiaarsuse põhimõte
Subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisel
lähtutakse tõdemusest, et liikmesriigid eraldi ei suuda Tuneesia lühiajalist
makromajanduslikku stabiilsust täielikult tagada, mistõttu on see eesmärk
paremini saavutatav ELi tasandil. Selle peamiseks põhjuseks on riikide
eelarvevõimaluste piiratus ning vajadus antavat abi mastaabiefekti ja
tulemuslikkuse saavutamiseks piisavalt koordineerida.
·      Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega
kooskõlas: ettepanek ei lähe lühiajalise makromajandusliku stabiilsuse
saavutamiseks vajalikust kaugemale.
Tugilaenuga seoses IMFi tehtud prognoosidel
põhineva komisjoni hinnangu järgi katab antava abi summa ajavahemikus 2014–2015
puuduvatest vahenditest 10,8 %. Kahepoolsetelt ja mitmepoolsetelt
rahastajatelt ning võlausaldajatelt Tuneesiale lubatud abi silmas pidades
käsitatakse seda ELi jaoks kohase koormusena.
·      Vahendi valik
Projektide finantseerimine või tehniline abi
ei oleks nimetatud makromajanduslike eesmärkide saavutamiseks sobiv ega piisav.
Muude ELi vahenditega võrreldes on makromajandusliku finantsabi peamine eelis
see, et selle abil saab leevendada vajadust välisrahastuse järele, aidata luua
stabiilse makromajandusliku raamistiku, edendades muu hulgas maksebilansi ja
eelarve jätkusuutlikkust, ning aidata ühtlasi luua sobiva raamistiku
struktuurireformide jaoks. Kuna makromajanduslik finantsabi aitab ehitada üles
asjakohast makromajandus- ja struktuuripoliitika raamistikku, võib see aidata
suurendada ka ELi muude, kitsamini piiritletud eesmärgiga finantsinstrumentide
abil Tuneesias rahastatavate meetmete tulemuslikkust.
Lisaks tugevdab kavandatud programm valitsuse
pühendumust reformide elluviimisel ja püüdlusi tihendada sidemeid ELiga. Seda
aitab muu hulgas saavutada abi väljamaksmise asjakohane tingimuslikkus. Laiemas
kontekstis annab programm piirkonna teistele riikidele signaali selle kohta, et
EL on valmis majanduslikult raskel ajal toetama selliseid riike, kes on selgelt
alustanud poliitiliste reformide elluviimist.
4.           MÕJU EELARVELE
Kavandatud
abi antakse laenuna ning seda tuleks rahastada laenutehinguga, mille ELi nimel
teeb komisjon. Abiga seotud eelarvekulu koosneb väljamakstud summadest 9 %
kandmisest ELi välistegevuse tagatisfondi; raha kantakse eelarverealt 01 03 06
(„Maksed tagatisfondi”)[2]. Eeldades, et laenu esimene ja teine
osamakse kogusummas 170 miljonit eurot tehakse 2014. aastal ja laenu kolmas
osamakse summas 80 miljonit eurot tehakse 2015. aastal, ning kooskõlas
tagatisfondi mehhanismi reguleerivate eeskirjadega, tehakse eraldised 2016.–2017.
aasta eelarvetest.
5.           TÄIENDAV TEAVE
·      Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel
Ettepanek sisaldab aegumisklauslit. Kavandatav
makromajanduslik finantsabi oleks kättesaadav kahe ja poole aasta jooksul
alates esimesest päevast pärast vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumist.
2013/0416 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
makromajandusliku finantsabi andmise kohta
Tuneesia Vabariigile
EUROOPA
PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse
Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 212,
võttes arvesse
Euroopa Komisjoni ettepanekut[3],

olles edastanud seadusandliku
akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides
seadusandliku tavamenetluse kohaselt[4]
ning arvestades
järgmist:
(1)       Euroopa Liidu (edaspidi
„liit”) ja Tuneesia Vabariigi (edaspidi „Tuneesia ”) vaheliste suhete alus on
Euroopa naabruspoliitika. Euroopa-Vahemere piirkonna assotsieerimisleping ühelt
poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Tuneesia
vahel jõustus 1998. aasta 1. märtsil. Vastavalt kõnealusele
assotsieerimislepingule viis Tuneesia 2008. aastal lõpule tööstustoodangu
tariifide kaotamise, saades seega esimeseks Vahemere piirkonna riigiks, kes
sõlmis ELiga vabakaubanduslepingu. Kahepoolset poliitilist dialoogi ja
majanduskoostööd on edasi arendatud Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade
raames, millest viimane, arutlusel olev kava hõlmab 2013.–2017. aastat.
(2)       Tuneesia majandust on
märkimisväärselt mõjutanud riigisisesed sündmused, mis olid seotud Vahemere
lõunapiirkonnas alates 2010. aasta lõpust toimunud sündmustega, mida tuntakse
nn araabia kevadena, ning seejärel piirkonnas, eelkõige naaberriigis Liibüas,
alanud rahutustega. Need sündmused ja halb üleilmne majanduskeskkond, eriti
majanduslangus euroalal (Tuneesia peamine kaubandus- ja finantspartner), on
Tuneesia majandust väga negatiivselt mõjutanud ning põhjustanud majanduskasvu
aeglustumise ja tekitanud suure välisrahastamis- ja eelarvepuudujäägi.
(3)       Pärast president Ben Ali
võimult kukutamist 2011. aasta 14. jaanuaril toimusid sama aasta 23. oktoobril
Tuneesia esimesed vabad ja demokraatlikud valimised. Alates sellest ajast on
tegutsenud ka riigi põhiseaduslik kogu ja kuigi poliitiline üleminek ei ole
kulgenud raskusteta, teevad peamised poliitilised jõud ühiseid jõupingutusi, et
reforme jätkata ja liikuda täieliku demokraatliku süsteemi poole.
(4)       Alates araabia kevade
algusest on liit mitmel korral väljendanud oma valmisolekut toetada Tuneesia
majanduslikku ja poliitilist reformiprotsessi. Seda valmisolekut kinnitati 2012.
aasta novembris toimunud liidu ja Tuneesia assotsiatsiooninõukogu kohtumise
järeldustes. Liidu rahaline toetus Tuneesia reformiprotsessile on kooskõlas
Euroopa naabruspoliitika kontekstis kehtestatud liidu Vahemere lõunapiirkonna
poliitikaga.
(5)       Liidu antav makromajanduslik
finantsabi peaks olema erandlik rahastamisvahend, millega antakse sidumata ja
mittesihtotstarbelist maksebilansi toetust, mille eesmärk on toetada abisaaja
jätkusuutliku välisrahastamise taastamist ja millega peaks kaasnema sellise
poliitilise programmi rakendamine, mis hõlmaks eelkõige programmitöö perioodil
maksebilansi olukorra parandamiseks võetavaid tugevaid kohandamis- ja
struktuurireformimeetmeid, ning asjaomaste liiduga sõlmitud lepingute ja
kehtestatud programmide tugevam rakendamine.
(6)       2013. aasta aprillis leppisid
Tuneesia ametiasutused ja Rahvusvaheline Valuutafond (IMF) kokku kolmeaastases
mitte-ennetavas tugilaenus (edaspidi „IMFi programm”), mille maht on 1 150
miljonit SDRi (IMFi arvestusühikud), et toetada Tuneesia majanduslikku
kohandamis- ja reformiprogrammi. IMFi programmi eesmärgid on kooskõlas liidu
antava makromajandusliku finantsabi eesmärkidega, milleks on lühiajaliste
maksebilansi raskuste leevendamine ja selliste jõuliste kohandamismeetmete
rakendamine, mis on vastavuses liidu antava makromajandusliku finantsabi
eesmärkidega.
(7)       Aastatel 2011–2013 andis liit
oma tavapärase koostööprogrammi raames Tuneesia poliitilisele ja majanduslikule
reformikavale 290 miljonit eurot toetust. Lisaks anti nimetatud aastatel
Tuneesiale programmist partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuseks
(SPRING) 155 miljonit eurot.
(8)       Halveneva majandusolukorra ja
tulevikuväljavaate tõttu palus Tuneesia 2013. aasta augustis liidult
makromajanduslikku finantsabi.
(9)       Arvestades et Euroopa
naabruspoliitika hõlmab Tuneesiat, peaks tal olema õigus saada liidu makromajanduslikku
finantsabi.
(10)     Pidades silmas asjaolu, et
Tuneesia maksebilansis on jätkuvalt märkimisväärne välisrahastuse puudujääk ka
pärast IMFi ja teiste mitmepoolsete institutsioonide ressursside eraldamist, on
liidu makromajanduslik finantsabi Tuneesiale (edaspidi „liidu makromajanduslik
finantsabi”) praeguses erandlikus olukorras asjakohane, et toetada majanduse
stabiliseerimist koostoimes IMFi programmiga. Liidu makromajanduslik finantsabi
toetaks Tuneesia majanduse stabiliseerimist ja struktuurireformikava,
täiendades IMFi rahastamisvahendeid.
(11)     Liidu makromajandusliku
finantsabi eesmärk peaks olema toetada jätkusuutliku välisrahastamise
taastamist Tuneesias, toetades seeläbi Tuneesia majanduslikku ja sotsiaalset
arengut.
(12)     Liidu makromajandusliku
finantsabi suuruse kindlaksmääramisel võetakse aluseks täielikud
kvantitatiivsed hinnangud, mis käsitlevad Tuneesia täiendavat vajadust
välisrahastuse järele, ning võetakse arvesse Tuneesia suutlikkust end rahastada
omavahenditest, eelkõige tema käsutuses olevatest rahvusvahelistest
reservidest. Liidu makromajanduslik finantsabi peaks täiendama IMFi ja
Maailmapanga programme ja ressursse. Makromajandusliku finantsabi suuruse
kindlaksmääramisel võetakse samuti arvesse mitmepoolsete rahastajate eeldatavat
rahalist panust ja vajadust tagada koormuse õiglane jagunemine liidu ja muude
rahastajate vahel, Tuneesias juba kasutatavaid liidu muid
välisrahastamisvahendeid ning liidu osalemisega saavutatavat lisandväärtust.
(13)     Komisjon peaks tagama, et liidu
makromajanduslik finantsabi oleks õiguslikult ja olemuslikult kooskõlas
välistegevuse eri valdkondade peamiste põhimõtete, eesmärkide ja meetmetega
ning liidu muu asjaomase poliitikaga.
(14)     Liidu makromajanduslik
finantsabi peaks toetama liidu välispoliitikat Tuneesia suhtes. Komisjoni
talitused ja Euroopa välisteenistus peaksid tegema makromajandusliku finantsabi
andmise käigus tihedat koostööd, et kooskõlastada liidu välispoliitikat ja
tagada selle järjepidevus.
(15)     Liidu makromajanduslik
finantsabi peaks toetama Tuneesia pühendumist liiduga ühistele väärtustele,
sealhulgas demokraatiale, õigusriigi põhimõtte järgimisele, heale
valitsemistavale, inimõiguste austamisele, säästvale arengule ja vaesuse
vähendamisele, ning ka tema pühendumist avatud, eeskirju järgiva ja õiglase
kaubanduse põhimõtetele.
(16)     Liidu makromajandusliku
finantsabi andmise eeltingimus peaks olema see, et Tuneesia järgib tõhusaid
demokraatlikke mehhanisme, nagu parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi
põhimõte, ning tagab inimõiguste austamise. Lisaks peaksid liidu
makromajandusliku finantsabi konkreetsed eesmärgid suurendama Tuneesias riigi
rahanduse juhtimise süsteemide tõhusust ja läbipaistvust ja nendega seotud
aruandekohustusi ning soodustama jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
saavutamisele, töökohtade loomisele ja eelarve konsolideerimisele suunatud
struktuurireforme. Komisjon peaks korrapäraselt jälgima nii eeltingimuste
täitmist kui ka kõnealuste eesmärkide saavutamist.
(17)     Selleks et tagada liidu
makromajandusliku finantsabiga seotud liidu finantshuvide tõhus kaitse, peaks
Tuneesia võtma asjakohased meetmed kõnealuse abiga seotud pettuste,
korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja tõkestamiseks. Lisaks tuleks
sätestada, et komisjon teeb kontrolle ja Euroopa Kontrollikoda teostab
auditeid.
(18)     Liidu makromajandusliku
finantsabi andmisega ei piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu volitusi.
(19)     Makromajandusliku finantsabi
jaoks vajalike eraldiste suurus peaks olema kooskõlas mitmeaastases
finantsraamistikus sätestatud eelarveassigneeringutega.
(20)     Liidu makromajandusliku
finantsabi andmist peaks korraldama komisjon. Selleks et Euroopa Parlament ja
nõukogu suudaksid jälgida käesoleva otsuse rakendamist, peaks komisjon neid
abiga seotud suundumustest korrapäraselt teavitama ning edastama neile
asjakohased dokumendid.
(21)     Et tagada käesoleva otsuse
rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks rakendamisvolitused anda
komisjonile. Nimetatud volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrusega (EÜ) nr 182/2011[5].
(22)     Liidu makromajandusliku
finantsabi suhtes tuleks kohaldada majanduspoliitilisi tingimusi, mis
sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis. Selleks et tagada ühtsed
rakendamistingimused ja tõhusus, tuleks komisjonile anda volitused pidada
Tuneesia ametiasutustega kõnealuste tingimuste üle läbirääkimisi määruse (EL)
nr 182/2011 kohase liikmesriikide esindajate komitee järelevalve all. Nimetatud
määruse kohaselt peaks kõikidel juhtudel, mida ei ole selles määruses
sätestatud, kohaldama üldreeglina nõuandemenetlust. Võttes arvesse asjaolu, et
üle 90 miljoni euro suurusel abil võib olla oluline mõju, on nii mahukate
tehingute puhul asjakohane kasutada kontrollimenetlust. Pidades silmas
Tuneesiale antava liidu makromajandusliku finantsabi suurust, tuleks
vastastikuse mõistmise memorandumi vastuvõtmise ning abi igasuguse vähendamise,
peatamise või tühistamise suhtes kohaldada kontrollimenetlust,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1.           Liit eraldab Tuneesiale
maksimaalselt 250 miljonit eurot makromajanduslikku finantsabi (edaspidi „liidu
makromajanduslik finantsabi”), et toetada Tuneesia majanduse stabiliseerimist
ja reforme. Abi aitab katta Tuneesia maksebilansi vajadusi, mis on kindlaks
tehtud IMFi programmis.
2.           Kogu makromajanduslik
finantsabi antakse Tuneesiale laenudena. Komisjoni volitatakse laenama liidu
nimel vajalikud rahalised vahendid kapitaliturgudelt või
finantseerimisasutustelt ja laenama need edasi Tuneesiale. Laenude maksimaalne
tähtaeg on 15 aastat.
3.           Liidu makromajandusliku
finantsabi andmist korraldab komisjon kooskõlas IMFi ja Tuneesia vahel sõlmitud
kokkulepete või ühiste arusaamadega ning ELi-Tuneesia assotsieerimislepingus ja
Euroopa naabruspoliitika raames ajavahemikuks 2013–2017 kokku lepitud ELi-Tuneesia
tegevuskavas sätestatud majandusreformide peamiste põhimõtete ja eesmärkidega.
Komisjon teavitab korrapäraselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu liidu
makromajandusliku finantsabiga, sh abi väljamaksetega, seotud suundumustest
ning esitab nendele institutsioonidele õigel ajal asjakohased dokumendid.
4.           Liidu makromajanduslikku
finantsabi on võimalik saada kahe ja poole aasta jooksul alates esimesest
päevast pärast artikli 3 lõikes 1 osutatud vastastikuse mõistmise memorandumi
jõustumist.
5.           Kui Tuneesia rahastamisvajadus
väheneb liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksete perioodil olulisel
määral võrreldes algsete prognoosidega, vähendab komisjon antava abi summat või
peatab või tühistab abi andmise, kasutades artikli 7 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlust.
Artikkel 2
Liidu makromajandusliku finantsabi andmise
eeltingimus on see, et Tuneesia järgib tõhusaid demokraatlikke mehhanisme, nagu
parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi põhimõte, ning tagab
inimõiguste austamise. Komisjon jälgib kõnealuse eeltingimuse täitmist kogu
liidu makromajandusliku finantsabi andmise perioodi jooksul. Käesolevat
artiklit kohaldatakse kooskõlas nõukogu otsusega 2010/427/EL[6].
Artikkel 3
1.           Komisjon lepib vastavalt
artikli 7 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele Tuneesia ametiasutustega kokku
liidu makromajandusliku finantsabi andmise eelduseks olevad ning sõnaselgelt
määratletud majanduspoliitilised ja finantstingimused, mis keskenduvad
struktuurireformidele ja riigi rahanduse usaldusväärsusele ning mis sätestatakse
vastastikuse mõistmise memorandumis, mis hõlmab muu hulgas kõnealuste
tingimuste täitmise ajakava. Vastastikuse mõistmise memorandumis kindlaks
määratud majanduspoliitilised ja finantstingimused peavad olema kooskõlas
artikli 1 lõikes 3 osutatud kokkulepete ja ühiste arusaamadega, sealhulgas
Tuneesia poolt IMFi toetusel rakendatavate makromajanduslike kohandamis- ja
struktuurireformiprogrammidega.
2.           Nende tingimuste eesmärk on
eelkõige suurendada Tuneesia riigi rahanduse juhtimise süsteemide, sealhulgas liidu
makromajandusliku finantsabi kasutamise tõhusust ja läbipaistvust ning nendega
seotud aruandekohustusi. Poliitikameetmete väljatöötamisel tuleb nõuetekohaselt
arvestada ka turgude vastastikusel avamisel tehtavaid edusamme, eeskirjadel
põhineva ja õiglase kaubanduse arengut ning liidu välispoliitika muid
prioriteete. Kõnealuste eesmärkide saavutamisel tehtavate edusammude üle teeb
komisjon korrapärast järelevalvet.
3.           Liidu makromajandusliku
finantsabi üksikasjalikud finantstingimused sätestatakse laenulepingus, mille
sõlmivad komisjon ja Tuneesia ametiasutused.
4.           Komisjon kontrollib
korrapäraselt, et artikli 4 lõikes 3 osutatud tingimused oleksid jätkuvalt
täidetud, sealhulgas kontrollib komisjon Tuneesia majanduspoliitika sobivust
liidu makromajandusliku finantsabi eesmärkidega. Seejuures teeb komisjon
tihedat koostööd IMFi ja Maailmapanga ning vajaduse korral Euroopa Parlamendi
ja nõukoguga.
Artikkel 4
1.           Komisjon eraldab liidu
makromajanduslikku finantsabi lõikes 3 sätestatud tingimuste kohaselt kolme
laenumaksena. Iga osamakse suurus määratakse kindlaks vastastikuse mõistmise
memorandumis.
2.           Liidu makromajanduslik
finantsabi tuleks vajaduse korral eraldada vastavalt nõukogu määrusele (EÜ,
Euratom) nr 480/2009[7].

3.           Komisjon teeb otsuse
osamaksed välja maksta kõikide järgmiste tingimuste täitmise korral:
(a)
artiklis 2 sätestatud eeltingimus,
(b)
sellise poliitilise programmi jätkuv ja rahuldav
elluviimine, mis hõlmab tugevaid kohandamis- ja struktuurireformimeetmeid, mida
toetab IMFi mitte-ennetav krediidikokkulepe, ning
(c)
vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitud
majanduspoliitiliste ja finantstingimuste täitmine teatava ajavahemiku jooksul.

Teine osamakse tehakse kõige varem kolm kuud
pärast esimese osamakse tegemist. Kolmas osamakse tehakse kõige varem kolm kuud
pärast teise osamakse tegemist.
4.           Kui lõikes 3 sätestatud
tingimused ei ole täidetud, peatab või tühistab komisjon ajutiselt liidu
makromajandusliku finantsabi väljamaksed. Sellisel juhul esitab komisjon
Euroopa Parlamendile ja nõukogule peatamise või tühistamise põhjendused.
5.           Liidu makromajanduslik
finantsabi makstakse välja Tuneesia keskpangale. Vastavalt vastastikuse
mõistmise memorandumis kokkulepitavatele tingimustele ja sealhulgas eeldusel,
et täiendav rahastamisvajadus leiab kinnitust, võib liidu rahalised vahendid
maksta Tuneesia rahandusministeeriumile kui lõplikule abisaajale.
Artikkel 5
1.           Liidu makromajandusliku
finantsabiga seotud laenuvõtmis- ja laenuandmistehingud tehakse eurodes ühe ja
sama väärtuspäeva kursiga ning nende puhul ei kohaldata liidu suhtes
laenutähtaegade muutmist ning nendest ei tulene liidule valuuta- ja
intressimäärariski ega mingeid muid kommertsriske.
2.           Kui asjaolud seda võimaldavad
ning kui Tuneesia seda taotleb, võib komisjon võtta vajalikke meetmeid, et
tagada laenulepingu tingimustesse varasema tagasimaksmise klausli lisamine ning
vastava klausli lisamine ka laenuvõtmistehingute tingimustesse.
3.           Kui asjaolud võimaldavad
laenu intressimäära parandamist ning kui Tuneesia seda taotleb, võib komisjon otsustada
esialgse laenu täielikult või osaliselt refinantseerida või asjaomased
finantstingimused ümber korraldada. Refinantseerimine või ümberkorraldamine
toimub kooskõlas lõigetega 1 ja 4 ega põhjusta asjaomase laenu kestuse
pikenemist ega refinantseerimise või ümberkorraldamise kuupäevaks laekumata
põhisumma suurenemist.
4.           Tuneesia kannab kõik liidu
kulud seoses käesoleva otsuse alusel laenu võtmise ja andmise tehingutega.
5.           Komisjon teavitab Euroopa
Parlamenti ja nõukogu lõigetes 2 ja 3 osutatud tehingute arengust.
Artikkel 6
1.           Liidu makromajanduslikku
finantsabi rakendatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL,
Euratom) nr 966/2012[8]
ja komisjoni delegeeritud määrusele (EL) nr 1268/2012[9].
2.           Liidu makromajandusliku
finantsabi rakendamisel kasutatakse otsest haldamist.
3.           Tuneesia ametiasutustega
sõlmitavad vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping sisaldavad sätteid,
millega
(a)
tagatakse, et Tuneesia kontrollib korrapäraselt
liidu eelarvest eraldatud vahendite nõuetekohast kasutamist, võtab asjakohaseid
meetmeid rikkumiste ja pettuste ärahoidmiseks ning vajaduse korral ka
õiguslikke meetmeid, et nõuda tagasi kõik käesoleva otsuse alusel antud
ebaseaduslikult omastatud rahalised vahendid;
(b)
tagatakse liidu finantshuvide kaitse ning eelkõige
kehtestatakse konkreetsed meetmed liidu makromajanduslikku finantsabi
mõjutavate pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja
tõkestamiseks, tehes seda vastavalt nõukogu määrusele (EÜ, Euratom) nr 988/95,[10] nõukogu määrusele
(Euratom, EÜ) nr 2185/96[11]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013[12];
(c)
antakse komisjonile, sealhulgas Euroopa
Pettustevastasele Ametile, või tema esindajatele sõnaselged volitused
kontrollimiste, sealhulgas kohapealsete kontrollide ja uurimiste läbiviimiseks;

(d)
antakse komisjonile ja Euroopa Kontrollikojale
sõnaselgelt õigus teostada liidu makromajandusliku finantsabi andmise perioodil
ja selle järel auditeid, sealhulgas dokumentide auditeid ja kohapealseid
auditeid, nagu näiteks tegevuse hindamine;
(e)
tagatakse, et liidul on õigus nõuda laenu
ennetähtaegset tasumist, kui on kindlaks tehtud, et Tuneesia on liidu
makromajandusliku finantsabi haldamise kontekstis olnud seotud mis tahes
pettuse või korruptsioonijuhtumiga või mõne muu ebaseadusliku tegevusega, mis
kahjustab liidu finantshuve.
4.           Liidu makromajandusliku
finantsabi rakendamise ajal korraldab komisjon tegevuse hindamisi, et
kontrollida Tuneesia finantskorra, haldusmenetluste ning sise- ja
väliskontrollimehhanismide usaldusväärsust, kui see on abi andmise seisukohast
oluline.
Artikkel 7
1.           Komisjoni abistab komitee.
Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 8
1.           Komisjon esitab Euroopa
Parlamendile ja nõukogule iga aasta 30. juuniks aruande käesoleva otsuse
rakendamise kohta eelnenud aastal ja hinnangu sellele. Aruandes
(a)
analüüsitakse liidu makromajandusliku finantsabi
rakendamisel tehtud edusamme;
(b)
hinnatakse Tuneesia majanduslikku olukorda ja
väljavaateid ning edusamme, mida on tehtud artikli 3 lõikes 1 osutatud
poliitikameetmete rakendamisel;
(c)
näidatakse, et vastastikuse mõistmise memorandumis
sätestatud majanduspoliitilised tingimused, Tuneesia jooksvad majandus- ja eelarvetulemused
ning komisjoni otsus teha liidu makromajandusliku finantsabi väljamaksed on
üksteisega seotud.
2.           Komisjon esitab Euroopa
Parlamendile ja nõukogule hiljemalt kaks aastat pärast artikli 1 lõikes 4
osutatud abiperioodi lõppemist järelhindamise aruande, milles hinnatakse liidu
makromajandusliku finantsabi tulemusi ja tõhusust ning seda, mil määral on
liidu makromajanduslik finantsabi aidanud kaasa abi eesmärkide saavutamisele.
Artikkel 9
Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast
selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                                                     Nõukogu
nimel
president                                                                                eesistuja
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse liik
              1.4.    Eesmärgid
              1.5.    Ettepaneku/algatuse põhjendus
              1.6.    Meetme kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus- ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline mõju kuludele
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Makromajanduslik finantsabi Tuneesia Vabariigile
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB[13])
struktuurile
Poliitikavaldkond:    Jaotis 01 – Majandus-
ja rahandusvaldkond
Tegevus:        03 – Rahvusvahelised majandus- ja
rahandusküsimused
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
„Suurendada heaolu ka väljaspool ELi”
Peamised valdkonnad, millega on seotud majandus-
ja rahandusküsimuste peadirektoraadi tegevus:
1. Euroopa naabruspoliitika rakendamise
edendamine, süvendades majandusanalüüse ja tugevdades poliitikadialoogi ja
nõuandeid tegevuskavade majandusaspektide kohta;
2. koostöös asjaomaste rahvusvaheliste
finantseerimisasutustega kolmandatele partnerriikidele antava makromajandusliku
finantsabi arendamine, jälgimine ja rakendamine.
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Erieesmärk nr 1:
„Makromajandusliku finantsabi andmine kolmandatele riikidele, et aidata
lahendada nende maksebilansi probleeme ja taastada välisvõla jätkusuutlik
tase”.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise
juhtimise ja eelarvestamise süsteemile:
rahvusvahelised majandus- ja finantssuhted, ülemaailmne valitsemine.
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Kavandatud abi seisneb ELi 250 miljoni euro
suuruses laenus Tuneesia Vabariigile (edaspidi „Tuneesia”), et aidata muuta
Tuneesia maksebilanss jätkusuutlikumaks. Kolme osamaksena väljamakstav abi
aitab riigil ületada majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme, millega tal on
tulnud tegeleda riigisiseste ja piirkondlike rahutuste tagajärjel. Samuti
edendab see struktuurireforme, mille abil toetatakse jätkusuutlikku
majanduskasvu ja parandatakse riigi rahanduse juhtimist.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Ametiasutused peavad andma komisjoni talitustele
korrapäraselt aru mitme näitaja kohta ning esitama enne abi teise ja kolmanda
osamakse tegemist põhjaliku aruande selle kohta, kas nende tegevus vastab
kokkulepitud poliitikatingimustele.
Komisjoni talitused jätkavad Tuneesia rahanduse
juhtimise jälgimist ka pärast käesoleva ettepaneku ettevalmistamise käigus
korraldatud raharingluse ja halduskorra hindamist. ELi delegatsioon Tuneesias
esitab abi jälgimise seisukohast olulistel teemadel korrapäraselt aruandeid.
Komisjoni talitused suhtlevad tihedalt IMFi ja Maailmapangaga, et saada osa
nende kogemustest seoses käimasoleva tegevusega Tuneesias.
Kavandatud seadusandliku otsuse ettepanekuga on
ette nähtud nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatav iga-aastane aruanne, mis
sisaldab hinnangut abi andmise rakendamise kohta. Kahe aasta jooksul pärast
rakendusaja lõppu teostatakse abi sõltumatu järelhindamine.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Abi väljamaksed sõltuvad Tuneesia ja IMFi vahel
sõlmitud tugilaenulepingu rahuldavast rakendamisest. Lisaks lepib komisjon
Tuneesia ametiasutustega kokku konkreetsetes poliitikatingimustes, mis
loetletakse vastastikuse mõistmise memorandumis ja mis peavad enne teise ja
kolmanda osamakse tegemist täidetud olema.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisandväärtus
Aidates riigil riigisisestest ja piirkondlikest
rahutustest tingitud majandusvapustustest üle saada, toetab kavandatud
makromajanduslik finantsabi riigis makromajandusliku stabiilsuse,
majandusreformide ja poliitilise arengu edendamist. Täiendades rahvusvaheliste
finantseerimisasutuste, ELi ja teiste rahastajate eraldatud vahendeid, aitab
see parandada kriisi järel rahvusvaheliste rahastajate kogukonna kokku lepitud
finantstoetuse paketi üldist tulemuslikkust.
Ühtlasi tugevdab kavandatud programm valitsuse
pühendumust reformide elluviimisel ja püüdlusi tihendada sidemeid ELiga. Seda
aitab muu hulgas saavutada abi väljamaksmise asjakohane tingimuslikkus. Laiemas
kontekstis annab programm piirkonna teistele riikidele signaali selle kohta, et
EL on valmis majanduslikult raskel ajal toetama selliseid riike, kes on selgelt
alustanud poliitiliste reformide elluviimist.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Alates 2004. aastast on makromajandusliku
finantsabi andmise kohta teostatud kokku 15 järelhindamist. Kõnealuste
hindamiste järgi aitab makromajandusliku finantsabi andmine parandada abisaava
riigi maksebilansi jätkusuutlikkust, makromajanduslikku stabiilsust ja
struktuurireformide elluviimist, kuigi mõnikord on selle mõju tagasihoidlik ja
kaudne. Enamikul juhtudel on makromajandusliku finantsabi andmisel olnud
abisaavate riikide maksebilansile positiivne mõju ning see on aidanud
leevendada survet nende eelarvele. Ühtlasi on see kaasa toonud mõnevõrra
kiirema majanduskasvu.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
EL on üks Tuneesia peamisi rahastajaid.
Ajavahemikul 2011–2013 on EL andnud oma korrapärase koostöö raames Tuneesia
poliitilisele ja majanduslikule reformikavale 290 miljoni euro ulatuses
toetusi. Lisaks on nimetatud ajavahemikul eraldatud Tuneesiale 140 miljonit
eurot programmist partnerluse, reformi ja kaasava majanduskasvu toetuseks
(SPRING).
Muude ELi vahenditega võrreldes on
makromajandusliku finantsabi peamine eelis see, et selle abil saab aidata luua
stabiilse makromajandusliku raamistiku, edendades sealhulgas maksebilansi ja
eelarvepositsiooni jätkusuutlikkust, ning aidata luua sobiva raamistiku
struktuurireformide jaoks. Makromajandusliku finantsabi raames ei anta
korrapärast finantsabi ja see ei ole mõeldud abisaavate riikide majandusliku
või sotsiaalse arengu toetamiseks. Makromajandusliku finantsabi andmine tuleb
lõpetada kohe, kui riigi rahanduse välispositsioon on taas jätkusuutlik. Pärast
seda tuleb abi andmisega hakata tegelema ELi tavapäraste koostöö toetamise
vahendite kaudu.
Makromajanduslik finantsabi peaks täiendama ka
rahvusvaheliste finantseerimisasutuste meetmeid, eelkõige IMFi tugilaenu ning
Maailmapanga arengupoliitika laenuga toetatavat kohandamis- ja
reformiprogrammi.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
X Piiratud kestusega ettepanek/algatus
X Ettepaneku/algatuse kehtivusaeg on kaks ja pool
aastat alates vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumisest, nagu on
sätestatud otsuse artikli 1 lõikes 4
X Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2014–2017
1.7.        Kavandatud eelarve täitmise
viisid[14]
X Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Kõnealune abi on makromajanduslikku laadi ning
kooskõlas IMFi toetatava majandusprogrammiga. Komisjoni talitused lähtuvad
meetmete järelevalves tugilaenulepingu rakendamisel tehtud edusammudest ja
Tuneesia ametiasutustega vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitavate
konkreetsete reformimeetmete elluviimisest (vt ka punkt 1.4.4).
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1.     Välja selgitatud ohud
Kavandatud makromajandusliku finantsabiga on
seotud väärkasutuse ja poliitikameetmetega seotud ning poliitilised riskid.
Esineb oht, et kuna makromajanduslik finantsabi ei
ole ette nähtud konkreetsete kulutuste tegemiseks, võidakse seda kasutada
pettuse eesmärgil. Üldiselt on see oht seotud selliste teguritega nagu
keskpanga ja rahandusministeeriumi juhtimissüsteemide kvaliteet ning sise- ja
välisauditi suutlikkus.
Teine oluline oht seoses abi andmisega tuleneb
majanduslikust ja poliitilisest ebakindlusest asjaomases piirkonnas, eeskätt
Liibüas, mis otseselt mõjutab Tuneesia majandust. Peamine riigisisene oht
tuleneb poliitilise ja majandusliku reformiprotsessi keerukusega seotud
ebastabiilsusest. Rahvusvahelise kogukonna toetatavate stabiliseerimis- ja
reformimeetmete, sealhulgas kavandatud makromajandusliku abi andmise täielikku
rakendamist võib kahjustada ühiskondlik rahulolematus.
Ohud tulenevad ka Euroopa ja üleilmse
majanduskeskkonna võimalikust halvenemisest ning rahvusvaheliste energia- ja
toiduhindade kasvust.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetodid
Makromajandusliku finantsabi suhtes kohaldatakse
kinnitamis-, kontrolli- ja auditeerimismenetlusi, mille eest vastutavad
komisjon, sealhulgas Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF), ja Euroopa
Kontrollikoda.
2.2.3.     Kontrolliga kaasnevate kulude
ja sellest saadava kasu hinnang ning veariski taseme prognoos
Komisjoni põhikulusid seoses kinnitamis- ja
kontrollimeetoditega, aga ka enne abi andmist korraldatava raharinglust ja
halduskorda käsitleva tegevushinnanguga on kirjeldatud tabelis 3.2.1. Peale
selle kaasnevad kulud seoses Euroopa Kontrollikoja ja OLAFi võimalike
meetmetega. Tegevushinnang ei aita mitte üksnes hinnata rahaliste vahendite
väärkasutamise riski, vaid lisaeelisena pakub see kasulikku teavet riigi
rahanduse juhtimise valdkonnas vajalike reformide kohta, mida kajastab abi
andmise sõltuvus poliitikatingimuste täitmisest. Nõuete mittejärgimise riske
(laenu tagasimaksmata jätmine või rahaliste vahendite väärkasutamine)
hinnatakse väikeseks, tuginedes makromajandusliku finantsabi vahendi valdkonnas
alates selle loomisest saadud kogemustele.
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Pettuse eesmärgil abi kasutamise riskide
maandamiseks võetakse mitu meedet.
Esiteks hõlmab Tuneesiale antava makromajandusliku
finantsabi kavandatud õiguslik alus pettuste vältimise meetmeid käsitlevat
sätet. Kõnealuseid meetmeid kirjeldatakse täpsemalt vastastikuse mõistmise
memorandumis ja laenulepingus, milles esitatakse mitu sätet kontrollimise,
pettuste ärahoidmise, auditite ja rahaliste vahendite tagasinõudmise kohta
pettuste või korruptsiooni korral. Peale selle nähakse ette, et abiga seotakse
mitu konkreetset poliitikatingimust, peamiselt riigi rahanduse juhtimise
valdkonnas, et tugevdada tõhusust, läbipaistvust ja aruandekohustust.
Teiseks koostavad komisjoni talitused koos
nõuetekohaselt volitatud välisekspertidega enne vastastikuse mõistmise
memorandumis kokku leppimist Tuneesia rahandusministeeriumi ja keskpanga
raharingluse ning halduskorra kohta tegevushinnangu, et täita Euroopa ühenduste
üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse nõudeid. Kõnealune läbivaatamine
hõlmab selliseid valdkondi nagu juhtimisstruktuur ja -korraldus, rahaliste
vahendite haldamine ja kontroll, IT-süsteemide turvalisus, sise- ja välisauditi
suutlikkus ning keskpanga sõltumatus, ja selle põhjal otsustatakse, kas makromajandusliku finantsabi usaldusväärse
finantsjuhtimise raamistik on Tuneesias piisavalt tulemuslik. Kõnealust
hindamist arvesse võttes võib kokkuleppel riigi ametiasutustega kehtestada
abisaajate rahaliste vahendite haldamise suhtes kohaldatavad erimehhanismid.
Lisaks makstakse abi Tuneesia keskpangas spetsiaalselt selleks loodud kontole.
Makromajandusliku
finantsabi suhtes kohaldatakse kinnitamis-, kontrolli- ja
auditeerimismenetlusi, mille eest vastutavad komisjon, sealhulgas OLAF, ja
Euroopa Kontrollikoda.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
01 03 02 – Makromajanduslik abi
01 03 06 – Maksed tagatisfondi[15]
Järjestatud mitmeaastase
finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus………………...……….] || Liigendatud/liigendamata ([16])   || EFTA[17] riigid   || Kandidaatriigid[18]   || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 4 || 01 03 02 Makromajanduslik abi || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 4 || 01 03 06 Maksed tagatisfondi || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
01 03 06 – Euroopa
Liidu tagatis ELi laenudele, mis on mõeldud makromajandusliku finantsabi
andmiseks kolmandatele riikidele. Makseid välistegevuse tagatisfondi tehakse
vastavalt muudetud fondimäärusele. Nimetatud määruse kohaselt arvestatakse
laene aasta lõpu seisuga väljamaksmata laenusumma järgi. Fondi makstav summa
arvutatakse „n” aasta alguses sihtsumma ja „n–1” aasta lõpu seisuga fondi
netovara vahena. Kõnealune makstav summa sisestatakse „n” aastal „n+1” aasta
esialgsesse eelarveprojekti ja kantakse „n+1” aasta algul ühe maksena üle
eelarverealt „Maksed tagatisfondi” (eelarverida nr 01 03 06). Seepärast
võetakse sihtsummana „n–1” aasta lõpus fondi makstava summa arvutamisel arvesse
9 % väljamakstud summast (ehk maksimaalselt 22,5 miljonit eurot).
Laenu suhtes kohaldatavat eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet
(„p.m.”) rakendatakse ainult tagatise tegeliku realiseerimise korral.
Eeldatakse, et eelarvetagatist ei realiseerita.
¨¨Uued eelarveread, mille
loomist taotletakse: puuduvad.
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 4 ||   ||   || [Nimetus: EL kui rahvusvaheline partner]
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat ||   ||   || Aasta 2013[19] || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || KOKKU
 Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 01 03 06 – Maksed tagatisfondi || Kulukohustused || (1a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Maksed || (2a) ||   ||   ||   || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[20] (tegevushinnang ja järelhinnang) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 01 03 02 || Kulukohustused || (3) || 0,05 ||   ||   || 0,15 ||   || 0,20
   || Maksed || (3a) ||   || 0,05 ||   || 0,05 || 0,10 || 0,20
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 1 + 1a + 3 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksed || = 2 + 2a + 3 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksed || (5) ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 4 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 4 + 6 || 0,05 ||   ||   || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Maksed || = 5 + 6 ||   || 0,05 ||   || 15,35 || 7,3 || 22,7
Juhul kui
ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 ||   || „Halduskulud”
   ||   ||   || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || KOKKU
 <….> peadirektoraat ||   ||
 Personalikulud || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || 0,105
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   || 0,040
 Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU   || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2013[21] || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 0,095 || 0,043 || 0,031 || 15,46 || 7,216 || 22,845
 Maksed || 0,045 || 0,093 || 0,031 || 15,36 || 7,316 || 22,845
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
X Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 1[22] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 ||   ||
   || Väljundi liik || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 - 1. väljund || Tegevushinnang || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,05
 - 2. väljund || Järelhinnang ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,15 ||   ||   || 1 || 0,15
 - 3. väljund || Maksed tagatisfondi ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 15,3 || 1 || 7,2 || 2 || 22,5
 Erieesmärk nr 1 kokku || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 KULUD KOKKU || 1 || 0,05 ||   ||   ||   ||   || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
X Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2013[23]   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,105
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,010 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,040
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[24] välja jäävad kulud   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 ||   ||   ||   || 0,145
Haldusassigneeringute
vajadused kaetakse asjaomase peadirektoraadi poolt kõnealuse meetme haldamiseks
juba antud ja/või ümberpaigutatud assigneeringute raames, täiendades neid vajaduse
korral täiendavate assigneeringutega, mida võidakse anda haldavale
peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades
eelarvepiirangutega.
3.2.3.2.  Hinnanguline personalivajadus
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
X Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist,
mis toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus täistööaja ekvivalendina
   || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 01 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[25]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[26]   || - peakorteris ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas)   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 ||   ||   ||
XX osutab asjaomasele
poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadisiseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Üksuse juhataja: tegevuse juhtimine ja järelevalve, laenulepingu läbivaatamise aruannete suhtes kokku leppimine, lähetuste juhtimine ning tingimuste täitmisel tehtavate edusammude hindamine. Osakond: vastastikuse mõistmise memorandumi koostamine, ametiasutuste ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega suhtlemine, välisekspertidega suhtlemine seoses tegevushinnangute ja järelhindamisega, kontrollkäikude tegemine, komisjoni personali aruannete koostamine, komisjoni menetluste ettevalmistamine seoses abi haldamisega.
 Koosseisuvälised töötajad || Ei ole
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
X Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
X Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
X       Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju
tuludele
[1]               22. oktoobri 2013. aasta otsus nr 1025/2013/EL
makromajandusliku finantsabi andmise kohta Kirgiisi Vabariigile; otsuse eelnõu,
milles käsitletakse makromajandusliku finantsabi andmist Jordaania Hašimiidi
Kuningriigile ja mis peaks vastu võetama 2013. aasta detsembris.
[2]               Alates 2014. aasta eelarvest on eelarverida nr 01 04 01 14
numbriga 01 03 06.
[3]               ELT C […], […], lk […].
[4]               Euroopa Parlamendi ... 2012. aasta seisukoht ja nõukogu
…. 2012. aasta otsus.
[5]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16.
veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad
liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).
[6]               Nõukogu otsus 2010/427/EL, 26. juuli 2010, millega
määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine (ELT L 201, 3.8.2010,
lk 30).
[7]               Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009, 25. mai 2009,
välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (ELT L 145, 10.6.2009, lk 10).
[8]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom)
nr 966/2012, 25. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve
suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012,
lk 1).
[9]               Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29.
oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom)
nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid
finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).
[10]             Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95, 18. detsember 1995,
Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1).
[11]             Nõukogu määrus (Euratom, EÜ) nr 2185/96, 11. november 1996,
mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et
kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade
eiramiste eest (EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2).
[12]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 883/2013,
11. september 2013, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi
ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ)
nr 1073/1999 ja nõukogu määrus (Euratom) nr 1074/1999 (ELT L 248, 18.9.2013, lk
1).
[13]             ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine
eelarvestamine.
[14]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
[15]             Alates 2014. aasta eelarvest on eelarverida nr 01 04 01 14
numbriga 01 03 06.
[16]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[17]             EFTA – Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[18]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[19]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[20]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read),
otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[21]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[22]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[23]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[24]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read),
otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[25]             Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide
lähetatud eksperdid, renditud tööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.
[26]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A read).