               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.9.2019
            COM(2019) 620 final
            2019/0188(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            millega muudetakse otsust nr 573/2014/EL avalike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta
            (EMPs kohaldatav tekst)
            {SWD(2019) 319 final} - {SWD(2019) 1350 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Avalikud tööturuasutused on peamised tööhõivepoliitikat teostavad asutused, kes hõlbustavad tööotsijate integreerimist tööturule. Kuigi avalike tööturuasutuste struktuur erineb liikmesriigiti, aitavad nad kõik ühitada tööturul pakkumist ja nõudlust teavitamise, tööle suunamise ja aktiivsete tugiteenuste kaudu kohalikul, riigi ja Euroopa tasandil. Avalikud tööturuasutused on ka peamised asutused, kes rakendavad liikmesriikides aktiveerimispoliitikat, ning nad täidavad olulist rolli eduka tööturustaatuste vahelise liikumise ja tööturule tuleku hõlbustamisel. Nende teenuste kvaliteedil on otsene mõju kohapeal rakendatavatele tööhõivestrateegiatele. Seega on avalikud tööturuasutused võtmetähtsusega osalised võitluses töötusega Euroopas ja ELi asjakohaste poliitikaalgatuste eduka rakendamise tagamisel.

               Euroopa tasandi koostöö avalike tööturuasutuste vahel algas 1997. aastal, kui komisjon moodustas avalike tööturuasutuste juhtide mitteametliku nõuanderühma (Euroopa avalike tööturuasutuste juhtide võrgustik). Selle eesmärk oli edendada liikmesorganisatsioonide vahelist koostööd, teadmiste vahetamist ja vastastikust õppimist ning saada tagasisidet tööhõivepoliitikaga seotud algatuste kohta.

               Sellele tuginedes tegi komisjon 2013. aastal ettepaneku muuta koostöö ametlikuks, et toetada innovatsiooni, saavutuste võrdlemist ja üksteise kogemustest õppimist Euroopa tasandil. Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 573/2014/EL avalike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta loodi 2014. aastal avalike tööturuasutuste võrgustik (edaspidi „võrgustik“) ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2020.

               Käesolev ettepanek kannab eesmärki jätkata avalike tööturuasutuste suutlikkuse, tulemuslikkuse ja tõhususe suurendamist, pakkudes platvormi nende tulemuslikkuse võrdlemiseks Euroopa tasandil, heade tavade väljaselgitamiseks ja vastastikuse õppe süsteemi arendamiseks. Samuti on üks eesmärkidest anda avalikele tööturuasutustele rohkem võimalusi aidata arendada uuenduslikku tõenduspõhist poliitikat.

               Võrgustik peaks tagama täiendavuse Euroopa tööhõivestrateegia (Euroopa Liidu toimimise lepingu IX jaotise mõistes) raames võetavate meetmetega ja hoiduma nende asendamisest või dubleerimisest, eelkõige mis puudutab tööhõivekomitee meetmeid ja selliseid vahendeid nagu ühine hindamisraamistik ja vastastikuse õppe programm. Sünergia edendamiseks peaks komisjon samuti jätkuvalt tagama tiheda koostöö võrgustiku sekretariaadi ja tööhõivekomitee sekretariaadi vahel.

               Selleks, et saada ülevaade eelmise otsuse rakendamise seisust ning probleemidest ja võimalustest seoses võrgustiku tegevuse jätkamisega pärast 31. detsembrit 2020, viidi läbi vastav hindamine. Hindamine näitas, et otsust on edukalt rakendatud, kusjuures võrdleva õppimise algatus
                  1
                on osutunud heaks näiteks ELi ühisest töövahendist, mis toetab ELi avalike tööturuasutuste võrreldavust, üksteiselt õppimist ja küpsust. Samuti leidis hindamisel kinnitust, et võrgustik on tulemuslikult täitnud otsuses püstitatud eesmärke.

                  Otsuse nr 573/2014/EL muutmise ettepaneku eesmärk on seepärast tugineda võrgustiku headele saavutustele, mis nähtuvad hindamise tulemustest,
                     2
                   ning samal ajal vastata võrgustiku sidusrühmade vajadustele ja tugevale toetusele selle väärtusliku koostöö jätkamiseks pärast 2020. aastat. Seega tehakse ettepanek pikendada võrgustiku tegevusperioodi 31. detsembrini 2027.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Võrgustiku õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 149 ning see on loodud selleks, et aidata kaasa liikmesriikide koostööle ja toetada nende tegevust tööhõive valdkonnas. Võrgustik on osa ELi tööhõivepoliitika raamistikust, mille arendamisel arvestatakse uusi prioriteete ja muutusi tööturul. Kooskõlas aluslepingu artikli 148 lõikega 4 võttis nõukogu otsusega 2010/707/EL vastu liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised, mida on ajakohastatud (nõukogu 16. juuli 2018. aasta otsusega (EL) 2018/1215) ja mis kehtivad edasi ka 2019. aastal.

               Koos majanduspoliitika suunistega annavad tööhõivesuunised liikmesriikidele juhised riiklike reformikavade väljatöötamiseks ja reformide elluviimiseks. 7. suunises rõhutatakse: „Liikmesriikide eesmärk peaks olema avalike tööturuasutuste tõhusam ja tulemuslikum tegevus, et tagada tööotsijatele nende toetamiseks õigeaegsed ja nende vajadustele kohandatud teenused, toetades tööturu nõudlust ja rakendades tulemuspõhist juhtimist.“ Koondsuunised on aluseks nõukogu poolt liikmesriikidele Euroopa poolaasta protsessi raames antavatele riigipõhistele soovitustele. Viimastel aastatel on neisse lisatud konkreetseid soovitusi avalike tööturuasutuste toimimise ja suutlikkuse kohta ning liikmesriikide aktiivse tööturupoliitika tulemuslikkuse kohta. Need soovitused hõlmavad vajadust pakkuda töötutele rohkem personaalselt kohandatud teenuseid, kasutada terviklikumat tulemuslikkuse mõõtmise süsteemi, suunata meetmeid ja seada prioriteete täpsemalt ning tagada riigi ja piirkondlike haldusasutuste tegevuse parem koordineerimine.

               Tööhõive aktiivne toetamine on ka üks Euroopa sotsiaalõiguste samba
                  3
                prioriteete (4. põhimõte). Suuremat tähtsust omistatakse prioriteedile, mis on seotud sihipärase toetusega inimestele, kes vajavad tööturule pääsemiseks abi, näiteks tööturuasutuste kaudu. Seda illustreerib kasvav tähelepanu avalike tööturuasutuste tööle mitteaktiivse elanikkonnaga.

               Võrgustiku üks eesmärke on aidata kaasa ELi poliitikaalgatuste (nagu nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovitus noortegarantii loomise kohta ja nõukogu 15. veebruari 2016. aasta soovitus pikaajaliste töötute tööturule integreerimise kohta) rakendamisele tööhõive valdkonnas, kus avalikel tööturuasutustel on oluline roll. Lisaks peaks võrgustik toetama nende ELi algatuste rakendamist, mille eesmärk on edendada oskuste paremat vastavusseviimist tööturu vajadustega, inimväärset ja püsivat tööd ning suuremat vabatahtlikku tööalast liikuvust, samuti hõlbustada üleminekut haridus- ja koolitusasutustest tööellu.

               Võrgustiku tegevus kuulub avalike tööturuasutuste vastutusalasse ning täiendab teiste sidusrühmade algatusi ja aitab kaasa üldiste jõupingutuste rakendamisele kõnealuses poliitikavaldkonnas. Võrgustiku hindamine kinnitab seda täiendavust ja osutab, et võrgustiku algatused ei ole asendanud teisi algatusi.

               Euroopa tööalase liikuvuse portaalil EURES
                  4
                ja võrgustikul on teatavad üksteist täiendavad eesmärgid, mis on seotud tööturu toimimise parandamisega. Võrgustiku eesmärk on edendada koostööd avalike tööturuasutuste vahel, et parandada nende töö tulemuslikkust, ning võrgustik aitab kaasa poliitikaalgatuste elluviimisele tööhõive valdkonnas, samal ajal kui EURES koondab teavet vabade töökohtade ja tööotsijate kohta ning pakub liikuvusteenuseid, et hõlbustada tööjõu vaba liikumist ja tööturgude edasist lõimimist.

                  Euroopa Tööjõuamet kui ELi uus amet, mille eesmärk on toetada liikmesriike tööjõu liikuvuse valdkonna õigusnormide täitmise tagamisel,
                     5
                   hõlbustab üksikisikute ja tööandjate juurdepääsu nende õigusi ja kohustusi käsitlevale teabele ning asjakohastele teenustele, muu hulgas ühtse veebiportaali kaudu. Samuti tegutseb Euroopa Tööjõuamet vahendajana riigiasutuste vaheliste piiriüleste vaidluste korral. Seega on võrgustikul ja Euroopa Tööjõuametil erinevad eesmärgid, mis täiendavad üksteist Euroopa tööturu toimimise parandamiseks jõupingutuste tegemisel.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Käimasoleval kümnendil on ELi majanduskasvu ja tööhõive tegevuskavaks strateegia „Euroopa 2020“. Üldiselt osutas otsuse nr 573/2014/EL hindamine otsuse ja ELi poliitikaraamistiku märkimisväärsele sidususele. Sünergiat saaks parandada näiteks koostöö kaudu teiste tööturu sidusrühmadega, sealhulgas teiste tööturuteenuste osutajatega ning vajaduse korral tööhõive, sotsiaalpoliitika ning hariduse ja koolituse valdkonnas tegutsevate ELi ametitega, tööturu osapooltega, töötuid või haavatavaid rühmi esindavate organisatsioonidega, tööhõive valdkonnas tegutsevate vabaühendustega ning piirkondlike ja kohalike omavalitsustega. Ükski sidusrühm ei täheldanud tegevuse dubleerimist.

                  EL etendab olulist rolli ÜRO kestliku arengu tegevuskava 2030 „Muudame oma maailma“ ning selle kestliku arengu eesmärkide kujundamisel ja rakendamisel
                     6
                  . Võrgustik aitab edendada jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu, täielikku ja produktiivset tööhõivet ning inimväärset tööd kõikidele inimestele (8. kestliku arengu eesmärk)
                     7
                  .

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Ettepaneku õiguslik alus on sama, mis oli otsusel nr 573/2014/EL.

               Õigus võtta meetmeid tuleneb ELi toimimise lepingu artiklist 149, mille kohaselt „võivad Euroopa Parlament ja nõukogu võtta stimuleerivaid meetmeid, mis on kavandatud riikidevahelise koostöö soodustamiseks ning nende tööhõivealase tegevuse toetamiseks algatuste abil, mille eesmärk on teabe ja parimate tavade vahetuse arendamine, võrdleva analüüsi ja nõuannete pakkumine, samuti uudse lähenemise soodustamine ja kogemustele hinnangu andmine, eriti kasutades katseprojekte“.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ettepanek on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, kuna selle eesmärk on toetada liikmesriike oma avalike tööturuasutuste ajakohastamisel, et saavutada Euroopa tööhõive üldeesmärgid.

                  Praeguses etapis ei ole teada, kuidas saaks korraldada avalike tööturuasutuste vahelist koostööd juhul, kui otsuse nr 573/2014/EL kehtivust ei pikendata. Ehkki mõningane koostöö võib jätkuda ka ilma võrgustikuta, peavad sidusrühmad nii otsusest tulenevat ametlikku rolli kui ka komisjoni pakutavat tehnilist ja rahalist toetust äärmiselt oluliseks. Seetõttu on tõenäoline, et otsuse kehtivuse pikendamiseta kannataks avalike tööturuasutuste koostöö tulemuslikkus ja süstemaatilisus.

               •Proportsionaalsus

               Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna sellega nähakse ette stimuleeriv meede avalike tööturuasutuste jaoks ja selle kestus piirdub 2027. aastal lõppeva perioodiga.

                  Liikmesriigid jäävad endiselt vastutavaks oma avalike tööturuasutuste töö korraldamise ja personaliga varustamise eest, kuid käesoleva ettepanekuga pikendatakse võrgustiku tegevusperioodi, pakkudes seeläbi platvormi tööturuasutuste tulemuslikkuse võrdlemiseks Euroopa tasandil, heade tavade kindlakstegemiseks ning üksteiselt õppimise edendamiseks, et suurendada tööturuasutuste teenuste osutamise suutlikkust ja tõhusust. Kogemused on näidanud, et iseseisvalt ei tegele avalikud tööturuasutused üksteise kogemustest õppimise ja saavutuste võrdlemisega piisavalt; see piirab riigi tasandil tööturuasutuste ebapiisava tulemuslikkuse ja sellest tulenevate võimalike struktuuriliste tööturuprobleemide varase kindlakstegemise võimalusi.

               •Vahendi valik

                  Valitud vahend on otsus, nagu ka algne muudetav õigusakt.
                     Otsus nr 573/2014/EL avalike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta on stimuleeriv meede artikli 149 tähenduses. Selle stimuleeriva meetme olemust silmas pidades on otsus kõige sobivam õigusakt.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Viidi läbi otsuse nr 573/2014/EL rakendamise hindamine,
                  8
                et hinnata praegust olukorda ja rakendamise taset ning samuti selleks, et koguda teavet seoses Euroopa avalike tööturuasutuste võimaliku edaspidise koostööga pärast 2020. aastat. Hindamine ei olnud otsuse nr 573/2014/EL kohaselt kohustuslik, kuid see viidi läbi hea juhtimistava tagamiseks vastavalt põhimõttele „kõigepealt hinda“,
                  9
                et võtta arvesse ELi varasemast meetmest saadud kogemusi. Hinnati, kas võrgustik on täitnud oma juriidilised kohustused ja eesmärgid. Hindamine hõlmas viit parema õigusloome nõuetes sätestatud kriteeriumi, nimelt asjakohasus, tulemuslikkus, tõhusus, sidusus ja Euroopa lisaväärtus.

               Otsus on avalike tööturuasutuste jaoks jätkuvalt väga asjakohane. Võrgustiku eesmärgid ja algatused, mis on esitatud otsuse artiklites 3 ja 4, hõlmavad avalike tööturuasutuste peamisi vastutusvaldkondi ning moodustavad poliitika ja võrgustiku konkreetse tegevuse jaoks kindla raamistiku. Eesmärgid, millega loodud laiaulatuslikus raamistikus võrgustik tegutseb, võimaldavad käsitleda tegevusprioriteete paindlikult sõltuvalt tööturul toimuvast.

               Hindamisel ilmnes, et võrgustik on viinud ellu oma eesmärke ja algatusi tulemuslikult. Võrgustik on osutunud tulemuslikuks vahendiks riikide avalike tööturuasutuste toetamisel nende individuaalsete küsimuste lahendamisel ja Euroopa koostöö edendamisel.  Näiteks võrdleva õppimise algatus (milles on ühendatud saavutuste võrdlemine ja vastastikune õppimine) on hea näide ELi ühisest töövahendist, mis toetab avalike tööturuasutuste võrreldavust, üksteiselt õppimist ja küpsust. Tööturuasutused on võtnud kasutusele võrdleva õppimise hindamistulemused ja seeläbi muutunud organisatsioonidena küpsemaks. Tulemuslikkus on tingitud ennekõike võrdleva õppimise algatusest, aga ka teadmiste jagamisest vastastikuse õppe ürituste, aruannete ja avalike tööturuasutuste parimate tavade kaudu.

               Mõningaid võrgustiku tegevusi on keeruline kvantifitseerida ning neli aastat on lühike aeg teatavate saavutuste realiseerimiseks ja nende nähtavaks tegemiseks, nagu näiteks muudatused organisatsioonikultuuris. Avalike tööturuasutuste valmisolek osaleda võrdlevas õppimises ja vastastikuse õppe üritustel ning nende positiivne tagasiside näitavad, et võrgustiku väljundid on väga tõhusad ja kõik võrgustiku liikmed hindavad neid kõrgelt. Üldiselt on vähem arenenud avalikud tööturuasutused võrgustikus osalemisest rohkem kasu saanud, pidades silmas nende edusamme töö tulemuslikkuses, kuid ka edasijõudnud tööturuasutused on veelgi arenenud. Hindamise käigus tehti kindlaks mõningad võimalikud valdkonnad edasiseks tõhustamiseks, näiteks keskendumine väiksematele ja täpsemalt suunatud õppimisüritustele ja digitaalsete lahenduste senisest ulatuslikum kasutamine.

               Hindamine osutas heale sidususele
                  otsuse nr 573/2014/EL ja ELi poliitikaraamistiku vahel. Võrgustiku panus ELi poliitikaalgatustesse on olnud kõige ulatuslikum noortegarantii rakendamisel ja pikaajaliste töötute integreerimisel tööturule. Võrgustik on näidanud üles paindlikkust uute teemade käsitlemisel, nagu rändajate ja pagulaste lõimimine, töötuse ennetamine ja oskuste nappuse kõrvaldamine. Need väljundid on selgelt aidanud kaasa ka liikmesriikide majandusliku/tööhõivealase tulemuslikkuse paremale analüüsimisele Euroopa poolaasta kontekstis.

                  Lisaks toetab võrgustik liikmesriikide avalikke tööturuasutusi riigipõhiste soovituste rakendamisel, mis on aktiivse tööturupoliitika ja avalike tööturuasutustega seotud küsimustes liikmesriikidele edastatud Euroopa poolaasta raames. Avalikud tööturuasutused kui olulised osalised Euroopa Sotsiaalfondi rakendamisel on ka tegusad aktiivse tööturupoliitika tervikliku raamistiku väljatöötamisel oma liikmesriikides, aidates sellega kaasa ELi rahaliste vahendite tulemuslikule ja tõhusale kasutamisele.

               Avalike tööturuasutuste võrgustikuga kaasnev lisaväärtus on seisnenud struktureeritud raamistikus tööturuasutuste töö tulemuslikkuse ja suutlikkuse hindamiseks ning võrdluste, vastastikuse õppimise ja täiustuste hõlbustamiseks.  Hindamine osutab muudelegi otsuse tulemustele, mis ilmnesid alles pärast võrgustiku loomist 2014. aastal ja mida ei oleks avalike tööturuasutuste vabatahtliku koostöö kaudu saavutatud. Oluliste saavutustena võib nimetada suuremat isevastutust, individuaalsete avalike tööturuasutuste õppimise ja kollektiivse vastastikuse õppimise võimalusi, ühist häält ja ametlikku platvormi ELi tasandi poliitika kujundamisel ning panust strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamisse. Hindamine näitas ka, et kõigi avalike tööturuasutuste jätkuva osalemise tagamiseks on oluline ELi tasandil pakutav rahaline, organisatsiooniline ja ekspertide toetus.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Et tagada huvitatud sidusrühmade arvamuste ulatuslik kajastumine hindamises, kaasati konsultatsiooniprotsessi mitmesuguseid sidusrühmi. Sihtrühmade hulka kuulusid võrgustikus osaleva 32 avaliku tööturuasutuse,
                  10
                asjaomaste ELi tasandi organisatsioonide ja asutuste (nt tööhõivekomitee, ELi eraõiguslikud tööturuasutused ja ajutist tööjõudu vahendavad asutused, elukestva nõustamise poliitika Euroopa võrgustik), asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide (nt ILO, OECD, Maailmapank, WAPES), avalike tööturuasutuste sekretariaadi ning töövõtjate ja avalike tööturuasutuste võrgustiku endiste liikmete esindajad ning enne 2014. aastat avalike tööturuasutuste koostöös osalenud inimesed. Koos nõustajatega Euroopa avalike tööturuasutuste asjades (AFEPA) viidi läbi hindamisele pühendatud töötuba. Internetipõhises avalikus konsultatsioonis võisid osaleda kõik huvitatud isikud ja üldsus.

                  Konsulteerimise tulemused on eri liiki sidusrühmade lõikes sarnased. Mõningad erinevused ilmnesid hinnangutes võrgustiku eri tegevuste tulemuslikkusele või nende panusele iga eesmärgi saavutamisse. Näiteks teatas enamik sidusrühmi, et võrgustiku ja teiste asjakohaste tööturu sidusrühmade vahel toimub mõningane koostöö (nagu on sätestatud otsuse nr 573/2014/EL artiklis 5), kuid koostööd saaks tulevikus parandada, tugevdades suhteid ELi ja riigi tasandi partneritega. Sidusrühmade tagasiside on oluline sisend võrgustiku tulevaste prioriteetide seadmisel kooskõlas otsuse nr 573/2014/EL eesmärkidega.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Tõendusmaterjalide ning sidusrühmade seisukohtade ja arvamuste kogumise ning hindamise analüütilise osa toetuseks telliti töövõtjalt välisuuring
                     11
                  .

               •Mõjuhinnang

                  Otsuse nr 573/2014/EL kehtivuse pikendamine tähendab olemasoleva raamistiku ja algatuste jätkumist. Käesolev ettepanek piirdub võrgustiku tegevusperioodi pikendamisega artiklis 1 ja mõningate tehniliste ajakohastustega. Ettepanekule on lisatud eespool nimetatud hinnang. Käesolev tavapärane ettepanek on parema õigusloome eeskirjade kohaselt väiksema ulatusega algatus.

                  Eraldi mõjuhindamist ei tehtud, kuna:

               –hindamine näitas, et avalikke tööturuasutusi käsitlev otsus toimib hästi ja olulisi muudatusi ei ole senises poliitikas vaja teha;

               –hindamistulemused toetavad avalikke tööturuasutusi käsitleva otsuse kehtivuse pikendamist;

               –hindamine (koos riikide avalike tööturuasutuste ja võrgustiku nõukogu üleskutsega) annab juba piisavalt tõendeid selle kohta, et pikendamata jätmisel oleks negatiivne mõju;

               –kavandatud algatuses järgitakse hindamistulemuste loogikat ja see on nendega kooskõlas.

               •Põhiõigused

                  Otsuses nr 573/2014/EL austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige püütakse otsusega tagada tasuta tööhõiveteenustele juurdepääsu õiguse täielikku järgimist ning edendada harta artikli 29 kohaldamist. Käesolev ettepanek ei too sellega seoses kaasa mingeid muutusi.

               4.MÕJU EELARVELE

               Ettepanek ei eelda ELi eelarvest täiendavaid ressursse, sealhulgas personali.

                  Rahaline toetus kogu liitu hõlmavale avalike tööturuasutuste võrgustikule on juba ette nähtud ESF+ määruse ettepanekus aastateks 2021–2027, Euroopa tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi haru jaoks kavandatud eelarve raames
                     12
                  . Vastavad kulud kujutavad endast praegusel programmitöö perioodil 2014–2020 võrgustikule ette nähtud toetuse pikendamist.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               Võrgustiku aastaaruanded saadetakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning avaldatakse.

                  Hinnang ettepaneku kohaldamise kohta edastatakse Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele 2026. aasta septembriks.

               2019/0188 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               millega muudetakse otsust nr 573/2014/EL avalike tööturuasutuste
                  koostöö tõhustamise kohta

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 149,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  13
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  14
               ,

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 573/2014/EL
                  15
                loodi avalike tööturuasutuste võrgustik (edaspidi „võrgustik“) ajavahemikuks 17. juunist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.

               (2)Võrgustiku eesmärk on suurendada avalike tööturuasutuste suutlikkust, tulemuslikkust ja tõhusust, pakkudes platvormi nende tulemuslikkuse võrdlemiseks Euroopa tasandil, heade tavade väljaselgitamiseks ja vastastikuse õppe süsteemi loomiseks. Samuti on üks eesmärkidest anda avalikele tööturuasutustele rohkem võimalusi aidata arendada uuenduslikku tõenduspõhist poliitikat kooskõlas liidu asjakohaste poliitikaalgatustega.

               (3)Võrgustik on täitnud olulist rolli avalike tööturuasutuste vastutusalas liikmesriikidevahelise tihedama koostöö edendamisel ning avalike tööturuasutuste ajakohastamisele ja tugevdamisele kaasaaitamisel. Otsuse nr 573/2014/EL rakendamise hindamise
                  16
                põhjal ilmnes, et võrgustik on avaldanud positiivset mõju, ning selgitati välja mitmesugustest tegevustest ja kogemustest saadud õppetunnid.

               (4)Seni saavutatud tulemustest kasu saamiseks ja avalike tööturuasutuste koostöö edasiseks edendamiseks tuleks võrgustiku tegevusperioodi pikendada 31. detsembrini 2027.

               (5)Võrgustiku tegevuse jätkumine peaks aitama rakendada Euroopa sotsiaalõiguste sammast, mille põhimõtted hõlmavad muu hulgas tööhõive aktiivset toetamist. Samuti peaks see aitama saavutada ÜRO kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 „Muudame oma maailma“ 8. kestliku arengu eesmärki, toetades kaasavat ja jätkusuutlikku majanduskasvu, tööhõivet ja kõigile inimestele inimväärse töö tagamist.

               (6)Sünergia suurendamiseks peaks võrgustik jätkuvalt korraldama koostööd ja kontakte teiste tööturu sidusrühmadega, sealhulgas eelkõige koostööd tööhõive, sotsiaalpoliitika, hariduse ja koolituse valdkonnas tegutsevate liidu ametitega, et tagada poliitikaraamistiku järjepidevus.

               (7)Võrgustikule antav liidu rahaline toetus tuleks teha kättesaadavaks vastavalt mitmeaastasele finantsraamistikule aastateks 2021–2027.

               (8)Seetõttu tuleks otsust nr 573/2014/EL vastavalt muuta.

               (9)Võrgustiku tegevuse sujuva jätkumise tagamiseks tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 1. jaanuarist 2021,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsust nr 573/2014/EL muudetakse järgmiselt.

               (1)Artikli 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

               „Luuakse kogu liitu hõlmav avalike tööturuasutuste võrgustik („võrgustik“) ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2027.“

               (2)Artikli 3 sissejuhatav osa asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva otsuse eesmärk on ergutada võrgustiku kaudu liikmesriikide koostööd tööhõive valdkonnas avalike tööturuasutuste vastutusalas, et anda panus liidu tööhõivepoliitika elluviimisse. See aitab kaasa ka Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisele ja ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisele, toetades seeläbi:“.

               (3)Artikli 4 lõike 1 punkt c asendatakse järgmisega:

               „c) aitab kaasa avalike tööturuasutuste ajakohastamisele ja tugevdamisele olulistes valdkondades kooskõlas liidu tööhõivepoliitika, Euroopa sotsiaalõiguste samba ja kestliku arengu eesmärkidega;“.

               (4)Artikkel 5 asendatakse järgmisega:

                     „Koostöö

               Võrgustik arendab koostööd asjakohaste tööturu sidusrühmadega, sealhulgas teiste tööturuteenuste osutajatega ning vajaduse korral tööhõive, sotsiaalpoliitika ning hariduse ja koolituse valdkonnas tegutsevate ELi ametitega, tööturu osapooltega, töötuid isikuid või haavatavaid rühmi esindavate organisatsioonidega, tööhõive valdkonnas tegutsevate vabaühendustega ning piirkondlike ja kohalike omavalitsustega, kaasates neid asjakohastesse võrgustiku tegevustesse ja kohtumistesse ning vahetades nendega teavet ja andmeid.“

               (5)Artikkel 7 asendatakse järgmisega:

               „Rahaline toetus

               Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud üldised vahendid tehakse kättesaadavaks vastavalt järgmisele mitmeaastasele finantsraamistikule 2021–2027, mille iga-aastased assigneeringud kinnitavad Euroopa Parlament ja nõukogu finantsraamistiku piires.“

               (6)Artikli 9 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Artiklis 8 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile kuni 31. detsembrini 2027.“

               (7)Artikkel 10 asendatakse järgmisega:

               „Läbivaatamine

               Komisjon esitab 2026. aasta septembriks Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele hinnangu käesoleva otsuse kohaldamise kohta.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2021.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=20613&langId=en
                  , vt lk 1.

                     (2)

                        Komisjoni talituste töödokument SWD(2019) 1350.

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/social-summit-european-pillar-social-rights-booklet_en.pdf

                     (4)

                     http://data.europa.eu/eli/reg/2016/589/oj

                     (5)

                  https://ela.europa.eu/

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/europeaid/sites/devco/files/european-consensus-on-development-final-20170626_en.pdf.

                     (7)

                     https://sustainabledevelopment.un.org/topics/sustainabledevelopmentgoals

                     (8)

                  https://publications.europa.eu/et/home

                     (9)

                  https://ec.europa.eu/info/law/law-making-process/planning-and-proposing-law/better-regulation-why-and-how_et

                     (10)

                        Avalike tööturuasutuste võrgustikku kuuluvad ELi kõigi 28 liikmesriigi, samuti Islandi ja Norra (kokku 30 riigi) avalikud tööturuasutused. Kuna aga Belgia on esindatud kolme tööturuasutusega, on võrgustikus osalevate avalike tööturuasutuste koguarv 32.

                     (11)

                  https://publications.europa.eu/et/home

                     (12)

                        COM(2018)382 final.

                     (13)

                        ELT C […], […], lk […].

                     (14)

                        ELT C […], […], lk […].

                     (15)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta otsus nr 573/2014/EL avalike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta (ELT L 159, 28.5.2014, lk 32)
                  .

                     (16)

                        Komisjoni talituste töödokument SWD(2019)1350.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            2019/0274(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel ÜRO narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul seoses ainete lisamisega ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ning ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni. Narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärk toimub kava kohaselt 2.–6. märtsil 2020.

               2.Ettepaneku taust

               2.1. ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtne konventsioon, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (edaspidi „ÜRO“) 1972. aasta protokolliga muudetud 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“)
                  1
                eesmärk on võidelda kooskõlastatud rahvusvahelise tegevuse kaudu narkootikumide kuritarvitamise vastu. Selles on esitatud kaks sekkumise ja kontrolli vormi, mis avaldavad koosmõju. Esiteks püütakse sellega piirata narkootikumide valdamist, kasutamist, levitamist, importi, eksporti, valmistamist ja tootmist ning nendega kauplemist üksnes meditsiiniliste ja teaduslike eesmärkidega. Teiseks võideldakse selle abil rahvusvahelise koostöö kaudu ebaseadusliku uimastikaubanduse vastu, et heidutada uimastikauplejaid ja hoida ära uimastitega kauplemist.

               ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooniga (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“)
                  2
                loodi rahvusvaheline psühhotroopsete ainete kontrollisüsteem. Sellega reageeriti kuritarvitatavate narkootikumide valiku mitmekesistumisele ja laienemisele ning kehtestati mitme sünteetilise narkootikumi suhtes kontrollimeetmed, lähtudes ühelt poolt nende kuritarvitamise potentsiaalist ja teiselt poolt nende raviväärtusest.

               Kõik ELi liikmesriigid on konventsioonide osalised, samas kui liit seda ei ole.

               2.2.Narkootiliste ainete komisjon

               Narkootiliste ainete komisjon on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (edaspidi „ECOSOC“) komisjon, mille ülesanded ja volitused on sätestatud muu hulgas kahes konventsioonis. Komisjoni kuulub 53 ÜRO liikmesriiki, kelle valib ECOSOC. Märtsis 2020 on 13 ELi liikmesriiki narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed
                  3
               . Liidul on narkootiliste ainete komisjonis vaatleja staatus.

               2.3.Narkootiliste ainete komisjoni kavandatav õigusakt

               Narkootiliste ainete komisjon ajakohastab korrapäraselt ainete nimekirja, mis on lisatud konventsioonidele, võttes aluseks soovitused, mille on esitanud Maailma Terviseorganisatsioon (edaspidi „WHO“), keda nõustab narkosõltuvuse eksperdikomisjon (ECDD).

               WHO esitas 24. jaanuaril 2019 ÜRO peasekretärile
                  4
                kuus soovitust tulenevalt narkosõltuvuse eksperdikomisjoni 41. koosolekul toimunud kanepit ja kanepiga seotud aineid käsitlevast kriitilisest läbivaatamisest.

               2.–6. märtsil 2020 Viinis toimuva narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgu päevakorda võib kuuluda otsuste vastuvõtmine nende ainete lisamise kohta konventsioonidele lisatud nimekirjadesse.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Konventsioonidele lisatud nimekirjade muutmine mõjutab kõigi liikmesriikide puhul otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsuse 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta, edaspidi „raamotsus“)
                  5
                artikli 1 lõikes 1 on sätestatud, et kõnealuses raamotsuses tähendab mõiste „uimastid“ kõiki aineid, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga, ning raamotsuse lisas loetletud aineid. Raamotsust kohaldatakse seega ainete suhtes, mis on loetletud narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjades. Seega mõjutab kõnealustele konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses. Seejuures ei ole oluline, kas kõnealune aine on kogu liidus juba kontrolli all.

               Kanep ja kanepiga seotud ained, mida narkosõltuvuse eksperdikomisjoni 41. koosolekul kriitiliselt hinnati ja mida käsitlevad WHO 24. jaanuari 2019. aasta kuus soovitust, on praegu rahvusvahelisel tasandil kontrollitud kas narkootiliste ainete konventsiooni või psühhotroopsete ainete konventsiooni alusel:

               –„kanep ja kanepivaik“ on kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. Lisaks sellele on „kanep ja kanepivaik“ kantud narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirja, mis sisaldab eriti ohtlikuks peetavaid aineid;

               –dronabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinool) on kantud psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja;

               –tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid) on kantud psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirja;

               –„kanepiekstraktid ja -tinktuurid“ on kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja;

               –„kannabidiooli preparaadid“ on kontrollitud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja kande „Kanepiekstraktid ja -tinktuurid“ all;

               –„kanepi ja dronabinooli ravimpreparaadid“ on kontrollitud kanepipõhiste preparaatidena narkootiliste ainete ühtse konventsiooni I nimekirja alusel või sünteetilist delta-9-tetrahüdrokannabinooli kasutavate preparaatidena psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja alusel.

               Komisjoni ettepanek liidu seisukoha kohta põhineb WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjoni koosolekute kättesaadavatel dokumentidel ning vastustel, mille andsid narkootiliste ainete komisjoni 4. ja 5. istungitevahelisel kohtumisel 24. juunil 2019 ja 23. septembril 2019 WHO, rahvusvaheline narkootikumide kontrolli komitee (INCB) ja ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise büroo (UNODC) nende vastavate volituste raames
                  6
               . Samuti võetakse selles arvesse teabevahetust liikmesriikidega horisontaalses narkootikumide töörühmas ning Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse (EMCDDA) tööd selles valdkonnas.

               Komisjoni ettepanekus liidu seisukoha kohta soovitatakse toetada ainult mõningaid WHO soovitusi, mis kajastavad teaduslike teadmiste arengut selles valdkonnas ega tooks kaasa olulist muutust nende ainete kontrollimises.

               Samas iseloomustab mitmeid soovitusi selguse puudumine seoses nende õigusliku ja praktilise mõjuga ning uute kontrollimeetmete või nende puudumise tagajärgedega. Komisjoni ettepanekus liidu seisukoha kohta soovitatakse seega hääletada nende soovituste vastu. Alternatiivina soovitatakse komisjoni ettepanekus neid soovitusi mitte hääletusele panna ja taotleda Maailma Terviseorganisatsioonilt täiendavat hindamist.

               Nõukogu peab kehtestama liidu ühise seisukoha narkootiliste ainete komisjoni istungiks, kui komisjonil on vaja teha otsus ainete nimekirjadesse kandmise kohta. Kuna liidu vaatlejastaatus tingib piirangud, peaksid sellist seisukohta väljendama narkootiliste ainete komisjonis ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid, kes on märtsis 2020 kõnealuse komisjoni liikmed. Liit ei ole nende konventsioonide osaline, kuid tal on selles valdkonnas ainupädevus.

               Selleks teeb komisjon ettepaneku liidu seisukoha kohta, mida väljendavad liikmesriigid, kes on 2020. aasta märtsi seisuga narkootiliste ainete komisjoni liikmed, Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse. Tegemist on neljanda korraga, kui komisjon esitab sellise ettepaneku ELi seisukoha kohta
                  7
               . Nõukogu võttis liidu seisukohad vastu
                  8
                ja see võimaldas ELil avaldada narkootiliste ainete komisjoni eelmistel istungitel üksmeelselt arvamust ainete rahvusvahelistesse nimekirjadesse kandmise kohta, sest nimetatud komisjonis osalevad liikmeriigid hääletasid vastavalt vastuvõetud liidu seisukohale nende ainete nimekirjadesse lisamise poolt.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               Euroopa Liidu (EL) toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud: „Nõukogu võtab [...] vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  9
               . Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  10
               .

               Narkootiliste ainete komisjon on kõnealuse artikli tähenduses „lepingus sätestatud organ“, kuna tegemist on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (ECOSOC) moodustatud organiga, millele on narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooniga antud eriülesanded.

               Narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete lisamist nimekirjadesse, on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses „õigusliku toimega aktid“. Narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooni kohaselt on narkootiliste ainete komisjoni otsused automaatselt siduvad, välja arvatud juhul, kui konventsiooniosaline on ettenähtud tähtaja jooksul esitanud otsuse ECOSOCile läbivaatamiseks
                  11
               . Kõnealuses küsimuses tehtavad ECOSOCi otsused on lõplikud. Ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevatel narkootiliste ainete komisjoni otsustel on õiguslikud tagajärjed ELi õiguskorrale ka liidu õiguse alusel, kuna nad võivad otsustavalt mõjutada liidu õigusaktide sisu, nimelt nõukogu raamotsust 2004/757/JSK. Konventsioonidele lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt kõnealuse ELi õigusakti kohaldamisala.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse.

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ebaseadusliku uimastikaubandusega.

               Seetõttu on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 83 lõige 1, milles ebaseaduslikku uimastikaubandust nimetatakse ühena eriti ohtlikest piiriülese mõõtmega kuriteoliikidest ning millega antakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule volitused kehtestada miinimumeeskirjad kuriteokoosseisude ja karistuste määratlemiseks ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonnas.

               4.3.Muutuv geomeetria

               Kooskõlas protokolli nr 36 (aluslepingutele lisatud protokoll üleminekusätete kohta) artikli 10 lõikega 4 teatas Ühendkuningriik, et ta ei aktsepteeri täielikke volitusi, mis on antud komisjonile ja Euroopa Kohtule seoses kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonna õigusaktidega, mis on vastu võetud enne Lissaboni lepingu jõustumist. Sellest tulenevalt lõppes nõukogu raamotsuse 2004/757/JSK kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes 1. detsembril 2014
                  12
               .

               Kuna narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete nimekirjadesse kandmist, ei mõjuta ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonna ühiseeskirju, mis on Ühendkuningriigile siduvad, ei osale Ühendkuningriik nõukogu otsuse vastuvõtmisel, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevate otsuste vastuvõtmisel
                  13
               .

               Taani suhtes on nõukogu raamotsus 2004/757/JSK siduv kuni 21. novembrini 2018. Raamotsuse artiklis 1 on sätestatud, et „uimastid“ on ained, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga.

               Kuna narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete nimekirjadesse kandmist, mõjutavad ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonna ühiseeskirju, mis on Taanile siduvad, osaleb Taani nõukogu otsuse vastuvõtmisel, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevate otsuste vastuvõtmisel.

               4.4.Kokkuvõte

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 83 lõige 1 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.MÕJU EELARVELE

               Mõju eelarvele puudub.

               2019/0274 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 83 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) 1961. aasta narkootiliste ainete ühtne konventsioon, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga
                  14
                (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“), jõustus 8. augustil 1975.

               (2)Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid. Nimetatud komisjon võib nimekirju muuta üksnes vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitustele, kuid ta võib ka otsustada WHO soovitatud muudatusi mitte teha.

               (3)ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon
                  15
                (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“) jõustus 16. augustil 1976.

               (4)Psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon WHO soovitustele tuginedes otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid või neid sealt kustutada. Nimetatud komisjonil on laialdane kaalutlusõigus arvestada majanduslikke, sotsiaalseid, õiguslikke, halduslikke ja muid tegureid, kuid ta ei või käituda meelevaldselt.

               (5)Mõlemale konventsioonile lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Konventsioonidele lisatud nimekirjades loetletud ainete suhtes kohaldatakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK
                  16
               . Seega mõjutab konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses.

               (6)Narkootiliste ainete komisjon peab 2.-6. märtsini 2020 Viinis toimuval 63. istungjärgul võtma vastu otsused, mis käsitlevad kanepit ja kanepiga seotud aineid, mis on juba narkootiliste ainete konventsiooni või psühhotroopsete ainete konventsiooni alusel kontrolli all.

               (7)Liit nende ÜRO konventsioonide osaline ei ole. Narkootiliste ainete komisjonis, kus 2020. aasta märtsis on hääleõigus 13 liikmesriigil
                  17
               , on liidul vaatleja staatus. Seepärast on vaja, et nõukogu volitaks liikmesriike väljendama liidu seisukohta seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse, kuna otsused ainete rahvusvahelistesse nimekirjadesse kandmise kohta konventsioonide alusel kuuluvad liidu ainupädevusse.

               (8)WHO esitas 24. jaanuaril 2019
                  18
                kuus soovitust, tulenevalt narkosõltuvuse eksperdikomisjoni („WHO eksperdikomisjon“) 41. koosolekul toimunud kanepit ja kanepiga seotud aineid käsitlevast kriitilisest läbivaatamisest. Nende soovituste eesmärk ei ole lubada kanepi või kanepiga seotud ainete meelelahutuslikku tarbimist.

               (9)WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjoni hinnangul ei põhjusta kanep ja kanepivaik eriti tõenäoliselt teiste narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirja kantud ainetega sarnaseid kahjulikke tagajärgi. Lisaks on kanepipreparaadid näidanud ravipotentsiaali valu ja muude terviseprobleemide, näiteks epilepsia ja hulgiskleroosist tingitud spasmide raviks.

               (10)WHO leidis, et kanep ja kanepivaik tuleks kanda nimekirja sellisel kontrollitasemel, mis hoiab ära kanepi tarbimisest põhjustatud kahju ning ei takista samal ajal juurdepääsu kanepiga seotud ravipreparaatidele ega nende kasutamist teadus- ja arendustegevuses. Seega jõudis WHO järeldusele, et kanepi ja kanepivaigu lisamine IV nimekirja ei ole kooskõlas kriteeriumidega, mille alusel tuleb uimasti kanda IV nimekirja

               (11)See soovitus ei muuda kanepi ja kanepivaigu rahvusvahelist kontrollitaset, kuna need on jätkuvalt kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. Soovituses võetakse nõuetekohaselt arvesse teaduse arengut selles valdkonnas pärast kanepi ja kanepivaigu esmakordset lisamist narkootiliste ainete konventsiooni. Kanepi ja kanepivaigu kustutamine narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirjast aitaks parandada kollektiivseid teadmisi nii kanepi terapeutilisest kasulikkusest kui ka sellega seotud kahjust.

               (12)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kustutada kanep ja kanepivaik narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirjast.

               (13)WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt võivad delta-9-tetrahüdrokannabinool ja selle aktiivne stereoisomeer dronabinool, eriti kõrge puhtusastmega ebaseaduslikes vormides, põhjustada samasuguseid kahjulikke tagajärgi ja sõltuvust ja nende kuritarvitamise potentsiaal on vähemalt sama suur kui kanepil, mis on kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. Aine, mille puhul esineb sarnane kuritarvitamise oht ning millel on sarnased kahjulikud tagajärjed kui juba narkootiliste ainete konventsiooni nimekirja kantud ainel, tuleks kanda samasse nimekirja, kui kõnealune aine. Kuna delta-9-tetrahüdrokannabinooli puhul esineb sarnane kuritarvitamise oht ning sellel on sarnased kahjulikud tagajärjed kui kanepil, vastab see narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja kandmise kriteeriumidele.

               (14)Lisaks mõistis WHO, et delta-9-tetrahüdrokannabinooli liigitamine kanepiga sama konventsiooni samasse nimekirja, st narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, lihtsustaks konventsioonide kontrollimeetmete rakendamist liikmesriikides.  Seega soovitas WHO kanda delta-9-tetrahüdrokannabinool ja selle aktiivne stereoisomeer dronabinool narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja juhul, kui see soovitus vastu võetakse, kustutada need psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirjast.

               (15)See soovitus ei muuda delta-9-tetrahüdrokannabinooli ja selle aktiivse stereoisomeeri dronabinooli rahvusvahelist kontrollitaset. Samuti võiks see hõlbustada kontrollimeetmete rakendamist liikmesriikides.

               (16)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda delta-9-tetrahüdrokannabinool ja selle aktiivne stereoisomeer dronabinool narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja juhul, kui see soovitus vastu võetakse, kustutada need psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirjast. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

               (17)Tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid), mis on kantud psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirja, ei põhjusta WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt sarnast kuritarvitamise ohtu ja kahjulikke tagajärgi kui delta-9-tetrahüdrokannabinool, kuid kõigi kuue isomeeri sarnasuse tõttu delta-9-tetrahüdrokannabinooliga on keemilise analüüsi standardmeetodeid kasutades väga raske neid kuut isomeeri delta-9-tetrahüdrokannabinoolist eristada.  Nende kuue isomeeri liigitamine delta-9-tetrahüdrokannabinooliga sama konventsiooni samasse nimekirja, st narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, lihtsustaks rahvusvahelise kontrolli rakendamist delta-9-tetrahüdrokannabinooli üle ning aitaks liikmesriikidel riigi tasandil kontrollimeetmeid rakendada. Seetõttu soovitas WHO kanda tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, tingimusel et narkootiliste ainete komisjon võtab vastu soovituse lisada dronabinool ja selle stereoisomeerid (delta-9-tetrahüdrokannabinool) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja kui see soovitus vastu võetakse, kustutada see aine psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirjast.

               (18)See soovitus ei muuda tetrahüdrokannabinooli (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeeride) rahvusvahelist kontrollitaset. Samuti võiks see hõlbustada kontrollimeetmete rakendamist liikmesriikides.

               (19)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, tingimusel et narkootiliste ainete komisjon võtab vastu soovituse lisada dronabinool ja selle stereoisomeerid (delta-9-tetrahüdrokannabinool) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja kui see soovitus vastu võetakse, kustutada see aine psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirjast. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

               (20)WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on narkootiliste ainete konventsioonis osutatud kanepiekstraktide ja -tinktuuride psühhoaktiivsete omaduste varieeruvus tingitud peamiselt nendes ekstraktides ja tinktuurides sisalduva delta-9-tetrahüdrokannabinooli kontsentratsiooni erinevusest. Mõnel kanepiekstraktil ja tinktuuril, millel ei ole psühhoaktiivseid omadusi ja mis sisaldavad peamiselt kannabidiooli, on paljulubavaid raviotstarbelisi kasutamisviise. Asjaolu, et erinevaid preparaate, millel on erinev delta-9-tetrahüdrokannabinooli kontsentratsioon, kontrollitakse sama kande „ekstraktid ja tinktuurid“ alusel ja need on kantud samasse nimekirja, on riikides kontrollimeetmeid rakendavate vastutavate asutuste jaoks problemaatiline. Lisaks võib narkootiliste ainete konventsiooni preparaatide määratlus hõlmata kõiki tooteid, mis on kanepi „ekstraktid ja tinktuurid“ kui kanepi „preparaate“, ning juhul kui järgitakse komitee soovitust viia dronabinool üle narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, kui dronabiooli ja selle stereoisomeeride „preparaate“. Seepärast soovitab WHO ekstraktid ja tinktuurid narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirjast kustutada.

               (21)Hoolimata WHO selgitustest pärast kõnealuse soovituse esitamist puudub selleks siiski ilmne rahvatervisega seotud põhjendus ning on raske täielikult hinnata selle mõju, eelkõige rahvusvahelise kontrollisüsteemi terviklikkuse seisukohast.

               (22)Seega peaksid liikmesriigid võtma seisukoha, et seda soovitust ei tohiks hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

               (23)WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt leidub kannabidiooli kanepis ja kanepivaigus, kuid sellel ei ole psühhoaktiivseid omadusi ning puudub selle kuritarvitamise ja sõltuvuse tekkimise risk. Sellel ei ole olulisi kahjulikke tagajärgi. Lisaks on tõendatud, et kannabidiool on tõhus teatavate ravile allumatute lapseeas tekkivate epilepsiahäirete ravis.

               (24)WHO märkis, et kanepitaime preparaadina toodetud psühhoaktiivse toimeta ravimid sisaldavad delta-9-tetrahüdrokannabinooli jälgi ja tunnistas, et delta-9-tetrahüdrokannabinooli keemiline analüüs 0,15 % täpsusega võib mõne liikmesriigi jaoks keeruline olla. Seepärast soovitab WHO lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja järgmise joonealuse märkuse: „preparaadid, mis sisaldavad peamiselt kannabidiooli ning mitte rohkem kui 0,2 % delta-9-tetrahüdrokannabinooli ei kuulu rahvusvahelise kontrolli alla.“

               (25)See soovitus alandaks siiski nende preparaatide praegust kontrollitaset, THC piirnormi määramist peamiselt kannabidiooli sisaldavatele preparaatidele ei toeta teaduslikud tõendid ning soovituse sõnastus ei välista erinevate tõlgenduste võimalust selle piirnormi arvutamise viisi kohta. Kannabidiooli erinev kohtlemine võrreldes muude kannabinoididega ei ole põhjendatud ja ei ole kooskõlas konventsioonide nimekirjade olemasoleva struktuuriga.

               (26)Seega peaksid liikmesriigid võtma seisukoha, et seda soovitust ei tohiks hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

               (27)WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt ei seostata delta-9-tetrahüdrokannabinooli sisaldavaid ravimeid kuritarvitamise ja sõltuvusega ning neid ei suunata kõrvale muuks kui meditsiiniliseks kasutuseks. Lisaks tunnistas WHO, et sellised preparaadid on valmistatud nii, et nende kuritarvitamine ei ole tõenäoline ning puuduvad tõendid tegeliku kuritarvitamise või kahjuliku mõju kohta määral, mis õigustaks narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirjaga seotud praegust kontrolli taset või psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirjaga seotud kontrolli taset. Seega soovitas WHO lisada „keemilise sünteesi või kanepipreparaatide teel saadud preparaadid, millest valmistatakse ravimpreparaate, mille koostisesse kuulub veel üks või rohkem aineid, ning mida valmistatakse nii, et delta-9-tetrahüdrokannabinooli ei saa eraldada kergesti või sellises koguses, mis võiks ohustada rahvatervist“, narkootiliste ainete konventsiooni III nimekirja.

               (28)See soovitus võib siiski tekitada liikmesriikidele regulatiivset lisakoormust. Lisaks ei põhine soovituse sõnastus seoses „ravimpreparaatidega“ mitte ühelgi narkootiliste ainete konventsioonis määratletud mõistel ning see ei pruugi olla kooskõlas ELi terminoloogiaga, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivis 2001/83 inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta
                  19
               .

               (29)Seega peaksid liikmesriigid võtma seisukoha hääletada soovituse vastu lisada „keemilise sünteesi või kanepipreparaatide teel saadud preparaadid, millest valmistatakse ravimpreparaate, mille koostisesse kuulub veel üks või rohkem aineid, ning mida valmistatakse nii, et delta-9-tetrahüdrokannabinooli (dronabinooli) ei saa eraldada kergesti või sellises koguses, mis võiks ohustada rahvatervist“ narkootiliste ainete ühtse konventsiooni III nimekirja. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

               (30)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjonis, kuna erinevad otsused, mis tehakse kanepi ja kanepiga seotud ainete nimekirjadesse kandmise kohta, võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt raamotsust 2004/757/JSK.

               (31)Liidu seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               (32)Raamotsus 2004/757/JSK on Taanile siduv kuni 21. novembrini 2018 ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (33)Raamotsus 2004/757/JSK on Iirimaale siduv ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (34)Raamotsus 2004/757/JSK ei ole Ühendkuningriigile siduv ja seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul, mis toimub 2.–6. märtsil 2020 ja kus kõnealusel organil palutakse võtta vastu otsused ainete kandmise kohta nimekirjadesse, mis on lisatud ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsele konventsioonile, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioonile, on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 osutatud seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ÜRO lepingud, kd 978, nr 14152.

                     (2)

                        ÜRO lepingud, kd 1019, nr 14956.

                     (3)

                        1. jaanuari 2020 seisuga on narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed järgmised 13 liikmesriiki: Austria, Belgia, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik.

                     (4)

                        https://www.who.int/medicines/access/controlled- substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (5)

                        ELT L 335, 11.11.2004, lk 8, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2017. aasta direktiiviga (EL) 2017/2103, millega muudetakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK uute psühhoaktiivsete ainete lisamiseks uimasti määratlusse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2005/387/JSK (ELT L 305, 21.11.2017, lk 12).

                     (6)

                        Vt kõik küsimused ja vastused 26. novembri seisuga aadressil:
                  https://www.unodc.org/documents/commissions/CND/Scheduling_Resource_Material/Cannabis/Consultations_with_WHO_Questions_and_Answers_26_November_2019.pdf

                     (7)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final. Tuleb märkida, et komisjon esitab samaaegselt eraldi ettepaneku uute psühhoaktiivsete ainete lisamise kohta.

                     (8)

                        Vastu võetud nõukogu poolt vastavalt 7. märtsil 2017, 27. veebruaril 2018 ja 5. märtsil 2019.

                     (9)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (10)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (11)

                        Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 lõige 7; psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 lõige 7.

                     (12)

                        Vt loetelu liidu õigusaktidest, mis on kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonnas vastu võetud enne Lissaboni lepingu jõustumist ning mille kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes lõpetatakse alates 1. detsembrist 2014 vastavalt protokolli nr 36 („Üleminekusätete kohta“) artikli 10 lõike 4 teisele lausele, punkt 29 (ELT C 430, 1.12.2014, lk 17).

                     (13)

                        Käesolevas ettepanekus määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel kohtumisel, mis toimub pärast Ühendkuningriigi väljaastumist liidust, välja arvatud juhul, kui Ühendkuningriik taotleb aluslepingu artikli 50 alusel tähtaja pikendamist neljandat korda ja Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) sellega ühehäälselt nõustub. Kuid sel ajal, kui komisjon oma ettepaneku vastu võtab, on Ühendkuningriik endiselt liikmesriik. Seega hõlmavad näiteks viited „liikmesriikidele“, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed, ka Ühendkuningriiki.

                     (14)

                        ÜRO lepingud, kd 978, nr 14152.

                     (15)

                        ÜRO lepingud, kd 1019, nr 14956.

                     (16)

                        Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsus 2004/757/JSK, millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta (ELT L 335, 11.11.2004, lk 8).

                     (17)

                        1. jaanuari 2020 seisuga on narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed järgmised 13 liikmesriiki: Austria, Belgia, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik.

                     (18)

                  https://www.who.int/medicines/access/controlled-substances/UNSG_letter_ECDD41_recommendations_cannabis_24Jan19.pdf?ua=1

                     (19)

                        ELT L 311, 28.11.2001, lk 67–128

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.12.2019
            COM(2019) 624 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               LISA

               Seisukoht, mille võtavad narkootiliste ainete komisjoni liikmeks olevad liikmesriigid ühiselt liidu huvides tegutsedes narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul 2.–6. märtsil 2020 teatavate ainete kontrolli ulatuse muutmise küsimuses:

               (1)kanep ja kanepivaik tuleb 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni IV nimekirjast kustutada;

               (2)dronabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinool) tuleb lisada 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni I nimekirja ja kui käesolev soovitus vastu võetakse, tuleb see kustutada 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirjast. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist;

               (3)tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid) tuleb lisada 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni I nimekirja, tingimusel et narkootiliste ainete komisjon võtab vastu soovituse lisada dronabinool ja selle stereoisomeerid (delta-9-tetrahüdrokannabinool) 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni I nimekirja, ja kui käesolev soovitus vastu võetakse, tuleb see kustutada 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirjast. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist;

               (4)ekstrakte ja tinktuure käsitlevat soovitust ei tohiks hääletusele panna ning Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist;

               (5)soovitust, mis käsitleb joonealust märkust: „preparaadid, mis sisaldavad peamiselt kannabidiooli ning mitte rohkem kui 0,2 % delta-9-tetrahüdrokannabinooli, ei kuulu rahvusvahelise kontrolli alla“ ei tohiks hääletusele panna ning Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist;

               (6)keemilise sünteesi või kanepipreparaatide teel saadud preparaate, millest valmistatakse ravimpreparaate, mille koostisesse kuulub veel üks või rohkem aineid, ning mida valmistatakse nii, et delta-9-tetrahüdrokannabinooli (dronabinool) ei saa eraldada kergesti või sellises koguses, mis võiks ohustada rahvatervist, ei lisata 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni III nimekirja. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.