                   EUROOPA
                   KOMISJON
                                           Brüssel, 7.5.2015
                                           COM(2015) 209 final
                                           Embargo vista
                                 Soovitus:
                           NÕUKOGU OTSUS,
   millega määratakse Hispaaniale trahv Valencia autonoomses piirkonnas
            eelarvepuudujäägi andmetega manipuleerimise eest
ET                                                                      ET
 ---pagebreak---                                            SELETUSKIRI
   1.        SOOVITUSE TAUST
   Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõikele 1 peavad liikmesriigid hoiduma
   ülemäärasest riigieelarve puudujäägist. ELi toimimise lepingu artiklite 121 ja 126 või
   aluslepingutele lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta)
   kohaldamiseks olulised andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja riigivõla kohta on
   oluliseks sisendiks liidu majanduspoliitika koordineerimisel.
   Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruses (EL) nr 1173/2011
   eelarvejärelevalve tõhusa rakendamise kohta euroalal1 on sätestatud karistuste süsteemi
   loomine, et tõhustada eelarvejärelevalvet euroalal. Sellega seoses, et vältida kas tahtlikult või
   raske hooletuse tõttu ebaõige teabe esitamist valitsemissektori eelarvepuudujääki ja võlga
   käsitlevate andmete kohta, on määruse artikli 8 lõikes 1 sätestatud, et nõukogu võib komisjoni
   soovituse alusel otsustada määrata vastutavale liikmesriigile trahvi.
   Määruse (EL) nr 1173/2011 artikli 8 lõikega 3 on antud komisjonile õigus teha kõiki
   uurimistoiminguid, kui ta leiab, et on tõsiseid viiteid valitsemissektori eelarvepuudujääki ja
   võlga käsitlevate andmete ebaõige esitamise fakti kohta. 11. juulil 2014 algatas komisjon
   uurimise seoses statistika manipuleerimisega Hispaanias, nagu osutatud määruses (EL) nr
   1173/2011.
   Esialgsed uurimise järeldused seoses Hispaanias statistika manipuleerimisega, nagu osutatud
   määruses (EL) nr 1173/2011, saadeti Hispaaniale selgituste esitamiseks 19. veebruaril 2015,
   nagu nõutud komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678 artikliga 6. Komisjon palus Hispaanial
   esitada kirjalikud selgitused esialgsete järelduste kohta 19. märtsiks 2015. Hispaania esitas
   kirjalikud selgitused 24. märtsil 2015.
   [xx]. mail 2015 võttis komisjon vastu aruande uurimise kohta, mis on seotud statistika
   manipuleerimisega Hispaanias, nagu osutatud määruses (EL) nr 1173/20112 (aruanne), võttes
   arvesse Hispaania selgitusi.
   Aruandes on jõutud seisukohale, et Hispaania Kuningriigi valitsemissektori asutus, Valencia
   autonoomse piirkonna riigikontrolli büroo (IGGV) ilmutas tervishoiukulude
   dokumenteerimata jätmisel ja tekkepõhise arvestuse põhimõtte mittejärgimisel
   rahvamajanduse arvepidamises (ESA 95) rasket hooletust, mistõttu esitati Hispaania
   valitsemissektori eelarvepuudujäägi andmed 2012. aasta märtsis Eurostatile ebaõigesti. Lisaks
   jõudis komisjon järeldusele, et kulude dokumenteerimata jätmist ei kõrvaldatud, kuigi teave
   probleemi olemasolu ja ulatuse kohta oli piirkonna kontrollikoja aruannetes avalikult
   kättesaadav.
   Täidetud on määruse (EL) nr 1173/2011 artikli 8 lõikes 1 sätestatud tingimused, mille alusel
   soovitatakse nõukogul määrata liikmesriigile trahv seoses eelarvepuudujäägi andmete ebaõige
   esitamisega, mis toimus siis, kui Hispaania esitas ebaõige teabe Eurostatile 2012. aasta
   märtsis, st pärast määruse jõustumist 13. detsembril 2011. Vastavalt määruse artikli 8 lõikele
   2 ei tohi trahvisumma ületada 0,2 % asjaomase liikmesriigi viimasest SKPst.
   2.        TRAHVI ARVUTAMINE
   Vastavalt komisjoni 29.juuni 2012. aasta delegeeritud otsuse 2012/678/EL (uurimiste ja
   trahvide kohta statistika manipuleerimise korral, millele on osutatud Euroopa Parlamendi ja
   1
           ELT L 306, 23.11.2011, lk 1.
   2
           […]
ET                                                2                                                  ET
 ---pagebreak---    nõukogu määruses (EL) nr 1173/2011)3 artiklile 14 peaks komisjon tagama, et soovitatav
   trahvisumma on tõhus, proportsionaalne ja hoiatav. Trahvi määramise meetod koosneb kahest
   etapist. Esiteks määrab komisjon kindlaks võrdlussumma. Teiseks võib ta seda
   võrdlussummat kohandada üles- või allapoole, võttes arvesse juhtumi eriasjaolusid.
   Vastavalt komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõikele 2 on määratava trahvi
   võrdlussumma 5 % suurimast kahjusummast, mis on seotud ebaõige teabe esitamisega
   Hispaania valitsemissektori eelarvepuudujäägi kohta asjaomaste aastate lõikes, mida teatis
   hõlmab seoses ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega. Hispaania Kuningriigi poolt 2012.
   aasta aprillis ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse teatise jaoks esitatud kulude
   korrigeerimised (mis vastavad (peamiselt) tasumata tervishoiukuludele) küündisid 1,893
   miljardi euroni. Seega on võrdlussumma 94,65 miljonit eurot.
   Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis a
   sätestatud tingimusi, on aruandes jõutud järeldusele, et teabe ebaõigel esitamisel tervikuna
   puudus tingituna piiratud mõjust Hispaania Kuningriigi eelarvepuudujäägile märkimisväärne
   mõju Euroopa Liidu tugevdatud majandusjuhtimisele. Võttes lisaks arvesse, et õiged näitajad
   esitati kiiresti pärast Hispaania ebaõigete puudujäägiandmete avaldamist 2012. aasta aprillis,
   mis võimaldas Hispaania puudujäägiandmeid korrigeerida veel 2012. aastal, on komisjon
   seisukohal, et võttes arvesse konkreetseid asjaolusid, võiks sellega seoses lubada vähendada
   Hispaania Kuningriigi trahvi.
   Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis b
   sätestatud tingimusi, on aruandes märgitud, et ebaõige teabe esitamine oli raske hooletuse
   tulemus. Aruandes ei jõuta järeldusele, et ebaõige teabe esitamine oli tahtlik ja konkreetsete
   asjaolude alusel ei kohaldata sellega seoses kohandamist.
   Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis c
   sätestatud tingimusi, on aruandes jõutud järeldusele, et ebaõige teabe esitamine oli Hispaania
   Kuningriigi valitsemissektoris ühe asutuse üksinda tegutsemise tulemus (vt eelkõige aruande
   punkt 3). Komisjon on seisukohal, et Hispaania Kuningriigi puhul võiks sellega seoses
   konkreetsete asjaolude alusel lubada trahvi vähendada.
   Kuigi aruande alusel oli selline teave probleemi olemasolu ja ulatuse kohta piirkonna
   kontrollikoja aruannetes mitu aastat avalikult kättesaadav, ei võetud seda asjaolu trahvi
   suurendamisel arvesse, kuna valdaval ajal uurimisperioodist, st kuni määruse (EL) nr
   1173/2011 jõustumiseni 13. detsembril 2011 ei olnud liikmesriikide poolse valitsemissektori
   puudujäägi ja võla ebaõige esitamise suhtes karistusi ette nähtud.
   Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis d
   sätestatud tingimusi, on lähtepunkt, et võrdlussummana tuleks kasutada suurimat summat, mis
   korrutatakse nende aastate arvuga viimatist nelja aastat hõlmava teatise puhul, mis sisaldas
   ebaõiget teavet. Uurimise käigus selgus, et Hispaania valitsemissektori puudujäägi kohta
   esitati ebaõigeid andmeid mitmel aastal, ning see sai alguse 1988. aastal (vt eelkõige aruande
   punktid 2.3 ja 3). Võttes aga siiski arvesse tõsiasja, et määrus (EL) nr 1173/2011 jõustus alles
   13. detsembril 2011 ja et enne seda kuupäeva ei olnud ette nähtud karistusi valitsemissektori
   eelarvepuudujäägi ja võla ebaõigete andmete esitamise eest, ei kohaldata konkreetsete
   asjaolude alusel sellega seoses trahvi kohandamist.
   Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis e
   sätestatud tingimusi, on aruandes jõutud järeldusele, et Hispaania statistikaasutused ja kõik
   asjaomased asutused on olnud uurimise käigus äärmiselt koostöövalmid, esitades komisjonile
   uurimisel vajaliku taotletud teabe (vt eelkõige aruande punkt 3). Komisjon on seisukohal, et
   3
            ELT L 306, 6.11.2012, lk 21.
ET                                                 3                                                ET
 ---pagebreak---    Hispaania Kuningriigi puhul võiks sellega seoses konkreetsete asjaolude alusel lubada trahvi
   vähendada. Sellega seoses võttis komisjon teataval määral arvesse varasemat tava
   konkurentsivaldkonnas, kus trahve võib vähendada kuni 50 % uurimise käigus komisjoniga
   tehtud koostöö korral.
   Kokkuvõttes, võttes arvesse koostööd, mida Hispaania Kuningriik tegi uurimise käigus,
   samuti konkreetse juhtumiga seotud täiendavaid eespool nimetatud leevendavaid asjaolusid,
   esitab komisjon nõukogule soovituse määrata Hispaaniale trahv 18,93 miljonit eurot, mis on
   20 % võrdlussummast.
   Määruse (EL) nr 1173/2011 artikli 8 lõikes 2 on sätestatud, et trahvisumma ei peaks ületama
   0,2 % Hispaania Kuningriigi viimasest SKPst. Soovitatud trahv ei ületa 0,2 % Hispaania
   2014. aasta SKPst.
   3.       JÄRELDUS JA SOOVITUS
   Kokkuvõttes on komisjoni aruandes leitud, et Hispaania Kuningriigi valitsemissektori asutus
   (IGGV) ilmutas tervishoiukulude rahvamajanduse arvepidamises (ESA 95) kirjendamata
   jätmisel (ja tekkepõhise kirjendamise põhimõtte mittejärgimisel) rasket hooletust, mis tingis
   2012. aastal (st pärast määruse (EL) nr 1173/2011 jõustumist) Eurostatile eelarvepuudujäägi
   andmete ebaõige esitamise. Kõnealuste leidude alusel soovitab komisjon määrata nõukogul
   Hispaania Kuningriigile trahv 18,93 miljonit eurot.
ET                                               4                                               ET
 ---pagebreak---                                                Soovitus:
                                        NÕUKOGU OTSUS,
             millega määratakse Hispaaniale trahv Valencia autonoomses piirkonnas
                        eelarvepuudujäägi andmetega manipuleerimise eest
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr
   1173/2011 eelarvejärelevalve tõhusa rakendamise kohta euroalal,4 eriti selle artikli 8 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni 29. juuni 2012. aasta delegeeritud otsust 2012/678/EL uurimiste ja
   trahvide kohta statistika manipuleerimise korral, millele on osutatud Euroopa Parlamendi ja
   nõukogu määruses (EL) nr 1173/2011,5
   võttes arvesse komisjoni aruannet uurimise kohta seoses Hispaania statistika
   manipuleerimisega, millele on osutatud määruses (EL) nr 1173/2011 ja mis võeti vastu [xx]
   mail 2015,6
   võttes arvesse komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõikele 1 peavad liikmesriigid
           hoiduma ülemäärasest riigieelarve puudujäägist. ELi toimimise lepingu artiklite 121 ja
           126 või aluslepingutele lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
           kohta) kohaldamiseks olulised andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja riigivõla
           kohta on oluliseks sisendiks liidu majanduspoliitika koordineerimisel.
   (2)     Selleks et edendada euroalal eelarvejärelevalvet ja vältida kas tahtlikult või raske
           hooletuse tõttu ebaõige teabe esitamist valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla
           kohta, võib nõukogu komisjoni soovituse alusel otsustada määrata vastutavale
           liikmesriigile trahvi.
   (3)     11. juulil 2014 algatas komisjon uurimise seoses statistika manipuleerimisega
           Hispaanias, nagu osutatud määruses (EL) nr 1173/2011. Uurimise esialgsed järeldused
           saadeti Hispaaniale selgituste andmiseks 19. veebruaril 2015, nagu nõutud komisjoni
           delegeeritud otsusega 2012/678. Hispaania esitas kirjalikud selgitused esialgsete
           järelduste kohta 24. märtsil 2015.
   (4)     [xx]. mail 2015 võttis komisjon vastu aruande uurimise kohta seoses Hispaania
           statistika manipuleerimisega, millele on osutatud määruses (EL) nr 1173/2011, võttes
           arvesse Hispaania selgitusi.
   (5)     Aruandes jõudis komisjon seisukohale, et Hispaania valitsemissektori asutus, Valencia
           autonoomse piirkonna riigikontrolli büroo (IGGV) ilmutas rasket hooletust
   4
           ELT L 306, 23.11.2011, lk 1.
   5
           ELT L 306, 6.11.2012, lk 21.
   6
           […]
ET                                                5                                                 ET
 ---pagebreak---         tervishoiukulude kirjendamata jätmisel ja tekkepõhise kirjendamise põhimõtte
        mittejärgimisel rahvamajanduse arvepidamises, mistõttu esitati Hispaania
        valitsemissektori eelarvepuudujäägi andmed 2012. aasta märtsis komisjonile
        (Eurostatile) ebaõigesti. Komisjoni leidude põhjal on õigustatud järeldada, et raske
        hooletuse tõttu esitati eelarvepuudujäägi andmete kohta ebaõiget teavet, kui Hispaania
        esitas 2012. aasta märtsis Eurostatile ebaõiged näitajad. Nimetatud punktid õigustavad
        trahvi määramist.
   (6)  Trahvisumma ei tohi ületada 0,2 % Hispaania 2014. aasta SKPst.
   (7)  Määratava trahvi võrdlussumma peaks võrduma 5 %-ga suurimast kahjusummast, mis
        on seotud ebaõige teabe esitamisega Hispaania valitsemissektori eelarvepuudujäägi
        kohta asjaomaste aastate lõikes, mida teatis hõlmab seoses ülemäärase
        eelarvepuudujäägi menetlusega. Hispaania Kuningriigi poolt 2012. aasta aprillis
        ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse teatise jaoks esitatud kulude korrigeerimised
        küündisid 1,893 miljardi euroni. Seega tuleks võrdlussummaks määrata 94,65 miljonit
        eurot.
   (8)  Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis a
        sätestatud tingimusi, jõutakse komisjoni aruandes järeldusele, et teabe ebaõigel
        esitamisel tervikuna puudus tingituna piiratud mõjust Hispaania Kuningriigi
        eelarvepuudujäägile       märkimisväärne     mõju      Euroopa    Liidu     tugevdatud
        majandusjuhtimisele. Lisaks on komisjon seisukohal, et õiged näitajad esitati kiiresti
        pärast Hispaania ebaõigete puudujäägiandmete avaldamist 2012. aasta aprillis, mis
        võimaldas Hispaania puudujäägiandmeid korrigeerida veel 2012. aastal. Nimetatud
        punktid õigustavad trahvisumma vähendamist.
   (9)  Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis b
        sätestatud tingimusi, on komisjoni aruandes märgitud, et ebaõige teabe esitamine on
        raske hooletuse tulemus. Sellega seoses ei tuleks kohaldada trahvisumma suhtes
        kohandamist.
   (10) Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis c
        sätestatud tingimusi, on komisjoni aruandes jõutud järeldusele, et ebaõige teabe
        esitamine oli Hispaania valitsemissektoris ühe asutuse üksinda tegutsemise tulemus.
        Nimetatud punktid õigustavad trahvisumma vähendamist.
   (11) Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis d
        sätestatud tingimusi, on komisjoni aruandes jõutud järeldusele, et liikmesriigi
        asjaomane tegevus, mille alusel võib trahvi määrata, toimus alates 13. detsembrist
        2011, mil jõustus määrus (EL) nr 1173/2011, kuni uurimise alustamiseni. Samuti on
        komisjoni aruandes jõutud järeldusele, et ebaõigesti esitatud eelarvepuudujäägi
        andmed parandati seoses ülemäärase puudujäägi menetluse 2012. aasta oktoobri
        teatisega. Seoses ebaõigete andmete esitamise kestusega ei tuleks kohaldada
        trahvisumma suhtes kohandamist.
   (12) Võttes arvesse komisjoni delegeeritud otsuse 2012/678/EL artikli 14 lõike 3 punktis e
        sätestatud tingimusi, on komisjoni aruandes jõutud järeldusele, et Hispaania
        statistikaasutused ja kõik asjaomased asutused on olnud uurimise käigus äärmiselt
        koostöövalmid. Nimetatud punktid õigustavad trahvisumma vähendamist.
   (13) Kõnealuseid asjaolusid arvesse võttes tuleks kehtestada Hispaaniale määratava trahvi
        suuruseks 18,93 miljonit eurot,
ET                                              6                                              ET
 ---pagebreak---    ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                            Artikkel 1
   Hispaaniale määratakse trahv 18,93 miljonit eurot valitsemissektori eelarvepuudujäägi kohta
   raske hooletuse tõttu ebaõige teabe esitamise eest, nagu seda on kirjeldatud Euroopa
   Komisjoni aruandes uurimise kohta seoses Hispaania statistika manipuleerimisega, millele on
   osutatud määruses (EL) nr 1173/2011.
                                            Artikkel 2
   Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.
   Brüssel,
                                              nõukogu nimel
                                              eesistuja
ET                                              7                                              ET


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.9.2015
            COM(2015) 430 final
            2015/0193(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Belau Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sõlmimise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõukogu määruses (EÜ) nr 539/2001
                  1
                on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikel peab liikmesriikide välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud. Määrust (EÜ) nr 539/2001 kohaldavad kõik liikmesriigid peale Iirimaa ja Ühendkuningriigi.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 509/2014
                  2
                muudeti määrust (EÜ) nr 539/2001, kandes 19 riiki üle II lisasse, kus on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikud on viisanõudest vabastatud. Kõnealused 19 riiki on: Araabia Ühendemiraadid, Belau, Colombia, Dominica, Grenada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Peruu, Saalomoni Saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu. II lisas on lisatud igale nimetatud riigile osutavale viitele joonealune märkus, milles täpsustatakse, et „vabastust viisanõudest kohaldatakse Euroopa Liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast”.

               Määrus (EL) nr 509/2014 võeti vastu 20. mail 2014 ja see jõustus 9. juunil 2014. Juulis 2014 esitas komisjon nõukogule soovituse anda talle volitused alustada läbirääkimisi viisavabaduslepingu sõlmimiseks järgmise 17 riigiga: Araabia Ühendemiraadid, Belau, Dominica, Grenada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Saalomoni Saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu
                  3
               . 9. oktoobril 2014 esitas nõukogu komisjonile läbirääkimisjuhised.

               Esimesed viisavabaduslepingud sõlmiti 6. mail 2015 (Araabia Ühendemiraatidega), 26. mail 2015 (Ida-Timoriga) ja 28. mail 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincenti ja Grenadiinide, Samoa, Trinidadi ja Tobago ning Vanuatuga) ning alates lepingute allakirjutamise kuupäevast kuni nende jõustumiseni kohaldatakse neid ajutiselt.

               Läbirääkimisi Belauga alustati 17. detsembril 2014 ja need toimusid kirjavahetuse teel. Järgnenud mõttevahetuste käigus jõuti kokkuleppele kõikides aspektides. Pealäbirääkijad parafeerisid lepingu kirjavahetuse teel 27. mail 2015 (Belau) ja 10. juunil 2015 (EL). Liikmesriikidele teatati sellest nõukogu viisatöörühma 15. juuni 2015. aasta koosolekul.

               2.ÕIGUSLIK ALUS

               Liidu poolt on lepingu õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Lisatud ettepanek on õigusakt lepingu sõlmimiseks. Nõukogu teeb oma otsuse pärast lepingu alla kirjutamist kvalifitseeritud häälteenamusega liidu nimel nõukogu eesistuja määratud isiku vahendusel ning pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a.

               3.LÄBIRÄÄKIMISTE TULEMUS

               Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistes seatud eesmärgid on saavutatud ja viisavabaduslepingu eelnõu on Euroopa Liidule vastuvõetav.

               Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta järgmiselt:

               Eesmärk

               Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Belau kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Kõikide ELi kodanike võrdse kohtlemise tagamiseks on lepingusse lisatud säte, mille kohaselt Belau võib lepingu peatada või lõpetada ainult kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide suhtes ning liit võib omakorda lepingu peatada või lõpetada ainult kõigi oma liikmesriikide nimel.

               Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud otsuse preambulis.

               Kohaldamisala

               Viisanõudest on vabastatud kõik isikud (tava-, diplomaatilise, teenistus- või ametipassi ning eripassi kasutajad), kes reisivad kõikidel muudel eesmärkidel peale tasustatava töö tegemise. Viimasesse reisijate kategooriasse kuuluvate teise lepinguosalise kodanike suhtes on igal liikmesriigil ja samuti Belaul õigus kehtestada kooskõlas kohaldatavate liidu või riiklike õigusaktidega viisanõue. Ühtlase rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse tasustatava töö tegemise eesmärgil reisivate isikute kategooriat.

               Viibimise kestus

               Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Belau kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Lepingule on lisatud ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse kõnealust 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Lepingus võetakse arvesse nende liikmesriikide olukorda, kes veel ei kohalda Schengeni acquis’d täies ulatuses. Kuni need liikmesriigid ei ole sisepiirideta Schengeni ala osa, nähakse Belau kodanikele viisavabaduslepinguga ette õigus viibida lisaks kogu Schengeni ala kohta arvestatud ajavahemikule kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga kõnealuse liikmesriigi (praegu Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia) territooriumil.

               Territoriaalne kohaldatavus

               Leping sisaldab territoriaalse kohaldatavusega seotud sätteid: Prantsusmaa ja Madalmaade puhul annab viisanõudest loobumine Belau kodanikele õiguse viibida kõnealuste liikmesriikide Euroopas paikneval territooriumil.

               Deklaratsioonid

               Lisaks eespool nimetatud ühisdeklaratsioonidele on lepingule lisatud veel kaks ühisdeklaratsiooni:

               –ühisdeklaratsioon, mis käsitleb Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini seost Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega;

               –ühisdeklaratsioon viisavabaduslepingu sisu ja tagajärgi käsitleva ning muu asjakohase teabe, näiteks sissesõidunõuete laialdase levitamise kohta.

               4.KOKKUVÕTE

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku kiita pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist heaks Euroopa Liidu ja Belau vaheline lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlev leping.

               2015/0193 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Belau Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sõlmimise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktiga a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon on pidanud Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Belau Vabariigiga (edaspidi „Belau”) sõlmitava lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu (edaspidi „leping”) üle.

               (2)Kõnealune leping allkirjastati kooskõlas nõukogu [...] otsusega …/…/EL Euroopa Liidu nimel … 2015 ja seda on nimetatud kuupäevale järgnevast kuupäevast alates ajutiselt kohaldatud, eeldusel et leping hiljem sõlmitakse.

               (3)Leping tuleks heaks kiita.

               (4)Lepinguga luuakse lepingu haldamise ühiskomitee, kes võtab vastu oma töökorra. Sellisel juhul on asjakohane näha liidu seisukoha esitamiseks ette lihtsustatud kord.

               (5)Kooskõlas protokolliga Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis'd käsitleva protokolliga, mis on lisatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule, ei kohaldata käesolevat lepingut ei Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Belau vaheline lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlev leping kiidetakse liidu nimel heaks.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja esitab lepingu artikli 8 lõikes 1
                  4
                sätestatud teate.

               Artikkel 3

               Lepingu artikliga 6 moodustatud ekspertide ühiskomitees esindab liitu komisjon, keda abistavad liikmesriikide eksperdid.

               Artikkel 4

               Komisjon esitab ekspertide ühiskomitees liidu seisukoha lepingu artikli 6 lõike 4 kohase töökorra vastuvõtmise kohta pärast nõupidamist nõukogu määratud erikomiteega.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu määrus (EÜ) nr 539/2001, 15. märts 2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 509/2014, 15. mai 2014, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (ELT L 149, 20.5.2014, lk 67).

                     (3)
                  COM (2014) 467, 17.7.2014

                     (4)
                  Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.9.2015
            COM(2015) 430 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            Euroopa Liidu ja Belau Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sõlmimise kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               Euroopa Liidu ja Belau Vabariigi vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sõlmimise kohta

               Euroopa Liidu ja Belau Vabariigi

               vaheline lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlev LEPING

               EUROOPA LIIT, edaspidi „liit” või „EL”, ja

               BELAU VABARIIK (edaspidi „Belau”)

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               PIDADES SILMAS lepinguosaliste sõbralike suhete edendamist ja soovides hõlbustada oma kodanike reisimist, tagades neile viisavaba riiki sisenemise ja lühiajalise riigis viibimise õiguse,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrust (EL) nr 509/2014 (millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud),
                  1
                millega kantakse muu hulgas 19 kolmandat riiki, sealhulgas Belau, nende kolmandate riikide nimekirja, kelle kodanikud on lühiajalisel viibimisel liikmesriikides viisanõudest vabastatud,

               PIDADES SILMAS määruse (EL) nr 509/2014 artiklit 1, milles on sätestatud, et kõnealuse 19 riigi suhtes kohaldatakse viisanõudest vabastamist alates liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast,

               SOOVIDES kindlustada võrdse kohtlemise kõigile ELi kodanikele,

               VÕTTES ARVESSE, et käesolev leping ei hõlma isikuid, kes soovivad lühiajalise viibimise jooksul teha tasustatavat tööd, ning seetõttu kohaldatakse kõnealuste isikute suhtes ka edaspidi asjakohaseid liidu õigusnorme ja liikmesriikide õigusakte ning asjakohaseid Belau õigusakte, mis käsitlevad viisanõude kehtestamist või viisanõudest vabastamist ja tööturule juurdepääsu,

               VÕTTES ARVESSE protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis'd käsitlevat protokolli, mis on lisatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               ARTIKKEL 1

               Eesmärk

               Käesoleva lepinguga nähakse liidu ja Belau kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               ARTIKKEL 2

               Mõisted

               Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)
                     „liikmesriik” – liidu liikmesriik, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa;

               b)
                     „liidu kodanik” – punktis a määratletud liikmesriigi kodanik;

               c)
                     „Belau kodanik” – isik, kellel on Belau kodakondsus;

               d)
                     „Schengeni ala” – sisepiirideta ala, mis hõlmab selliste punktis a määratletud liikmesriikide territooriumi, kes kohaldavad täielikult Schengeni acquis’d.

               ARTIKKEL 3

               Kohaldamisala

               1.
                     Liidu kodanikud, kellel on liikmesriigi väljastatud kehtiv tava-, diplomaatiline, teenistus-, ameti- või eripass, võivad siseneda viisavabalt Belau territooriumile ja viibida seal viisavabalt artikli 4 lõikes 1 kindlaks määratud ajavahemikul.

               Belau kodanikud, kellel on Belau väljastatud kehtiv tava-, diplomaatiline, teenistus-, ameti- või eripass, võivad siseneda viisavabalt liikmesriikide territooriumile ja viibida seal viisavabalt artikli 4 lõikes 2 kindlaks määratud ajavahemikul.

               2.
                     Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldada nende isikute suhtes, kes reisivad tasustatava töö tegemise eesmärgil.

               Kõnealuse isikute kategooria puhul võib iga liikmesriik vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001
                  2
                artikli 4 lõikele 3 kehtestada Belau kodanike suhtes viisanõude või nad viisanõudest vabastada.

               Kõnealuse isikute kategooria puhul võib Belau iga liikmesriigi kodanike suhtes kehtestada viisanõude või viisanõudest loobuda kooskõlas siseriikliku õigusega.

               3.
                     Käesoleva lepinguga ette nähtud viisanõudest loobumise kohaldamine ei piira lepinguosaliste selliste õigusaktide kohaldamist, mis käsitlevad riiki sisenemise ja seal lühiajalise viibimise tingimusi. Liikmesriikidel ja Belaul on õigus keelata isikutel nende territooriumile siseneda ja seal lühiajaliselt viibida, kui üks või mitu kõnealust tingimust on täitmata.

               4.
                     Viisanõudest loobumist kohaldatakse sõltumata sellest, missuguse transpordivahendiga reisijad lepinguosaliste piiri ületavad.

               5.
                     Käesolevas lepingus käsitlemata küsimuste suhtes kohaldatakse liidu õigust ning liikmesriikide ja Belau siseriiklikku õigust.

               ARTIKKEL 4

               Viibimise kestus

               1.
                     Liidu kodanikud võivad viibida Belau territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               2.
                     Belau kodanikud võivad viibida Schengeni acquis'd täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvutamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis'd.

               Belau kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis'd; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvutamisel arvesse Schengeni acquis'd täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.

               3.
                     Käesoleva lepinguga ei piirata Belau ja liikmesriikide võimalust lubada kooskõlas siseriikliku ja liidu õigusega viibida oma territooriumil kauem kui 90 päeva.

               ARTIKKEL 5

               Territoriaalne kohaldatavus

               1.
                     Käesolevat lepingut kohaldatakse Prantsuse Vabariigi puhul ainult Prantsuse Vabariigi Euroopas paikneva territooriumi suhtes.

               2.
                     Käesolevat lepingut kohaldatakse Madalmaade Kuningriigi puhul ainult Madalmaade Kuningriigi Euroopas paikneva territooriumi suhtes.

               ARTIKKEL 6

               Lepingu haldamise ühiskomitee

               1.
                     Lepinguosalised moodustavad ekspertide ühiskomitee (edaspidi „komitee”), mis koosneb liidu esindajatest ja Belau esindajatest. Liitu esindab Euroopa Komisjon.

               2.
                     Komitee ülesanded on muu hulgas järgmised:

               a)
                     teostada järelevalvet käesoleva lepingu rakendamise üle;

               b)
                     esitada ettepanekuid käesoleva lepingu muutmiseks või täiendamiseks;

               c)
                     lahendada käesoleva lepingu tõlgendamise või kohaldamise üle tekkivaid vaidlusi.

               3.
                     Komitee tuleb vajaduse korral kokku ühe lepinguosalise taotlusel.

               4.
                     Komitee kehtestab oma töökorra.

               ARTIKKEL 7

               Seos käesoleva lepingu ning liikmesriikide ja Belau vaheliste olemasolevate kahepoolsete viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute vahel

               Käesolev leping on ülimuslik liikmesriikide ja Belau vahel sõlmitud selliste kahepoolsete lepingute või kokkulepete suhtes, mis hõlmavad käesoleva lepingu kohaldamisalasse jäävaid küsimusi.

               ARTIKKEL 8

               Lõppsätted

               1.
                     Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks vastavalt oma sisemenetlustele ning leping jõustub teise kuu esimesel päeval pärast viimase sellise teate saamise kuupäeva, millega lepinguosalised teineteisele teatavad, et kõnealused menetlused on lõpule viidud.

               Lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allkirjastamise kuupäevale järgnevast kuupäevast.

               2.
                     Käesolev leping sõlmitakse määramata ajaks, välja arvatud juhul, kui see lõpetatakse lõike 5 kohaselt.

               3.
                     Käesolevat lepingut võib muuta lepinguosaliste kirjalikul kokkuleppel. Muudatused jõustuvad pärast seda, kui lepinguosalised on teineteisele teatanud selleks vajalike sisemenetluste lõpuleviimisest.

               4.
                     Lepinguosalised võivad lepingu täitmise täielikult või osaliselt peatada eelkõige avaliku korra, riigi julgeoleku või rahvatervise kaitse huvides, samuti ebaseadusliku sisserände tõttu või juhul, kui üks lepinguosaline kehtestab uuesti viisanõude. Lepingu täitmise peatamise otsusest teatatakse teisele lepinguosalisele hiljemalt kaks kuud enne selle kavandatud jõustumist. Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.

               5.
                     Kumbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu lõpetada, teatades sellest kirjalikult teisele lepinguosalisele. Käesolev leping kaotab kehtivuse 90. päeval pärast teatamise kuupäeva.

               6.
                     Belau võib käesoleva lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi liikmesriikide suhtes korraga.

               7.
                     Liit võib käesoleva lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi oma liikmesriikide nimel.

               Koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaatia, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, NORRA, ŠVEITSI JA LIECHTENSTEINI KOHTA

               Lepinguosalised võtavad arvesse Euroopa Liidu ning Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini vahelisi tihedaid suhteid, mis tulenevad eelkõige 18. mai 1999. aasta ja 26. oktoobri 2004. aasta lepingutest, mis käsitlevad nende riikide ühinemist Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega.

               Seepärast on soovitav, et ühelt poolt Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini ning teiselt poolt Belau ametiasutused sõlmiksid viivitamatult lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevad kahepoolsed lepingud käesoleva lepingu tingimustega sarnastel tingimustel.

               ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE KÄESOLEVA LEPINGU ARTIKLI 3 LÕIKES 2 KÄSITLETAVAT TASUSTATAVA TÖÖ EESMÄRGIL REISIVATE ISIKUTE KATEGOORIAT

               Lepinguosalised lepivad ühtse tõlgenduse tagamiseks kokku, et käesoleva lepingu kohaldamisel hõlmab tasustatavat tööd tegevate isikute kategooria selliseid isikuid, kes sisenevad teise lepinguosalise territooriumile tasustatava töö tegemise või tulutoova tegevusega tegelemise eesmärgil töövõtja või teenuse osutajana.

               Kõnealune kategooria ei hõlma:

               –
                     äritegevusega tegelevaid isikuid, s.t isikuid, kes reisivad ärikohtumise eesmärgil (ega tööta teise lepinguosalise territooriumil);

               –
                     sportlasi või kunstnikke, kes tegutsevad riigis ajutiselt;

               –
                     ajakirjanikke, kelle on saatnud nende elukohariigi meedia, ning

               –
                     äriühingusiseseid praktikante.

               Käesoleva deklaratsiooni rakendamise üle teostab lepingu artiklis 6 sätestatud vastutuse raames järelevalvet ühiskomitee, kes võib teha muudatusettepanekuid, kui ta peab seda lepinguosaliste kogemuste põhjal vajalikuks.

               ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE KÄESOLEVA LEPINGU ARTIKLIS 4 SÄTESTATUD 90-PÄEVAST VIIBIMISE KESTUST MIS TAHES 180-PÄEVASE AJAVAHEMIKU JOOKSUL

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibimise päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ÜHISDEKLARATSIOON KODANIKE VIISANÕUDEST LOOBUMISE LEPINGUST TEAVITAMISE KOHTA

               Teadvustades läbipaistvuse olulisust Euroopa Liidu ja Belau kodanike jaoks, kohustuvad lepinguosalised tagama viisanõudest loobumise lepingu sisu ja tagajärgi käsitleva ning muu asjakohase teabe, näiteks territooriumile sisenemise tingimuste laialdase levitamise.

               _________________

                     (1)
                  ELT L 149, 20.5.2004, lk 67

                     (2)
                  Nõukogu määrus (EÜ) nr 539/2001, 15. märts 2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).


|

52010PC0154

Ettepanek: Nõukogu otsus, [kuupäev], Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimiseks Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppe sõlmimise kohta  /* KOM/2010/0154 lõplik - NLE 2010/0084 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 19.4.2010KOM(2010)154 lõplik2010/0084 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,[kuupäev],Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimiseks Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppe sõlmimise kohtaSELETUSKIRIEuroopa Komisjon algatas ANAPA (Hispaania süvamere õngepüügilaevade omanike riiklik ühendus) esitatud kaebuse põhjal nõukogu määruse nr 3286/94 (kaubandustõkete määrus) kohase uurimise (teatis algatamise kohta avaldati 10. juulil 1998). Euroopa Komisjon avaldas 23. märtsil 1999 oma uurimisaruande, mille kohaselt Tšiili tegevus Vaikse ookeani kaguosas mõõkkala püüdvatele laevadele Tšiili sadamatesse sissepääsu keelamisel oli vastuolus 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) V artikliga.Vastavalt komisjoni 5. aprilli 2000. aasta otsusele 2000/296/EÜ, milles käsitletakse Tšiili keeldu lossida ühenduse laevade mõõkkalasaaki Tšiili sadamates, algatas Euroopa Komisjon WTO vaidluse lahendamise menetluse.Vastusena kõnealusele WTO menetlusele palus Tšiili, et teatavad küsimused esitataks kohustuslikuks lahendamiseks ÜRO mereõiguse konventsiooni alusel. 19. detsembril 2000 esitasid Tšiili ja ühendus Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset ja säästvat kasutamist käsitleva vaidluse rahvusvahelise mereõiguse kohtu (ITLOS) erikojale.25. jaanuaril 2001 jõudsid Euroopa Komisjon ja Tšiili esialgsele kokkuleppele, mille tulemusena leppisid osapooled kokku üheaegselt peatada WTO ja ITLOSi menetlused.2008. aasta aprillis võttis nõukogu vastu otsuse, millega volitas komisjoni pidama Euroopa Ühenduse nimel läbirääkimisi, et jõuda lõplikule kokkuleppele kalanduskoostöö uue raamistiku suhtes.30. oktoobril 2008 esitas komisjon nõukogu sise- ja väliskalanduspoliitika töörühmale Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppe teksti, mis oli läbirääkijate vahel kooskõlastatud. Uus kompromisskokkulepe tagab liikmesriikide lipu all sõitvatele kalalaevadele, mis tegutsevad Vaikse ookeani kaguosas, pääsu Tšiili määratud sadamatesse ümberlaadimiseks, lossimiseks, samuti logistilistel eesmärkidel. Uus kompromisskokkulepe ei sea kahtluse alla olemasolevate äsja asutatud piirkondlike kalandusorganisatsioonide (Ameerika Troopikatuunide Komisjon – IATTC) ega loomisjärgus olevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide (Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon – SPRFMO) vastavat pädevust.3. detsembril 2009 esitas komisjon nõukogu sise- ja väliskalanduspoliitika töörühmale Tšiiliga 5.–6. oktoobrini 2009 New Yorgis peetud kahepoolsete tehniliste läbirääkimiste tulemused. Mõlemad pooled parafeerisid kompromisskokkuleppe tehnilise I lisa, mis hõlmab üksikasjalikku korda, mida peavad järgima mõõkkala püüdvad ELi laevad, mis taotlevad pääsu Tšiili määratud sadamatesse. Kõnealune kord on kooskõlas nüüdisaegsete FAO sadamariigi meetmetega.Vahepeal on mõlemad osapooled ITLOS kohtuasjas juba ühiselt hagist loobunud. 16. detsembril 2009 registreeris ITLOSe erikoda kohtuasja lõpetamise vastavalt Tšiili ja ELi ühisavaldusele.Samuti on käimas ettevalmistused ühiseks loobumiseks WTO kohtuasjast (WT/DS/193 – Mõõkkalade transiiti ja importi mõjutavad meetmed). Komisjon ei tee praeguses etapis siiski ettepanekut sulgeda kaubandustõkkeid käsitleva määrusega seotud kohtuasi. Komisjon kavatseb teha ettepaneku kohtuasjast loobumiseks alles pärast seda, kui ELi ja Tšiili vastavate ametiasutuste vahel on sõlmitud ametlik kokkulepe, juhul kui sätteid, milles käsitletakse Vaikse ookeani kaguosa avamerel mõõkkala püüdvate ELi laevade pääsu Tšiili sadamatesse, on rahuldavalt rakendatud mõistliku ajavahemiku jooksul.Komisjon peaks kutsuma üles liikmesriike ja Euroopa Parlamenti alustama asjaomast menetlust kokkuleppe sõlmimiseks. Selleks, et tagada, et enam ei takistata mõõkkala püüdvate ELi laevade pääsu Tšiili sadamatesse, on vahepealsel ajal vaja ajutiselt kohaldada kokkulepet, mille kohta on samaaegselt tehtud eraldi ettepanek nõukogu otsuse vastuvõtmiseks.2010/0084 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,[kuupäev],Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimiseks Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppe sõlmimise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[1],ning arvestades järgmist:1.  Euroopa Liidu eesmärk on kehtestada kalanduskoostöö raamlepingud kolmandate riikidega, et tagada ühist huvi pakkuvate liikide kaitse ja säästev majandamine ning ELi laevade pääs kolmandate riikide sadamatesse ümberlaadimiseks ja lossimiseks ning logistilistel eesmärkidel.2.  4. aprillil 2008 volitas nõukogu komisjoni alustama Tšiili Vabariigiga läbirääkimisi Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitse üle. Kõnealuste läbirääkimiste eduka lõpuleviimise tulemusena parafeeriti Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset ja majandamist käsitlev kompromisskokkulepe ja selle üksikasjalik I lisa.3.  Kooskõlas nõukogu […] otsusega 2010/XXX[2] kohaldati ajutiselt, pärast kirjavahetust Tšiiliga Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelist kompromisskokkulepet, milles käsitletakse Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset, kuni lepingu sõlmimiseni hilisemal kuupäeval.4.  Kõnealuse kirjavahetuse vormis lepingu sõlmimine Tšiiliga praegu on kooskõlas Euroopa Liidu huvidega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vaheline kirjavahetuse vormis leping Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppe sõlmimise kohta kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks.Käesoleva Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Euroopa Komisjon on volitatud Euroopa Liidu nimel alla kirjutama artiklis 1 osutatud Euroopa Liidu kirjale ja nimetama isikud, kes on volitatud lepingule alla kirjutama.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAKIRJAVAHETUSE VORMIS LEPINGEuroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppe sõlmimise kohtaA. Euroopa Liidu kiriLugupeetud härra/prouaMul on au viidata Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahel 15. ja 16. oktoobril 2008 Brüsselis peetud läbirääkimistele, mille tulemusena jõuti Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitleva kompromisskokkuleppeni (edaspidi „kompromisskokkulepe”), samuti 5. ja 6. oktoobril 2009 New Yorgis peetud kahepoolsetele tehnilistele aruteludele.Euroopa Liit ja Tšiili leppisid kokku järgmises:i) mõlemad pooled kiidavad heaks kõnealuse kompromisskokkuleppe, milles lepiti kokku 15.–16. oktoobrini 2008, ja selle üksikasjaliku lisa, milles lepiti kokku 5.–6. oktoobrini 2009 New Yorgis;ii) Järgmised dokumendid ja teave moodustavad käesoleva kirjavahetuse vormis lepingu lahutamatu osa:a) 15.–16. oktoobrini 2008 Brüsselis saavutatud kompromisskokkulepe, mida on muudetud:b) kompromisskokkuleppe üksikasjaliku lisaga, mis kiideti heaks kahepoolsetel tehnilistel aruteludel 5.–6. oktoobrini 2009 New Yorgis;c) Tšiili 23. novembri 2009. aasta suulise teatega, millega määratakse Tšiili sadamad Arica, Antofagasta ja Punta Arenas nendeks sadamateks, kuhu võimaldatakse eespool punktis b osutatud lisa punkti xi kohaselt sissepääs ELi laevadele, mis püüavad mõõkkala Vaikse ookeani kaguosa avamerel.Oleksin tänulik, kui teataksite mulle selle kirja kättesaamisest ja kinnitaksite, et see kiri ja Teie vastus moodustavad lepingu Tšiili ja Euroopa Liidu vahel.Käesolevat lepingut kohaldatakse alates järgmisest päevast pärast Teie kirja saamist.Sügava lugupidamisegaEuroopa Liidu nimelB. Tšiili Vabariigi kiriLugupeetud härra/prouaMul on au teatada, et sain kätte Teie tänase kuupäevaga kirja, mille sisu on järgmine:„Mul on au viidata Euroopa Liidu ja Tšiili vahel 15. ja 16. oktoobril 2008 Brüsselis peetud läbirääkimistele, mille tulemusena saavutati Vaikse ookeani kaguosa mõõkkalavarude kaitset käsitlev kompromisskokkulepe (edaspidi „kompromisskokkulepe”), samuti kahepoolsetele tehnilistele aruteludele 5. ja 6. oktoobril 2009 New Yorgis.Euroopa Liit ja Tšiili leppisid kokku järgmises:i) mõlemad pooled kiidavad heaks kõnealuse kompromisskokkuleppe, milles lepiti kokku 15.–16. oktoobrini 2008, ja selle üksikasjaliku lisa, milles lepiti kokku 5.–6. oktoobrini 2009 New Yorgis;ii) Järgmised dokumendid ja teave moodustavad käesoleva kirjavahetuse vormis lepingu lahutamatu osa:a) 15.–16. oktoobrini 2008 Brüsselis saavutatud kompromisskokkuleppe tekst, mida on muudetud:b) kompromisskokkuleppe üksikasjaliku lisaga, mis kiideti heaks kahepoolsetel tehnilistel aruteludel 5.–6. oktoobrini 2009 New Yorgis;c) Tšiili 23. novembri 2009. aasta suulise teatega, millega määratakse Tšiili sadamad Arica, Antofagasta ja Punta Arenas nendeks sadamateks, kuhu võimaldatakse eespool punktis b osutatud lisa punkti xi kohaselt sissepääs ELi laevadele, mis püüavad mõõkkala Vaikse ookeani kaguosa avamerel.Oleksin tänulik, kui teataksite mulle selle kirja kättesaamisest ja kinnitaksite, et see kiri ja Teie vastus moodustavad lepingu Tšiili ja Euroopa Liidu vahel.Käesolevat lepingut kohaldatakse alates järgmisest päevast pärast Teie kirja saamist.”Mul on au teatada, et Teie kiri ja käesolev kiri moodustavad Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise lepingu.Sügava lugupidamisegaTšiili Vabariigi nimel[1] ELT C…, lk…[2] ELT C…, …lk…


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0288

Ettepanek: Nõukogu otsus millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon  /* KOM/2006/0288 lõplik - CNS 2006/0103 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 15.06.2006KOM (2006) 288 lõplik2006/0103 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) konsolideeritud meretöönormide konventsioon (edaspidi „2006. aasta konventsioon“) võeti vastu Genfis 23. veebruaril 2006 ILO rahvusvahelise töökonverentsi merendusalasel istungil, mille kutsus kokku Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni haldusnõukogu oma 94. istungil. 2001. aasta jaanuaris hakkas ILO kehtivates konventsioonides ja soovitustes sisalduvaid merendusalaseid norme koondama ja ajakohastama, et luua organisatsiooni konverentsil vastu võetud ühtne õigusakt, täpsemalt meretöö konsolideeritud konventsioon. Kõnealuse konventsiooni eesmärk on kehtestada kogu sektori jaoks rahvusvahelised miinimumnormid, mis on lihtsad, selged, sidusad, vastuvõetavad ja kohaldatavad ning mille tulemusena valmiks meretöökoodeksi kava. Kuna meremehed ei ole oma tööga rahul ja inimesed on alati mereõnnetustega seotud, tuli kohaldatavaid sotsiaalnorme muuta. Merendussektoris töötab kogu maailmas üle 1,2 miljoni meremehe ja kõnealune tegevus on maailmamajanduse jaoks väga oluline, moodustades 90% kaubandusest. 2006. aasta konventsiooni põhieesmärk on saavutada ja säilitada laevanduses võrdsed võimalused, edendada meremeeste rahuldavaid elu- ja töötingimusi ning õiglasemaid konkurentsitingimusi maailmas, ja tõsta paljude meretööd käsitlevate konventsioonide ratifitseerimise madalat taset. ILO sätete ja ühenduse õigustiku kooskõla ja kokkusobivust on kontrollitud ELi koordineerimisel. Kõnealune tegevus oli eriti oluline seoses konventsiooni mõnede osadega, mis kuuluvad ühenduse ainupädevusse, nagu sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamine, mis tuleneb 14. juuni 1971. aasta määrusest nr 1408/71/EMÜ sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes, mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 42 kohaselt. 14. juuni 1971. aasta määrus 1408/71 on asendatud määrusega 883/2004/EÜ ja selle kohaldamist on määrusega 859/2003 laiendatud kolmandate riikide kodanikele. Määrusega 1408/71 nähakse meremeestele ette erisätted artikli 13 lõike 2 punktis c ja artikli 14 punktis b. Seoses kolmandate riikide kodanikega on 1. juuni 2003. aasta määruses 859/2003 sätestatud kehtivad eeskirjad ning antud neile ELis ringi liikudes samad sotsiaalkaitseõigused nagu Euroopa Liidu kodanikel. ILO teksti kohaselt on vastutus nii lipu- kui ka elukohariigil, kuid nad vastutavad sotsiaalkindlustuse eri valdkondade eest, samas kui EÜ seaduste kohaselt tuleks põhiliselt kohaldada lipuriigi sotsiaalkindlustust käsitlevaid õigusakte vastavalt määrustele 1408/71 ja 883/2004. Et reguleerida 2006. aasta konventsiooni ja EÜ õigustiku võimalikke konflikte sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamisel, lisati ettevalmistava tehnilise merenduskonverentsi käigus Genfis (13.–24. september 2004) konventsiooni kaitseklausel. Kõnealune klausel peaks tagama ja kaitsma EÜ õigusaktide ülimuslikkust sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamisel juhul, kui konventsiooni tulemus erineb kõnealuses küsimuses EÜ eeskirjadest. Tegelikult ei saa liikmesriigid vastavalt Euroopa Kohtu AETR-kohtupraktikale välispädevuse kohta enam oma algatusel 2006. aasta konventsiooni ratifitseerida, kuna selle sätted sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta mõjutavad ühenduse ainupädevust kõnealuses valdkonnas. Sellega seoses ja eesmärgiga tagada vastavus asutamislepingus sätestatud ühenduse ja liikmesriikide pädevuste jagamisele, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu peaks lubama liikmesriikidel ühenduse huvides 2006. aasta konventsiooni ratifitseerida. |120 | Üldine taust 2006. aasta konventsioon on kooskõlas ILO põhimõtetega, mis hõlmavad meretranspordi rahvusvaheliste töönormide kehtestamist eesmärgiga edendada meremeeste sobivaid töötingimusi. 2006. aasta konventsioon võtab arvesse tõsiasja, et laevanduse ülemaailmsuse tõttu vajavad meremehed erikaitset. 2006. aasta konventsioonis sätestatakse meretöönormid, mis on rühmitatud viie pealkirja alla: pardal töötamise miinimumtingimused; töötingimused, majutus ja toitlustus, sotsiaalkindlustus ja -heaolu ning konventsiooni sätete kohaldamine ja vastavus nendele. Tekst kirjeldab ühelt poolt meremeeste õigusi laeval, olenemata laeva lipuriigist, ja sätestab teiselt poolt kohustused laevaomanikele, lipuriikidele, sadamariikidele ja tööjõu päritoluriikidele. 2006. aasta konventsiooni kohaldamine nõuab liikmesriikidelt kindlat jõustamissüsteemi, mis põhineb sertifitseerimissüsteemil ja pistelistel kontrollidel. Riigid annavad nende lipu all sõitvatele laevadele välja sertifikaadi pärast seda, kui pädevad asutused on kontrollinud, et töötingimused pardal vastavad riigi õigusaktidele ja määrustele, mis on vastu võetud 2006. aasta konventsiooni kohaldamiseks. 2006. aasta konventsioonis sisaldub klausel, mille eesmärgiks on tagada, et nende riikide laevad, kes ei ole konventsiooni ratifitseerinud, ei saaks soodsamat kohtlemist kui laevad, mis sõidavad konventsiooni ratifitseerinud riikide lipu all. EÜ asutamislepingu artiklitest 42, 71, 137 ja 138 tuleneb rohkesti ühenduse õigustikku paljude 2006. aasta konventsiooniga hõlmatud küsimustega seoses. Jagatud pädevuse küsimused, mida 2006. aasta konventsioon käsitleb, moodustavad suure osa teksti sätetest. Ühenduse pädevust on rakendatud muu hulgas sellistes valdkondades, nagu töötingimused, võrdsus ja mittediskrimineerimine, tervisekaitse, arstiabi, õnnetuste vältimine, heaolu, sadamariigi kontroll ja meremeeste ühenduse sadamas peatuvatel laevadel töötamise aega reguleerivate sätete täitmine. Tuleb märkida, et mõni konventsiooni alla kuuluv valdkond ei ole reguleeritud ühenduse konkreetse õigusaktiga, nagu majutusnõuded, töölevõtmine ja tööhõiveagentuurid. Sadamariigi kontrolli puhul osutatakse direktiivi 1995/21/EÜ (laevadega seotud sadamariigi kontrolli kohta) II lisas, mis sisaldab tunnistuste ja dokumentide loetelu, ILO konventsioonile nr 73, mis käsitleb meremeeste arstlikku läbivaatust, ning VI lisas, milles on sätestatud laeva kinnipidamise kriteeriumid, ILO konventsioonidele, mis on seotud toidu, joogivee, laeva sanitaartingimuste ja küttega. Direktiivi 1995/21 mõistetes osutatakse ka ILO konventsioonile nr 147 kaubandusliku meresõidu kohta. ILO kehtivate konventsioonide asendamine 2006. aasta konventsiooniga mõjutab otseselt direktiivi 1995/21. |139 | Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepanekus käsitletavas valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |141 | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |219 | Ei kohaldata. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |229 | Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |230 | Mõju hindamine Ei kohaldata. Seega ei ole vaja mitmeid võimalusi kaaluda. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte 2006. aasta konventsiooniga hõlmatud valdkondadega seonduvate ühenduse õigusnormide kohaldamist tuleks jätkata ja ülejäänud maailmale tuleks anda selgelt märku, kui oluliseks peab ühendus 2006. aasta konventsiooni ning meremeeste töö- ja elamistingimusi. ILO tegevuseeskirjadest tuleneb, et teistel foorumitel kehtiv ratifitseerimisele eelnev allakirjutamisprotsess on siin asendatud hääletusmenetlusega (mis toimus rahvusvahelisel töökonverentsil 23. veebruaril 2006), mis on allkirjaga samaväärne, kuid 2006. aasta konventsioon ei ole veel jõustunud. Ainult riigid võivad 2006. aasta konventsiooniga ühineda. ILO koordineerimiseks Euroopa Liidu tasandil osales Euroopa Komisjon suurel määral ettevalmistuses ja läbirääkimistel. Võttes arvesse ILO kolmepoolsust, osalesid riigid ning tööandjate ja töötajate esindajad läbirääkimistel ja hääletamisel 2006. aasta konventsiooni vastuvõtmise kohta. Euroopa Komisjon viibis kohal vaatlejana ega osalenud otseselt läbirääkimistel, kuid ta võttis arvesse läbirääkimistel osalevate liikmesriikide pooldavat arvamust 2006. aasta konventsiooni kohta ja vajadust kõnealust konventsiooni esimesel võimalusel jõustada. Arvestades, et sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamise pädevus on ühenduse pädevus, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu peaks lubama nendel liikmesriikidel, kes on kõnealuses valdkonnas ühenduse õigusnormidega seotud, 2006. aasta konventsiooni ühenduse huvides ratifitseerida. Kavandatav otsus võimaldab seega liikmesriikidel võtta ratifitseerimiseks viivitamata kõiki vajalikke meetmeid. |310 | Õiguslik alus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 42 |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmis(t)el põhjus(t)el. |331 | Ei kohaldata. |332 | Ei kohaldata. |Õigusakti valik |341 | Kavandatud õigusakt(id): muud põhjused |342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Ei kohaldata ja ei ole kohane. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |570 | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Ei kohaldata. |E-7583 | (Seletuskiri kinnitatud – 7 583 tähemärki –, vastates DGT normile.) |1.  Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioonEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 42 koos artikli 300 lõike 2 esimese lõigu esimese lausega ja artikli 300 lõike 3 esimese lõiguga,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[2]ning arvestades järgmist:2.  Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) konsolideeritud meretöönormide konventsioon võeti vastu 23. veebruaril 2006 ILO rahvusvahelise töökonverentsi merendusalasel istungil, mis kutsuti kokku Genfis.3.  Kõnealune konventsioon annab olulise panuse laevandusse rahvusvahelisel tasandil, edendades meremeeste rahuldavaid elu- ja töötingimusi ning õiglasemaid konkurentsitingimusi ettevõtjatele ja laevaomanikele, ning seetõttu on soovitav, et selle sätteid kohaldataks nii kiiresti kui võimalik.4.  Kõnealune uus õigusakt paneb aluse rahvusvahelisele meretöökoodeksile, määrates kindlaks töö miinimumnormid.5.  Euroopa Ühendus püüab saavutada võrdseid võimalusi merendussektoris.6.  ILO konstitutsiooni artikli 19 lõikes 8 öeldakse, et mingil juhul ei mõjuta ükski konverentsi vastuvõetud konventsioon või soovitus või liikmesriigi ratifitseeritud konventsioon õigusakte, otsuseid, tavasid või kokkuleppeid, mis tagavad asjaomastele töötajatele konventsioonis või soovituses pakutavatest soodsamad tingimused.7.  Konventsiooni mõned artiklid kuuluvad ühenduse ainupädevusse sotsiaalkindlustusskeemide kooskõlastamise valdkonnas.8.  Ühendus ei saa konventsiooni ratifitseerida, sest selle osalised võivad olla ainult liikmesriigid.9.  Nõukogu peaks seega lubama liikmesriikidel, keda seovad Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 42 põhinevad sotsiaalkindlustusskeemide koordineerimise eeskirjad, konventsiooni ühenduse huvides käesoleva otsuse tingimustel ratifitseerida,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Liikmesriikidel lubatakse käesolevaga ratifitseerida ILO 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon, mis võeti vastu 23. veebruaril 2006.Artikkel 2Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed konventsiooni ratifitseerimiskirjade hoiuleandmiseks Rahvusvahelise Tööbüroo peadirektorile enne 31. detsembrit 2008. Nõukogu vaatab ratifitseerimise edusammud läbi enne 2008. aasta juunit.Artikkel 3Käesolev otsus on vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingule adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT C […], […], lk […].[2] ELT C […], […], lk […].


title: Ettepanek nõukogu otsus hoiuste intresside maksustamist käsitleva nõukogu 3. juuni 2003 aasta direktiivi 2003/48/EÜ kohaldamiskuupäeva kohta

text:
                 EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                                 Brüssel 25.06.2004
                                                 KOM(2004) 455 lõplik
                                     Ettepanek
                                NÕUKOGU OTSUS
   hoiuste intresside maksustamist käsitleva nõukogu 3. juuni 2003 aasta direktiivi
                       2003/48/EÜ kohaldamiskuupäeva kohta
                                 (komisjoni esitatud)
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                        SELETUSKIRI
   1.  Direktiivi 2003/48/EÜ1 artikli 17 lõike 2 kohaselt pidid liikmesriigid selle direktiivi
       sätteid kohaldama alates 1. jaanuarist 2005, eeldusel et täidetakse selles lõikes
       sätestatud tingimusi. Artikli 17 lõike 3 kohaselt pidi nõukogu otsustama ühehäälselt
       vähemalt kuus kuud enne 1. jaanuari 2005, kas neid tingimusi täidetakse, võttes
       arvesse asjaomaste meetmete jõustumiskuupäevi kõnealustes kolmandates riikides ja
       assotsieerunud või sõltlasterritooriumidel.
   2.  Juunis 2004 otsustas nõukogu, et artikli 17 lõikes 2 sätestatud tingimusi direktiivi
       sätete kohaldamiseks alates 1. jaanuarist 2005 ei täideta. Artikli 17 lõikes 3 on
       sätestatud, et kui nõukogu otsustab, et tingimusi ei täideta, võtab ta komisjoni
       ettepanekul ühehäälselt vastu uue kuupäeva lõike 2 kohaldamiseks.
   3.  Artikli 17 lõikes 2 märgitud kolmandate riikidega peetud läbirääkimiste ja kõigi
       kõnealuste assotsieerunud või sõltlasterritooriumide antud kinnituste põhjal on
       komisjon seisukohal, et kõik need riigid ja territooriumid on võimelised kohaldama
       direktiivis sätestatud või nendega samaväärseid meetmeid alates 1. juulist 2005.
       Seetõttu teeb komisjon ettepaneku võtta see kuupäev artikli 17 lõike 2 kohaldamise
       uueks kuupäevaks. See uus kohaldamiskuupäev kehtib samuti eeldusel, et täidetakse
       artikli 17 lõike 2 punktides i ja ii sätestatud tingimused.
   1
      ELT L 157, 26.06.2003, lk 38.
ET                                               2                                             ET
 ---pagebreak---                                                Ettepanek
                                         NÕUKOGU OTSUS
        hoiuste intresside maksustamist käsitleva nõukogu 3. juuni 2003 aasta direktiivi
                               2003/48/EÜ kohaldamiskuupäeva kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse direktiivi 2003/48/EÜ2, eriti selle artikli 17 lõiget 3,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut3,
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Direktiivi 2003/48/EÜ artikli 17 lõikes 2 on sätestatud tingimused direktiivi sätete
           kohaldamiseks alates 1. jaanuarist 2005.
   (2)     Nõukogu otsustas enne 1. juulit 2004, et direktiivi 2003/48/EÜ artikli 17 lõikes 2
           sätestatud tingimusi ei täideta, võttes arvesse asjaomaste meetmete jõustumiskuupäevi
           asjaomastes kolmandates riikides ja assotsieerunud või sõltlasterritooriumidel.
   (3)     Direktiivi 2003/48/EÜ artikli 17 lõikes 3 on sätestatud, et kui nõukogu otsustab, et
           lõikes 2 sätestatud tingimusi ei täideta, võtab ta komisjoni ettepanekul ühehäälselt
           vastu uue kuupäeva lõike 2 kohaldamiseks.
   (4)     Ilmneb, et kõik direktiivi 2003/48/EÜ artikli 17 lõikes 2 märgitud kolmandad riigid ja
           assotsieerunud või sõltlasterritooriumid on võimelised täitma nimetatud lõikes
           sätestatud tingimusi 1. juuliks 2005.
   (5)     Seetõttu tuleks direktiivi 2003/48/EÜ artikli 17 lõike 2 kohaldamise uueks kuupäevaks
           võtta 1. juuli 2005, mis kehtib samuti eeldusel, et nimetatud lõikes sätestatud
           tingimused täidetakse.
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                                Artikkel 1
   Direktiivi 2003/48/EÜ artikli 17 lõikes 2 märgitud kuupäev asendatakse kuupäevaga 1. juuli
   2005.
   2
           ELT L 157, 26.06.2003, lk 38.
   3
           ELT C […] […], lk. […]
ET                                                  3                                             ET
 ---pagebreak---                                              Artikkel 2
   Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele ja avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
   Brüssel,
                                               Nõukogu nimel
                                               eesistuja
ET                                               4                                         ET