Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0518

Ettepanek: Nõukogu määrus teatavate Venemaa Föderatsioonist pärit terasetoodete impordi suhtes kehtestatud teatavate piirnormide haldamise kohta  /* KOM/2007/0518 lõplik - ACC 2007/0190 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 13.9.2007KOM(2007) 518 lõplik2007/0190 (ACC)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSteatavate Venemaa Föderatsioonist pärit terasetoodete impordi suhtes kehtestatud teatavate piirnormide haldamise kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIÜhenduse ja Venemaa Föderatsiooni vahelises partnerlus- ja koostöölepingus on sätestatud, et teatavate terasetoodetega kauplemist reguleeritakse pooltevahelise lepinguga.Pooled on läbi rääkinud uue lepingu üle, milles sätestatakse koguselised piirnormid teatavate terasetoodete impordi suhtes ühendusse. Lepingut kohaldatakse jõustumisest alates kuni 31. detsembrini 2008. Seejärel pikeneb see automaatselt igal aastal. Leping kaotab kehtivuse, kui Venemaa saab WTO liikmeks.Käesoleva ettepanekuga nõukogu määruse kohta sätestatakse vajalikud rakendusaktid.2007/0190 (ACC)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSteatavate Venemaa Föderatsioonist pärit terasetoodete impordi suhtes kehtestatud teatavate piirnormide haldamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) Partnerlus- ja koostööleping Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Venemaa Föderatsiooni vahel[1] jõustus 1. detsembril 1997.(2) Partnerlus- ja koostöölepingu artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et teatavate terasetoodetega kauplemist reguleeritakse lepingu III jaotisega, välja arvatud lepingu artikkel 15, ning koguselisi piiranguid käsitleva lepinguga.(3) [kuupäev] sõlmisid Euroopa Ühendus ja Venemaa Föderatsiooni valitsus sellise lepingu teatavate terasetoodetega kauplemise kohta[2] (edaspidi „leping”).(4) Tuleb töötada välja vahendid kõnealuse lepingu tingimuste haldamiseks ühenduses, võttes arvesse samalaadset korda käsitlevate eelmiste lepingute kehtivuse ajal omandatud kogemusi.(5) On asjakohane liigitada kõnealused tooted nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrusega (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta[3] kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri (CN) põhjal.(6) Tuleb tagada, et kõnealuste toodete päritolu kontrollitakse ning et selleks võetakse kasutusele asjakohased halduskoostöö meetodid.(7) Lepingu tõhusaks kohaldamiseks on vaja kehtestada nõue, et kõnealuste toodete vabasse ringlusse laskmiseks ühenduses esitatakse ühenduse impordilitsents; samuti on vaja kasutusele võtta süsteem kõnealuste ühenduse impordilitsentside andmise haldamiseks.(8) Toodete suhtes, mis on paigutatud vabatsooni või mida imporditakse tolliladustamise, ajutise impordi või seestöötlemise korra (peatamissüsteemi) alusel, ei tohiks kõnealuste toodete jaoks kehtestatud piiranguid kohaldada.(9) Tagamaks seda, et koguselisi piirnorme ei ületata, tuleb kehtestada haldusmenetlus, mille kohaselt liikmesriikide pädevad asutused ei väljasta impordilitsentse enne komisjonilt saadud eelnevat kinnitust, et kõnealused koguselised piirnormid ei ole veel ületatud.(10) Lepinguga on ette nähtud Venemaa Föderatsiooni ja ühenduse vahelise koostöö süsteem, mille eesmärk on takistada lepingust kõrvalehoidmist ümberlaadimise teel, ettenähtud teekonna muutmise teel või muul viisil. Kehtestada tuleks konsulteerimiskord, mille alusel võib asjaomase riigiga kokku leppida, et koguselist piirnormi korrigeeritakse samas ulatuses, kui ilmneb, et lepingust on kõrvale hoitud. Venemaa Föderatsioon on samuti nõustunud võtma vajalikke meetmeid, et tagada kõikide korrigeerimiste kiire kohaldamine. Kui ettenähtud aja jooksul kokkulepet ei saavutata, võib ühendus lepingust kõrvalehoidmise kindlate tõendite olemasolu korral kasutada võimalust kohaldada samas ulatuses korrigeerimisi.(11) Käesoleva määrusega hõlmatud toodete impordiks ühendusse tuleb alates 1. jaanuarist 2007 esitada litsents vastavalt nõukogu 11. detsembri 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 1872/2006 teatavate terasetoodetega kauplemise kohta Euroopa Ühenduse ja Venemaa Föderatsiooni vahel.[4] Lepingus on sätestatud, et kõnealune import arvatakse käesoleva määrusega 2007. aastaks kehtestatud piirnormidest maha.(12) Selguse huvides tuleb seetõttu asendada määrus (EÜ) nr 1872/2006 käesoleva määrusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I peatükkÜldsättedArtikkel 11. Käesolevat määrust kohaldatakse Venemaa Föderatsioonist pärinevate, I lisas loetletud terasetoodete impordi suhtes ühendusse.2. Kõnealuste terasetoodete liigitus tooterühmadesse on esitatud I lisas.3. Lõikes 1 osutatud toodete päritolu määratakse kindlaks ühenduses kehtivate eeskirjade kohaselt.4. Lõikes 1 osutatud toodete päritolu kontrollimise kord kehtestatakse II ja III peatükiga.Artikkel 21. Venemaa Föderatsioonist pärinevate, I lisas loetletud toodete impordi suhtes ühendusse kohaldatakse V lisas esitatud aastasi koguselisi piirnorme. Venemaa Föderatsioonist pärinevate, I lisas loetletud toodete ühendusse importimisel tuleb esitada II lisas esitatud päritolusertifikaat ja artikli 4 kohaselt liikmesriikide ametiasutuste välja antud impordiluba.Lubatud impordikogused arvatakse maha koguselistest piirnormidest, mis on sätestatud selleks aastaks, mille jooksul nimetatud tooteid ekspordiriigist tarnitakse.2. Tagamaks, et kogused, mille kohta antakse välja impordiluba, ei ületa kunagi ühegi tooterühma puhul üldisi koguselisi piirnorme, annavad liikmesriikide pädevad asutused importija või importijate esitatud taotluse põhjal impordiloa välja ainult siis, kui komisjon on kinnitanud, et asjaomase tarnijariigi puhul on asjaomase terasetoodete tooterühma osas veel olemas kasutamata koguselisi piirnorme. Käesolevas määruses nimetatud liikmesriikide pädevad asutused on loetletud IV lisas.3. Kui alates 1. jaanuarist 2007 imporditakse tooteid, mille puhul nõuti vastavalt otsusele (EÜ) 1872/2006 litsentsi, siis arvatakse need V lisas sätestatud 2007. aasta asjaomastest piirnormidest maha.4. Käesoleva määruse kohaldamisel ning alates kohaldamiskuupäevast loetakse tooted teele saadetuks kuupäeval, mil need laaditi ekspordiks kasutatavale transpordivahendile.Artikkel 31. V lisas nimetatud koguselisi piirnorme ei kohaldata toodete suhtes, mis on paigutatud vabatsooni või vabalattu või mida imporditakse tolliladustamise, ajutise impordi või seestöötlemise korra (peatamissüsteemi) alusel.2. Kui lõikes 1 osutatud tooted lastakse seejärel vabasse ringlusse kas muutmata kujul või pärast töötlemist, kohaldatakse artikli 2 lõiget 2 ning ringlusse lastud tootekogus arvatakse maha V lisas sätestatud asjaomasest piirnormist.Artikkel 41. Artikli 2 lõike 2 kohaldamisel teatavad liikmesriikide pädevad asutused enne impordilubade väljaandmist komisjonile impordikogused, mis on esitatud vastuvõetud impordiloa taotlustes ja mida tõendavad saadud esmased ekspordilitsentsid. Komisjon omakorda kinnitab, et nimetatud taotletud kogust/koguseid võib importida liikmesriikide teadete saabumise järjekorras.2. Komisjonile saadetud teadetes sisalduvad taotlused kehtivad, kui nendes on selgelt igal üksikjuhtumil märgitud ekspordiriik, asjaomane tooterühm, imporditavad kogused, ekspordilitsentsi number, kvoodiaasta ja liikmesriik, kus tooted kavatsetakse vabasse ringlusse lasta.3. Komisjon kinnitab vastavalt võimalusele liikmesriikide ametiasutustele taotlustes esitatud üldkoguse iga tooterühma kohta. Lisaks sellele võtab komisjon viivitamata ühendust Venemaa Föderatsiooni pädevate asutustega juhtudel, kui teatatud taotletud kogused ületavad koguselisi piirnorme, et saada selgitusi ja leida kiire lahendus.4. Liikmesriikide pädevad asutused teavitavad viivitamata komisjoni, kui neile on teatatud impordiloa kehtivusaja jooksul kasutamata kogustest. Need kasutamata kogused kantakse automaatselt üle kogu ühenduse koguselise piirnormi hulka iga tooterühma osas.5. Lõigetes 1 kuni 4 nimetatud teatised edastatakse elektrooniliselt selleks rajatud arvutivõrgu kaudu, välja arvatud siis, kui olulistel tehnilistel põhjusel on vaja ajutiselt kasutada muid sidevahendeid.6. Impordiload või samaväärsed dokumendid antakse välja II peatüki kohaselt.7. Liikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile kõikidest juba väljaantud impordilitsentside või samaväärsete dokumentide tühistamistest, kui Venemaa Föderatsiooni pädevad asutused on vastavad ekspordilitsentsid tühistanud. Kui aga Venemaa Föderatsiooni pädevad asutused on komisjonile või liikmesriigi pädevatele asutustele teatanud ekspordilitsentsi tühistamisest pärast seda, kui sellega seotud tooted on ühendusse imporditud, arvatakse kõnealused kogused maha selle aasta koguselistest piirnormidest, mille jooksul toodete saatmine toimus.Artikkel 5Käesolevaga volitatakse komisjoni tegema lepingu artikli 3 lõigete 3 ja 4 ning artikli 10 lõike 1 kohaldamiseks vajalikke parandusi.Artikkel 61. Kui III peatükis kehtestatud korra kohaselt läbiviidud uurimise järel jõuab komisjon tema käsutuses olevale teabele tuginedes järeldusele, et Venemaa Föderatsioonist pärinevad I lisas loetletud tooted on ümber laaditud, nende teekonda on muudetud või need on muul viisil imporditud ühendusse artiklis 2 osutatud koguselistest piirnormidest kõrvale hoides, taotleb komisjon konsultatsioonide alustamist, et saavutada asjaomaste koguseliste piirnormide korrigeerimise kokkulepe.2. Kui kõrvalehoidmise kohta on kindlad tõendid, võib komisjon kuni lõikes 1 nimetatud konsultatsioonide tulemuste saamiseni paluda Venemaa Föderatsioonil võtta tarvitusele vajalikud ettevaatusabinõud tagamaks, et konsultatsioonide tulemusel kokkulepitud koguselisi piirnorme saab korrigeerida konsultatsioonitaotluse esitamise aastal või sellele järgneval aastal, kui jooksva aasta koguselised piirnormid on ammendatud.3. Kui ühendus ja Venemaa Föderatsioon ei leia rahuldavat lahendust ja kui komisjon jõuab järeldusele, et kõrvalehoidmise kohta on kindlad tõendid, arvab komisjon koguselistest piirnormidest maha sama hulga Venemaa Föderatsioonist pärinevaid tooteid.II peatükkKoguseliste piirnormide haldamisel kohaldatav kord1. jaguKLASSIFIKATSIOONArtikkel 7Käesoleva määrusega hõlmatud tooteid klassifitseeritakse määrusega (EMÜ) nr 2658/87 sätestatud kombineeritud nomenklatuuri (CN) alusel.Artikkel 8Nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2658/87 asutatud nomenklatuurikomitee tariifi- ja statistikanomenklatuuri osakond vaatab komisjoni või liikmesriigi algatusel nimetatud määruse sätete kohaselt kiiresti läbi kõik küsimused, mis on seotud käesoleva määrusega hõlmatud toodete klassifitseerimisega kombineeritud nomenklatuuri alusel, et klassifitseerida need õigetesse tooterühmadesse.Artikkel 9Komisjon teatab Venemaa Föderatsioonile kõikidest käesoleva määrusega hõlmatud tooteid mõjutavatest koondnomenklatuuri ja TARICi koodide muudatustest ette vähemalt üks kuu enne nende jõustumist ühenduses.Artikkel 10Komisjon teavitab Venemaa Föderatsiooni pädevaid asutusi kõikidest ühenduses kehtiva korra kohaselt vastuvõetud otsustest, mis käsitlevad käesoleva määrusega reguleeritud toodete klassifitseerimist, hiljemalt ühe kuu jooksul alates otsuste vastuvõtmisest. Selles teatises peab olema esitatud:a) asjaomaste toodete kirjeldus;b) asjaomane tooterühm, kombineeritud nomenklatuuri (CN-kood) ja TARICi kood;c) otsuse tegemise põhjused.Artikkel 111. Kui ühenduses kehtiva korra kohaselt vastuvõetud klassifitseerimisotsus toob kaasa muutuse klassifitseerimises või käesoleva määrusega reguleeritud toote tooterühma muutuse, annavad liikmesriikide pädevad asutused otsuse jõustamiseks 30 päeva alates komisjonilt teate saamise kuupäevast.2. Enne otsuse jõustumiskuupäeva tarnitud tooted kuuluvad varasema klassifitseerimiskorra alla tingimusel, et kõnealused kaubad esitatakse ühendusse importimiseks 60 päeva jooksul alates sellest kuupäevast.Artikkel 12Kui käesoleva lisa artiklis 11 nimetatud ühenduses kehtiva korra kohaselt vastuvõetud klassifitseerimisotsus käsitleb tooterühma, mille suhtes kohaldatakse koguselist piirnormi, algatab komisjon vajaduse korral viivitamata konsultatsioonid artikli 9 kohaselt, et kokku leppida V lisas ettenähtud asjaomaste koguseliste piirnormide vajalike korrigeerimiste osas.Artikkel 131. Kui käesoleva määrusega hõlmatud toodete impordiks vajalikes dokumentides märgitud klassifikatsioon erineb kaupade sihtliikmesriigi pädevate asutuste aluseks võetud klassifikatsioonist, kehtib kõnealustele kaupadele ajutiselt impordikorraldus, mida neile käesoleva määruse sätete alusel kohaldatakse eelnimetatud pädevate asutuste aluseks võetud klassifikatsiooni alusel, piiramata sellega teiste seda küsimust reguleerivate sätete täitmist.2. Liikmesriikide pädevad asutused teatavad komisjonile lõikes 1 osutatud juhtudest, märkides eelkõige:a) kõnealuste toodete koguse;b) impordidokumentides märgitud tooterühma ja pädevate asutuste määratud tooterühma;c) ekspordilitsentsi numbri ja selles märgitud kategooria.3. Pärast ümberklassifitseerimist ei anna liikmesriikide pädevad asutused terasetoodete jaoks, mille suhtes kohaldatakse V lisas esitatud ühenduse koguselist piirnormi, uut impordiluba välja enne, kui nad on saanud komisjonilt kinnituse, et imporditavad kogused mahuvad kasutamata koguseliste piirnormide piiresse käesoleva määruse artiklis 4 ettenähtud korra kohaselt.4. Komisjon teavitab asjaomaseid ekspordiriike käesolevas artiklis osutatud juhtudest.Artikkel 14Artiklis 13 nimetatud juhtudel ning Venemaa Föderatsiooni pädevate asutuste poolt arutamiseks saadetud samalaadsetel juhtudel alustab komisjon vajaduse korral Venemaa Föderatsiooniga konsultatsioone, et jõuda kokkuleppele vaidlusaluste toodete lõpliku klassifikatsiooni suhtes.Artikkel 15Komisjon võib kokkuleppel importiva liikmesriigi või liikmesriikide ja Venemaa Föderatsiooni pädevate asutustega artiklis 14 nimetatud juhtudel kindlaks määrata vaidlusaluste toodete lõpliku klassifikatsiooni.Artikkel 16Kui artiklis 13 osutatud vaidlusaluseid juhtumeid ei saa lahendada vastavalt artiklile 14, peab komisjon määruse (EMÜ) nr 2658/87 artikli 10 sätete kohaselt vastu võtma meetme, millega kehtestatakse nende kaupade klassifitseerimine kombineeritud nomenklatuuris.2. jaguKAHEKORDNE KONTROLLISÜSTEEM KOGUSELISTE PIIRNORMIDE HALDAMISEKSArtikkel 171. Venemaa Föderatsiooni pädevad asutused annavad välja ekspordilitsentsi kõikide saadetiste jaoks, mis sisaldavad terasetooteid, mille suhtes kohaldatakse V lisas esitatud koguselisi piirnorme, arvestades nimetatud piirnormide suurust.2. Importija esitab ekspordilitsentsi originaali artiklis 20 nimetatud impordiloa saamiseks.Artikkel 181. Koguseliste piirnormide ekspordilitsents vastab II lisas esitatud näidisele ning selles kinnitatakse muu hulgas, et asjaomase kauba kogus on arvatud maha asjakohase tooterühma suhtes kehtestatud koguselisest piirnormist.2. Iga ekspordilitsents hõlmab ainult üht I lisas loetletud tooterühma.Artikkel 19Eksport arvatakse maha koguselistest piirnormidest, mis on kehtestatud selleks aastaks, mille jooksul ekspordilitsentsiga hõlmatud tooteid artikli 2 lõikes 4 määratletud tähenduses veeti.Artikkel 201. Kui komisjon on artikli 4 kohaselt kinnitanud, et taotletud koguse võib lugeda kõnealuse koguselise piirnormi hulka, annavad liikmesriikide pädevad asutused välja impordiloa hiljemalt kümne tööpäeva jooksul alates kuupäevast, kui importija esitab vastava ekspordilitsentsi originaali. See esitamine ei või toimuda hiljem kui ekspordilitsentsiga hõlmatud toodete saatmise aastale järgneva aasta 31. märtsil. Impordiloa väljastavad mis tahes liikmesriigi pädevad asutused olenemata ekspordilitsentsil märgitud liikmesriigist, selle koguse piires, mille kohta komisjon on artikli 4 kohaselt kinnitanud, et see mahub kõnealuse koguselise piirnormi kasutamata osasse.2. Impordiluba kehtib neli kuud alates väljaandmise kuupäevast. Importija nõuetekohaselt motiveeritud taotluse korral võivad liikmesriigi pädevad asutused kehtivuse tähtaega pikendada ajavahemikuks, mis ei ületa nelja kuud.3. Impordiload koostatakse III lisas esitatud näidise kohaselt ning need kehtivad kogu ühenduse tolliterritooriumil.4. Impordiloa saamiseks esitatud deklaratsioonis või taotluses peab importija märkima:a) eksportija täieliku nime ja aadressi;b) importija täieliku nimi ja aadressi;c) kaupade täpse kirjelduse ja TARICi koodi(d);d) kaupade päritoluriigi;e) lähteriigi;f) asjaomase tooterühma ja asjaomase toote koguse;g) netomassid CN rubriikide kaupa;h) kaupade CIF-väärtuse ühenduse välispiiril CN-koodi järgi;i) vajaduse korral maksmise ja tarnimise kuupäevad ning veokirja ja ostulepingu;j) ekspordilitsentsi kuupäeva ja numbri;k) halduseesmärkidel kasutatava sisekoodi;l) kuupäeva ja importija allkirja.5. Importijad ei ole kohustatud importima impordiloaga hõlmatud üldkogust ühe saadetisena.6. Impordiloa võib väljastada elektrooniliselt, kui asjaomastel tolliasutustel on sellele dokumendile juurdepääs arvutivõrgu kaudu.Artikkel 21Liikmesriikide asutuste väljaantud impordilubade kehtivus sõltub Venemaa Föderatsiooni pädevate asutuste väljaantud ekspordilitsentsi kehtivusest ja kogustest, mis on näidatud litsentsides, mille alusel pädevad asutused on impordiload välja andnud.Artikkel 22Ilma et see piiraks muude kehtivates eeskirjades ettenähtud tingimuste kohaldamist, annavad liikmesriikide pädevad asutused impordiload või samaväärsed dokumendid välja artikli 2 lõike 2 kohaselt ühtki ühenduse importijat tema asukoha tõttu ühenduses diskrimineerimata. .Artikkel 231. Kui komisjon tuvastab, et Venemaa Föderatsiooni poolt mis tahes aastal konkreetse tooterühma kohta väljaantud ekspordilitsentsiga hõlmatud üldkogus ületab selle tooterühma suhtes kehtestatud koguselise piirnormi, teavitatakse sellest liikmesriikide pädevaid asutusi viivitamata, et peatada impordilubade edasine väljaandmine. Sellisel juhul alustab komisjon viivitamatult konsultatsioone.2. Liikmesriigi pädevad asutused keelduvad välja andmast impordilubasid Venemaa Föderatsioonist pärinevatele toodetele, millel ei ole käesoleva peatüki sätete kohaselt väljaantud ekspordilitsentsi.3. jaguÜLDSÄTTEDArtikkel 241. Artiklis 17 osutatud ekspordilitsentsile ning artiklis 2 osutatud päritolusertifikaadile võib vajaduse korral lisada nõuetekohaselt märgistatud koopiad. Nende dokumentide originaal ja koopiad koostatakse inglise keeles.2. Kui lõikes 1 osutatud dokumendid koostatakse käsitsi, tuleb kanded teha tindiga ja trükitähtedes.3. Ekspordilitsentside või samaväärsete dokumentide ning päritolusertifikaatide mõõdud on 210 x 297 mm. Kasutatav paber peab olema puidumassi jääkideta valge liimitatud kirjapaber, mis kaalub vähemalt 25 g/m². Iga osa trükitakse giljoššmustriga taustale, mis toob nähtavale kõik mehhaaniliste või keemiliste vahenditega tehtud võltsingud.4. Liikmesriikide pädevad asutused aktsepteerivad käesoleva määruse sätete kohaseks importimiseks ainult originaaldokumente.5. Igal ekspordilitsentsil või samaväärsel dokumendil ja päritolusertifikaadil peab olema trükitud või käsitsi kirjutatud standardne seerianumber, mille järgi saab seda identifitseerida.6. See number koosneb järgmistest osadest:-  kaks tähte eksportiva riigi identifitseerimiseks järgmiselt:RU = Vene Föderatsioon,-  kaks tähte kavandatava sihtliikmesriigi identifitseerimiseks järgmiselt:BE = BelgiaBG = BulgaariaCZ = Tšehhi VabariikDK = TaaniDE = SaksamaaEE = EestiEL = KreekaES = HispaaniaFR = PrantsusmaaIE = IirimaaIT = ItaaliaCY = KüprosLV = LätiLT = LeeduLU = LuksemburgHU = UngariMT = MaltaNL = MadalmaadAT = AustriaPL = PoolaPT = PortugalRO = RumeeniaSI = SloveeniaSK = SlovakkiaFI = SoomeSE = RootsiGB = Ühendkuningriik,-  ühekohaline number kvoodiaasta identifitseerimiseks vastavalt aastaarvu viimasele numbrile, nt 7 tähendab 2007;-  kahekohaline number dokumendi välja andnud ekspordiriigi ametiasutuse tähistamiseks;-  viiekohaline järjekorranumber 00001st kuni 99999ni, mis on antud konkreetsele sihtliikmesriigile.Artikkel 25Ekspordilitsentsi ja päritolusertifikaadi võib välja anda pärast nendes nimetatud toodete tarnimist. Sellisel juhul kannavad need märget „issued retrospectively” (väljaantud tagasiulatuvalt).Artikkel 26Ekspordilitsentsi või päritolusertifikaadi varguse, kadumise või hävimise korral võib eksportija taotleda selle väljaandnud pädevalt asutuselt duplikaati tema valduses olevate ekspordidokumentide põhjal. Sel viisil väljaantud litsentsi või sertifikaadi duplikaadil on märge „duplicate” (duplikaat).Duplikaadile on märgitud litsentsi või sertifikaadi originaali kuupäev.4. jaguÜHENDUSE IMPORDILITSENTS – ÜHTNE VORMArtikkel 271. Artiklis 20 osutatud impordilubade väljaandmiseks kasutavad liikmesriikide pädevad asutused III lisas esitatud impordilitsentsi näidist.2. Impordilitsentsid ja nende väljavõtted vormistatakse kahes eksemplaris, kusjuures üks eksemplar, millele märgitakse sõnad „Omaniku eksemplar“ ja number 1, antakse taotlejale ja teine, millele märgitakse sõnad „Väljaandva ametiasutuse eksemplar“ ja number 2, jääb litsentsi väljastanud ametiasutusele. Haldusotstarbel võib pädev asutus eksemplarist nr 2 teha täiendavaid koopiaid.3. Vormid trükitakse valgele puidumassi jääkideta kirjapaberile kaaluga 55–65 g/m2. Vormi mõõdud on 210 × 297 mm; masinakirja reavahe on 4,24 mm (üks kuuendik tolli); vormi kujundust ja mõõte tuleb täpselt järgida. Eksemplari nr 1, s.o litsentsi enda mõlemal küljel on lisaks punane giljoššmustriline trükitud taust, mis toob nähtavale kõik mehaaniliste või keemiliste vahenditega tehtud võltsingud.4. Vormide trükkimise eest vastutavad liikmesriigid. Vorme võib trükkida ka asukohaliikmesriigi poolt määratud trükikojas. Viimasel juhul peab igal vormil olema viide sellisele määramisele. Igale vormile märgitakse trükikoja nimi ja aadress või tähis, mis võimaldab trükikoda tuvastada.5. Impordilitsentsidele või nende väljavõtetele märgitakse väljaandmisel väljastamisnumber, mille määravad liikmesriigi pädevad asutused. Impordilitsentsi number teatatakse komisjonile elektrooniliselt artiklis 4 ette nähtud arvutivõrgu kaudu.6. Litsentsid ja väljavõtted koostatakse neid väljaandva liikmesriigi riigikeeles või ühes selle liikmesriigi riigikeeltest.7. Lahtrisse 10 märgivad pädevad asutused asjakohase terasetoodete rühma.8. Väljaandvate asutuste ja arvestusasutuste märgid tehakse pitsatiga. Selle võib siiski asendada reljeefpitsati jäljendiga, mis võimaldab tähtede ja numbrite perforeerimist, või litsentsile trükkimisega. Väljaandvad asutused kasutavad sel viisil eraldatud koguste registreerimiseks võltsimiskindlaid meetodeid, et numbrite või viidete lisamine oleks võimatu.9. Eksemplaride nr 1 ja 2 tagaküljel on lahter, kuhu võivad koguseid sisse kanda impordiga seotud vorminõuete täitmise puhul tolliasutused või väljavõtte tegemise puhul pädevad haldusasutused. Kui litsentsil või selle väljavõttel on eraldatud koguste märkimiseks jäetud liiga vähe ruumi, võivad pädevad asutused kasutada üht või enamat lisalehte, millel on samad lahtrid kui litsentsi esimesel ja teisel eksemplaril või nende väljavõtetel. Koguseid eraldavad asutused löövad pitseri nii, et üks pool pitserist on litsentsi või selle väljavõtte peal ja teine pool lisalehel. Igale järgmisele väljaantud lisalehele lüüakse pitser samamoodi, nii et pool pitserist on sellel lehel ja pool eelmisel.10. Ühe liikmesriigi ametiasutuste välja antud impordilitsentsidel ja väljavõtetel ning nende kannetel ja kinnitusmärgetel on teistes liikmesriikides samasugune õiguslik jõud kui nende liikmesriikide ametiasutuste välja antud dokumentidel ja kannetel ning kinnitusmärgetel.11. Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused võivad vajaduse korral nõuda kõikide litsentside või väljavõtete tõlkimist selle liikmesriigi riigikeelde või ühte riigikeeltest.III peatükkHalduskoostööArtikkel 28Komisjon edastab liikmesriikide asutustele nende Venemaa Föderatsiooni asutuste nimed ja aadressid, kes on pädevad välja andma päritolusertifikaate ja ekspordilitsentse, ning nende asutuste pitsatite jäljendid.Artikkel 291. Päritolusertifikaatide või ekspordilitsentside järelkontrolli tehakse pisteliselt või siis, kui liikmesriikide pädevatel asutustel tekib põhjendatud kahtlus, kas päritolusertifikaat või ekspordilitsents on ehtne või kas teave kõnealuste toodete tegeliku päritolu kohta on õige.Sel juhul tagastavad ühenduse pädevad asutused päritolusertifikaadi või ekspordilitsentsi või selle koopia Venemaa Föderatsiooni asjaomasele pädevale asutusele, esitades vajaduse korral sisust või vormist lähtuvad põhjendused. Kui kaubaarve on esitatud, lisatakse kaubaarve või selle koopia päritolusertifikaadile või ekspordilitsentsile või selle koopiale. Samuti edastavad pädevad asutused kõik saadud andmed, mille põhjal võib oletada, et nimetatud päritolusertifikaadis või ekspordilitsentsis esitatud andmed on ebaõiged.2. Lõike 1 sätteid kohaldatakse ka päritoludeklaratsioonide järelkontrolli puhul.3. Lõike 1 kohase järelkontrolli tulemused edastatakse ühenduse pädevatele asutustele hiljemalt kolme kuu jooksul. Edastatud teabes märgitakse, kas vaidlustatud sertifikaat, litsents või deklaratsioon käsitleb tegelikult eksporditud kaupa ja kas kaup vastab käesoleva peatüki kohase ühendusse eksportimise tingimustele. Ühenduse pädevad asutused võivad samuti taotleda kõikide nende dokumentide koopiaid, mis on vajalikud eelkõige kauba päritolu tõendavate asjaolude täielikuks kindlakstegemiseks.4. Kui kontrolli tulemusel ilmneb, et päritoludeklaratsiooni on kasutatud vääriti või eeskirju jämedalt eirates, teatab asjaomane liikmesriik sellest komisjonile. Komisjon edastab teabe teistele liikmesriikidele.5. Käesolevas artiklis sätestatud pisteline kontroll ei takista kõnealuste toodete vabasse ringlusse lubamist.Artikkel 301. Kui artiklis 29 nimetatud kontrollimenetlus või ühenduse pädevatele asutustele kättesaadav teave näitab, et käesoleva peatüki sätteid on rikutud, paluvad nimetatud asutused Venemaa Föderatsioonil teha või lasta teha asjakohased järelepärimised toimingute kohta, mis on või tunduvad olevat vastuolus käesoleva peatüki sätetega. Nende järelepärimiste tulemused edastatakse ühenduse pädevatele asutustele koos kogu muu asjakohase teabega, mis võimaldab kindlaks teha kauba tegeliku päritolu.2. Käesoleva peatüki sätete kohaste meetmete raames võivad ühenduse pädevad asutused vahetada Venemaa Föderatsiooni pädevate asutustega igasugust teavet, et vältida käesoleva peatüki sätete rikkumist.3. Kui on tuvastatud, et käesoleva peatüki sätetega on satutud vastuollu, võib komisjon võtta vajalikke meetmeid, et vältida sellise vastuolu kordumist.Artikkel 31Komisjon koordineerib meetmeid, mida liikmesriikide pädevad asutused käesoleva peatüki sätete kohaselt võtavad. Liikmesriikide pädevad asutused teatavad võetud meetmetest ja saadud tulemustest komisjonile ja teistele liikmesriikidele.IV peatükkLõppsättedArtikkel 32Määrus (EÜ) nr 1872/2006 tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 33Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistujaI LISASA lehtvaltstooted |SA1. Rullikeeratud lehtteras | SA2. Terasplaat | 7209 17 90 00 | 7212 10 10 00 |7209 18 10 00 | 7212 10 90 11 | 7219 35 10 00 |7208 10 00 00 | 7208 40 00 10 | 7209 18 91 00 | 7212 20 00 11 | 7219 35 90 00 |7208 25 00 00 | 7209 18 99 00 | 7212 30 00 11 |7208 26 00 00 | 7208 51 20 10 | 7209 25 00 00 | 7212 40 20 10 |7208 27 00 00 | 7208 51 20 91 | 7209 26 10 00 | 7212 40 20 91 | 7225 40 12 90 |7208 36 00 00 | 7208 51 20 93 | 7209 26 90 00 | 7212 40 80 11 | 7225 40 90 00 |7208 51 20 97 | 7209 27 10 00 | 7212 50 20 11 |7208 37 00 10 | 7208 51 20 98 | 7209 27 90 00 | 7212 50 30 11 | SA4. Legeerterastooted |7208 37 00 90 | 7208 51 91 10 | 7209 28 10 00 | 7212 50 40 11 |7208 38 00 10 | 7208 51 91 90 | 7209 28 90 00 | 7212 50 61 11 | 7226 20 00 10 |7208 38 00 90 | 7208 51 98 10 | 7209 90 00 10 | 7212 50 69 11 | 7226 91 20 00 |7208 39 00 10 | 7208 51 98 91 | 7212 50 90 13 | 7226 91 91 00 |7208 39 00 90 | 7208 51 98 99 | 7210 11 00 10 |7211 14 00 10 | 7208 52 91 10 | 7210 12 20 10 | 7212 60 00 11 | 7226 91 99 00 |7211 19 00 10 | 7208 52 91 90 | 7210 12 80 10 | 7212 60 00 91 | 7226 99 00 10 |7219 11 00 00 | 7208 52 10 00 | 7210 20 00 10 |7219 12 10 00 | 7208 52 99 00 | 7210 30 00 10 | 7219 21 10 00 | SA5. Legeerterasest kvartovaltslehed |7219 12 90 00 | 7208 53 10 00 | 7210 41 00 10 | 7219 21 90 00 |7219 13 10 00 | 7210 49 00 10 | 7219 22 10 00 | 7225 40 12 30 |7219 13 90 00 | 7211 13 00 00 | 7210 50 00 10 | 7219 22 90 00 |7219 14 10 00 | 7210 61 00 10 | 7219 23 00 00 | 7225 40 40 00 |7219 14 90 00 | SA3. Muud lehtvaltstooted | 7210 69 00 10 |7225 20 00 10 | 7210 70 10 10 | 7219 24 00 00 | 7225 40 60 00 |7225 30 10 00 | 7208 40 00 90 | 7210 70 80 10 | 7219 31 00 00 | 7225 99 00 10 |7225 30 90 00 | 7208 53 90 00 | 7210 90 30 10 |7208 54 00 00 | 7210 90 40 10 | SA6. Legeeritud külmvalts- ja pinnatud lehtteras |7210 90 80 91 | 7219 32 10 00 |7208 90 00 10 | 7219 32 90 00 | 7225 50 00 00 |7211 14 00 90 | 7225 91 00 10 |7209 15 00 00 | 7211 19 00 90 | 7219 33 10 00 | 7225 92 00 10 |7211 23 30 91 | 7219 33 90 00 | 7226 92 00 10 |7209 16 10 00 | 7211 23 80 91 |7209 16 90 00 | 7211 29 00 10 | 7219 34 10 00 |7209 17 10 00 | 7211 90 00 11 | 7219 34 90 00 |SB pikamõõdulised tooted |SB1. Talad | SB3. Muud pikamõõdulised tooted |7207 19 80 10 | 7207 19 12 10 | 7218 99 20 00 | 7228 80 00 10 |7207 20 80 10 | 7207 19 12 91 | 7228 80 00 90 |7207 19 12 99 | 7222 11 11 00 |7216 31 10 10 | 7207 20 52 00 | 7222 11 19 00 | 7301 10 00 00 |7216 31 10 90 | 7222 11 81 10 |7216 31 90 00 | 7222 11 81 90 |7222 11 89 10 |7216 32 11 00 | 7214 20 00 00 | 7222 11 89 90 |7216 32 19 00 | 7214 30 00 00 | 7222 19 10 00 |7216 32 91 00 | 7214 91 10 00 | 7222 19 90 00 |7216 32 99 00 | 7214 91 90 00 | 7222 30 97 10 |7216 33 10 00 | 7214 99 10 00 | 7222 40 10 00 |7216 33 90 00 | 7214 99 31 00 | 7222 40 90 10 |7214 99 39 00 | 7224 90 02 89 |SB2. Valtstraat | 7214 99 50 00 |7214 99 71 10 | 7224 90 31 00 |7213 10 00 00 | 7214 99 71 90 | 7224 90 38 00 |7213 20 00 00 | 7214 99 79 10 |7213 91 10 00 | 7214 99 79 90 | 7228 10 20 00 |7213 91 20 00 | 7214 99 95 10 |7213 91 41 00 | 7214 99 95 90 | 7228 20 10 10 |7213 91 49 00 | 7228 20 10 91 |7213 91 70 00 | 7215 90 00 10 | 7228 20 91 10 |7213 91 90 00 | 7228 20 91 90 |7213 99 10 00 | 7216 10 00 00 | 7228 30 20 00 |7213 99 90 00 | 7216 21 00 00 | 7228 30 41 00 |7216 22 00 00 | 7228 30 49 00 |7221 00 10 00 | 7216 40 10 00 | 7228 30 61 00 |7221 00 90 00 | 7216 40 90 00 | 7228 30 69 00 |7216 50 10 00 | 7228 30 70 00 |7227 10 00 00 | 7228 30 89 00 |7227 20 00 00 | 7216 50 91 00 | 7228 60 20 10 |7227 90 10 00 | 7216 50 99 00 | 7228 60 80 10 |7227 90 50 00 | 7216 99 00 10 | 7228 70 10 00 |7227 90 95 00 | 7228 70 90 10 |II LISAEKSPORDILITSENTS(1) Show net weight (kg) and also quantity in the unit prescribed where other than net weight. (2) In the currency of the sale contract. | 1 Exporter (name, full address, country) | ORIGINAL | 2 No |3 Year | 4 Product group |EXPORT LICENCE (for certain steel products) |5 Consignee (name, full address, country) |6 Country of origin | 7 Country of destination |8 Place and date of shipment – means of transport | 9 Supplementary details |10 Description of goods – manufacturer | 11 TARIC code | 12 Quantity(1) | 13 Fob value(2) |14 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY I, the undersigned, certify that the goods described above have been charged against the quantitative limit established for the year shown in box No 3 in respect of the Product group shown in box No 4 by the provisions regulating trade in certain steel products with the European Community. |15 Competent authority (name, full address, country) | At …………………………………. on ……………………………………… (Signature) (Stamp) |EKSPORDILITSENTS(1) Show net weight (kg) and also quantity in the unit prescribed where other than net weight. (2) In the currency of the sale contract. | 1 Exporter (name, full address, country) | COPY | 2 No |3 Year | 4 Product group |EXPORT LICENCE (for certain steel products) |5 Consignee (name, full address, country) |6 Country of origin | 7 Country of destination |8 Place and date of shipment – means of transport | 9 Supplementary details |10 Description of goods – manufacturer | 11 TARIC code | 12 Quantity(1) | 13 Fob value(2) |14 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY I, the undersigned, certify that the goods described above have been charged against the quantitative limit established for the year shown in box No 3 in respect of the Product group shown in box No 4 by the provisions regulating trade in certain steel products with the European Community. |15 Competent authority (name, full address, country) | At …………………………………. on ……………………………………… (Signature) (Stamp) |PÄRITOLUSERTIFIKAAT(1) Show net weight (kg) and also quantity in the unit prescribed where other than net weight. (2) In the currency of the sale contract. | 1 Exporter (name, full address, country) | ORIGINAL | 2 No |3 Year | 4 Product group |CERTIFICATE OF ORIGIN (for certain steel products) |5 Consignee (name, full address, country) |6 Country of origin | 7 Country of destination |8 Place and date of shipment – means of transport | 9 Supplementary details |10 Description of goods – manufacturer | 11 CN code | 12 Quantity(1) | 13 Fob value(2) |14 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY I, the undersigned, certify that the goods described above originated in the country shown in box No 6, in accordance with the provisions in force in the European Community. |15 Competent authority (name, full address, country) | At …………………………………. on ……………………………………… (Signature) (Stamp) |PÄRITOLUSERTIFIKAAT(1) Show net weight (kg) and also quantity in the unit prescribed where other than net weight. (2) In the currency of the sale contract. | 1 Exporter (name, full address, country) | COPY | 2 No |3 Year | 4 Product group |CERTIFICATE OF ORIGIN (for certain steel products) |5 Consignee (name, full address, country) |6 Country of origin | 7 Country of destination |8 Place and date of shipment – means of transport | 9 Supplementary details |10 Description of goods – manufacturer | 11 CN code | 12 Quantity(1) | 13 Fob value(2) |14 CERTIFICATION BY THE COMPETENT AUTHORITY I, the undersigned, certify that the goods described above originated in the country shown in box No 6, in accordance with the provisions in force in the European Community. |15 Competent authority (name, full address, country) | At …………………………………. on ……………………………………… (Signature) (Stamp) |III LISAEuroopa Ühenduse impordilitsents1 | 1. Kaubasaaja (nimi, täielik aadress, riik, käibemaksukohustuslase registreerimisnumber) | 2. Dokumendi number |Omanikueksemplar | 3. Aasta |4. Väljastamise eest vastutav ametiasutus (nimi, aadress ja telefoninumber) |5. Deklarant/esindaja (vastavalt vajadusele) (nimi ja täielik aadress) | 6. Päritoluriik (ja riigi numbrikood GEONOMi järgi) |7. Lähteriik (ja riigi numbrikood GEONOMi järgi) |1 | 8. Viimane kehtivuspäev |9. Kauba kirjeldus | 10. TARICi kood |11. Kogus kvoodi mõõtühikutes |12. Tagatis (vajaduse korral) |13. Täiendavad andmed |14. Pädeva asutuse kinnitus Kuupäev : …………………………………. (Allkiri) (Tempel) |15. ERALDATUD KOGUSED Märkida piirnormi kasutamata kogus 17. veeru 1. ossa ja eraldatud kogus sama veeru 2. ossa |16. Netokogus (netomass või muu mõõt koos mõõtühikuga) | 19. Tollidokument (liik ja number) või väljavõtte nr ja arvestuskuupäev | 20. Arvestuskande teinud ametiasutuse nimi, liikmesriik ja tempel ning ametniku allkiri |17. Numbritega | 18. Eraldatud kogus sõnadega |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |Lisatakse täiendavad leheküljed. |Euroopa Ühenduse impordilitsents2 | 1. Kaubasaaja (nimi, täielik aadress, riik, käibemaksukohustuslase registreerimisnumber) | 2. Dokumendi number |Väljaandva asutuse eksemplar | 3. Aasta |4. Väljastamise eest vastutav ametiasutus (nimi, aadress ja telefoninumber) |5. Deklarant/esindaja (vastavalt vajadusele) (nimi ja täielik aadress) | 6. Päritoluriik (ja riigi number GEONOMi järgi) |7. Lähteriik (ja riigi number GEONOMi järgi) |2 | 8. Viimane kehtivuspäev |9. Kauba kirjeldus | 10. TARICi kood |11. Kogus kvoodi mõõtühikutes |12. Tagatis (vajaduse korral) |13. Täiendavad andmed |14. Pädeva asutuse kinnitus Kuupäev : …………………………………. (Allkiri) (Tempel) |15. ERALDATUD KOGUSED Märkida piirnormi kasutamata kogus 17. veeru 1. ossa ja eraldatud kogus sama veeru 2. ossa |16. Netokogus (netomass või muu mõõt koos mõõtühikuga) | 19. Tollidokument (liik ja number) või väljavõtte nr ja arvestuskuupäev | 20. Arvestuskande teinud ametiasutuse nimi, liikmesriik ja tempel ning ametniku allkiri |17. Numbritega | 18. Eraldatud kogus sõnadega |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |1. |2. |Lisatakse täiendavad leheküljed. |ANNEX IV«LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTESSEZNAM PŘÍSLUŠNÝCH VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮLISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERLISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATENPÄDEVATE RIIKLIKE ASUTUSTE NIMEKIRIΔΙΕΥΘΥΝΣΕΙΣ ΤΩΝ ΑΡΧΩΝ ΕΚΔΟΣΗΣ ΑΔΕΙΩΝ ΤΩΝ ΚΡΑΤΩΝ ΜΕΛΩΝLIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIESLISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTESELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITA NAZIONALIVALSTU KOMPETENTO IESTAŽU SARAKSTSATSAKINGŲ NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ SĄRAŠASAZ ILLETÉKES NEMZETI HATĶSÁGOK LISTÁJALISTA TA' L-AWTORITAJIET KOMPETENTI NAZZJONALILIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIESLISTA WLAŒCIWYCH ORGANÓW KRAJOWYCHLISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTESZOZNAM PRÍSLUŠNÝCH ŠTÁTNYCH ORGÁNOVSEZNAM PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOVLUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTAFÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETERģ;BELGIQUE/BELGIË Service public Fédéral Economie, P.M.E., Classes Moyennes & Energie Direction générale Potentiel économique Service Licences Rue de Louvain 44 B-1000 Bruxelles Faks: +32-2-5486570 | БЪЛГАРИЯ Министерство на икономиката и енергетиката Дирекция „Регистриране, лицензиране и контрол“ ул. „Славянска“ № 8 1052 София Факс: +35929815041 Faks: +35929804710 +35929883654 |Federale Overheidsdienst Economie, K.M.O., Middenstand & Energie Algemene Directie Economisch potentieel Dienst Vergunningen Leuvenseweg 44 B-1000 Brussel Faks: +32-2-5486570 | ČESKÁ REPUBLIKA Ministerstvo průmyslu a obchodu Licenční správa Na Františku 32 CZ-110 15 Praha 1 Faks: + 420-22421 21 33 |DANMARK Erhvervs- og Byggestyrelsen Økonomi- og Erhvervsministeriet Langelinie Allé 17 DK-2100 København Ø Faks: + 45-35-46 60 01 | FRANCE Ministère de l'Economie des Finances et de l'Industrie Direction Générale des Entreprises Sous-direction des Biens de Consommation Bureau Textile-Importations Le Bervil, 12 rue Villiot F-75572 Paris Cedex 12 Faks: + 33-1- 53 44 91 81 |DEUTSCHLAND Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, (BAFA) Frankfurter Strasse 29-35 D-65760 Eschborn 1 Faks: + 49-6196-90 88 00 | ITALIA Ministero delle Attivita Produttive Direzione generale per la politica commerciale e per la gestione del regime degli scambi Viale America 341 I-00144 Roma Faks: +39-6-59 93 22 35 / 59 93 26 36 |EESTI Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium Harju 11 EE-15072 Tallinn Faks: + 372-6313 660 | KYPROS Υπουργείο Εμπορίου, Βιομηχανίας και Τουρισμού Υπηρεσία Εμπορίου Μονάδα Έκδοσης Αδειών Εισαγωγής/Εξαγωγής Οδός Ανδρέα Αραούζου Αρ.6 CY-1421 Λευκωσία Faks: + 357-22-37 51 20 |IRELAND Department of Enterprise, Trade and Employment Import/ Export Licensing, Block C Earlsfort Centre Hatch Street IE-Dublin 2 Faks: + 353-1-631 25 62 | LATVIJA Latvijas Republikas Ekonomikas ministrija Brīvības iela 55 LV – 1519 Rīga Faks: + 371-728 08 82 |ΕΛΛΑΣ Υπουργείο Οικονομίας & Οικονομικών Διεύθυνση Διεθνών Οικονομικών Ροών Κορνάρου 1 GR-105 63 Αθήνα Faks: + 301-328 60 94 | LIETUVA Lietuvos Respublikos ūkio ministerija Prekybos departamentas Gedimino pr. 38/2 LT- 01104 Vilnius Faks: + 370-5-26 23 974 |ESPAÑA Ministerio de Industria, Turismo y Comercio Secretaría General de Comercio Exterior Subdirección General de Comercio Exterior de Productos Industriales Paseo de la Castellana 162 E- 28046 Madrid Faks: + 34-91-349 38 31 | LUXEMBOURG Ministère de l'Economie et du Commerce extérieur Office des licences BP 113 L-2011 Luxembourg Faks: + 352-46 61 38 |MAGYARORSZÁG Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal Margit krt. 85. HU-1024 Budapest Faks: + 36-1-336 73 02 | ROMÂNIA Ministerul pentru Întreprinderi Mici şi Mijlocii, Comerţ, Turism şi Profesii Liberale Direcţia Generală Politici Comerciale Str. Ion Câmpineanu, nr. 16 Bucureşti, sector 1 Cod poştal 010036 Tel.: 0040.21.315.00.81, Faks: 0040.21.315.04.54, e-post: clc@dce.gov.ro |MALTA Diviżjoni għall -Kummerċ Servizzi Kummerċjali Lascaris MT-Valletta CMR02 Fax: + 356-25-69 02 99 | SLOVENIJA Ministrstvo za finance Carinska uprava Republike Slovenije Carinski urad Jesenice Spodnji plavž 6C SI-4270 Jesenice Fax: + 386-4-297 44 56 |NEDERLAND Belastingdienst/Douane centrale dienst voor in- en uitvoer Postbus 30003, Engelse Kamp 2 NL-9700 RD Groningen Faks: + 31-50-523 23 41 | SLOVENSKO Odbor obchodnej politiky Ministerstvo hospodárstva Mierová 19 SK-827 15 Bratislava 212 Faks: + 421-2-48 54 31 16 |ÖSTERREICH Bundesministerium für Wirtschaft und Arbeit Aussenwirtschaftsadministration Abteilung C2/2 Stubenring 1 A-1011 Wien Fax: + 43-1-7 11 00/ 83 86 | SUOMI/FINLAND Tullihallitus PL 512 FI-00101 Helsinki Faksi + 358-20-492 28 52 Tullstyrelsen PB 512 FI-00101 Helsingfors Fax.: + 358-20-492 28 52 |POLSKA Ministerstwo Gospodarki Społecznej Plac Trzech Krzyży 3/5 PL- 00-507 Warszawa Faks: + 48-22-693 40 21 / 693 40 22 | SVERIGE Kommerskollegium Box 6803 S-11386 Stockholm Faks: + 46-8-30 67 59 |PORTUGAL Ministério das Finanças Direcção Geral das Alfândegas e dos Impostos Especiais sobre o Consumo Rua Terreiro do Trigo, Edifício da Alfândega de Lisboa PT- 1140-060 Lisboa Faks: + 351-218 814 261 | UNITED KINGDOM Department of Trade and Industry Import Licensing Branch Queensway House - West Precinct Billingham UK-TS23 2NF Faks: + 44-1642-36 42 69 |V LISAKOGUSELISED PIIRNORMID(tonni)Tooted | Aasta 2007 | Aasta 2008 |SA Lehtvaltstooted |SA1. Rullikeeratud lehtteras | 1.042.090 | 1.035.000 |SA2. Terasplaat | 270.820 | 275.000 |SA3. Muud lehtvaltstooted | 565.770 | 595.000 |SA4. Legeerterastooted | 94.860 | 105.000 |SA5. Legeerterasest kvartovaltslehed | 20.460 | 25.000 |SA6. Legeeritud külmvalts- ja pinnatud lehtteras | 105.000 | 110.000 |SB. Pikamõõdulised tooted |SB1. Talad | 55.800 | 55.000 |SB2. Valtstraat | 275.000 | 324.000 |SB3. Muud pikamõõdulised tooted | 474.200 | 507.000 |Märkus: SA ja SB on tootekategooriad SA1 kuni SA6 ja SB1 kuni SB3 on tooterühmad.[1] EÜT L 327, 28.11.1997, lk. 3.[2] Vt nimetatud Euroopa Ühenduste Teataja lk …..[3] EÜT L 256, 7.9.1987 lk. 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1758/2006 (ELT L 335, 1.12.2006, lk. 1).[4] ELT L 360, 19.12.2006, lk. 41.


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0092

Ettepanek: Nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 527/2003, millega lubatakse otsetarbimiseks pakkuda ja tarnida teatavaid Argentinast imporditud veine, mille puhul võib olla kasutatud määruses (EÜ) nr 1493/1999 sätestamata veinivalmistusviise  /* KOM/2007/0092 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 9.3.2007KOM(2007) 92 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 527/2003, millega lubatakse otsetarbimiseks pakkuda ja tarnida teatavaid Argentinast imporditud veine, mille puhul võib olla kasutatud määruses (EÜ) nr 1493/1999 sätestamata veinivalmistusviise(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIKolmandatest riikidest pärit veine, mille puhul on kasutatud veinivalmistustavasid, mis ühenduse eeskirjades ei ole lubatud, ei tohi ühenduses ilma nõukogu vastava erandi kehtestamise otsuseta otsetarbimiseks pakkuda. Erandi kehtestamise kord on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1493/1999 (veinituru ühise korralduse kohta) artikli 45 lõikega 2. Vastavalt Argentinas lubatud veinivalmistamistavale, mille on heaks kiitnud Rahvusvaheline Veiniamet, kuid mis on keelatud Euroopa Liidus, võib Argentinast pärit veinidele olla happesuse kontrollimiseks lisatud õunhapet.Ühendus, keda esindab komisjon, ja Mercosur, mille liige on ka Argentina, peavad praegu läbirääkimisi kahe poole veinivalmistustavade vastastikust tunnustamist hõlmava veinikaubandust käsitleva lepingu sõlmimiseks. Kõnealused 2002. aastal alanud läbirääkimised veel kestavad. Leping peaks võimaldama Argentinal nimetatud tava alaliselt kasutada. Selleks et näidata komisjoni positiivset ja konstruktiivset suhtumist läbirääkimistel ning vältida võimalikke häireid kauplemisel, tundub asjakohane pikendada selle teatavate Argentina veinide jaoks olulise veinivalmistustava ajutist kasutusluba kuni läbirääkimiste tulemusel sõlmitava lepingu jõustumiseni, kuid mitte kauem kui 31. detsembrini 2008.Komisjon teeb ettepaneku lubada õunhappe sisaldust Argentinast ühendusse imporditavates veinides kuni lõppevad ühenduse ja Mercosur’i (mille liige on ka Argentina) vahelised läbirääkimised võimalusel veinikaubandust käsitleva lepingu sõlmimiseks.Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 527/2003, millega lubatakse otsetarbimiseks pakkuda ja tarnida teatavaid Argentinast imporditud veine, mille puhul võib olla kasutatud määruses (EÜ) nr 1493/1999 sätestamata veinivalmistusviiseEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 17. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1493/1999 veinituru ühise korralduse kohta,[1] eriti selle artikli 45 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:(1) Erandina määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikli 45 lõikest 1 lubatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 527/2003[2] ühendusse importida Argentinas toodetud veine, mille puhul on kasutatud veinivalmistustavasid, mis ühenduse eeskirjadega ei ole lubatud, eelkõige õunhappe lisamine. Kõnealune luba kaotab kehtivuse 31. detsembril 2006.(2) Õunhappe kasutamine on veinivalmistustava, mille on heaks kiitnud Rahvusvaheline Veiniamet.(3) Ühenduse ja Mercosur’i (mille liige on ka Argentina) vahelised läbirääkimised veinikaubandust käsitleva lepingu sõlmimiseks kestavad. Läbirääkimised hõlmavad eelkõige kahe poole vastavaid veinivalmistamisviise, samuti geograafiliste tähiste kaitset.(4) Kuni jõustub ühenduse ja Mercosur´i vahelist veinikaubandust käsitlev leping, milles mõlemad osapooled tunnustavad vastastikku veinivalmistustavasid ning millega seetõttu lihtsustatakse Argentinast pärit selliste veinide ühendusse importimist, millele on tõenäoliselt lisatud õunhapet, tuleks Argentina veinide puhul sellise töötlemise luba pikendada kuni kõnealuse lepingu jõustumiseni ja hiljemalt kuni 31. detsembrini 2008.(5) Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 527/2003 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EÜ) nr 527/2003 artikli 1 lõike 1 teises lõigus asendatakse kuupäev „31. detsember 2006“ kuupäevaga „31. detsember 2008“.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaFINANTSSELGITUS |1. | EELARVEREAD 05 02 09 10. peatükk – Põllumajandusmaksud | ASSIGNEERINGUD: LR 2007: 1.487 miljonit eurot APB 2007: 1 486,9 miljonit eurot |2. | MEETME NIMETUS: Nõukogu määruse (EÜ) nr 527/2003 muudatuse eelnõu, millega lubatakse otsetarbimiseks pakkuda ja tarnida teatavaid Argentinast imporditud veine, mille puhul võib olla kasutatud määruses (EÜ) nr 1493/1999 sätestamata veinivalmistusviise. |3. | Õiguslik alus: Nõukogu määruse (EÜ) nr 1493/1999 artikkel 45 lõige 2. |4. | MEETME EESMÄRGID: Erandi pikendamine Argentina veinidele kuni 31. detsembrini 2008 |5. | MÕJU EELARVELE | 12 KUUD (miljonites eurodes) | JOOKSEV EELARVE-AASTA 2007 (miljonites eurodes) | JÄRGMINE EELARVE-AASTA 2008 (miljonites eurodes) |5.0 | KULUTUSED – EÜ EELARVEST MAKSTAVAD (TOETUSED/SEKKUMISED) – RIIGIASUTUSED – MUUD | p.m. | p.m. | p.m. |5.1 | TULUD – EÜ OMAVAHENDID (LÕIVUD/TOLLIMAKSUD) – RIIKLIKUD | – | – | – |2009 | 2010 | 2011 | 2012 |5.0.1 | KAVANDATUD KULUD | – | – | – | – |5.1.1 | KAVANDATUD TULUD | – | – | – | – |5.2 | ARVUTAMISMEETOD – |6.0 | KAS PROJEKTI ON VÕIMALIK RAHASTADA KÄESOLEVA EELARVE ASJAKOHASES PEATÜKIS KAVANDATUD ASSIGNEERINGUTEST | JAH EI |6.1 | KAS PROJEKTI ON VÕIMALIK RAHASTADA KÄESOLEVA EELARVE ÜHEST PEATÜKIST TEISE ÜLEKANDMISE TEEL | JAH EI |6.2 | KAS ON VAJA LISAEELARVET | JAH EI |6.3 | TULEVASTESSE EELARVETESSE TEHTAVAD ASSIGNEERINGUD | JAH EI |MÄRKUSED: Pikendatakse erandit, millega lubatakse Argentinal ühendusse veini importida. Meede võib mõjutada ühenduse kulutusi seoses veini lisakogusega turul. Mõju ei ole siiski mõõdetav. Rahalised tulud ei ole andmete puudusel määratletavad. |[1] EÜT L 179, 14.7.1999, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2165/2005 (ELT L 345, 28.12.2005, lk 1).[2] ELT L 78, 25.3.2003, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1912/2005 (ELT L 307, 25.11.2005, lk 1).


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0650

Ettepanek: Nõukogu määrus 10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta  /* KOM/2006/0650 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 27.10.2006KOM(2006) 650 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI15.–16. detsembril 2005 toimunud Euroopa Ülemkogul otsustati, et Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna riikidega tehtava geograafilise koostöö rahastamist tuleb ajavahemikul 2008–2013 valitsustevahelisest Euroopa Arengufondist (EAF) jätkata. Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide esindajad kinnitasid, et selleks eraldatud vahendid summas 22 682 miljonit eurot hõlmavad ka koostööd ülemeremaade ja -territooriumidega (ÜMTd), mille suhtes kohaldatakse asutamislepingu neljandat osa, ning EAFi rakendamisega seotud otseseid toetuskulusid.2. juunil 2006. aastal Port Moresbys kogunenud AKV-EÜ ministrite nõukogu tegi otsuse 23. juunil 2000. aastal Cotonous allkirjastatud ja 25. juunil 2005 Luxembourgis läbivaadatud AKV-EÜ partnerluslepingu raames tehtava koostöö mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) kohta. 17. juulil 2006 kokku tulnud üldasjade ja välissuhete nõukogu allkirjastas sisekokkuleppe mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) raames antava ühenduse abi rahastamise kohta ning finantsabi eraldamise kohta ülemeremaadele ja –territooriumidele. Komisjon koostab ettepaneku, et vastavalt muuta nõukogu 27. novembri 2001. aasta otsust 2001/822/EÜ ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega.17. juulil 2006 allkirjastatud sisekokkuleppega loodi 10. EAF, mis hõlmab geograafilist koostööd AKV riikide ja ÜMTdega ajavahemikul 2008–2013. Lisaks määratletakse sisekokkuleppega täpsemalt 10. EAFi erinevad finantsprogrammid ja liikmeriikide osamaksud, luuakse komisjoni juurde liikmesriikide esindajate komitee (EAFi komitee), sellega sarnane komitee Euroopa Investeerimispanga juurde EAFist rahastatava investeerimisrahastu juhtimiseks (investeerimisrahastu komitee) ning määratakse kindlaks häälte arvestamise ja kvalifitseeritud häälteenamuse eeskirjad kõnealustes komiteedes.Lisaks sätestatakse sisekokkuleppes, et nõukogul tuleb ühehäälselt vastu võtta 10. EAFi rakendusmäärus ning kvalifitseeritud häälteenamusega 10. EAFi finantsmäärus, mis mõlemad tuginevad komisjoni ettepanekule ning mille puhul konsulteeritakse Euroopa Investeerimispangaga ning finantsmääruse puhul ka kontrollikojaga.Rakendusmääruse kohta on sisekokkuleppes sätestatud, et see peab sisaldama võrreldes 9. EAFiga kohaseid muudatusi ja parandusi kavandamis- ja otsustamismenetluses ning võimalikult palju harmoneerima ühenduse ja EAFi menetlusi, sealhulgas kaasrahastamise aspekte, ning kehtestama rahutagamisvahendi täpse haldamise korra.Komisjon koostab ettepaneku 10. EAFi finantsmääruse kohta, mis esitatakse nõukogule lähikuudel. Käesolev 10. EAFi rakendusmääruse ettepanek hõlmab kavandamis- ja otsustamismenetlusi, mis 9. EAFi puhul kuulusid sisekokkuleppe alla. Nende küsimuste käsitlemisega praegu, kasutades selleks eraldi määrust, mis ei nõua ratifitseerimist, saab ära hoida sisekokkuleppe ratifitseerimise alguse edasilükkumist, võimaldades komisjonil esitada rakenduseeskirjade ettepaneku, mis vastaks paremini ühenduse eelarvest rahastatava koostöö raames kavandatavatele menetlustele.Käesolevas ettepanekus võetakse võimalikult palju arvesse nõukogu ühisseisukohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, ning mis võeti vastu 23. oktoobril 2006. Võrreldes 9. EAFiga on tehtud järgmisi muudatusi ja täiustusi:-  EAFi halduskomitee suurem tähelepanu strateegilistele küsimustele ja järelevalvele. Selle valdkonna peamine muudatus on see, et üksikute rahastamisettepanekute esitamine EAFile arvamuse saamiseks asendati iga-aastaste tegevusprogrammide esitamisega kõnealuse arvamuse saamiseks. Nendes tegevusprogrammides määratakse kindlaks taotletavad eesmärgid, oodatavad tulemused, halduskord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Lisaks peavad need sisaldama rahastatavate meetmete kirjeldust, igaks meetmeks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava. Sellega tagatakse ühtsem rakendamine ning parem sidusus algse mitmeaastase strateegiadokumendi ja selle põhjal koostatavate iga-aastaste strateegiate vahel. Sellega seoses muutub ka lähenemine rakendamisele programmilisemaks ning rakendamistsükkel seega ühtlasemaks ja pingevabamaks.-  Strateegiadokumendid, abi eraldamised ja sihtprogrammid ning kõik nendesse perioodiliste või erakorraliste läbivaatamiste raames tehtavad muudatused peavad endiselt saama EAFi komiteelt eelneva heakskiidu; lisaks peavad sellise heakskiidu saama kõik erimeetmed, mille maksumus ületab 10 miljonit eurot.-  EAFi komiteele esitatakse teadmiseks ja aruteludeks abi eraldamise kriteeriumid, erimeetmed, mille maksumus on alla 10 miljoni euro, ning erinevad järelevalve- ja hindamisaruanded. Nõukogule esitatakse aastaaruanded ja tulemuslikkuskontrolli aruanne, mis koostatakse komisjoni 2010. aasta ettepaneku põhjal. Otsus varasemate EAFide pärast 31. detsembrit 2007 vabanevate vahendite osalise või täieliku vabastamise kohta võtab nõukogu vastu eelneva põhjal ühehäälselt.-  Luuakse kaasrahastamisraamistik, mida veelgi täiendatakse finantsmääruses.-  Rahutagamisvahendi haldamise kord.-  Suuremad võimalused piirkondlikuks, sealhulgas ka AKV riikide ja ühenduse äärepoolseimate piirkondade vaheliseks koostööks, mille raames määratakse kindlaks ühised eesmärgid ja konkreetsed ressursid, laiendatakse koostööd ühist huvi pakkuvate projektide valikul, kasutades sealhulgas tehnilise abi mobiliseerimist ja erinevatest huvirühmadest koosnevaid programmi järelevalvekomiteesid.-  Rohkem tähelepanu liikmesriikide, teiste abiandjate ja huvirühmade vahelisele koordineerimisele ning subsidiaarsuse ja vastastikuse täiendavuse põhimõtete kasutamisele teemaprogrammides ja geograafilise koostöös, mille puhul ühenduse eelarvest rahastatav toetus (näiteks suhkruprotokolliga ühinenud riigid ja teemaprogrammid) integreeritakse võimalusel geograafilistesse strateegiadokumentidesse.-  Programmilise lähenemise kasutuselevõtt AKV-sisese rahastamise puhul.Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma (edaspidi „AKV riigid“) ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (Benin)[1] ning mida muudeti 25. juunil 2005 Luxembourgis[2] alla kirjutatud lepinguga (edaspidi „AKV–EÜ leping“),võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (edaspidi „sisekokkulepe”), mille nõukogu võttis vastu 17. juulil 2006, ning võttes eelkõige arvesse selle artikli 10 lõiget 1,[3]võttes arvesse komisjoni ettepanekut [4],võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga arvamust[5]ning arvestades järgmist:(1) AKV–EÜ Ministrite nõukogu 2. juuni 2006. aasta otsusega nr 1/2006, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2008–2013 ja muudetakse AKV–EÜ koostöölepingut, lisatakse AKV–EÜ koostöölepingusse uus Ib lisa.[6](2) Sisekokkuleppega määratakse kindlaks 10. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF”) erinevad finantsraamistikud, jagamispõhimõtted ja 10. EAFi tehtavad osamaksed, luuakse komisjoni juures asuv liikmesriikide esindajate komitee (edaspidi „EAFi komitee“) ja Euroopa Investeerimispanga juures asuv investeerimisrahastu komitee (edaspidi „investeerimisrahastu komitee“) ning määratakse kindlaks nendes kohaldatavad häälte arvutamise ja kvalifitseeritud häälteenamuse eeskirjad.(3) Sisekokkuleppega määratakse kindlaks ühenduse abi AKV riikidele (välja arvatud Lõuna-Aafrika Vabariik) ning ülemeremaadele ja -territooriumidele (edaspidi „ÜMTd") ajavahemikuks 2008–2013 kogusummas 22 682 miljonit eurot, mida rahastatakse liikmesriikide 10. EAFi tehtud osamaksetest. Sisekokkuleppes sätestatud 10. EAFi vahenditest eraldatakse 21 966 miljonit eurot AKV riikidele vastavalt AKV–EÜ lepingu Ib lisas esitatud mitmeaastasele finantsraamistikule aastateks 2008–2013, ÜMTdele eraldatakse 286 miljonit eurot ning komisjonile eraldatakse 430 miljonit eurot 10. EAFi rakendamisega seotud kulude katteks.(4) Nõukogu 20. juuni 1996. aasta määruses (EÜ) 1257/96 humanitaarabi kohta[7] käsitletavaid ning nimetatud määruse kohaselt rahastamiskõlblikke meetmeid tohib 10. EAFist rahastada ainult erandjuhtudel, kui selline abi on vajalik koostöö jätkamise tagamiseks, et väljuda kriisiolukorrast ja saavutada arenguks stabiilsed tingimused, ning kui selle rahastamine ühenduse eelarvest ei ole võimalik.(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määruses (EÜ) nr […] (millega luuakse stabiilsusvahend) käsitletavaid ning nimetatud määruse kohaselt rahastamiskõlblikke meetmeid tohib EAFist rahastada ainult siis , kui see on vajalik koostöö jätkamise tagamiseks, et väljuda kriisiolukorrast ja saavutada arenguks stabiilsed tingimused. 11. aprillil 2006 võttis komisjon vastu põhimõtte rahastada 10. EAFist Aafrika rahutagamisvahendit esialgsel ajavahemikul 2008–2010 kogusummas kuni 300 miljonit eurot.(6) Suhkruprotokolliga ühinenud AKV riigid, keda mõjutab ühenduse suhkrureform, saavad kasu Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määruse (EÜ) nr […] (arengukoostöö rahastamisvahendi loomise kohta)[8] kaudu rahastatavatest kaasnevatest meetmetest. Lisaks on AKV riikidel juurdepääs ühenduse abile, mis on ette nähtud käesoleva määruse teemaprogrammides ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määruses (EÜ) nr […] (demokraatia ja inimõiguste edendamise rahastamisvahendi loomise kohta).[9] Need teemaprogrammid peavad pakkuma lisaväärtust EAFi raames rahastatavatele geograafilistele programmidele, olema nendega kooskõlas, neid toetama ja täiendama.(7) AKV-EÜ lepingu artiklis 28 rõhutatakse AKV riikide, ÜMTde ja ühenduse äärepoolseimate piirkondade vahelise piirkondliku koostöö tähtsust.(8) Nõukogu 30. mai 2005. aasta otsusega 2005/446/EÜ[10] määratakse 31. detsember 2007 kuupäevaks, mille möödumisel ei tohi enam siduda komisjoni hallatava 9. EAFi vahendeid, Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „investeerimispank”) hallatavaid intressitoetusi ja kõnealuste eraldiste intressist laekunud tulu. Seda kuupäeva võib vajadusel muuta.(9) EAFi rakendamiseks tuleb otsustada abi kavandamise, läbivaatamise ja heakskiitmise menetlus ning sätestada abi kasutamise järelevalve üksikasjalikud eeskirjad. 17. juulil 2006 võtsid nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad vastu otsuse rakendada ajutiselt sisekokkulepet, milles käsitletakse AKV–EÜ lepingu kohast ühenduse abi rahastamist vastavalt mitmeaastasele finantsraamistikule aastateks 2008–2013 ja finantsabi eraldamist nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa,[11] et vastu võtta rakendusmäärus ja finantsmäärus ning muu hulgas luua EAFi komitee ja investeerimisrahastu komitee.(10) 24. novembril 2004 võttis nõukogu vastu järeldused ELi välistegevuse tõhususe kohta, sealhulgas ühenduse ja liikmesriikide vahelise arengukoostöö kooskõlastatuse ja vastastikuse täiendavuse tugevdamise kohta. 24. mail 2005. aastal seadis nõukogu endale ülesandeks abi tulemuslikkust käsitleva Pariisi deklaratsiooni õigeaegse rakendamise ja 28. veebruarist kuni 2. märtsini 2005 toimunud Pariisi foorumil vastu võetud ELi erikohustuste täitmise. 11. aprillil 2006 võttis nõukogu vastu otsused ELi ja teiste huvitatud abiandjate ühise programmiraamistiku kohta.(11) 22. detsembril 2005 võtsid nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad, Euroopa Parlament ja komisjon vastu ühisavalduse ELi arengupoliitika küsimuses.[12]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I JAOTISKAVANDAMINEArtikkel 1Kavandamise üldine raamistik1. AKV riikide ja piirkondadega 10. EAFi raames tehtava geograafilise koostöö kavandamine peab tuginema AKV-EÜ lepingu üldsätetes esitatud põhimõtetele ja väärtustele, arengueesmärkidele ja koostööstrateegiatele, mis on sätestatud asutamislepingu XX jaotises ja kõnealuse lepingu artiklis 178, AKV-EÜ lepingus ja 22. detsembri 2005. aasta Euroopa Liidu arengupoliitika aruandes.2. Komisjoni korraldatav AKV-EÜ lepingu kohane AKV riikide ja piirkondade toetamise kavandamine toimub vastavalt AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklitele 1–14.3. Muu hulgas hõlmab kõnealune kavandamine järgmist:(a) riigi või piirkonna toetusstrateegia koostamist ja täiustamist riigi või piirkonna enda keskmise tähtajaga arengueesmärkide ja -strateegiate põhjal;(b) selget teavet ühenduselt sihtprogrammideks eraldavate vahendite kohta, mida riik või piirkond võib 10. EAFist kuue aasta jooksul saada;(c) mitmeaastaste sihtprogrammide koostamist ja vastuvõtmist riigi või piirkonna toetusstrateegiate rakendamiseks;(d) riigi või piirkonna toetusstrateegia, mitmeaastaste sihtprogrammide ja nendele eraldatud vahendite hulga läbivaatamist.4. Lisaks riigi või piirkonna toetusstrateegiatele tuleb luua AKV-sisene toetusstrateegia ja sellega seonduv mitmeaastane sihtprogramm ning neid edasi arendada, lähtudes AKV-sisese poliitikaraamistiku jaoks kehtestatud põhimõtetest, mis on kooskõlas AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklis 12 sätestatud vastastikuse täiendavuse, subsidiaarsuse ja geograafilise ulatuse põhimõtetega.5. AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõikes 4 ja artikli 4 lõikes 5 viidatud erakorralistel juhtudel, kui riigil puudub juurdepääs tavapärastele programmivahenditele ja/või siseriiklikku eelarvevahendite käsutajat takistatakse tema ülesannete täitmisel, tuleb ühendusel võtta käesoleva määruse artikli 3 lõikes 7 osutatud erimeetmeid.Artikkel 2Vahendite eraldamine1. Kavandamise alguses tuleb komisjonil AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklites 3, 9 ja 12 loetletud vajaduste ja tulemuste kriteeriumide põhjal kindlaks määrata kavandamise aluseks võetav mitmeaastane toetuste suunav jaotus nii iga AKV riigi ja piirkonna kohta kui ka AKV-sisese koostöö jaoks, millel kavandamine rajaneb, lähtudes sisekokkuleppe artiklis 2 sätestatud piiridest. Need kriteeriumid peavad olema standardsed, objektiivsed ja läbipaistvad.2. Riiklike toetuste suunav jaotamine hõlmab programmikohaseid vahendeid ja AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahendeid.3. Vahendite eraldamise üldkriteeriumide rakendamisviis otsustatakse artikli 10 lõikes 1 osutatud EAFi halduskomitees (edaspidi „EAFi komitee”) toimuvate liikmesriikide ja komisjoni vaheliste arutelude käigus. Abi riiklik ja piirkondlik jaotamine peab olema kooskõlas sisekokkuleppe artiklis 2 sätestatud summadega. Abi jaotamine tuleb integreerida riiklikesse ja piirkondlikesse toetusstrateegiatesse ja mitmeaastastesse sihtprogrammidesse ning selle peab vastu võtma komisjon artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt. Erimeetmete ja artikli 3 lõikes 7 osutatud toetuse jaoks ette nähtud vahendid peab komisjon samuti vastu võtma artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.Artikkel 3Toetusstrateegia dokumendid ja mitmeaastane kavandamine1. Partnerriikide ja piirkondade toetusstrateegia dokumendid (edaspidi „strateegiadokumendid”) ei tohi hõlmata 10. EAFi perioodist pikemat perioodi ning nende eesmärk peab olema ühtse koostööraamistiku loomine ühenduse ja asjaomase partnerriigi või piirkonna vahel, lähtudes AKV-EÜ partnerluslepingu üldeesmärgist, reguleerimisalast, eesmärkidest ja põhimõtetest. Strateegiadokument ei tohi piirduda ainult EAFist rahastatava arengukoostööga, vaid see peab hõlmama ka ühenduse muid rahastamisvahendeid, mis mõjutavad partnerriiki või piirkonda, võttes arvesse ühenduse arengueesmärke ja püüdes tagada ühtsust ühenduse välistegevuse teiste valdkondadega.(a) Toetusstrateegiate ettevalmistamine ja rakendamine peab rajanema abi tõhususe põhimõttel.(b) Välja arvatud artikli 1 lõikes 5 osutatud asjaolud, peavad strateegiadokumendid tuginema dialoogil partnerriigi või piirkonnaga, et tagada asjaomase riigi või piirkonna piisav vastutus protsessi eest ja toetus asjaomastele strateegiatele, ning saavutada ühtsus riiklike või piirkondlike arengustrateegiatega, eelkõige vaesuse vähendamise strateegiatega. Silmas peab pidama vajaduste ja tulemuste ühist hindamist, valdkonnaanalüüsi ning prioriteete.(c) Muid huvirühmi, sealhulgas nii kohalikke valitsusväliseid osalejaid kui ka kohalikke ametisasutusi, tuleb samuti kavandamisse kaasata nii varases etapis kui võimalik.(d) Komisjon ja liikmesriigid peavad nõu, et välja töötada riigi või piirkonna olukorra ühine analüüs ja tagada omavahelise koostöö vastastikune täiendavus. Võimalusel püüavad nad saavutada ühise kavandamise. Selline koordineerimine jäetakse avatuks ka teistele abiandjatele ning sellesse tuleb kaasata ka Euroopa Investeerimispank, kes tegeleb tema pädevusse ja valdkonda kuuluvate küsimustega, sealhulgas investeerimisrahastuga seonduvate küsimustega.2. Välja arvatud artikli 1 lõikes 5 osutatud asjaolud, koostatakse mitmeaastased sihtprogrammid asjaomaste strateegiadokumentide põhjal ning neid kohaldatakse asjaomase riigi või piirkonnaga sõlmitud kokkuleppe alusel. Mitmeaastased sihtprogrammid peavad sisaldama järgmist:(a) prioriteetseid valdkondi, mis on valitud ühenduse rahastatavateks valdkondadeks, üldeesmärke, eeldatavat mõju ja üldisi poliitilisi kohustusi;(b) eraldise suunavat jaotust nii üldiselt kui ka iga prioriteetse valdkonna kohta. Jaotuse iga prioriteetse valdkonna kohta võib esitada summade vahemikuna, kui see on asjakohane. Ühenduse abi koondatakse piiratud prioriteetsetesse valdkondadesse ning see peab tagama vastastikuse täiendavuse AKV riigi enda, liikmesriikide ja teiste abiandjate rahastatavate meetmetega;(c) iga prioriteetse valdkonna konkreetseid eesmärke ja valdkondlikke poliitilisi kohustusi ning sobivaimaid meetmeid selle prioriteetse valdkonna eesmärkide ja sihtide saavutamiseks. Lisaks tuleb sihtprogrammis kirjeldada eeldatavat mõju ning määratleda tulemus- ja tegevusnäitajad ning rakendamise ajakava, sealhulgas maksekohustused ja väljamaksed;(d) prioriteetsetesse valdkondadesse mittekuuluvatele programmidele ja projektidele ettenähtud vahendeid ja võimaluse korral selliste meetmete põhijooni ning iga sellise programmi või projekti puhul kasutatavaid vahendeid. Need võivad hõlmata prioriteete ja erivahendeid koostöö tugevdamiseks ühenduse äärepoolseimate piirkondade, ülemeremaade ja -territooriumide või käesoleva määruse artiklis 9 osutatud naaberriikide ja piirkondadega ning ühist huvi pakkuvate projektide valiku määratlemist ja kooskõlastamist;(e) rahastamiskõlblike valitsusväliste osalejate liiki ja võimaluse korral jagatavaid summasid ja toetatava tegevuse liiki.3. Strateegiadokumentides ja mitmeaastastes sihtprogrammides tuleb arvesse võtta meetmeid ja programme, mida võib rahastada muudest EAFi või ühenduse vahenditest, ning vältida nende kattumist. Erilist tähelepanu tuleb pöörata riiklike, piirkondlike ja AKV-siseste toetusstrateegiate vastastikusele mõjule ning nende vastastikusele täiendavusele ja subsidiaarsusele ühenduse õigusaktidega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega luuakse demokraatia ja inimõiguste edendamise rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend, ning määrusele (EÜ) 1257/96. Mitmeaastased kohanemisstrateegiad, mis on arengukoostöö rahastamisvahendis ette nähtud suhkruprotokolliga ühinenud riikidele, tuleb riigi strateegiadokumentidesse integreerida.4. Iga strateegiadokument, sealhulgas selle sihtprogrammi kavand, sätestatakse ühes dokumendis, mis peab rajanema ühtsel raamistikul ja 11. aprillil 2006 nõukogus vastu võetud ühise mitmeaastase kavandamise põhimõtetel.5. Lõikes 4 osutatud strateegiadokumendid ja mitmeaastased sihtprogrammid peab vastu võtma komisjon artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.6. Eraldi strateegiadokumendid, sealhulgas mitmeaastased sihtprogrammid, võetakse seejärel vastu komisjoni ja asjaomase AKV riigi või piirkonna ühisel kokkuleppel ning muutuvad vastuvõetuna siduvaks nii ühendusele kui ka nimetatud riigile või piirkonnale. Riike, kellel puudub allkirjastatud strateegiadokument, tohib rahastada AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahenditest.7. Sätted, millele on osutatud käesoleva määruse artikli 1 lõikes 5, võivad esineda erimeetmete programmide vormis <toetusstrateegia asemel>, kui partnerriigis puudub valitsus, kes teavitaks mitmeaastase toetuse suunavast jaotamisest või koostaks toetusstrateegia, või esineda eritoetuse vormis, mida rahastatakse AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahenditest sellistes olukordades, kui mitmeaastase toetuse soovituslikust jaotamisest teavitatakse, kuid strateegiadokumenti ei ole allkirjastatud, ja/või kui partnerriigi eelarvevahendite käsutajat takistatakse tema ülesannete täitmisel. Need erimeetmete programmid ja toetus peavad olema kooskõlas eelmistes lõigetes sätestatuga ning nendes tuleb arvesse võtta käesoleva määruse artikli 4 lõike 4 punktis c esitatud erinõudeid. Komisjon peab need vastu võtma vastavalt käesoleva määruse artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlusele.Artikkel 4Läbivaatamine1. Strateegiadokumendid, mitmeaastased sihtprogrammid, erimeetmete programmid ja artikli 3 lõikes 7 osutatud toetus tuleb esitada iga-aastaseks läbivaatamiseks, vahe- ja lõppläbivaatamiseks ning vajadusel ka erakorraliseks läbivaatamiseks.2. Vahe- ja lõppläbivaatamine moodustavad kavandamise olulise osa, mille käigus hinnatakse strateegiadokumenti, sealhulgas mitmeaastaseid kohanemisstrateegiaid, mis on arengukoostöö rahastamisvahendis ette nähtud suhkruprotokolliga ühinenud riikidele, muid programme, mida rahastatakse artikli 3 lõikes 3 osutatud ühenduse vahenditest, ning mitmeaastast sihtprogrammi praegustest vajadustest ja tulemustest lähtuvalt. Nimetatud läbivaatamine sisaldab võimalikult ulatuslikku ühenduse arengukoostöö mõju hindamist vastavalt riigi koostööstrateegias sätestatud eesmärkidele ja näitajatele. Pärast vahe- ja lõppläbivaatamist(a) võib toetusstrateegiaid ja mitmeaastaseid sihtprogramme kohandada, kui läbivaatamise käigus on tuvastatud probleeme või kui asjaolud on muutunud,(b) võib riiklikku või piirkondlikku mitmeaastast vahendite suunavat jaotust suurendada või vähendada, pidades silmas hetkevajadusi ja tulemusi.3. Iga-aastasel läbivaatamisel hinnatakse ainult mitmeaastaste sihtprogrammide rakendamise taset. Uute või erivajaduste korral, mis tulenevad näiteks kriisijärgsest olukorrast või erakorralistest tulemustest, kui mitmeaastane vahendite suunav jaotus on täielikult ära kasutatud ning tänu vaesuse vähendamise tõhusale poliitikale ja usaldusväärsele finantsjuhtimisele on võimalik saada täiendavaid vahendeid, tohib mitmeaastast vahendite suunavat jaotust suurendada pärast iga-aastase läbivaatamise lõpetamist.4. Erakorralist läbivaatamist saab läbi viia kas asjaomase AKV riigi või komisjoni taotlusel, käesoleva artikli lõikes 2 kirjeldatud uute või erivajaduste korral või erakorraliste tulemuste korral või AKV-EÜ lepingu humanitaar- ja hädaabi käsitlevates artiklites 72 ja 73 osutatud erakorralistel juhtudel. Erakorralist läbivaatamist põhjendavateks juhtumiteks võib pidada niisuguseid erandlikke, ootamatuid, ettenägematuid ja tõsiseid humanitaarseid, majanduslikke ja sotsiaalseid raskusi, mille on põhjustanud loodusõnnetused, sellised inimeste tekitatud kriisid nagu näiteks sõjad ja muud konfliktid, konfliktijärgsed olukorrad, demokraatiat, õigusriiki, inimõigusi ja põhivabadusi ohustavad olukorrad või nendega võrreldavate tagajärgedega eriolukorrad riigis või piirkonnas.(a) Pärast erakorralist läbivaatamist võib teha ettepaneku käesoleva määruse artikli 7 kohaste erimeetmete võtmiseks. Vajadusel võib mitmeaastase sihtprogrammi või erimeetmete programmi eraldisi suurendada sisekokkuleppe artiklis 2 ettenähtud vahendite piires. Kui strateegiadokumenti ei ole allkirjastatud, tohib eritoetust rahastada käesoleva määruse artikli 1 lõikes 5 osutatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahenditest.(b) Võetud meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse teiste vahenditega ja neid täiendama, eelkõige stabiliseerimisvahendiga ja artikli 3 lõikes 3 osutatud humanitaarabivahendiga.(c) Kriisiolukorras või kriisijärgses olukorras olevate või sellisest olukorrast mõjutatud partnerriikide või partnerriikide rühmade puhul tuleb mitmeaastase kavandamise raames erilist tähelepanu pöörata nende abistamise, taastamise ja arendamise koordineerimisele, et aidata neid üleminekul eriolukorrast arenguetappi. Programmides riikidele või piirkondadele, kus esineb sageli loodusõnnetusi, tuleb ette näha suurõnnetuste vältimise ja nendeks valmisoleku vahendid.5. Uute vajaduste korral, millele on viidatud AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 12 lõike 2 kohta koostatud VI ühisdeklaratsioonis, milles käsitletakse AKV riikide vahelist koostööd, tohib AKV riikide vahelise koostöö programmiliste vahendite suurendamist rahastada AKV sisestest reservidest sisekokkuleppe artikli 2 punktis b osutatud üldiste piiride raames.6. Iga-aastane, vahe- ja lõppläbivaatamine tehakse tihedas koostöös asjaomases AKV riigis või piirkonnas esindatud liikmesriikidega. Läbivaatamise raames peetakse nõu riiklike või piirkondlike valitsusväliste osalejatega. Euroopa Investeerimispangaga konsulteeritakse küsimustes, mis on seotud panga ja investeerimisrahastu meetmetega.7. Käesoleva artikli lõigetes 1–4 osutatud läbivaatamisest tulenevad toetusstrateegia ja/või vahendite jaotamise muudatused peab vastu võtma komisjon käesoleva määruse artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt. Eraldi strateegiadokumentide, sealhulgas mitmeaastaste sihtprogrammide ja erimeetmete programmide lisad võetakse vastu komisjoni ja asjaomase AKV riigi või piirkonna ühisel kokkuleppel ning kõnealused lisad muutuvad vastuvõetuna siduvaks nii ühendusele kui ka nimetatud riigile või piirkonnale.II JAOTISRAKENDAMINEArtikkel 5Üldine rakendusraamistik1. AKV riikidele ja piirkondadele antavat abi, mida AKV-EÜ lepingu alusel haldab komisjon, tuleb rakendada vastavalt nimetatud lepingu IV lisale ja sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 osutatud finantsmäärusele.2. Ilma et see piiraks AKV-EÜ lepingu artiklite 11b, 96 ja 97 kohaldamist, võib nõukogu komisjoni ettepanekul ja sisekokkuleppe artiklis 8 ettenähtud kvalifitseeritud häälteenamusega võtta kohaseid meetmeid partnerriigile mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) raames antava abi suhtes, kui partnerriik ei järgi kõnealuse lepingu artiklis 9 nimetatud olulisi ja peamisi nõudeid, kui partnerriigiga peetavate konsultatsioonide käigus ei jõuta mõlemale poolele vastuvõetava lahenduseni, kui konsultatsioonidest keeldutakse või kui esineb eriti pakilisi juhtumeid. Selliste meetmetega võib kaasneda abi täielik või osaline peatamine.Artikkel 6Iga-aastaste tegevusprogrammide vastuvõtmine1. Komisjon võtab iga-aastased tegevusprogrammid vastu artiklis 3 nimetatud strateegiadokumentide ja mitmeaastaste sihtprogrammide alusel.Erandkorras, näiteks juhtudel, kui iga-aastast tegevusprogrammi ei ole veel vastu võetud, võib komisjon strateegiadokumentide ja mitmeaastaste sihtprogrammide alusel võtta meetmeid, mida ei ole iga-aastases tegevusprogrammis ette nähtud, samade eeskirjade ja korra alusel, mida kasutatakse tegevusprogrammide puhul.2. Iga-aastastes tegevusprogrammides tuleb kindlaks määrata taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, oodatavad tulemused, halduskord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Iga-aastased tegevusprogrammid peavad sisaldama rahastatavate meetmete kirjeldust, igaks meetmeks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava. Eesmärgid peavad olema mõõdetavad ning neil peavad olema ajalised raamid.3. Iga-aastased tegevusprogrammid võtab vastu komisjon vastavalt artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlusele. Kõik iga-aastastesse tegevusprogrammidesse tehtavad muudatused tuleb vastu võtta vastavalt artikli 7 lõikele 4.4. Komisjon võtab erimeetmete programmid vastu vastavalt käesoleva määruse artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlusele, mida kohaldatakse sisekokkuleppe artikli 6 lõikes 2 osutatud toetuskulutuste suhtes, mida mitmeaastane sihtprogramm ei hõlma. Kõik toetuskulutuste meetmeprogrammidesse tehtavad muudatused tuleb vastu võtta vastavalt käesoleva määruse artikli 7 lõikele 4.Artikkel 7Erimeetmete võtmine1. Käesoleva määruse artikli 4 lõikes 3 osutatud juhtudel, mida ei saa rahastada artikli 3 lõikes 3 osutatud stabiliseerimisvahendist või humanitaarabivahendist, võib komisjon võtta erimeetmeid, mida ei ole strateegiadokumentides ja mitmeaastastes sihtprogrammides ette nähtud.2. Erimeetmetes määratakse kindlaks taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, oodatavad tulemused, halduskord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Erimeetmed peavad sisaldama rahastatavate meetmete kirjeldust, igaks meetmeks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava. Erimeetmetes tuleb määratleda tulemuslikkuse näitajad, mida jälgitakse erimeetmete rakendamisel.3. Kui selliste meetmete maksumus ületab 10 miljonit eurot, võtab komisjon need vastu artikli 10 lõikes 4 kirjeldatud menetluse kohaselt. Kui erimeetmete maksumus on alla 10 miljoni euro, teavitab komisjon selliste meetmete võtmisest EAFi komiteed ühe kuu jooksul pärast meetmete vastuvõtmist.4. Artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlust ei pea kasutama erimeetmete selliste muudatuste korral nagu tehnilised kohandused, rakendusperioodi pikendamine, assigneeringute ümberjaotamine esialgse eelarve raames või eelarve suurendamine või vähendamine kuni 20% ulatuses esialgsest eelarvest, tingimusel et muudatused ei mõjuta komisjoni otsuses sätestatud esialgseid eesmärke.Artikkel 8Kaasrahastamine ja liikmesriikide täiendavad osamaksed1. Kaasrahastamisega on tegemist siis, kui projekti või programmi rahastatakse eri allikatest.(a) Paralleelse kaasrahastamise puhul jaotatakse projekt või programm mitmeks selgeks eraldi osaks, millest igaüht rahastavad eri partnerid, kes kaasrahastavad nii, et rahastamise lõppkasutust on alati võimalik kindlaks määrata.(b) Ühise kaasrahastamise puhul jaotatakse projekti või programmi kogukulu kaasrahastavate partnerite vahel ning vahendid ühendatakse nii, et ei ole võimalik kindlaks määrata rahastamisallikat mis tahes toiminguks, mis on projekti või programmi osa.2. Kui komisjon osaleb ühises kaasrahastamises, tuleb selliste vahendite, sealhulgas ühendatud vahendite haldamise eest vastutava asutuse tehtud halduskulude katmist reguleeriv kord sätestada rahastamislepingus vastavalt eeskirjadele ja menetlustele, mille üksikasjalik kirjeldus tuleb esitada sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 osutatud finantsmääruses.(a) Kui komisjon saab ja haldab vahendeid(i) liikmesriikide ja nende piirkondlike ja kohalike omavalitsuste, eelkõige nende avalik-õiguslike ja riigi osalusega asutuste nimel,(ii) muude doonorriikide ja eelkõige nende avalik-õiguslike ja riigi osalusega asutuste nimel,(iii) rahvusvaheliste organisatsioonide, sealhulgas piirkondlike organisatsioonide, eelkõige rahvusvaheliste ja piirkondlike finantsasutuste nimel,et rakendada ühismeetmeid, tuleb sisekokkuleppe artikli 9 lõikes 2 osutatud finantsmääruse kohaselt eespool loetletud vahendeid käsitleda sihtotstarbelise tuluna ning integreerida iga-aastastesse tegevusprogrammidesse.(b) Kui komisjon delegeerib avaliku võimu teostamise vahendid, eelkõige EAFi rakendamisega seotud ülesanded lõike 2 punktis a osutatud asutustele, tuleb selline kaasrahastamine iga-aastastes tegevusprogrammides kajastada ja nõuetekohaselt põhjendada ning tagada EAFi rahalise toetuse nähtavus.3. Kui ühise kaasrahastamise eest on määratud vastutavaks Euroopa Investeerimispank, tuleb selliseid vahendeid käsitlev rakenduskord, sealhulgas Euroopa Investeerimispangale kaasnevate halduskulude katmist reguleeriv kord, sätestada vastavalt Euroopa Investeerimispanga põhikirjale ja sise-eeskirjale.4. Lisaks sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud vahenditele võivad liikmesriigid omal algatusel komisjonile või Euroopa Investeerimispangale teha vabatahtlikke makseid, et aidata kaasa väljaspool AKV-EÜ lepingut toimuva kaasrahastamise eesmärkide saavutamisele. Selliseid vahendeid käsitlev rakenduskord, mis hõlmab ka sekkumisraamistikku, mille jaoks vabatahtlikke makseid tehakse, selle raamistiku eesmärke, eeldatavaid tulemus- ja tegevusnäitajaid ning selliste vahendite haldamisega komisjonile või Euroopa Investeerimispangale kaasnenud halduskulude korvamist, tuleb sätestada kahepoolses kaasrahastamislepingus. Komisjonile tehtud vabatahtlikke makseid tuleb sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 osutatud finantsmääruse kohaselt käsitleda sihtotstarbelise tuluna ning seega integreerida iga-aastastesse tegevusprogrammidesse ja läbivaatamisse.5. Liikmesriigid, kes teevad komisjonile või Euroopa Investeerimispangale täiendavaid vabatahtlikke makseid, et aidata kaasa AKV-EÜ lepingu eesmärkide saavutamisele, teavitavad selliste maksete tegemisest eelnevalt nõukogu. Kõik iga-aastaste tegevusprogrammide või toetusstrateegiate muudatused, mis tulenevad kõnealustest vabatahtlikest maksetest, näiteks artikli 4 lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud uutest või erivajadustest tuleneva uue algatuse käivitamiseks, peab komisjon vastu võtma artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.Artikkel 9Kolmanda riigi või piirkonna osalemineÜhenduse abi ühtsuse ja tõhususe tagamiseks võib komisjon otsustada, et sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punkti a alapunktis i osutatud vahendeid tohib anda AKV riikide hulka mittekuuluvatele arengumaadele ja AKV riikide osalusega piirkondlikele integratsiooniasutustele, kes edendavad piirkondlikku koostööd ja integratsiooni, mille puhul tohib ühenduse abi anda vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […],[13] millega luuakse Euroopa naabrus- ja partnerlusvahend, ning ÜMTdele, kellele tohib ühenduse abi anda vastavalt nõukogu otsusele nr 2001/822/EÜ[14] ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega, ning ühenduse äärepoolseimatele piirkondadele, kui asjaomane projekt või programm on piirkondliku või piiriülese iseloomuga. Sellise rahastamise võib ette näha strateegiadokumentides, mitmeaastastes sihtprogrammides ja käesoleva määruse artiklis 7 osutatud erimeetmetes. Selline rahastamine tuleb iga-aastastesse tegevusprogrammidesse integreerida.III JAOTISOTSUSTE TEGEMISE KORDArtikkel 10EAFi komitee vastutusala1. Komisjoni juurde on moodustatud EAFi komitee komisjoni hallatavate 10. EAFi vahendite jaoks. EAFi komitees arvestatakse hääli vastavalt sisekokkuleppe artiklis 8 sätestatud hääletuseeskirjadele.2. EAFi komitee avaldab arvamust 10. EAFist või artikli 3 lõikes 3 osutatud muudest ühenduse vahenditest rahastatava arengukoostöö sisuliste küsimuste kohta riikide, piirkondade ja AKV-sisesel tasandil.3. Komitee ülesanded hõlmavad kahte tasandit:(a) ühenduse abi kavandamine 10. EAFi raames ja kavandamise läbivaatamine, keskendudes eelkõige riikide, piirkondade ja AKV-sisestele strateegiatelening(b) järelevalve ühenduse abi rakendamise üle, kaasa arvatud iga-aastased tegevusprogrammid, valdkondlikud aspektid, valdkondadevahelised küsimused ja kohapealse tasandi koostöö toimivus.4. Kui EAFi komiteelt taotletakse arvamust, esitab komisjoni esindaja komiteele võetavate meetmete eelnõu. EAFi komitee esitab eelnõu kohta oma arvamuse tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, kuid mis ei ole pikem kui 30 päeva. Arvamuste vahetamises osaleb ka Euroopa Investeerimispank. Arvamus esitatakse sisekokkuleppe artikli 8 lõikes 3 sätestatud kvalifitseeritud häälteenamusega, liikmesriikide hääli arvestatakse sisekokkuleppe artikli 8 lõikes 2 sätestatud korras.Kui EAFi komitee on oma arvamuse esitanud, võtab komisjon meetmed, mida kohaldatakse viivitamata. Kui meetmed ei ole EAFi komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul võib komisjon meetmete kohaldamist edasi lükata ajavahemiku võrra, mis ei ületa 30 päeva sellise teatamise kuupäevast. Selle ajavahemiku jooksul võib nõukogu sama kvalifitseeritud häälteenamusega kui EAFi komitee vastu võtta teistsuguse otsuse.5. Komitee uurib põhjalikult ka ühenduse abi ja liikmesriikide abi järjepidevust ja vastastikust täiendavust. Koostöömeetmete läbipaistvuse ja järjepidevuse tagamiseks ning ühenduse meetmete ja kahepoolse abi vastastikuse täiendavuse parandamiseks kaasab komisjon iga-aastaste tegevusprogrammide koostamisse partnerriikides ja piirkondades esindatud liikmesriike, kuivõrd see on võimalik. Iga liikmesriik teavitab omakorda komisjoni süstemaatiliselt oma praegustest või kavandatavatest koostöömeetmetest konkreetses riigis või piirkonnas.6. Nõukogus vastuvõetud põhimõtte kohaselt rahastatakse Aafrika rahutagamisvahendit lisaks ühenduse eelarvest eraldatud vahenditele täiendavalt ka 10. EAFist, et võimaldada Aafrika Liidul juhtida Aafrika rahu- ja julgeolekukava ja selle eest vastutada, ning et toetada Aafrika organisatsioone (Aafrika Liitu ja selle allpiirkondlikke organisatsioone) tõhusate rahutagamisoperatsioonide ettevalmistamisel, kavandamisel ja rakendamisel; seepärast eristatakse AKV-siseses sihtprogrammis Aafrika rahutagamisvahendi vahendeid. Kohaldatakse järgmist haldamise korda:(a) Aafrika Liidu taotlusel, mille on heaks kiitnud AKV suursaadikute komitee, koostatakse tegevusprogramm esialgu ajavahemikuks 2008–2010. Hindamine toimub 2010. aastal, mille käigus vaadatakse läbi Aafrika rahutagamisvahendi menetlused ning võimalused tulevaste alternatiivsete rahastamisallikate leidmiseks, sealhulgas ühise välis- ja julgeolekupoliitika rahastamine. Selles tegevusprogrammis tuleb kindlaks määrata nii taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkondade ulatus ja olemus kui ka rakendamise üksikasjad, sealhulgas taustdokumentide, taotluste ja aruandluse kokkulepitud vorm.(b) Seda tegevusprogrammi tuleb arutada asjaomas(t)es ettevalmistava(te)s nõukogu töörühma(de)s ja see tuleb heaks kiita nõukogu poliitika- ja julgeolekukomitees ning seejärel võtab komisjon selle vastu artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.(c) Seejärel tuleb komisjoni ja Aafrika Liidu vahel sõlmida rahastamisleping, mis on vastuvõetuna siduv nii ühendusele kui ka Aafrika Liidule.(d) Iga rahastamislepingu kohane sekkumine tuleb eelnevalt heaks kiita nõukogu poliitika- ja julgeolekukomitees.(e) EAFi komitee taotlusel koostab komisjon igal aastal EAFi komiteele tegevusaruande vahendite kasutamise kohta.Artikkel 11Investeerimisrahastu komitee1. Euroopa Investeerimispanga egiidi all moodustatakse liikmesriikide valitsuste esindajatest ja ühest komisjoni esindajast koosnev komitee (edaspidi „investeerimisrahastu komitee").(a) Iga valitsus nimetab ühe esindaja ja ühe asendaja. Komisjon nimetab oma esindaja samamoodi. Järjepidevuse tagamiseks valivad investeerimisrahastu komitee liikmed endi hulgast investeerimisrahastu komitee eesistuja kaheks aastaks. Komitee sekretariaadi- ja tugiteenused tagab Euroopa Investeerimispank. Hääletamisõigus on ainult liikmesriikide nimetatud investeerimisrahastu komitee liikmetel või nende asendajatel.(b) Nõukogu võtab ühehäälse otsusega vastu investeerimisrahastu komitee töökorra, võttes aluseks komisjoniga konsulteerimise järel Euroopa Investeerimispanga koostatud ettepaneku.(c) Investeerimisrahastu komitee teeb otsused kvalifitseeritud häälteenamusega. Hääli arvestatakse artikli 8 kohaselt.(d) Investeerimisrahastu komitee tuleb kokku vähemalt neli korda aastas. Lisaistungeid võib kokku kutsuda Euroopa Investeerimispanga taotlusel või komitee liikmete taotlusel vastavalt töökorrale.2. Investeerimisrahastu komitee kiidab heaks:(a) investeerimisrahastu rakendamise suunised, mõjuhindamise raamistiku ja ettepanekud nende muutmiseks;(b) rahastu investeerimisstrateegiad ja äriplaanid, sealhulgas tulemuslikkusnäitajad, AKV-EÜ lepingu eesmärkide ja ühenduse arengupoliitika üldpõhimõtete alusel;(c) investeerimisrahastu aastaaruanded;(d) kõik investeerimisrahastu üldpõhimõtteid käsitlevad dokumendid, sealhulgas hindamisaruanded.3. Lisaks sellele esitab investeerimisrahastu komitee oma arvamuse järgmistel juhtudel:(a) AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 ja artikli 4 lõike 2 alusel intressitoetuse andmise ettepanekute kohta. Sel juhul esitab komitee arvamuse ka intressitoetuse kasutamise kohta;(b) ettepanekud investeerida investeerimisrahastust projektidesse, mille kohta komisjon on esitanud negatiivse arvamuse;(c) muud investeerimisrahastuga seotud ettepanekud, mille aluseks on tegevussuunistes määratletud üldpõhimõtted.Lisaks võivad Euroopa Investeerimispanga juhtorganid aeg-ajalt taotleda investeerimisrahastu arvamust kõigi või teatavate rahastamisettepanekute kategooriate kohta.4. Investeerimispanga kohustus on esitada investeerimisrahastu komiteele õigeaegselt kõik küsimused, mille puhul on käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaselt nõutav investeerimisrahastu komitee heakskiit või arvamus. Kõik komiteele arvamuse saamiseks esitatud ettepanekud tehakse tegevussuunistes sätestatud asjakohaste kriteeriumide ja põhimõtete kohaselt.5. Euroopa Investeerimispank ja komisjon teevad tihedat koostööd ja vajaduse korral kooskõlastavad oma asjakohased meetmed. Eelkõige:(i) vaatab Euroopa Investeerimispank koostöös komisjoniga läbi lõike 2 punktis a osutatud investeerimisrahastu rakendamise suunised;(ii) küsib Euroopa Investeerimispank eelnevalt komisjoni arvamust investeerimisstrateegiate, äriplaanide ja üldpõhimõtteid käsitlevate dokumentide kohta;(iii) küsib Euroopa Investeerimispank projekti hindamise etapis komisjoni arvamust avaliku sektori ja rahandussektori projektide ühilduvuse kohta asjaomase riigi või piirkonna koostööstrateegiaga või ka investeerimisrahastu üldeesmärkidega;(iv) taotleb Euroopa Investeerimispank projekti hindamise etapis komisjoni nõusolekut ka kõigile investeerimisrahastu komiteele esitatud intressitoetuse ettepanekutele seoses nende vastavusega AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõikele 7 ja artikli 4 lõikele 2 ning investeerimisrahastu tegevussuunistes nimetatud kriteeriumidele.Komisjoni arvamus loetakse positiivseks või komisjon loetakse ettepanekuga nõustunuks, kui ta ei esita oma negatiivset arvamust selle ettepaneku kohta kahe nädala jooksul pärast ettepaneku esitamist. Avaliku sektori ja rahandussektori projekte käsitlevate arvamuste ning intressitoetuste puhul võib komisjon taotleda, et lõplik projekti ettepanek esitatakse talle arvamuse avaldamiseks või heakskiitmiseks kaks nädalat enne kõnealuse ettepaneku saatmist investeerimisrahastu komiteele.6. Euroopa Investeerimispank ei võta ühtegi lõikes 2 nimetatud meedet, kui ta ei ole saanud investeerimisrahastu komiteelt positiivset arvamust.Saanud investeerimisrahastu komiteelt positiivse arvamuse, teeb Euroopa Investeerimispank otsuse ettepaneku kohta oma korra kohaselt. Eelkõige võib ta uusi asjaolusid arvestades otsustada ettepanekuga esitatud meedet mitte võtta. Euroopa Investeerimispank teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni regulaarselt igast meetme võtmata jätmise otsusest.Omavahenditest antavate laenude ja investeerimisrahastu investeeringute kohta, mille puhul investeerimisrahastu komitee arvamus ei ole nõutav, teeb Euroopa Investeerimispank otsuse oma korra kohaselt ja rahastu puhul investeerimisrahastu komitee heakskiidetud suuniste ja investeerimisstrateegiate kohaselt.Olenemata investeerimisrahastu komitee negatiivsest arvamusest intressitoetuse andmise ettepaneku kohta võib Euroopa Investeerimispank anda kõnealuse laenu ilma intressitoetuseta. Euroopa Investeerimispank teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni regulaarselt igast oma otsusest nii toimida.Euroopa Investeerimispank võib tegevussuunistes sätestatud tingimustel ning tingimusel, et laenu oluline eesmärk või investeerimisrahastu kõnealune investeering ei muutu, otsustada muuta investeerimisrahastu sellise laenu või investeeringu tingimusi, mille kohta investeerimisrahastu komitee on esitanud lõike 2 kohase positiivse arvamuse, või mis tahes laenu tingimusi, mille intressitoetuse kohta on komitee esitanud positiivse arvamuse. Eelkõige võib Euroopa Investeerimispank otsustada suurendada laenusummat või investeerimisrahastu investeeringut kuni 20%.Selline suurendamine võib AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 punktis a nimetatud intressitoetusega projektide puhul tuua kaasa intressitoetuse väärtuse võrdelise suurenemise. Euroopa Investeerimispank teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni regulaarselt igast oma otsusest nii toimida. AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 punkti b kohaste projektide puhul, kui taotletakse intressitoetuse suurendamist, peab investeerimisrahastu komitee esitama oma arvamuse enne Euroopa Investeerimispanga otsust.7. Euroopa Investeerimispank haldab investeerimisrahastu investeeringuid ja kõiki nimetatud investeerimisrahastu kontol hoitavaid summasid vastavalt lepingu eesmärkidele. Euroopa Investeerimispank võib eelkõige osaleda selliste juriidiliste isikute juhtimis- ja järelevalveorganite töös, millesse investeerimisrahastu on investeerinud, ning võib võtta, kasutada ja muuta investeerimisrahastu nimel õigusi.IV JAOTISLÕPPSÄTTEDArtikkel 12EAFist antava abi rakendamisega seotudjärelevalve- ja aruandekohustused1. AKV riikidele ühenduse abi andmisel tagavad komisjon ja Euroopa Investeerimispank tiheda koostöö ja koordineerimise. Komisjon ja Euroopa Investeerimispank valvavad kumbki oma tegevuspiirkonnas EAFi abi kasutamise järele.2. Euroopa Investeerimispank teavitab komisjoni regulaarselt enda hallatavate EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamisest, järgides investeerimisrahastu tegevussuunistes sätestatud korda.3. Komisjon tutvub 10. EAFi rakendamise edusammudega ning esitab nõukogule aastaaruande abi rakendamise ja tulemuste kohta ning abi peamiste tulemuste ja mõjude kohta, kuivõrd see on võimalik. Kõnealune aruanne saadetakse Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele. Aruanne sisaldab teavet eelmisel aastal rahastatud meetmete kohta, teavet järelevalve- ja hindamistulemuste ja asjaomaste partnerite kaasamise kohta ning eelarveliste kulukohustuste rakendamise ja maksete kohta, mis on esitatud riikide, piirkondade ja koostöövaldkondade kaupa. Abi tulemuste hindamisel kasutatakse mõõdetavaid erinäitajaid, mille abil selgitatakse välja abi roll AKV-EÜ lepingu eesmärkide saavutamisel. Erilist tähelepanu pööratakse sotsiaalsektorile ja edusammudele millenniumi arengueesmärkide saavutamisel. Lisaks esitab Euroopa Investeerimispank investeerimisrahastu komiteele samasugust teavet edusammude kohta investeerimisrahastu eesmärkide saavutamisel. AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 6b kohaselt kontrollitakse investeerimisrahastu üldist tulemuslikkust 10. EAFi ühise vahe- ja lõppläbivaatamise käigus.4. Komisjon teeb nõukogule 2010. aastal ettepaneku üldise tulemuslikkuskontrolli läbiviimiseks. Tulemuslikkuskontrolli raames hinnatakse finantstulemusi, eelkõige maksekohustuste ja väljamaksete seisu ning kvalitatiivseid tulemusi, eelkõige tulemusi ja mõju, mõõdetuna edusammudes, mida on tehtud millenniumi arengueesmärkide saavutamisel.Artikkel 13Hindamine1. Komisjon ja Euroopa Investeerimispank koostöös asjaomaste liikmesriikide ekspertidega hindavad igaüks oma pädevusalas korrapäraselt geograafiliste ja temaatiliste tegevussuundade ja programmide ning valdkondlike tegevussuundade tulemusi ja programmide tõhusust, kasutades selleks vajadusel sõltumatuid välishindamisi, et teha kindlaks, kas eesmärgid on saavutatud, ning võimaldada anda soovitusi tulevaste meetmete parandamiseks. Erilist tähelepanu tuleb pöörata ühenduse arengupoliitika ühtsuse tagamisele, sotsiaalsektorile ja edusammudele millenniumi arengueesmärkide saavutamisel.2. Komisjon saadab riigi ja piirkondlikud hindamisaruanded teadmiseks Euroopa Parlamendile ja EAFi komiteele. Liikmesriigid võivad taotleda hinnanguid käsitlevat arutelu EAFi komitees. Tulemusi kasutatakse programmi koostamisel ja vahendite eraldamisel.3. Komisjon kaasab ühenduse abi hindamise etappi asjaomaseid huvirühmi, sealhulgas valitsusväliseid osalejaid.Artikkel 14JõustumineKäesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Seda kohaldatakse sisekokkuleppe kehtivusajal.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.[2] ELT L 209, 11.8.2005, lk 27.[3] ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.[4] [...][5] [...][6] ELT L 247, 9.9.2006, lk 22.[7] EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[8] ELT L […], […], lk […].[9] ELT L […], […], lk […].[10] ELT L 156, 18.6.2005, lk 19.[11] ELT L 247, 9.9.2006, lk 30.[12] ELT C 46, 24.2.2006, lk 1.[13] ELT L […], […], lk […].[14] EÜT L 314, 30.11.2001, lk 1.