               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.12.2021
            COM(2021) 785 final
            2021/0413(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjonis

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjoni (NPFC) koosolekutel ajavahemikus 2022–2027 liidu nimel võetav seisukoht, et võtta vastu kaitse- ja majandamismeetmed.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Vaikse ookeani põhjaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsioon

               Vaikse ookeani põhjaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooniga (NPFC konventsioon) püütakse NPFC asutamise kaudu tagada konventsiooniga hõlmatud alal kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine. Konventsioon jõustus 19. juulil 2015.

               Liit on NPFC osaline, olles ratifitseerinud konventsiooni vastavalt nõukogu otsusele 2022/XX/EL
                  1
               .

               2.2.NPFC

               NPFC konventsiooniga loodi NPFC, et majandada ja kaitsta kalavarusid konventsiooniga hõlmatud alal. NPFC võtab vastu meetmeid, et tagada tema pädevusvaldkonda kuuluvate kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine.

               NPFC liikmena on liidul osalemis- ja hääletamisõigus. NPFC teeb oma otsused tavaliselt konsensuse alusel, kuid võib otsuseid vastu võtta oma liikmete kolmeneljandikulise häälteenamusega, välja arvatud juhul, kui NPFC konventsiooniga nähakse sõnaselgelt ette konsensus.

               2.3.NPFC otsused

               NPFC on volitatud vastu võtma tema pädevusvaldkonda kuuluvate kalavarude kaitse- ja täitemeetmeid ning need on lepinguosalistele siduvad.

               NPFC konventsiooni artikli 9 lõike 1 punkti b kohaselt jõustuvad meetmed 90 päeva pärast kuupäeva, mil NPFC lepinguosalisi neist teavitab.

               Kui NPFC liige esitab otsusele vastuväite vähemalt kaks nädalat enne kuupäeva, mil otsus muutub siduvaks, ei muutu otsus kõnealuse liikme suhtes siduvaks vastuväite ulatuses. Vastuväited võivad põhineda üksnes sellel, et otsus ei ole kooskõlas NPFC konventsiooni, ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni või viimase juurde kuuluva piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 1995. aasta rakenduskokkuleppega, või kui otsus on vastuväite esitanud liikme suhtes vormiliselt või faktiliselt põhjendamatult diskrimineeriv.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liidu nimel piirkondlike kalandusorganisatsioonide aastakoosolekutel võetav seisukoht kujundatakse kaheastmelist lähenemisviisi kasutades.

               Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu vastavas töörühmas.

               Otsus sisaldab üldpõhimõtteid ja -suundi, kuid selles võetakse võimalikult suures ulatuses arvesse ka NPFC eripärasid. Lisaks on selles sätestatud standardprotsess, mille alusel määratakse liikmesriikide nõudmisel kindlaks liidu seisukoht aastate kaupa.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega „[…] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               „Õigusliku toimega aktid“ hõlmavad õigusakte, millel on õiguslik toime kõnealust organit reguleeriva rahvusvahelise õiguse eeskirjade alusel, ja akte, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada ELi seadusandja poolt vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               NPFC on lepinguga, st NPFC konventsiooniga loodud organ.

               Aktid, mis NPFC-l tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega aktid. Vastavalt NPFC konventsiooni artiklile 8 on kavandatud aktid rahvusvahelise õiguse raames siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide sisu, sh:

               ·nõukogu määrust (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks
                  3
               ;

               ·nõukogu määrust (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks;
                  4
                ning

               ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrust (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist
                  5
               .

               Kavandatud aktidega ei täiendata ega muudeta NPFC konventsiooni institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kõnealuse aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud akti põhieesmärk ja sisu on seotud kalandusega. Käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamise õiguslik alus on määrus (EL) nr 1380/2013.

               Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 43 lõige 2. Otsusega asendatakse otsus 9784/17.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2021/0413 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjonis

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis nõukogu [..]. veebruari 2022. aasta otsusega 2022/XX/EL
                  6
               Vaikse ookeani põhjaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni (edaspidi „NPFC konventsioon“), millega loodi Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjon (NPFC).

               (2)NPFC vastutab NPFC konventsiooni eesmärkide saavutamiseks kaitse- ja majandamismeetmete vastuvõtmise eest. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  7
                on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus oleksid keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandataks sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemel, mis ületab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajaliku taseme. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetab järk-järgult tagasiheite ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.

               (4)Nagu märgitud liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa Komisjoni ühisteatises „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  8
                ning nõukogu järeldustes selle ühisteatise kohta,
                  9
                on piirkondlike kalandusorganisatsioonide toetamise ja nende tegevuse tõhustamise meetmete edendamine ning vajaduse korral nende juhtimise parandamine liidu tegevuses kesksel kohal neil foorumitel.

               (5)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  10
                osutatakse konkreetsetele meetmetele, mille eesmärk on vähendada plasti- ja merereostust ning samuti püügivahendite merel kaotamist või sinna jätmist.

               (6)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel NPFC koosolekutel ajavahemikuks 2022–2027, kuna NPFC kaitse- ja täitemeetmed on liidu jaoks siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt nõukogu määrust (EÜ) nr 1005/2008
                  11
               , nõukogu määrust (EÜ) nr 1224/2009
                  12
                ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/2403
                  13
               .

               (7)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu NPFC konventsiooniga hõlmatud alal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arengusuundi, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne NPFC koosolekuid või nende käigus, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada 2022.–2027. aastaks menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjoni (NPFC) koosolekutel, on esitatud I lisas.

               Artikkel 2

               NPFC koosolekutel võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt NPFC 2028. aasta koosolekuks.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu [...]. veebruari 2022. aasta otsus 2022/XX/EL Vaikse ookeani põhjaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni Euroopa Liidu nimel heakskiitmise kohta (ELT L , , ). [ühinemisotsust oodatakse 2022. aasta veebruari keskpaigaks; volitused võetakse vastu pärast ühinemisotsust]

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.

                     (4)

                        ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.

                     (5)

                        ELT L 347, 28.12.2017, lk 81.

                     (6)

                        Nõukogu [...]. veebruari 2022. aasta otsus 2022/XX/EL Vaikse ookeani põhjaosa avamere kalavarude kaitse ja majandamise konventsiooni Euroopa Liidu nimel heakskiitmise kohta (ELT L , lk ).[ühinemisotsust oodatakse 2022. aasta veebruariks]

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (8)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (9)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (10)

                        COM (2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (11)

                        Nõukogu määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999 (ELT L 286, 29.10.2008, lk 1).

                     (12)

                        Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse liidu kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

                     (13)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008 (ELT L 347, 28.12.2017, lk 81).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.12.2021
            COM(2021) 785 final

            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjonis

               I LISA

               Euroopa Liidu nimel Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjonis (NPFC) võetav seisukoht

               1.PÕHIMÕTTED

               Euroopa Liit teeb NPFC raames järgmist:

               a) tegutseb vastavalt liidu eesmärkidele ja põhimõtetele ühise kalanduspoliitika (ÜKP) raames, eelkõige kohaldades ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel, vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ning kaotada järk-järgult tagasiheide, minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele ning võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale, võttes arvesse ka tarbijate huve;

               b) töötab sidusrühmade asjakohase kaasamise nimel NPFC meetmete ettevalmistusetapis ja tagab, et NPFC raames vastu võetud meetmed oleksid kooskõlas NPFC konventsioonis sätestatud eesmärkidega;

               c) tagab, et NPFC-s vastu võetud meetmed oleksid kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni ja viimase juurde kuuluva piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 1995. aasta rakenduskokkuleppega, 1993. aasta kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju, ning 2009. aasta ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva kokkuleppega;

               d) toetab seisukohti, mis on kooskõlas sama piirkonna piirkondlike kalandusorganisatsioonide parimate tavadega;

               e) taotleb kooskõla ja koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhete, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse ning teadus- ja uuendustegevuse valdkonnas;

               f)tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g) järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  1
               ;

               h) seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele NPFC konventsiooni kohaldamisalal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab kõnealuste põhimõtete ja standardite ühetaolist rakendamist;

               i) lähtub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatisest „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  2
                ja nõukogu järeldustest kõnealuse ühisteatise kohta,
                  3
                samuti edendab meetmeid NPFC toetamiseks ja selle tõhususe suurendamiseks ning vajaduse korral parandab selle juhtimist ja toimimist (eelkõige teaduse, eeskirjade järgimise, läbipaistvuse ja otsustamise vallas);

               j) edendab vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja piirkondlike merekonventsioonide vahelist kooskõlastamist ning koostööd üleilmsete organisatsioonidega nende volituste piires;

               k)edendab muude kui tuunivarusid majandavate piirkondlike kalandusorganisatsioonide koostöömehhanisme, mis sarnanevad tuunikalaga tegelevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide Kobe protsessile.

               2.TEGEVUSSUUNISED

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist NPFC poolt:

               a) konventsiooniga hõlmatud alal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel, sealhulgas lubatud kogupüük ja kvoodid või NPFC poolt mere bioloogiliste elusressursside püügikoormuse reguleerimine, millega saavutataks võimalikult kiiresti ja järk-järgult tõusvalt maksimaalne jätkusuutlik saagikus. Vajaduse korral hõlmavad kõnealused kaitse- ja majandamismeetmed erimeetmeid ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et hoida püügikoormus kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega;

               b) meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi (ETR-kalapüük) vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks konventsioonialas, sealhulgas ETR-kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine;

               c) seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed konventsioonialas, et tagada NPFCs vastu võetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll;

               d) meetmed püügitegevuse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ning mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, sealhulgas meetmed, millega vähendatakse merereostust ja välditakse plasti merreheitmist ning vähendatakse meres oleva plasti mõju mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, NPFC konventsiooni ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise rahvusvaheliste suuniste kohased ohualdiste mereökosüsteemide kaitsemeetmed NPFC konventsiooniga hõlmatud alal, meetmed soovimatu püügi võimalikult tõhusaks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas eelkõige ohualdiste mereliikide puhul, ja tagasiheite järkjärguliseks likvideerimiseks;

               e)meetmed, et vähendada mahajäetud, kaotatud või muul moel kõrvaleheidetud püügivahendite mõju ookeanile ning lihtsustada selliste vahendite avastamist ja tagasi saamist;

               f)vajaduse korral soovitused, et asjaomaste alusdokumentidega ettenähtud võimaluste piires edendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kalandustöö konventsiooni rakendamist;

               g) meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning sellise nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;

               h)vajaduse korral ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, eelkõige nendega, kes tegelevad kalavarude majandamisega samas piirkonnas;

               i) täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad NPFC allorganite ja töörühmade nõuannetel.

               II LISA

               Vaikse ookeani põhjaosa kalanduskomisjoni koosolekutel liidu nimel võetava seisukoha iga-aastane täpsustamine

               Enne NPFC igat koosolekut, kui kõnealusel organil tuleb vastu võtta liidule õigusliku mõjuga otsuseid, võetakse vajalikud meetmed, et liidu nimel vastavalt I lisas esitatud põhimõtetele ja suunistele väljendatavas seisukohas võetaks arvesse uusimat teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis on edastatud komisjonile.

               Sel eesmärgil ja nimetatud teabele tuginedes edastab Euroopa Komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne NPFC igat koosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja need kinnitada.

               Kui NPFC koosoleku käigus (sh kohapeal) ei ole võimalik saavutada kokkulepet, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.12.2021
            COM(2021) 807 final
            2021/0417(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel ÜRO narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul seoses ainete lisamisega ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni. Narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärk toimub kava kohaselt 14.–18. märtsil 2022.

               2.ETTEPANEKU TAUST

               2.1.ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtne konventsioon, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (edaspidi „ÜRO“) 1972. aasta protokolliga muudetud 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“)
                  1
                eesmärk on võidelda kooskõlastatud rahvusvahelise tegevuse kaudu narkootikumide kuritarvitamise vastu. Konventsioonis on esitatud kaks sekkumise ja kontrolli vormi, mis avaldavad koosmõju. Esiteks püütakse sellega piirata narkootikumide valdamist, kasutamist, levitamist, importi, eksporti, valmistamist ja tootmist ning nendega kauplemist üksnes meditsiiniliste ja teaduslike eesmärkidega. Teiseks võideldakse selle abil rahvusvahelise koostöö kaudu ebaseadusliku uimastikaubanduse vastu, et heidutada uimastikauplejaid ja hoida ära uimastitega kauplemist.

               ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooniga (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“)
                  2
                loodi rahvusvaheline psühhotroopsete ainete kontrollisüsteem. Sellega reageeriti kuritarvitatavate narkootikumide valiku mitmekesistumisele ja laienemisele ning kehtestati mitme sünteetilise narkootikumi suhtes kontrollimeetmed, lähtudes ühelt poolt nende kuritarvitamise potentsiaalist ja teiselt poolt nende raviväärtusest.

               Kõik ELi liikmesriigid on eelnimetatud konventsioonide osalised, samas kui liit seda ei ole.

               2.2.Narkootiliste ainete komisjon

               Narkootiliste ainete komisjon on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (edaspidi „ECOSOC“) komisjon, mille ülesanded ja volitused on sätestatud muu hulgas kahes konventsioonis. Komisjoni kuulub 53 ÜRO liikmesriiki, kelle valib ECOSOC. Märtsis 2022 on 11 ELi liikmesriiki
                  3
                narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed. Liidul on narkootiliste ainete komisjonis vaatleja staatus.

               2.3.Narkootiliste ainete komisjoni kavandatav õigusakt

               Narkootiliste ainete komisjon ajakohastab korrapäraselt ainete nimekirja, mis on lisatud konventsioonidele, võttes aluseks soovitused, mille on esitanud Maailma Terviseorganisatsioon (edaspidi „WHO“), keda nõustab narkosõltuvuse eksperdikomisjon.

               18. novembril 2021 andis WHO ÜRO peasekretärile soovituse
                  4
                lisada konventsioonidele lisatud nimekirjadesse kolm ainet nende ainete hulgast, mida WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjon oli kriitiliselt hinnanud.

               Oma 65. istungjärgul, mis toimub 14.–18. märtsil 2022 Viinis, peab narkootiliste ainete komisjon vastu võtma otsused nende ainete lisamise kohta konventsioonidele lisatud nimekirjadesse.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Konventsioonidele lisatud nimekirjade muutmine mõjutab kõigi liikmesriikide puhul otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsuse 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta, edaspidi „raamotsus“)
                  5
                artikli 1 lõikes 1 on sätestatud, et kõnealuses raamotsuses tähendab mõiste „uimastid“ kõiki aineid, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga, ning raamotsuse lisas loetletud aineid. Raamotsust kohaldatakse seega ainete suhtes, mis on loetletud narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjades. Seega mõjutab kõnealustele konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses. Seejuures ei ole oluline, kas kõnealune aine on liidus kontrolli all
                  6
               .

               Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus jälgib intensiivselt kolme ainet (brorfiin, metonitaseen, eutüloon),
                  7
                mille WHO soovitab rahvusvahelise kontrolli alla võtta.

               Komisjoni ettepanekus liidu seisukoha kohta soovitatakse toetada WHO soovitusi, sest need on kooskõlas teaduslike teadmiste praeguse seisuga. Nende uute psühhoaktiivsete ainete lisamist konventsioonide nimekirjadesse toetab ka teave, mis on kättesaadav Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse peetavast Euroopa uute uimastite andmebaasist.

               Nõukogu peab kehtestama liidu ühise seisukoha narkootiliste ainete komisjoni istungiks, kui komisjonil on vaja teha otsus ainete nimekirjadesse kandmise kohta. Kuna liidu vaatlejastaatus tingib piirangud, peaksid sellist seisukohta väljendama narkootiliste ainete komisjonis ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid, kes on märtsis 2022 kõnealuse komisjoni liikmed. Liit ei ole nende konventsioonide osaline, kuid tal on selles valdkonnas ainupädevus.

               Sellega seoses teeb komisjon ettepaneku liidu seisukoha kohta, mida liikmesriigid, kes on 2022. aasta märtsi seisuga narkootiliste ainete komisjoni liikmed, väljendavad Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse. Tegemist on seitsmenda korraga, kui komisjon esitab sellise ettepaneku ELi seisukoha kohta
                  8
               . Nõukogu võttis liidu kõnealused seisukohad vastu
                  9
                ja see võimaldas ELil avaldada narkootiliste ainete komisjoni eelmistel istungitel üksmeelselt arvamust ainete rahvusvahelistesse nimekirjadesse kandmise kohta, sest nimetatud komisjonis osalevad liikmeriigid hääletasid vastavalt vastuvõetud liidu seisukohale nende ainete nimekirjadesse lisamise poolt
                  10
               .

               4.ÕIGUSLIK ALUS

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               Euroopa Liidu (EL) toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud: „Nõukogu võtab [...] vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  11
               . Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  12
               .

               Narkootiliste ainete komisjon on kõnealuse artikli tähenduses „lepingus sätestatud organ“, kuna tegemist on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (ECOSOC) moodustatud organiga, millele on narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooniga antud eriülesanded.

               Narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete lisamist nimekirjadesse, on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses „õigusliku toimega aktid“. Narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooni kohaselt on narkootiliste ainete komisjoni otsused automaatselt siduvad, välja arvatud juhul, kui konventsiooniosaline on ettenähtud tähtaja jooksul esitanud otsuse ECOSOCile läbivaatamiseks
                  13
               . Kõnealuses küsimuses tehtavad ECOSOCi otsused on lõplikud. Ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevatel narkootiliste ainete komisjoni otsustel on õiguslikud tagajärjed ELi õiguskorrale ka liidu õiguse alusel, kuna nad võivad otsustavalt mõjutada liidu õigusaktide sisu, nimelt nõukogu raamotsust 2004/757/JSK. Konventsioonidele lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt kõnealuse ELi õigusakti kohaldamisala.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse.

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ebaseadusliku uimastikaubandusega.

               Seetõttu on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 83 lõige 1, milles ebaseaduslikku uimastikaubandust nimetatakse ühena eriti ohtlikest piiriülese mõõtmega kuriteoliikidest ning millega antakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule volitused kehtestada miinimumeeskirjad kuriteokoosseisude ja karistuste määratlemiseks ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonnas.

               4.3.Muutuvad asjaolud

               Taani suhtes on nõukogu raamotsus 2004/757/JSK siduv kuni 21. novembrini 2018. Raamotsuse artiklis 1 on sätestatud, et „uimastid“ on ained, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga.

               Kuna narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete nimekirjadesse kandmist, mõjutavad ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonna ühiseeskirju, mis on Taanile siduvad, osaleb Taani sellise nõukogu otsuse vastuvõtmisel, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevate otsuste vastuvõtmisel.

               Raamotsus on Iirimaale siduv ja seepärast osaleb Iirimaa sellise nõukogu otsuse vastuvõtmisel, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevate otsuste vastuvõtmisel.

               4.4.Kokkuvõte

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 83 lõige 1 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.MÕJU EELARVELE

               Mõju eelarvele puudub.

               2021/0417 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 83 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) 1961. aasta narkootiliste ainete ühtne konventsioon, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga
                  14
                (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“), jõustus 8. augustil 1975.

               (2)Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid. Nimetatud komisjon võib nimekirju muuta üksnes vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitustele, kuid ta võib ka otsustada WHO soovitatud muudatusi mitte teha.

               (3)ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“)
                  15
                jõustus 16. augustil 1976.

               (4)Psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon WHO soovitustele tuginedes otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid või neid sealt välja jätta. Nimetatud komisjonil on laialdane kaalutlusõigus arvestada majanduslikke, sotsiaalseid, õiguslikke, halduslikke ja muid tegureid, kuid ta ei või käituda meelevaldselt.

               (5)Mõlemale konventsioonile lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Konventsioonidele lisatud nimekirjades loetletud ainete suhtes kohaldatakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK
                  16
               . Seega mõjutab konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses.

               (6)Narkootiliste ainete komisjonil on kavas võtta oma 65. istungjärgul, mis toimub Viinis 14.–18. märtsini 2022, vastu otsused 3 uue aine lisamise kohta eelnimetatud konventsioonidele lisatud nimekirjadesse.

               (7)EL ei ole narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooni osaline. Narkootiliste ainete komisjonis, kus 2022. aasta märtsis on hääleõigus 11 liikmesriigil,
                  17
                on liidul hääleõiguseta vaatleja staatus. Seepärast on vaja, et nõukogu volitaks liikmesriike väljendama liidu seisukohta seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse, kuna otsused uute ainete lisamise kohta konventsioonidele lisatud nimekirjadesse kuuluvad liidu ainupädevusse.

               (8)WHO soovitas lisada kaks uut ainet narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja ning ühe uue aine psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja
                  18
               .

               (9)Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus jälgib kõiki Maailma Terviseorganisatsiooni narkosõltuvuse eksperdikomisjoni (edaspidi „eksperdikomisjon“) poolt läbi vaadatud ja WHO poolt loetellu kandmiseks soovitatud aineid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1920/2006
                  19
                tingimuste kohaselt kui uusi psühhoaktiivseid aineid.

               (10)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on brorfiin (keemiline nimetus: 1-{1-[1-(4-bromofenüül)etüül]piperidiin-4-üül}-1,3-dihüdro-2H-bensimidasool-2-oon) sünteetiline opioid, mis sarnaneb teiste sünteetiliste opioididega, nagu morfiin ja fentanüül. Brorfiin võib olla konverteeritav besitramiidiks, mis on narkootiliste ainete ühtse konventsiooni I nimekirja kantud opioid. Brorfiinil raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. On piisavalt tõendeid selle kohta, et brorfiini kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda brorfiini narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (11)Brorfiini on leitud 4 liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt 3 liikmesriigis. Seda on seostatud ühe mittesurmava mürgistusega ning Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus jälgib seda praegu intensiivselt.

               (12)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda brorfiin narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (13)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on metonitaseen (keemiline nimetus: N,N-dietüül-2-[(4-metoksüfenüül)metüül]-5-nitro-1H-bensimidasool-1-etaanamiin) sünteetiline opioid, mis on struktuurilt sarnane isotonitaseeni ja etonitaseeniga, mis on mõlemad kantud narkootiliste ainete ühtse konventsiooni I nimekirja. Metonitaseeni on uuritud eelkliinilistes mudelites selle valuvaigistava toime pärast, kuid sel ei ole teadaolevat raviotstarvet. On piisavalt tõendeid selle kohta, et metonitaseeni kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda metonitaseeni narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (14)Metonitaseeni on leitud 3 liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt 3 liikmesriigis. Seda on seostatud ühe surmajuhtumiga ning Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus jälgib seda praegu intensiivselt.

               (15)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda metonitaseen narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (16)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on eutüloon (keemiline nimetus: 1-(1,3-bensodioksool-5-üül)-2-(etüülamino)butaan-1-oon) sünteetiline katinoon, mis on keemiliselt struktuurilt ja farmakoloogilistelt omadustelt sarnased amfetamiinide ja katinoonidega, mis on juba rahvusvahelise kontrolli all. Seotud katinoonid, nagu metüüloon ja N-etüülnorpentüloon, on kantud 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja. Eutüloonil raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. On piisavalt tõendeid selle kohta, et eutülooni kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda eutüloon psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (17)Eutülooni on leitud 20 liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt 2 liikmesriigis. Seda on seostatud ühe mittesurmav mürgistusega ja avastatud kuues bioloogilises proovis, mida seostatakse tõsiste kõrvalnähtudega. Eutüloon on Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse intensiivse järelevalve all.

               (18)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda eutüloon psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (19)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjonis, kuna otsused, mis tehakse 3 kõnealuse aine nimekirjadesse kandmise kohta, võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt raamotsust 2004/757/JSK.

               (20)Liidu seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               (21)Raamotsus 2004/757/JSK on Taanile siduv ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (22)Raamotsus 2004/757/JSK on Iirimaale siduv ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul, mis toimub 14.–18. märtsil 2022 ja kus kõnealusel organil palutakse võtta vastu otsused ainete kandmise kohta nimekirjadesse, mis on lisatud ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsele konventsioonile, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioonile, on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 osutatud seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

               Brüssel,

                        Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ÜRO lepingud, kd 978, nr 14152.

                     (2)

                        ÜRO lepingud, kd 1019, nr 14956.

                     (3)

                        Austria, Belgia, Hispaania, Itaalia, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Sloveenia ja Ungari.

                     (4)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (5)

                        ELT L 335, 11.11.2004, lk 8, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2017. aasta direktiiviga (EL) 2017/2103, millega muudetakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK uute psühhoaktiivsete ainete lisamiseks uimasti määratlusse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2005/387/JSK (ELT L 305, 21.11.2017, lk 12).

                     (6)

                        Vt raamotsuse lisa.

                     (7)

                        Täiendava teabe saamiseks intensiivse järelevalve mõju kohta vt
                  https://www.emcdda.europa.eu/system/files/publications/12213/downloads/Guidance%20Note%206-%20Intensive%20monitoring.pdf
                  .

                     (8)

                        COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final; COM(2019) 624 final; COM(2020) 659 final; COM(2020) 814 final.

                     (9)

                        Vastu võetud nõukogu poolt vastavalt 7. märtsil 2017, 27. veebruaril 2018, 5. märtsil 2019, 11. veebruaril 2020, 17. novembril 2020 ja 8. märtsil 2021.

                     (10)

                        Välja arvatud üks erand, mille suhtes algatatud rikkumismenetlus on praegu pooleli.

                     (11)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (12)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (13)

                        Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 lõige 7; psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 lõige 7.

                     (14)

                        ÜRO lepingud, kd 978, nr 14152.

                     (15)

                        ÜRO lepingud, kd 1019, nr 14956.

                     (16)

                        Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsus 2004/757/JSK, millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta (ELT L 335, 11.11.2004, lk 8).

                     (17)

                        Austria, Belgia, Hispaania, Itaalia, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Sloveenia ja Ungari.

                     (18)

                        https://cdn.who.int/media/docs/default-source/controlled-substances/unsg-expert-committee-on-drug-dependence.pdf?sfvrsn=d608e00c_5

                     (19)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1920/2006 Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse kohta (ELT L 376, 27.12.2006, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.12.2021
            COM(2021) 807 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               LISA

               Seisukoht, mille võtavad narkootiliste ainete komisjoni liikmeks olevad liikmesriigid ühiselt liidu huvides tegutsedes 14.–18. märtsil 2022 toimuval narkootiliste ainete komisjoni 65. istungjärgul teatavate ainete kontrolli ulatuse muutmise küsimuses:

               (1)Brorfiin tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (2)Metonitaseen tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (3)Eutüloon tuleb lisada psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.12.2021
            COM(2021) 834 final
            2021/0440(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tunnistatakse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate nimel kehtetuks nõukogu otsus 2016/394, millega lõpetatakse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu artikli 96 kohane nõupidamine Burundi Vabariigiga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Kui enne 2015. aasta juunis ja juulis toimunud parlamendi- ja presidendivalimisi olukord Burundis halvenes, leidis Euroopa Liit, et Burundi Vabariik ei järgi AKV-ELi partnerluslepingu
                     1
                   artikli 9 olulisi sätteid inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi kohta.

                  Pärast 8. detsembril 2015 Brüsselis AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 alusel peetud konsultatsioone võttis Euroopa Liit teadmiseks Burundi valitsuse vastused ning selle, et Burundi kavatseb anda tõstatatud küsimustes selgitusi ja kiirendada teatavaid kohtumenetlusi. Sellest hoolimata leidis Euroopa Liit, et need seisukohad ei võimalda kõrvaldada Burundi Vabariigiga loodud partnerluse oluliste sätete täitmises esinevaid puudusi. Lisaks ei vastanud need rahuldavalt Aafrika Liidu rahu- ja julgeolekunõukogu 17. oktoobri ja 13. novembri 2015. aasta otsustele ja eelkõige vajadusele algatada kiiresti tegelik ja kaasav dialoog vastavalt Arusha kokkuleppele.

                  Nõukogu 13. novembri 2015. aasta otsusega 2016/394 tunnistati konsultatsioonid lõppenuks ja kehtestati asjakohased meetmed, mis olid loetletud otsuse lisas
                     2
                  . Muu hulgas peatati otseselt Burundi haldusasutustele ja institutsioonidele ettenähtud rahalise toetuse, sealhulgas eelarvetoetuse andmine ja neile maksete tegemine.

               2020. aastal, kui poliitiline võim oli rahumeelselt üle antud, president Ndayishimiye ametisse valitud ja uus valitsus nimetatud, hakkasid toimuma positiivsed muutused. Nende hulka kuuluvad:

               ·konstruktiivne poliitiline dialoog Burundiga vastavalt AKV-ELi partnerluslepingu artiklile 8

               ·valitsuse tegevus rahu ja stabiilsuse toetamiseks ning meetmed valitsemistava parandamiseks ja meediavabaduse suurendamiseks; deklaratsioonid inimõiguste ja õigusriigi põhimõtte järgimise ning karistamatuse kõrvaldamise kohta

               ·nõukogu otsusest 2016/394 lähtuva tegevuskava vastuvõtmine, milles on esitatud Burundi valitsuse kohustused järgmistes valdkondades: inimõigused, õigusemõistmine ja õigusriigi põhimõte, arvamus- ja ajakirjandusvabadus, hea valitsemistava, rahu, julgeolek ja demokraatia, ettevõtlusvabadus, keskkond ja bioloogiline mitmekesisus

               ·pagulaste massiline vabatahtlik tagasipöördumine Burundisse

               ·koostöö taastamine rahvusvahelise üldsuse ja naaberriikidega.

                  Nende edusammude ja kohustuste alusel koostasid missioonide juhid 19. mail 2021. aastal aruande, mille kohaselt on vajadus nõukogu otsuse 2016/394 lisas esitatud asjakohaste meetmete järele kadunud ning need võib tühistada.

                  Kuid järgmisi AKV-ELi partnerluslepingu artikli 8 kohaseid küsimusi tuleks Burundiga peetava poliitilise dialoogi raames edasi arutada:

               ·hea valitsemistava, õigusriigi ja inimõiguste olukorra ning ettevõtlusvabaduse parandamine vastavalt kestliku arengu vajadustele

               ·poliitvangide vabastamine ning opositsiooniliikmete ja kodanikuühiskonna tegelaste tagasipöördumine; poliitilise ruumi avamine ja leplikkuse suurendamine rahvusliku leppimise huvides

               ·meediavabaduse edasine tugevdamine

               ·meelevaldsete vahistamiste arvu vähendamine; vägivaldsete poliitiliste rühmituste (Imbonerakure) ametiasutuste kontrolli alla võtmine ning riikliku luureteenistuse (SNR) vastutuse ja tema tegevuse läbipaistvuse suurendamine; kohtusüsteemi reform ning riigi ja partei lahusus

               ·kodanikuühiskonna ja valitsusväliste organisatsioonide sõltumatuse austamine.

                  Seda arvesse võttes tunnistatakse käesoleva ettepanekuga nõukogu otsus 2016/394 kehtetuks ning AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 alusel toimunud konsultatsioonide tulemusel kehtestatud asjakohased meetmed tühistatakse.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ettepanek on kooskõlas õigusnormidega, mis poliitikavaldkonnas praegu kehtivad:

               ·Euroopa uus arengukonsensus „Meie maailm, meie väärikus, meie tulevik“ (8. juuni 2017)
                  3

               ·Euroopa Liidu üldine välis- ja julgeolekupoliitika strateegia

               ·Ühisteatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Tervikliku Aafrika strateegia suunas“ (9. märts 2020)
                  4

               ·ELi inimõiguste ja demokraatia tegevuskava 2020–2024
                  5

               ·ELi inimõiguste ja demokraatia strateegiline raamistik (2012)
                  6

               ·ELi soolise võrdõiguslikkuse kolmas tegevuskava (25. november 2020)
                  7
               .

                  EL juhindub koostöö tegemisel kestliku arengu tegevuskavast aastani 2030, kestliku arengu eesmärkidest, Pariisi kokkuleppest ja Addis Abeba tegevuskavast.

                  Käesolev ettepanek võimaldab neid rakendada nii täielikult, kui see võimaldab teha koostööd Burundi valitsusega. Samal ajal taastatakse alaline poliitiline dialoog probleemide jälgimiseks.

                •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ettepanekut kohaldatakse välistegevuse suhtes ja see lähtub järgmistest komisjoni 2019.–2024. aasta prioriteetidest: roheline kokkulepe, digipööre, andmetehnoloogia, kestliku majanduskasvu ja inimväärse töö edendamise ühendused, rände juhtimise parandamine ja rändepartnerlused ning hea valitsemistava. rahu ja julgeoleku edendamine. Ettepanek on kooskõlas ka Euroopa Liidu üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegiaga (2016).

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Kavandatava meetme eesmärki, sisu ja konteksti silmas pidades on selle materiaalõiguslik alus nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepe AKV-EÜ partnerluslepingu rakendamiseks võetavate meetmete ja järgitavate menetluste kohta (artikkel 3) koostoimes sisekokkuleppe lisa punkti 3 teise lõiguga
                     8
                  .

               •Vahendi valik

                  Sisekokkuleppe artikli 3 kohaselt võtab nõukogu lisas sätestatud korras vastu liikmesriikide seisukoha AKV-EÜ lepingu artikli 96 rakendamiseks, kui see seisukoht käsitleb liikmesriikide pädevusse kuuluvaid küsimusi. Sisekokkuleppe lisa punkti 3 kohaselt kehtivad need meetmed seni, kuni nõukogu võtab komisjoni ettepanekul ning kokkuleppel liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindajaga, osalise peatamise korral aga kvalifitseeritud häälteenamusega vastu otsuse, millega varem vastu võetud meetmeid muudetakse või kehtetuks tunnistatakse.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Käesoleva ettepaneku tegemisel on võetud arvesse Burundis asuvate ELi missioonide juhtide eespool nimetatud aruannet, mida 25. mail 2021 arutati Aafrika töörühmas (COAFR) ning 28. mail 2021 Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide töörühmas (edaspidi „AKV töörühm“). Aafrika töörühma delegaadid tunnistasid edusamme ja toetasid asjakohaste meetmete tühistamist, kuid rõhutasid vajadust saavutada, et Burundi valitsus teeks inimõiguste, õigusriigi ja valitsemistava küsimustes ära veelgi rohkem. AKV töörühma delegaadid olid Aafrika töörühmas toimunud arutelu tulemustega nõus, kuid rõhutasid, et vaja individuaalsete sanktsioonide säilitamine oleks kasulik, sest võimaldaks saavutada edu tulevikus.

               •Mõjuhinnang

                  Asjakohaste meetmete tühistamine suurendaks usaldust ELi ja Burundi vahel ning normaliseeriks suhted, aitaks tugevdada positiivseid jõude Burundi võimustruktuurides, edendaks poliitilist dialoogi tundlikel teemadel, suurendaks ELi mõju ja parandaks ELi positsiooni Burundis võrreldes muu maailma osalejatega.

                  Asjakohaste meetmete tühistamine võimaldab kasutada 2021.–2027. aasta mitmeaastase näidisprogrammiga ettenähtud stiimuleid inimõiguste, õigusriigi ja hea valitsemistava edendamiseks.

               •Põhiõigused

               Eelneva kõrval jäävad kehtima piiravad meetmed nende isikute, üksuste ja asutuste vastu, kes õõnestavad demokraatiat ja takistavad poliitilise lahenduse leidmist Burundis vastavalt nõukogu otsusele 2015/1763
                  9
               .

               4.MÕJU EELARVELE

                  Mõju eelarvele puudub.

               5.MUU TEAVE

                  Hoolimata sellest, et käesoleva ettepanekuga nähakse ette nõukogu otsuse 2016/394 lisas loetletud asjakohaste meetmete tühistamine, jäävad nõukogu otsuse 2015/1763 kohased piiravad meetmed kehtima ning need vaadatakse uuesti läbi lähikuudel, nagu on ette nähtud nimetatud otsuses.

               Aafrika töörühma delegaadid leidsid, et arutada on vaja ka ÜRO Burundi uurimiskomisjoni tulevikku. Pärast arutelu otsustas ÜRO Inimõiguste Nõukogu ELi juhitud resolutsiooni
                  10
                alusel nimetada Burundi inimõiguste olukorra jälgimiseks eriraportööri, kes tugineks uurimiskomisjoni tegevuse tulemustele.

               2021/0440 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tunnistatakse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate nimel kehtetuks nõukogu otsus 2016/394, millega lõpetatakse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu artikli 96 kohane nõupidamine Burundi Vabariigiga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahelist sisekokkulepet AKV-EÜ partnerluslepingu rakendamiseks võetavate meetmete ja järgitavate menetluste kohta, eriti selle artiklit 3 ja lisa,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu (millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous
                  11
                ning mida on hiljem muudetud
                  12
               ,
                  13
                ja pikendatud
                  14
               ) artikli 96 kohased konsultatsioonid Burundi Vabariigiga viidi nõukogu otsusega (EL) 2016/394
                  15
                lõpule ning komisjoni ettepanekul ja kokkuleppel liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindajaga kehtestati kõnealuse otsuse lisas loetletud asjakohased meetmed.

               (2)Poliitilise võimu rahumeelne üleminek pärast 2020. aasta mais toimunud üldvalimisi äratas Burundi elanikkonnas uusi lootusi ja riigil avanes võimalus parandada suhteid partneritega.

               (3)Liit ongi tunnustanud Burundi valitsuse tegevust inimõiguste, hea valitsemistava ja õigusriigi valdkonnas ning kiitnud heaks valitsuse tegevuskava nendes valdkondades.

               (4)Burundis on ametis valitsus, kes on pühendunud riigi arenguks ja stabiilsuseks vajalikele reformidele, ning nõukogu otsuses (EL) 2016/394 nimetatud eesmärkide täitmisel on saavutatud paljulubavat edu.

               (5)Komisjoni ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja hinnangul ei ole põhjused, mis tingisid otsuse (EL) 2016/394 vastuvõtmise, enam aktuaalsed. Seega tuleks see otsus liikmesriikide nimel liikmesriikide pädevusse kuuluvates küsimustes kehtetuks tunnistada.

               (6)Burundi probleemid inimõiguste, hea valitsemistava ja õigusriigi valdkonnas ei ole aga kadunud ning riigi ametiasutused peavad muu hulgas tegevuskava ja poliitilise dialoogi rakendamisel näitama paremaid tulemusi.

               (7)Burundi olukord on endiselt ebakindel ning reformi- ja arengukava rakendamiseks on valitud riigivõimul vaja rahvusvaheliste partnerite toetust.

               (8)Euroopa Liit ja liikmesriigid peaksid koos rahvusvaheliste partneritega toetama riigi ametiasutuste tegevust demokraatlike institutsioonide stabiliseerimisel ja kindlustamisel, inimõiguste, hea valitsemistava ja õigusriigi edendamisel ning nende valdkondade probleemide lahendamiseks vastuvõetud tegevuskava täitmisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsus (EL) 2016/394 tunnistatakse liikmesriikide nimel liikmesriikide pädevusse kuuluvates küsimustes kehtetuks.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 (EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3). AKV-ELi partnerluslepingut on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3) allakirjutatud lepingutega. AKV-ELi partnerluslepingu kohaldamist pikendati AKV-ELi suursaadikute komitee 17. detsembri 2019. aasta otsusega nr 3/2019 võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed (ELT L 1, 3.1.2020, lk 3), mida on muudetud AKV-ELi suursaadikute komitee 4. detsembri 2020. aasta otsusega nr 2/2020 (ELT L 420, 14.12.2020, lk 32) ning AKV-ELi suursaadikute komitee 26. novembri 2021. aasta otsusega nr 3/2021 (ELT L 441, 9.12.2021, lk 3), kas kuni 30. juunini 2022 või uue AKV-ELi partnerluslepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamise alguseni, olenevalt sellest, milline neist tähtpäevadest saabub varem.

                     (2)

                        Nõukogu 14. märtsi 2016. aasta otsus 2016/394/EL, millega lõpetatakse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu artikli 96 kohane nõupidamine Burundi Vabariigiga (ELT L 73, 18.3.2016, lk 90).

                     (3)

                        Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavaldus „Uus Euroopa arengukonsensus „Meie maailm, meie väärikus, meie tulevik““ (ELT C 210, 30.6.2017, lk 1).

                     (4)

                        Ühisteatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Tervikliku Aafrika strateegia suunas“ (JOIN(2020) 4 final).

                     (5)

                        Ühisteatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „ELi inimõiguste ja demokraatia tegevuskava“ (JOIN(2020) 5 final).

                     (6)

                        ELi strateegiline raamistik ja tegevuskava (COUNCIL 11855/12).

                     (7)

                        Ühisteatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „ELi soolise võrdõiguslikkuse kolmas tegevuskava: ambitsioonikas tegevuskava soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamiseks ELi välistegevuses“ (JOIN(2020 17 final).

                     (8)

                        Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepe AKV-EÜ partnerluslepingu rakendamiseks võetavate meetmete ja järgitavate menetluste kohta (EÜT L 317, 15.12.2000, lk 376).

                     (9)

                        Nõukogu 1. oktoobri 2015. aasta otsus (ÜVJP) 2015/1763, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Burundis (ELT L 257, 2.10.2015, lk 37).

                     (10)

                        Inimõiguste nõukogu, inimõiguste olukord Burundis, A/HRC/48/16.

                     (11)

                        EÜT 2000 L 317, 15.12.2000, lk 3.

                     (12)

                        Koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 (EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3). AKV-ELi partnerluslepingut on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3) allakirjutatud lepingutega. AKV-ELi partnerluslepingu kohaldamist pikendati AKV-ELi suursaadikute komitee 17. detsembri 2019. aasta otsusega nr 3/2019 võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed (ELT L 1, 3.1.2020, lk 3), mida on muudetud AKV-ELi suursaadikute komitee 4. detsembri 2020. aasta otsusega nr 2/2020 (ELT L 420, 14.12.2020, lk 32) ning AKV-ELi suursaadikute komitee 26. novembri 2021. aasta otsusega nr 3/2021 (ELT L 441, 9.12.2021, lk 3), kas kuni 30. juunini 2022 või uue AKV-ELi partnerluslepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamise alguseni, olenevalt sellest, milline neist tähtpäevadest saabub varem.

                     (13)

                        Leping, millega muudetakse teist korda partnerluslepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous ja mida on muudetud esimest korda 25. juunil 2005 Luxembourgis (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (14)

                        AKV-ELi suursaadikute komitee 17. detsembri 2019. aasta otsus nr 3/2019 võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed [2020/2] (ELT L 1, 3.1.2020, lk 3), mida on muudetud AKV-ELi suursaadikute komitee 4. detsembri 2020. aasta otsusega nr 2/2020, millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2019 võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed [2020/2052] (ELT L 420, 14.12.2020, lk 32) ja AKV-ELi suursaadikute komitee 26. novembri 2021. aasta otsusega nr 3/2021, millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2019 võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed [2021/2175] (ELT L 441, 9.12.2021, lk 3).

                     (15)

                        Nõukogu 14. märtsi 2016. aasta otsus (EL) 2016/394, millega lõpetatakse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise koostöölepingu artikli 96 kohane nõupidamine Guinea-Bissau Vabariigiga (ELT L 73, 18.3.2016, lk 90).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.12.2021
            COM(2021) 570 final
            2021/0430(CNS)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust (EL, Euratom) 2020/2053, mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               COVID-19 pandeemia on põhjustanud ELis mitme aastakümne kõige sügavama majanduslanguse,
                  1
                mille tulemusena on võetud kiireid ja otsustavaid poliitilisi meetmeid nii riiklikul kui ka ELi tasandil. Kõik liikmesriigid on majandustegevuse toetamiseks ja sotsiaalse mõju leevendamiseks rakendanud lisaks automaatsetele stabilisaatoritele ka erakorralisi kaalutlusõiguse alusel võetud meetmeid.

               Ka EL astus kriisi lahendamiseks enneolematuid samme. ELi mitmeaastane finantsraamistik moodustab koos Euroopa Liidu taasterahastuga „NextGenerationEU“ suurima stiimulite paketi, mida on kunagi ELi eelarvest rahastatud, ulatudes 2018. aasta hindades 1,8 triljoni euroni. Nõukogu kiitis taasterahastu „NextGenerationEU“ Euroopa Parlamendi toetusel 14. detsembril 2020
                  2
                ametlikult heaks ning selle raames võetakse kasutusele kapitaliturgudelt kaasatud 750 miljardit eurot (2018. aasta hindades), et rahastada piiratud ajavahemiku jooksul konkreetseid taaste- ja vastupidavusmeetmeid, eesmärgiga hoogustada majanduskasvu ning investeerida vastupanuvõimesse ning keskkonnahoidlikumasse ja digitaalsemasse tulevikku.

               „NextGenerationEU“ laenude rahastamiskulude tagasimakseteks, mis on jaotatud kolmele aastakümnele, on vaja piisavalt tulu. Põhisumma tagasimaksmine võib alata enne mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 lõppu, kui intressimakseteks kasutamata summad on kavandatust väiksemad ja kui võetakse kasutusele uued omavahendid
                  3
               . Põhisumma tuleb tagasi maksta 2058. aasta lõpuks
                  4
               .

               16. detsembri 2020. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe
                  5
                raames märkisid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon, et Euroopa Liidu taasterahastu tagasimaksmisega seotud kulud liidu eelarvest ei tohiks põhjendamatult vähendada mitmeaastase finantsraamistiku kohaste programmide kulusid ega investeerimisvahendite summat. Kõnealuse institutsioonidevahelise kokkuleppe kohaselt on samuti soovitav piirata liikmesriikide kogurahvatulul põhinevate omavahendite suurenemist. Kolm institutsiooni leppisid seega kokku, et „püüavad võtta kasutusele piisavad uued omavahendid, et katta tagasimaksega seotud eeldatavatele kuludele vastav summa.“
                  6
                Komisjon võttis kohustuse esitada 2021. aastal ettepanek uute omavahendite kohta, et võtta need kasutusele hiljemalt 1. jaanuariks 2023
                  7
               .

               2.MUUTMISETTEPANEKU SISU

               Komisjon teeb ettepaneku võtta kasutusele uued omavahendid, mis annaksid ELile vajalikud vahendid, pidades eelkõige silmas uusi eelarvekulusid taasterahastu „NextGenerationEU“ laenude rahastamiskulude tagasimaksmiseks ja kliimameetmete sotsiaalfondi
                  8
                jaoks.

               Muudetud ettepanekus täpsustatakse, et 25 % enamikust tuludest, mis saadakse heitkogustega kauplemise raames saastekvootide müügist enampakkumisel, kantakse ELi eelarvesse. See hõlmab tulusid praegusest paiksete käitiste ja lennunduse heitkogustega kauplemise süsteemist, mille jaoks müüakse enampakkumisel täiendavaid saastekvoote, samuti süsteemi laiendamist meretranspordile ning eraldi maanteetranspordi ja hoonete heitkogustega kauplemise süsteemi kehtestamist, kooskõlas ettepanekuga muuta direktiivi 2003/87/EÜ
                  9
               .

               Euroopa Investeerimispanga poolt innovatsioonifondi jaoks ja moderniseerimisfondi esialgseks rahastamiseks enampakkumisele pandud saastekvoote ei arvestata. Neutraalsuse säilitamiseks hõlmab omavahendite kohaldamisala ka liikmesriikide poolt põhimõtteliselt enampakkumiseks ette nähtud saastekvoote, mis liikmesriikide kaalutlusõiguse alusel kantakse tasuta üle energiasektorile ning kasutatakse jõupingutuste jagamise sektorites nõuetele vastavuse tagamiseks või pannakse Euroopa Investeerimispanga poolt moderniseerimisfondi jaoks korraldatud enampakkumisele.

               Maanteetranspordi ja hoonete heitkogustega kauplemise süsteemi kasutuselevõtuga seotud võimaliku sotsiaalse mõju käsitlemiseks on komisjon teinud ettepaneku luua kliimameetmete sotsiaalfond. Sellest fondist hakkavad toetust saama haavatavad kodumajapidamised, mikroettevõtjad ja transpordikasutajad. Fondi rahastatakse selle kestuse jooksul liidu eelarve omavahenditest, sealhulgas alates 2026. aastast maanteetranspordi ja hoonete heitkogustega kauplemisest saadavast tulust. Fondi rahastamispakett aastateks 2025–2032 on 72,2 miljardit eurot jooksevhindades, mis vastab põhimõtteliselt ligikaudu 25 %-le hoonete ja maanteetranspordi uue heitkogustega kauplemise süsteemi eeldatavast tulust ajavahemikul 2026–2032.

               Selleks et leevendada heitkogustega kauplemisel põhinevate omavahendite regressiivse jaotuse mõju, tehakse ettepanek luua ajutine solidaarne kohandusmehhanism, kehtestades väiksema sissetulekuga ja CO2-mahukatele liikmesriikidele maksimaalse osamakse suuruse ning tavaliselt suurema sissetulekuga ja vähese CO2-heitega liikmesriikidele minimaalse osamakse suuruse. Sellega välditakse olukorda, kus mõned liikmesriigid panustavad kestlikumale majandusele ja ühiskonnale ülemineku perioodil ELi eelarvesse nende majanduse suurust arvesse võttes ebaproportsionaalselt palju, ning tagatakse kõigi õiglane panus.

               Käesoleva ettepanekuga nähakse ette, et osa piiril kohaldatava süsinikdioksiidi kohandusmehhanismi sertifikaatide müügist saadavast tulust kantakse riikliku osamakse vormis omavahenditena ELi eelarvesse.

               Lisaks nähakse käesoleva ettepanekuga ette, et liikmesriigid teevad ELi eelarvesse riikliku osamakse, mis põhineb suurimate ja kõige kasumlikumate hargmaiste ettevõtjate jääkkasumi osal, mis jaotatakse ümber liikmesriikidele, kui tegemist on lõppturu jurisdiktsioonidega, kus kaupu või teenuseid kasutatakse või tarbitakse OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise kaasava raamistiku
                  10
                alusel, mis käsitleb rahvusvahelise maksuraamistiku reformi. Kuigi töö mitmepoolse konventsiooni osas on rahvusvahelisel tasandil veel pooleli, on komisjon teatanud, et esitab 2022. aastal ettepaneku võtta vastu nõukogu direktiiv, millega tagatakse maksustamisõiguste osalist ümberjaotamist käsitleva mitmepoolse konventsiooni järjepidev rakendamine.

               3.ÕIGUSRAAMISTIK

               3.1.Omavahendite otsus

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 311 kolmandat lõiku võib nõukogu pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist „kehtestada uusi omavahendeid või tunnistada kehtetuks mõni olemasolev“. See säte võimaldab sõnaselgelt muuta omavahendite otsust, et lisada uusi omavahendeid, nagu on kokku lepitud institutsioonidevahelises kokkuleppes.

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 311 kolmandat lõiku sätestatud seadusandlikule erimenetlusele võtab nõukogu muudetud otsuse vastu ühehäälselt pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist. Otsus jõustub pärast seda, kui liikmesriigid on selle kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega heaks kiitnud.

               3.2.Rakendusaktid

               Samal ajal peab nõukogu muutma omavahendite süsteemiga seotud rakendusmeetmeid, et tagada ka edaspidi nende eesmärgipärasus. Lisaks on kõigi uute omavahendite jaoks vaja uusi omavahendite kättesaadavaks tegemist reguleerivad sätteid. Komisjon esitab vajalikud ettepanekud 2022. aasta esimeses pooles.

               2021/0430 (CNS)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse otsust (EL, Euratom) 2020/2053, mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 311 kolmandat lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 106a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,

               toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu määrusega (EL) 2020/2094
                  11
                loodud taasterahastuga „NextGenerationEU“ võetakse kasutusele kapitaliturgudelt ajutise taasterahastuna kaasatud 750 miljardit eurot (2018. aasta hindades), et tagada kestlik ja vastupanuvõimeline taastumine kogu liidus, hõlbustada majandusliku toetuse rakendamist COVID-19 pandeemia põhjustatud erakorralises olukorras ning edendada rohe- ja digipööret.

               (2)Euroopa Liidu taasterahastu alla kuuluvate kulude katteks kasutatud vahendite põhisumma tagasimaksed ja maksmisele kuuluvad intressid tuleb katta liidu üldeelarvest, sealhulgas pärast 2021. aastat kasutusele võetud uutest omavahenditest saadavast piisavast tulust. 16. detsembri 2020. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe
                  12
                raames tunnistasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon, kui tähtis on seos Euroopa Liidu taasterahastuga ning märkisid, et „Euroopa Liidu taasterahastu tagasimaksmisega seotud kulud liidu eelarvest ei tohiks põhjendamatult vähendada mitmeaastase finantsraamistiku kohaste programmide kulusid ega investeerimisvahendite summat“. Institutsioonidevahelises kokkuleppes märgiti, et samuti on soovitav piirata liikmesriikide kogurahvatulul põhinevate omavahendite suurenemist.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ
                  13
                loodud ELi heitkogustega kauplemise süsteem on liidu kliimapoliitika keskne osa. Võttes arvesse heitkogustega kauplemise tihedat seost liidu kliimapoliitika eesmärkidega, on asjakohane eraldada osa asjaomasest tulust liidu eelarvesse.

               (4)Heitkogustega kauplemise süsteemil põhinevad omavahendid sisaldavad osa tulust, mis on saadud saastekvootide enampakkumisest kõigis direktiivi 2003/87/EÜ kohaldamisalasse kuuluvates sektorites. Direktiivi 2003/87/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/842
                  14
                kohaselt võivad liikmesriigid otsustada mitte panna enampakkumisele osa direktiivis 2003/87/EÜ kindlaks määratud saastekvootide üldkogusest või lasta need üle kanda ja panna kõnealuse direktiiviga loodud moderniseerimisfondi jaoks enampakkumisele. Neid saastekvoote tuleks kasutada ka heitkogustega kauplemise süsteemil põhinevate omavahendite arvutamiseks. Asjakohane on välja jätta saastekvoodid, mis on ette nähtud moderniseerimisfondi esialgseks rahastamiseks ning innovatsioonifondi jaoks mõeldud saastekvoodid.

               (5)Vältimaks liigselt pärssivat mõju heitkogustega kauplemisest saadavatele osamaksetele, tuleks abikõlblikele liikmesriikidele kehtestada osamakse maksimaalne suurus. Ajavahemikul 2023–2027 on liikmesriigid abikõlblikud juhul, kui ostujõu standardi alusel mõõdetud ja liidu 2020. aasta arvandmete alusel arvutatud kogurahvatulu elaniku kohta on alla 90 % ELi keskmisest. Ajavahemiku 2028–2030 puhul tuleks kasutada 2025. aasta kogurahvatulu elaniku kohta. Maksimaalse osamakse kehtestamisel tuleks võrrelda liikmesriikide osa heitkogustega kauplemise süsteemil põhinevates koguomavahendites nende liikmesriikide osaga liidu kogurahvatulus. Kõigile liikmesriikidele tuleks kehtestada minimaalne osamakse, kui nende osa ELi heitkogustega kauplemise süsteemil põhinevate omavahendite kogusummast on väiksem kui 75 % nende osast liidu kogurahvatulus.

               (6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) [XXX]
                  15
                on kehtestatud piiril kohaldatav süsinikdioksiidi kohandusmehhanism, millega täiendatakse ELi heitkogustega kauplemise süsteemi ja tagatakse liidu kliimapoliitika tõhusus. Võttes arvesse piiril kohaldatava süsinikdioksiidi kohandusmehhanismi tihedat seost liidu kliimapoliitikaga, tuleks osa sertifikaatide müügist saadavast tulust kanda omavahenditena üle liidu eelarvesse.

               (7)2021. aasta oktoobris jõudsid Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon ning G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise kaasav raamistik kokkuleppele, et osalevatele turujurisdiktsioonidele eraldatakse 25 % suurte hargmaiste ettevõtjate jääkkasumi sellest osast, mis ületab 10 % kasumlikkuse künnist (edaspidi „OECD/G20 kaasava rahastu 1. samba kokkulepe“). Omavahendid peaksid tulenema ühtse sissenõudmismäära kohaldamisest hargmaiste ettevõtete jääkkasumi selle osa suhtes, mis jaotatakse ümber liikmesriikidele [vastavalt direktiivile maksustamisõiguste ümberjaotamist käsitleva üleilmse kokkuleppe rakendamise kohta].

               (8)Praeguse heitkogustega kauplemise süsteemi raames saastekvootide enampakkumisele panemisest saadavat tulu käsitlevaid sätteid tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2023. Pärast direktiivi 2003/87/EÜ muutmist tuleks läbivaadatud heitkogustega kauplemise süsteemi raames saastekvootide enampakkumisele panemisest saadavat tulu käsitlevaid sätteid kohaldada alates esimesest päevast, mis järgneb kõnealuse muudatuse ülevõtmise perioodi viimasele päevale. Piiril kohaldatava süsinikdioksiidi kohandusmehhanismist saadavat tulu käsitlevaid sätteid tuleks kohaldada alates määruse kohaldamise kuupäevast. [OECD/G20 kaasava rahastu 1. samba kokkulepet käsitlevad sätted jõustuvad siis, kui hakatakse kohaldama direktiivi maksustamisõiguste ümberjaotamist käsitleva üleilmse kokkuleppe rakendamise kohta ja kui mitmepoolne konventsioon on jõustunud.]

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsuse (EL, Euratom) 2020/2053 muutmine

               Otsust (EL, Euratom) 2020/2053 muudetakse järgmiselt.

               (1)Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:

               (a)lõikele 1 lisatakse punkt e:

               „e) ühtse määra 25 % kohaldamine:

               (1)tulu suhtes, mis on saadud liikmesriikide poolt saastekvootide enampakkumisele panemisest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ
                  16
               1 artiklitele 3d, 10 ja 30d;

               (2)summa suhtes, mis arvutatakse saastekvootide aastase koguse korrutamisel, mille suhtes asjaomane liikmesriik kohaldab üht järgmistest:

               (a)direktiivi 2003/87/EÜ artiklis 10c osutatud võimalus eraldada üleminekuperioodil tasuta lubatud heitkoguse ühikuid;

               (b)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/842
                  17
               2 artikli 6 lõikes 1 osutatud piiratud kehtetuks tunnistamise võimalus;

               (c)direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10d lõikes 4 osutatud saastekvootide kasutamine enampakkumisele panemiseks kõnealuse direktiivi artikli 10d lõikes 3 osutatud moderniseerimisfondi jaoks;

               enampakkumisplatvormil enampakkumisele pandud saastekvootide kaalutud keskmise hinnaga aastal, mil kõnealused saastekvoodid oleks enampakkumisele pandud.“

               (b)lõikele 1 lisatakse punkt f:

               „f) ühtse sissenõudmismäära kohaldamine, mis võrdub 75 % Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) [XXX]
                  183 kehtestatud piiril kohaldatava süsinikdioksiidi kohandusmehhanismi sertifikaatide müügist saadud tulust.“

               (c)lõikele 1 lisatakse punkt g:

               „g) ühtse sissenõudmismäära 15 % kohaldamine hargmaiste ettevõtete jääkkasumi selle osa suhtes, mis jaotatakse ümber liikmesriikidele [vastavalt direktiivile maksustamisõiguste ümberjaotamist käsitleva üleilmse kokkuleppe rakendamise kohta
                  194 ]“

               (d)lisatakse lõige 2a:

               „2a.
                     Erandina lõike 1 punktist e kohaldatakse kuni 2030. eelarveaastani järgmisi sätteid:

               (a)kui liikmesriigi osa lõike 1 punkti e kohaldamisest saadava tulu kogusummast on vähem kui 75 % liikmesriigi osast liidu kogurahvatulus, teeb see liikmesriik kättesaadavaks summa, mis võrdub 75 % tema osaga kogurahvatulust, korrutatuna lõike 1 punkti e kohaldamisest saadud tulu kogusummaga.

               (b)liikmesriigi osa lõike 1 punkti e kohaldamisest saadava tulu kogusummast ei tohi olla rohkem kui 150 % selle liikmesriigi osast liidu kogurahvatulus nende liikmesriikide puhul, kelle kogurahvatulu elaniku kohta on alla 90 % liidu keskmisest, mõõdetuna ostujõu standardi alusel ja arvutatuna 2020. aasta näitajate alusel ajavahemikuks 2023–2027 ja 2025. aasta näitajate alusel ajavahemikuks 2028–2030.

               Punktides a ja b osutatud kogurahvatulu tähendab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/516
                  205 artikli 1 lõikes 1 osutatud kogurahvatulu turuhindades.“

               Artikkel 2

               Jõustumine ja kohaldamine

               Nõukogu peasekretär teatab käesolevast otsusest kõikidele liikmesriikidele.

               Liikmesriigid teatavad nõukogu peasekretärile viivitamata oma põhiseadusest tulenevatest nõuetest lähtuvalt käesoleva otsuse vastuvõtmiseks vajalike menetluste lõpuleviimisest.

               Käesolev otsus jõustub viimase teises lõigus osutatud teate kättesaamisele järgneva esimese kuu esimesel päeval.

               Artikli 1 lõike 1 punkti a kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2023 direktiivi 2003/87/EÜ artiklite 3d ja 10 kohase tulu suhtes ning päevast, mis järgneb selle perioodi viimasele päevale, mille jooksul tuleb üle võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) [XXX]
                  216 (millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ), direktiivi 2003/87/EÜ artikli 30d kohase tulu suhtes.

               Artikli 1 lõike 1 punkti b kohaldatakse alates määruse (EL) [XXX] (millega luuakse piiril kohaldatav süsinikdioksiidi kohandusmehhanism) kohaldamise kuupäevast.

               Artikli 1 lõike 1 punkti c kohaldatakse alates

               [maksustamisõiguste ümberjaotamist käsitleva üleilmse kokkuleppe rakendamist käsitleva direktiivi] kohaldamise esimesest päevast või

               mitmepoolse konventsiooni jõustumise päevast, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.

               Artikkel 3

               Adressaadid

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Eurostati andmetel vähenes ELi sisemajanduse koguprodukt 2020. aastal ligikaudu 5,9 %.

                     (2)

                        Nõukogu 14. detsembri 2020. aasta määrus (EL) 2020/2094, millega luuakse Euroopa Liidu taasterahastu COVID-19 kriisi järgse taastumise toetuseks (ELT L 433I, 22.12.2020, lk 23).

                     (3)

                        Ka Euroopa Ülemkogu 2020. aasta juuli järeldustes märgiti punktis 150, et „pärast 2021. aastat kasutusele võetud uutest omavahenditest saadud tulu kasutatakse taasterahastu „NextGenerationEU“ laenude ennetähtaegseks tagasimaksmiseks“.

                     (4)

                        Nõukogu 14. detsembri 2020. aasta otsuse (EL, Euratom) 2020/2053 (mis käsitleb Euroopa Liidu omavahendite süsteemi) (edaspidi „omavahendite otsus“) artikli 5 lõike 2 kohaselt ei tohi tagastamatute toetuste tagasimaksed ületada 29,25 miljardit eurot aastas (2018. aasta hindades).

                     (5)

                        Institutsioonidevaheline kokkulepe Euroopa Parlamendi, nõukogu ja Euroopa Komisjoni vahel, mis käsitleb eelarvedistsipliini, eelarvealast koostööd ning usaldusväärset finantsjuhtimist, samuti uusi omavahendeid, sealhulgas uute omavahendite kasutuselevõtmise suunas liikumise tegevuskava (ELT L 433I, 22.12.2020, lk 28–46).

                     (6)

                        II lisa punkt F

                     (7)

                        Komisjoni 2021. aasta tööprogramm, COM(2020) 690 (final).

                     (8)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse kliimameetmete sotsiaalfond (COM(2021) 568 final).

                     (9)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse liidus kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem, otsust (EL) 2015/1814, mis käsitleb ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi loomist ja toimimist, ning määrust (EL) 2015/757 (COM(2021) 551 final).

                     (10)

                        Avaldus kahesambalise lahenduse kohta majanduse digitaliseerimisest tingitud maksuprobleemide käsitlemiseks, OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise projekt, 8. oktoober 2021.

                     (11)

                        Nõukogu 14. detsembri 2020. aasta määrus (EL) 2020/2094, millega luuakse Euroopa Liidu taasterahastu COVID-19 kriisi järgse taastumise toetuseks (ELT L 433I, 22.12.2020, lk 23).

                     (12)

                        16. detsembri 2020. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe Euroopa Parlamendi, nõukogu ja Euroopa Komisjoni vahel, mis käsitleb eelarvedistsipliini, eelarvealast koostööd ning usaldusväärset finantsjuhtimist, samuti uusi omavahendeid, sealhulgas uute omavahendite kasutuselevõtmise suunas liikumise tegevuskava (ELT L 433I , 22.12.2020, lk 28).

                     (13)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).

                     (14)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/842, milles käsitletakse liikmesriikide kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heidet aastatel 2021–2030, millega panustatakse kliimameetmetesse, et täita Pariisi kokkuleppega võetud kohustused, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 (ELT L 156, 19.6.2018, lk 26).

                     (15)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) [XXX], millega luuakse piiril kohaldatav süsinikdioksiidi kohandusmehhanism (ELT L [...], [...], lk [...]).

                     (16)
                  1
                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).

                     (17)
                  2
                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/842, milles käsitletakse liikmesriikide kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heidet aastatel 2021–2030, millega panustatakse kliimameetmetesse, et täita Pariisi kokkuleppega võetud kohustused, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 (ELT L 156, 19.6.2018, lk 26).

                     (18)
                  3
                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) [XXX], millega luuakse piiril kohaldatav süsinikdioksiidi kohandusmehhanism.

                     (19)
                  4
                        [Direktiiv (EL) XXX, millega jõustatakse OECD/G20 kaasava rahastu 1. samba kokkulepe].

                     (20)
                  5
                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2019. aasta määrus (EL) 2019/516 kogurahvatulu turuhindades arvutamise ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 89/130/EMÜ, Euratom ja nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 (kogurahvatulu määrus) (

                     ELT L 91, 29.3.2019, lk 19

                  ).

                     (21)
                  6
                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) XXX/XXXX, pp/kk/aa