               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.3.2019
            COM(2019) 46 final/2
            2019/0020(NLE)
            This document replaces COM(2019) 46 final of 28.1.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel WTO riigihankekomitees võetav seisukoht, mis käsitleb Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ühinemist WTO riigihankelepinguga seoses Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumisega

               SELETUSKIRI

               1. Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega seoses Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi („Ühendkuningriik“) Euroopa Liidust väljaastumisega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel WTO riigihankekomitees Ühendkuningriigi kavandatavat WTO riigihankelepinguga ühinemist käsitleva otsuse kohta.

               2. Ettepaneku taust

               2.1.WTO riigihankeleping ja Ühendkuningriigi väljaastumine Euroopa Liidust

               WTO riigihankeleping
                  1
                (edaspidi „leping“) on Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames sõlmitud mitmepoolne leping, mille kohaselt avavad lepinguosalised üksteisele oma riigihanketuru. Lepingu muudetud versioon jõustus 6. aprillil 2014.

               Euroopa Liit osaleb lepingus, sest seal on käsitletud ühise kaubanduspoliitika kohaldamisalasse kuuluvat valdkonda, ja kaubanduspoliitika on liidu ainupädevuses. Liikmesriigid osalevad lepingus vastavalt liidu õigusele.

               29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriik Euroopa Ülemkogule vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 50 oma kavatsusest liidust välja astuda. Selle tulemusena saab Ühendkuningriigist kolmas riik ja liidu õiguse kohaldamine tema suhtes lõpeb 30. märtsil 2019, välja arvatud juhul, kui liidu ja Ühendkuningriigi vahelises väljaastumislepingus nähakse ette muu kuupäev või kui Euroopa Ülemkogu kokkuleppel Ühendkuningriigiga ühehäälselt kehtestab muu kuupäeva. Euroopa Liit ja Ühendkuningriik on pidanud läbirääkimisi väljaastumislepingu üle vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 50. Euroopa Ülemkogu kiitis väljaastumislepingu heaks 25. novembril 2018. Väljaastumislepingu neljandas osas on sätestatud üleminekuperiood, mille jooksul Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis kohaldatakse liidu õigust (edaspidi „üleminekuperiood“).

               Liit ja Ühendkuningriik jõudsid väljaastumislepingu küsimuses kokkuleppele ning Euroopa Ülemkogu kiitis selle artikli 50 alusel heaks 25. novembril 2018. Ei ole aga sugugi kindel, et Ühendkuningriik lepingu ratifitseerib.

               Alates kuupäevast, mil lakkab liidu õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis, lõpeb automaatselt ka lepingu kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes.

               Liidu huvides on tagada, et lepingust tulenevad õigused ja kohustused jääksid Ühendkuningriigi suhtes kehtima ka pärast kuupäeva, mil lõpeb liidu õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis. Kuni liidust lahkumiseni jääb Ühendkuningriik liidu liikmesriigiks, kellel on kõik aluslepingutest tulenevad õigused ja kohustused, sealhulgas kohustus järgida lojaalse koostöö põhimõtet. Oma 29. aprilli 2017. aasta suunistes tunnistas Euroopa Ülemkogu vajadust võtta rahvusvahelises kontekstis arvesse Ühendkuningriigi kui väljaastuva liikmesriigi eripära, tingimusel et Ühendkuningriik täidab oma kohustusi ja jääb lojaalseks liidu huvidele, kuni ta on veel liidu liige.

               Ühendkuningriik on väljendanud soovi pärast liidust väljaastumist lepinguga ühineda.

               Oma 11. oktoobri 2017. aasta ühiskirjas teavitasid Ühendkuningriik ja Euroopa Liit WTO liikmeid oma kavatsusest „teha koostööd selle nimel, et Ühendkuningriik saaks säilitada WTO riigihankelepingust tulenevad õigused ja kohustused, mis tal kui ELi liikmesriigil on vastavalt ELi kohustuste loendile, ka pärast EList lahkumist“
                  2
               .

               Euroopa Liit edastas 1. juunil 2018 WTO peadirektorile Ühendkuningriigi kirja, millega viimane teatas oma huvist lepinguga ühineda, lisades asjakohased lisadokumendid, sealhulgas tema algse turulepääsu pakkumise ja kontrollnimekirja kohase teabe
                  3
               .

               Ühendkuningriigi avaldus ja esialgne pakkumine koos kontrollnimekirja kohase teabega edastati lepinguosalistele 5. juunil 2018
                  4
               .

               Pärast konsultatsioone lepinguosalistega esitas Ühendkuningriik 1. oktoobril 2018 oma lõpliku pakkumise WTO riigihankekomiteele. Lõplik pakkumine edastati lepinguosalistele 2. oktoobril 2018
                  5
               . Järgnevalt on esitatud Ühendkuningriigi lõpliku pakkumise kokkuvõte ja selle komisjonipoolne analüüs.

               Nõukogu peaks oma otsusega lubama komisjonil Ühendkuningriigi WTO riigihankelepinguga ühinemine liidu nimel ja WTO riigihankekomitee otsuses sätestatavatel tingimustel heaks kiita.

               2.2.WTO riigihankekomitee

               WTO riigihankekomitee ülesanne on juhtida WTO riigihankelepingu rakendamist. Komitee koosneb lepinguosaliste esindajatest ning WTO liikmetest ja vaatlejastaatusega valitsustevahelistest organisatsioonidest.

               Sarnaselt teiste lepinguosalistega on Euroopa Liit WTO riigihankekomitee liige ja seal esindab teda komisjon. WTO riigihankekomitee otsused võetakse vastu konsensuse alusel.

               2.3.WTO riigihankekomitee kavandatav otsus

               WTO riigihankekomitee 17. oktoobri 2018. aasta koosolekul teatas Euroopa Komisjon Euroopa Liidu nimel, et ta põhimõtteliselt toetab Ühendkuningriigi ühinemist lepinguga.

               Liidu nõusolek on põhimõtteline ja kehtib, kui Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise tingimused ei muutu liidule kahjulikus suunas, ning kui teiste lepinguosaliste seisukoht ei kahjusta liidu huve.

               Lisaks ei piira see põhimõtteline nõusolek liidu ja Ühendkuningriigi vahelisi läbirääkimisi väljaastumislepingu üle, millega võidakse ette näha üleminekuperiood, mille jooksul Ühendkuningriik täidab liidu suhtes kehtivaid kohustusi. Sel juhul jõustuks Ühendkuningriigi ühinemine alles pärast üleminekuperioodi lõppu.

               WTO riigihankekomitee 28. novembri 2018. aasta koosolekul teatasid kõik osalised, et toetavad põhimõtteliselt Ühendkuningriigi ühinemist lepinguga, kuid pidasid vajalikuks tulevase otsuse tekst veel läbi arutada.

               WTO riigihankekomitee kavatseb teha otsuse Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise kohta ning sõnastada tema ühinemise tingimused.

               Muudetud lepingu XXII artikli lõikes 2 on sätestatud: „Iga WTO liige võib ühineda käesoleva lepinguga tingimustel, milles peavad kokku leppima kõnealune liige ja lepinguosalised ning mis on märgitud komitee otsuses. Ühinemine toimub, andes WTO peadirektori kätte hoiule ühinemiskirja, mis sisaldab kokkulepitud tingimusi.  Käesolev leping jõustub sellega ühineva liikme jaoks 30. päeval pärast ühinemiskirja hoiuleandmist.“
                  6
               .

               2.4. Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise tingimused

               Ühendkuningriigi ühinemine lepinguga peaks toimuma tingimustel, mis nähakse ette WTO riigihankekomitee kavandatud õigusaktiga.

               Kuna Ühendkuningriigi ja liidu vaheline väljaastumisleping, milles oleks ette nähtud üleminekuperiood, on veel sõlmimata, tuleks Ühendkuningriigil lubada ühinemiskiri hoiule anda tingimusel, et

               (a)Ühendkuningriik ei anna seda hoiule varem kui kolmkümmend päeva enne kuupäeva, mil ta lakkab olemast liidu liikmesriik, ja

               (b)Ühendkuningriik annab selle hoiule kuue kuu jooksul pärast WTO riigihankekomitee otsuse vastuvõtmist, välja arvatud juhul, kui komitee pikendab dokumendi esitamise tähtaega.

               Seejuures ei tohiks Ühendkuningriigi ühinemiskirja käsitada WTO peadirektorile hoiule antuna 1994. aasta lepingu artikli XXIV lõike 2 ja muudetud lepingu artikli XXII lõike 2 tähenduses, kui liit teavitab WTO riigihankekomiteed kolmekümne päeva jooksul pärast hoiuleandmist, et Ühendkuningriik osaleb endiselt lepingus liidu õiguse alusel.

               Juhul kui liidu ja Ühendkuningriigi vahelises väljaastumislepingus nähakse ette üleminekuperiood, peaks liit teatama teistele lepinguosalistele, et üleminekuperioodil käsitatakse Ühendkuningriiki lepingu raames liidu liikmesriigina. Sellest tulenevalt osaleks Ühendkuningriik lepingus kuni kokkulepitud üleminekuperioodi lõpuni.

               Sel juhul peaks Ühendkuningriik hiljemalt kolm kuud enne üleminekuperioodi lõppu uuesti esitama kontrollnimekirja kohase teabe. WTO riigihankekomitee vaatab kontrollnimekirja kohase uue teabe läbi ning teeb oma otsuse vastavalt hetkeolukorrale.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

                3.1.Ühendkuningriigi lõplik pakkumine

               Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on esitatud samad kohustused, mis kehtivad lepingu alusel võetud liidu kohustuste loendi alusel Ühendkuningriigi suhtes ka praegu. Ühendkuningriigi eesmärk on tagada, et teistele lepinguosalistele võimaldatud turulepääs ei väheneks, kui ta lepinguga ühineb. Liidu kohustuste loendis sätestatud kohustuste ülevõtmisel tuleb Ühendkuningriigil teha neis tehnilisi kohandusi, kuna lakkab liidu õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis.

               Turule lubamise suhtes võetud kohustused (piirmäärad, lepinguga hõlmatud üksused, kaubad, teenused, ehitusteenused ja üldmärkused)

               Piirmäärad

               1., 2. ja 3. lisa kohased Ühendkuningriigi piirmäärad vastavad kaupadele, teenustele ja ehitusteenustele kehtestatud liidu piirmääradele.

               Üksused

               1. lisas („Keskvalitsusasutused“) esitatud Ühendkuningriigi üksuste loetelu on samasugune kui tema üksuste loetelu vastavalt liidu kohustuste loendile, ja seetõttu on ka juurdepääsu ulatus samasugune kui praeguse liidu kohustuste loendi puhul.

               Ühendkuningriik märgib joonealuses märkuses 1, et juhul kui selles lisas loetletud üksuse ülesanded on antud või antakse üle teisele üksusele, mis on samuti avaliku sektori hankija, kantakse sellesse lisasse ka järeltulijaüksus, et turulepääs ei väheneks. Ühendkuningriik on vajalikel juhtudel asendanud viited liidu õigusaktidele viidetega oma õigusaktidele.

               Võrdluse eesmärgil olgu märgitud, et keskvalitsusasutusi käsitleva liidu kohustuste loendi 1. lisa punktides 1–4 on üksused jagatud nelja liiki ja igal liigil on erinev juurdepääs riigihangetele. Oma lõplikus pakkumises on Ühendkuningriik liidule ette näinud kõige laiema juurdepääsu, mis hõlmab kõiki Ühendkuningriigi keskvalitsusasutusi (punkt 1).

               Ühendkuningriigi lõpliku pakkumise punktiga 2 on hõlmatud kõik punktis 1 loetlemata lepinguosalised.

               1. lisa sisaldab nelja märkust. Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on esitatud sama reservatsioon, mille Euroopa Liit on esitanud teatavate lepinguosaliste suhtes.

               2. lisas („Keskvalitsusest madalama taseme valitsusasutused“) on Ühendkuningriik loetlenud samad madalama taseme valitsusasutused, mis on loetletud ka lepingu kohases liidu kohustuste loendis,

               kuid 7. lisa märkuses 3 on liidu õigusaktides määratletud liidu NUTSi piirkonnad asendatud Ühendkuningriigi territoriaalsete üksustega (vt üldmärkused, mis on esitatud allpool).

               2. lisa punktis 2 on Ühendkuningriik avalik-õiguslike asutuste puhul järginud samasugust määratlusekeskset lähenemisviisi nagu praeguses liidu kohustuste loendis. Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on Inglismaa, Walesi, Šotimaa ja Põhja-Iirimaa avalik-õiguslikud asutused määratletud viidetega Ühendkuningriigi siseriiklikele õigusaktidele, mitte liidu õigusaktidele. Võib öelda, et Ühendkuningriik on esitanud avaliku sektori hankijate soovitusliku loetelu, mis on samasugune kui see, mis on liidu kohustuste loendis. Seetõttu jääb Ühendkuningriigi puhul juurdepääs samasuguseks kui see on vastavalt liidu kohustuste loendile.

               2. lisa sisaldab nelja märkust. Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on esitatud sama reservatsioon, mille Euroopa Liit on esitanud teatavate lepinguosaliste suhtes. Märkuses 2 tuleb tehniliselt täpsustada reservatsiooni, mille Ühendkuningriik esitab Jaapani, Korea ja Ameerika Ühendriikide suhtes väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEde) küsimuses. Liidu õiguse kohase VKEde määratluse asemel tuleb sätestada nende määratlus vastavalt Ühendkuningriigi õigusaktidele. Ühendkuningriigi õigusaktis (2015. aasta määrus 112 (4) riigihankeeeskirjade kohta) on otseselt viidatud komisjoni 6. mai 2003. aasta soovitusele, milles on esitatud mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtte määratlus.

               Ühendkuningriigi kohustuste loendis on esitatud sama reservatsioon, mille Euroopa Liit on esitanud teatavate lepinguosaliste suhtes.

               Ühendkuningriigi lõpliku pakkumise 3. lisas on käsitletud muid üksusi – kommunaalsektoris tegutsevaid hankijaid, kelle loetelu on samasugune kui liidu kohustuste loendis.

               Selles lisas tuleb teha mõningaid tehnilisi kohandusi. Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises ei ole viidatud liidu, vaid Ühendkuningriigi õigusaktidele, näiteks avalik-õigusliku äriühingu ja valitseva mõju määratluse puhul.

               Üksuste soovituslik loetelu on selles samasugune kui liidu kohustuste loendis esitatud Ühendkuningriigi üksuste loetelu. Seetõttu jääb Ühendkuningriigi puhul juurdepääs samasuguseks kui see on vastavalt liidu kohustuste loendile.

               3. lisa sisaldab kaheksat märkust. Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on esitatud sama reservatsioon, mille Euroopa Liit on esitanud teatavate lepinguosaliste suhtes.

               Kaubad

               Ühendkuningriigi lõpliku pakkumise 4. lisas on käsitletud samu kaupu kui praeguses liidu kohustuste loendis.

               Teenused

               Ühendkuningriigi lõpliku pakkumise 5. lisas on käsitletud samu teenuseid kui praeguses liidu kohustuste loendis.

               Ehitusteenused ja ehitustööde kontsessioonid

               Oma lõpliku pakkumise 6. lisa punktis 2 pakub Ühendkuningriik liidu ehitusteenuste osutajatele turulepääsu 5 000 000 eriarveldusühiku (SDRi) suuruste ja suuremate ehitustööde kontsessioonilepingute puhul.

               6. lisa märkuses on Ühendkuningriik esitanud sama reservatsiooni, mille on esitanud ka liit.

               Üldmärkused

               2. lisa lõike 1, 2. lisa märkuse 1 ja 3. lisa märkuse 6 kohaldamiseks on Ühendkuningriik esitanud 7. lisa – siseriiklike territoriaalsete üksuste loetelu. Need territoriaalsed üksused on samad kui Ühendkuningriigi praegused määruse 1059/2003
                  7
                kohased NUTSi piirkonnad.

               3.2.Ühendkuningriigi pakkumise komisjonipoolne analüüs

               Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on väiksemate tehniliste kohandustega esitatud samad kohustused, mis vastavalt liidu kohustuste loendile kehtivad Ühendkuningriigi suhtes ka praegu. Kuna praegu kehtiva liidu kohustuste loendiga on üksused, kaubad ja teenused väga põhjalikult kindlaks määratud ja tagatud on märkimisväärne riigihanketurgude avatus, siis on Ühendkuningriigi riigihanketurg lepinguosalistele märkimisväärselt avatud ka pärast Ühendkuningriigi lepinguga ühinemist.

               Liidu kaupade, teenuste ja ettevõtjate turule lubamise küsimuses on Ühendkuningriigi lõplik pakkumine sobiv, kuna sellega on liidule võimaldatud suurim juurdepääs, mis lepinguosalistele üldse võimaldatakse (vt eelkõige 1. lisa liikmesriikide keskvalitsuste tasandi hankijate ja 6. lisa ehitustööde kontsessioonilepingute kohta).

               Pidades silmas, et Ühendkuningriigi lõplikus pakkumises on korratud tema suhtes praeguse lepingu kohaselt kehtivaid kohustusi ja seda, et Ühendkuningriik pakub liidule suurimat turulepääsu, mida lepinguosalistele üldse võimaldatakse, võimaldab liit Ühendkuningriigile samaväärset kohtlemist ja vajaduse korral kohandab oma kohustuste loendit, et võimaldada Ühendkuningriigi kaupadele, teenustele, tarnijatele ja teenuseosutajatele juurdepääs riigihangetele vastavalt liidu kohustuste loendile.

               Käesoleva otsuse lisas on loetletud Ühendkuningriigi ühinemise tõttu liidu kohustuste loendis tehtavad muudatused. Need muudatused kujutavad endast Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise tingimusi ja need lisatakse WTO riigihankekomitee otsusele. Seega tehakse lepingu I liites esitatud ELi kohustuste loendis järgmised muudatused.

               ·1. lisa 2. jagu (ELi liikmesriikide keskvalitsuste tasandi hankijad), punkt 1:

               Ühendkuningriik lisatakse nende lepinguosaliste loetellu, kellel on juurdepääs kõigile liidu liikmesriikide keskvalitsuse tasandi hankijate hangetele.

               ·6. lisa 2. jagu (1. ja 2. lisas nimetatud üksuste sõlmitud ehitustööde kontsessioonilepingud):

               ·Ühendkuningriik lisatakse nende lepinguosaliste loetellu, kellel on õigus saada 5 000 000 eriarveldusühiku suurusi ja suuremaid ehitustööde kontsessioonilepinguid.

               ·Joonealune märkus I liite (Euroopa Liidu kohustused) pealkirja juurde:

               Liit kannab I liites esitatud kohustuste loendisse täpsustuse, et liidu kohustuste loendis esitatud viited Ühendkuningriigi avaliku sektori hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele on tunnistatud kehtetuks.

               Teiste lepinguosaliste reservatsioonid

               Kui mõni teine lepinguosaline soovib kehtestada Ühendkuningriigi juurdepääsu suhtes piiranguid või erandeid, tuleb seda teha WTO riigihankekomitee otsusega, millega nähakse ette tingimused, mille lepinguosaline esitab Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise kohta. Kuid sellised Ühendkuningriigi suhtes kehtestatavad piirangud ja erandid ei mõjuta eespool kirjeldatud Ühendkuningriigi lõplikku pakkumist ega lepinguosaliste vahel kokku lepitud juurdepääsu ulatust.

               Soovitus

               Võib prognoosida, et pärast Ühendkuningriigi ühinemist lepinguga teiste riikide pääs riigihanketurgudele ei muutu. Ühendkuningriigi suhtes kehtivad pärast tema lepinguga ühinemist samad lepingust tulenevad õigused ja kohustused, mis tal kui liidu liikmesriigil on vastavalt liidu kohustuste loendile. Komisjon soovitab Ühendkuningriigi lõpliku pakkumise heaks kiita, eeldusel et täidetakse tingimused, mis liit esitab Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise suhtes.

               Seepärast tehakse ettepanek anda komisjonile volitused väljendada WTO riigihankekomitees liidu pooldavat seisukohta Ühendkuningriigi ühinemise suhtes, tingimusel et täidetakse järgmised, WTO riigihankekomitee otsuses kajastatavad tingimused:

               Kuna Ühendkuningriigi ja liidu vaheline väljaastumisleping, milles oleks ette nähtud üleminekuperiood, on veel sõlmimata, tuleks Ühendkuningriigil lubada ühinemiskiri hoiule anda tingimusel, et

               (a)Ühendkuningriik ei anna seda hoiule varem kui kolmkümmend päeva enne kuupäeva, mil ta lakkab olemast liidu liikmesriik, ja

               (b)Ühendkuningriik annab selle hoiule kuue kuu jooksul pärast WTO riigihankekomitee otsuse vastuvõtmist, välja arvatud juhul, kui komitee pikendab dokumendi esitamise tähtaega.

               Ühendkuningriigi ühinemiskirja ei tohiks käsitada hoiule antuna 1994. aasta lepingu artikli XXIV lõike 2 ja muudetud lepingu artikli XXII lõike 2 tähenduses, kui liit teavitab WTO riigihankekomiteed kolmekümne päeva jooksul pärast hoiuleandmist, et Ühendkuningriik osaleb endiselt lepingus liidu õiguse alusel.

               Komisjonil peaks olema volitus esitada see teade liidu nimel, eeldusel et need tingimused on täidetud.

               Juhul kui liidu ja Ühendkuningriigi vahelises väljaastumislepingus nähakse ette üleminekuperiood, peaks liit teatama teistele lepinguosalistele, et üleminekuperioodil käsitatakse Ühendkuningriiki lepingu raames liidu liikmesriigina. Sellest tulenevalt osaleks Ühendkuningriik lepingus kuni kokkulepitud üleminekuperioodi lõpuni.

               Sel juhul peaks Ühendkuningriik hiljemalt kolm kuud enne üleminekuperioodi lõppu uuesti esitama kontrollnimekirja kohase teabe. WTO riigihankekomitee vaatab Ühendkuningriigi kontrollnimekirja kohase uue teabe läbi ning teeb oma otsuse vastavalt hetkeolukorrale.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1. Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud otsused, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Selle mõiste alla kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu
                  8
               .

               4.1.2. Kohaldamine käesoleval juhul

               WTO riigihankekomitee on lepinguga, täpsemalt WTO riigihankelepinguga loodud organ.

               Õigusakt, mille WTO riigihankekomitee peaks vastu võtma, on õigusliku toimega akt. See akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv.

               Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2. Materiaalõiguslik alus

               4.2.1. Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse mitut eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samal ajal kui teised on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2. Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3. Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0020 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel WTO riigihankekomitees võetav seisukoht, mis käsitleb Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ühinemist WTO riigihankelepinguga seoses Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit on ühinenud WTO riigihankelepinguga (edaspidi „leping“), milles liidu liikmesriigid osalevad kooskõlas liidu õigusega.

               (2)29. märtsil 2017 esitas Ühendkuningriik teate, et kavatseb Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel liidust välja astuda. Aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes lõpeb alates väljaastumislepingu jõustumise kuupäevast või lepingu puudumise korral kahe aasta möödumisel kõnealusest teatest, s.t alates 30. märtsist 2019, kui Euroopa Ülemkogu kokkuleppel Ühendkuningriigiga ei otsusta ühehäälselt kõnealust tähtaega pikendada. Sellest kuupäevast alates lõpeb lepingu kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes automaatselt.

               (3)Ühendkuningriik, keda toetas Euroopa Liit, esitas 1. juunil 2018 lepinguga ühinemise taotluse.

               (4)Muudetud lepingu artikli XXII lõikes 2 on sätestatud, et iga WTO liige võib ühineda selle lepinguga tingimustel, milles peavad kokku leppima kõnealune liige ja lepinguosalised ning mis on märgitud komitee otsuses. Ühinemine toimub, andes WTO peadirektori kätte hoiule ühinemiskirja, mis sisaldab kokkulepitud tingimusi. Leping jõustub sellega ühineva liikme jaoks 30. päeval pärast ühinemiskirja hoiuleandmist.

               (5)Ühendkuningriik esitas 2. oktoobril 2018 lepinguosalistele oma lõplikud kohustused riigihanketurule lubamise ulatuse kohta.

               (6)Ühendkuningriigi pakkumine on sobiv, kuna Ühendkuningriik pakub liidule samasugust maksimaalset juurdepääsu, mida Ühendkuningriik võimaldab praegu liidu WTO riigihankelepingu kohustuste loendi alusel, s.t samas ulatuses, kui ta praegu võimaldab seda liidu liikmesriigina liidu kohustuste loendi alusel. Liit peaks tagama võrdväärse kohtlemise ja kohandama oma kohustuste loendit, et võimaldada Ühendkuningriigi ettevõtjatele lepingu raames samaväärset juurdepääsu. Lisaks tuleb täpsustada muudetud lepingu I liites esitatud liidu kohustuste loendit, kuna tulevikus ei ole Ühendkuningriik enam lepingu kohaselt selle loendiga kaetud. Need tingimused, mis on esitatud käesoleva otsuse lisas, saavad osaks Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise tingimustest ning neid võetakse arvesse WTO riigihankekomitee otsuses Ühendkuningriigi ühinemise kohta.

               (7)Sellest tulenevalt on vaja kindlaks määrata seisukoht, mis võetakse WTO riigihankekomitees liidu nimel seoses Ühendkuningriigi lepinguga ühinemisega.

               (8)Kui Ühendkuningriigi ja liidu vahelises väljaastumislepingus nähakse ette üleminekuperiood, mille jooksul Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis kohaldatakse liidu õigust, peaks liit teatama teistele lepinguosalistele, et Ühendkuningriiki käsitatakse selles lepingus nimetatud üleminekuperioodi jooksul liikmesriigina. Sellest tulenevalt osaleks Ühendkuningriik lepingus kuni kokkulepitud üleminekuperioodi lõpuni. Sel juhul peaks Ühendkuningriik hiljemalt kolm kuud enne üleminekuperioodi lõppu uuesti esitama kontrollnimekirja kohase teabe. WTO riigihankekomitee vaatab Ühendkuningriigi kontrollnimekirja kohase uue teabe läbi ning teeb oma otsuse vastavalt hetkeolukorrale.

               (9)Kuigi ajal, mil WTO riigihankekomitee langetab otsuse Ühendkuningriigi lepinguga ühinemise küsimuses, on liidu huvides tagada, et leping jõustub Ühendkuningriigi suhtes järgmisel päeval pärast seda, kui liidu õigust Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis enam ei kohaldata. Kuni liidust lahkumiseni jääb Ühendkuningriik liidu liikmesriigiks, kellel on kõik aluslepingutest tulenevad õigused ja kohustused, sealhulgas kohustus järgida lojaalse koostöö põhimõtet.

               (10)Kui Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis jääb kehtima liidu õigus, peaks komisjonil olema volitus teatada liidu nimel WTO riigihankekomiteele 30 päeva jooksul pärast Ühendkuningriigi ühinemisdokumendi hoiuleandmist, et Ühendkuningriik osaleb lepingus ka edaspidi vastavalt liidu õigusele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel WTO riigihankekomitees võetav seisukoht on kiita heaks Ühendkuningriigi ühinemine WTO riigihankelepinguga (edaspidi „leping“), võttes arvesse käesoleva otsuse artiklis 2 sätestatud tingimusi ja lisas sätestatud ühinemistingimusi ning eeldusel, et teiste lepinguosaliste seisukoht ei kahjusta liidu huve.

               Artikkel 2

               Artikli 1 kohane seisukoht võetakse WTO riigihankekomitees liidu nimel tingimusel, et WTO riigihankekomitee otsus sisaldab sätteid, millega tagatakse, et:

               (1)kuna Ühendkuningriigi ja liidu vaheline väljaastumisleping, milles oleks ette nähtud üleminekuperiood, on veel sõlmimata, tuleks Ühendkuningriigil lubada ühinemiskiri WTO peadirektorile hoiule anda tingimusel, et

               (a)Ühendkuningriik ei anna seda hoiule varem kui kolmkümmend päeva enne kuupäeva, mil ta lakkab olemast liikmesriik, ja

               (b)Ühendkuningriik annab selle hoiule kuue kuu jooksul pärast WTO riigihankekomitee otsuse vastuvõtmist, välja arvatud juhul, kui komitee pikendab dokumendi esitamise tähtaega;

               (2)Ühendkuningriigi ühinemiskirja ei käsitata hoiule antuna 1994. aasta lepingu artikli XXIV lõike 2 ja muudetud lepingu artikli XXII lõike 2 tähenduses, kui liit teavitab WTO riigihankekomiteed kolmekümne päeva jooksul pärast hoiuleandmist, et Ühendkuningriik osaleb endiselt lepingus liidu õiguse alusel.

               Artikkel 3

               Kui Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis jääb kehtima liidu õigus, on komisjon 30 päeva jooksul pärast Ühendkuningriigi ühinemisdokumendi hoiuleandmist volitatud teatama liidu nimel WTO riigihankekomiteele, et Ühendkuningriik osaleb lepingus ka edaspidi vastavalt liidu õigusele.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Käesolevas ettepanekus nimetatakse 1994. aasta lepingut ja muudetud lepingut koos „lepinguks“.

                     (2)

                  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/letter_from_eu_and_uk_permanent_representatives.pdf

                     (3)

                        Kontrollnimekirja kohane teave sisaldas ülevaadet sellest, kuidas Ühendkuningriigi riigihangete haldamise süsteem vastab WTO riigihankelepingu poliitilise ja õigusliku raamistiku nõuetele.

                     (4)

                        Ühendkuningriigi avaldus on esitatud dokumendis GPA/146; Ühendkuningriigi algne turulepääsu pakkumine on esitatud dokumendis GPA/ACC/GBR/1; Ühendkuningriigi kontrollnimekirja kohane teave on esitatud dokumendis GPA/ACC/GBR/2.

                     (5)

                        Ühendkuningriigi lõplik turulepääsu pakkumine on esitatud dokumendis GPA/ACC/GBR/16.

                     (6)

                        1994. aasta lepingu asjaomane säte on artikli XXIV lõige 2.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS).

                     (8)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.3.2019
            COM(2019) 46 final/2
            This document replaces COM(2019) 46 final of 28.1.2019.Change of the sensitivity level, deletion of the marking "LIMITED".
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel WTO riigihankekomitees võetav seisukoht, mis käsitleb Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ühinemist WTO riigihankelepinguga seoses Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumisega

               LISA

               ELi TINGIMUSED ÜHENDKUNINGRIIGI ISESEISVAKS ÜHINEMISEKS WTO RIIGIHANKELEPINGUGA

               Pärast seda, kui Ühendkuningriik on WTO riigihankelepinguga iseseisvalt ühinenud ja see hakkab tema suhtes kehtima:

               -  sõnastatakse I liite „Euroopa Liidu kohustused vastavalt muudetud lepingule“ 1. lisa 2. jao „ELi liikmesriikide keskvalitsuste tasandi hankijad“ punkt 1 järgmiselt:

               „1.
                     Liechtensteini, Šveitsi, Islandi, Norra, Madalmaade (seoses Arubaga) ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kaupade, teenuste, tarnijate ja teenusepakkujate puhul ELi liikmesriikide keskvalitsuste tasandi hankijate hanked. Järgneb soovituslik loetelu“.

               -  sõnastatakse I liite „Euroopa Liidu kohustused vastavalt muudetud lepingule“ 6. lisa 2. jagu järgmiselt:

               „Võrdse kohtlemise põhimõtet kohaldatakse 1. ja 2. lisas nimetatud üksuste sõlmitud ehitustööde kontsessioonilepingute puhul Islandi, Liechtensteini, Norra, Madalmaade (Arubaga seoses), Šveitsi, Montenegro ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ehitusteenuste osutajate suhtes, tingimusel et nimetatud lepingute väärtus on võrdne 5 000 000 SDRiga või ületab seda, ning Korea ehitusteenuste osutajate suhtes, tingimusel et lepingute väärtus on võrdne 15 000 000 SDRiga või ületab seda.“

               -  lisatakse I liite „Euroopa Liidu kohustused vastavalt muudetud lepingule“ pealkirjale järgmine joonealune märkus:

               „Kõik ELi kohustuste loendis esitatud viited Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele on kehtetud“.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.3.2019
            COM(2019) 96 final
            2019/0047(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 9767/17

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekutel võetav seisukoht ajavahemikuks 20192023 seoses kaitse- ja majandamismeetmete kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.India ookeani lõunaosa kalanduskokkulepe

               SIOFA eesmärk on lepinguosaliste koosolekute kokkukutsumise teel tagada lepingupiirkonnas kalavarude pikaajaline kaitse ja edendada kalanduse säästev areng. Leping jõustus 21. juunil 2012. aastal.

               Liit on SIOFA osaline, olles selle ratifitseerinud vastavalt nõukogu otsusele 2008/780/EÜ
                  1
               .

               2.2.SIOFA osaliste koosolek

               SIOFA osaliste koosolek on SIOFA alusel asutatud organ lepingupiirkonna kalavarude majandamiseks ja säilitamiseks. Koosolek võtab vastu kaitse- ja majandamismeetmed, et optimaalselt kasutada tema pädevusvaldkonda kuuluvaid kalavarusid.

               Osaliste koosolekutel osalejana on liidul osalemis- ja hääletamisõigus. Osaliste koosolekutel tehakse otsused konsensuse alusel.

               2.3.SIOFA osaliste koosolekul vastu võetud otsused

               Osaliste koosolek on volitatud vastu võtma tema pädevusvaldkonda kuuluvate kalavarude kaitse- ja majandamismeetmeid ning need on lepinguosalistele siduvad.

               SIOFA artikli 8 lõike 3 ja SIOFA kodukorra 12. eeskirja lõike 4 kohaselt jõustuvad meetmed 90 päeva pärast kuupäeva, mil SIOFA lepinguosalisi neist teavitab.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liidu nimel piirkondlike kalandusorganisatsioonide aastakoosolekutel võetav seisukoht kujundatakse praegu kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud põhimõtted ja tegevussuunad ning seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu vastavas töörühmas.

               SIOFA puhul rakendatakse kõnealust lähenemisviisi nõukogu 30. mai 2017. aasta otsusega 9767/17, millega kehtestatakse liidu seisukoht SIOFAs ajavahemikuks 2017–2021. Otsus sisaldab üldpõhimõtteid ja -suuniseid, kuid selles võetakse võimalikult suures ulatuses arvesse ka SIOFA eripärasid. Lisaks on selles sätestatud standardprotsess, mille alusel määratakse liikmesriikide nõudmisel kindlaks liidu seisukoht aastate kaupa.

               Otsusega 9767/17 ei nähta ette liidu poolt SIOFA kohta võetava seisukoha läbivaatamist enne 2022. aasta aastakoosolekut. Valdava enamiku nõukogu otsustest, millega kehtestatakse liidu seisukoht erinevais piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, mille lepinguosaline ta on, läbivaatamise tähtaeg on enne kõnealuste piirkondlike kalandusorganisatsioonide 2019. aasta koosolekuid. Seetõttu on liidu poolt kõigis piirkondlikes kalandusorganisatsioonides võetavate seisukohtade ulatuslikumaks ühtlustamiseks ja läbivaatamismenetluste ajastuse sünkroniseerimiseks asjakohane esitada liidu poolt SIOFA kohta võetava seisukoha muutmise ettepanek ajavahemikuks 2019–2023 ja seega asendada otsus 9767/17.

               Otsusega 9767/17 integreeriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  2
                sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja tegevussuunad, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  3
               . Lisaks kohandati sellega liidu seisukohta Lissaboni lepingu suhtes.

               Käesoleva läbivaatamise käigus võetakse seoses kalapüügimõjuga arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“,
                  4
                liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatist „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  5
                ja nõukogu järeldusi kõnealuse ühisteatise kohta
                  6
               .

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega „[…] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               „Õigusliku toimega aktid“ hõlmavad õigusakte, millel on õiguslik toime kõnealust asutust reguleeriva rahvusvahelise õiguse eeskirjade alusel, ja akte, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada ELi seadusandja poolt vastu võetud õigusaktide sisu
                  7
               “.

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               SIOFA osaliste koosolek on lepinguga, st SIOFAga ettenähtud organ.

               Aktidel, mis osaliste koosolekul palutakse vastu võtta, on õiguslikud tagajärjed. Vastavalt SIOFA artiklile 8 on kavandatud aktid rahvusvahelise õiguse raames siduvad ning neil võib olla otsustav mõju liidu õigusaktide sisule, sh:

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks
                  8
               ;

               ·nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks
                  9
               ; ning

               ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrusele (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist
                  10
               .

               Kavandatud aktidega ei täiendata ega muudeta SIOFA institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kõnealuse aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud akti põhieesmärk ja sisu on seotud kalandusega. Käesolevas seisukohas kajastatavate põhimõtete kehtestamise õiguslik alus on määrus (EL) nr 1380/2013.

               Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 43 lõige 2. Otsusega asendatakse otsus 9767/17.

               4.3.Kokkuvõte

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0047 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 9767/17

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis 29. septembri 2008. aasta nõukogu otsusega 2008/780/EÜ
                  11
                India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (edaspidi „SIOFA“), millega kutsuti kokku SIOFA osaliste kohtumine.

               (2)SIOFA osaliste koosolek on organ SIOFA piirkonna kalavarude majandamiseks ja säilitamiseks. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  12
                on sätestatud, et liit tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalapüügi majandamise suhtes ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ning ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamise kaudu taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikke tasemeid. Lisaks on selles sätestatud, et liit võtab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, toetab teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, tagasiheite järkjärguliseks lõpetamiseks ja edendab püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Lisaks on määruses (EL) nr 1380/2013 konkreetselt sätestatud, et liit kohaldab neid eesmärke ja põhimõtteid oma kalandusalastes välissuhetes.

               (4)Vastavalt liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Euroopa Komisjoni ühisteatisele „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  13
                ja nõukogu järeldustes kõnealuse ühisteatise kohta
                  14
                sätestatule on liidu poolt kõnealustel foorumitel võetud meetmete hulgas kesksel kohal selliste meetmete edendamine, millega toetatakse ja suurendatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide tõhusust ning vajaduse korral parandatakse nende juhtimist.

               (5)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“
                  15
                viidatakse konkreetsetele meetmetele, mille eesmärk on vähendada plasti- ja merereostust ning samuti püügivahendite merel kaotamist või sinna jätmist.

               (6)On asjakohane kindlaks määrata seisukoht, mis võetakse liidu nimel SIOFA osaliste koosolekutel ajavahemikuks 2019–2023, kuna osaliste iga-aastasel kohtumisel vastu võetavad kaitse- ja täitemeetmed on liidu jaoks siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt nõukogu määrust (EÜ) nr 1005/2008,
                  16
                nõukogu määrust (EÜ) nr 1224/2009
                  17
                ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/2403
                  18
               .

               (7)Nõukogu otsusega 9767/17
                  19
                ei nähta ette liidu poolt osaliste koosolekul võetava seisukoha läbivaatamist enne 2022. aasta aastakoosolekut. Valdava enamiku nõukogu otsustest, millega kehtestatakse liidu seisukoht erinevais piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, mille lepinguosaline ta on, muutmise tähtaeg on enne kõnealuste piirkondlike kalandusorganisatsioonide 2019. aasta koosolekuid. Seetõttu on liidu poolt kõigis piirkondlikes kalandusorganisatsioonides võetavate seisukohtade ulatuslikumaks kooskõlastamiseks ja muutmisprotsessi ühtlustamiseks asjakohane esitada nõukogu otsuse 9767/17 muutmise ettepanek ja see kehtetuks tunnistada, asendades selle uue otsusega ajavahemikuks 2019–2023.

               (8)Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu SIOFA alal ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne SIOFA osaliste koosolekuid või nende käigus, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada 2019.–2023. aastaks menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkulepe (SIOFA) osaliste koosolekutel võetav seisukoht on esitatud I lisas.

               Artikkel 2

               SIOFA osaliste koosolekul võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt II lisale.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab I lisas esitatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt SIOFA osaliste 2024. aasta aastakoosolekuks.

               Artikkel 4

               30. mai 2017. aasta otsus 9767/17 tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 29. septembri 2008. aasta otsus 2008/780/EÜ India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 268, 9.10.2008, lk 27).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (3)

                        KOM(2011) 424, 13.7.2011.

                     (4)

                        KOM (2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (5)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (6)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (7)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (8)

                        ELT L 286, 29.10.2008, lk 1.

                     (9)

                        ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.

                     (10)

                        ELT L 347, 28.12.2017, lk 81.

                     (11)

                        ELT L 268, 9.10.2008, lk 27.

                     (12)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (13)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (14)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

                     (15)

                        KOM (2018) 28 final, 16.1.2018.

                     (16)

                        Nõukogu määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999 (ELT L 286, 29.10.2008, lk 1).

                     (17)

                        Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse liidu kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

                     (18)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2403, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008 (ELT L 347, 28.12.2017, lk 81).

                     (19)

                        Nõukogu 30. mai 2017. aasta otsus, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta otsus India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) raames vastuvõetava liidu seisukoha kehtestamise kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.3.2019
            COM(2019) 96 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste koosolekul võetav seisukoht ja tunnistatakse kehtetuks otsus 9767/17

               I LISA

               Liidu nimel India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe (SIOFA) osaliste koosolekul võetav seisukoht

               1.PÕHIMÕTTED

               Euroopa Liit teeb SIOFA raames järgmist:

               a) tegutseb vastavalt liidu eesmärkidele ja põhimõtetele ühise kalanduspoliitika (ÜKP) raames, kohaldades eelkõige ettevaatusprintsiibil põhinevat lähenemisviisi ja määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 2 lõikes 2 sätestatud maksimaalse jätkusuutliku saagikusega seotud eesmärke, et edendada ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamist kalavarude majandamisel ning vältida ja vähendada võimalikult palju soovimatut saaki ja kaotada järk-järgult saagi tagasiheitmine ning minimeerida kalapüügi mõju mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele ning võimaldada majanduslikult elujõulise ja konkurentsivõimelise liidu kalanduse edendamise kaudu rahuldav elatustase kalapüügist sõltuvale elanikkonnale ning võtta arvesse tarbijate huve;

               b) töötab sidusrühmade asjakohase kaasamise nimel SIOFA meetmete ettevalmistusetapis ja tagab, et SIOFA raames vastu võetud meetmed on kooskõlas SIOFAga;

               c) tagab, et SIOFAs vastu võetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga (1982), ÜRO piirialade kalavarude ja pika rändega liikide varude kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega (1995) ning kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (1993) ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni sadamariigi meetmeid käsitleva kokkuleppega (2009);

               d) toetab seisukohti, mis on kooskõlas sama piirkonna piirkondlike kalandusorganisatsioonide parimate tavadega;

               e) taotleb kooskõla ja koostoimet liidu poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandussuhetest kolmandate riikidega, ja tagab kooskõla muude valdkondade poliitikaga, eelkõige välissuhete, tööhõive, keskkonna, kaubanduse, arendustegevuse ning teadus- ja uuendustegevuse valdkonnas;

               f)tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste järgimise;

               g) järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldusi, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  1
               ;

               h) seab eesmärgiks luua liidu kalalaevadele SIOFA alal võrdsed võimalused, mis põhinevad samadel põhimõtetel ja standarditel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendab kõnealuste põhimõtete ja standardite ühetaolist rakendamist;

               i) lähtub liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni ühisteatisest „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: Ookeanide tulevikku hõlmav kava“
                  2
                ja nõukogu järeldustest kõnealuse ühisteatise kohta
                  3
                ning toetab meetmeid SIOFA toetamiseks ja selle tõhususe suurendamiseks ning vajaduse korral parandab selle juhtimist ja toimimist (eelkõige teaduse, eeskirjade järgimise, läbipaistvuse ja otsustamise vallas), aidates kaasa ookeanide säästvale majandamisele kõigis selle mõõtmetes;

               j) edendab vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide ja piirkondlike merekonventsioonide vahelist kooskõlastamist ning koostööd üleilmsete organisatsioonidega nende volituste piires;

               k)edendab muude kui tuunivarusid majandavate piirkondlike kalandusorganisatsioonide koostöömehhanisme, mis sarnanevad tuunikalaga tegelevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide nn Kobe protsessile.

               2.TEGEVUSSUUNAD

               Euroopa Liit püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist SIOFA poolt:

               a) SIOFA alal kalavarude kaitse ja majandamise meetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel, sealhulgas lubatud kogupüük ja kvoodid, püügikoormust või püügivõimsust käsitlevad eeskirjad SIOFA pädevusse kuuluvate mere bioloogiliste elusressursside puhul, mis tooks kaasa või säilitaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamise hiljemalt 2020. aastaks. Vajaduse korral kaalutakse ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks erimeetmete võtmist, et hoida püügisurve kooskõlas olemasolevate kalapüügivõimalustega;

               b) meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks SIOFA alal, sealhulgas ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamine;

               c) seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed SIOFA alal, et tagada SIOFAs vastu võetud meetmete järgimine ja tõhus kontroll;

               d) meetmed püügitegevuse negatiivse mõju vähendamiseks mere bioloogilisele mitmekesisusele ning mereökosüsteemidele ja kalade elupaikadele, sealhulgas meetmed, millega vähendatakse merereostust ja välditakse plasti merreheitmist ning vähendatakse meres oleva plasti mõju mere bioloogilisele mitmekesisusele ja mereökosüsteemidele, SIOFA ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise rahvusvaheliste suuniste kohased ohualdiste mereökosüsteemide kaitsemeetmed SIOFA alal, meetmed soovimatu püügi võimalikult suureks vältimiseks ja vähendamiseks, sealhulgas ohualdiste mereliikide puhul, ja tagasiheite järkjärguliseks likvideerimiseks;

               e)meetmed, et vähendada mahajäetud, kaotatud või muul moel kõrvaleheidetud püügivahendite mõju ookeanile ning lihtsustada selliste vahendite avastamist ja eemaldamist;

               f) meetmed sellise kalapüügi keelamiseks, mille ainus eesmärk on haiuimede kogumine, ning nõude kehtestamiseks, et kõik haid tuleb lossida ühes tükis koos uimedega;

               g)vajaduse korral ühiste seisukohtade arendamine teiste piirkondlike kalandusorganisatsioonidega, eelkõige nendega, kes tegelevad kalavarude majandamisega samas piirkonnas;

               h) vajaduse korral soovitused, et asjaomaste alusdokumentidega ettenähtud võimaluste piires edendada Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kalandustöö konventsiooni rakendamist;

               i) täiendavad tehnilised meetmed, mis põhinevad SIOFA allorganite ja töörühmade nõuannetel.

               II LISA

               India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppe osaliste koosolekul

               võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus

               Enne iga osaliste koosolekut, kui kõnealust organit kutsutakse üles vastu võtma liidule õiguslikke tagajärgi tekitavaid otsuseid, võetakse vajalikud meetmed, et liidu nimel vastavalt I lisas sätestatud põhimõtetele ja suunistele väljendatavas seisukohas võetaks arvesse viimaseid teaduslikke ja muid asjakohaseid andmeid, mis on edastatud komisjonile.

               Sel eesmärgil ja nimetatud teabele tuginedes edastab komisjon nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele piisavalt varakult enne SIOFA osaliste iga koosolekut kirjaliku dokumendi, milles esitatakse liidu seisukoha kavandatud täpsustused, et neid arutada ja kiita heaks liidu nimel väljendatava seisukoha üksikasjad.

               Kui osaliste koosoleku käigus (sh kohapeal) ei ole võimalik saavutada kokkulepet, et võtta liidu seisukohas arvesse uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle ettevalmistavatele organitele.

                     (1)

                        7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

                     (2)

                        JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

                     (3)

                        7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.5.2019
            COM(2019) 229 final
            2019/0110(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (IPEEC) raames seoses IPEECi praeguse pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamisega ajavahemikuks 24. maist kuni 31. detsembrini 2019

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (edaspidi „IPEEC“) poliitikakomitees võetav seisukoht seoses rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse praeguse pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamise kavandatava heakskiitmisega ajavahemikuks alates 24. maist kuni 31. detsembrini 2019.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Rahvusvaheline energiatõhususalane koostööpartnerlus

               Euroopa Komisjoni algatusel otsustasid G8 liikmed, Hiina, India, Lõuna-Korea ja komisjon 2008. aasta juunis luua rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (edaspidi „IPEEC“), mis peaks hõlbustama energiatõhusust suurendavate meetmete võtmist. IPEEC on arutelu-, konsulteerimis- ja teabevahetusfoorum. Viimastel aastatel on sel olnud oluline roll üldise koordineerimise tagamisel ja G20 energiatõhususprogrammi raames tehtava koostöö toetamisel. IPEEC on avatud ka teistele riikidele ning valitsustevahelistele organisatsioonidele.

               24. mail 2009 kirjutasid 12 riiki, sealhulgas neli Euroopa Liidu liikmesriiki, Roomas alla rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse pädevusraamistikule (edaspidi „pädevusraamistik“), mis pidi kehtima kümme aastat (kuni 24. maini 2019).

               Pädevusraamistiku punktiga 4.2 on ette nähtud, et IPEEC on avatud valitsustevahelistele organisatsioonidele ning nende liikmesus sõltub pädevusraamistiku allkirjastamisest. Sellest tulenevalt allkirjastas ja sõlmis liit selle vastavalt nõukogu otsusele 2009/954/EÜ
                  1
               .

               Pädevusraamistikus on kirjeldatud IPEECi koostöömeetmeid, sellega on kehtestatud töökorraldus, määratud kindlaks kriteeriumid võimalikele uutele liikmetele ning see sisaldab üldisi sätteid muu hulgas partnerluse rahastamise ja intellektuaalomandi õiguste kohta.

               Pädevusraamistikuga hõlmatud valdkondades on pädevus nii liidul kui ka liikmesriikidel. Seetõttu tuleb ühtsed seisukohad võtta kooskõlas nende vastavate pädevustega, eelkõige keskkonna ja energeetika valdkonnas.

               IPEECi haldab sekretariaat, mis korraldab poliitikakomitee ja täidesaatva komitee koosolekuid. Sekretariaat pakub tuge ka olemasolevatele töörühmadele ning korraldab suhtlust IPEECi liikmete ja laiema energiapoliitika kogukonna vahel.

               Vastavalt pädevusraamistiku punktile 7.1 kehtib see raamistik kümme aastat, st kuni 24. maini 2019, kui liikmed selle tegevust ei pikenda ega katkestata.

               Sekretariaat asub

                  Rahvusvahelise Energiaagentuuri

                juures Pariisis, Prantsusmaal. 24. mail ja 22. juunil 2009 kirjutasid 12 riiki, sealhulgas neli Euroopa Liidu liikmesriiki, Roomas alla sellekohasele memorandumile IPEECi sekretariaadi asumise kohta Rahvusvahelise Energiaagentuuri juures (edaspidi „memorandum“). Rahvusvaheline Energiaagentuur kirjutas memorandumile alla 18. juunil 2009 ning samuti allkirjastas ja sõlmis liit memorandumi vastavalt nõukogu otsusele 2009/954/EÜ
                  2
               .

               See memorandum kirjeldab sekretariaadi töökorraldust käsitlevaid üldpõhimõtteid ning sisaldab sätteid nii sekretariaadi personaliküsimuste ja -värbamise kui ka rahastamise ja eelarvemenetlusega seotud küsimuste kohta. Euroopa Liit annab panuse IPEECi halduskuludesse.

               Memorandumi punktis 17 on öeldud: „Energiaagentuur või täidesaatev komitee võib memorandumi igal ajal lõpetada. Nad peaksid sel puhul saatma üksteisele vähemalt kaksteist kuud varem kirjaliku eelteate“. Sellest punktist järeldub, et memorandum on sõlmitud teadmata ajaks.

               2.2.IPEECi poliitikakomitee

               Poliitikakomitee (mida praegu juhib Euroopa Komisjon) juhib IPEECi üldist tegevust ja poliitilisi algatusi ning hindab IPEECi tööd laiemate strateegiliste prioriteetide kontekstis. Poliitikakomiteesse kuulub iga liikme kõrgetasemeline esindaja.

               Poliitikakomitee kõrval on olemas täidesaatev komitee (mida praegu juhib Kanada), mis koosneb iga liikme kesktaseme esindajast ja mis võtab vastu liikmesriikide ettepanekuid ja vaatab läbi liikmeksastumise taotlused. Samuti koostab poliitikakomitee ettepanekuid töörühmadele, jälgib töörühmade edusamme, kiidab heaks iga-aastase tööprogrammi ja eelarve ning annab juhiseid IPEECi sekretariaadile.

               Vastavalt pädevusraamistiku punktile 3.4 peaksid poliitikakomitee ja täidesaatev komitee tegema otsuseid konsensuse alusel, kui ei ole ette nähtud teisiti.

               IPEECi sekretariaadi seisukoht on, et poliitikakomiteel kui peaassambleel, mis koosneb kõigi IPEECi liikmete kõrgetasemelistest esindajatest, on volitus pikendada IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaega.

               2.3.Poliitikakomitee kavandatav akt

               Poliitikakomitee 16. koosolekul 21. veebruaril 2019 võtsid IPEECi liikmed vastu otsuse, millega pikendati IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaega 31. detsembrini 2019, ilma et see piiraks liidu seisukohta, mida liit peab veel väljendama Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 sätestatud korra kohaselt.

               IPEECi sekretariaat pakkus välja IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja lühiajalise pikendamise, et vältida IPEECi tegevuse järsku lõpetamist 24. mail 2019, mil lõpeb pädevusraamistikuga ette nähtud kümneaastane periood.

               2017. aastal, selleks et „tugevdada rahvusvahelist koostööd energiatõhususe valdkonnas, hoida ära energiatõhususe valdkonnas töötavate rahvusvaheliste organisatsioonide töö dubleerimist ning luua võimalusi ressursside tõhusamaks kasutamiseks ja koostöö mõju suurendamiseks“, tegi G20 eesistujariik Saksamaa ettepaneku uurida võimalusi energiatõhususkeskuse (edaspidi „keskus“) loomiseks. Pärast pingelisi läbirääkimisi esitati ettepanek luua Rahvusvahelise Energiaagentuuri raames selline keskus, et luua sünergiat IPEECi ja Rahvusvahelise Energiaagentuuri vahel ning tagada IPEECi töö jätkamine pärast IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja lõppemist 24. mail 2019.

               20. veebruaril 2019 kiitis Rahvusvahelise Energiaagentuuri haldusnõukogu rahvusvahelise energiaprogrammi lepingu artikli 65 kohase eritegevusena heaks energiatõhususkeskuse asutamise esialgu viieks aastaks. Lisaks lepiti haldusnõukogus kokku, et kui IPEECi liikmed otsustavad IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaega pikendada, asub IPEECi sekretariaat Rahvusvahelise Energiaagentuuri juures kuni 31. detsembrini 2019, tingimusel et enne 23. maid 2019 on saadud piisavalt rahalisi vahendeid ja võetud kohustusi, et katta pikendusperioodi kulud.

               Seda arvesse võttes võimaldaks IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamine veel saada lisaaega, et arutada IPEECi tegevuse üleviimist uude energiatõhususkeskusesse ja teha sellekohane otsus.

               Tegevuslikult võetakse pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamisega 31. detsembrini 2019 arvesse IPEECi tööprogrammi ja IPEECi liikmetele põhiteenuste osutamise jätkumist. See hõlmab näiteks G20 raames energiatõhususe valdkonnas tehtavat tööd, mis käesoleval aastal hõlmab ka üritusi pärast IPEECi praeguste volituste lõppemist 24. mail. Samuti võetakse arvesse rahaliste vahendite kättesaadavust tegevuse katmiseks pikendusperioodil, kuna IPEECi sekretariaat saab praegu panuseid kogu 2019. kalendriaastaks.

               Makse tehakse 2019. aasta jaoks ja vahendeid kasutatakse IPEECi sekretariaadi toimimiseks kuni 2019. aasta lõpuni ja kui vahendeid jääb veel järgi, kasutatakse neid õigusjärglase tegevuse toetamiseks. Kui enne 2019. aasta lõppu ei tehta IPEECi või selle õigusjärglasega seotud rahvusvahelist koostööd, tagastatakse vahendid üldjuhul vastavalt Rahvusvahelise Energiaagentuuri sellekohasele korrale.

               Kavandatav otsus on osaliste jaoks siduv vastavalt lepingu artikli punktile 7.1.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Eespool olevas jaotises selgitatud põhjendusi arvestades otsustasid IPEECi liikmed 21. veebruaril poliitikakomitee 16. koosolekul järgmist, ilma et see piiraks liidu seisukohta, mida tuleb veel väljendada vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasele korrale:

               ·kiita heaks rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamine ajavahemikuks alates 24. maist kuni 31. detsembrini 2019;

               ·väljendada heameelt Rahvusvahelise Energiaagentuuri haldusnõukogu otsuse üle, et IPEECi sekretariaadi asukoht jääb memorandumi alusel Rahvusvahelise Energiaagentuuri juurde kuni 31. detsembrini 2019;

               ·teha IPEECi sekretariaadile ülesandeks tagada IPEECi halduslik järjepidevus pikendamisperioodil, sealhulgas teha koostööd Rahvusvahelise Energiaagentuuriga, et pikendada töötajate lepinguid ning valmistada ette 2019. aasta läbivaadatud tööprogrammi ja eelarve heakskiitmine täidesaatva komitee järgmisel koosolekul, mis toimub 28.–29. märtsil 2019;

               ·kutsuda liikmeid üles tegema kõik endast oleneva, et teha oma 2019. aasta vabatahtlikud panused ja esitada sellekohased kirjad hiljemalt 22. maiks 2019. Kavatsusest teha sellised vabatahtlikud panused tuleks sekretariaati teavitada täidesaatva komitee järgmiseks koosolekuks, mis toimub 28.–29. märtsil;

               ·väljendada heameelt Rahvusvahelise Energiaagentuuri haldusnõukogu otsuse üle, et energiatõhususkeskuse sekretariaadi asukoht jääb Rahvusvahelise Energiaagentuuri juurde, ja võtta teadmiseks sellega seotud teade, mis edastati poliitikakomitee liikmetele;

               ·tunnistades, et energiatõhususkeskus ei ole uus üksus ega institutsioon, vaid koondab IPEECi töö ülemaailmse energiatõhususalase uue ja tugevama koostöövahendi alla, teha IPEECi sekretariaadile ülesandeks teha koostööd Rahvusvahelise Energiaagentuuri ja huvitatud liikmetega keskuse loomiseks ja töölerakendamiseks;

               ·nõuda, et poliitikakomitee esimees ja aseesimehed koos teiste huvitatud riikidega teeksid koostööd IPEECi sekretariaadi ja Rahvusvahelise Energiaagentuuri sekretariaadiga, et viia aasta jooksul lõpule energiatõhususkeskuse loomine; ning

               ·kiita heaks IPEECi tegevuse jätkuv sujuv halduslik üleviimine keskusesse, eelkõige seoses töörühmade, rahaliste vahendite ja IPEECi sekretariaadi töötajatega.

               On tehtud ettepanek, et liit nõustub selle otsusega.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 9 kohaselt võetakse vastu otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse alusel siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               IPEEC on organ, mis on loodud lepinguga, nimelt rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse pädevusraamistikuga (edaspidi „pädevusraamistik“).

               Akt, mille IPEEC peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatud akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas pädevusraamistiku punktiga 7.1, kuna sellega pikendatakse kohustusi, mis IPEECi liikmed võtsid esialgse pädevusraamistiku sõlmimisel.

               Kavandatav õigusliku toimega akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku; pädevusraamistiku alusel loodud institutsiooniline raamistik jääb samaks.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud energiatõhususe edendamisega energeetika valdkonnas.

               Seega on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 194 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 194 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2019/0110 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (IPEEC) raames seoses IPEECi praeguse pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamisega ajavahemikuks 24. maist kuni 31. detsembrini 2019

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 194 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (edaspidi „IPEEC“) pädevusraamistik (edaspidi „leping“) hakkas kehtima 24. mail 2009 ja sõlmiti Euroopa Liidu poolt nõukogu otsusega 2009/954/EÜ
                  4
               .

               (2)Vastavalt lepingu punktile 7.1 võivad IPEECi liikmed otsustada selle kehtivusaega pikendada. Poliitikakomitee, mis on IPEECi peaassamblee, kuhu kuuluvad kõigi selle liikmete kõrgetasemelised esindajad ning millele on usaldatud IPEECi üldise tegevuse ja poliitika juhtimine, on asjakohane organ, mille raames IPEECi liikmed saavad otsustada lepingu pikendamise üle.

               (3)IPEECi liikmed, välja arvatud liit, kiitsid poliitikakomitee koosolekul 21. veebruaril 2019 heaks IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamise ajavahemikuks 24. maist kuni 31. detsembrini 2019.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel võetav seisukoht IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamise kohta, sest pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamine oleks liidule siduv.

               (5)IPEECi liikmed kaaluvad võimalust ühendada IPEECi praegune tegevus ja Rahvusvahelise Energiaagentuuri energiatõhususalane tegevus energiatõhususkeskuse alla, et luua selles valdkonnas sünergiat. IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja lühiajalise pikendamise eesmärk on anda ajutise meetmena vajalikku aega energiatõhususkeskuse loomiseks, tagades samal ajal, et IPEECi tegevus jätkub ja antakse ilma katkestuseta üle uuele energiatõhususkeskusele.

               (6)Tegevuslikult võetakse pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamisega kuni 31. detsembrini 2019 arvesse IPEECi tööprogrammi jätkuvat rakendamist ja IPEECi liikmetele põhiteenuste osutamise jätkumist. See hõlmab G20 raames energiatõhususe valdkonnas tehtavat tööd, mis käesoleval aastal hõlmab ka üritusi pärast IPEECi praeguste volituste lõppemist 24. mail 2019. Samuti võetakse arvesse rahaliste vahendite kättesaadavust tegevuse katmiseks pikendusperioodil, kuna IPEECi sekretariaat saab praegu panuseid kogu 2019. kalendriaasta jaoks ning tegevused, ülejäänud töötajad ja võimalikud vahendid saaks üle kanda uuele energiatõhususkeskusele.

               (7)Selleks et vältida IPEECi tegevuse järsku lõpetamist 24. mail 2019, on seega oluline IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja lühiajaline pikendamine. Vastavalt IPEECi pädevusraamistiku punktile 3.4 tuleb pikendamise lõplik otsus vastu võtta IPEECi liikmete konsensuse alusel ning pärast poliitikakomitee 21. veebruari 2019. aasta koosolekut ei ole nõukogu otsust veel vastu võetud,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel võetav seisukoht on järgmine:

               (1)kiita heaks IPEECi pädevusraamistiku kehtivusaja pikendamine ajavahemikuks alates 24. maist kuni 31. detsembrini 2019;

               (2)nõustuda Rahvusvahelise Energiaagentuuri haldusnõukogu otsusega, et IPEECi sekretariaadi asukoht jääb Rahvusvahelise Energiaagentuuri juurde kuni 31. detsembrini 2019 vastavalt memorandumile, milles käsitletakse IPEECi sekretariaadi asukohana Rahvusvahelist Energiaagentuuri;

               (3)kiita heaks IPEECi tegevuse halduslik üleviimine uude energiatõhususkeskusesse, eelkõige seoses töörühmade, rahaliste vahendite ja IPEECi sekretariaadi töötajatega.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 30. novembri 2009. aasta otsus 2009/954/EÜ dokumentide Rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (IPEEC) pädevusraamistik ja Memorandum rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse sekretariaadi asumise kohta Rahvusvahelise Energiaagentuuri juures allakirjutamise ja sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt (ELT L 330, 16.12.2009, lk 37).

                     (2)

                        Nõukogu 30. novembri 2009. aasta otsus 2009/954/EÜ (ELT L 330, 16.12.2009, lk 37–47)

                     (3)

                        Euroopa Liidu Kohtu otsus, 7.10.2014, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        Nõukogu 30. novembri 2009. aasta otsus 2009/954/EÜ dokumentide Rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse (IPEEC) pädevusraamistik ja Memorandum rahvusvahelise energiatõhususalase koostööpartnerluse sekretariaadi asumise kohta Rahvusvahelise Energiaagentuuri juures allakirjutamise ja sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt (ELT L 330, 16.12.2009, lk 37).