				|

		52011PC0395

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise teadus- ja tehnoloogiakoostöö lepingu sõlmimise kohta /* KOM/2011/0395 lõplik - 2011/0175 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Euroopa – Vahemere piirkonna leping, millega
luuakse assotsiatsioon (edaspidi „assotsiatsioonileping”) ühelt poolt Euroopa
Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku
Rahvavabariigi (edaspidi „Alžeeria”) vahel, allkirjastati 22. aprillil
2002. aastal. Kõnealuse lepingu artikli 50 punktis d käsitatakse teadus- ja
tehnoloogiaalast koostööd eriti tähtsa ja suure potentsiaaliga valdkonnana ning
artikli 51 punktis a nähakse eelkõige ette lepinguosaliste teadusringkondade
vaheliste püsivate sidemete loomine.
Euroopa naabruspoliitika, milles Alžeeria ei
osale, kuid millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu ja tema naaberriikide
suhted, kehtestab uue raamistiku assotsiatsioonilepingu rakendamiseks. Komisjoni
12. mai 2004. aasta teatises KOM(2004) 373 (lõplik) on koostööd teaduse ja
tehnoloogia arengu valdkonnas kujutatud kui ühte esmatähtsat telge meie suhetes
Vahemere riikidega. Kõnealuse Euroopa naabruspoliitika raames peetakse
strateegiadokumendis (2007–2013) teadusuuringuid oluliseks elemendiks, mis
aitab majanduse avamise kontekstis kaasa teadmistepõhise ühiskonna
ülesehitamisele ja töötuse vähendamisele.
30. mai 2006. aasta kirjas väljendasid
Alžeeria ametiasutused huvi alustada läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ja Alžeeria
vahelise teadus- ja tehnoloogiakoostöö lepingu sõlmimiseks. 8. jaanuari
2007. aasta kirjaga nõustus komisjon tegema koostöölepingu läbirääkimiste
eesmärgil Alžeeriasse olukorraga tutvumise ja hinnangu andmise visiidi. 2008.
aastal toimusid tutvumisläbirääkimised. Komisjoni ettepanekul volitas nõukogu
16. novembril 2009 pidama komisjoni liidu nimel läbirääkimisi Alžeeria
Demokraatliku Rahvavabariigiga teadus- ja tehnoloogiakoostöö lepingu üle ning
andis asjakohased läbirääkimisjuhised.
Läbirääkimiste
tulemusel valmis käesolevale dokumendile lisatud lepingu eelnõu, mis
parafeeriti 14. oktoobril 2010.
Teadus- ja tehnoloogiauuringute leping sõlmitaks
liidu ja Alžeeria vastastikes huvides niipea, kui kõnealuse riigiga on võimalik
vastavat koostööd jätkata ja edendada. Koostöö aitaks kaasa Alžeeria ja kogu
piirkonna arengule ja konkurentsivõimele, samuti aitaks see sõlmida
lepinguosaliste vahel tihedamaid sidemeid ELi huvides. Teadus- ja
tehnoloogiakoostöö leping oleks kõige sobivam koostöö tõhustamiseks ja Alžeeria
osalemiseks raamprogrammis, samuti teadus- ja tehnoloogiaalase dialoogi
intensiivistamiseks.
Eespool osutatud kaalutlusi arvesse võttes
teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu:
–
võtaks vastu otsuse sõlmida ühelt poolt Euroopa
Liidu ja teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vaheline teadus-
ja tehnoloogiakoostöö leping;
–
teataks Alžeeria ametiasutustele, et Euroopa Liit
on lõpetanud lepingu jõustumiseks vajalikud menetlused.
2.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikkel 186 koostoimes artikli 218 lõikega 6
2011/0175 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt
Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise teadus- ja tehnoloogiakoostöö
lepingu sõlmimise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 186 koostoimes artikli 218 lõigetega 6 ja 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[1]
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu andis 16. novembril 2009 komisjonile
volitused pidada liidu nimel Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigiga teadus- ja
tehnoloogiakoostöö lepingu läbirääkimisi. Läbirääkimiste tulemusel koostatud
leping parafeeriti 14. oktoobril 2010.
(2)
Lepinguosaliste esindajad allkirjastasid kõnealuse
lepingu ….. [kuupäev] …..[koht], tingimusel et leping sõlmitakse hilisemal
kuupäeval, ning vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 5
kohaldatakse lepingut ajutiselt alates selle allkirjastamisest.
(3)
Leping sõlmitakse liidu nimel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1.           Ühelt poolt Euroopa Liidu ja
teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vaheline teadus- ja
tehnoloogiakoostöö leping sõlmitakse liidu nimel.
2.           Lepingu tekst on lisatud
käesolevale otsusele.
Artikkel 2
Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel käesoleva
lepingu artikli 7 lõikes 2 ettenähtud teate.
Artikkel 3
Komisjon võtab vastu liidu seisukoha, mis
esitatakse lepingu artikli 4 punkti 2 alusel asutatud ühiskomitees seoses
lepingu artikli 4 punkti 2 alapunkti a kohaste lepingu tehniliste muudatustega.
Artikkel 4
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise
kuupäeval. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
… (koht), … (kuupäev)
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
LEPING
Euroopa
Liidu ja Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel
teadus-
ja tehnoloogiaalase koostöö kohta
Euroopa Liit
            (edaspidi „liit”)
            ühelt poolt
JA
Alžeeria Demokraatlik Rahvavabariik
            (edaspidi „Alžeeria”)
            teiselt poolt,
edaspidi „lepinguosalised”,
VÕTTES ARVESSE teaduse ja tehnoloogia tähtsust
lepinguosaliste majanduslikule ja sotsiaalsele arengule ning sellele osutamist
1. septembril 2005 jõustunud Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu, millega
luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduste ja selle liikmesriikide
ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel, artiklis 51,
VÕTTES ARVESSE Euroopa naabruspoliitikat ja
Euroopa Liidu strateegiat suhete tihendamiseks naaberriikidega,
ARVESTADES, et liit ja Alžeeria on mitmes ühist
huvi pakkuvas valdkonnas alustanud ühiseid teadusuuringuid, tehnoloogiaarendust
ja tutvustamistegevust ning et mõlema huvides oleks osaleda teise poole teadus-
ja arendustegevuses vastastikkuse alusel,
SOOVIDES kehtestada teadus- ja
tehnoloogiauuringute jaoks ametlikku raamistikku, et laiendada ja tugevdada
koostööd ühist huvi pakkuvates valdkondades ning edendada sellise koostöö
tulemuste rakendamist lepinguosaliste sotsiaalse ja majandusliku kasu huvides,
SOOVIDES avada Euroopa teadusruumi ka
mitteliikmesriikidele ning eelkõige Vahemere piirkonna partnerriikidele,
on kokku leppinud järgmises:
Artikkel
1
Reguleerimisala
ja põhimõtted
1.         Teadus- ja tehnoloogiaalast
uurimis- ja arendustegevust korraldades soodustavad, arendavad ja hõlbustavad
lepinguosalised liidu ja Alžeeria koostööd ühist huvi pakkuvates valdkondades.
2.         Koostöö toimub järgmiste põhimõtete
alusel:
a)         teadmistepõhise ühiskonna
edendamine eesmärgiga soosida lepinguosaliste sotsiaalset ja majanduslikku
arengut;
b)         vastastikune kasu, pidades silmas
kasu üldist tasakaalu;
c)         vastastikune juurdepääs kummagi
lepinguosalise teadusprogrammidele ja –projektidele ning
tehnoloogiaarendustele;
d)         koostööd hõlbustada võiva teabe
õigeaegne vahetamine;
e)         intellektuaalomandi tõhus kaitse ja
intellektuaalomandi õiguste õiglane jagamine;
f)          osalemine ja rahastamine kooskõlas
lepinguosaliste puhul kohaldatavate asjaomaste õigus- ja haldusnormidega.
Artikkel
2
Koostööviisid
1.         Alžeerias asutatud õigussubjektid,
nagu on määratletud I lisas, sealhulgas nii füüsilised isikud kui ka
eraõiguslikud ja avalik-õiguslikud juriidilised isikud osalevad Euroopa Liidu
teadusuuringute, tehnoloogiaarengu ja tutvustamistegevuse raamprogrammi (edaspidi
„raamprogramm”) kaudses koostöös vastavalt I ja II lisas sätestatud või
osutatud tingimustele.
Euroopa Liidu liikmesriikides asutatud
õigussubjektid, nagu on määratletud I lisas, osalevad Alžeeria
teadusprogrammides ja -projektides raamprogrammi teemavaldkondadele vastavates
valdkondades vastavalt I ja II lisas sätestatud või osutatud tingimustele.
2.         Koostöö võib hõlmata ka järgmist:
a)         korrapärased arutelud Alžeeria ja
liidu teaduspoliitika ja teadustöö kavandamise suundumuste ja prioriteetide üle;
b)         arutelud koostöövõimaluste, arengu
ja väljavaadete üle;
c)         Alžeeria ja liidu programmide ja
teadusprojektide rakendamist ning käesoleva lepingu raames tehtud teadustöö
tulemusi käsitleva teabe õigeaegne edastamine;
d)         ühised kohtumised;
e)         teadustöötajate, inseneride ja
tehnikute visiidid ja vahetus, sealhulgas koolituse eesmärgil;
f)          seadmete, materjalide ja
katsetamisteenuste vahetamine ning jagamine;
g)         suhtlus Alžeeria ja liidu
programmi- või projektijuhtide vahel;
h)         ekspertide osalemine seminaridel,
sümpoosionidel ja töörühmades;
i)          käesoleva lepingu raames tehtava
koostööga seotud tavasid, seadusi ja muid õigusnorme ning programme puudutava
teabe vahetus;
j)          teadusuuringute ja
tehnoloogiaarenduse alane koolitus;
k)         vastastikune juurdepääs kõnealuse
koostööga seotud teaduse ja tehnoloogia alasele teabele;
l)          mis tahes muud koostööviisid,
mille suhtes võtab vastava otsuse vastu Euroopa Liidu – Alžeeria teadus- ja
tehnoloogiakoostöö ühiskomitee, nagu on määratletud artiklis 4, ning mille
puhul leitakse, et see on kooskõlas mõlema lepinguosalise kohaldatavate tegevuspõhimõtete
ja korraga;
m)        teadusuuringute tulemuste
väärtustamise ja innovaatiliste ettevõtjate arengu toetamine, et edendada uute
ja innovaatiliste teadmiste levikut;
n)         abi teadusuuringute haldamisele ja
toetus teadusuuringute infosüsteemi kasutuselevõtmisele;
o)         koostöövõimaluste uurimine asutamiskeskuste,
ettevõtlusinkubaatorite ja uuenduskeskuste asutamiseks ning teaduskeskuste
loomiseks, eelkõige muude Euroopa programmide kui raamprogrammi vahendusel.
p)         koostöö edendamine teadus- ja
arendusprojektide abil;
q)         teadusinfrastruktuurile juurdepääsu
võimaldamine;
r)          teadustegevuse kaasrahastamise ja
koordineerimise võimalused.
Artikkel
3
Koostöö
tõhustamine
Lepinguosalised teevad kohaldatavate
õigusaktide raames jõupingutusi, et soodustada käesolevas lepingus käsitletud
tegevuses osalevate teadustöötajate vaba liikumist ja resideerimist ning selles
tegevuses kasutatavate kaupade piiriülest liikumist.
Artikkel
4
Lepingu
haldamine
Euroopa
Liidu – Alžeeria teadus- ja tehnikaalase koostöö ühiskomitee
1.         Käesoleva lepinguga reguleeritud
tegevusi koordineerib ja hõlbustab Alžeeria poolt kõrgharidus- ja
teadusuuringute ministeerium ning liidu poolt Euroopa Komisjon, mõlemad
tegutsevad lepinguosaliste täitevasutustena (edaspidi „täitevasutused”).
2.         Täitevasutused loovad Euroopa Liidu
– Alžeeria teadus- ja tehnoloogiakoostöö ühiskomitee (edaspidi „ühiskomitee”),
mille ülesanneteks on:
a)         käesoleva lepingu rakendamise
tagamine, hindamine ja läbivaatamine ning lepingu lisade muutmine või uute
lisade vastuvõtmine lepinguosaliste teaduspoliitika arengu arvessevõtmiseks,
tingimusel et mõlemad lepinguosalised täidavad selleks vajalikud siseriiklikud
menetlused;
b)         igal aastal selliste valdkondade
tuvastamine, milles tuleks koostööd arendada ja parandada, ning selleks
vajalike meetmete kaalumine;
c)         Alžeeria ja liidu teaduspoliitika
ja teadustöö kavandamise edasiste suundumuste ja prioriteetide ning käesoleva
lepingu raames tehtava koostöö edasiste väljavaadete korrapärane arutamine;
d)         lepinguosalistele käesoleva lepingu
rakendamiseks soovituste andmine, mis võib hõlmata artikli 2 lõikes 2 osutatud
tegevuste kindlaks määramist ja ettepanekuid nende täiendamiseks ning
konkreetseid meetmeid artikli 1 lõikega 2 ettenähtud vastastikuse juurdepääsu
parandamiseks.
e)         vajaduse korral käesolevasse
lepingusse tehniliste muudatuste tegemine kooskõlas kummagi lepinguosalise
riigisisese heakskiitmise korraga.
3.         Ühiskomitee, kuhu kuuluvad
täitevasutuste esindajad, võtab vastu oma töökorra.
4.         Üldjuhul tuleb ühiskomitee kokku
kord aastas vaheldumisi liidus ja Alžeerias. Vajaduse korral ja lepinguosaliste
kokkuleppel võib korraldada erakorralisi koosolekuid. Ühiskomitee istungi
kokkuvõte ja soovitused edastatakse Euroopa liidu ning Alžeeria Demokraatliku
Rahvavabariigi vahel sõlmitud Euroopa – Vahemere piirkonna
assotsiatsioonilepinguga moodustatud komiteele.
Artikkel
5
Rahastamine
Käesoleva lepingu raames toimub osalemine
teadusuuringutes vastavalt I lisas määratletud tingimustele ning need peavad
olema kooskõlas kummagi lepinguosalise territooriumil kehtivate õigus- ja
haldusnormide, tegevuspõhimõtete ja programmide rakendamise tingimustega.
Kui üks lepinguosaline annab teise
lepinguosalise osalejatele kaudse koostööga seoses rahalist toetust,
vabastatakse rahastava lepinguosalise poolt teise lepinguosalise osalejatele
antav abi, rahaline või muu toetus maksudest vastavalt asjakohastele õigus- ja
haldusnormidele, mis on kummagi lepinguosalise territooriumil jõus sellise abi,
rahalise või muu toetuse andmise ajal.
Artikkel
6
Tulemuste
ja teabe levitamine ja kasutamine
Saavutatud ja/või vahetatud tulemuste
levitamine ja kasutamine ning käesoleva lepingu raames toimuva teadustegevusega
seotud intellektuaalomandi õigustest teavitamine, nende haldamine, jagamine ja
kasutamine toimub II lisas sätestatud tingimustel.
Artikkel
7
Lõppsätted
1.         I ja II lisa moodustavad käesoleva
lepingu lahutamatu osa. Kõik käesoleva lepingu tõlgendamise või rakendamisega
seotud küsimused või vaidlused lahendatakse lepinguosaliste vastastikusel
kokkuleppel.
2.         Käesolev leping jõustub kuupäeval,
mil lepinguosalised teatavad teineteisele oma lepingu jõustumiseks vajalike
siseriiklike menetluste lõpuleviimisest. Käesolevat lepingut kohaldatakse
ajutiselt alates selle allkirjastamisest kuni kõnealuste siseriiklike menetluste
lõpuleviimiseni. Kui üks lepinguosaline teatab, et ta lepingut ei sõlmi,
lepitakse kokku, et ajutise kohaldamise ajal algatatud projektid ja tegevused,
mis on nimetatud teatamise hetkel veel lõpetamata, jätkuvad, kuni need jõuavad
käesolevas lepingus sätestatud tingimustel lõpule.
3.         Kumbki lepinguosaline võib
käesoleva lepingu igal ajal lõpetada, teatades sellest kuus kuud ette.
Käesoleva lepingu lõpetamise ajal pooleli olevaid projekte ja tegevust
jätkatakse kuni nende lõpuleviimiseni käesolevas lepingus sätestatud
tingimustel.
4.         Käesolev leping jääb jõusse seni,
kuni kumbki lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele kirjalikult oma
soovist käesolev leping lõpetada. Sel juhul kaotab leping kehtivuse kuus kuud
pärast vastava teate kättesaamist.
5.         Kui üks lepinguosalistest otsustab
oma artikli 1 lõikes 1 osutatud programme ja projekte muuta, teatab asjaomase
lepinguosalise täitevasutus teise lepinguosalise täitevasutusele, milles
kõnealused muutused täpselt seisnevad. Erandina käesoleva artikli lõikest 3
võib käesoleva lepingu lõpetada vastastikusel kokkuleppel, kui üks
lepinguosalistest teatab teisele kuu aja jooksul pärast käesolevas lõikes
osutatud muutuste tegemist kavatsusest käesolev leping lõpetada.
6.         Käesolevat lepingut kohaldatakse
ühelt poolt nende territooriumide suhtes, kus kohaldatakse Euroopa Liidu
lepinguid ja Euroopa Liidu toimimise lepingut nendes lepingutes sätestatud
tingimustel, ja teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi
territooriumi suhtes. See ei takista koostööd teha avamerel, kosmoses või
kolmandate riikide territooriumil kooskõlas rahvusvahelise õigusega.
SELLE KINNITUSEKS on Euroopa Ühenduse ja
Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi täievolilised esindajad käesolevale
lepingule alla kirjutanud.
KOOSTATUD ….(koht) … (kuupäev) kahes
eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, inglise, itaalia, kreeka,
leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa,
slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi, ungari ja araabia keeles, kusjuures
kõik tekstid on võrdselt autentsed.
 EUROOPA LIIDU NIMEL     ||   || ALŽEERIA DEMOKRAATLIKU RAHVAVABARIIGI NIMEL
I
LISA
Liidu
liikmesriikide ja Alžeeria õigussubjektide osalemise tingimused
Käesoleva lepingu kohaldamisel tähendab
„õigussubjekt” füüsilist isikut või tegevuskoha siseriikliku õiguse või liidu
õiguse kohaselt asutatud juriidilist isikut, kellel on iseseisev õigusvõime ja
kellel on õigus omada enda nimel mis tahes õigusi ja kohustusi.
I. Tingimused, mida kohaldatakse
Alžeeria õigussubjektide osalemise suhtes raamprogrammi kaudsetes meetmetes
1.         Alžeeria õigussubjektide osalemine
raamprogrammi kaudsetes meetmetes toimub tingimustel, mille on sätestanud
Euroopa Parlament ja nõukogu vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu
artiklile 183.
2.         Liit võib eraldada punktis 1
osutatud kaudsetes meetmetes osalevatele Alžeerias tegutsevatele juriidilistele
üksustele toetusi tingimustel, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 183 alusel vastuvõetud otsusega ning
kooskõlas liidu finantsmäärustega ja muude kehtivate liidu õigusaktidega.
3.         Kontrollid ja auditid, mille
korraldavad või mille korraldamise loa annavad Euroopa Komisjon või Euroopa
Kontrollikoda, peavad olema ette nähtud toetuslepinguga või lepinguga, mille
liit sõlmib Alžeeria mis tahes õigussubjektiga kaudse meetme elluviimiseks, või
liidu otsusega toetuse eraldamise kohta.
            Koostöö vaimus ja vastastikuseid
huve silmas pidades annavad Alžeeria asjaomased ametiasutused mõistlikkuse ja
võimaluste piires igakülgset abi, mis võib vastavas olukorras olla selliste
kontrollide ja auditite ning eespool osutatud sissenõudmismenetluse
korraldamiseks vajalik, või aitavad neile kaasa.
II. Tingimused, mida kohaldatakse
Euroopa Liidu liikmesriikide õigussubjektide osalemise suhtes Alžeeria
teadusprogrammides ja -projektides
1.         Euroopa Liidu liikmesriigi õiguse
või liidu õiguse alusel asutatud ja liidus tegutsevatel õigussubjektidel on
õigus osaleda Alžeeria uurimis- ja arendusprogrammide projektides koos Alžeeria
õigussubjektidega.
2.         Alžeeria uurimis- ja
arendusprogrammide uurimisprojektides osalevate liidu juriidiliste isikute
õiguste ja kohustuste suhtes nagu ka ettepanekute esitamise ja hindamise ning
selliseid projekte käsitlevate lepingute määramise ja sõlmimise tingimuste suhtes
kohaldatakse uurimis- ja arendusprogrammide rakendamist käsitlevaid Alžeeria
õigus- ja haldusnorme ning valitsuse juhtnööre, mis kehtivad Alžeeria
juriidiliste isikute suhtes, et tagada võrdne kohtlemine, võttes arvesse
Alžeeria ja liidu vahelise koostöö laadi selles valdkonnas.
            Alžeeria teadus- ja
arendusprogrammide uurimisprojektides osalevate liidu õigussubjektide
rahastamise suhtes kohaldatakse teadus- ja arendusprogrammide rakendamist
käsitlevaid Alžeeria õigusakte, mis kehtivad väljaspool Alžeeriat asuvate
õigussubjektide suhtes.
III. Teave osalemise võimaluste kohta
Alžeeria ja Euroopa Komisjon teevad
korrapäraselt kättesaadavaks teabe kehtivate programmide ja mõlema
lepinguosalise õigussubjektide nendes osalemise võimaluste kohta.
II
LISA
Intellektuaalomandi
õiguste jagamise põhimõtted
I.          Taotlemine
Käesoleva lepingu kohaldamisel käsitatakse
intellektuaalomandit vastavalt Stockholmis 14. juulil 1967 sõlmitud
Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni asutamise konventsiooni
artiklis 2 osutatud intellektuaalomandi määratlusele.
Käesoleva lepingu kohaldamisel tähendavad
„teadmised” tulemusi, sealhulgas teavet, olenemata sellest, kas neid saab
kaitsta, samuti autoriõigusi või kõnealuse teabega seotud õigusi, mis tulenevad
patendi, disainilahenduse, sordiaretuse või neid täiendava kaitse tunnistuse
väljaandmise taotlustest või väljaandmisest või muust samalaadsest kaitsest.
II.        Kaudses koostöös osalevate
lepinguosaliste õigussubjektide intellektuaalomandi õigused
1.         Kumbki lepinguosaline tagab, et ta
käsitleb teise lepinguosalise territooriumil asutatud õigussubjektide, kes
osalevad käesoleva lepingu kohaselt tehtavas otseses koostöös,
intellektuaalomandi õigusi ja kohustusi ning koostöös osalemisega seotud õigusi
ja kohustusi kooskõlas asjakohaste õigus- ja haldusnormide ning lepinguosaliste
suhtes kohaldatavate rahvusvaheliste konventsioonidega, sealhulgas
intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga, Maailma
Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitleva Marrakechi lepingu 1C lisaga, samuti
kirjandus- ja kunstiteoste kaitse Berni konventsiooni (24. juuli 1971. aasta
Pariisi akt) ja tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooniga (14. juuli 1967.
aasta Stockholmi akt).
2.         Kumbki lepinguosaline tagab, et
intellektuaalomandi osas koheldakse otseses koostöös osalevaid teise
lepinguosalise osalejaid võrdväärselt enda osalejatega vastavalt iga
teadusprogrammi või -projekti osaluseeskirjadele või kohaldatavatele õigus- ja
haldusnormidele.
III. Lepinguosaliste intellektuaalomandi
õigused
1.         Kui lepinguosalised ei ole kokku
leppinud teisiti, kohaldatakse teadmiste suhtes, mille lepinguosalised on
loonud käesoleva lepingu artikli 2 kohase tegevuse käigus, järgmisi eeskirju.
a)         Teadmised loonud lepinguosaline on
kõnealuste teadmiste omanik. Kui lepinguosaliste osa teadmisi loonud tegevuses
ei ole võimalik kindlaks määrata, kuuluvad need teadmised neile ühiselt.
b)         Lepinguosaline, kelle omandis
asjakohased teadmised on, võimaldab teisel lepinguosalisel neid teadmisi
kasutada käesoleva lepingu artiklis 2 osutatud tegevuses. Teadmiste
kasutusõigused antakse kasutustasuta.
2.         Kui lepinguosalised ei ole kokku
leppinud teisiti, kohaldatakse lepinguosaliste teaduskirjanduse suhtes järgmisi
eeskirju.
a)         Kui lepinguosaline avaldab
käesoleva lepingu kohasest tegevusest tulenevaid või nendega seotud teaduslikke
ja tehnilisi andmeid, teavet ja tulemusi ajakirjade, artiklite, aruannete või
raamatute, sealhulgas videolintide ja tarkvara kujul, on teisel lepinguosalisel
õigus saada ülemaailmne, tühistamatu ja kasutustasuta lihtlitsents selliste
teoste tõlkimiseks, paljundamiseks, taasesitamiseks, edastamiseks ja avalikuks
levitamiseks.
b)         Kõigile autoriõigusega kaitstavaid
andmeid ja teavet sisaldavatele eksemplaridele, mida levitatakse avalikult ja
mis on koostatud käesoleva jao alusel, märgitakse teose autori või autorite
nimi või nimed, välja arvatud juhul, kui autor on sõnaselgelt keelanud oma nime
nimetada. Samuti on eksemplaridel selgelt näha märge lepinguosaliste
koostööpanuse kohta.
3.         Kui lepinguosalised ei ole kokku
leppinud teisiti, kohaldatakse lepinguosaliste mitteavaldatava teabe suhtes
järgmisi eeskirju.
a)         Edastades teisele lepinguosalisele
käesoleva lepingu kohase tegevusega seotud teavet, määrab kumbki lepinguosaline
konfidentsiaalsete sümbolite või legendiga kindlaks teabe, mille avaldamist ta
ei soovi.
b)         Teavet vastuvõttev lepinguosaline
võib omal vastutusel edastada mitteavaldatavat teavet oma alluvuses olevatele
asutustele või isikutele käesoleva lepingu rakendamisega seotud konkreetsetel
eesmärkidel.
c)         Mitteavaldatavat teavet andva
lepinguosalise eelneval kirjalikul nõusolekul võib vastuvõttev lepinguosaline
levitada sellist mitteavaldatavat teavet laiemalt, kui on lubatud punktis b.
Lepinguosalised teevad koostööd sellist laiemat levitamist käsitleva eelneva
kirjaliku nõusoleku taotlemise ja andmise korra väljaarendamiseks ning kumbki
lepinguosaline annab kõnealuse nõusoleku oma siseriiklike tegevuspõhimõtete ja
õigusaktidega lubatud ulatuses.
d)         Käesoleva lepingu alusel
lepinguosaliste esindajate korraldatud seminaridel või muudel kohtumistel
esitatud dokumenteerimata mitteavaldatavat või muud konfidentsiaalset teavet
või töötajate töölevõtmisest, teadusrajatiste kasutamisest või kaudsetest
koostöövormidest tulenevat teavet käsitatakse konfidentsiaalse teabena,
tingimusel et sellise mitteavaldatava või muu konfidentsiaalse või piiratud
levikuga teabe vastuvõtjat on edastamise ajal teavitatud edastatava teabe
konfidentsiaalsusest vastavalt punktile a.
e)         Kumbki lepinguosaline püüab tagada,
et talle punktide a ja d kohaselt teatavaks saanud mitteavaldatava teabe suhtes
kohaldatakse kõnealustes punktides sätestatud järelevalvet. Kui ühele
lepinguosalistest saab teatavaks, et ta ei suuda kindlasti või tõenäoliselt
täita punktide a ja d sätteid levitamisest hoidumise kohta, teatab ta sellest
viivitamata teisele lepinguosalisele. Seejärel konsulteerivad lepinguosalised
teineteisega asjakohaste meetmete võtmiseks.
[1]               ELT C, , lk. .


				|

		52013PC0441

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Horvaatia ja Küpros tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumilt läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks viibimiseks oma territooriumil mis tahes 180-päevase perioodi jooksul, ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 895/2006/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 582/2008/EÜ /* COM/2013/0441 final - 2013/0210 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Horvaatia ühineb Euroopa Liiduga 1. juulil 2013.
Horvaatia puhul, nagu ka 2004. aastal ja 2007. aastal ühinenute
puhul, on Schengeni acquis’ küsimustes järgitud nn Schengeni
kaheetapilist rakendamismenetlust (akt Horvaatia Vabariigi ühinemistingimuste
ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (edaspidi
„2012. aasta ühinemisakt”), artikkel 4). See tähendab, et Horvaatia peab sarnaselt
varem ühinenud riikidega kohaldama alates ühinemiskuupäevast määrust (EÜ) nr 539/2001[1] ja seega kehtestama nimetatud
määruse I lisas loetletud kolmandate riikide kodanike suhtes viisanõude.
Sarnaselt Euroopa Liiduga 2004. ja 2007. aastal
ühinenud riikidele on Horvaatial see kohustus isegi siis, kui asjaomastel isikutel
on ühtne viisa, pikaajaline viisa või elamisluba, mille on välja andnud
Schengeni liikmesriik, sest Horvaatia suhtes ei kohaldata ühinemiskuupäevast muid
Schengeni acquis’ sätteid, näiteks järgmisi sätteid:
– Schengeni lepingu vastastikuse tunnustamise
eeskirjad, mis on sätestatud Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni[2] artiklites 18 ja 21
ning määruse (EÜ) nr 562/2006[3]
(Schengeni piirieeskirjad) artikli 5 lõike 4 punktis a ning
mille kohaselt võivad välismaalased, kellel on ühe Schengeni liikmesriigi antud
kehtiv elamisluba või pikaajaline viisa, vabalt liikuda lühiajaliselt teiste
liikmesriikide territooriumil;
– väljaantud ühtseid viisasid käsitlevad
sätted, mis on kehtestatud määruse (EÜ) nr 810/2009[4] (viisaeeskiri) artikli 2 lõikes 3
ning mille kohaselt ühtsed viisad kehtivad kõigi Schengeni liikmesriikide
territooriumil.
Lisaks ei kehti Horvaatia territooriumil ka nende
ELi liikmesriikide viisad, , kes ei ole veel Schengeni liikmesriigid (Küpros).
Selleks et vältida tarbetut halduskoormust
2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud riikidele, lubati
otsustega nr 895/2006/EÜ[5]
ja 582/2008/EÜ[6]
erandina määrusest (EÜ) nr 539/2001 uutel liikmesriikidel, kes ei
rakendanud Schengeni acquis’d veel täielikult, tunnustada ühepoolselt ja
vabatahtlikult Schengeni liikmesriikide väljaantud ühtseid viisasid,
pikaajalisi viisasid ja elamislubasid ning samuti teiste Schengeni acquis’d
veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud lühiajalisi
viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid, mis on mõeldud kuni viiepäevaseks
läbisõiduks. Lisaks anti otsusega nr 896/2006/EÜ[7] uutele liikmesriikidele õigus
tunnustada elamislubasid, mille Schengeni sisepiirideta alasse veel
mittekuuluvad Šveits ja Liechtenstein olid välja andnud kuni viiepäevaseks
läbisõiduks.
Isikud, kellel on sellised dokumendid, on juba
läbinud range sõelumise viisa väljaandnud Schengeni riigi poolt ning kõnealune
riik ei käsita neid ohuna avalikule korrale ega riskina ebaseadusliku sisserände
seisukohast. Selline ühepoolse tunnustamise kord ei mõjuta ühinevate riikide
kohustust keelduda lubamast riiki isikut, kelle kohta on selle riigi riiklikku
andmebaasi lisatud hoiatus sisenemise keelamise eesmärgil kooskõlas Schengeni
piirieeskirjade artikli 5 lõikega 1.
Samamoodi soovitakse käesoleva ettepanekuga kehtestada
erandina määrusest (EÜ) nr 539/2001 vabatahtlik kord, mis põhineb
ühistel eeskirjadel, millega lubatakse Horvaatial üleminekuperioodil kuni
Schengen acquis’ täieliku rakendamiseni ühepoolselt tunnustada
võrdväärsena oma riigi viisadega Schengeni liikmesriikide väljaantud ühtseid
viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid ning samuti samalaadseid
dokumente, mille on välja andnud Schengeni acquis’d veel mitte
täielikult rakendavad liikmesriigid (Küpros). Nimetatud luba ei ole piiritletud
kuni viiepäevase läbisõiduga, nagu on ette nähtud otsustes nr 895/2006 ja
nr 582/2008, vaid see kehtib nii territooriumilt läbisõidul kui ka kuni 90-päevase
kavatsetava viibimise puhul sellel territooriumil mis tahes 180-päevase
perioodi jooksul. Tegelikult eristati eespool nimetatud otsuste vastuvõtmise
ajal tol hetkel kehtinud juhistes, mis käsitlesid viisasid ning olid ette
nähtud diplomaatilistele ja konsulaaresindustele, ikka veel transiidiviisat ja lühiajalist
viisat. Selline eristamine lõpetati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli
2009. aasta määrusega (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse
ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), mistõttu ei ole eespool nimetatud piiritlemine
enam asjakohane.
Eespool nimetatud varasemates läbisõitu
käsitlevates otsustes käsitleti kahe eelmise laienemise puhul üksnes ühtseid
Schengeni viisasid, s.t viisasid, mis võimaldasid liikuda Schengeni alal. Piiratud
territoriaalse kehtivusega viisad jäeti nende eelmiste otsuste reguleerimisalast
välja. Kuid praegu vajab käsitlemist asjaolu, et kõik Schengeni liikmesriigid
ei tunnusta Kosovot* (ÜRO Julgeolekunõukogu 10. juuni 1999. aasta
resolutsioonis 1244 määratletud kujul).
Oluline vahe on piiratud territoriaalse
kehtivusega viisal, mis kehtib üksnes selle viisa välja andnud liikmesriigi
territooriumil, ja piiratud territoriaalse kehtivusega viisal, mis on välja antud
Kosovo kodanikele (kooskõlas viisaeeskirja artikli 25 lõike 3 esimese
lausega) ja mis lubab liikuda kõigis Schengeni liikmesriikides, välja arvatud
nendes üksikutes liikmesriikides, kes Kosovot ei tunnusta. See eripära õigustab
selliste piiratud territoriaalse kehtivusega viisade kaasamist ühepoolse
tunnustamise korra reguleerimisalasse ning seda ka sellepärast, et antud juhul
ei ole Schengeni alale reaalselt ebaseadusliku rände ohtu või turvariske.
Ühepoolse tunnustamise korra laiendamine
Euroopa Liidu õigusaktiga ei tooks Horvaatiale kaasa uusi kohustusi lisaks
nendele, mida on nimetatud 2012. aasta ühinemisaktis. Seega ei kujuta see endast
erandit nimetatud ühinemislepingust. Kavandatavat korda rakendataks vabatahtlikkuse
alusel: Horvaatial oleks võimalus kavandatav kord rakendada või jätkata oma riigi
viisade väljaandmist, nagu on nõutud ühinemislepingus. Kui Horvaatia peaks otsustama
rakendada ühist korda, tuleb riigil aktsepteerida mis tahes Schengeni
liikmesriigis väljaantud dokumente, vältides nii dokumendi väljaandnud
liikmesriikide eristamist.
Sellega seoses tuleks meenutada, et kuni
ühinemiskuupäevani aktsepteerib Horvaatia siseriiklikele õigusaktidele
tuginedes Schengeni viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid, mille Schengeni
riigid on välja andnud oma territooriumile sisenemiseks ja seal viibimiseks või
sealt läbisõiduks.
Käesoleva ettepanekuga tunnistatakse kehtetuks
otsused nr 895/2006/EÜ ja nr 582/2008/EÜ. Liikmesriikide jaoks,
kellele need otsused olid adresseeritud ja kes on vahepeal saanud Schengeni
liikmesriigiks, on need otsused vananenud (v.a Küpros)[8]. Seoses Küprosega, kes rakendab
otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud ühist korda täiel määral alates 10. juulist 2006
ning otsusega nr 582/2008/EÜ kehtestatud ühist korda täiel määral alates
18. juulist 2008, nähakse käesolevas ettepanekus ette, et see kord
asendatakse korraga, millega antakse Küprosele sarnaselt Horvaatiaga õigus
tunnustada ühepoolselt Schengeni liikmesriikide väljaantud lühiajalisi
viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid ning samuti lühiajalisi
viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid, mille on välja andnud liikmesriigid,
kes veel ei rakenda Schengeni acquis’d täielikult (Horvaatia), ning mis
on mõeldud nende territooriumilt läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks
viibimiseks nende territooriumil mis tahes 180-päevase perioodi jooksul[9]. Käesoleva ettepaneku kohaselt
antakse Küprosele sarnaselt Horvaatiaga õigus tunnustada Schengeni acquis’
rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises osalevate riikide viisasid ja
elamislubasid.
See kord kehtib üleminekuperioodi lõpuni, kuni
asjaomased liikmesriigid hakkavad täielikult osalema sisepiirideta alas, s.t kuupäevani,
mil selliste dokumentide vastastikune tunnustamine muutub kohustuslikuks
Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklite 18 ja 21, Schengeni
piirieeskirja artikli 5 lõike 2 ja viisaeeskirja kohaselt.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kokkuvõte
Käesoleva ettepaneku põhielemendid on
kokkuvõttes järgmised:
–          kehtestatakse ühised eeskirjad, millega
antakse Horvaatiale ja Küprosele õigus üleminekuperioodil ühepoolselt
tunnustada ühtseid viisasid, pikaajalisi viisasid, Kosovo kodanikele kooskõlas
viisaeeskirja artikli 25 lõike 3 esimese lausega väljaantud piiratud
territoriaalse kehtivusega viisasid ja elamislubasid, mille on välja andnud Schengeni
liikmesriigid, ning samuti samalaadseid dokumente, mille need liikmesriigid on
vastastikku välja andnud võrdväärsena oma riigi viisadega nende territooriumilt
läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks viibimiseks nende territooriumil
mis tahes 180-päevase perioodi jooksul;
–          käesolevas ettepanekus esitatud ühepoolse
tunnustamise korda kohaldatakse üksnes dokumentide suhtes, mille kehtivusaeg
hõlmab kogu Horvaatias ja Küprosel lühiajalise viibimise kestust. Sellega
seoses ja pidades silmas probleeme, millega seisid varem silmitsi kolmandate
riikide kodanikud, kellel oli ühtne viisa ühekordseks sisenemiseks ja kes reisisid
peale Schengeni alal viibimist tagasi juba kehtetu viisaga (otsused
nr 895/2006 ja nr 582/2008), tuleks käesoleva ettepanekuga ette näha,
et ühepoolse tunnustamise kord hõlmab vaid neid ühtseid viisasid, millega on
lubatud siseneda Schengeni alale kaks või mitu korda;
–          liikmesriigid, kellele käesolev otsus
on adresseeritud, peavad teavitama komisjoni oma otsusest kasutada seda võimalust.
Komisjon avaldab selle teabe Euroopa Liidu Teatajas ning tagab sellega
kogu süsteemi läbipaistvuse;
–          otsused nr 895/2006/EÜ ja nr 582/2008/EÜ
tunnistatakse kehtetuks.
* Kõnealune määratlus
ei piira Kosovo staatust käsitlevaid seisukohti ning on kooskõlas ÜRO
Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244/1999 ja Rahvusvahelise Kohtu
arvamusega Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni kohta.
Õiguslik alus
Kavandatav otsus põhineb Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktidel a ja b, sest
tegemist on meetmega, mis käsitleb ühtset poliitikat viisade ja muude
lühiajaliste elamislubade suhtes ning samuti kontrolle välispiire ületavate
isikute suhtes. See dokument võetakse vastu seadusandliku tavamenetluse
kohaselt.
Kuna kavandatav otsus on adresseeritud
Horvaatiale, hakkab see kehtima pärast seda, kui jõustub Euroopa Liidu
liikmesriikide ja Horvaatia Vabariigi vaheline leping Horvaatia Vabariigi
Euroopa Liiduga ühinemise kohta[10].
Subsidiaarsuse põhimõte
Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 3
sätestatakse, et liit võib oma ainupädevusest välja jäävates küsimustes võtta
meetmeid ainult niisuguses ulatuses ja siis, kui liikmesriigid ei suuda
piisavalt saavutada kavandatava meetme eesmärke, kuid kavandatava meetme
ulatuse või toime tõttu saab neid paremini saavutada liidu tasandil. Kuna selle
ettepanekuga soovitud eesmärgi saavutamiseks on vaja teha erand kehtivast Euroopa
Liidu õigusest, on seda eesmärki võimalik saavutada ainult Euroopa Liidu
tasandi meetmega.
Proportsionaalsuse põhimõte
Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 4
sätestatakse, et liidu meetme sisu ega vorm ei või minna aluslepingute
eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Selle meetme jaoks valitud vorm
võimaldab saavutada ettepaneku eesmärgid ja rakendada ettepaneku võimalikult tõhusalt.
Mis puutub sisusse, siis selle algatusega võimaldatakse asjaomastel liikmesriikidel
ajutiselt kõrvale kalduda nende suhtes nõukogu määrusega (EÜ) nr 539/2001
kehtestatud kohustustest ning lubatakse neil ühepoolselt tunnustada Schengeni acquis’d
täielikult rakendavate riikide väljaantud viisasid ja elamislubasid nende
kehtivusajal oma territooriumilt läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks
viibimiseks oma territooriumil mis tahes 180-päevase perioodi jooksul. Schengeni
acquis’d täielikult rakendavate riikide või Horvaatia või Küprose väljaantud
viisasid või elamislubasid omavate isikute sisenemisega asjaomaste liikmesriikide
territooriumile ja nende isikute seal viibimisega ei kaasne mingit riski, sest viisa
või elamisloa väljaandnud riik on nende suhtes rakendanud vajalikke kontrolle. Kavandatav
ühepoolne erand määrusest (EÜ) nr 539/2001 on seega õigustatud, et
vältida asjaomaste liikmesriikide täiendavat halduskoormust. Samuti kohaldatakse
seda erandit ainult üleminekuperioodi jooksul kuni kuupäevani, mil asjaomased liikmesriigid
integreeruvad täielikult sisepiirideta ühisalaga ning vastastikuse tunnustamise
kord muutub kohustuslikuks. Peale selle on erandi kasutamine vabatahtlik, seega
ei kehtestata sellega asjaomastele liikmesriikidele mingeid täiendavaid kohustusi
lisaks ühinemisaktis kehtestatud kohustustele. Ettepanek on seega kooskõlas proportsionaalsuse
põhimõttega. Sarnaselt ELiga 2004. ja 2007. aastal ühinenud
liikmesriikide puhul vastu võetud samalaadsetele vahenditele on käesolev
ettepanek esitatud otsuse kujul.
5.           ALUSLEPINGUTELE LISATUD ERINEVATEST PROTOKOLLIDEST
JA KOLMANDATE RIIKIDEGA SÕLMITUD ASSOTSIATSIEERIMISLEPINGUTEST TULENEVAD
TAGAJÄRJED
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus sisaldub Euroopa
Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotises ning selle tulemusel
kohaldatakse nn muutuva geomeetria põhimõtet, mis on sätestatud Euroopa
Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokollis Taani
seisukoha kohta, protokollis Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning protokollis Euroopa
Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’ kohta. Sellest
tulenevalt ei osale Taani, Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva ettepaneku vastuvõtmisel
ning see ei ole nende suhtes siduv ega kohaldatav. See, et kõnealust otsust
nende suhtes ei kohaldata, tuleneb ka asjaolust, et kavandatav otsus on
adresseeritud vaid nendele liikmesriikidele, keda seob Schengeni acquis’,
kuid kes seda veel ei kohalda.
Kuna kavandatav otsus on adresseeritud vaid
nendele liikmesriikidele, keda seob Schengeni acquis’, kuid kes seda
veel ei kohalda, ei kujuta käesolev ettepanek endast nende Schengeni acquis’
sätete edasiarendamist Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteiniga sõlmitud
vastavate assotsieerimislepingute tähenduses. Seetõttu ei ole leping eelpool
nimetatud riikide suhtes siduv. Schengeni süsteemi ühtsuse ja nõuetekohase
toimimise eesmärgil hõlmab see otsus ka viisasid ja elamislubasid, mille on
välja andnud riigid, kes osalevad Schengeni acquis’ rakendamises,
kohaldamises ja edasiarendamises.
2013/0210 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
millega kehtestatakse välispiiridel isikute
kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Horvaatia ja Küpros tunnustavad
ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on
välja andnud oma territooriumilt läbisõiduks või kuni 90-päevaseks
kavatsetavaks viibimiseks oma territooriumil mis tahes 180-päevase perioodi
jooksul,
ning
millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 895/2006/EÜ
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 582/2008/EÜ
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkte a ja b,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       2012. aasta ühinemisakti
artikli 4 lõike 1 kohaselt peab 1. juulil 2013. aastal
Euroopa Liiduga ühinenud Horvaatia kohaldama alates nimetatud kuupäevast
nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001
(milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride
ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest
nõudest vabastatud)[11]
I lisas loetletud kolmandate riikide kodanike suhtes viisanõuet.
(2)       2012. aasta ühinemisakti
artikli 4 lõike 2 kohaselt kohaldatakse Horvaatias Schengeni acquis’
sätteid ühtsete viisade väljaandmise tingimuste ja kriteeriumide, viisade
vastastikuse tunnustamise ning elamislubade / pikaajaliste viisade ja
lühiajaliste viisade võrdväärsuse kohta üksnes nõukogu sellekohase otsuse
alusel. Need sätted on siiski kõnealuse liikmesriigi jaoks siduvad alates
ühinemiskuupäevast.
(3)       Seetõttu nõutakse Horvaatialt
oma riigi viisade väljaandmist oma territooriumile sisenemiseks või sellelt
läbisõiduks kolmandate riikide kodanikele, kellel on Schengeni acquis’d
täielikult rakendava liikmesriigi väljaantud ühtne viisa, pikaajaline viisa või
elamisluba või Küprose väljaantud samalaadsed dokumendid.
(4)       Isikud, kellel on selliste liikmesriikide
väljaantud dokumendid või Küprose väljaantud samalaadsed dokumendid, ei kujuta
endast mingit riski Horvaatiale, sest need liikmesriigid on nende isikute suhtes
rakendanud kõiki vajalikke kontrolle. Selleks et Horvaatiale ei tekiks põhjendamatut
täiendavat halduskoormust, tuleks vastu võtta ühised eeskirjad, millega antakse
Horvaatiale õigus tunnustada ühepoolselt teatavaid selliste liikmesriikide
väljaantud dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega ja kehtestada selle
ühepoolse võrdväärsuse alusel välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord.
(5)       Otsustega nr 859/2006/EÜ
ja nr 582/2008/EÜ kehtestatud ühised eeskirjad tuleks tunnistada kehtetuks.
Seoses Küprosega, kes rakendab otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud ühist
korda täiel määral alates 10. juulist 2006 ning otsusega nr 582/2008/EÜ
kehtestatud ühist korda täiel määral alates 18. juulist 2008, tuleks
vastu võtta ühised eeskirjad, millega antakse Küprosele sarnaselt Horvaatiaga
õigus tunnustada ühepoolselt teatavaid Schengeni acquis’d täielikult
rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumente või samalaadseid Horvaatia
väljaantud dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega ning kehtestada selle
ühepoolse võrdväärsuse alusel välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord.
(6)       Käesolevas otsuses sätestatud
lihtsustatud korda tuleks kohaldada üleminekuperioodi jooksul Küprose suhtes
kuni 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 esimeses lõigus
ning Horvaatia suhtes 2012. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 esimeses
lõigus viidatud nõukogu otsusega määratava kuupäevani.
(7)       Lihtsustatud korras osalemine
peaks olema vabatahtlik, panemata liikmesriikidele täiendavaid kohustusi lisaks
2003. ja 2012. aasta ühinemisaktis ette nähtud kohustustele.
(8)       Ühiseid eeskirju tuleks kohaldada
ühtsete lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade suhtes, mille
on välja andnud Schengeni acquis’d täielikult rakendavad liikmesriigid, piiratud
territoriaalse kehtivusega viisade suhtes, mis on välja antud kooskõlas
viisaeeskirja artikli 25 lõike 3 esimese lausega ja riikide
poolt, kes on osalevad Schengeni acquis’ rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises,
ning samuti lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade suhtes, mille
on välja andnud Horvaatia ja Küpros. Dokumendi tunnustamine peaks piirduma
dokumendi kehtivusajaga.
(9)       Tuleb täita Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006
(millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse
eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad))[12]
artikli 5 lõikes 1 kehtestatud sisenemise tingimusi, välja arvatud
nimetatud määruse artikli 5 lõike 1 punktis b kehtestatud tingimusi,
niivõrd kui käesoleva otsusega kehtestatakse kord, mille alusel on Horvaatial
ja Küprosel õigus ühepoolselt tunnustada teatavaid Schengeni acquis’d
täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumente ning samuti samalaadseid
Horvaatia ja Küprose väljaantud dokumente nende territooriumilt läbisõiduks või
kuni 90-päevaseks kavatsetavaks viibimiseks nende territooriumil mis tahes 180-päevase
perioodi jooksul.
(10)     Kuna käesoleva otsuse
eesmärki, nimelt sellise korra kehtestamist, mille alusel Horvaatia ja Küpros
tunnustavad ühepoolselt teatavaid teiste liikmesriikide väljaantud dokumente,
ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda eesmärki parem
saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu
artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis
sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus
nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(11)     Islandi ja Norraga seoses ei
ole käesolev otsus Schengeni acquis’ sätete edasiarendamine vastavalt Euroopa
Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud
lepingule, mis käsitleb viimati nimetatud riikide ühinemist Schengeni acquis’
sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega,[13] sest see on adresseeritud
ainult Horvaatiale ja Küprosele, kes veel ei rakenda Schengeni acquis’d
täielikult.
(12)     Šveitsiga seoses ei ole
käesolev otsus Schengeni acquis’ sätete edasiarendamine vastavalt Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse ning Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud lepingule,
mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni ühinemist Schengeni acquis’ sätete
rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega,[14]
sest see on adresseeritud ainult Horvaatiale ja Küprosele, kes veel ei rakenda
Schengeni acquis’d täielikult.
(13)     Liechtensteiniga seoses ei ole
käesolev otsus Schengeni acquis’ edasiarendamine vastavalt Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi
vahelisele protokollile (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga
Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega),[15]
sest see on adresseeritud ainult Horvaatiale ja Küprosele, kes veel ei rakenda
Schengeni acquis’d täielikult.
(14)     Schengeni süsteemi ühtsuse ja
nõuetekohase toimimise eesmärgil hõlmab see otsus ka viisasid ja elamislubasid,
mille on välja andnud kolmandad riigid, kes osalevad Schengeni acquis’
rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises ning kes rakendavad Schengeni acquis’d
täielikult, nagu Island, Liechtenstein, Norra ja Šveits.
(15)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
nr 22 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse
vastuvõtmisel.
(16)     Käesolev otsus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik
ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele nr 2000/365/EÜ
(Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates
Schengeni acquis’ sätetes),[16]
ning seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel.
(17)     Käesolev otsus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale
vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele nr 2002/192/EÜ
(Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes),[17] ning seetõttu ei osale Iirimaa
käesoleva otsuse vastuvõtmisel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Käesoleva otsusega kehtestatakse välispiiridel
isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille kohaselt Horvaatia ja Küpros
võivad tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on
välja andnud oma territooriumilt läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks
viibimiseks oma territooriumil mis tahes 180-päevase perioodi jooksul, artikli 2
lõikes 1 ning artiklis 3 viidatud dokumente, mille on välja andnud liikmesriigid
ja riigid, kes osalevad Schengeni acquis’ rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises
ning kes rakendavad Schengeni acquis’d täielikult, ning Küpros ja
Horvaatia kolmandate riikide kodanikele, kelle suhtes kehtib viisanõue
vastavalt määrusele (EÜ) nr 539/2001.
Käesoleva otsuse rakendamine ei mõjuta isikute
kontrollimist välispiiridel kooskõlas määruse (EÜ) nr 562/2006
artiklitega 5–13 ja artiklitega 18–19.
Artikkel 2
1. Horvaatia ja Küpros võivad tunnustada võrdväärsena
oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumilt läbisõiduks
või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks viibimiseks oma territooriumil mis tahes 180-päevase
perioodi jooksul, järgmisi Schengeni acquis’d täielikult rakendavate
liikmesriikide ja assotsieerunud riikide väljaantud dokumente, olenemata nende
omanike kodakondsusest:
i) määruse (EÜ) nr 810/2009
artikli 2 lõikes 3 määratletud ühtne viisa, mis kehtib kaheks või
mitmekordseks sisenemiseks;
ii) Schengeni lepingu rakendamise
konventsiooni artiklis 18 osutatud pikaajaline viisa;
iii) määruse (EÜ) nr 562/2006
artikli 2 lõikes 15 määratletud elamisluba.
2. Horvaatia ja Küpros võivad tunnustada
võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on andnud oma territooriumilt
läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks viibimiseks oma territooriumil mis
tahes 180-päevase perioodi jooksul, piiratud territoriaalse kehtivusega
viisasid, mis on välja antud vastavalt viisaeeskirja artikli 25 lõike 3
esimesele lausele.
3. Kui Horvaatia või Küpros otsustab
käesolevat otsust kohaldada, tunnustab ta kõiki lõigetes 1 ja 2
osutatud dokumente, olenemata sellest, milline riik dokumendi välja andis.
Artikkel 3
1.         Kui Horvaatia või Küpros otsustab
kohaldada artiklit 2, võib ta tunnustada võrdväärsena oma riigi viisaga,
mille ta on andnud oma territooriumilt läbisõiduks või kuni 90-päevaseks kavatsetavaks
viibimiseks oma territooriumil mis tahes 180-päevase perioodi jooksul, lisaks
järgmisi dokumente:
i) lühiajalised ja pikaajalised viisad,
mille Küpros või Horvaatia on välja andnud määruses (EÜ) nr 1638/95[18] kehtestatud ühtses
viisavormis;
ii) elamisload, mille Küpros või Horvaatia on
välja andnud määruses (EÜ) nr 1030/2002[19] kehtestatud ühtses
viisavormis.
2.         Horvaatia väljaantud dokumendid, mida
võib tunnustada, on loetletud I lisas.
Küprose väljaantud dokumendid, mida võib
tunnustada, on loetletud II lisas.
Artikkel 4
Artiklites 2 ja 3 osutatud
dokumendid peavad kehtima kogu läbisõidu või riigis viibimise jooksul.
Artikkel 5
Horvaatia ja Küpros teavitavad 10 tööpäeva
jooksul käesoleva otsuse jõustumisest komisjoni sellest, kas nad otsustavad
käesolevat otsust kohaldada. Komisjon avaldab nende liikmesriikide edastatud
teabe Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 6
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 895/2006/EÜ
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 582/2008/EÜ tunnistatakse
kehtetuks.
Artikkel 7
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse Küprose suhtes kuni 2003. aasta
ühinemisakti artikli 3 lõike 2 esimese lõigu ja Horvaatia suhtes
2012. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 esimese lõigu
kohaselt vastu võetud nõukogu otsusega määratud kuupäevani, mil asjaomase liikmesriigi
suhtes hakatakse kohaldama kõiki ühist viisapoliitikat ja liikmesriikide territooriumil
seaduslikult elavate kolmanda riigi kodanike liikumist käsitlevaid Schengeni acquis’
sätteid.
Artikkel 8
Käesolev otsus on adresseeritud Horvaatia
Vabariigile ja Küprose Vabariigile.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
HORVAATIA väljaantud dokumentide nimekiri
V i i s a
d
–
Kratkotrajna viza (C) – Lühiajaline viisa (liik „C”)

E l a m is l o a d
–
Odobrenje boravka – Elamisluba
–
Osobna iskaznica za stranca – Välismaalase isikutunnistus
II LISA
KÜPROSE väljaantud dokumentide nimekiri
Θ
ε ω ρ ή σ ε ι ς ( V i i s a d )
— Θεώρηση
διέλευσης —
Κατηγορία Β (transiidiviisa,
liik „B”)
— Θεώρηση
για παραμονή
βραχείας
διάρκειας —
Κατηγορία Γ (lühiajaline
viisa, liik „C”)
— Ομαδική
θεώρηση —
Κατηγορίες Β
και Γ (grupiviisa, liigid „B” ja „C”)
Ά
δ ε ι ε ς π α ρ α μ ο
ν ή ς ( E l a m i s l o a d )
—
Προσωρινή
άδεια
παραμονής
(απασχόληση,
επισκέπτης,
φοιτητής) – Tähtajaline elamisluba
(töö, külaline, üliõpilane)
— Άδεια
εισόδου
(απασχόληση,
φοιτητής) – Sissesõiduluba (töö,
üliõpilane)
— Άδεια
μετανάστευσης
(μόνιμη άδεια) – Sisserändeluba
(alaline luba)
[1]               EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.
[2]               EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.
[3]               ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.
[4]               ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.
[5]               ELT L 167, 20.6.2006, lk 1.
[6]               ELT L 161, 20.6.2008, lk 30.
[7]               ELT L 167, 20.6.2006, lk 8.
[8]               Käesoleva ettepaneku esitamisel lähtub komisjoni
eeldusest, et alates 1. juulist 2013 kohaldavad Bulgaaria ja Rumeenia
Schengeni acquis’d täielikult.
[9]               Otsuse nr 896/2006/EÜ artikli 5 kohaselt ei
kohaldata nimetatud otsust enam alates Šveitsi ja Liechtensteini ühinemisest
Schengeni alaga.
[10]             ELT L 112, 24.4.2012, lk 10.
[11]             EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.
[12]             ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.
[13]             EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.
[14]             ELT L 53, 27.2.2008, lk 1.
[15]             ELT L 83, 26.3.2008, lk 5.
[16]             EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.
[17]             EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.
[18]             EÜT L 164, 14.7.1995, lk 1.
[19]             EÜT L 157, 15.6.2002, lk 1.