|

52011PC0384

/* KOM/2011/0384 lõplik - COD 2011/0169 */  Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 617/2009, millega avatakse kõrgekvaliteedilise veiseliha autonoomne imporditariifikvoot

		(...PICT...)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST· Üldine taustVaekogu ja apellatsioonikogu aruannetes EÜ liha ja lihatoodetega (hormoonidega) seotud meetmed, [1] mille WTO vaidluste lahendamise organ võttis vastu 13. veebruaril 1998, leiti, et ühenduse keeld selliste veiste liha ja sellest valmistatud toodete impordi suhtes, kellele on manustatud teatavaid kasvu soodustavaid hormoone, ei ole kooskõlas sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamise lepinguga. Ameerika Ühendriigid ja Kanada taotlesid vaidluste lahendamise organilt luba ühendusele antavate soodustuste peatamist (iga-aastased summad vastavalt 116,8 miljonit USA dollarit ja 11,3 miljonit Kanada dollarit) ning said sellise loa.Pärast nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivi 96/22/EÜ (mis käsitleb teatavate hormonaalse või türostaatilise toimega ainete ja beetaagonistide kasutamise keelamist loomakasvatuses) muutmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiiviga 2003/74/EÜ vastab ühenduse tegevus vaidluste lahendamise organi otsustele ja soovitustele. Ameerika Ühendriigid ja Kanada leiavad siiski, et Euroopa Liit rikub endiselt WTO kohustusi ning seepärast peaksid nad jätkama sanktsioonide kohaldamist. Ühendus vaidlustas sanktsioonide jätkuva rakendamise uutes WTO kaasustes.Vaekogu tegi 31. märtsil 2008 Ameerika Ühendriigid – Kohustuste jätkuv peatamine Euroopa Ühenduses – Hormoone käsitleva vaidluse ja Kanada – Kohustuste jätkuv peatamine Euroopa Ühenduses – Hormoone käsitleva vaidluse suhtes otsuse, et Ameerika Ühendriigid ja Kanada on teinud menetluslikke rikkumisi. Vaekogu jõudis ka otsusele, et vaidluses Euroopa Ühendus – Hormoonid ei ole Euroopa ühendused veel täielikult kõrvaldanud meetmeid, mis ei ole kooskõlas sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamise lepinguga.16. oktoobril 2008 tühistas apellatsioonikogu osaliselt vaekogu menetluslikke rikkumisi käsitlevad otsused ning tõdes, et sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamise lepingut rikkuvate meetmete väidetava kõrvaldamise kohta tehtud teatavaid järeldusi ei ole võimalik kinnitada. Apellatsioonikogu soovitas vaidluste lahendamise organil nõuda, et Ameerika Ühendriigid, Kanada ja Euroopa ühendused algataksid viivitamata vaidluste lahendamise käsitusleppe (VLK) artikli 21 lõike 5 kohased menetlused, et lahendada oma eriarvamused selle kohta, kas Euroopa ühendused on vaidluses Euroopa Ühendus – Hormoonid kõrvaldanud lepingut rikkuva meetme ning kas Kanada ja Ameerika Ühendriikide kontsessioonide peatamise avaldus on õiguslikult kehtiv.Seoses algse hormoone käsitleva juhtumiga peeti ühenduse taotlusel vaidluste lahendamise käsitusleppe (VLK) artikli 21 lõike 5 alusel 22. detsembril 2008 läbirääkimisi Ameerika Ühendriikide ja Kanadaga.Komisjon ja Ameerika Ühendriigid on uurinud võimalusi kõnealusele ammusele transatlantilisele kaubandusvaidlusele sellise lahenduse leidmiseks, mis ei kompromiteeriks kummagi seisukohti seoses ühenduse meetmete vastavusega WTO nõuetele. Samasugust lahendust püüti leida ka vaidluses Kanadaga.2009. aasta mais leiti, et kaubandussuhete parandamiseks ja vaidluse edasise hoogustumise vältimiseks oleks kasulik praktiline lahendus, mille puhul Euroopa Liit avaks enamsoodustusrežiimi alusel autonoomse lisatariifikvoodi kõrgekvaliteedilise veiseliha jaoks ja Ameerika Ühendriigid vähendaks sanktsioonide hulka.Vastava Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Komisjoni vahel vastastikuse mõistmise memorandumi, mis käsitleb teatavaid kasvuhormoone mittesaavatelt loomadelt pärit veiseliha importi ning Ameerika Ühendriikide poolt teatavate Euroopa ühenduste toodete suhtes kehtestatud kõrgendatud tollimakse, kinnitas nõukogu 12. mai 2009. aasta kirjaga ning see allkirjastati Genfis 13. mail 2009. aastal [2]. Selles on ette nähtud kolme-etapiline kord, mille alusel Ameerika Ühendriigid vähendavad järk-järgult liidu toodete suhtes kehtestatud sanktsioonide taset ning samal ajal Euroopa Liit suurendab järk-järgult sellise kõrgekvaliteedilise veiseliha tariifikvooti, mida ei ole kasvuhormoonidega töödeldud. Nõukogu määrusega (EÜ) nr 617/2009 kehtestati esimeses etapis kõrgekvaliteedilise veiseliha tariifikvoot 20 000 tonni. Teises etapis peataks Ameerika Ühendriigid kõik allesjäänud sanktsioonid ja Euroopa Liit suurendaks kõnealust tariifikvooti täiendava 25 000 tonni võrra.17. märtsil 2011. aastal allkirjastas komisjon ka Kanada valitsuse ja Euroopa Komisjoni vaheline vastastikuse mõistmise memorandumi, mis käsitleb teatavaid kasvuhormoone mittesaavatelt loomadelt pärit veiseliha importi ning Kanada poolt teatavate Euroopa Liidu toodete suhtes kehtestatud kõrgendatud tollimakse [3]. Kõnealuse vastastikuse mõistmise memorandumiga peatatakse kõik Kanada poolt kehtestatud sanktsioonid ning sätestatakse kõrgekvaliteedilise veiseliha liidu autonoomsete tariifikvootide edasine suurendamine 1 500 tonni võrra (esimene etapp) ja täiendavalt 1 700 tonni võrra (teine etapp). Ameerika Ühendriikide ja Kanada memorandumitega ettenähtud ajastus on sama esimese ja teise etapi puhul. Mõlemas memorandumis on eelkõige teise etapi alguseks kavandatud 1. august 2012.· Ettepaneku põhjused ja eesmärgidSelleks et suurendada eespool nimetatud kehtivaid kõrgekvaliteedilise veiseliha tariifikvootide kokku 21 500 tonnini (esimene etapp) ning seejärel mõlema vastastikuse mõistmise memorandumi kohaselt 1. augustil 2012. aastal algavas teises etapis täiendavalt 48 200 tonnini, peab seadusandlik menetlus algama õigel ajal.See on vajalik ka Euroopa Parlamendi 8. märtsil 2011. aastal vastu võetud resolutsiooni järgimiseks. Kõnealuses resolutsioonis kutsuti komisjoni üles tagama, et hormoonidega töödeldud veiseliha käsitlevale vaidlusele leitaks lahendus, millega peatatakse ELi toodete suhtes kehtestatud sanktsioonid ning samal ajal tagatakse, et veiseliha importimine ELi on vastavuses ELi nõuetega [4].2. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG· Kavandatud meetmete kokkuvõteKäesoleva ettepaneku eesmärk on taotleda, et Euroopa Parlament ja nõukogu muudaksid olemasolevat määrust (millega avatakse kõrgekvaliteedilise veiseliha autonoomne imporditariifikvoot), et võtta vastavalt Ameerika Ühendriikide ja Kanadaga allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumites sätestatud meetmeid.Muudatusega kehtestatakse ka komisjoni rakendusvolituste vajalik kooskõlastus Lissaboni lepinguga.· Õiguslik alusEuroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207.· Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti e kohaselt liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.· Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.· Õigusakti valikKavandatud õigusakt: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus.Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: määrust peab muutma määrusega.3. MÕJU EELARVELEKõnealuse tariifikvoodi tollimaks võiks jääda nulltasemele. Sõltuvalt veiselihaturu edasisest olukorrast ei impordita kõrgekvaliteedilist veiseliha enam määruses (EÜ) nr 819/2008 sätestatud kehtivate kvootide alusel või kvoodivälisena. See võib tähendada liidu omatulude vähenemist (vt finantsselgitus).2011/0169 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 617/2009, millega avatakse kõrgekvaliteedilise veiseliha autonoomne imporditariifikvootEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,toimides seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:(1) Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Komisjoni vahel vastastikuse mõistmise memorandumi, mis käsitleb teatavaid kasvuhormoone mittesaavatelt loomadelt pärit veiseliha importi ning Ameerika Ühendriikide poolt teatavate Euroopa ühenduste toodete suhtes kehtestatud kõrgendatud tollimakse, kinnitas nõukogu 12. mai 2009. aasta kirjaga ning see allkirjastati Genfis 13. mail 2009. aastal. Vastastikuse mõistmise memorandumi eesmärk on lahendada WTOs Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline ammune vaidlus EÜ liha ja lihatoodetega (hormoonidega) seotud meetmed (DS 26), milles käsitletakse hormoonidega töödeldud veiseliha.(2) Nagu Genfis 17. märtsil 2011. aastal vastastikuse mõistmise memorandumis dokumenteeritud, on Kanada valitsus ja Euroopa Komisjon jõudnud kokkuleppele seoses meetmete rakenduskavaga, mis käsitleb kõrgekvaliteedilise veisealiha importi Euroopa Liitu ja Kanada poolt teatavate liidu toodete suhtes kohaldatavaid kõrgendatud tollimakse seoses vaidlusega EÜ liha ja lihatoodetega (hormoonidega) seotud meetmed (DS 48) WTOs.(3) Mõlemas vastastikuse mõistmise memorandumis on ette nähtud kolme-etapiline kord, mille alusel vähendatakse Ameerika Ühendriikide ja Kanada poolt liidu toodete suhtes kehtestatud sanktsioonide taset. Euroopa Liit suurendab järk-järgult sellise kõrgekvaliteedilise veiseliha tariifikvooti, mida ei ole kasvuhormoonidega töödeldud ja mis vastab täielikult muudele ELi impordinõuetele.(4) Pärast Ameerika Ühendriikidega vastastikuse mõistmise memorandumi allkirjastamist avati nõukogu määrusega (EÜ) nr 617/2009 [5] CN-koodide 0201, 0202, 0206 10 95 ja 0206 29 91 alla kuuluva kõrgekvaliteedilise värske, jahutatud või külmutatud veiseliha aastane ühenduse imporditariifikvoot mahus 20 000 tonni (esimene etapp) väljendatuna toote massina.(5) Kanada valitsusega vastastikuse mõistmise memorandumis kavandati esialgse 20 000 tonni suuruse koguse suurendamine 1 500 tonni võrra. Samuti nähti ette, et Kanada tühistab kõik allesjäänud sanktsioonid kohe pärast vastastikuse mõistmise memorandumi allkirjastamist.(6) Ameerika Ühendriikidega vastastikuse mõistmise memorandumis kehtestatud ajakava kohaselt kavandatakse kõnealuse tariifikvoodi kohase koguse suurendamist 25 000 tonni võrra siis, kui mõlemad lepinguosalised jõuavad vastastikuse mõistmise memorandumi teise etappi, mille tulemusel tühistatakse kõik allesjäänud sanktsioonid, mida Ameerika Ühendriigid praegu kohaldavad.(7) Kanada valitsusega vastastikuse mõistmise memorandumis kehtestatud ajakava kohaselt kavandatakse kõnealuse tariifikvoodi kohase koguse suurendamist 3 200 tonni võrra siis, kui mõlemad lepinguosalised jõuavad vastastikuse mõistmise memorandumi teise etappi.(8) Määruse (EÜ) nr 617/2009 ühtsete kohaldamistingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Eelkõige tuleks komisjonile anda volitused tariifikvootide osaliseks või täielikuks peatamiseks juhul, kui Ameerika Ühendriigid või Kanada ei võta või toeta meetmeid, mis on kavandatud vastavas memorandumis. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes [6].(9) Määrust (EÜ) nr 617/2009 tuleks seetõttu vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 617/2009 muudetakse järgmiselt.1) Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:a) lõige 1 asendatakse järgmiselt:„1. Avatakse CN-koodide 0201, 0202, 0206 10 95 ja 0206 29 91 alla kuuluva kõrgekvaliteedilise värske, jahutatud või külmutatud veiseliha aastane liidu imporditariifikvoot mahus 21 500 tonni väljendatuna toote massina, järjekorranumbriga 09.4449.”b) Lisatakse järgmine lõige 1a:„1a. Alates 2012. aasta augustist suurendatakse lõikes 1 osutatud toote massina väljendatud aastast liidu imporditariifikvooti 48 200 tonnini.”2) Artikkel 2 asendatakse järgmisega.„Artikkel 21. Artiklis 1 osutatud tariifikvooti haldab komisjon vastavalt artikli 2a lõikes 2 osutatud korrale.2. Komisjon võib artiklis 1 osutatud tariifikvoodi kohaldamise täielikult või osaliselt peatada juhul, kui Ameerika Ühendriigid või Kanada ei võta vastavalt Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Komisjoni vahelise vastastikuse mõistmise memorandumis* või Kanada valitsuse ja Euroopa Komisjoni vahelise vastastikuse mõistmise memorandumis** kavandatud meetmeid. Komisjon tegutseb artikli 2a lõikes 2 sätestatud korras.--------------* Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Komisjoni vaheline vastastikuse mõistmise memorandum, mis käsitleb teatavaid kasvuhormoone mittesaavatelt loomadelt pärit veiseliha importi ning Ameerika Ühendriikide poolt teatavate Euroopa ühenduste toodete suhtes kehtestatud kõrgendatud tollimakse, kinnitatud nõukogu 12. mai 2009. aasta kirjaga ning allkirjastatud Genfis 13. mail 2009. aastal.** Kanada valitsuse ja Euroopa Komisjoni vaheline vastastikuse mõistmise memorandum, mis käsitleb teatavaid kasvuhormoone mittesaavatelt loomadelt pärit veiseliha importi ning Kanada poolt teatavate Euroopa Liidu toodete suhtes kehtestatud kõrgendatud tollimakse, allkirjastatud Genfis 17. märtsil 2011. aastal.”3) Lisatakse artikkel 2a:„Artikkel 2a1. Komisjoni abistab [määruse (EÜ) nr 1234/2007] [1234R2007 on praegu uuestisõnastamisel] artikli [195 lõikega 1] moodustatud põllumajandusturgude ühise korralduse komitee.2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav liikmesriikides.[Koht],Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[1] WT/DS 26 ja 48.[2] 30. septembri 2009. a dokument WT/DS26/28.[3] 22. märtsi 2011. aasta dokument WT/DS48/26.[4] Euroopa Parlamendi 8. märtsi 2011. aasta resolutsioon ELi põllumajanduse ja kliimamuutuse kohta (2010/2110(INI)).[5] ELT L 182, 15.7.2009, lk 1.[6] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.--------------------------------------------------


title: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta

text:
|

52010PC0537

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 30.9.2010KOM(2010) 537 lõplik2010/0266 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohtaSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUSTEuroopa Liidu toimimise lepinguga vastavusse viimineEuroopa liidu toimimise lepingus (aluslepingus) eristatakse komisjonile delegeeritud õigust võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad, mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi, nagu on sätestatud aluslepingu artikli 290 lõikes 1 (delegeeritud õigusaktid) ning komisjonile antud volitusi võtta vastu ühetaolisi tingimusi, mis on vajalikud liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamiseks, nagu on sätestatud aluslepingu artikli 291 lõikes 2 (rakendusaktid).Delegeeritud õigusaktide puhul delegeerib seadusandja komisjonile õiguse võtta vastu kvaasiseadusandlikke õigusakte. Rakendusaktide puhul on kontekst sootuks teine. Euroopa Liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamise eest vastutavad ju peamiselt liikmesriigid. Kuid kui seadusandliku akti kohaldamisel on rakendamiseks vaja ühetaolisi tingimusi, on komisjonil voli selliseid akte vastu võtta.Määruse (EÜ) nr 1698/2005[1] vastavusseviimine aluslepingu uute eeskirjadega lähtub liigitamisest (eristatakse rakendusliku iseloomuga meetmeid ja delegeeritavaid meetmeid), mis põhineb uuel filosoofilisel lähenemisel komisjoni praegustele rakendusvolitustele, mis võeti vastu määrustega (EÜ) nr 1974/2006 ja 1975/2006.Seoses vastavusseviimisega on ette valmistatud määruse (EÜ) nr 1698/2005 muudatusettepaneku eelnõu. Selle eelnõuga antakse seadusandjale volitused määratleda maaelu arengu poliitika põhijooned. Seadusandja määrab kindlaks selle poliitika üldised juhised ja aluspõhimõtted. Seega määrab seadusandja selle poliitika eesmärgid ning strateegilise lähenemise ja programmitöö põhimõtted, samuti teiste ELi poliitikate täiendamise ning nendega kooskõlas ja vastavuses olemise põhimõtted. Samuti kehtestab seadusandja partnerluse, lähimuse ja soolise võrdõiguslikkuse ning mittediskrimineerimise põhimõtted.Vastavalt aluslepingu artiklile 290 annab seadusandja komisjonile ülesande täiendada või muuta süsteemi teatavaid mitteolemuslikke osi. Komisjonile delegeeritud õigusaktiga võidakse seega määrata täiendavaid elemente, mis on vajalikud seadusandja poolt kehtestatud süsteemi nõuetekohaseks toimimiseks. Seetõttu võtab komisjon vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada erandeid reeglist, et maaelu arengu toetust ei saa anda toetuskavadele, mis on abikõlblikud ühise turukorralduse alusel (artikli 5 lõige 6). Samamoodi delegeerib seadusandja komisjonile volitused kehtestada meetmete ja tehnilise abi üksikasjalikke tingimusi, et tagada nende ühtlane kohaldamine kooskõlas ELi poliitikanõuete, prioriteetide ja õigusaktidega (artiklid 20, 32, 36, 38, 52, 63 ja 66). Lisaks sellele võtab komisjon vastu delegeeritud õigusakte seoses vähendamise ja väljaarvamise üksikasjalike eeskirjadega (artikli 51 lõige 4). Komisjon määratleb ka iga telje paindlikkuskünnise (artikli 70 lõige 1) ning üksikasjalikud eeskirjad muudele toetuse vormidele kui tagastamatu üksiktoetus (artikli 71 lõige 5). Komisjon määrab üksikasjalikud kontrollieeskirjad (artikli 74 lõige 4). Samuti võtab komisjon vastu ülemineku erimeetmed (artikli 92 lõige 1).Vastavalt aluslepingu artiklile 291 vastutavad seadusandja kehtestatud süsteemi rakendamise eest liikmesriigid. Paistab siiski, et on vaja tagada süsteemi ühetaoline rakendamine liikmesriikides, et vältida konkurentsi moonutamist või ühe ettevõtja eelistamist teisele. Seetõttu annab seadusandja komisjonile vastavalt aluslepingu artikli 291 lõikele 2 rakendusvolitused järgmiste küsimuste suhtes: maaelu arengu programmide esitamise ühtsed tingimused (artikli 18 lõige 3), programmi heakskiitmine (artikli 18 lõige 4), programmide läbivaatamise heakskiitmine (artikli 19 lõige 2), komisjoni otsusega heakskiitmist vajavate muudatuste kindlaksmääramine (artikli 19 lõige 2), kohustuste jaoks pikema ajavahemiku määramine (artikli 39 lõige 3, artikli 40 lõige 2 ja artikli 47 lõige 1), piirkondade määramise erisätted (artikli 50 lõige 4), riiklike maaeluvõrgustike rajamine ja tegevus (artikli 66 lõige 3), iga-aastaste eriaruannete esitamine (artikli 82 lõige 4), kontrollimise üldine raamistik ning liikmesriikide rakendatav ühine seire- ja hindamisraamistik (artikli 74 lõige 4 ja artikkel 80).Strateegiaseire kokkuvõtlike aruannete arvu vähendamine ja sisu lihtsustamineÜPP lihtsustamise raames soovisid liikmesriigid vähendada komisjonile esitatavate aruannete hulka. Maaelu arengu valdkonnas tuleb liikmesriikidel lisaks iga-aastasele eduaruandele esitada komisjonile kokkuvõtlik aruanne, kus on näidatud riikliku strateegiakava rakendamisel ja eesmärkide saavutamisel tehtud edusammud ning panus ühenduse strateegiasuuniste kohaste eesmärkide saavutamisse.Praeguste eeskirjade kohaselt tuleb selliseid kokkuvõtvaid aruandeid esitada igal teisel aastal alates 2010. aastast kuni aastani 2014, st kokku kolm aruannet. Ettepanekuga vähendatakse aruannete arvu kahele, esimene tuleb esitada 2010. aastal vahehindamise käigus ja teine 2015. aastal järelhindamisel.Lisaks sellele kehtib praegu nõue, et aruandes peab olema eelmise aasta eduaruande kokkuvõte. Sellest nõudest tuleks loobuda, et vältida topelttööd.Seetõttu tuleks ka komisjonile esitatavate aruannete hulka, kus võetakse kokku riikliku strateegiakava ja ühenduse strateegiasuuniste rakendamise peamised arengud, suundumused ja probleemid, vähendada kahe aruandeni, mis esitatakse 2011. ja 2016. aastal.Tootjarühmade meetme ulatuse laiendamineKomisjoni teatise „Toiduainete tarneahela paremat toimimist Euroopas” ja piimandusküsimustega tegeleva kõrgetasemelise eksperdirühma soovitatud järelmeetmena tuleks sätet, millega praegu toetatakse uute liikmesriikide kõikides sektorites tootjarühmade loomist ja haldustegevust, laiendada ka EL 15 liikmesriikidele. Siiski ei saa võimaldada tootjarühmade toetamist puu- ja köögiviljasektoris, sest nende tegevust toetatakse juba ühise turukorralduse ühtse määruse artiklitega 103b–103g.Täpsemalt vajadusi järgiva nõuandeteenuste kasutamise lihtsustamineÜPP lihtsustamise raames tegid liikmesriigid ühtlasi ettepaneku muuta nõuandeteenuste kasutamise eeskirju. Praegu nõutakse eeskirjades, et miinimumina peavad põllumajandustootjatele pakutavad nõuandeteenused hõlmama nõuetele vastavuse eeskirjade kohustuslikke majandamisnõudeid ning häid põllumajandus- ja keskkonnatingimusi ning liidu õigusaktidel põhinevaid tööohutusnõudeid.Selleks et lihtsustada täpsemalt vajadusi järgivat nõuandeteenuste kasutamist ning kajastada abisaaja individuaalseid vajadusi, ei pea pakutav nõuandeteenus katma kõiki loetletud aspekte, vaid võib piirduda ühe või enamaga.Puhkepaigad ja katkematu pikisuunalise struktuuriga maastikuvormidLoodusdirektiivi artikli 10 kohaselt püüavad liikmesriigid, kui nad seda vajalikuks peavad, maakorralduses ja arengupoliitikas ning eelkõige seoses Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe parandamisega soodustada looduslikule loomastikule ja taimestikule ülioluliste maastikuvormide kaitsekorraldust.Need on vormid, mis nende pikisuunalise ja katkematu struktuuri tõttu (näiteks jõed koos kallastega või tavapärased põllupiiride märkimise süsteemid) või puhkepaikadena (näiteks tiigid või metsasalud), on looduslike liikide rändele, levikule ja geenivahetusele väga olulised.Sellistel aladel on Natura 2000 sidususe seisukohast tähtis osa ning tuleks kehtestada asjakohased sätted, et sellistele liikmesriikide poolt piiritletud looduskaitsealadele saaks anda Natura 2000 toetusi, kui on esitatud piisavalt tõendusmaterjali seose kohta loodusdirektiivi artikliga 10. Selleks, et tagada toetuste jätkuv esmane kasutamine määratud Natura 2000 alade jaoks, on asjakohane piirata selliste alade osakaalu võrreldes Natura 2000 aladega. Selle sättega ei tohiks aga piirata liikmesriikide püüdlusi loodusdirektiivi raames soodustada looduslikule loomastikule ja taimestikule ülioluliste maastikuvormide kaitsekorraldust ega tohiks piirata loodusdirektiivi artikli 10 asjakohast rakendamist.Nõuetele vastavuse eeskirjadele mittevastamise järelkontrollLiikmesriigid võivad otsustada kasutada võimalust pidada nõuetele mittevastavust väheoluliseks või jätta kohaldamata vähendamine või väljaarvamine, kui asjaomane summa on alla 100 euro. Praegu peaks pädev kontrolliasutus järgmisel aastal tagama, et põllumajandustootja parandab tuvastatud mittevastavuse. Kuid lihtsustamiseks ja halduskoormuse vähendamiseks tuleks kaaluda järelkontrollide süsteemi lihtsustamist.Stimuleeriva elemendi kasutuselevõtmine aluslepingu artikli 43 alla kuuluvate meetmete suhtesSelleks et abimeede vastaks ühisturu nõuetele, peab see hõlmama mõnda stimuleerivat elementi või nõudma abisaajalt mingisugust vastutasu. Abisaaja poolt juba teostatud tegevuse jaoks tagasiulatuvalt antavat abi ei saa lugeda vajalikku stimuleerivat elementi sisaldavaks abiks. Kuid kaasfinantseeritud maaelu arengu meetmetele, mis on heaks kiidetud aluslepingu artikli 43 alusel , ei ole liidu õigusaktidega kehtestatud stimuleeriva mõju nõuet, välja arvatud lisatoetuste puhul, millele juhul, kui need on heaks kiidetud programmitöö käigus ega vaja eraldi teatamisprotsessi, kehtivad põllumajandusliku riigiabi eeskirjad. Seetõttu tuleks abi tagasiulatuv andmine keelata ka kaasfinantseeritavate põllumajandusmeetmete puhul ning sätestada abikõlblikkuse alguskuupäev.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED-  Konsulteerimine huvitatud isikutega-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineHuvitatud isikute ega välisekspertidega ei olnud vaja konsulteerida.-  Mõju hindamineMõju ei olnud vaja hinnata.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteMäärata nõukogu määruses (EÜ) nr 1698/2005 kindlaks komisjoni delegeeritud ja rakendusvolitused ning kehtestada vastavate õigusaktide vastuvõtmiseks vajalik menetlus.Lisaks sellele võetakse kasutusele teatavad lihtsustamise elemendid, laiendatakse tootjarühmade loomise toetamise ulatust, Natura 2000 toetusi laiendatakse loodusdirektiivi (92/43/EMÜ) artiklis 10 osutatud aladele ning aluslepingu artikli 43 alusel heaks kiidetud meetmete suhtes võetakse kasutusele stimuleeriv element.-  Õiguslik alusEuroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 43.-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek kuulub liikmesriikide ja Euroopa Liidu jagatud pädevusse ning on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.-  Õigusakti valikKavandatud õigusaktid: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusMuud meetmed ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel: määrust peab muutma määrusega.MÕJU EELARVELEKäesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu kulusid.5. Lisateave-  LihtsustamineNõuetele vastavuse eeskirju, strateegiaseire aruandeid ja nõuandeteenuste kasutamist käsitlevad muudatused kujutavad endast olulist lihtsustamist ning aitavad vähendada liikmesriikide halduskoormust.2010/0266 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,[2]pärast ettepaneku edastamist riikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[3]võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[4]toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[5]ning arvestades järgmist:1.  Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1698/2005[6] antakse komisjonile volitused selleks, et rakendada kõnealuse määruse teatavaid sätteid.2.  Lissaboni lepingu jõustumise tõttu tuleb määrusega (EÜ) nr 1698/2005 komisjonile antud volitused vastavusse viia Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artiklitega 290 ja 291.3.  Komisjonile tuleks anda volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt aluslepingu artiklile 290, et täiendada või muuta teatavaid määruse (EÜ) nr 1698/2005 mitteolemuslikke elemente. Tuleks määratleda delegeerimise tingimused ning elemendid, mille suhtes neid volitusi võib kasutada.4.  Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 1698/2005 ühetaoline kohaldamine kõikides liikmesriikides, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu rakendusakte kooskõlas aluslepingu artikliga 291. Juhul kui ei ole selgelt sätestatud teisiti, peaks komisjon kõnealused rakendusaktid vastu võtma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr XX/XXXX [...].5.  Teatavad maaelu arengu sätted, mis komisjon on praeguseks talle määrusega (EÜ) nr 1698/2005 antud volituste alusel vastu võtnud, on niivõrd olulised, et need tuleks kõnealusesse määrusesse sisse arvata.6.  Selleks et liikmesriigid esitaksid riiklike strateegiakavade uuendused ühetaoliselt, peaks komisjon rakendusaktidega sätestama ühtsed eeskirjad.7.  Liikmesriigid ja komisjon peavad riikliku ja ühenduse strateegia seire kohta aru andma. Selleks et vähendada halduskoormust ja vältida topelttööd, tuleks iga liikmesriigi strateegiaseire kokkuvõtlike aruannete arvu vähendada kahele ning nende sisu lihtsustada.8.  Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 169872005 artikli 18 lõike 2 kohaselt liikmesriikide esitatud maaelu arengu programmide ühetaoline ja võrreldav hindamine, peaks komisjon võtma rakendusaktidega vastu maaelu arengu programmide esitamise ühtsed eeskirjad.9.  Õiguskindluse säilitamiseks tuleks komisjonil maaelu arengu programmid heaks kiita rakendusaktidega.10.  Selleks et tagada maaelu arengu programmide vastuvõtmise läbipaistvus ja tõhusus, tuleks komisjonil rakendusaktidega sätestada asjakohased menetlused.11.  Samuti tuleks komisjonil rakendusaktidega vastu võtta otsused maaelu arengu programmide läbivaatamise taotluste kohta pärast seda, kui liikmesriik on sellise taotluse esitanud.12.  Selleks et tagada maaelu arengu programmide läbivaatamise läbipaistvus ja tõhusus, tuleks komisjonil rakendusaktidega sätestada asjakohased menetlused.13.  Nõuandeteenuste kasutamine peaks aitama põllumajandustootjatel hinnata oma põllumajandusettevõtte tulemuslikkust ning kindlaks määrata vajalikud muudatused seoses kohustuslike majandamisnõuetega ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimustega, mis on sätestatud nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määruses (EÜ) nr 73/2009 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks)[7] ning seoses tööohutust käsitlevate ühenduse nõuetega. Arvestades, et nõuandeteenuste kasutamise toetus on juba mitu aastat olemas olnud, tuleks lihtsustada täpsemalt vajadusi järgivat nõuandeteenuste kasutamist, et abisaaja individuaalseid vajadusi paremini arvesse võtta.14.  Komisjoni teatise „Toiduainete tarneahela parem toimimine Euroopas”[8] ja piimandusküsimustega tegeleva kõrgetasemelise eksperdirühma soovitatud järelmeetmena tuleks praegusi rahastamisvõimalusi, millega toetatakse tootjarühmade loomist ja haldustegevust, laiendada kõikidele liikmesriikidele. Kuid selleks, et vältida samaaegset toetusesaamist mitmest allikast, tuleks välja jätta toetus tootjarühmade loomisele puu- ja köögiviljasektoris.15.  Teatavate meetmetega seotud mitmeaastased kohustused võetakse üldreeglina tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral peaks komisjon heaks kiitma maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke, et oleks võimalik arvesse võtta teatavate alade erilisi tingimusi.16.  Liikmesriikidel tuleb kinnitada mägipiirkondade ja erilistest ebasoodsatest tingimustest mõjutatud alade piiritlemist ning piiritleda alad, mis on mõjutatud olulistest ebasoodsatest tingimustest. Komisjon peaks rakendusaktide vahendusel määratlema konkreetsed sätted, mille kohaselt neid alasid tuleb kinnitada või piiritleda, et kõik liikmesriigid teeksid seda ühtsete tingimuste kohaselt.17.  Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi nr 92/43/EÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta)[9] artikli 10 kohaselt tuleb liikmesriikidel seoses Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe parandamisega püüda soodustada selliste maastikuvormide kaitsekorraldust, mis nende pikisuunalise ja katkematu struktuuri tõttu või puhkepaikadena on looduslike liikide rändele, levikule ja geenivahetusele väga olulised. Sellised alad peaksid saama Natura 2000 toetusi. Kuid selleks, et tagada toetuste jätkuv esmane kasutamine määratud Natura 2000 alade jaoks, on asjakohane piirata nende osakaalu võrreldes määratud Natura 2000 aladega.18.  Juhul kui liikmesriik otsustab kasutada võimalust pidada nõuetele mittevastavust väheoluliseks või jätta kohaldamata vähendamine või väljaarvamine, kui asjaomane summa on alla 100 euro, tuleb pädeval kontrolliasutusel järgneval aastal kontrollida, et põllumajandustootja parandab tuvastatud mittevastavuse. Kuid halduskoormuse vähendamiseks tuleks kaaluda järelkontrollide süsteemi lihtsustamist.19.  Igal liikmesriigil tuleb luua riiklik maaeluvõrgustik. Selleks et riiklikud maaeluvõrgustikud oleks loodud ühtselt ja samamoodi, tuleks komisjonil rakendusaktidega määrata selliste võrgustike loomise ja tegevuse üksikasjad.20.  Selleks et tagada liikmesriikidele ette nähtud kulukohustuste assigneeringute objektiivset ja läbipaistvat jaotamist, tuleks komisjonil rakendusaktidega teha nende iga-aastane jaotus liikmesriikide kaupa. Võttes arvesse kõnealuste õigusaktide spetsiifilist iseloomu, tuleks komisjonile anda volitused võtta neid vastu ilma määruses (EL) nr XX/XXXX ette nähtud komitee abita.21.  Selleks et abimeede vastaks siseturu nõuetele, peab see hõlmama mõnda stimuleerivat elementi või nõudma abisaajalt mingisugust vastutasu. Tagasiulatuvalt antavat abi ei saa pidada vajalikku stimuleerivat elementi sisaldavaks abiks. Seetõttu tuleb aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse kuuluvate meetmete puhul sätestada, et toetust ei anta tegevusele, mis on läbi viidud juba enne toetusavalduse esitamist.22.  Liikmesriikidelt tuleks nõuda kontrollide läbiviimist eeskirjade kohaselt, mille on määranud komisjon delegeeritud õigusaktidega, eelkõige arvestades kontrollide tüüpi ja intensiivsust ning kohandades neid vastavalt maaelu arengu eri meetmete iseloomule. Selleks et tagada kontrollide ühtne läbiviimine, tuleks komisjonile anda edaspidiseks volitused määrata rakendusaktidega ühetaolised tingimused, kuidas liikmesriikide ametiasutused peavad kontrolle läbi viima.23.  Komisjoni ja liikmesriikide koostöös tuleks luua ühine seire- ja hindamisraamistik. Läbipaistvuse huvides tuleks komisjonil see vastu võtta rakendusaktiga.24.  Liikmesriigid peavad saatma komisjonile igal aastal eduaruande oma maaelu arengu programmide rakendamise kohta. Komisjonil tuleks rakendusaktidega määrata riiklike maaeluvõrgustike eri programmide kohta esitatavate iga-aastaste eduaruannete üksikasjad, et tagada nende ühtne ja võrreldav sisu.25.  Tuleks luua infosüsteem, millega komisjon ja liikmesriigid saaksid turvaliselt vahetada ühist huvi pakkuvaid andmeid. Komisjon peaks rakendusaktidega vastu võtma sellise süsteemi toimimise ühtsed tingimused.26.  Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1698/2005 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 1698/2005 muudetakse järgmiselt.(1) Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:(a) lõige 2 asendatakse järgmisega:„2. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et EAFRD ja liikmesriikide poolt antav abi on kooskõlas liidu tegevuse, poliitika ja prioriteetidega. EAFRD abi on kooskõlas Majandusliku ja Sotsiaalse Ühtekuuluvuse Fondi ja eelkõige liidu kalanduse toetusvahendiga. Selleks et EAFRD abi oleks kooskõlas ka liidu muude toetusvahenditega, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta liidu eri meetmeid, millega see kooskõla tagatakse.”(b) lõige 6 asendatakse järgmisega:„6. Käesoleva määruse kohaselt ei anta toetust sellistele toetuskavadele, mis on abikõlblikud ühise turukorralduse alusel. Komisjon võib programmidesse kuuluvate piirkondade eriolude arvessevõtmiseks kehtestada delegeeritud õigusaktidega sellest reeglist erandeid.”(2) artiklile 12 lisatakse järgmine lõige:„3. Riiklikke strateegiakavasid võib programmiperioodi vältel uuendada. Komisjon võib rakendusaktidega sellise uuendamise kohta eeskirjad kehtestada.”(3) Artikli 13 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:„1. Iga liikmesriik esitab komisjonile kaks kokkuvõtlikku aruannet oma riikliku strateegiakava ja selle eesmärkide rakendamisel tehtud edusammude kohta ja oma panuse kohta ühenduse strateegiasuuniste eesmärkide saavutamisse. Esimene aruanne esitatakse 2010. aastal ja teine 2015. aastal hiljemalt 1. oktoobriks.2. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:(a) maaelu arengu programmide saavutused ja tulemused seoses riiklikus strateegiakavas sätestatud näitajatega;(b) iga programmi püsihindamiste tulemused.”(4) Artikli 14 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon esitab kaks aruannet, milles tehakse kokkuvõte peamistest arengutest, suundumustest ja probleemidest seoses riiklike strateegiakavade ja ühenduse strateegiasuuniste rakendamisega. Esimene aruanne esitatakse 2011. aastal ja teine 2016. aastal.”(5) Artiklit 18 muudetakse järgmiselt:27.  lõikele 3 lisatakse järgmine lõik:„Hindamiseks võtab komisjon rakendusaktidega vastu maaelu arengu programmide esitamise ühtsed tingimused.”28.  lõige 4 asendatakse järgmisega:„4. Komisjon kiidab iga maaelu arengu programmi heaks rakendusaktiga.Komisjon võib rakendusaktiga kehtestada ka sellise heakskiitmise menetluse.”(6) Artikli 19 lõige 2 asendatakse järgmisega:„2. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu otsused maaelu arengu programmide läbivaatamise taotluste kohta pärast seda, kui liikmesriigid on sellised taotlused esitanud.Komisjon võib tõhusate ja proportsionaalsete menetluste kohaldamiseks kehtestada delegeeritud õigusaktidega eeskirjad muudatuste kohta, mis ei vaja komisjoni heakskiitu või mille võib komisjon heaks kiita ilma artiklis 91c osutatud komitee abita.Muudatuste esitamise, hindamise ja heakskiitmise menetlussätted võtab vastu komisjon rakendusaktidega.”(7) Artikli 20 punkti d alapunkt ii asendatakse järgmisega:„ii) tootjarühmade loomise toetamist;”(8) 1. alajao ette lisatakse järgmine artikkel 20a:„ Artikkel 20a EritingimusedKomisjon võib vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks võtta delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused artiklis 20 osutatud meetmete kohta.”(9) Artikli 24 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:„Põllumajandustootjate nõuandeteenus hõlmab vähemalt ühte või enamat määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklites 4 ja 5 ning II ja III lisas sätestatud kohustuslikku majandamisnõuet ja head põllumajandus- ja keskkonnatingimust ning vajaduse korral ühte või enamat liidu õigusaktidel põhinevat tööohutusnõuet.”(10) Artikli 32 lõikes 1 asendatakse punkt b järgmisega:„b) on ette nähtud liidu toidukvaliteedikavadele või liikmesriikide poolt tunnustatud kavadele, mis vastavad täpsetele kriteeriumidele, mis komisjon on määratlenud delegeeritud õigusaktidega selleks, et kõnealune meede oleks vastavuses ELi poliitika ja prioriteetidega. Abikõlblikud ei ole programmid, mille ainus eesmärk on tõhustada kontrolli liidu või liikmesriikide õigusaktidega ettenähtud kohustuslike nõuete järgimise üle;”(11) Artiklile 33 lisatakse järgmine lõige:„Toetust antakse tootjarühmadele, kuhu kuuluvad artiklis 32 osutatud toidukvaliteedikavades aktiivselt osalevad ettevõtjad. Tootjarühmadena ei käsitata kutseorganisatsioone ja/või mitut kutseala ühendavaid organisatsioone, mis esindavad üht või mitut sektorit.”(12) Artikli 35 lõige 3 asendatakse järgmisega:„3. Toetust antakse tootjarühmadele, mida liikmesriigi pädev asutus on ametlikult tunnustanud 31. detsembriks 2013. Kuid toetust ei anta tootjarühmade loomiseks puu- ja köögiviljasektoris.”(13) 1. alajao ette lisatakse järgmine artikkel 36a:„ Artikkel 36a EritingimusedKomisjon võtab vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused artiklis 36 osutatud meetmete kohta.”(14) Artikli 38 lõige 2 asendatakse järgmisega:„2. Toetus on piiratud maksimumsummaga, mis on sätestatud käesoleva määruse I lisas. Komisjon võtab delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad direktiiviga 2000/60/EÜ kehtestatud erinõuetega seotud ebasoodsate tingimuste kohta, et vältida artikli 20 lõike c punktis i osutatud toetuse ja artikli 36 lõike a punktis iii osutatud toetuse kattumist ning kehtestada tingimused kõnealuse direktiiviga seotud toetuste aastaste summade kohta.”(15) Artikli 39 lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:„Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega heaks kiita maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke.”(16) Artikli 40 lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:„Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega heaks kiita maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke.”(17) Artiklile 41 lisatakse järgmine lõik:„Selle toetuse saamiseks ei tohi asjaomaste investeeringutega kaasneda põlumajandus- või metsandusettevõtte väärtuse või kasumlikkuse märkimisväärne tõus.”(18) Artikli 43 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:„Lõike 1 punkti c kohaldamisel on põllumajandustootja isik, kes kulutab olulise osa tööajast põllumajandustegevusele ning saab sellest märkimisväärse osa sissetulekust vastavalt liikmesriigi määratletud kriteeriumidele.”(19) Artikli 47 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:„Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega heaks kiita maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke.”(20) Artiklile 49 lisatakse järgmine lõige:„Selle toetuse saamiseks ei tohi asjaomaste investeeringutega kaasneda põlumajandus- või metsandusettevõtte väärtuse või kasumlikkuse märkimisväärne tõus.”(21) Artiklit 50 muudetakse järgmiselt:29.  lõiked 4 ja 5 asendatakse järgmisega:„4. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad, mille kohaselt teevad liikmesriigid oma programmides järgmist:a) kinnitavad olemasolevaid piiritlusi vastavalt lõigete 2 ja 3 punktile b või muudavaid neid võib) piiritlevad lõike 3 punktis a nimetatud alad.5. Artikli 36 punkti a alapunktis iii sätestatud toetuse saamiseks on abikõlblikud järgmised alad:a) direktiivide 2009/147/EÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt määratud Natura 2000 põllumajandusalad;b) muud piiritletud looduskaitsealad, millel põllumajandustootmisele kohaldatakse keskkonnapiiranguid seoses direktiivi 92/43/EMÜ artikli 10 rakendamisega;c) põllumajandusalad, mis direktiivi 2000/60/EÜ kohaselt kuuluvad vesikondade majandamiskavadesse.”30.  Lõige 7 asendatakse järgmisega:„7. Artikli 36 punkti a alapunktis iii sätestatud toetuse saamiseks on abikõlblikud järgmised metsaalad:a) direktiivide 2009/147/EÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt määratud Natura 2000 metsaalad;b) muud piiritletud looduskaitsealad, millel metsadele kohaldatakse keskkonnapiiranguid seoses direktiivi 92/43/EMÜ artikli 10 rakendamisega.”31.  Lisatakse järgmine lõik:„9. Käesoleva artikli lõike 5 punktis b ja lõike 7 punktis b osutatud alad ei ületa maaelu arengu programmi kohta 5 % Natura 2000 territoriaalsesse kohaldamisaladesse kuuluvatest aladest.”(22) Artiklit 51 muudetakse järgmiselt:32.  lõike 2 kolmas lõik asendatakse järgmisega:„Kui liikmesriik otsustab kasutada teises lõigus sätestatud võimalust, võtab pädev asutus järgmisel aastal vajalikud meetmed selle kontrollimiseks, et abisaaja parandab asjaomase tuvastatud rikkumise. Abisaajat teavitatakse avastatud rikkumistest ja parandusmeetmete võtmise kohustusest.”33.  lõike 4 sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:„Selleks et tagada käesolevas artiklis sätestatud toetuste vähendamiste ja toetuse saajate hulgast väljaarvamiste ühtlane kohaldamine, kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktidega asjakohased läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamise eeskirjad. Sellega seoses võetakse arvesse tuvastatud rikkumiste tõsidust, ulatust, püsivust ja korduvust ning järgmisi kriteeriume:”(23) 1. alajao ette lisatakse järgmine artikkel 52a:„ Artikkel 52a EritingimusedKomisjon võtab vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused artiklis 52 osutatud meetmete kohta.”(24) Artiklile 53 lisatakse järgmine lõige:„Käesoleva artikli kohaldamisel on põllumajandustootja pereliige vastavalt riiklike õigusaktide alusel omistatavale õiguslikule staatusele füüsiline või juriidiline isik või nende rühm, kuid mitte põllumajandusettevõtte töötaja. Juhul kui põllumajandustootja pereliige on juriidiline isik või nende rühm, peab see liige toetuse taotlemise ajal tegelema põllumajandusega.”(25) Lisatakse artikkel 63a järgmises sõnastuses:„ Artikkel 63a EritingimusedKomisjon võtab vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks delegeeritud aktidega vastu eritingimused artiklis 63 osutatud meetmete kohta.”(26) Artiklit 66 muudetakse järgmiselt:34.  lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:„Selleks et tagada järjepidevus liidu poliitikanõuete, prioriteetide ja õiguse suhtes, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta panuse määra, mida antakse tehnilise abina sellistele maaelu arengu programmidele, mis hõlmavad nii lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikke piirkondi kui ka piirkondi, mis lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikud ei ole, ning vastu võtta tingimused vahendite eraldamiseks artiklis 68 osutatud riiklike maaeluvõrgustike rajamiseks ja tegevuseks.”35.  lõike 3 kolmas lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon võtab rakendusaktidega vastu riiklike maaeluvõrgustike rajamist ja tegevust käsitlevad eeskirjad.”(27) Artikli 69 lõige 4 asendatakse järgmisega:„Komisjon teeb rakendusaktidega ja ilma artiklis 91c osutatud komitee abita lõikes 1 osutatud summade iga-aastase jaotuse liikmesriikide kaupa pärast lõikes 2 nimetatud summa mahaarvamist ning võttes arvesse:a) lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikele piirkondadele reserveeritud summasid;b) eelmiste perioodide tootlust; ningc) objektiivsetel kriteeriumitel põhinevaid konkreetseid olukordi ja vajadusi.(28) Artikli 70 lõige 1 asendatakse järgmisega:„1. Maaelu arengu programmi vastuvõtmise otsusega määratakse EAFRD maksimaalne panus igale teljele. Selleks et liikmesriikidele EAFRD rahastamises teatavateks telgedevahelisteks väiksemateks muudatusteks paindlikkust võimaldada, kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktidega paindlikkuskünnise. Vajaduse korral näidatakse otsuses selgelt assigneeringud, mis on eraldatud lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikele piirkondadele.”(29) Artiklit 71 muudetakse järgmiselt:36.  lõike 1 teine lõik asendatakse järgmise teise ja kolmanda lõiguga:„Artiklis 19 nimetatud programmi muutmise hetkel lisatavad uued kulutused on abikõlblikud alates komisjoni poolt programmi muutmise taotluse vastuvõtmise kuupäevast. Liikmesriigid vastutavad kulutuste eest alates kuupäevast, mil komisjon on programmi muutmise taotluse kätte saanud, kuni kuupäevani, mil tehakse muudatust heakskiitev otsus.Loodusõnnetuste korral võetavate erakorraliste meetmete puhuks võib maaelu arengu programmides sätestada, et programmi muudatustega seotud kulutuste abikõlblikkus võib alata varasemal kuupäeval kui teises lõigus osutatud kuupäev.”37.  lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:„Toetust antakse kulutuste eest, mis on tehtud aluslepingu artikli 42 kohaldamisalasse kuuluvate meetmete suhtes, üksnes pärast seda, kui pädevale asutusele on esitatud sellekohane taotlus.Siiski ei kohaldata teises lõigus sätestatud nõuet meetmetele, mis on osutatud järgmistes artiklites: artikli 20 punkt a, artikli 20 punkti b alapunkt vi, artikli 20 punkti c alapunktid i ja ii, artikli 20 punkti d alapunktid i–iii, artikli 36 punkti a alapunktid i–v ja artikli 36 punkti b alapunkt i, välja arvatud artikli 36 punkti b alapunktis i osutatud rajamiskulud.”38.  Lõige 5 asendatakse järgmisega:„5. Olenemata lõike 3 punktist b, võib EAFRD panus olla tehtud muus vormis kui tagastamatu otsetoetus. Selleks et tagada EAFRD tõhus kasutamine ja ühtne rakendamine ning kaitsta liidu finantshuve, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused, kuidas kaasrahastada intressitoetusi ja muid finantskorraldusvahendeid.”(30) Artikli 74 lõige 4 asendatakse järgmisega:„4. Liikmesriigid korraldavad kontrollimist kooskõlas delegeeritud õigusaktide kaudu komisjoni poolt vastu võetud eeskirjadega, milles käsitletakse kontrollimise põhimõtteid, sanktsioone, väljaarvamist ja alusetult makstud summade tagasinõudmist, mida kohandatakse vastavalt maaelu arengu eri meetmete iseloomule, et kohaldamine oleks tõhus ja et kõiki abisaajaid koheldaks võrdselt. Komisjon kehtestab rakendusaktiga liikmesriikide pädevatele asutustele ühtsed tingimused kontrolli rakendamise kohta.”(31) Artiklile 78 lisatakse järgmine lõik:„Punktis f tähendab „olulised muudatusettepanekud” muudatusi, mis komisjonil tuleb rakendusaktidega heaks kiita, ega tähenda artikli 19 lõike 2 teises lõigus osutatud muudatusi ega muudatusi, mis käsitlevad teljesisest meetmetevahelist finantsjaotust, uute meetmete või uute tegevusliikide kasutuselevõttu või olemasolevate meetmete või tegevusliikide tühistamist.”(32) Artikkel 80 asendatakse järgmisega:„Artikkel 80Ühine seire- ja hindamisraamistikKomisjoni ja liikmesriikide koostöös luuakse ühine seire- ja hindamisraamistik, mille komisjon võtab vastu rakendusaktiga. Raamistikuga täpsustatakse piiratud arv iga programmi suhtes kohaldatavaid ühiseid näitajaid.”(33) Artikli 82 lõige 4 asendatakse järgmisega:„4. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad iga-aastaste arenguaruannete kohta, mis käsitlevad artikli 66 lõikele 3 vastavaid eriprogramme.”(34) Artiklile 86 lisatakse järgmine lõige:„9. Komisjon võib käesolevas artiklis osutatud hindamise ajakavast kinnipidamise tagamiseks kehtestada delegeeritud õigusaktidega asjakohased karistused neile, kes ajakavast kinni ei pea.”(35) IX jaotisesse lisatakse järgmine artikkel 89a:„Artikkel 89aTeabe ja dokumentide vahetusKomisjon loob koostöös liikmesriikidega teabesüsteemi, mis võimaldab ühist huvi pakkuva teabe turvalist vahetamist komisjoni ja liikmesriikide vahel. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu sellise süsteemi toimimise ühtsed tingimused.”(36) Artiklid 90 ja 91 jäetakse välja.(37) Lisatakse järgmised artiklid 91a, 91b ja 91c:„Artikkel 91aKomisjoni volitusedKui volitused antakse komisjonile, tegutseb komisjon delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel artiklis 91b osutatud menetluse kohaselt ja rakendusaktide vastuvõtmisel artiklis 91c osutatud menetluse kohaselt, kui käesolevas määruses ei ole selgelt sätestatud teisiti.Artikkel 91bDelegeeritud õigusaktid1. Komisjonile antakse määramata ajaks volitused võtta vastu käesolevas määruses osutatud delegeeritud õigusakte.Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teavitab ta sellest üheaegselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu.2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud volitused igal ajal tagasi võtta.Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada delegeeritud volituste tagasivõtmise üle, püüab sellest teatada teisele institutsioonile ja komisjonile mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, viidates delegeeritud volitustele, mille ta võib tagasi võtta, ja võimalikele tagasivõtmise põhjustele.Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või selles täpsustatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad kahe kuu jooksul alates teatamiskuupäevast esitada delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega [kahe] kuu võrra.Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning õigusakt jõustub selles nimetatud kuupäeval.Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne kõnealuse ajavahemiku möödumist juhul, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad teatanud komisjonile oma kavatsusest jätta vastuväited esitamata.Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusaktile vastuväiteid, siis õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusaktile esitatud vastuväiteid.Artikkel 91cRakendusaktid – komitee[Artikkel lisatakse pärast seda, kui on vastu võetud määrus, milles kehtestatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 291 lõikega 2 ette nähtud eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme. Määruse üle arutatakse praegu Euroopa Parlamendis ja nõukogus.](38) Artikli 92 lõige 1 asendatakse järgmisega:„1. Kui seniselt süsteemilt käesoleva määrusega kehtestatud süsteemile ülemineku hõlbustamiseks on vajalikud erimeetmed, võtab sellised meetmed vastu komisjon delegeeritud õigusaktidega.”(39) I lisa joonealune märkus (***) asendatakse järgmisega:„(***) Malta eriolude arvessevõtmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada väga väikese kogutoodanguga tootmissektoritele toetuse miinimumsumma.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimeleesistuja president FINANTSSELGITUS | AGRI/I1/Ares/2010/483446 (JGS/TM) 6.20.2010.6 |KUUPÄEV 15/07/2010 |1. | EELARVERUBRIIK: 05 04 05 01 | ASSIGNEERINGUD 2010: KULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD: 14 335 536 182 eurot MAKSETE ASSIGNEERINGUD: 12 606 200 000 eurot |2. | PEALKIRI: Eelnõu: nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta |3. | ÕIGUSLIK ALUS: - |4. | EESMÄRGID: Viia määrus 1698/2005 vastavusse Lissaboni lepinguga ja rakendada seoses ühise põllumajanduspoliitika lihtsustamisega mitmeid lihtsustamisettepanekuid. |5. | FINANTSMÕJU (1) | 12-KUULINE PERIOOD (miljonites eurodes) | JOOKSEV EELARVEAASTA 2009 (miljonites eurodes) | JÄRGMINE EELARVEAASTA 2010 (miljonites eurodes) |5.0 | KULUD - EÜ EELARVEST MAKSTAVAD (jooksevhindades) - RIIGIASUTUSED - MUU | - | - | - |5.1 | TULUD - EÜ OMAVAHENDID (MAKSUD/TOLLIMAKSUD) - RIIKLIKUD | - | - | - |2011 | 2012 | 2013 |5.0.1 | KAVANDATUD KULUD (jooksevhindades) KULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD: MAKSETE ASSIGNEERINGUD: | - - | - - | - - |5.1.1 | KAVANDATUD TULUD | - | - | - |5.2 | ARVUTAMISMEETOD |6.0 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAKOHASES PEATÜKIS KIRJENDATUD ASSIGNEERINGUTEST? | JAH EI |6.1 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL? | JAH EI |6.2 | KAS ON VAJA LISAEELARVET? | JAH EI |6.3 | KAS TULEVASTESSE EELARVETESSE ON VAJA KIRJENDADA ASSIGNEERINGUID? | JAH EI |6.4 | MUU | (2) |MÄRKUSED: (1) Kulukohustuste assigneeringute osas ei ole määruse 1698/2005 muudatustel finantsmõju, kuna maaelu arengu jaoks ettenähtud vahendite hulk ja nende jaotumine aastas jäävad samaks. Maksete assigneeringute osas ei ole muudatusel samuti finantsmõju, kuna ettepanekus käsitletud peamised muudatused on järgmise iseloomuga: Lissaboni lepinguga vastavusse viimine ja liikmesriikide halduskoorma vähendamine lihtsustamise abil. Üksnes kolme muudatuse puhul (tootjarühmade haldustegevuse toetuse ulatuse laiendamine, Natura 2000 toetuste laiendamine teatavatele kaitsealadele, aluslepingu artikli 34 kohastele meetmetele stimuleeriva elemendi kasutuselevõtt) võivad maksed lühiajaliselt veidi ümber jaotuda, kuid sellel on eelarvevajaduste hindamise seisukohalt tühine mõju. |[1] ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT C […], […], lk […].[6] ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.[7] ELT L 30, 31.1.2009, lk 16.[8] KOM(2009) 591, 28.10.2009.[9] EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.


Tähtis õiguslik teade

|

52004PC0495

Ettepanek: euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus Euroopa Regionaalarengu Fondi kohta  /* KOM/2004/0495 lõplik - COD 2004/0167 */

	Brüssel 14.7.2004KOM(2004) 495 lõplik2004/0167 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSEuroopa Regionaalarengu Fondi kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEÜ asutamislepingu artiklis 158 sätestatakse ühenduse eesmärk edendada harmoonilist arengut ja artikliga 160 nähakse ette, et Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) on mõeldud regionaalse ebavõrdsuse korvamise soodustamiseks.Viimane laienemine suurendas oluliselt arengus mahajäänud piirkondade osa ja süvendas EL-i sisest regionaalset ebavõrdsust. Kuna nende piirkondade SKT ühe inimese kohta on 30 - 75% ühenduse keskmisest tasemest, seisab ees raske ülesanne saavutada nende arengutasemete vastastikune lähenemine. Teisest küljest püsib ka edaspidi ülesanne saavutada konkurentsivõime tõstmise teel enamarenenud piirkondade suhteline atraktiivsus ja seda suurendada, selleks et kaasa aidata ühenduse territooriumi harmoonilisele arengule.Laienemise tulemusena suurenes samaaegselt piiride üldarv Euroopa Liidus. See nõuab suuremat territoriaalset koostööd, mis põhineb piiriülese koostöö alusel toimivatel kohaliku arengu ühisprojektidel, tegevusel, mis soodustab integreeritud terrutoriaalset arengut rahvusvahelise arengu tingimustes, ning arendus- ja vahetusvõrgustikel.Ühendusesisese regionaalse arengu tasemete erinevused vajavad nii eelarvelisi kui ka teemakohaseid meetmeid. Sellepärast, keskendudes Lissabonis ja Göteborgis kindlaksmääratud ühenduse prioriteetidele, rakendab ERF erinevaid abinõusid olenevalt soodustatavast piirkonnast.Lähenemise eesmärgi raames kasutab ERF mitmekesiseid sekkumisviise vastavalt soodustatavate piirkondade olulistele vajadustele. See peab võimaldama kõnesolevatel piirkondadel kasutusele võtta ja ajakohastada oma ressursse ning alustada integreeritud ja jätkusuutlikku regionaalarengut. Pidades jätkuvalt oluliseks infrastruktuuri osa, tehakse uued rõhuasetused teadustööle, innovatsioonile ja ohtude vältimisele.Regionaalse konkurentsivõime ja tööhõive eesmärk on seatud kolmeosalise teemamenüü alusel: innovatsioon ja teadmistepõhine majandus (eesmärk on piirkondade majanduse kvaliteedi parandamine), keskkond ja ohtude vältimine (eesmärk on tagada säästev areng) ning transporditeenuste ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate kättesaadavus (eesmärk on piirkonniti esineva eraldatuse vähendamine transpordist ja digitaalvõrkudest, mis on piirkondade atraktiivsuse eeltingimus).Eraldi eesmärk on pühendatud territoriaalsele koostööle, mis on keskendatud Lissaboni ja Göteborgi agendaga seotud tegevusmenüül põhinevatele piiriülestele ja rahvusvahelistele elementidele. Piirkondadevaheline dimensioon on omakorda osa kahe eelmise eesmärgi alaste programmide ühisest haldamisest. See põhineb altpoolt tulevatel algatustel (nn bottom-up approach ), mis tagab kõikide tegevisikute kaasamise ja tegevuse edu. Selle eesmärgi raames jätkatakse regionaalsete ja kohalike asutuste vaheliste vahetus-, analüüsi- ja uurimisvõrkude arengu toetamist. Lihtsustatakse ja selgitatakse programmide koostamise ja haldamise eeskirju.Kokkuvõttes pöörab ERF eriti tähelepanu territoriaalsetele iseärasustele, eeskätt vastavalt asutamislepingu artikli 299 lõikele 2. Sellega seoses võimaldab käesolev määrus programmide kavandamise etapil menüüd muuta, selleks et arvesse võtta eri olukordi linna- ja maapiirkondades ning ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondades. On lubatud ka äärepoolseimate piirkondade ääremaisest asendist tingitud lisakulude finantseerimine.2004/0167 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMEN DI JA NÕUKOGU MÄÄRUSEuroopa Regionaalarengu Fondi kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 162 esimest lõiku ja artikli 299 lõike 2 teist lõiku,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[2],võttes arvesse regionaalkomitee arvamust[3],toimides vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluselening arvestades järgmist:Asutamislepingu artiklis 160 sätestatakse, et Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) on ette nähtud selleks, et olla abiks põhiliste regionaalsete ebavõrdsuste korvamisel ühenduses. Sellest tulenevalt soodustab ERF eri piirkondade arengutasemete erinevuse ja ebasoodsate piirkondade ning saarte, sealhulgas maapiirkondade, mahajäämuse vähendamist.Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi üldsätteid käsitlevas määruses (EÜ) nr …[4] on ette nähtud ühised sätted struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi kohta. On vaja kehtestada erisätted tegevusliikide kohta, mida ERF võib finantseerida selles määruses kindlaksmääratud eesmärkide alusel.ERF peaks andma abi ühtekuuluvuspoliitika üldstrateegia raames, mis aitaks paremini tagada ühenduse prioriteetide toetamise, eriti väljaspool vähearenenud piirkondi.Määruses (EÜ) nr … nähakse ette, et kulu abikõlblikkus määratakse kindlaks siseriiklikul tasemel, välja arvatud teatavad erandid, mille puhul on vaja kehtestada erisätted. Seega tuleks sätestada ERFiga seotud erandid.ERFi toetatava tegevuse tõhus rakendamine põhineb heal haldustaval ja kõikide asjaomaste territoriaalsete ja sotsiaalmajanduslike tegevisikute, eriti regionaalsete ja kohalike asutuste partnerlusel.Toetudes nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1260/1999 [millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta][5] artikli 20 lõike 1 punktis b ettenähtud linnakogukonna algatuse ( Urban Community ) kogemustele ja tugevatele külgedele, tuleks linnadimensiooni tugevdada selle valdkonna meetmete täieliku integreerimise abil ERFi kaasfinantseeritavate tegevusprogrammidega.Eriti tuleks pöörata tähelepanu sellele, et oleks tagatud vastastikune täiendavus ja järjepidevus ERFi antava abi ja sellise abi puhul, mida annab Euroopa Põllumajanduse Maaeluarendusfond määruse (EÜ) nr …[6] alusel ning Euroopa Kalandusfond määruse (EÜ) nr …[7] alusel. ERFi kaasfinantseeritavad programmid peaksid seetõttu maapiirkondades ja kalandusest sõltuvates piirkondades soodustama majanduse mitmekesistumist ja loobumist traditsioonilisest tegevusest.On vaja tagada, et tegevuste puhul, mida ERF toetab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arengu soodustamiseks, võetaks arvesse ja edendataks Euroopa Nõukogu poolt Santa Maria de Feiras heakskiidetud Euroopa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete harta elluviimist.Eraldi tuleks pöörata tähelepanu äärepoolseimatele piirkondadele, laiendades erandkorras ERFi pädevusala lisakulude hüvitamisega seotud tegevusabi finantseerimisele teatavates sektorites. Selle erandi tegemisel tuleb õigusliku alusena kasutada asutamislepingu artikli 299 lõiget 2.ERF peaks käsitlema Austria, Soome ja Rootsi ühinemisakti protokollis nr 6 osutatud probleeme, mis on seotud äärmiselt väikese rahvastikutihedusega piirkondade juurdepääsetavusega ja suurtest turgudest kaugel asumisega. ERF peaks käsitlema ka eripäraseid raskusi, mille ees seisavad teatavad saared, mägipiirkonnad ja hõredalt asustatud alad, mille arengut aeglustab nende geograafiline asend.ERF peaks tagama sünergia Euroopa Sotsiaalfondist ja Ühtekuuluvusfondist saadava abi puhul. Ta peaks tagama vastastikuse täiendavuse ja järjepidevuse muude ühenduse poliitikate suhtes.On vaja kehtestada Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi alaste tegevusprogrammide koostamist, haldamist, järelevalvet ja kontrolli käsitlevad erisätted.Tuleb soodustada tulemuslikku piiriülest ja rahvusvahelist koostööd ühenduse naaberriikidega, kusjuures on vaja tagada, et oleks võimalik tõhusalt toetada liikmesriikide kolmandate riikidega piirnevate piirkondade arengut. Vastavalt sellele on vaja erandkorras lubada seda, et ERF finantseerib projekte kolmandate riikide territooriumil, kui need aitavad kaasa ühenduse piirkondade arengule.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1783/1999 Euroopa Regionaalarengu Fondi kohta[8] tuleb kehtetuks tunnistada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I PEATÜKK ÜLDSÄTTEDArtikkel 1TeemaKäesolevas määruses määratakse kindlaks Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) ülesanded, ERFi antava abi ulatus seoses määruse (EÜ) nr … [millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta] artiklis 3 määratletud lähenemise, regionaalse konkurentsivõime ja tööhõive ning Euroopa territoriaalse koostöö eesmärkidega ning abikõlblike kulude liigid.Selles kehtestatakse linna- ja maapiirkondade, kalandusest sõltuvate piirkondade, äärepoolseimate piirkondade ja ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondade toetamist käsitlevad erisätted.Selles kehtestatakse ka erisätted seoses Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgiga, eriti programmide koostamise, nende elluviimise, haldamise, järelevalve ja kontrollimise kohta.Artikkel 2EesmärkERF aitab kaasa abi finantseerimisele selleks, et tugevdada majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, vähendades regionaalset ebavõrdsust ja edendades piirkondade majanduse struktuurilist arengut ning kohandamist, sealhulgas taandarenevate tööstuspiirkondade ümberkorraldamist.Seejuures järgib ERF ühenduse prioriteete, eelkõige vajadust tugevdada konkurentsivõimet ja innovatsiooni, luua püsivaid töökohti ja soodustada keskkonnasõbralikku arengut.Artikkel 3Abi ulatusERF kontsentreerib oma abi piiratud arvule prioriteetsetele teemadele. Iga prioriteedi raames finantseeritavate tegevuste liigid ja ulatus kajastavad käesoleva määruse artiklite 4, 5 ja 6 kohaste lähenemise, regionaalse konkurentsivõime ja tööhõive ning Euroopa territoriaalse koostöö eesmärkide erinevat iseloomu.ERF aitab kaasa järgmiste valdkondade finantseerimisele:a) tootlikud investeeringud;b) infrastruktuur;c) muud arenduslikud algatused, kaasa arvatud teenuste osutamine ettevõtetele, selliste rahastamisvahendite loomine ja arendamine, nagu riskikapital, laenu- ja tagatisfondid ning kohaliku arengu fondid, intressitoetused, teenuste osutamine lähikonnas ja piirkondade, linnade ning asjaomaste sotsiaal-, majandus- ja keskkonnaala tegevisikute vaheline kogemuste vahetamine;d) Määruse (EÜ) nr (…) artiklites 43 ja 44 märgitud tehniline abi.Artikkel 4LähenemineLähenemise eesmärgi raames kontsentreerib ERF oma abi integreeritud regionaalse ja kohaliku majanduse säästva arengu soodustamisele, mobiliseerides ja tugevdades piirkondadesisest potentsiaali programmide abil, mis on suunatud piirkondlike majandusstruktuuride ajakohastamisele ja mitmekesistamisele eelkõige järgmistes valdkondades:1) Teadusuuringud ja tehnoloogiaarendus, innovatsioon ja ettevõtlikkus, kaasa arvatud regionaalse teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse potentsiaali suurendamine, abi teadusuuringutele ja tehnoloogiaarendusele väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes ja tehnosiirdele, sidemete tugevdamine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ning ülikoolide ja uurimis- ning tehnoloogiakeskuste vahel, ärivõrkude ja -rühmituste arendamine, äri- ning tehnoloogiateenuste osutamine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete gruppidele, ettevõtluse- ja innovatsiooni rahastamise edendamine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtetes uute rahastamisvahendite abil.2) Infoühiskond, kaasa arvatud kohaliku osaluse ning kohalike teenuste ja rakenduste arendamine, avalike sidusteenuste arendamine ja neile juurdepääsu parandamine, abi ja teenused väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele info- ja sidetehnoloogiate rakendamiseks ning tõhusaks kasutamiseks.3) Keskkond, kaasa arvatud investeeringud, mis on seotud jäätmekäitluse, veevarustuse, asulareovee töötlemise ja õhukvaliteedi, saastuse kompleksse vältimise ja kontrollimise, saastunud alade ja maa tervendamise, bioloogilise mitmekesisuse ja looduskaitse edendamise ning abiga väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele selleks, et tasuvate keskkonnajuhtimissüsteemide kasutuselevõtmise ning saastamist vältivate tehnoloogiate juurutamise ja kasutamise abil soodustada säästvaid tootmisviise.4) Ohtude vältimine, kaasa arvatud looduslike ja tehnoloogiliste ohtuda ärahoidmiseks ja nendega toime tulemiseks ettenähtud tegevuskavade väljatöötamine ja elluviimine..5) Turism, kaasa arvatud säästva turismi arendamiseks vajalike loodus- ja kultuuriobjektide edendamine, kultuuripärandi kaitse ja kasvatamine majandusliku arengu soodustamiseks, turismiteenuste parandamine uute suurema lisandväärtusega teenuste osutamise abil.6) Investeeringud transporti, kaasa arvatud üleeuroopalised võrgud ja integreeritud ülelinnalised puhta linnatranspordi strateegiad, mis aitavad kaasa reisijate ja kaubateeninduse ning nendele teenustele juurdepääsu parandamisele, selleks et saavutada paremini tasakaalustatud veoliikide suhe, soodustada ühendveosüsteeme ja vähendada keskkonnamõjusid.7) Energia, kaasa arvatud üleeuroopalised võrgud, mis aitavad kaasa energiavarustuse ohutuse parandamisele, siseturu lõplikule moodustamisele, keskkonnakaalutluste integreerimisele, energeetilise efektiivsuse parandamisele ja taastuvate energialiikide väljatöötamisele.8) Investeeringud haridusse, mis aitavad kaasa piirkondade atraktiivsuse suurendamisele ja elukvaliteedi parandamisele.9) Tervishoid, kaasa arvatud investeeringud tervishoiuteenuste arendamiseks ja parandamiseks, mis aitavad kaasa regionaalsele arengule ja elukvaliteedi parandamisele piirkondades.10) Otsene abi investeerimiseks väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse, mis aitab kaasa töökohtade loomisele ja nende püsivuse tagamisele.Artikkel 5Regionaalne konkurentsivõime ja tööhõiveRegionaalse konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi alusel kontsentreerib ERF oma abi säästva regionaalarengu strateegiate kontekstis järgmistele esmatähtsatele tegevusvaldkondadele:1) Innovatsioon ja teadmistepõhine majandus, regionaalse innovatsiooni strateegiate arendamine ja elluviimine, mis edendab efektiivseid regionaalse innovatsiooni süsteeme; siia kuuluvad:a) regionaalse majanduse arengu eesmärkidega otseselt seotud regionaalsete teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduste potentsiaali suurendamine selle abil, et edendatakse tööstus- ja tehnospetsiifilisi kompetentsikeskusi ning tehnosiiret, arendatakse tehnoloogilist prognoosimist ja innovatsiooni edendamise poliitika rahvusvahelisi võrdlusuuringuid, toetatakse ettevõtetevahelist koostööd, teadusuuringuid ja tehnoloogiaarendust ning innovatsioonipoliitikat;b) innovatsiooni ergutamine väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes selle abil, et edendatakse ülikoolide ja ettevõtete koostöövõrkusid, ärivõrkusid ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete rühmitusi, soodustatakse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete juurdepääsu ajakohastatud äriedendusteenustele, soodustatakse puhta ja innovatiivse tehnoloogia integreerimist väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse;c) ettevõtluse edendamine selle abil, et soodustatakse uute ideede rakendamist majanduses ning uute ettevõtete loomist ülikoolide ja olemasolevate äriühingute poolt;d) uute rahastamis- ja inkubatsioonivahendite loomine teadmisemahukate ettevõtete loomiseks või laiendamiseks.2) Keskkond ja ohtude vältimine; siia kuuluvad:a) investeeringute ergutamine saastunud alade ja maa tervendamiseks ning bioloogilise mitmekesisusega ja programmiga Natura 2000 seotud infrastruktuuride arendamise soodustamine, mis aitavad kaasa säästvale majandusarengule ja maapiirkondade mitmekesistamisele;b) energeetilise efektiivsuse ja taastuva energia tootmise stimuleerimine;c) keskkonnasõbraliku ühistranspordi edendamine linnades;d) kavade ja meetmete väljatöötamine looduslike ja tehnoloogiliste ohtude vältimiseks ning nendega toimetulekuks.3) Juurdepääs üldist majanduslikku huvi pakkuvatele veo- ja telekommunikatsiooniteenustele väljaspool peamisi linnakeskusi; siia kuuluvad:a) teiseste võrkude tugevdamine selle abil, et tõhustatakse ühendusi TEN-transpordivõrkudega, regionaalsete raudteesõlmedega, lennujaamade ja sadamatega või multimodaalsete terminalidega, luuakse radiaalühendused peamiste raudteeliinidega ja edendatakse regionaalseid ja kohalikke siseveeteid;b) väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete juurdepääsu soodustamine info- ning kommunikatsioonitehnoloogiatele ja nende tõhusale kasutamisele selle abil, et edendatakse juurdepääsu võrkudele, rajatakse avalikke internetipunkte, tagatakse seadmestamine ning teenuste arendamine ja rakendused.Artikkel 6Euroopa territoriaalne koostööEesmärgi “Euroopa territoriaalne koostöö” alusel kontsentreerib ERF oma abi järgmistele prioriteetidele.1) Piiriülese majandus- ja sotsiaaltegevuse edendamine säästva territoriaalse arengu ühisstrateegiate abil; siia kuuluvad eelkõige:a) ettevõtluse ergutamine, eeskätt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete, turismi, kultuuri ja piiriülese kaubanduse edendamine;b) keskkonnakaitse ja selle ühise haldamise ergutamine;c) eraldatuse vähendamine juurdepääsu parandamise abil transpordile, info- ja kommunikatsioonivõrkudele ning -teenustele ja piiriülestele vee-, jäätmekäitlus- ning energiasüsteemidele;d) koostöövõimaluste ja infrastruktuuride ühiskasutuse arendamine, eriti sellistes sektorites nagu tervishoid, kultuur ja haridus.Lisaks sellele võib ERF kaasa aidata piiriüleste tööturgude integratsiooni, kohaliku tööhõivealgatuse, võrdsete võimaluste, koolituse ja sotsiaalse hõlvamise edendamisele ning inimressursside ja teadusuuringute ning tehnoloogiaarenduse vahendite jagamisele.2) Rahvusvahelise koostöö, kaasa arvatud meresõidupiirkondade kahepoolse koostöö rajamine ja arendamine selle abil, et finantseeritakse võrkusid ja tegevusi, mis soodustavad järgmiste prioriteetide integreeritud territoriaalset arengut:a) ilmse rahvusvahelise dimensiooniga veemajandus, kaasa arvatud vesikondade, rannikualade, mereressursside, veevarustusteenuste ja märgalade kaitse ja haldamine;b) juurdepääsetavuse parandamine, kaasa arvatud investeerimine üleeuroopaliste võrkude piiriülestesse osadesse, siseriiklike ja rahvusvaheliste võrkude ja platvormide kättesaadavuse parandamine, siseriiklike ja regionaalsete süsteemide koostalitusvõime suurendamine, täiustatud kommunikatsiooni ja infotehnoloogia edendamine;c) ohtude vältimine, kaasa arvatud meresõiduohutus ja kaitse vee sissevoolu eest laevadesse, mere ja siseveekogude saastumise vältimine, kaitse erosiooni, maavärinate ja laviinide eest. Programmidesse võivad kuuluda varustuse soetamine ja infrastruktuuri arendamine, rahvusvaheliste abikavade koostamine ja elluviimine, ühised riski kaardistamise süsteemid, ühiste vahendite väljatöötamine looduslike ja tehnoloogiliste ohtude uurimiseks, vältimiseks, seireks ja kontrollimiseks;d) uurimis- ja tehnovõrkude loomine seoses rahvusvaheliste alade tasakaalustatud arengu küsimustega, kaasa arvatud ülikoolidevaheliste võrkude rajamine ning teadusuuringu ja tehnoloogiaarenduse üksuste ja rahvusvaheliste teadusuuringu ja tehnoloogiaarenduse keskuste vaheliste sidemete loomine juurdepääsuks teaduslikele andmetele ja tehnosiirdele, rahvusvaheliste konsortsiumide arendamine teadusuuringu ja tehnoloogiaarenduse ressursside jagamiseks, tehnosiirdeasutuste sidustamine ja ühendatud rahastamisvahendite arendamine teadusuuringute ning tehnoloogiaarenduse soodustamiseks väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes.3) Regionaalpoliitika efektiivsuse suurendamine selle abil, et edendatakse võrgustumist ja kogemustevahetust regionaalsete ja kohalike asutuste vahel, kusjuures keskendutakse artikli 5 lõigetes 1 ja 2 ning artiklis 8 osutatud teemadele, kaasa arvatud kogu ühendust hõlmavad koostöövõrkude programmid, ning ühenduse arengusuundi käsitlevate uurimiste, andmete kogumise, vaatluste ning analüüsiga seotud tegevused.Artikkel 7Kulutuste abikõlblikkuse eeskirjadERFi antaca abi puhul ei ole abikõlblikud järgmised kulutused:a) käibemaks;b) võlaintress;c) maa ostusumma, mis moodustab üle 10% asjaomase tehingu kõigist abikõlblikest kulutustest;d) kulutused eluasemele;e) tuumajõujaamade tegevuse lõpetamine.II PEATÜKK TERRITOORIUMIDE ERIPÄRA KÄSITLEMISE ERISÄTTEDArtikkel 8LinnadimensioonMääruse (EÜ) nr … artikli 25 lõikes 4 ja artikli 36 lõike 4 punktis b osutatud linnade taaselustamisega seotud tegevuste puhul, toetab ERF laia osalusega integreeritud strateegiaid asulakogumites kuhjuvate majanduslike, keskkonna- ja sotsiaalprobleemide lahendamiseks.Seejuures võib keskkonna tervendamise, varasema tööstustegevuse käigus saastatud maade taasarendamise ning ajaloo- ja kultuuripärandi konserveerimise ja arendamise ühendada meetmetega, mis on ette nähtud ettevõtluse, kohaliku tööhõive ja kogukonna edendamiseks, samuti elanikkonnale pakutavate teenuste edendamiseks, võttes arvesse muutusi demograafilistes struktuurides.Erandina määruse (EÜ) nr … artikli 33 lõikest 2 suurendatakse Euroopa Sotsiaalfondi käsitleva määruse (EÜ) nr … reguleerimisalasse kuuluvate meetmete ERFi poolset finantseerimist regionaalse konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi raames 10%ni asjaomasest prioriteetsest tegevusvaldkonnast.Artikkel 9Maapiirkonnad ja kalandusest sõltuvad piirkonnadLiikmesriigid ja piirkonnad tagavad ühelt poolt määruse (EÜ) nr … kohaselt Euroopa Põllumajanduse Maaeluarendusfondi kaasfinantseeritavate meetmete ja määruse (EÜ) nr … kohaselt Euroopa Kalandusfondi kaasfinantseeritavate meetmete ning teiselt poolt ERFi kaasfinantseeritavate programmide vastastikuse täiendavuse ja järjepidevuse.ERFi sekkumine maapiirkondades ja kalandusest sõltuvates piirkondades keskendatakse nende piirkondade majanduslikule mitmekesistamisele, sealhulgas järgmistele tegevussuundadele:1) juurdepääsetavuse hõlbustamiseks vajaliku infrastruktuuri arendamine;2) telekommunikatsioonivõrkude ja -teenuste kasutuselevõtmise kiirendamine maapiirkondades;3) uute põllumajandus- ja kalandussektorite väliste majandustegevuse valdkondade arendamine;4) linna- ja maapiirkondade sidemete tugevdamine;5) turismi ja ühiskommunikatsioonide arendamine maapiirkondades.Liikmesriigid ja piirkonnad tagavad ühelt poolt Euroopa Põllumajanduse Maaeluarendusfondi ja Euroopa Kalandusfondi kaasfinantseeritavate meetmete ning teiselt poolt ERFi kaasfinantseeritavate meetmete vastastikuse täiendavuse ja seostatuse. Selleks määravad liikmesriigid tegevusprogrammide koostamisel punktide 1, 3 ja 5 kohaste meetmete jaoks selged kriteeriumid selliste meetmete eristamiseks, mida peaks finantseerima ERF käesoleva artikli alusel või mida maapiirkondade puhul peaks finantseerima Euroopa Põllumajanduse Maaeluarendusfond määruse (EÜ) nr … artikli 49 lõike 1 punktide a, b ja i alusel või mida kalandusest sõltuvate piirkondade puhul peaks finantseerima Euroopa Kalandusfond määruse (EÜ) nr … artikli … alusel.Artikkel 10Ebasoodsate looduslike tingimustega piirkonnadERFi kaasfinantseeritavate regionaalprogrammide puhul, mis hõlmavad määruse (EÜ) nr … artikli 52 lõike 1 punktis b märgitud ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondi, tuleb eriti pöörata tähelepanu nendele piirkondadele iseloomulike raskuste käsitlemisele.Ilma et see piiraks artiklite 3 ja 4 kohaldamist, aitab ERF eriti kaasa selliste investeeringute finantseerimisele, mille eesmärk on juurdepääsu soodustamine, kultuuripärandiga seotud majandustegevuse edendamine ja arendamine, loodusvarade säästva kasutuse edendamine ja turismisektori ergutamine.Artikkel 11Äärepoolseimad piirkonnadMääruse (EÜ) nr (…) artikli 16 lõike 1 punktis d märgitud täiendava eraldamise kohaselt ja erandina käesoleva määruse artikli 3 lõikest 2 aitab ERF finantseerida tegevusabi äärepoolseimates piirkondades selleks, et hüvitada lisakulusid artiklis 4 nimetatud tegevusvaldkondades ja järgmistes täiendavates valdkondades, välja arvatud asutamislepingu I lisaga hõlmatud tooted:a) veoteenuste edendamine ja tegevuse alustamise abi veoteenuste puhul;b) tootmisvahendite ladustamispiirangutega, ülemääraste mõõtmete ja hooldusega ning kohalikul tööturul inimkapitali puudusega seotud abi.III PEATÜKK EUROOPA TERRITORIAALSE KOOSTÖÖ EESMÄRGIGA SEOTUD ERISÄTTED1. JAGU TEGEVUSPROGRAMMIDARTIKKEL 12SisuIga Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi kohane tegevusprogramm peab sisaldama järgmist teavet:1) olukorra analüüs asjaomases koostöövaldkonnas selle tugevate külgede ja puuduste seisukohast ning sellega tegelemiseks vastuvõetud strateegia;2) esmatähtsate tegevusvaldkondade valiku põhjendus, pidades silmas ühenduse strateegilisi juhiseid, ja nendest tulenevad tegevusprogrammi prioriteedid ning määruse (EÜ) nr … artiklis 46 märgitud eelneva hindamise põhjal oodatavad mõjud;3) teave esmatähtsate tegevusvaldkondade ja nende erieesmärkide kohta. Need eesmärgid kvantifitseeritakse, kasutades piiratud arvu rakendamist, tulemusi ja mõjusid iseloomustavaid näitajaid. Need näitajad võimaldavad mõõta prioriteetide elluviimiseks kasutatavate eesmärkide arengut ja tõhusust;4) abivaldkondade liigitamine kategooriatesse vastavalt määruse (EÜ) nr … üksikasjalikele rakenduseeskirjadele;5) ühtne finantseerimisplaan, mida ei liigendata liikmesriikide kaupa ja mis sisaldab kahte tabelit:a) tabel, milles kogu ERFi rahaeraldise summa liigendatakse aastate kaupa vastavalt määruse (EÜ) nr … artiklitele 50–53. Kogu ERFi poolt aastate kaupa antav abi peab olema ühitatav asjakohase finantsperspektiiviga;b) tabel, milles on kogu programmitöö perioodiks ja iga esmatähtsa tegevusvaldkonna kohta ära toodud kogu ühendusepoolne rahaeraldiste summa, vastav siseriiklik avaliku sektori finantseering ja ERFi antav toetus;6) tegevusprogrammi rakendussätted:a) kõigi artiklis 14 nimetatud asutuste määramine liikmesriigi poolt;b) järelevalve- ja hindamissüsteemide kirjeldus ning järelevalvekomitee koosseis;c) finantseeringute kasutuselevõtu- ja kasutamise korra kindlaksmääramine läbipaistvuse tagamiseks;d) tegevusprogrammi avalikustamise tagamiseks ettenähtud sätted;e) komisjoni ja liikmesriigi vahel kooskõlastatud menetluste kirjeldus elektrooniliste andmete vahetamise kohta, selleks et tagada vastavus määruses (EÜ) nr … sätestatud makse-, järelevalve- ja hindamisnõuetele;7) programmitöö perioodi jooksul esitamiseks kavandatud peamiste projektide näidisnimekiri määruse (EÜ) nr … artikli 38 tähenduses.2. JAGU ABIKÕLBLIKKUSArtikkel 13Abikõlblikkuse eeskirjadIlma et see piiraks määruse (EÜ) nr … artikli 55 kohaldamist, võib komisjon teatavate kulukategooriate puhul teha abikõlblikkuse eeskirju käsitlevaid ettepanekuid siseriiklike eeskirjade asendamiseks, juhul kui liikmesriik on seda eelnevalt taotlenud. Need kulude abikõlblikkust käsitlevad ühenduse eeskirjad on vastu võetud komisjoni määrusega vastavalt määruse (EÜ) nr … artikli 104 lõike 3 sätetele.3. JAGU KORRALDUS, JÄRELEVALVE JA KONTROLLARTIKKEL 14Asutuste määramineTegevusprogrammis osalevad liikmesriigid määravad ühe korraldava asutuse, ühe sertifitseerimisasutuse ja ühe auditeerimisasutuse, mis asuvad korraldava asutusega samas liikmesriigis. Sertifitseerimisasutus võtab vastu komisjoni poolt tehtud makseid ja üldreeglina teeb makseid juhtivale toetusesaajale.Liikmesriigid asutavad ühise tehnilise sekretariaadi, mis asub korraldavas asutuses. Tehniline sekretariaat abistab korraldavat asutust ja järelevalvekomiteed nende kohustuste täitmisel.Tegevusprogrammi auditeerimisasutust abistab määruse (EÜ) nr … artiklis 61 sätestatud kohustuste täitmisel audiitorgrupp. Selle grupi loovad tegevusprogrammis osalevad liikmesriigid. Sellesse kuulub iga tegevusprogrammis osaleva liikmesriigi poolt määratud auditeerimisasutuse esindaja. Iga audiitorgrupp luuakse kolme kuu jooksul alates tegevusprogrammi heakskiitva otsuse tegemise kuupäevast. Audiitorgrupp koostab oma töökorra. Audiitorgruppi juhib tegevusprogrammi auditeerimisasutus.Audiitorgrupp kiidab heaks määruse (EÜ) nr ... artiklis 70 märgitud tegevusprogrammi auditeerimisasutuse lõpparuande.Iga tegevusprogrammis osalev liikmesriik määrab oma esindaja määruse (EÜ) nr … artiklis 64 märgitud järelevalvekomiteesse.Artikkel 15Korraldava asutuse ülesandedKorraldav asutus täidab määruse (EÜ) nr … artiklis 59 sätestatud kohustusi, välja arvatud kohustused, mis on seotud tegevuse ja kulutuste siseriiklikele ja ühenduse õigusaktidele vastavuse tagamisega. Seoses sellega piirduvad korraldava asutuse kohustused selle kontrollimisega, et iga tegevuses osalev a toetusesaaja poolt tehtud kulud oleksid valideeritud tunnustatud audiitori poolt.Artikkel 16KontrollsüsteemArtiklis 21 sätestatud kulude valideerimiseks asutab iga liikmesriik auditeerimissüsteemi, mis võimaldab kontrollida toodete tarnimist ja kaasfinantseeritavate teenuste osutamist, liikmesriigi territooriumil läbi viidud tegevuse või tegevuse etappide puhul deklareeritud kulude põhjendatust ning nende kulude ja nendega seotud tegevuse või tegevuse etappide vastavust ühenduse ja siseriiklikele õigusaktidele. Kui toodete tarnimist või kaasfinantseeritavate teenuste osutamist saab kontrollida ainult seoses kogu tegevusega, viib sellise kontrolli läbi kas juhtiva toetusesaaja audiitor või korraldav asutus.Liikmesriigid tagavad, et iga asjakohane kulutus valideeritaks tunnustatud audiitorite poolt kahe kuu jooksul.Article 17FinantshaldusERFi toetus makstakse ühele kontole, kusjuures siseriiklikke alamkontosid ei kasutata.Ilma et see piiraks liikmesriikide vastutust eeskirjade eiramise ja lõpetamise eest ning alusetult makstud summade sissenõudmise eest, nõuab sertifitseerimisasutus juhtivalt toetusesaajalt sisse kõik eeskirjade eiramise tõttu alusetult makstud summad. Toetusesaajad maksavad tagasi juhtivale toetusesaajale valesti makstud summad nendevahelise kehtiva kokkuleppe alusel.Juhul kui juhtiv toetusesaaja ei taga toetusesaajate poolseid tagasimakseid, hüvitab liikmesriik, kelle territooriumil kõnesolev juhtiv toetusesaaja asub, sertifitseerimisasutusele nendele toetusesaajatele valesti makstud summadArtikkel 18Euroopa piiriülese koostöö grupeeringudLiikmesriigid, kes osalevad teatavas tegevusprogrammis Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames, võivad kasutada määrusega (EÜ) nr … ettenähtud koostööd käsitlevat õiguslikku vahendit, selleks et see võtaks endale vastutuse tegevusprogrammi korraldamise eest, kusjuures tal oleksid korraldava asutuse ja ühise tehnilise sekretariaadi ülesanded. Sellisel juhul jääb finantsvastutus igale liikmesriigile.4. JAGU TEGEVUSEDARTIKKEL 19Tegevuste valikArtikli 6 lõikes 1 märgitud piiriülese majandus- ja sotsiaaltegevuse edendamiseks ning artikli 6 lõikes 2 märgitud rahvusvahelise koostöö sisseseadmiseks ja arendamiseks mõeldud tegevusprogrammidesse valitud tegevuste puhul peavad toetusesaajad olema vähemalt kahest riigist ning nad peavad iga tegevuse puhul tegema koostööd vähemalt kahel järgmisel viisil: ühine arendustegevus, ühine rakendustegevus, ühine personalitöö või ühine finantseerimine.Rahvusvahelise koostöö rajamiseks ja arendamiseks mõeldud tegevusprogrammidesse valitud tegevusi võib siiski ellu viia ka ühes liikmesriigis tingimusel, et neid esindavad vähemalt kahe liikmesriigi asutused.Artikli 6 lõikes 3 märgitud koostöövõrkusid ja kogemustevahetust hõlmavatesse tegevusprogrammidesse valitud tegevustes peab osalema vähemalt kolm toetusesaajat vähemalt kahe liikmesriigi vähemalt kolmest piirkonnast ning iga tegevuse puhul peavad esinema järgmised koostöövormid: ühine arendustegevus, ühine rakendustegevus, ühine personalitöö ja ühine finantseerimine.Lisaks määruse (EÜ) nr … artiklis 64 märgitud ülesannetele vastutab järelevalvekomitee ka tegevuste valiku eest.Artikkel 20Juhtiva toetusesaaja pädevusIga tegevuse puhul määratakse juhtiv toetusesaaja. Juhtiv toetusesaaja täidab järgmisi ülesandeid:a) kehtestab tegevuses osalevate toetusesaajatega suhtlemise korra lepinguga, mis sisaldab muu hulgas sätteid, mis tagavad tegevuseks eraldatud vahendite usaldusväärse finantshaldamise, kaasa arvatud alusetult makstud summade sissenõudmise kord;b) vastutab kogu tegevuse elluviimise eest;c) tagab, et tegevuses osalevate toetusesaajate kulutused on tehtud vastavalt tegevuse eesmärkidele ja vastavad tegevuses osalevate toetusesaajate poolt kokkulepitud toimingutele;d) kontrollib, et tegevuses osalevate toetusesaajate kulud oleksid valideeritud artikli 14 lõikes 2 märgitud audiitorite poolt;e) vastutab ERFi toetuse jõudmise eest tegevuses osalevate toetusesaajateni.Korraldav asutus kehtestab iga tegevuse puhul rakenduskorra kokkuleppel juhtiva toetusesaajaga.Artikkel 21Kulude sertifitseerimineIga toetusesaaja poolt deklareeritud kulude õiguspärasust ja korrale vastavust sertifitseerivad artikli 14 lõikes 2 märgitud tunnustatud audiitorid. Iga tegevuses osalev toetusesaaja kannab vastutust deklareeritud kuluga seotud eeskirjade eiramise puhul.Artikkel 22Tegevuse kohta reguleerivad eritingimusedPiiriülese koostöö kontekstis nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib finantseerida kuni 20% asjakohase tegevusprogrammi eelarvest NUTS III tasandi piirkondades, mis külgnevad määruse (EÜ) nr … artikli 7 lõikes 1 osutatud piirkondadega.Rahvusvahelise koostöö kontekstis nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib finantseerida kuni 20% asjakohase tegevusprogrammi eelarvest tegevuse puhul, millest võtavad osa väljaspool asjaomast piirkonda asuvad partnerid.Piiriülese ja rahvusvahelise koostöö kontekstis võib ERF kuni 10% ulatuses tema poolt asjakohasele tegevusprogrammile antavast toetusest finantseerida kulusid, mis on seotud väljaspool Euroopa Ühendust asuvate riikide territooriumidel läbiviidavate tegevuse või tegevuse etappidega, juhul kui see tegevus või need tegevuse etapid edendavad ühenduse piirkondi.Liikmesriigid tagavad nende kulude õiguspärasuse ja korrale vastavuse.IV PEATÜKK LÕPPSÄTTEDArtikkel 23ÜleminekusättedKäesolev määrus ei piira Euroopa Regionaalarengu Fondi käsitleva määruse (EÜ) nr 1783/99 alusel nõukogu või komisjoni poolt heaks kiidetud ja enne käesoleva määruse jõustumist kohaldatud meetmete jätkuvat rakendamist ega muutmist, kaasa arvatud nende meetmete täielik või osaline tühistamine.Määruse (EMÜ) nr 1783/99 alusel esitatud taotlused jäävad jõusse.Artikkel 24Kehtetuks tunnistamineMäärus (EÜ) nr 1783/99 tunnistatakse kehtetuks alates ….Viiteid määrusele (EÜ) nr 1783/99 tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele.Artikkel 25LäbivaatamisklauselEuroopa Parlament ja nõukogu vaatavad käesoleva määruse uuesti läbi komisjoni ettepanekul hiljemalt 31. detsembriks 2013.Artikkel 26JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […].Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimeleesistuja eesistuja[…] […] [1] ELT C […], […], lk […].[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT L […], […], lk […].[5] EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.[6] ELT L […], […], lk […].[7] ELT L […], […], lk […].[8] EÜT L 213, 13.8.1999, lk 1.


|

52010PC0349

 Ettepanek: Nõukogu määrus (EL) nr …/2010, millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtes (esitanud ühiselt komisjon ning ELi välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja)  /* KOM/2010/0349 lõplik - NLE 2010/0191 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 30.6.2010KOM(2010)349 lõplik2010/0191 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr …/2010,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtes(esitanud ühiselt komisjon ning ELi välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja)SELETUSKIRI1.  Nõukogu määrusega (EÜ) nr 147/2003 on keelatud pakkuda Somaalias asuvatele isikutele, üksustele ja asutustele sõjalise tegevusega seotud tehnilist nõustamist, abi, väljaõpet, rahastamist ja rahalist toetust.2.  ÜRO Julgeolekunõukogu kutsus oma 23. detsembri 2009. aasta resolutsiooni nr 1907 lõikes 7 liikmesriike üles täpselt rakendama sätteid, mille kohaselt kontrollitakse kõiki Somaaliasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui liikmesriigil on alust arvata, et asjaomane veos sisaldab nimetatud resolutsiooni punktide 5 ja 6 või üldise ja täieliku Somaalia relvaembargo alusel keelatud esemeid.3.  Nõukogu 26. aprilli 2010. aasta otsuse 2010/231/ÜVJP artikliga 4 on ette nähtud teatavate Somaaliasse suunduvate ja sealt saabuvate veoste kontrollimine ning õhusõidukite ja laevade puhul kohustus esitada liitu sissetoodavate või sealt väljaviidavate kaupade kohta täiendavat saabumis- või väljumiseelset teavet. Kõnealune teave tuleb esitada kooskõlas nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik[1].4.  Kuna meede kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu reguleerimisalasse, tuleb selle rakendamiseks vastu võtta liidu õigusakt. Seepärast teevad komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ühiselt ettepaneku muuta vastavalt määrust (EÜ) nr 147/2003.5.  2010/0191 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr …/2010,millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 215 lõiget 1,võttes arvesse nõukogu otsust 2010/231/ÜVJP,[2] mis käsitleb Somaalia vastu suunatud piiravaid meetmeid,võttes arvesse komisjoni ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ühist ettepanekutning arvestades järgmist:6.  Nõukogu määrusega (EÜ) nr 147/2003 on keelatud pakkuda Somaalias asuvatele isikutele, üksustele ja asutustele sõjalise tegevusega seotud tehnilist nõustamist, abi, väljaõpet, rahastamist ja rahalist toetust.7.  ÜRO Julgeolekunõukogu kutsub oma 23. detsembri 2009. aasta resolutsiooni nr 1907 lõikes 7 liikmesriike üles täpselt rakendama sätteid, mille kohaselt kontrollitakse kõiki Somaaliasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid, kui liikmesriigil on alust arvata, et asjaomane veos sisaldab nimetatud resolutsiooni punktide 5 ja 6 või üldise ja täieliku Somaalia relvaembargo alusel keelatud esemeid.8.  Nõukogu 26. aprilli 2010. aasta otsuse 2010/231/ÜVJP artikliga 4 on ette nähtud teatavate Somaaliasse suunduvate ja sealt saabuvate veoste kontrollimine ning õhusõidukite ja laevade puhul kohustus esitada liitu sissetoodavate või sealt väljaviidavate kaupade kohta täiendavat saabumis- või väljumiseelset teavet. Kõnealune teave tuleb esitada kooskõlas nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrusega (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik[3].9.  Meede kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu reguleerimisalasse ning seepärast tuleb see rakendada liidu õigusaktiga eelkõige selleks, et kõikide liikmesriikide majandustegevuses osalejad kohaldaksid seda ühetaoliselt.10.  Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 147/2003 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003 muudetakse järgmiselt.Lisatakse järgmine artikkel:„Artikkel 3a1. Nõukogu otsuse 2010/231/ÜVJP artikli 1 täpseks rakendamiseks esitatakse Somaaliasse suunduvaid ja sealt saabuvaid veoseid vedavate õhusõidukite ja laevade korral kõikide liidu tolliterritooriumile toodavate ja sealt väljaviidavate kaupade kohta täiendavat saabumis- ja lahkumiseelset teavet asjaomase liikmesriigi pädevale ametiasutusele.2. Saabumis- või väljumiseelse teabe andmise kohustust reguleerivad eeskirjad, eelkõige tähtajad ja esitatavad andmed, on ettenähtud asjakohastes sisenemise ja väljumise ülddeklaratsioone ning tollideklaratsioone käsitlevates sätetes, mis on esitatud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, ja komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted määrusele (EMÜ) nr 2913/92.3. Lisaks sellele peavad isikud, kes viivad kauba õhusõidukitel ja laevadel Somaaliasse või toovad selle Somaaliast või vastutavad selle väljaviimise eest, või nende esindajad teatama, kas kõnealused kaubad kuuluvad sõjaliste kaupade ühisesse Euroopa Liidu nimekirja,[4] ja kui nende ekspordiks on vaja luba, tuleb teatada väljastatud ekspordiloa üksikasjad.4. Kuni 31. detsembrini 2010 võib sisenemise ja väljumise ülddeklaratsioonid ning käesolevas artiklis nõutud lisaandmed esitada kirjalikus vormis, kasutades kaubandus-, sadama- või veodokumente, tingimusel et need sisaldavad nõutavaid andmeid.5. Alates 1. jaanuarist 2011 tuleb käesolevas artiklis nõutud lisaandmed edastada vastavalt asjaoludele kas kirjalikult või kasutada sisenemise ja väljumise ülddeklaratsioone.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […] [1] EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.[2] ELT L 105, 27.4.2010, lk 17.[3] EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.[4] ELT C 65, 19.3.2009, lk 1.