				|

		52011PC0839

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend /* KOM/2011/0839 lõplik - 2011/0405 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Üldine taust
Euroopa Liidu lepingu artiklis 8 on
sätestatud, et Euroopa Liit (EL) arendab naabruses asuvate riikidega
privilegeeritud suhteid, mille eesmärk on luua ELi piiridel heaolu ja
heanaaberlikkuse ala. 2004. aastal töötati välja Euroopa naabruspoliitika
(ENP), mis hõlmab 16 Euroopa Liidust idas ja lõunas asuvat partnerriiki −
Alžeeria, Armeenia, Aserbaidžaan, Egiptus, Gruusia, Iisrael, Jordaania,
Liibanon, Liibüa, Moldova Vabariik, Maroko, okupeeritud Palestiina alad,
Süüria, Tuneesia, Ukraina ja Valgevene. ENP raames pakub EL naabruspoliitikaga
hõlmatud riikidele privilegeeritud suhteid, mis põhinevad selliste väärtuste ja
põhimõtete nagu demokraatia ja inimõigused, õigusriik, hea valitsemistava,
turumajanduse põhimõtted ja säästev areng, sealhulgas kliimameetmed,
vastastikusel austamisel. Ühtlasi nähakse naabruspoliitika raames ette
poliitilist ühtsust ja tihedamat majanduslikku integratsiooni, suuremat
liikuvust ja inimestevaheliste kontaktide tugevdamist. Euroopa
naabruspoliitikat rahastatakse spetsiaalse õigusliku vahendi – Euroopa naabruspoliitika
ja partnerluse rahastamisvahendi (ENPI) kaudu, mis hõlmab eespool nimetatud 16
partnerriiki ning Venemaad.
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
ENP ja ENPI käivitamisest saati on toimunud mitmeid
olulisi arenguid.
ENP strateegilise läbivaatamise käigus
analüüsiti ja hinnati muutusi ELi ja naabruspoliitikaga hõlmatud riikide
vahelistes suhetes, mis on aset leidnud alates ENP rakendamisest. Selle
tulemuseks on ENP uus käsitus, mida kirjeldatakse ELi välisasjade ja
julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Komisjoni ühisteatises „Uus
lähenemisviis muutuvale naabrusele”, mis võeti vastu 25. mail 2011, ning
nõukogu 20. juunil 2011. aastal vastu võetud järeldustes. Rakendades
diferentseerituma lähenemise (osutatav abi oleneb tehtud edusammudest) ja
vastastikuse vastutuse põhimõtteid, antakse uue lähenemisviisi kohaselt
suuremat toetust eelkõige nendele partneritele, kes on pühendunud demokraatliku
ühiskonna ülesehitamisele ja reformide elluviimisele – sellega luuakse ELi ja
naabruses asuvate riikide vaheliste suhete strateegiline poliitikaraamistik.
Naabruspoliitikaga hõlmatud riikide suhtes
rakendatav Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend on leidnud
ELi poliitika tõhusa vahendina laialdast tunnustust, ent ENP poliitika läbivaatamise
käigus ja muudes hinnangutes, samuti saadud õppetundide ja avalike arutelude
käigus on tuvastatud mitmeid vahendi edaspidisel rakendamisel lahendamist
vajavaid küsimusi, et kohaldada vahendit viisil, mis võimaldab ELil reageerida
senisest veelgi tõhusamalt, eelkõige järgmised:
·
Rakendada diferentseeritumat lähenemist
(olenevalt tehtud edusammudest): nimetatud põhimõte on uuendatud naabruspoliitika peamine aspekt.
Sellega nähakse ette tunduvalt diferentseeritum lähenemine partnerriikidele
ning see on kooskõlas nende pühendumusega ühiselt kokku lepitud väärtustele ja
eesmärkidele ning eelkõige partnerlusele ELiga, mille keskmes on demokraatia ja
ühine heaolu. Uue lähenemise olulisemaid aspekte on kõige edukamatele reformide
elluviijatele mõeldud rahalised toetused. Poliitikapõhise vahendina peab
tulevane Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend (ENI) seda juhtpõhimõtet
esindama, eelkõige programmide koostamisel ja abivahendite eraldamisel
partnerriikidele.
·
Programmide koostamise protsessi keerukus ja
kestus: praegune programmide koostamise protsess
hõlmab arvukaid avatud arutelusid ja muid menetluslikke etappe ning selle
keskmine kestus on 18 kuud. See on piduriks abi asjakohasel osutamisel. ENPI
kohaste programmdokumentide (riigistrateegia dokumendid) ulatus järgib
arengukoostöö puhul kasutatavat vormingut, mis tähendab, et vastava riigi
olukorda analüüsitakse põhjalikult ning see pikendab protsessi kestust.
Naabruspoliitikaga hõlmatud riikide puhul on olukord siiski teine, st enamiku
partnerriikide (riigid, kes on sõlminud ELiga kokkuleppe tegevuskava või
võrdväärsete ühiseesmärkide osas) puhul esitatakse riigi analüüsi kirjeldus
vastavates iga-aastastes eduaruannetes, mis muudab riigistrateegia dokumendi
üldosa üleliigseks. Järelikult on olemas nii vajadus kui ka võimalused
programmide koostamise protsessi kiirendada, lühendada ja paremini suunata.
·
Rahastamisvahend: ENPI
praegusel kujul hõlmab partnerlus- ja koostöölepingute, assotsieerimislepingute
või muude asjaomaste lepingute rakendamist, heade valitsemistavade edendamist
ning võrdset sotsiaalset ja majanduslikku arengut. Ühtlasi hõlmab see mahukat
loetelu 29 temaatilisest koostöövaldkonnast, mida kirjeldatakse üksikasjalikult
ning võrdsetelt alustelt, mis muudab väga keerukaks ENP põhieesmärkide ja
suunitluse tuvastamise. Programmide koostamine peegeldab seda laia käsitust
ning mitmelgi juhul paneb see proovile poliitika ja koostöö vahelise sidususe.
ENI käsitlev tulevane õigusakti eelnõu aitab ühtlustada vahendi ulatust ja
tugevdada seoseid vastava sisepoliitikaga, säilitades samal ajal praeguse
paindlikkuse.
·
Osaliselt aegunud rakendussätted ja väliste
vahendite vahelise sidususe puudumine: praegu kehtiva
ENPI määruse rakendamist käsitlev jagu on osaliselt aegunud ning järelikult ei
kajasta see enam asjakohaselt abi kasutamist naabruskonnas. Ühtlasi puudub
sidusus ENPI rakendussätete ja muude välistegevuse vahendite vahel.
Paindlikkusmehhanisme saab täiustada nii, et need vastaksid uue poliitika
kontekstile. Nimetatud aspektidega tegelemiseks ning edasise ühtlustamise ja
lihtsustamise saavutamiseks on koostatud eraldi horisontaalne raammäärus, mis
sisaldab kõiki üld- ja korduvsätteid. Kõnealune uus horisontaalne määrus hõlmab
ka ENI rakendamise iseärasusi. See võimaldab uuendada rakendussätteid ja
pöörata tähelepanu sidususe puudumisele väliste vahendite vahel. Lisaks aitab
uus horisontaalne määrus muuta eeskirjad paremini mõistetavaks ja parandada
liidu meetmete tõhusust ja sidusust.
·
Piiriülese koostöö sätted: piiriülene koostöö on olnud ELi, ENP partnerriikide ja Venemaa suhteid
iseloomustav selgelt eristuv tunnus, mis on viinud ühiste eeskirjadega
ühisalgatuste elluviimiseni nii Euroopa Liidus kui ka väljaspool selle piire.
Süsteem toimib suhteliselt hästi, kuid sidusrühmadega peetud arutelude käigus
selgus, et määruses on vaja teha mõningaid muudatusi. Nimetatud muudatused
hõlmavad järgmist: geograafilise toetuskõlblikkuse laiendamine, et hõlmata
programmide nõuetekohase toimimise seisukohalt asjakohaseid olulisi
majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi keskusi; täies ulatuses eelarve täitmise
kohaldamine koostöös rahastamislepingutele alla kirjutanud liikmesriikidega;
partnerriikide kaasrahastamise kord ning Venemaa eristaatus. Komisjoni
määrusesse, millega sätestatakse piiriülese koostöö rakenduseeskirjad, tuleb
teha kaugeleulatuvaid, peamiselt haldamismeetoditega seonduvaid muudatusi.
·
Seosed sisemiste vahenditega/poliitikaga: ENP võimaldab partnerriikidel järk-järgult saavutada
poliitilist ühtsust ja suuremat majanduslikku integratsiooni ELiga. Selle
protsessi põhialuseks on ELi sisepoliitika ja turumajanduse põhimõtted.
Naabruspoliitikaga hõlmatud riikide puhul iseloomustab paljusid algatusi
piiriülene aspekt, millele seni ei ole pööratud piisavat tähelepanu.
Märkimisväärseks erandiks selles osas on piiriülene koostöö, mis võimaldab tegelda
ühiste ülesannete ja eesmärkidega ühtse eeskirjakogu alusel ja ressursside
ühendamise kaudu nii ELi eelarve sisestest kui ka välistest
rahastamisallikatest. Arenguruumi on muudes valdkondades, näiteks
infrastruktuur, energia[1], transport[2],
VKEde[3] areng ja tööstuskoostöö,
kaasa arvatud turism, IKT[4], tööhõive- ja
sotsiaalpoliitika[5], ränne ja julgeolek,
kohtusüsteem, narkootikumide vastane võitlus, kõrgharidus, kultuur,
teadusuuringud ja innovatsioon[6], keskkond, kliimameetmed[7],
katastroofidele vastupidavus ja koostöö merendusküsimustes, kus oleks võimalik
sisepoliitika ja sisemiste vahendite ning ENP ja Euroopa naabruspoliitika
rahastamisvahendi vahelisi seoseid tugevdada. Selles osas aitab ENI määrus
kaasa ELi prioriteetsete poliitikavaldkondade vastastikusele täiendavusele,
sidususele ja laiendamisele vastavalt Euroopa strateegiale 2020, keskendudes
samal ajal endiselt ENP peamistele eesmärkidele. ENP annab partnerriikidele
võimaluse osaleda ELi asutuste töös ja programmides. Asjakohaselt tuleb lahendada
küsimus, kuidas pikaajaliselt rahastada ENP partnerriikide osalemist ELi
asutuste töös ja programmides, kasutades vajaduse korral rahalist toetust ENIst.
Luua tuleb ka asjakohased ja jätkusuutlikud rakendusmehhanismid.
·
Arenevad suhted Venemaaga: Venemaa on ainus ENPI abisaaja, keda ENP ei hõlma. Sarnaselt teistele
riikidele on Venemaal õigus saada nii kahepoolseid, mitmeid riike hõlmavaid kui
ka piirüleseid ENPI rahalisi vahendeid. Võttes siiski arvesse Venemaa rahanduse
olukorra märkimisväärset paranemist, on vajadus ulatusliku finantsabi järele
selles riigis palju väiksem. Venemaa pürib võrdsetel alustel toimivate suhete
poole ning temast endast on saanud rahastaja. Seetõttu saab kõnealune riik ENPI
kahepoolsest rahastamispaketist ajavahemikul 2007–2013 üksnes väikese osa.
Koostöö jätkub mitmeid riike hõlmavate programmide raames ning järgib ELi ja
Venemaa kaasrahastamise põhimõtet. Venemaa kaasrahastab peamiselt piiriülese
koostöö programme. See iseloomustab Venemaa kui strateegilise partnerriigi
muutuvat positsiooni, mille puhul kaasrahastatavad projektid täidavad mõlema
poole huve.
Tulevane Euroopa naabruspoliitik
rahastamisvahend tuleks viia uue ENP käsitusega kooskõlla ning selles tuleb
käsitleda konkreetseid eespool määratletud ülesandeid ja küsimusi.
2.           KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA
MÕJUHINNANG – TULEMUSED
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendit
käsitlev õigusakti eelnõu tugineb laialdasele aruteluprotsessile. Protsess
hõlmas avalikku arutelu välisabi teemal, mida antakse kõigi ELi välistegevuse
rahastamisvahendite kaudu, ning eraldi arutelusid Euroopa naabruspoliitika
strateegilise läbivaatamise käigus ja piiriülese koostöö teemal.
Konsultatsioone peeti ka ELi arengupoliitika tuleviku teemadel.
Avalikud
konsultatsioonid ELi välistegevuse rahastamise üle
Ajavahemikus 26.
novembrist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011 toimus komisjoni korraldusel ELi
välistegevuse tulevase rahastamise teemal avalik arutelu. See põhines interneti-küsitlusel,
mille juurde kuulus komisjoni ja Euroopa välisteenistuse koostatud taustteavet
sisaldav dokument „Kuidas rahastada ELi välistegevust pärast 2013. aastat?”.
Avalike konsultatsioonide käigus saadi 220 vastust, mis kajastavad paljusid
välistegevuse valdkonna erinevaid struktuure, vaateid ja traditsioone.
Enamik vastajaist kinnitas, et ELi finantsabi
on oluline lisaväärtus peamistes poliitikavaldkondades[8],
mida rahastatakse välistegevuseks mõeldud ELi rahastamisvahendite kaudu. ELi
lisaväärtuse kriteeriumi pidasid paljud vastajad peamiseks edasiviivaks
teguriks tulevikus – EL peaks ära kasutama oma suhtelist eelisseisundit, mis on
seotud tema ülemaailmse esindatusega, laialdaste teadmiste ja kogemustega,
riigiülese iseloomuga, koostöö ja mastaabisäästu edendaja rolliga.
Peaaegu kõik vastajad toetasid
diferentseeritumat lähenemist, mille puhul lähtutaks toetusesaajate olukorrast
ja tuginetaks põhikriteeriumidel, mis aitavad suurendada ELi
rahastamisvahendite mõju. Ühtlasi avaldati laialdast toetust tingimuslikkuse
põhimõttele, mis rajaneb inimõiguste, vähemuste, heade valitsemistavade ja
kultuurilise mitmekesisuse tunnustamisel või abisaajate poliitika kvaliteedil
ning poliitika rakendamise suutlikkusel ja valmidusel.
Konsultatsioonid ENP strateegilise
läbivaatamise kontekstis
2010. aasta juulis käivitatud poliitika
strateegilise läbivaatamise käigus pidas Euroopa välisteenistus eraldi
konsultatsioone ELi liikmesriikide ja ENP partnerriikide esindajatega.
Aruteludes käsitleti ENP rahastamist, eelkõige Euroopa naabruspoliitika ja
partnerluse rahastamisvahendi raames, ning ENP käsituse küsimusi pikaajalises
perspektiivis ning keskpika perioodi poliitilisi eesmärke.
Arutelude käigus selgus, et ENPI on
kardinaalselt muutnud ELi abi andmise viisi. Samal ajal nenditi vajadust
täiendavate täpsustuste järele. Paljud liikmesriigid rõhutasid vajalikkust
parandada poliitika ja vahendi kaudu antava finantsabi vahelist sidusust.
Mitmed vastajad rõhutasid, et toetuste andmine peaks põhinema tehtud
edusammudel. Paljud tõid esile, kui oluline on, et rahalist toetust antakse
senisest kiiremini, tõhusamalt ja paindlikumalt, et reageerida tekkivatele
vajadustele.
Partnerriigid rõhutasid vajadust siduda
majanduslik integratsioon, turu avanemine ja õigusnormide lähendamine
asjakohase rahalise toetusega. Nad rõhutasid ühtlasi täiendavate
välisinvesteeringute olulisust.
Sidusrühmade arutelud piiriülese kootöö üle
Kõigi sidusrühmadega peeti eraldi arutelusid
piiriülese koostöö teemal. Nendega tehti algust piiriülese koostöö konverentsil
2011. aasta veebruaris Brüsselis. Sidusrühmadega arutati tulevast
õigusraamistikku (sh piiriülese koostöö rakenduseeskirjad), võttes aluseks 2011.
aasta mais ja juunis edastatud küsimustikud. Tulemused näitavad, et piiriülese
koostöö tõhustamise eesmärgil on mõningaid sätteid vaja kohandada. Ettepanekus
esitatud muudatuste eesmärk on paremini kajastada ELi välispoliitika
prioriteetide ja ELi ühtekuuluvuspoliitika vahelist lõimumist, viies piiriülese
koostöö ELi piiridel eelkõige vastavusse Euroopa territoriaalse koostöö eeskirjadega.
Täiendavad konsultatiivkohtumised liikmesriikidega toimusid 20. septembril
2011 Brüsselis ning sidusrühmadega 18.−19. oktoobril 2011 Budapestis.
Avalik arutelu ELi arengupoliitika üle
Lisaks avaldas komisjon rohelise raamatu
pealkirjaga „Kaasavat majanduskasvu ja säästvat arengut
toetav ELi arengupoliitika” ning korraldas avaliku arutelu
ajavahemikus 15. novembrist 2010 kuni 17. jaanuarini 2011. Paljud vastajad
rõhutasid, et ametlik arenguabi[9] moodustab vaid murdosa
arenguks mõeldud rahalistest vahenditest, mida võiks vaadelda täiendusena
siseriiklikele ressurssidele, välisinvesteeringutele, kaubandusele ja
ülekannetele. Esitati ELi arengupoliitika suurema sidususe nõue, eeskätt seoses
keskmise sissetulekuga riikidega. Kuna abi ühiste programmide koostamine
kiideti põhimõtteliselt heaks, tuleks selle juurutamist alustada järk-järgult
nendest riikidest, kus see annaks märkimisväärse lisaväärtuse.
Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendit
käsitlev ettepanek tugineb suurel määral kirjeldatud arutelude tulemustele.
Muudetud õigusakti lõimitud põhiaspektid hõlmavad järgmist: toetusi eraldatakse
diferentseeritult ja olenevalt tulemuslikkusest, uus lähenemine on seotud
programmide koostamise ning toetuse ja poliitika sidususe parandamisega,
piiriülese koostöö eeskirju ja sätteid muudetakse, et parandada abi tõhusust ja
paindlikkust.
Mõjuhinnang
Tulevase ENI mõjuhinnang valmis Euroopa
välisteenistuse ja Euroopa Komisjoni ühistööna.
Mõjuhinnangu raames vaadeldi järgmist nelja
võimalust:
·
0. valik: „ELi nullmeede”. EL lõpetab rahalise toetuse andmise vastava naabruspoliitikaga
hõlmatud riikide rahastamisvahendi kaudu;
·
1. valik: „Säilitada praegune olukord”. Koostöö asjaomaste riikidega jääb rangelt olemasoleva ENPI määruse
raamistikku;
·
2. valik: „Kohandada olemasolevat”. Tulevane õigusakti
eelnõu tugineb praegu kehtivale ENPI määrusele, sisaldades mitmeid olulisi
muudatusi, mis vastavad uue poliitika kontekstile ja konkreetsetele
eesmärkidele. Käesolev valik hõlmab mitmed alamvalikuid, mis käsitlevad
diferentseerimise põhimõtet, programmide koostamise protsessi, vahendi ulatust
ning poliitika ja toetuse vahelist sidusust, piiriülese koostöö eeskirju,
rakendussätet, mis võimaldab eelkõige suuremat paindlikkust; seoseid
sisepoliitika ja sisemiste vahenditega ning ENI geograafilist kohaldamisala;
·
3. valik: „Luua uus vahend”, mida iseloomustab erinev geograafiline kohaldamisala ning mis on
suunatud ENP eesmärkidest laiemate või erinevate eesmärkide täitmisele.
Iga valiku tõenäolisest majanduslikust,
sotsiaalsest, keskkonna- ja muust mõjust lähtudes tehti järgmised järeldused:
·
ELi nullmeede (valik 0) vähendaks ja kahjustaks
märkimisväärselt seni saavutatud mõju jätkuvust. Ühtlasi avaldaks see üldist
negatiivset mõju ELi suhetele ENP partnerriikidega;
·
praeguse vahendi säilitamisel muutmata kujul (1.
valik) oleks positiivne mõju partnerriikide majandusele, sotsiaalvaldkonnale ja
keskkonnale;
·
vahendi muutmine (2. valik) suurendaks praeguse
määratluse raames saavutatud positiivset mõju majandusele, sotsiaalvaldkonnale
ja keskkonnale ning tooks kaasa veelgi positiivsema mõju valitsemisele, nimelt
diferentseerituma lähenemise (võttes aluseks tehtud edusammud) rakendamise
kaudu;
·
täiesti uue vahendi loomisel (3. valik) oleks
negatiivne mõju eelkõige ELi tegevuse ja ENP eesmärkide sidususele ning see
kahjustaks ELi usaldusväärsust piirkonnas.
Erinevate mõjude (ülemaailmne, majanduslik,
sotsiaalne, keskkonnamõju) analüüsile ja kaalukusele tuginedes loobuti 0. ja 3.
valikust, sest nende puhul oli raske leida kaasnevat positiivset mõju ja tuge
ENP eesmärkide täitmisel. Kõige suurem tõenäosus positiivsele mõjule on 2.
valikul ning see pakuks parimaid võimalusi praeguse koostööraamistiku
kohaldamiseks uue poliitika kontekstile ning hindamiste ja saadud õppetundide
käigus määratletud ENP eesmärkidele ja ülesannetele. Paremuselt järgmine on 1.
valik, mis võimaldaks küll säilitada positiivse mõju, kuid ei näeks siiski ette
uue ENP käsituse eesmärkide täitmist ega praeguse poliitika raames määratletud
ülesannete ja konkreetsete probleemide käsitlemist.
Seega on eelistatuim 2. valik.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Euroopa Liidu lepingu artikliga 8 on ette
nähtud ENP üldine suunitlus ja alus. ENP toetamiseks mõeldud rahastamisvahendi
(tulevane Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend) õiguslik alus on
sätestatud ELi toimimise lepingu[10] artikli 209 lõikes 1
ja artikli 212 lõikes 2.
Subsidiaarsus
Subsidiaarsuse osas on ELi tasandil toimuval
tegevusel lisaväärtus mitme teguri osas:
·
EL saab oma abistajarolli täita parimal viisil
nendes naabruspoliitikaga hõlmatud riikides, kus poliitika peaeesmärk on viia
eeskirjad, standardid, suunised ja meetmed vastavusse ELi omadega. Teatud liiki
toetust on võimalik pakkuda üksnes ELi tasandil, näiteks edendamistegevus, mis
käsitleb majanduslikku integratsiooni ELi siseturuga, juurdepääs Schengeni
alale või osalemine ELi programmides. Seega on EL enamiku ENP riikide juhtiv
koostööpartner, kelle rolli tunnustavad laialdaselt liikmesriigid,
rahvusvahelised finantseerimisasutused ja muud rahastajad. Abi ELi
naabruspoliitikaga hõlmatud riikidele ELi poliitika, eeskirjade ja
standarditega vastavusse viimisel on ENP partnerriikides elluviidavate
reformide peamine edasiviiv tegur;
·
Euroopa Liidul kui 27 ühise poliitika ja strateegia
raames tegutseva liikmesriigi ühendusel on ainsana võimekust, et reageerida
üleilmsetele probleemidele. Riigi tasandi tegevus võib olla piiratud ja
killustatud, sest projektid on sageli liiga väikesed selleks, et nendega
võiksid kaasneda olulised muutused. ELi kaudu toimuv liikmesriikide töö ühtlustamine
võimaldab paremat koordineeritust ning muudab ELi meetmed tõhusamaks;
·
Euroopa Liit suudab aktiivselt täita oma rolli
demokraatia, rahu, stabiilsuse, heaolu edendamisel ja vaesuse vähendamisel
naabruskonnas ka ajal, mil tehakse eelarvepiiranguid ning mitmed liikmesriigid
on otsustanud astuda välja tervetest koostöösektoritest ja lõpetanud omapoolse
abi osutamise teatavates riikides. Seetõttu on üksnes majanduslikust
seisukohast enam kui mõistlik suunata abi ELi tasandil sinna, kus on võimalik
midagi märkimisväärset korda saata. Ühtlasi on ELiga töötamine odavam.
Halduskulud on väiksemad kui kahepoolse abi põhirahastajate keskmised
halduskulud.
4.           MÕJU EELARVELE
ELi eelarvest uuele ENI-le eraldatavate
rahaliste vahendite määr peaks vajalikul viisil kajastama muudetud Euroopa
naabruspoliitika püüdlusi.
Nii tegi Euroopa Komisjon oma 29. juuni 2011.
aasta teatises („Euroopa eelarve 2020”) ettepaneku eraldada ajavahemikuks 2014−2020
ENI-le 18 182 300 000 eurot (jooksvates hindades).
Rahaliste vahendite prognoositavuse
kindlustamiseks tehakse vastavalt ELi välistegevuse eesmärkidele kõrgharidusega
seotud rahalised vahendid kolmandates riikides kättesaadavaks programmi
„Erasmus kõigi jaoks” raames kahe eraldisena, mis hõlmavad mitut aastat,
esimene eraldis hõlmab vastavalt nelja esimest aastat ja teine ülejäänud kolme
aastat. See rahastamine kajastub ENI mitmeaastastes sihtprogrammides kooskõlas
vastavate riikide vajaduste ja prioriteetidega. Nimetatud assigneeringud võib
oluliste ettenägematute asjaolude või olulise poliitilise muutuse korral
kooskõlas ELi välistegevusega läbi vaadata. Nende rahaliste vahendite
kasutamise suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu "Erasmus
kõigi jaoks" loomist käsitleva määruse (EL) nr [--][11]
sätteid.
Ettepaneku üksikasjalik hinnanguline
finantsmõju esitatakse eraldi ENI finantsselgituses.
5.           PÕHIOSAD
Üksikasjalik selgitus ettepaneku
konkreetsete sätete kohta
Ettepaneku põhiosad (võrrelduna praeguse olukorraga)
ja nende põhjendused on järgmised:
·
kooskõlas ENP uue käsitusega rakendada
diferentseerituma lähenemise (olenevalt tehtud edusammudest) ja vastastikuse
vastutuse põhimõtteid, eeskätt rahaliste toetuste ja
programmide koostamise protsessi nõuetekohast diferentseerimist käsitlevate
konkreetsete sätete kaudu;
·
pöörata tähelepanu programmide koostamise
protsessi keerukusele ja kestusele eesmärgiga seda
ühtlustada, lühendada ja paremini suunata, eeskätt ENP partnerite puhul, kes on
ühiselt kokku leppinud tegevuskavades või nendega võrdväärsetes dokumentides
esitatud ELi strateegilistes prioriteetides;
·
ühtlustada vahendi ulatust, saavutades tasakaalu vahendi paindlikkuse ning poliitika eesmärkidele
ja koostöö peamistele valdkondadele suunatud tähelepanu vahel;
·
kohaldada rakendussätteid ja parandada välisvahendite sidusust;
·
täiendada piiriülest koostööd käsitlevaid
sätteid, et soodustada programmide tõhusat ja kiiret
elluviimist;
·
luua tihedamad seosed ELi sisemiste vahendite ja
poliitika vahel, kaasa arvatud koostöö tõhustamine
komisjoniga programmide koostamise etapis ning vajaduse korral mehhanismide
edendamine ELi eelarve sise- ja välisrubriikidest rahaliste vahendite
saamiseks;
·
reageerida arenevatele suhetele Venemaaga, tehes muudatusi sätetes, milles käsitletakse Venemaa toetuskõlblikkust
ENI rahalistele vahendite kasutamiseks, arvestades Venemaa kui ELi naaberriigi
ja strateegilise partneri eristaatust.
Lihtsustamine
ENI käsitlev ettepanek sisaldab sätteid, mille
eesmärk on vahendit mitmest aspektist lihtsustada. Vahendi ulatust ühtlustati,
allutades praeguses ENPI määruses esitatud 29 temaatilist valdkonda kuuele
konkreetsele eesmärgile. Enamiku naabruspoliitikaga hõlmatud riikide puhul on
võetud kasutusele uus lihtsustatud programmide koostamise vahend (ühtne
toetusraamistik). Nimetatud uus programmdokument on toetusstrateegia
dokumendist ja mitmeaastastest sihtprogrammidest lühem, selles välditakse ELi
ja naabruspoliitikaga hõlmatud riikide suhteid toetavates
õiguslikes/poliitilistes dokumentides sisalduva teabe kordamist ning see peaks
aitama programmide koostamise protsessi lühendada, millega vähendatakse
halduskulusid. Uue artikliga, millega lubatakse ENIst ja vastavast ELi eelarve
siserubriigist eraldatavate rahaliste vahendite ühendamist, ning ühtse
eeskirjakoguga, mis käsitleb piiriülestele küsimustele suunatud meetmeid, parandatakse
oluliselt nende meetmete rakendamise tõhusust ja vähendab meetmete rakendamise
halduskulusid.
Uues määruses on komisjoni prioriteet (nagu
see on prioriteediks muudes programmides mitmeaastase finantsraamistiku
kontekstis) lihtsustada õiguskeskkonda ja parandada ELi abi jõudmist
partnerriikideni ja -piirkondadeni, kodanikuühiskonna organisatsioonideni,
VKEdeni ja kõigi teisteni eeldusel, et määruse eesmärke täidetakse.
Uue ENI määruse rakendamiseks peaksid
lihtsustatud ja paindlikumad menetlused viima rakendusmeetmete kiirema
kohaldamiseni ja ELi abi kiirema kohalejõudmiseni, eelkõige kriisiolukordades
või demokraatiat, õigusriiki, inimõigusi ja põhivabadusi ohustavates
olukordades ning loodusõnnetuste või inimese põhjustatud õnnetuste korral.
Finantsmääruse muudatus, mis käsitleb välistegevuse seisukohalt eriti olulisi
sätteid, aitab samuti suurendada kodanikuühiskonna organisatsioonide ja
väikeettevõtete osalust rahastamisprogrammides, näiteks lihtsustades eeskirju,
vähendades osavõtumaksu ja kiirendades toetuse andmise menetlusi. Komisjon
kavatseb kõnealust määrust kohaldada uute paindlike menetluste abil, mis on
ette nähtud uues finantsmääruses.
Lisaks saavutatakse täiendav lihtsustamine ühe
horisontaalse raammääruse koostamise kaudu, mis sisaldab kõiki üld- ja
korduvsätteid, tagades nii suurema sidususe välismeetmete rahastamisvahendite
vahel.
2011/0405 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega luuakse Euroopa naabruspoliitika
rahastamisvahend
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 1 ja artikli 212 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[12],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[13],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesolev määrus kuulub Euroopa Liidu välispoliitikat
otse toetavate õigusaktide hulka. Sellega asendatakse Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1638/2006, millega
kehtestatakse üldsätted Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi loomise kohta[14]
(määrus kaotab kehtivuse 31. detsembril 2013).
(2)
Euroopa Liidu lepingu artikliga 8 on ette nähtud,
et Euroopa Liit arendab naabruses asuvate riikidega priviligeeritud suhteid,
mille eesmärk on luua heaolu ja heanaaberlikkuse ala, mis rajaneb liidu
väärtustel ja mida iseloomustavad koostööl põhinevad tihedad rahumeelsed
suhted.
(3)
Liidu eesmärk on edendada, arendada ja tugevdada
kolmandate riikidega peetava dialoogi ja arendatava koostöö kaudu selliseid
väärtusi nagu vabadus, demokraatia, inimõigused ja põhivabadused ning
võrdõiguslikkuse ja õigusriigi põhimõtteid, millel liit rajaneb.
(4)
Alates Euroopa naabruspoliitika rakendamisest on suhted
partnerriikidega oluliselt tugevnenud ning poliitika on toonud reaalset kasu
nii liidule kui ka liidu partnerriikidele.
(5)
Liit pakub Euroopa naabruspoliitika raames naabruses
asuvatele riikidele privilegeeritud suhteid, mis põhinevad selliste väärtuste
ja põhimõtete vastastikusel austamisel ja edendamisel nagu demokraatia ja
inimõigused, õigusriik, hea valitsemistava, turumajanduse põhimõtted ja
jätkusuutlik areng.
(6)
Piirkondlikku koostööd Euroopa Liidu naabruskonnas
on kujundanud kaks peamist poliitilist algatust: idapartnerlus liidu ja tema
idanaabrite vahel ning Vahemere Liit Euroopa Liidu ja tema Vahemere
lõunapiirkonna naabruskonna vahel. Kõnealused algatused on olulised
poliitilised raamistikud suhete tugevdamisel partnerriikidega ja partnerriikide
endi vahel, tuginedes ühise vastutuse ja kohustuste põhimõtetele.
(7)
Alates Euroopa naabruspoliitika rakendamisest ning
Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi loomisest on toimunud
mitmed olulised arengud. Need hõlmavad suhete süvendamist partneritega ning
piirkondlike algatuste käivitamist ja demokraatlikule korrale ülemineku
protsesse piirkonnas. Sellega kaasnes uus Euroopa naabruspoliitika käsituse,
mis loodi 2011. aastal kõikehõlmava poliitika strateegilise läbivaatamise
tulemusena. Käsituses kirjeldatakse liidu ja naabruses asuvate riikide vahelise
koostöö peamisi eesmärke ning diferentseerituma lähenemise (olenevalt tehtud
edusammudest) ja vastastikuse vastutuse põhimõtteid järgides nähakse ette
suurema toetuse andmine nendele partnerriikidele, kes on pühendunud
demokraatliku ühiskonna ülesehitamisele ja reformide elluviimisele.
(8)
Käesoleva rahastamisvahendi ja Euroopa Arengufondi
kohast abi tuleks anda piiriülese koostöö programmidele partnerriikide ja
liikmesriikide vahelistel Euroopa Liidu välispiiridel, et soodustada naabruses
asuvate piirialade integreeritud ja jätkusuutlikku piirkondlikku arengut ja
harmoonilist territoriaalset integratsiooni liidu piires ja naabruses asuvate riikidega.
(9)
Lisaks on oluline edendada ja soodustada koostööd
liidu ja tema partnerite ühistes huvides, eelkõige eelarve sisemiste ja
välimiste rahaliste vahendite ressursside ühendamise kaudu, eriti piiriülese
koostöö ja liidule huvi pakkuvate taristuprojektide jaoks, mis hõlmavad naabruses
asuvaid riike ja muid koostööpiirkondi.
(10)
Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) riikide piirialadel
ning Venemaa Föderatsiooni aladel, mis osalevad praegu piiriülese koostöö
programmides, peaks see võimalus säilima ka edaspidi. Samuti on oluline, et
ühinemiseelse rahastamisvahendiga hõlmatud riikide vastavad alad saaksid
osaleda piiriüleses koostöös. Euroopa Majanduspiirkonna riigid jätkavad
piiriülese koostöö programmides osalemist oma ressurssidega.
(11)
Eeldatakse, et piiriüleses koostöös osalevad ELi
liikmesriigid ja partnerriigid tagavad riikliku kaasrahastamise. Sellega
tugevdatakse riigi omalust, suurendatakse programmide rahastamiseks kasutada
olevaid vahendeid ja soodustatakse kohalike osapoolte osalemist.
(12)
Piiriülene koostöö aitab vajaduse korral kaasa
olemasolevate ja tulevaste makropiirkondlike strateegiate rakendamisele.
(13)
Toetused, mida antakse naabruses asuvatele arengumaadele
Euroopa naabruspoliitika raamistikus, peavad olema kooskõlas liidu
välispoliitika ja eelkõige tema arengupoliitika eesmärkide ja põhimõtetega,
sealhulgas nõukogu ja nõukogus kokkutulnud liikmesriikide valitsuste
esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni Euroopa Liidu arengupoliitikat
käsitleva 22. detsembri 2005. aasta ühisavalduse „Euroopa konsensus” eesmärgid
ja põhimõtted.
(14)
ELi ja Aafrika ühisstrateegia on oluline suhetes
Põhja-Aafrika Vahemere naabritega.
(15)
Liit ja tema liikmesriigid peaksid parandama naabruses
asuvate riikidega arendatavat koostööd hõlmava vastava poliitika ühtsust ja
täiendavust. Liidu koostöö ja liikmesriikide koostöö vastastikuse täiendavuse
ja tugevdamise tagamiseks on asjakohane näha ette ühisprogrammid, mida tuleks
rakendada alati, kui see on võimalik ja asjakohane.
(16)
Käesoleva määruse kohane liidu toetus tuleb
põhimõtteliselt viia vastavusse partnerriikide vastava riikliku, piirkondliku
või kohaliku strateegia ja meetmetega.
(17)
Naabruses asuvates riikides, kus poliitika üks
põhieesmärkidest on selle vastavusse viimine liidu eeskirjade ja normidega,
saab liit seda toetust anda kõige paremini. Teatavat konkreetset toetust saab
anda vaid liidu tasandil.
(18)
Arvestades lisaks asjaoluga, et liikmesriigid ise
ei suuda käesoleva määruse eesmärke – edendada tihedamat
koostööd ja järkjärgulist majanduslikku integratsiooni Euroopa Liidu ja naabruses
asuvate riikide vahel – piisavalt saavutada ning kõnealused eesmärgid on oma
ulatuse tõttu paremini saavutatavad liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid
kooskõlas aluslepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe
käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(19)
Euroopa Liidu välistoetuse rahastamisvajadused
suurenevad, samal ajal kui liidu majanduslik olukord ja eelarve piiravad
toetuseks saadaolevaid ressursse. Seetõttu peab komisjon leidma saadaolevate
ressursside kasutamiseks kõige tõhusama viisi, kasutades finantsvõimendusega
rahastamisvahendeid. Nimetatud mõju saaks suurendada rahastamisvahendite
investeeritud ja saadud vahendite kasutamise ja taaskasutamise võimaldamise
kaudu.
(20)
Kliimamuutustega võitlemine on liidu jaoks väga
oluline ülesanne ning selles vallas on vaja kiiresti tegutseda rahvusvahelisel
tasandil. Komisjoni 2011. aasta juuni mitmeaastase finantsraamistiku teatises
on märgitud kavatsus suurendada liidu eelarve kliimaga seotud osa vähemalt 20 %
ning käesolev määrus peaks aitama seda eesmärki täita.
(21)
Sooline võrdõiguslikkus ja mittediskrimineerimine
peaksid olema käesoleva määruse kohaste kõigi meetmete võtmisel läbivad
eesmärgid.
(22)
Liit peab suhetes oma partneritega soodustama
inimväärse töö tagamist kogu maailmas, samuti soodustama suhetes oma
partneritega rahvusvaheliselt tunnustatud tööstandardite ja mitmepoolsete
keskkonnalepingute ratifitseerimist ja tõhusat rakendamist kõikjal maailmas.
(23)
Euroopa Liidu finantshuvid peavad olema kaitstud
proportsionaalsusmeetmete kaudu kogu kulutuste tegemise tsükli jooksul, kaasa
arvatud eiramisjuhtumite ärahoidmine, avastamine ja uurimine, kaotatud, valesti
makstud või valesti kasutatud rahaliste vahendite sissenõudmine ja vajaduse
korral trahvide määramine. Neid meetmeid võetakse kooskõlas rahvusvaheliste
organisatsioonide ja kolmandate riikidega sõlmitud lepingutega.
(24)
Terminoloogia ühtlustamiseks Euroopa territoriaalse
koostöö terminoloogiaga tuleb piiriülese koostöö programmide rakendusdokumendid
ümber nimetada ühisteks tegevusprogrammideks.
(25)
Selleks et nõukogu vastuvõetud poliitiliste otsuste
tulemused kajastuksid kiiresti käesolevas määruses, tuleks komisjonile
delegeerida Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt volitused
võtta vastu õigusakte, et ta saaks ajakohastada käesoleva määruse lisas
nimetatud toetusesaajariikide nimekirja.
(26)
Samal ajal kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määrusega (EL) nr …/…[15] kehtestatakse liidu
välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused
(edaspidi „ühine rakendusmäärus”), tuleks komisjonile delegeerida Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 290 kohaselt volitused võtta vastu õigusakte, et ta
saaks kohaldada käesoleva määruse III jaotises esitatud piiriülese koostöö
mehhanismide jaoks vajalikke konkreetseid rakendusmeetmeid. Eriti oluline on,
et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone,
sealhulgas ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja
õigeaegse ning sobiva edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(27)
Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks
ühesugused tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused.
(28)
Artikli 7 lõigetega 1, 2 ja 3 ning artikli 9
lõikega 1 seotud rakendamisvolitusi täidetakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse liikmesriikide kontrollieeskirjad ja põhimõtted
komisjoni rakendamisvolituste teostamise üle[16]. Võttes arvesse kõnealuste rakendusaktide iseloomu, eelkõige nende
mõju poliitika kujundamisele ja nende finantsmõju, tuleks nende vastuvõtmiseks
põhimõtteliselt kohaldada kontrollimenetlust, välja arvatud meetmete puhul,
mille finantsmõju on väike.
(29)
Euroopa välisteenistuse korraldust ja toimimist on
kirjeldatud nõukogu otsuses 2010/427/EL,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I jaotis. EESMÄRGID JA PÕHIMÕTTED
Artikkel 1
Üldeesmärk ja reguleerimisala
1.
Liidu eesmärk on luua priviligeeritud suhete
arendamise kaudu ELi ja käesoleva määruse lisas loetletud riike ja
territooriume (edaspidi „partnerriigid”) hõlmav heaolu ja heanaaberlikkuse ala.
2.
Käesoleva määruse kohast liidu toetust kasutatakse
partnerriikide hüvanguks ja seda võib kasutada ka ELi ja partnerriikide ühiseks
hüvanguks.
3.
Liidu rahalisi vahendeid võib kasutada ka Venemaa
Föderatsiooni osalemiseks piiriüleses koostöös ja mitmeid riike hõlmatavates
vastavates programmides, võttes arvesse Venemaa Föderatsiooni eristaatust nii
liidu naabrina kui ka piirkonna strateegilise partnerina.
Artikkel 2
Liidu toetuse konkreetsed eesmärgid
1.
Käesoleva määruse kohase toetuse kaudu edendatakse
tõhusamat poliitilist koostööd ja järkjärgulist majanduslikku integratsiooni
liidu ja partnerriikide vahel ning eelkõige partnerlus- ja koostöölepingute,
assotsieerimislepingute või muude olemasolevate või tulevaste lepingute
rakendamist ja ühiselt heakskiidetud tegevuskavade elluviimist.
2.
Liidu toetus on eelkõige suunatud järgmistele
valdkondadele:
(a)
inimõiguste ja põhivabaduste, õigusriigi ja soolise
võrdõiguslikkuse põhimõtete edendamine, tõelise ja jätkusuutliku demokraatia
rajamine, hea valitsemistava edendamine ja sotsiaalpartnereid hõlmava jõudsalt
edeneva kodanikuühiskonna arendamine;
(b)
järkjärgulise integratsiooni poole püüdlemine
Euroopa Liidu siseturul ning tõhusa sektoripõhise ja mitmeid sektoreid hõlmava
koostöö arendamine, sh õigusaktide ühtlustamine liidu ja muude asjakohaste
normidega ja nendele lähendamine, seotud institutsioonide väljaarendamine ja
investeeringud, eelkõige võrkudevahelistesse ühendustesse;
(c)
tingimuste loomine hästihallatavaks inimeste
liikumiseks ja inimestevaheliste kontaktide edendamine;
(d)
kõiki aspekte hõlmav jätkusuutlik ja kaasav areng,
vaesuse vähendamine, sh erasektori arendamine; sisemise majandusliku,
sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse, maaelu arengu, kliimameetmete ja
katastroofidele vastupanu võime edendamine;
(e)
usaldusväärsuse suurendamise ja muude meetmete
edendamine, mis aitavad parandada julgeolekut ning hoida ära konflikte või neid
lahendada;
(f)
allpiirkondliku, piirkondliku ja naabruskonna
tasandi ning piiriülese koostöö tõhustamine.
3.
Nimetatud eesmärkide saavutamist hinnatakse eeskätt
poliitika rakendamist kajastavate asjakohaste ELi perioodiliste aruannete
alusel; lõike 2 punktide a, d ja e puhul rahvusvaheliste organisatsioonide ja
muude asjaomaste asutuste määratud vastavate näitajate alusel; lõike 2 punktide
b, c ja d puhul vajaduse korral selle alusel, mil määral on partnerriigid ELi
õigusraamistiku üle võtnud ning lõike 2 punktide c ja f puhul asjakohaste
lepingute ja koostöömeetmete arvu alusel. Näitajad hõlmavad muu hulgas piisava
järelevalve all korraldatud demokraatlikke valimisi, korruptsioonitaset,
kaubavooge, näitajad, mille abil on võimalik mõõta riigisiseseid majanduslikke
erinevusi, sealhulgas tööhõive tase.
4.
Liidu toetust võib kasutada ka muudes valdkondades,
kui see on kooskõlas Euroopa naabruspoliitika üldeesmärgiga.
Artikkel 3
Poliitikaraamistik
1.
Partnerlus- ja koostöölepingud,
assotsieerimislepingud ning muud kehtivad või tulevased lepingud, millega
kehtestatakse suhted partnerriikidega, asjakohased teatised, nõukogu järeldused
ja Euroopa Parlamendi resolutsioonid, samuti ministrite ja partnerriikide
kohtumistel tehtud asjakohased järeldused moodustavad üldise
poliitikaraamistiku käesoleva määruse kohaste liidu programmide koostamiseks ja
rakendamiseks.
2.
Partnerriikide
ja liidu vahel ühiselt kokku lepitud tegevuskavad või muud võrdväärsed
dokumendid on liidu toetuse prioriteetide määramise peamine lähtepunkt.
3.
Liidu ja
partnerriikide vahelise lõikes 1 osutatud lepingute puudumise korral võib liit
toetust anda juhul, kui see on otstarbekas liidu poliitika eesmärkide
saavutamiseks, ning programmid koostatakse nende eesmärkide alusel vastava
riigi vajadusi arvestades.
Artikkel 4
Diferentseerimine, partnerlus ja kaasrahastamine
1.
Liidu poolt käesoleva määruse kohaselt igale
partnerriigile antava toetuse vorm ja summa on diferentseeritud vastavalt
sellele, mil määral on partnerriik pühendunud reformide elluviimisele ja
milliseid edusamme on tehtud reformide korraldamisel. Selline diferentseerimine
näitab riigi ja liidu vahelise partnerluse taset, edusamme kokku lepitud
reformi eesmärkide täitmisel, riigi vajadusi ja suutlikkust ning liidu toetuse
võimalikku mõju.
2.
Käesoleva
määruse kohane liidu toetus määratakse partnerluses toetusesaajatega.
Partnerlused hõlmavad vajaduse korral riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke
ametiasutusi, muid sidusrühmi, kodanikuühiskonda, sotsiaalpartnereid ja muid
valitsusväliseid organisatsioone, kes osalevad liidu toetuse ettevalmistamises,
rakendamises ja järelevalves.
3.
Üldjuhul
kaasrahastavad partnerriigid käesoleva määruse kohast liidu toetust riiklikest
rahalistest vahenditest, toetusesaajate vahenditest või muudest allikatest.
Sama põhimõte kehtib koostööle Venemaa Föderatsiooniga, eeskätt artikli 6 lõike
1 punktis c viidatud programmide puhul. Kaasrahastamise nõudest võidakse
loobuda nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ning kui see on vajalik kodanikuühiskonna
ja valitsusväliste organisatsioonide arengu toetamiseks, ilma et see piiraks
finantsmääruses sätestatud muude tingimuste kohaldamist.
Artikkel 5
Sidusus ja rahastamise koordineerimine
1.
Käesoleva määruse rakendamisel tagatakse sidusus
liidu välistegevuse muude valdkondadega, samuti liidu muude asjakohaste
poliitikavaldkondadega. Selleks peavad käesoleva määruse kohaselt rahastatavad
meetmed, sh Euroopa Investeerimispanga (EIP) hallatavad meetmed, tuginema
artikli 3 lõigetes 1 ja 2 kirjeldatud koostööpoliitika dokumentidele, samuti
liidu erihuvidele, poliitika prioriteetidele ja strateegiatele. Sellised meetmed
peavad järgima kohustusi, mis on võetud mitmepoolsete
lepingutega ja rahvusvaheliste konventsioonidega, mille osalised liit ja
partnerriigid on.
2.
Komisjon,
liikmesriigid ja Euroopa Investeerimispank (EIP) peavad tagama sidususe
käesoleva määruse kohase toetuse ning liidu, liikmesriikide ja Euroopa
Investeerimispanga antava muu toetuse vahel.
3.
Liit ja
liikmesriigid tagavad oma asjakohaste toetusprogrammide koordineerimise, et
parandada tõhusust ja tulemuslikkust toetuse andmisel ja poliitilise dialoogi
pidamisel kooskõlas kehtestatud suunistega tegevuse koordineerimise
tugevdamiseks välisabi valdkonnas ning poliitika ja menetluste ühtlustamiseks.
Koordineerimine hõlmab korrapäraseid konsultatsioone ja asjakohase teabe
sagedast vahetamist toetustsükli erinevate etappide vältel, eelkõige
praktilisel tasandil, ning võib viia ühiste programmide koostamiseni,
delegeeritud koostööni ja/või vahendite üleandmise kokkulepeteni.
4.
Liit võtab koos liikmesriikidega vajalikud meetmed,
et tagada nõuetekohane koordineerimine ja koostöö mitmepoolsete ja piirkondlike
organisatsioonide ja üksustega, kaasa arvatud Euroopa finantseerimisasutused,
rahvusvahelised finantseerimisasutused, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni
asutused, fondid ja programmid, erasektori ja poliitilised sihtasutused ning
Euroopa Liidu välised rahastajad.
II jaotis. SIHTPROGRAMMIDE KOOSTAMINE JA
RAHALISTE VAHENDITE ERALDAMINE
Artikkel 6
Programmide liigid
1.
Käesoleva määruse kohast liidu toetuse aluseks
võetakse järgmine:
(a)     kahepoolsed programmid, mis hõlmavad
toetust ühele partnerriigile;
(b)     mitut riiki hõlmavad programmid, mis
käsitlevad kõikidele partnerriikidele või mitmele partnerriigile ühiseid
ülesandeid ning piirkondlikku ja allpiirkondlikku koostööd kahe või enama
partnerriigi vahel, ning mis võivad hõlmata koostööd Venemaa Föderatsiooniga;
(c)     piiriülese koostöö programmid, mis
käsitlevad koostööd ühelt poolt ühe või mitme liikmesriigi vahel ja teiselt
poolt ühe või mitme partnerriigi ja/või Venemaa Föderatsiooni vahel ning mis
toimuvad piirkondades, mis külgnevad nende ühisosaga liidu välispiirist.
2.
Käesoleva määruse kohast liidu toetust rakendatakse
kooskõlas ühise rakendusmäärusega.
Artikkel 7
Programmide koostamine ja rahaliste vahendite suunav jaotus riigi ja mitut
riiki hõlmavatele sihtprogrammide puhul
1.
Riikides, kus on kasutusel artikli 3 lõikes 2
viidatud dokumendid, kohaldatakse kõikehõlmavat mitmeaastast ühtset
toetusraamistikku kooskõlas ühise rakendusmääruse artikli 15 lõikes 3 osutatud
kontrollimenetlusega. Ühtse toetusraamistiku raames vaadatakse läbi
poliitikaraamistikuga seoses tehtud edusammud ning loetletakse prioriteedid
liidu toetuse saamiseks, mis valitakse peamiselt välja artikli 3 lõikes 2
viidatud dokumentides ja partnerriikide strateegiates või kavades sisalduvate
hulgast ning mille puhul on vajadus toetuse järele leidnud liidu korrapärase
hindamise käigus kinnitust. Selles määratakse ka rahastamise soovituslik tase.
Ühtse toetusraamistiku kestus vastab artikli 3 lõikes 2 osutatud asjakohase
dokumendi kestusele.
2.
Riikides, kus artikli 3 lõikes 2
osutatud dokumendid ei ole kasutusel, kohaldatakse strateegiat ja mitmeaastast
sihtprogrammi sisaldavat kõikehõlmavat programmdokumenti kooskõlas ühise
rakendusmääruse artikli 15 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Vastava
riigi olukorra analüüsile ning vastava riigi ja liidu vahelistele suhetele
tuginedes määratletakse selles liidu tegevusstrateegia, partnerriikide strateegiad
või kavad, prioriteedid liidu toetuse saamisel ning prioriteetide järgi
jaotatud rahastamise soovituslik tase. Selle mitmeaastase dokumendi kestus peab
olema asjakohane.
3.
Mitut riiki hõlmavate
programmide puhul kohaldatakse strateegiat ja mitmeaastast sihtprogrammi
sisaldavat kõikehõlmavat programmdokumenti kooskõlas ühise rakendusmääruse
artikli 15 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Selles määratletakse liidu
toetuse saamisel piirkonna või allpiirkonna suhtes kehtivad prioriteedid ja
prioriteetide järgi jaotatud rahastamise soovituslik tase. Selle mitmeaastane
kestus peab olema asjakohane.
4.
Lõikes 1 osutatud ühtse toetusraamistiku dokumendid
vaadatakse vajaduse korral läbi ning neid võidakse muuta kooskõlas ühise
rakendusmääruse artikli 15 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Lõigetes 2
ja 3 osutatud programmdokumendid vaadatakse läbi vahekokkuvõtte tegemiseks või
vastavalt vajadusele ning neid võidakse muuta kooskõlas juba nimetatud
menetlusega.
5.
Ühte riiki ja mitut riiki hõlmavatele programmidele
eraldatavad rahalised vahendid määratakse kindlaks läbipaistvate ja
objektiivsete kriteeriumide alusel, lähtudes artikli 4 lõikes 1 osutatud
diferentseerimise põhimõttest.
6.
Juhul kui liidu ja partnerriikide ühistes huvides
on vaja võtta tõhusamaid meetmeid valdkondades, nagu riikidevaheline koostöö ja
võrkudevahelised ühendused, võib käesoleva määruse kohased rahastamise vahendid
ühendada muude vahenditega, mis on hõlmatud asjakohaste liidu määrustega,
millega luuakse rahastamisvahendid. Sellisel juhul otsustab komisjon, millist
ühtset eeskirjakogu rakendamisel kohaldatakse.
7.
Ühisprogrammidesse kaasatakse liikmesriigid ja
muud rahastajad, kes on võtnud kohustuse kavandada oma toetust ELiga ühiselt.
Programmdokumendid võivad vajaduse korral hõlmata ka nende rahalist osalust.

8.
Kui liikmesriigid ja muud rahastajad on võtnud
kohustuse kavandada ühiselt toetust, võib ühine mitmeaastane programmdokument
asendada lõikes 1 osutatud ühtset toetusraamistikku ning lõigetes 2 ja 3
osutatud programmdokumente, tingimusel et see vastab kõnealustes sätetes
kehtestatud nõuetele.
9.
Kriisiolukordades või olukordades, mis kujutavad
endast ohtu demokraatiale, õigusriigile, inimõigustele ja põhivabadustele, või
looduõnnestuste või inimtegevusest tingitud katastroofide korral võib programmdokumendid
erakorraliselt läbi vaadata. Selline hädaolukorras läbivaatamine tagab
käesoleva määruse kohase liidu toetuse ja muude liidu rahastamisvahendite
kohase toetuse vahelise sidususe säilimise. Hädaolukorras korraldatav
läbivaatamine võib viia muudetud programmdokumentide vastuvõtmiseni. Sellisel
juhul saadab komisjon muudetud programmdokumendid teavitamise eesmärgil Euroopa
Parlamendile ja nõukogule ühe kuu jooksul nende vastuvõtmisest.
III jaotis. PIIRIÜLENE KOOSTÖÖ
Artikkel 8
Geograafiline toetuskõlblikkus
1.
Artikli 6 lõike 1 punktis c osutatud piiriülese
koostöö programmide aluseks võivad olla:
(a)
maismaapiiride puhul territoriaalüksused, mis
vastavad NUTS 3. tasandile või on samaväärsed piki liikmesriikide ja
partnerriikide ja/või Venemaa Föderatsiooni vahelisi maismaapiire;
(b)
liikmesriikide ja partnerriikide ja/või Venemaa
Föderatsiooni vahel kulgevate merepiiride ääres asuvad NUTS 3. tasandi või
samaväärse tasandi territoriaalüksused, mis asuvad üksteisest kõige rohkem 150
km kaugusel, ilma et see piiraks koostöömeetmete sidususe ja järjepidevuse
tagamiseks vajalike kohanduste tegemist;
(c)
liikmesriikide ja partnerriikide ja/või Venemaa
Föderatsiooni ühise merebasseini läheduses asuvad NUTS 2. tasandi või
samaväärse tasandi territoriaalüksused.
2.
Praeguste koostöökavade
jätkuvuse tagamiseks ning muudel põhjendatud juhtudel võidakse lõikes 1
osutatud territoriaalüksuste naabruses asuvatel territoriaalüksustel lubada
osaleda piiriüleses koostöös.
3.
Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võidakse
koostöösse kaasata toetuskõlblike territoriaalüksuste naabrusest kaugemal
asuvad suuremad sotsiaalsed, majanduslikud ja kultuurilised keskused,
tingimusel et nende osalus aitab kaasa programmidokumendis sätestatud
eesmärkide täitmisele.
4.
Kui programmid on koostatud lõike 1 punkti b
kohaselt, võib Euroopa Komisjon kokkuleppel partneritega teha ettepaneku
geograafilise toetuskõlblikkuse laiendamiseks kogu NUTS 2. tasandi
territoriaalüksusele, kelle alal NUTS 3. tasandi territoriaalüksus asub.
Artikkel 9
Programmide koostamine ja rahaliste vahendite eraldamine piiriüleses koostöös
1.
Programmdokumendi koostamisel tuleb määratleda
järgmised aspektid:
(a)      piiriülese koostöö strateegilised
eesmärgid;
(b)     loodavate ühiste tegevusprogrammide
nimekiri;
(c)      vahendite iga-aastane suunav jaotus
artikli 8 lõike 1 punktides a ja b osutatud maismaa- ja merepiire hõlmavate
programmide ning artikli 8 lõike 1 punktis c osutatud merebasseini hõlmavate
programmide vahel;
(d)     mitmeaastaste assigneeringute suunav
jaotus igale ühisele tegevusprogrammile;
(e)      territoriaalüksused, kellel on lubatud
osaleda igas ühises tegevuskavas, ning artikli 8 lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud
piirkonnad ja keskused;
(f)      vajaduse korral toetuse assigneeringute
suunav jaotus horisontaalsete suutlikkuse suurendamise meetmete, võrgustiku ja
kogemuste vahetamise programmide vahel;
(g)      rahalised vahendid riikidevahelistele
programmidele, mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu [….] määruse (EL) nr
[….] (erisätete kohta, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondist
toetuse andmist seoses eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö”)[17]
kohaselt ning milles partnerriigid ja/või Venemaa Föderatsioon osalevad.
Programmdokument hõlmab seitsmeaastast
ajavahemikku ning komisjon võtab selle vastu kooskõlas ühise rakendusmääruse
artikli 15 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. See vaadatakse vahepeal või
vajaduse korral üle ning seda võidakse muuta kooskõlas kõnealuses artiklis juba
nimetatud menetlusega.
2.
Ühiseid tegevusprogramme kaasrahastab Euroopa
Regionaalarengu Fond. Euroopa Regionaalarengu Fondi kogu rahaline osalus
määratletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu [….] määruse (EL) nr [….] (erisätete
kohta, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondist toetuse andmist
seoses eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö”)[18]
artikli 4 lõike 4 kohaselt. Kõnealuse määruse sätteid kohaldatakse nimetatud
rahalise osaluse kasutamisel.
3.
Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist võidakse
kaasrahastada ühiseid tegevusprogramme, milles osalevad nimetatud vahendi
alusel lubatud riigid. Nimetatud kaasrahastuse kasutamisel kohaldatakse
käesoleva määruse sätteid.
4.
Rahaliste vahendite suunav jaotus ühistele
tegevusprogrammidele tugineb peamiselt toetuskõlblike alade elanikkonna arvule.
Assigneeringute suunava jaotuse määratlemisel võib teha kohandusi, et kajastuks
vajadus Euroopa Regionaalarengu Fondi rahalise osaluse ja käesoleva vahendi
eelarvest moodustuva rahalise osaluse vahelise tasakaalu järele ning et
kajastuksid ka muud koostöö intensiivsust mõjutavad tegurid, näiteks piirialade
eritunnused ning suutlikkus hallata ja saada liidu toetust.
Artikkel 10
Ühised tegevusprogrammid
1.
Piiriülest koostööd tehakse mitmeaastaste ühiste
tegevusprogrammide raames, mis hõlmavad koostööd piiri või piiride rühma osas
ning mitmeaastaseid meetmeid, mille aluseks on ühtne prioriteetide kogum ning
mida võib rakendada liidu toetuse abil. Ühiste tegevusprogrammide aluseks on
artiklis 9 osutatud programmdokument. Tegevusprogrammid sisaldavad artikli 11
lõikes 2 ja artikli 12 lõikes 2 osutatud elemente hõlmavate haldus- ja
kontrollisüsteemide kokkuvõtvat kirjeldust.
2.
Maismaa- ja merepiire hõlmavad ühised
tegevusprogrammid luuakse eraldi iga asjakohase territoriaalse tasandi piiri
jaoks ning need hõlmavad toetuskõlblikke territoriaalüksusi, mis asuvad ühes
või mitmes liikmesriigis ja ühes või mitmes partnerriigis ja/või Venemaa
Föderatsioonis.
3.
Merebasseini hõlmavad ühised tegevusprogrammid on
mitmepoolsed ja need luuakse asjakohasel territoriaalsel tasandil ning hõlmavad
toetuskõlblikke territoriaalüksusi, mis asuvad ühise merebasseini läheduses,
mis kuulub mitmele partnerriigile, kelle hulka kuulub vähemalt üks liikmesriik
ja üks partnerriik ja/või Venemaa Föderatsioon.
4.
Ühe aasta jooksul alates artiklis 9 osutatud
programmdokumendi kinnitamisest esitavad osalevad riigid ühiselt komisjonile
ettepanekud ühiste tegevusprogrammide kohta. Komisjon võtab iga ühise
tegevusprogrammi vastu pärast seda, kui on hinnanud selle vastavust käesolevale
määrusele, programmdokumendile ja rakenduseeskirjadele.
5.
Piirkondi, mis asuvad muudes riikides kui
partnerriigid, Venemaa Föderatsioon või liikmesriigid ning külgnevad artikli 8
lõike 1 punktides a ja b määratletud toetuskõlblike piirkondadega või asuvad
ühise merebasseini ääres, kus ühist tegevusprogrammi luuakse, võib ühine
tegevusprogramm hõlmata ning vastavad piirkonnad võivad kasutada liidu toetust
artiklis 9 osutatud programmdokumendis sätestatud tingimustel.
6.
Komisjon ja osalevad riigid võtavad asjakohased
meetmed, millega tagatakse, et käesoleva määruse kohaselt loodud merebasseini
programmid ja määruse (EL) nr [….] kohaselt loodud riikidevahelised
koostööprogrammid ning geograafiliselt osaliselt kattuvad programmid oleksid
üksteist täiendavad ja tugevdavad.
7.
Ühiseid
tegevusprogramme võidakse muuta partnerriikide või komisjoni algatusel
järgmistel põhjustel:
-        muudatused koostööprioriteetides,
sotsiaalses ja majanduslikus arengus,
-        vastavate meetmete rakendamise tulemused
ning järelevalve- ja hindamisprotsessi tulemused;
-        vajadus saadaolevate rahaliste vahendite
kohandamise ja ressursside ümbersuunamise järele.
8.
Pärast
ühiste tegevusprogrammide vastuvõtmist sõlmib komisjon rahastamislepingu
partnerriikide ja/või Venemaa Föderatsiooniga. Rahastamisleping sisaldab ühise
tegevusprogrammi elluviimiseks vajalikke õigusnorme ning selle võivad
allkirjastada ka muud partnerriigid ja artikli 12 lõike 2 punktis c osutatud
korraldusasutus.
Vajaduse korral sõlmitakse partnerriikide ja
korraldusasutuse vahel vastastikuse mõistmise memorandum, milles sätestatakse
riikide finantsvastutus.
9.
Rohkem kui ühte partnerriiki hõlmav ühine
tegevusprogramm koostatakse juhul, kui rahastamislepingu allkirjastab vähemalt
üks partnerriik. Vastuvõetud programmiga hõlmatud muud partnerriigid võivad
sellega ühineda igal ajal, allkirjastades selleks rahastamislepingu.
10.
Kui
osalev riik otsustab programmi ühiselt kaasrahastada, täpsustatakse ühises
tegevusprogrammis kaasrahastuse andmise, kasutamise ja järelevalve kord.
Programmiga rahastamislepingu allkirjastavad kõik partnerriigid.
11.
Ühistes tegevusprogrammides võidakse näha ette ka
rahaline osalus vahenditest ja vahenditele, millega võidakse ühendada toetusi,
tingimusel et järgitakse nimetatud vahendite eeskirju ja et see aitab saavutada
kavade prioriteete.
12.
Partnerluse põhimõtet järgides valivad
partnerriigid ühiselt välja liidu abi meetmed, mis on kooskõlas ühise
tegevusprogrammi prioriteetide ja meetmetega.
13.
Teatavatel
ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, kui
(a) ühist tegevusprogrammi ei ole võimalik esitada
partnerriikide vahelistes suhetes või Euroopa Liidu ja partnerriigi vahelistes
suhetes tekkinud probleemide tõttu
või
(b) hiljemalt 30. juuniks 2017. aastal ei ole
osalevad riigid veel esitanud komisjonile ühist tegevusprogrammi
või
(c) kavaga hõlmatud partnerriikidest ei ole keegi programmi
vastuvõtmisele järgneva aasta lõpuks allkirjastanud asjakohast
rahastamislepingut,
astub komisjon pärast konsultatsioone vastava
liikmesriigiga / vastavate liikmesriikidega vajalikke samme, et vastav
liikmesriik / vastavad liikmesriigid saaks(id) kasutada ühisele tegevusprogrammile
suunatud Euroopa Regionaalarengu Fondi rahalisi vahendeid määruse (EL) nr [...]
artikli 4 lõigete 7 ja 8 kohaselt.
14.
Piiriülese koostöö meetmeid või programme hõlmavad
eelarvekohustused, mis kestavad üle ühe eelarveaasta, võib jaotada mitut aastat
hõlmavateks iga-aastasteks osamakseteks.
Artikkel 11
Ühiste tegevusprogrammide haldamine
1.
Põhimõtteliselt kasutatakse ühiste tegevusprogrammide
puhul eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega. Osalevad riigid võivad ka
teha ettepaneku rakendamise kohta kaudse eelarve täitmise kaudu, mida
finantsmääruses nimetatud üksus teostaks kooskõlas artikli 12 lõikes 2 osutatud
rakenduseeskirjadega.
2.
Komisjon veendub saadaoleva teabe põhjal, et
liikmesriik (eelarve täitmise korral koostöös liikmesriikidega) või partnerriik
või rahvusvaheline organisatsioon (kaudse eelarve täitmise korral) on võtnud
kasutusele haldus- ja kontrollisüsteemid ja kasutab haldus- ja
kontrollisüsteeme, mis vastavad finantsmäärusele, käesolevale määrusele ja
selle rakenduseeskirjadele, millele on osutatud artikli 12 lõikes 2.
Vastavad liikmesriigid, partnerriigid ja
rahvusvahelised organisatsioonid tagavad oma haldus- ja kontrollisüsteemide
tõhusa toimimise, nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse
ning usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimise. Nad vastutavad
programmide haldamise ja kontrollimise eest.
Komisjon võib paluda vastaval liikmesriigil või
partnerriigil või rahvusvahelisel organisatsioonil uurida komisjonile esitatud
kaebust käesolevas jaotises nimetatud toimingute valimise või rakendamise või
haldus- ja kontrollisüsteemi toimimise kohta.
3.
Selleks
et ühiseid tegevusprogramme oleks võimalik asjakohaselt rakendamiseks ette valmistada,
on kulutused, mis on tehtud pärast ühiste tegevusprogrammide esitamist komisjonile,
rahastamiskõlblikud kõige varem alates 1. jaanuarist 2014.
4.
Kui toetuskõlblikkus on ühise rakendusmääruse
artikli 8 lõike 7 kohaselt piiratud, on lõikes 1 osutatud üksusel, kes võib
algatada pakkumiskutseid ja hankeid, lubatud tunnistada toetuskõlbmatute
riikide pakkujad, taotlejad ja kandidaadid toetuskõlblikeks ühise
rakendusmääruse artikli 9 lõike 3 kohaselt.
Artikkel 12
Piiriülese koostöö rakenduseeskirjad
1.
Rakenduseeskirjad, milles kehtestatakse käesoleva
jaotise rakendamise erisätted, võetakse vastu delegeeritud õigusaktide alusel
artikli 14 kohaselt.
2.
Rakenduseeskirjadega
kaetud küsimused hõlmavad järgmisi teemasid:
(a)
kaasrahastamise määr ja meetodid;
(b)
ühiste tegevusprogrammide koostamine, muutmine ja
lõpetamine;
(c)
programmidega seotud struktuuride (järelevalve
ühiskomitee, korraldusasutus ja ühine tehniline sekretariaat, ühised
valikukomisjonid) roll ja ülesanded, sh nende staatus, tõhus
identifitseerimine, aruandluskohustus ja vastutusalad, haldus- ja
kontrollisüsteemide kirjeldus, liidu toetuse tehnilise haldamise ja
finantsjuhtimise tingimused, sh kulude rahastamiskõlblikkus;
(d)
tagasinõudemenetlused; järelevalve ja hindamine;
(e)
nähtavus ja teavitustegevus;
(f)
eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja
kaudne eelarve täitmine ühise rakendusmääruse artikli 6 lõike 2 kohaselt.

IV jaotis. LÕPPSÄTTED
Artikkel 13
Lisa ajakohastamine
Käesoleva määruse lisas esitatud toetusesaajariikide
nimekirja võib ajakohastada pärast seda, kui nõukogu on võtnud vastu
poliitilised otsused naabruspoliitika ulatuse kohta. Lisa muudatused võetakse
vastu delegeeritud õigusaktiga vastavalt artiklile 14.
Artikkel 14
Delegeeritud volituste rakendamine
1.
Artiklites 12 ja 13 osutatud delegeeritud volitused
antakse käesoleva määruse kehtivuse ajaks.
2.
Euroopa Parlament või nõukogu võivad volituste
delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse
otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses
kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud
õigusaktide kehtivust.
3.
Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu
võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
4.
Delegeeritud õigusakt, mis on vastu võetud, jõustub
ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid
kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile
ja nõukogule või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud
ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid
esitada. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse
korral kahe kuu võrra pikendada.
Artikkel 15
Komitee
Komisjoni abistab Euroopa naabruspoliitika
rahastamisvahendi komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
Artikkel 16
Lisas nimetamata kolmanda riigi osalemine
1.
Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ning liidu
rahastamise sidususe ja tõhususe tagamiseks või piirkondliku või
piirkondadevahelise koostöö edendamiseks võib komisjon otsustada laiendada
meetmete toetuskõlblikkust riikidele, territooriumidele ja piirkondadele, mida
muidu rahastada ei saaks. Olenemata ühise rakendusmääruse artikli 8 lõikest 1
võivad vastavate riikide, territooriumide ja piirkondade füüsilised ja
juriidilised isikud nende meetmete rakendamise menetlustes osaleda.
2.
Nimetatu võimaldamiseks võib artiklis 7 osutatud
programmdokumenti lisada vastava sätte.
Artikkel 17
Liidu
toetuse peatamine
Ilma et see piiraks partnerriikide ja -piirkondadega
sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingutes ning assotsieerimislepingutes
sisalduva toetuse peatamist käsitlevate sätete kohaldamist, kutsub liit, juhul
kui partnerriik ei järgi demokraatia ega õigusriigi põhimõtteid ega austa
inimõigusi ega põhivabadusi, vastava riigi konsultatsioonile, et leida mõlemaid
pooli rahuldav lahendus, välja arvatud eriti pakilistel juhtudel. Kui
konsultatsioonid vastava riigiga ei vii mõlemaid pooli rahuldava lahenduseni,
kui konsultatsioonidest keeldutakse või eriti pakilistel juhtudel, võib nõukogu
võtta asjakohased meetmed kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 215
lõikega 1, mis võivad sisaldada toetuse täielikku või osalist peatamist.
Artikkel 18
Lähtesumma
1.
Ajavahemikul 2014−2020 käesoleva määruse
rakendamiseks kasutada olev rahastamispakett on 18 182 300 000 eurot
(jooksvates hindades). Kuni 5 % sellest eraldatakse artikli 6 lõike 1
punktis c osutatud piiriülese koostöö programmidele.
2.
Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased
assigneeringud finantsraamistiku piires.
3.
Nagu osutatud määruse „Erasmus kõigi jaoks” artikli
13 lõikes 2, eraldatakse rahvusvahelise mõõtme edendamiseks kõrghariduse
valdkonnas lisaks lõikes 1 osutatud summale veel 1 812 100 000 eurot mitmest
muust väliskoostöö vahendist (arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa
naabruspoliitika rahastamisvahend, ühinemiseelse abi rahastamisvahend, Euroopa
partnerluse rahastamisvahend ja Euroopa Arengufond), et toetada õppimisega
seotud liikuvuse meetmeid mitte-ELi riikidesse või riikidest, ning koostööd ja
poliitilist dialoogi nende riikide ametivõimude/institutsioonide/asutustega.
Määruse „Erasmus kõigi jaoks” sätteid kohaldatakse kõnealuste rahastute
kasutamise suhtes.
Rahalised vahendid tehakse kättesaadavaks kahe
eraldisena, mis hõlmavad mitut aastat, esimene eraldis hõlmab vastavalt nelja
esimest aastat ja teine ülejäänud kolme aastat. Kõnealune rahastamine kajastub
kõnealuste väliskoostöö vahendite mitmeaastastes sihtprogrammides vastavalt
asjaomaste riikide konkreetsetele vajadustele ja prioriteetidele.
Ettenägematute asjaolude või suurte poliitiliste muutuste korral saab eraldisi
kohandada vastavalt ELi välispoliitika prioriteetidele.
Artikkel 19
Euroopa välisteenistus
Käesolevat määrust kohaldatakse kooskõlas
nõukogu otsusega (EL) nr 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks Euroopa
välisteenistuse korraldus ja toimimine.
Artikkel 20
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Määrust
kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
LISA
Artiklis 1 nimetatud partnerriigid
Alžeeria
Armeenia
Aserbaidžaan
Valgevene
Egiptus
Gruusia
Iisrael
Jordaania
Liibanon
Liibüa
Moldova Vabariik
Maroko
okupeeritud Palestiina alad
Süüria
Tuneesia
Ukraina
EUROOPA NAABRUSPOLIITIKA
RAHASTAMISVAHEND
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
              2.4.    Kontrolli
kulude ja sellest saadava kasu hinnang
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
3.2.5. Kolmandate isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline
mõju tuludele
ETTEPANEKUTELE LISATAV FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1         Ettepaneku/algatuse nimetus
 Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr XXX kohta, millega luuakse Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend (ENI)
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB[19]) struktuurile
Jaotis 19: Välissuhted
Peatükk 19 08: Euroopa
naabruspoliitika ja suhted Venemaaga
Eelarve peatüki 19 08 pealkiri vastab praeguse
rahastamisvahendi (2007–2013) ülesehitusele. Tehakse ettepanek rahastada tegevusala
ka edaspidi peatükist 19 08, kuid muuta selle peatüki pealkirja ajavahemikuks 2014–2020
järgmiselt:
19 08 : Euroopa
naabruspoliitika rahastamisvahend
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[20]

¨Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Euroopa roll maailmas: ülemaailmne panus
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Euroopa
naabruspoliitika eesmärk on luua ELi piiridel heaolu ja heanaaberlikkuse ala,
mis saavutatakse eelkõige tõhustatud poliitilise ühtsuse,
majandusintegratsiooni ning mitmes valdkonnas tehtava tiheda koostöö abil.
Aastatel 2014–2020 jätkab Euroopa Liit nende eesmärkide toetamist vastava
rahalise vahendi – Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi abil, mida
hakatakse kasutama 2006. aastal asutatud Euroopa naabrus- ja
partnerlusinstrumendi asemel. Enamikku partnerriikidele ELi eelarvest
eraldatavatest vahenditest hakatakse rahastama Euroopa naabruspoliitika
rahastamisvahendi kaudu.
Käesoleva
määrusega reguleeritud ühenduse abi edendab tihedamat poliitilist koostööd ja
järkjärgulist majanduslikku integratsiooni Euroopa Liidu ja partnerriikide
vahel ning eelkõige partnerlus- ja koostöölepingute, assotsieerimislepingute ning
muude olemasolevate ja tulevaste lepingute, samuti ühiste kokkulepitud
tegevuskavade rakendamist.
Liidu toetust
tuleks kasutada eelkõige järgmiseks:
a) edendada
inimõigusi ja põhivabadusi, õigusriigi ja võrdõiguslikkuse põhimõtteid, ehitada
üles tõeline ja jätkusuutlik demokraatia, edendada head valitsemistava ning
välja töötada hästi toimiv kodanikuühiskond, sealhulgas sotsiaalpartnerid;
b) saavutada
ELi siseturu järkjärguline integratsioon liiduga ja suurem sektoritevaheline ja
valdkondlik koostöö, kaasa arvatud õigusaktide ühtlustamise ja õigusnormide
liidule lähendamise ning teiste asjakohaste rahvusvaheliste standardite,
institutsioonide väljaarendamise ja investeeringute kaudu, eelkõige võrkude
ühendustesse;
c) luua
tingimused inimeste liikuvuse heaks juhtimiseks ja mitmetasandilisteks
inimestevahelisteks kontaktideks;
d)
jätkusuutlik ja kaasav areng kõikides aspektides – vaesuse vähendamisel,
töökohtade loomisel, kaasa arvatud erasektori arendamise kaudu; edendada nii
majanduslikku, sotsiaalset kui ka territoriaalset sisemist ühtekuuluvust,
maaelu arengut, kliimameetmete võtmist ja katastroofidele vastupanu võimet;
e) usalduse
suurendamine ja muud meetmed, mis aitavad tõsta turvalisust ning ennetada ja
lahendada konflikte;
f) koostöö nii
allpiirkondlikul, piirkondlikul kui ka naabruspoliitika tasandil ning
piiriülene koostöö.
Liidu toetust
võib kasutada ka muudes valdkondades, kui see on kooskõlas Euroopa
naabruspoliitika üldiste eesmärkidega.
Asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Peatükk 19 08
sõnastatakse ümber järgmiselt: Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage,
milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju
toetusesaajatele/sihtrühmale.
Taustteave
Nõue kohandada
tulevast naabruspoliitika rahastamisvahendit uuenenud Euroopa naabruspoliitika
kasvanud püüdlustele tuleneb Euroopa Liidu lepingu artiklist 8 ja Euroopa
naabruspoliitika uuest käsitusest, milles nähakse lähedasemat, demokraatlikku, jõukat
ja stabiilset naabruskonda, kus iga partnerriik saab osa kohandatud ja
diferentseeritud lähenemisest tulenevatest hüvedest. Selle käsituse rakendamine
ei ole partneritele lihtne, kuna hüvesid ei saa kasutada täiel määral enne, kui
keerulised ja kulukad reformid on ellu viidud.
Tulevane
Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend peaks eelkõige olema seatud selleks,
et täita uue Euroopa naabruspoliitika käsituse peaeesmärgid ning tegelda varem
tuvastatud konkreetsete probleemide ja küsimustega lahendamisega.
Teatises „Uus
lähenemisviis muutuvale naabrusele” antakse konkreetsem kuju lähenemisviisile,
mida kasutatakse idapartnerluse jätkuva rakendamise kaudu Ida-Euroopa ja
Lõuna-Kaukaasia naaberriikide suhtes, ning lähenemisviisile, mida kasutatakse
demokraatia ja ühise heaolu nimel rakendatava uue partnerluse kaudu Vahemere
lõunapiirkonna naaberriikide suhtes.
Kõnealuse
partnerlusega demokraatia ja ühise heaolu nimel soovib EL toetada Egiptuses ja
Tuneesias alanud demokraatlikke muutusi, mis võivad laieneda ka teistesse
Vahemere lõunapiirkonna riikidesse.
Eelmisel
aastal tehti Euroopa naabruspoliitika strateegilise läbivaatamise käigus
kindlaks valdkonnad, kus naabruspoliitikat saaks oluliselt tugevdada. Vahemere
lõunapiirkonnas toimunud üleminekuprotsess ning nende riikide kodanike selge
tahe poliitiliste ja majanduslike muutuste elluviimiseks teevad ELi toetuse
veelgi tähtsamaks kui enne ja osutavad valdkondadele, kus nii EL kui ka
partnerriigid saavad ja peaksid end parandama. Samal ajal kohustub EL jätkuvalt
toetama püsivat demokratiseerimis- ja reformiprotsessi nii ida- kui ka
lõunapoolses naabruskonnas.
1.4.4.   Tulemus-
ja mõjunäitajad
Täpsustage,
milliste näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Käesoleva
määrusega kehtestatakse ELi sekkumise olulised elemendid ja selle alus. Täpsed
meetmed määratletakse mitmeaastase programmide koostamise ja iga-aastase
tegevusprogrammide tulemusel, milles kirjeldatakse üksikasjalikult ELi
meetmeid, sealhulgas ka oodatavaid tulemusi ja kõnealuste meetmete soovitud
mõju. Rakendamise kontrollimise üksikasjalikud näitajad määratakse kindlaks
sellel hetkel, et mõõta poliitiliste eesmärkide saavutamist, pidades silmas ka
kõnealuse meetme eripära. Need põhinevad Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade
rakendamise iga-aastastel eduaruannetel, statistilistel andmetel ja/või, kui
vähegi võimalik, sõltumatute organite hinnangul järgmistel tasanditel:
a.         Inimõiguste
ja demokraatia normide paremat järgimist mõõdetakse valitsusväliste
organisatsioonide, ÜRO ja piirkondlike organite andmete alusel järgmistes
valdkondades: ühinemis-, sõna- ja kogunemisvabadus, vaba ajakirjandus;
demokraatlikud valimised, mille usaldusväärsuse tagab vaatlejate piisav
osalemine; korruptsioonitase; sõltumatumad ja tõhusad kohtunikud; parem
demokraatlik järelevalve julgeoleku üle. Tuletame meelde, et inimõiguste
küsimuste osas ametlikud näitajad puuduvad. Mitmete organisatsioonide koostatud
mitteametlikud paremusjärjestusel põhinevad hinnangud aitavad siiski olukorda
vajalikul määral hinnata. Nendes järjestustes edasi liikumine (aasta-aastalt)
näitab konkreetses valdkonnas saavutatud edu.
b.         ELi
siseturu suuremat integreerumist mõõdetakse muu hulgas ka kaubavoogude
muutumise võrdlemise alusel aastast n=0 (Eurostati arvud) pärit lähteandmetega;
ELi normidele ja standarditele õigusnormide lähendamise progressi alusel aastal
„n=0” olemasolevate lähteandmete suhtes ning, väga üldistatult riikide arvu
põhjal, kes on loonud laiaulatusliku ja põhjaliku
vabakaubanduspiirkonna (DCFTA).
c.         Parema
piirihalduse ja rände juhtimisega seotud liikuvuse suurendamist,
liikuvuspartnerluste rajamise edukust, viisa taotlemise lihtsustamist ja
viisavabaduslepinguid hinnatakse kättesaadava statistika alusel (Eurostat
ja/või teised usaldusväärsed asutused), mõõtes turismivooge, rändevooge,
teadlaste/õpilaste vooge aastal „n” ning võrreldes neid lähteandmetega aastal
„n=0”.
d.         Hinnatakse
sisemise majandusliku ebavõrdsuse vähendamist; tööhõive suurenemist; VKEde
arengut – nende poliitikat, õigusakte; paremat kutseharidust ja -õpet;
põllumajanduskogukondade heaolu taset ja paremat toiduga varustatust mõõdetakse
Eurostati, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni, Maailmapanga, ÜRO
arenguprogrammi ja ametliku statistika alusel. Nimetatud andmed hõlmavad
korrapäraselt ajakohastatavaid andmeid tööhõive (arvud, sektorid, vanus, sugu),
VKEde (loodud/lõpetatud VKEde arv), hariduse ja rikkuse jaotumise kohta ning
võrdlevad neid aasta „n=0” lähteandmetega. Erilist tähelepanu pööratakse selles
kontekstis GINI koefitsiendile (et hinnata sissetulekute erinevuste vähenemist
või kasvamist).
e.         Konfliktipiirkondades
usaldust suurendavate lisameetmete võtmist ja olemasolevate konfliktide
lahendamise edukust hinnatakse eduaruandes sisalduvate elementide kaudu.
f.          Tihedam
koostöö piirialadel asuvate partnerriikidega, tõhusam piirkondlik dialoog,
koostööl põhinevate vastuste arv eri alade piirkondlike probleemide
lahendamiseks, ühised seisukohad ja ühismeetmed; piirialade sotsiaalne ja
majanduslik areng.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Poliitiline
käsitus ja keskpika ajavahemiku eesmärgid
Pikaajalise käsituse kohaselt on Euroopa
naabruspoliitika eesmärk anda igale partnerriigile võimalus luua ELiga sellised
naabrussuhted, mis vastavad tema soovidele, vajadustele ja võimetele.
Poliitiliselt hõlmab see tihedama koostöö pakkumist ELiga, sealhulgas
sagedasemate ühisalgatuste kaudu rahvusvahelistel foorumitel, kus arutatakse
mõlemat poolt huvitavaid üleilmseid küsimusi. EL on avatud ka suuremale
majandusintegratsioonile, mis viib järkjärgulisele majanduslikule
integreerumisele ELi siseturuga. See toetab ka kaasava ja jätkusuutliku
majanduskasvu kiirendamist meie naabruskonnas, mis peaks aitama muutuda neil
konkurentsivõimelisemaks, energiasäästlikumaks, luua rahuldavaid töökohti ja
saavutada aastatuhande arengueesmärke ning rakendada süsinikuvaese arengu
strateegiat, et anda oma panus võitluses kliimamuutusega. EL peaks kasutama
kõiki oma poliitilisi vahendeid vastavalt mõlema poole vajadustele ja huvidele
ning iga riigi võetud reformi- ja demokratiseerimiskohustustele.
Eesmärk on suurendada nii ELi kui ka partnerriikide kodanike poliitilise ja
majandusliku heaoluga seotud vastastikuseid kohustusi, mis on mõlema poole
stabiilsuse ja heaolu parim tagatis. Selle käsituse elluviimine kätkeb endas
mitmeid raskusi. Partnerriikidelt nõuab vajalike reformide tegemine enne
tulemuste saavutamist märkimisväärseid kulutusi ja jõupingutusi. ELi jaoks on
oluline mitte seada ohtu siseturu tõrgeteta toimimist ja tagada, et inimeste
liikumine toimub turvaliselt.
Nendel
partnerriikidel, kes võtavad otsustavaid samme poliitiliste ja
majandusreformide elluviimiseks, on eeldus sõlmida lähiaastatel idapartnerluse
raames assotsieerimisleping (idapoolsed partnerriigid) või osaleda partnerluses
demokraatia ja ühise heaolu nimel (lõunapoolsed partnerriigid). Sellele
lisanduvad liikuvuse suurenemine ja inimestevaheliste kontaktide tihenemine (nt
võimaliku liikuvuspartnerluse loomise teel); tööstuskoostöö, VKEde arengu,
välismaiste otseinvesteeringute ja ELiga tihenevate kaubandussuhete tulemusena
toimuv majandusintegratsioon (nt kaugeleulatuva ja tervikliku
vabakaubanduspiirkonna loomise ja muude lepingute sõlmimise kaudu sellistes
valdkondades nagu põllumajandus, teenused ja asutamisvabadus, või esmatähtsate
valdkondade tööstustoodete vastastikuse hindamise ja tunnustamise lepingute
kaudu); ulatuslikum valdkondlik integratsioon (nt integreerumine üleeuroopalise
energiaturgu osalemisse rahvusvahelisel CO2-turul, sealhulgas
ettevalmistavad sammud ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga liitumiseks
ning osalemine ELi programmides ja ametite töös vastavalt asjaomases
programmis sätestatud võimalustele ja ELi ametite töös osalemist käsitlevatele
üldsuunistele).
Partnerlusega
demokraatia ja ühise heaolu nimel[21] soovib EL toetada
Egiptuses ja Tuneesias alanud demokraatlikke muutusi, mis võivad laieneda ka
teistesse riikidesse. Selleks et kõnealused demokraatlikud muutused
otsusekindalt ellu viia, vajavad need riigid toetust oma institutsioonide
reformiks ja majanduskasvu taastamiseks. Ühtlasi tuleb nende riikide
elanikkonnale näidata, et EL on valmis neid ihaldatud, kuid raskete muutuste
ajal abistama.
Euroopa
naabruspoliitika rahastamisvahendi abil rahastamine peaks järjest enam sõltuma
poliitilistest edusammudest ning parimate tulemuste saavutajate osas tuleb
järgida suuremat diferentseeritust ja paindlikkust, rangemat tingimuslikkust ja
stiimuleid, võttes arvesse iga partnerluse püüdlusi (vt kaugeleulatuvate ja
terviklike vabakaubanduspiirkondade läbirääkimised). Järjest suuremal määral
tuleks ELi abi rakendamine delegeerida partnerriikidele, tingimusel et peetakse
kinni ELi finantseeskirjadest ja kaitstakse ELi finantshuve.
Rahastamine
Uue Euroopa
naabruspoliitika rahastamisvahendi rahastamise tase peegeldab Euroopa uuendatud
naabruspoliitika püüdlusi. Seega tehakse ettepanek eraldada Euroopa
naabruspoliitika rahastamisvahendile 18 182 300 000 eurot
(jooksvates hindades) aastateks 2014–2020.
Diferentseerimine
Suurema ELi
abi saamiseks tuleb teha edusamme demokraatia ülesehitamisel ja tugevdamisel,
õigusriigi põhimõtte järgimisel ning reformide kiiruses. Mida ulatuslikumad ja
kiiremad on partnerriigi sisereformid, seda rohkem EL teda toetab. Suurem
toetus väljendub mitmel viisil, sealhulgas sotsiaalseks ja majandusarenguks
ette nähtud vahendite, institutsioonide ülesehitamise programmide, turulepääsu,
EIP investeeringutoetuse ning liikuvust hõlbustavate meetmete suurendamise
näol. Selliste eeliste pakkumisel lähtutakse asjaomase riigi vajadustest ja
piirkondlikust olukorrast. Eeliste pakkumise eesmärk on näidata, et tõelised
reformid nõuavad alguses märkimisväärseid kulutusi. Nende partnerriikide puhul,
kus reforme ei ole toimunud, vaatab EL rahastamise läbi või isegi vähendab
seda.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
Käesoleva
ettepaneku laiema konteksti moodustab uuendatud Euroopa naabruspoliitika, mille
eesmärk on pakkuda partnerriikidele vastavalt Lissaboni lepingu artiklile 8
tihedamat poliitilist koostööd ja ulatuslikumat majandusintegratsiooni.
Ettepaneku sisuks on Euroopa integratsioonikogemuste jagamine
naabruspoliitikaga hõlmatud riikidega ja nende riikide järkjärguline kaasamine
ELi poliitikasse.
Naabruspoliitikaga
hõlmatud riikides, kus ELi eeskirjade ja standardite täitmine on üks peamisi
poliitilisi eesmärke, saab EL kõige paremini abi pakkuda. Teatavaid
toetusmeetmeid võib pakkuda ainult ELi tasandil, näiteks selleks, et soodustada
järkjärgulist majandusintegratsiooni ELi siseturgu, pääseda Schengeni alasse
või osaleda ELi programmides. Seega on EL enamikule neist riikidest suurim
koostööpartner ja tema rolli tunnustavad laialdaselt liikmesriigid,
rahvusvahelised finantsinstitutsioonid ja muud rahastajad. ENP partnerriikides
elluviidavate reformide peamine põhjus on aidata Euroopa Liidu
naabruspoliitikaga hõlmatud riike ELi poliitika, eeskirjade ja standardite
järgimisel.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Alates Euroopa
naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi käivitamisest on tekkinud
mitmeid küsimusi, mis on rahastamisvahendi olemusega kas otseselt või kaudselt
seotud. Sageli on suure probleemina, millega tuleb tegelda ka tulevikus,
nimetatud pikka programmide koostamise protsessi ning asjaolu, et rahaline abi
ei vasta täiel määral Euroopa naabruspoliitika tegevuskavades ja muudes
asjakohastes dokumentides täpsustatud poliitikale ja prioriteetidele. Olulised
küsimused on koordineerimine ja meetmete sidusus muude vahendite raames.
Sätted, mis võimaldavad ühismeetmeid partnerite/piirkondadega väljaspool
Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi kohaldamisala, on
osutunud oluliseks mitmete meetmete rakendamisel ja neid tuleks säilitada.
Euroopa
naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi toetust on kasutatud
finantsinstitutsioonidelt saadud laenude finantsvõimenduseks, et rahastada
infrastruktuuri investeerimisprojekte ning toetada erasektori laene ja
riskikapitalitehingud. Seda tehakse Euroopa Investeerimispanga puhul Euroopa –
Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu raames ning Euroopa
Investeerimispanga, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga ja muude Euroopa
finantsinstitutsioonide puhul naabruskonna investeerimisvahendi raames.
Koostööd rahvusvaheliste finantsinstitutsioonidega tuleks innovaatiliste
vahenditega veelgi tõhustada eelkõige tagatiste valdkonnas. Nimetatud koostöö
mõju võiks aidata tugevdada käibefondide kasutamine.
Euroopa
naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendiga seotud horisontaalsed
küsimused hõlmavad paindlikkust ja võimet reageerida kriisile ja ootamatutele
olukordadele. Naabruskonna peamine raskus on pikaleveninud majanduskriis. Iga
Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi raames pakutud
lahendus peab (eelkõige oma ulatuse ja suuruse poolest) olema kooskõlas uue
stabiliseerimisvahendi poliitiliste valikutega ning stabiliseerimisvahendi ja
piirkondlike vahendite suhtega. Praegused kriisidesse kiirsekkumise mehhanismid
on toiminud tõhusalt ja neid tuleks veelgi tugevdada.
Tähelepanu
tuleb pöörata järelevalve tõhustamisele, tugevdades sealhulgas poliitiliste
dialoogide ja abiprogrammide (muu hulgas tehnilise abi) vahelist seost. Lisaks
on oluline, et poliitiline ambitsioon oleks kooskõlas selle elluviimisel
kasutatavate adekvaatsete vahenditega. Samuti tuleks tähelepanu pöörata
sellele, kuidas saaks arendada tehnilist abi / TAIEXit, laiendades võimaluse
korral mehhanismi reguleerimisala selliste osadega nagu koolitus ja
juhtumiuuringuid. Lisaks tuleks tõhustada koostööd statistika valdkonnas.
Tõhus
konkurentsipoliitika loob majanduskasvu soosiva ärikeskkonna koos muude
poliitiliste eesmärkidega, nagu hästi toimiv avalik haldus ja sõltumatu
kohtusüsteem, millega kaitstakse lepingute täitmisele pööratavust.
Kogu maailmas
on piirkondlik koostöö tõestanud oma lisaväärtust eelkõige piirkondliku
sünergia ja võrgustike edendamisel sellistes olulistes ühist huvi pakkuvates
valdkondades nagu keskkond, kliimamuutused, energia, säästev areng, VKEde
areng, meedia ja sõnavabadus, teadustöö, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia
ning noorte liikuvus. Piirkondlik koostöö on osutunud väga tõhusaks, kui seda
tehakse piirkondadevahelisel tasandil (lõuna- ja idapoolsed riigid): mitmeid
programme on mestitud lõuna- ja idapoolsete riikidega (kodanikukaitse,
erasektori investeeringute edendamine). Samuti on olulist rolli mänginud
piiriülene koostöö ning kasulikuks on osutunud piiriülese koostöö programmides
kasutatud jagatud kohustuste mehhanism.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Välispoliitika/-vahendid
Lissaboni
lepinguga on kindlaks määratud Euroopa Liidu välistegevuse uus
institutsiooniline raamistik. Selle eesmärk on edendada ELi seisukoha sidusust
ning suurendada ELi positsiooni rahvusvahelisel areenil. EL peab välja töötama
välistegevuse pikaajalise poliitilise strateegia ja selleks sobivad vahendid,
mille abil taotleda järgmiste strateegiliste eesmärkide saavutamist:
ELi
väärtuste edendamine ja kaitsmine välismaal. EL
edendab Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendiga ülemineku- ja
demokraatlikke protsesse ning tugevdab kodanikuühiskonda oma piirialadel.
ELi
poliitika suunamine, et toetada Euroopa 2020. aasta strateegiat madala CO2-taseme
nutika, jätkusuutliku ja kõikehõlmava suurendamise nimel. EL toetab Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi raames üleilmsete
oluliste probleemide lahendamist ja aitab kaasa vastavatele reformidele,
millest saavad kasu nii Euroopa Liit kui ka partnerriigid.
ELi
arengukoostöö mõju suurendamine, mille peaeesmärk on
vaesuse kaotamine. EL aitab Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi abil
lahendada partnerriikide ees seisvaid tõsiseid ülesandeid (näiteks
kliimamuutustega seonduv) vastavalt nende vajadustele, võimetele, huvidele ja
kohustustele ning võimalikule mõjule. Samuti aitab Euroopa naabruspoliitika ja
partnerluse rahastamisvahend parandada ELi koordineerimist ja
poliitikavaldkondade arengusidusust.
Euroopa
Liidu naabrusalade pikaajalisse heaolusse, stabiilsusesse ja demokraatiasse
panustamine. Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse
rahastamisvahendi ja uuendatud naabruspoliitika esmane eesmärk on luua
stabiilne, jõukas ja demokraatlik piirkond. Prioriteet on toetada ELi
piirkondlikke ja kahepoolseid poliitikavaldkondi, sealhulgas temaatilisi
valdkondi laiemas naabruses. Demokraatiale ülemineku protsess Vahemere
lõunapiirkonnas ja selle võimalik mõju piirkonnas laiemalt toob kaasa vajaduse
toetada tõhusamalt nende ühiskondade püüdlusi demokraatlikele väärtustele ja
põhimõtetele ning tagada majanduskasvust tulenevate hüvede ühtlasem jaotamine,
seades samas eesmärgi saavutada nii lõuna- kui ka idapoolsete naaberriikidega
tõhusam poliitiline koostöö ja integratsioon. See hõlmab suuremat
kodanikuühiskonna osalejate ja sotsiaalpartnerite kaasamist.
Kriisi
ennetamise ja lahendamise tõhustamine. Euroopa
naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend peaks võimaldama toetada
tõhusamalt ja paindlikumalt kriiside ennetamist ja lahendamist naabruses.
ELi naabrite
toetamine spetsiaalse sihtotstarbelise ja poliitikapõhise vahendi abil, mille
rahalised vahendid vastavad uuendatud Euroopa naabruspoliitika ambitsioonidele,
on selgesti kooskõlas ELi välistegevuse peamiste prioriteetidega.
Euroopa
naabruspoliitikaga hõlmatud riike toetatakse ka muudest rahastamisvahenditest,
mis on ette nähtud konkreetsete poliitiliste küsimuste (üleilmsed probleemid,
inimõigused, tuumaohutus) või kriisiolukordade (makromajanduslik finantsabi,
stabiliseerimisvahend, humanitaarabi vahendid) lahendamiseks.
Sisepoliitika
Arvestades
naabruspoliitika eesmärki edendada ELi ja partnerriikide vahelist tihedamat
integratsiooni, tuleks naabruskonnas tugevdada ELi sise- ja välispoliitika
paremat koordineerimist käsitlevaid sätteid, tehes sealhulgas programmide
koostamise etapis tihedamat koostööd asjaomaste komisjoni talitustega ja kasutades
vajaduse korral mehhanisme, mis võimaldavad koondada vahendeid ELi eelarve
sisemistest ja välistest rubriikidest.
Seda võidakse
kohaldada eelkõige sellistele koostöövaldkondadele nagu piiriülese mõõtmega
infrastruktuur, eriti transpordi- ja energiavõrgustikele, info- ja
kommunikatsioonitehnoloogia sektorile[22] ning muudele
võrgustikesse kuuluvatele tööstussektoritele, samuti kõrghariduse ja
keskkonnakaitse valdkondadele, võttes arvesse nende suurt rolli piiriüleses
koostöös. Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi suurenenud
toetust uurimistegevuse ja innovatsiooni võimekuse tõhustamisel ning kõikide
partnerriikide abistamisel ELi poliitikast ja eesmärkidest juhindumisel, et
lahendada üleilmsed ja piirkondlikud probleemid.
Suurendada tuleks
Euroopa Liidu sisepoliitika ja sellega seonduvate uuenduslike
rahastamisvahendite kasutamise koostoimet, tuginedes selliste vahendite puhul
ELi eelarve kaasamisel koordineeritud lähenemisviisile. See võiks hõlbustada
mitmeaastase finantsraamistiku eri rubriikidest vahendite koondamist.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
¨ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
x           Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku
[PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
x           Finantsmõju avaldub ajavahemikul
AAAA–AAAA
–
X Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
–
rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku 2014–2020,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[23]
x Otsene
tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
x Kaudne tsentraliseeritud eelarve
täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
x           rakendusametitele
–
¨ ühenduste asutatud asutustele[24]
–
x           riigi avalik-õiguslikele asutustele või
avalikke teenuseid osutavatele asutustele
–
¨         isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud
asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
X Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
X Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
X Eelarve täitmine
ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Eesmärkide saavutamiseks rakendatakse meetmete
kombinatsiooni, mis hõlmab erinevaid eelarve täitmise viise.
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Komisjoni
järelevalve- ja hindamissüsteemid on üha enam tulemustele orienteeritud. Need
hõlmavad nii oma töötajaid kui ka väliseksperte.
Delegatsioonide
ja peakorteri projektijuhid kontrollivad pidevalt eri viisil projektide ja
programmide rakendamist, tehes sealhulgas võimaluse korral kohapealseid
kontrolle. Järelevalve annab väärtuslikku teavet edusammude kohta, aidates
juhtidel teha kindlaks tegelikke ja võimalikke kitsaskohti ning võtta
parandusmeetmeid.
Sõlmitud on
lepingud sõltumatute välisekspertidega, et nad hindaksid ELi välismeetmete
tulemuslikkust kolme eri süsteemi abil. Need hinnangud aitavad tõhustada
vastutuse ning käimasolevate meetmete taset; hinnangutes võetakse ka õppust
saadud kogemustest, et tulevase poliitika ja meetmete rakendamisel saaks neist
juhinduda. Kõik kasutavad hindamisvahendeid, milleks on rahvusvaheliselt
tunnustatud OECD-DACi hindamiskriteeriumid, kaasa arvatud (potentsiaalne) mõju.
Esiteks annab
projekti tasandil peakorterist juhitud tulemuslikkuse seire süsteem põgusa ja
kompaktse ülevaate sellest, milline on näidismeetmete kvaliteet. Kasutades
hästi struktureeritud ja standarditud metoodikat, panevad tulemuslikkuse seire
sõltumatud eksperdid hindeid, mis toovad esile projekti tugevad ja nõrgad küljed,
ning annavad soovitusi tõhususe suurendamiseks.
Projekti
tasandil tehtud hindamised, mida haldab projekti juhtiv ELi delegatsioon,
pakuvad üksikasjalikumat ja põhjalikumat analüüsi, aidates projektijuhtidel
käimasolevaid meetmeid tõhustada ja tulevikus toimuvaid meetmeid ette
valmistuda. Värvatud on temaatiliste ja geograafiliste teadmistega sõltumatuid
väliseksperte, et nad analüüsiksid ning koguksid tagasisidet ja tõendeid
kõikidelt huvirühmadelt ja ka lõplikelt toetusesaajatelt.
Ühtlasi hindab
komisjon oma poliitikat strateegilisest vaatepunktist, alates programmide
koostamisest ja strateegiast kuni meetmete rakendamiseni konkreetses sektoris
(nagu tervishoid, haridus jne), riigis, piirkonnas või konkreetse vahendi
raames. Need hinnangud on oluliseks panuseks poliitikavaldkondade kujundamisel
ning vahendite ja projektide koostamisel. Kõik hinnangud avaldatakse komisjoni
veebilehel ning tulemuste kokkuvõte on lisatud ka nõukogule ja Euroopa
Parlamendile koostatud aastaaruandele.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1.     Tuvastatud ohud
Riskikeskkond
Euroopa
naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendist antava toetuse töökeskkonda
iseloomustavad allpool kirjeldatud riskid, mille puhul ei täideta vahendi
eesmärke, finantsjuhtimine ei ole optimaalne ja/või ei järgita kehtivaid
eeskirju (seaduslikkuse ja korrektsusega seonduvad vead):
-
majanduslik/poliitiline ebastabiilsus ja/või looduskatastroofid partnerriikides
võivad põhjustada raskusi ja viivitusi meetmete kavandamisel ja rakendamisel;
- partnerriikides
puuduv institutsiooniline ja haldussuutlikkus võib põhjustada raskusi ja
viivitusi meetmete kavandamisel ja rakendamisel;

-
geograafiliselt hajutatud projektid ja programmid (hõlmates ligikaudu paljudes
riikides/territooriumidel/piirkondades) võivad seire puhul tekitada logistika
ja ressurssidega seotud raskusi, eriti mis tahes kohapealsete
järelkontrollitegevuste puhul;
-
potentsiaalsete partnerite/toetusesaajate mitmekesisus ning nende erinevad
sisekontrolli struktuurid ja võimekus võib killustada ning seeläbi vähendada
komisjoni olemasolevate vahendite tulemuslikkust ja tõhusust rakendamiste
toetamise ja seire osas;
- tulemuste
kohta kättesaadavate andmete halb kvaliteet ja ebapiisav kogus ja välisabi /
riikliku arengukava rakendamise mõju partnerriikides võib takistada komisjoni
võimet tulemuste kohta aru anda ja nende eest vastutada.
Kehtivatele
eeskirjadele mittevastavuse oodatav riskitase
Vahendi puhul
on vastavuse eesmärk säilitada EuropeAidi portfelli ajalooline eeskirjadele
mittevastavuse riskitase (veamäär), mis on allesjäänud nn netovigade määr
(mitme aasta kohta pärast seda, kui kõik kavandatud kontrollid ja parandused
lõpetatud lepingute osas on tehtud) alla 2 %. Üldjuhul on see tähendanud, et
hinnanguline veamäär jääb vahemikku 2–5 % iga-aastase pisteliste tehingute
valimi kohta, mille Euroopa Kontrollikoda on oma iga-aastase kinnitava avalduse
jaoks välja valinud. EuropeAid leiab, et see on eeskirjadele mittevastavuse
madalaim riskimäär, mida kõrge riskiga keskkonnas on võimalik saavutada, võttes
arvesse vastavuskontrollide halduskoormust ja vajalikku kulutasuvust.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)

EuropeAidi
sisekontrolli struktuur
EuropeAidi
sisekontrolli/juhtimise protsessi eesmärk on anda piisavat kindlust eesmärkide
saavutamise tõhususe ja tegevuste tulemuslikkuse, finantsaruandluse
usaldusväärsuse ja asjakohase seadusandliku ja menetlusliku raamistiku
järgimise osas.
Tulemuslikkus
ja tõhusus
Lisaks
komisjoni ulatusliku strateegilise poliitika ja kavandamise protsessi kõikidele
elementidele, sisekontrolli keskkonnale ja muudele komisjoni
sisekontrollistandardite nõuetele jätkab EuropeAid oma tegevuse tulemuslikkuse
ja tõhususe tagamiseks (ja välisabi keskkonnas kõrge riskiastme leevendamiseks)
abi haldamise kohandatud raamistiku kasutamist kõikide vahendite puhul, mis
hõlmavad järgmist:
- välisabi
põhiosa detsentraliseeritud haldamine ELi delegatsioonide poolt kohapeal;
-
(delegeeritud eelarvevahendite käsutaja (peadirektori)) esitatud
finantsaruandluse selged ja vormikohased eelarveread, delegeerides peakorteri
eelarvevahendite käsutaja (direktori) finantsaruandluse kohustuse edasi
delegatsiooni juhile;
- ELi
delegatsioonide korrapärane aruandlus peakorterile (välisabi haldamise
aruanded), sealhulgas delegatsiooni juhi iga-aastane kinnitav avaldus;
- nii
peakorteri kui ka delegatsiooni töötajatele korraliku koolitusprogrammi
pakkumine;
-
märkimisväärne toetus ja suunised peakorterist/delegatsioonilt (sealhulgas
interneti kaudu);
- korrapärased
kontrollkäigud detsentraliseeritud delegatsioonidesse iga kolme kuni kuue aasta
järel;
- projekti ja
programmi tsüklihaldusmetoodika, sealhulgas
- meetme
kavandamise kvaliteedi tagamise vahendid, nende edastamise meetod,
rahastamismehhanism, haldussüsteem, koostööpartnerite hindamine ja valimine
jne;
- programmi-
ja projektijuhtimine, tõhusa rakendamise jaoks kasutatavad seire- ja
aruandlusvahendid, sealhulgas projektide korrapärane väline kontroll kohapeal;
- hindamise ja
auditi olulised osad.
Finantsaruandlus
ja raamatupidamine
EuropeAidi
eesmärk on endiselt järgida kõrgeimaid raamatupidamise ja finantsaruandluse
standardeid, kasutades komisjoni tekkepõhise arvestussüsteemi (ABAC) ja
välisabi konkreetseid vahendeid, nagu välissuhete peadirektoraadi ühine
infosüsteem (CRIS).
Asjakohase seadusandliku
ja menetlusliku raamistiku järgimiseks on punktis 2.3 sätestatud
vastavuskontrolli meetodid (pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise
meetmed).
Komiteede
ja allkomiteede roll
Eeldatavasti
muutub allkomiteede osa programmide rakendamise kontrollimisel üha
aktiivsemaks.
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Arvestades
EuropeAidi tegevusvaldkonnas esinevaid kõrgeid riske, peavad EuropeAidi
süsteemid hoidma tehingute puhul ära eeskirjade järgimisega seotud võimalikud
vead (eeskirjade eiramine) ja kehtestama võimalikult kiiresti makseprotsessis
eeskirjade eiramise ärahoidmise, tuvastamise ja parandamise kõrge
kontrollitaseme. Praktikas tähendab see, et EuropeAidi vastavuskontrollide
puhul toetutakse kõige rohkem olulistele eelkontrollidele, mida välisaudiitorid
ja komisjoni töötajad teevad enne lõplike projektimaksete tegemist kohapeal
(tehes samas mõned järelauditid ja -kontrollid) ning mis ületavad oluliselt
finantsmäärusega nõutavaid finantstagatisi. EuropeAidi nõuetele vastavuse
raamistik hõlmab muu hulgas järgmisi olulisi osi:
Ennetavad
meetmed
Abi
haldamisega tegelevatele töötajatele ja audiitoritele suunatud kohustuslik
aluskoolitus, mis hõlmab pettusega seotud küsimusi.
Nõustamine (ka
interneti vahendusel), sealhulgas lepingute praktiline juhend, EuropeAidi
käsiraamat ja finantsjuhtimise suuniste ülevaade (koostööpartnerite jaoks).
Eelhindamine
eesmärgiga tagada, et asjakohaseid vahendeid (ühiselt, detsentraliseeritult ja
koostöös) haldavad asutused on võtnud vajalikud pettusevastased meetmed, mille
eesmärk on hoida ära ja avastada ELi vahendite haldamisega seotud pettused.
Partnerriigis
kehtestatud pettusevastase võitluse mehhanismide eelnev sõelumine eelarvetoetuse
saamiseks riigi rahanduse juhtimise kõlblikkuskriteeriumi hindamise raames (st
kohustus võidelda aktiivselt pettuste ja korruptsiooni vastu, pädevad
kontrolliasutused, piisav õigussuutlikkus ning tõhusad reageerimis- ja
karistusmehhanismid).
Komisjon allkirjastas
2008. aastal Accras rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatuse (IATI), leppides
nii kokku abi läbipaistvuse standardi osas, millega tagatakse abivoogude ja
dokumentide kiiremad, üksikasjalikumad ja korrapärasemad andmed.
Abi
läbipaistvuse kohta teabe avaldamiseks rakendab komisjon alates 14. oktoobrist 2011
IATI standardi esimest etappi, enne kui 2011. aasta novembris toimub Busanis
järgmine abi tõhusust käsitlev kõrgetasemeline foorum. Lisaks teeb komisjon
koostööd Euroopa Liidu liikmesriikidega ühise veebipõhise IT-rakenduse osas,
mis kannab nimetust TR-AID ja mille abil muudetakse IATIst ja muudest
allikatest pärit ELi abi käsitlevad andmed kasutajale mugavaks abiteabeks.
Vigade
avastamise ja nende parandamise meetmed
Välisauditid
ja kontrollid (nii kohustuslikud kui ka riskipõhised), sealhulgas Euroopa
Kontrollikoda.
Tagasiulatuvad
kontrollid (riskipõhised) ja tagasimaksed
ELi
rahastamise peatamine juhul, kui tegemist on suure pettusega, sealhulgas
ulatusliku korruptsiooniga, kuni ametiasutused on võtnud vajalikud meetmed, et
pettust korrigeerida ja tulevikus ära hoida.
EuropeAid
kavandab kooskõlas 24. juunil 2011. aastal vastuvõetud komisjoni uue
pettustevastase strateegiaga (CAFS) oma vastavat strateegiat veelgi täpsustada,
et tagada muu hulgas järgmist:
EuropeAidi
pettusevastase võitlusega seotud sisekontrollid on CAFSiga täiel määral
kooskõlas;
EuropeAidi
pettuseriski haldamise eesmärk on määrata kindlaks pettuseriski kätkevad
valdkonnad ja piisavad reageerimisviisid;
süsteemid,
mida kolmandates riikides ELi vahendite kulutamiseks kasutatakse, võimaldavad
otsida asjakohaseid andmeid, et suunata need pettuseriski juhtimisse (nt
topeltvahendid).
Vajaduse
korral luuakse võrgustike rühmad ja piisavad IT-vahendid, millega analüüsitakse
välisabi valdkonnas esinevaid pettusi.
2.4         Kontrolli kulude ja sellest
saadava kasu hinnang
EuropeAidi
portfellis tervikuna moodustavad sisekontrolli ja halduskulud aastas
hinnanguliselt 658 miljonit eurot 2014.–2020. aasta eelarve
hinnangulistest keskmistest kulukohustustest. See hõlmab EuropeAidi
juhtimisstruktuuri raames ühtselt tegutseva Euroopa Arengufondi haldamist. Need
mitte-tegevuskulud moodustavad ligikaudu 6,4 % EuropeAidi iga-aastase
kuluportfelli (tegevus- ja haldusassigneeringute) kokku 10,2 miljardi euro
ulatuses prognoositud keskmistest kohustustest, mida 2012. aastal rahastatakse
ELi üldeelarvest ja Euroopa Arengufondist.
Nimetatud
halduskuludes võetakse arvesse kõiki kulusid, mis on seotud EuropeAidi
peakorteri ja delegatsioonide töötajate infrastruktuuri, reisimise, koolituse,
seire, hindamise ja auditi lepingutega (sealhulgas abisaajate algatatud).
EuropeAid
kavandab ajapikku vähendada haldus- ja tegevuskulude suhet uute vahendite
täiustatud ja lihtsustatud korra kohaselt, tehes jätkuvalt muudatusi, mida
läbivaadatud finantsmääruse alusel ka tõenäoliselt kehtestatakse. Nimetatud
halduskulude peamised eelised seisnevad poliitiliste eesmärkide täitmises,
tõhusas ja efektiivses vahendite kasutamises, jõuliste kulutasuvate ennetavate
meetmete võtmises ning muudes kontrollides, millega tagatakse vahendite
seaduslik ja korrektne kasutamine.
Eesmärk on
endiselt teha edusamme haldustegevuste ja vastavuskontrollide olemuse ja
ulatuse osas. Need tegevused kätkevad endas siiski vajalikke kulusid, et
saavutada vahendite eesmärgid tõhusalt ja tulemuslikult mittevastavuse
minimaalse riskimääraga (alla 2 % allesjäänud vigadest). Nimetatud kulud on
hinnanguliselt oluliselt väiksemad nendest kuludest, mida võib kaasa tuua
sisekontrolli peatamine või kärpimine selles kõrge riskiga valdkonnas.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitmeaastase finantsraamis-tiku rubriik || Eelarverida || Assignee-ringute liik || Rahaline osalus
 Number 19.08 [Kirjeldus… Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend || Liigenda-tud/liigen-damata ([25]) || EFTA[26] riigid || Kandidaat-riigid[27] || Kolman-dad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 4 || Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend || Liigen-damata || EI || EI || EI || EI
 5 ||   Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend – halduskulud   || Liigen-datud || EI || EI || JAH || EI
·
Uued eelarveread, mille loomist taotletakse –
PUUDUVAD
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Assignee-ringute liik || Rahaline osalus
 Number [Nimetus……………………………………..] || Liigenda-tud/liigen-damata || EFTA riigid || Kandidaat-riigid || Kolman-dad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
3.2         Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1      Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 4 || Välissuhted
 <…….> peadirektoraat ||   ||   || Aasta N[28] 2014 || Aasta N+1 2015 || Aasta N+2 2016 || Aasta N+3 2017 || Aasta N+4 2018 || Aasta N+5 2019 || Aasta N+6 2020 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend (19.08) || Kulukohustused || (1) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Maksed || (2) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[29] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 19.01.04.02 ||   || (3) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 <…….> peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Maksed || =2+2a +3 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 17 836,296
 Maksed || (5) || 1 852,576 || 2 001,902 || 2 051,252 || 2 170,595 || 2 249,836 || 2 349,252 || 2 498,583 || 15 173,996
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi <4> assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 || 2 228,500 || 2 395,400 || 2 457,700 || 2 550,800 || 2 687,900 || 2 857,700 || 3 004,300 || 18 182,300
 Maksed || =5+ 6 || 1 900,000 || 2 050,000 || 2 100,000 || 2 220,000 || 2 300,000 || 2 400,000 || 2 550,000 || 15 520,000
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N 2014 || Aasta N+1 2015 || Aasta N+2 2016 || Aasta N+3 2017 || Aasta N+4 2018 || Aasta N+5 2019 || Aasta N+6 2020 || KOKKU
 <…….> peadirektoraat ||
  Personalikulud || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
  Muud halduskulud || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 <…> peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N 2014 || Aasta N+1 2015 || Aasta N+2 2016 || Aasta N+3 2017 || Aasta  N+4 2018 || Aasta N+5 2019 || Aasta N+6 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 2 267,779 || 2 434,254 || 2 496,162 || 2 588,873 || 2 725,973 || 2 895,773 || 3 042,373 || 18 451,189
 Maksed || 1 939,279 || 2 088,854 || 2 138,462 || 2 258,073 || 2 338,073 || 2 438,073 || 2 588,073 || 15 788,889
3.2.2      Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨         Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
ý         Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist,
mis toimub järgmiselt:
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[30] || Väl-jundi kesk-mine kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu kokkut
 Geograafilised programmid[31] || 2 072,023 || 2 229,937 || 2 288,504 || 2 376,325 || 2 505,849 || 2 666,605 || 2 805,238 || 16 944,481
 Piiriülese koostöö programmid[32]… || 109,054 || 117,365 || 120,448 || 125,070 || 131,887 || 140,348 || 147,644 || 891,815
 KULUD KOKKU || 2 181,076 || 2 347,302 || 2 408,952 || 2 501,395 || 2 637,736 || 2 806,952 || 2 952,883 || 1 7836,296
3.2.3      Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1 Ülevaade
–
¨         Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
X          Ettepanek/algatus hõlmab
haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta N 2014[33] || Aasta N+1 2015 || Aasta N+2 2016 || Aasta N+3 2107 || Aasta  N+4 2018 || Aasta  N+5 2019 || Aasta  N+6 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 37,036 || 36,662 || 36,289 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 35,919 || 253,662
 Muud halduskulud || 2,244 || 2,192 || 2,173 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 2,155 || 15,227
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 39,279 || 38,854 || 38,462 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 38,073 || 268,889
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[34] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 46,898 || 47,534 || 48,170 || 48,806 || 49,441 || 50,077 || 50,713 || 341,639 ||
 Muud halduskulud || 0,525 || 0,564 || 0,578 || 0,600 || 0,723 || 0,671 || 0,705 || 4,366 ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || 47,424 || 48,098 || 48,748 || 49,405 || 50,164 || 50,748 || 51,417 || 346,004 ||
 KOKKU || 86,703 || 86,952 || 87,211 || 87,479 || 88,238 || 88,821 || 89,491 || 614,894
3.2.3.2   Hinnanguline personalivajadus
–
¨         Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
X          Ettepanek/algatus hõlmab personali
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 2018 || Aasta N+5 2019 || Aasta N+6 2020
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 || XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 137,8 || 136,4 || 135,1 || 133,7 || 133,7 || 133,7 || 133,7 ||
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) || 78,4 || 77,6 || 76,8 || 76,0 || 76,0 || 76,0 || 76,0 ||
 || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Kooseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[35] ||
 || XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) || 9,3 || 9,2 || 9,1 || 9,0 || 9,0 || 9,0 || 9,0
 || XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy[36] || - peakorteris[37] || 93,3 || 91,4 || 89,6 || 87,9 || 86,2 || 84,5 || 82,8 ||
 || - delegatsioonides || 468,1 || 475,3 || 482,4 || 489,6 || 496,7 || 503,9 || 511,0 ||
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || 786,9 || 790,0 || 793,1 || 796,2 || 801,6 || 807,1 || 812,6
XX osutab asjaomasele
poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused kaetakse juba meedet haldavate
peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate ümberpaigutamise teel
peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse personali täiendada meedet
haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus,
arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
3.2.4      Kooskõla mitmeaastase
finantsraamistikuga 2014–2020
–
X          Ettepanek/algatus
on kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga 2014–2020
–
¨         Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨         Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik
paindlikkusinstrumendi kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[38].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5      Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist
–
X Ettepanek/algatus
hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on järgmine:
 Algatuse raames on kaasrahastamine lubatud, kuid konkreetseid arve ei ole kindlaks määratud.
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus || Ei ole kohalda-tav ||   ||   ||   ||   ||   ||   || –
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || Ei ole kohalda-tav ||   ||   ||   ||   ||   ||   || –
3.3         Hinnanguline mõju tuludele
 –                        ý      Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele. –                        MÄRKUS. Marginaalseid eelarvetulusid (võrreldes vahendi üldise suurusega) võib tekkida koostöös rahvusvaheliste finantseerimisasutustega tehtud riskikapitalitehingute tagasimaksete tulemusel.
-         ¨        Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
-           ¨         omavahenditele
-           ¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneerin-gud || Ettepaneku/algatuse mõju[39]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[1]               Energiavarustuse kindlust ja rahvusvahelist koostööd
käsitlev komisjoni teatis: „ELi
energiapoliitika: koostöö ELi-väliste partneritega”, KOM(2011)
539, 7. september 2011.
[2]               Transpordialast koostööd käsitlev komisjon teatis: "EL ja selle naaberpiirkonnad: uuendatud lähenemine
transpordialasele koostööle”, KOM (2011)
415, 7. juuli 2011.
[3]               Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted
[4]               Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia
[5]               Sealhulgas inimväärse töö tagamise suunised
[6]               Sealhulgas ühise teadmiste ja innovatsiooniruumi
arendamine
[7]               EL edendab ja toetab tõhusalt kliimameetmeid oma
naabruskonnas, et saavutada kliimamuutustele vastupidavam ja kasvuhoonegaaside
vähendamise eesmärki kandev areng.
[8]               S.o rahu ja julgeolek, vaesuse vähendamine, humanitaarabi,
investeerimine stabiilsusesse ning majanduskasv kandidaatriikides ja
naaberriikides, globaalsete probleemidega tegelemine, ELi ja rahvusvaheliste
standardite ja väärtuste edendamine, majanduskasvu ja konkurentsivõime
toetamine välisriikides.
[9]               Ametlik arenguabi
[10]             Euroopa Liidu toimimise leping
[11]             ELT L ….
[12]             ELT C , , lk
[13]             ELT C , , lk
[14]             ELT L 310, 9. 11.2006, lk 1.
[15]             ELT L ….
[16]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[17]             ELT L
[18]             ELT L
[19]             ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine
eelarvestamine.
[20]             Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või
b.
[21]             KOM(2011) 200, 8.3.2011.
[22]             Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia teenuste ja
infrastruktuuride kasutamise ning interneti mõju majanduskasvule, vabadusele ja
demokraatlike väärtuste järgimisele ei saa alahinnata.
[23]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[24]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[25]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[26]             EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[27]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[28]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[29]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read),
otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[30]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede
pikkus kilomeetrites jms).
[31]             Selline jagunemine on viiteline. Programme ja vahendite
eraldamist reguleerib käesoleva määruse raames põhimõte, mille kohaselt oleneb
osutatav toetus tehtud edusammudest („more for more” põhimõte).
[32]             Euroopa Regionaalarengu Fondi määrusega eraldatakse samasugused
summad piiriülese koostöö programmide toetamiseks.
[33]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[34]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[35]             Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide
lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.
[36]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A read).
[37]             Peamiselt struktuurifondid, Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.
[38]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19
ja 24.
[39]             Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud ja
suhkrumaksud) korral peab märgitud olema netosumma, s.t brutosumma pärast 25 %
sissenõudmiskulude mahaarvamist.