               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.3.2020
            COM(2020) 140 final
            2020/0050(BUD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust (EL) 2020/265, kohandades 2020. aastal rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks ning COVID-19 puhangu tõttu võetavate kiireloomuliste meetmete ja Euroopa Prokuratuuri eelarve suurendamise jaoks kasutusele võetavaid paindlikkusinstrumendi summasid

               SELETUSKIRI

                  Euroopa Parlament ja nõukogu otsustasid 27. novembril 2019 komisjoni ettepaneku kohaselt võtta paindlikkusinstrumendist rubriigi 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ jaoks kasutusele 778,1 miljonit eurot.

               Komisjon esitab käesolevaga paranduseelarve projekti nr 1/2020,
                  1
                millega muu hulgas suurendatakse rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringuid kokku 423,3 miljoni euro võrra, et katta rändesurvest tingitud Kreeka vajadused, rahastada COVID-19 puhangust tingitud kiireloomulisi meetmeid ja suurendada Euroopa Prokuratuuri eelarvet.

               Vastavalt nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
                  2
                artiklile 14 on paranduseelarve projektis esitatud ettepanek kasutada rändega seotud assigneeringute suurendamiseks 2018. aastal kasutamata jäänud kulukohustuste koguvaru (350 miljonit eurot). Teine osa assigneeringute suurendamiseks vajalikke vahendeid, mis ei kuulu kulukohustuste koguvaru alla (73,3 miljonit eurot), saadakse paindlikkusinstrumendist.

               Seepärast esitatakse käesolev ettepanek koos paranduseelarve projektiga nr 1/2020. Sellega suurendatakse paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavaid summasid ja laiendatakse nende kasutusala.

               Kohanduse tulemusel võetakse paindlikkusinstrumendist rubriigi 3 jaoks kasutusele 851,4 miljonit eurot 778,1 miljonil euro asemel.

               Käesoleva kavandatava kasutuselevõtmisotsusega muudetakse 27. novembri 2019. aasta otsust (EL) 2020/265
                  3
               .

               Paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavate maksete assigneeringute ajakohastatud prognoos on esitatud järgmises tabelis.

               (jooksevhinnad, miljonites eurodes)

                        Aasta

                        2020. aastal paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavad maksete assigneeringud

                        2020

                        450,7

                        2021

                        342,2

                        2022

                        42,4

                        2023

                        16,1

                        Kokku

                        851,4

               2020/0050 (BUD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse otsust (EL) 2020/265, kohandades 2020. aastal rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks ning COVID-19 puhangu tõttu võetavate kiireloomuliste meetmete ja Euroopa Prokuratuuri eelarve suurendamise jaoks kasutusele võetavaid paindlikkusinstrumendi summasid

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  4
                eriti selle punkti 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               1.Paindlikkusinstrumendist saab rahastada selgelt määratletud kulusid, mida ei saa rahastada liidu üldeelarve ühe või mitme muu rubriigi ülemmäärade piires.

               2.Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  5
                artiklis 11 sätestatud paindlikkusinstrumendi aastast ülemmäära 600 000 000 eurot (2011. aasta hindades) suurendatakse vajaduse korral tühistatud summade võrra, mis on tehtud kättesaadavaks kooskõlas nimetatud artikli lõike 1 teise lõiguga.

               3.Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 27. novembril 2019 vastu otsuse (EL) 2020/265,
                  6
                millega paigutatakse paindlikkusinstrumendist 2020. aastaks rubriiki 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ kulukohustuste assigneeringutena 778 074 489 eurot rände, pagulaste ja julgeoleku valdkonna meetmete rahastamiseks.

               4.Paranduseelarve projektiga nr 1/2020
                  7
                suurendatakse rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringuid 423,3 miljoni euro võrra. Neist 350,0 miljonit eurot, mis on ette nähtud lisakuludeks, et tulla toime rändesurvega Kreekas, saadakse nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artiklis 14 sätestatud kulukohustuste koguvarust. Ülejäänud 73,3 miljonit eurot ei ole aga kulukohustuste koguvaruga kaetud, mistõttu tuleb 2020. aastal kasutusele võtta ka paindlikkusinstrument. Lisaks on vaja kohandada prognoositavat maksete tegemise ajakava.

               5.Seepärast tuleks otsust (EL) 2020/265 vastavalt muuta.

               6.Käesolev paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise otsus tuleks võtta vastu samal ajal 2020. aasta paranduseelarvega, sest paindlikkusinstrumendist saab rahastada mõningaid meetmeid, mis ületavad mitmeaastase finantsraamistikuga ettenähtud ülemmäära. Et tagada selle 2020. aasta paranduseelarve sidusus, peaks käesolev otsus jõustuma selle vastuvõtmise päeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsuse (EL) 2020/265 artiklit 1 muudetakse järgmiselt.

               Lõike 1 esimeses lõigus asendatakse 778 074 489 eurot summaga 851 374 489 eurot ning teine lõik asendatakse järgmisega: „Esimeses lõigus osutatud summat kasutatakse praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega ning COVID-19 puhangust põhjustatud ELi tervishoiukriisiga seotud probleemide lahendamiseks võetavate meetmete rahastamiseks ja Euroopa Prokuratuuri suurenenud vajaduste katmiseks.“

               Lõike 2 esimese lõigu punktid a ja b asendatakse järgmisega.

               „a)
                     2020. aastal 450 702 108 eurot;

               b)
                     2021. aastal 342 205 134 eurot;“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  President
                        Eesistuja

                     (1)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (2)

                        ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (3)

                        ELT L 58, 27.2.2020, lk 51.

                     (4)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (5)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2019. aasta otsus (EL) 2020/265 paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks võetavate kiireloomuliste eelarvemeetmete rahastamiseks (ELT L 58, 27.2.2020, lk 51)

                     (7)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            2020/0046(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees võetav seisukoht seoses ELis kehtiva sadamariigi kontrolli süsteemi (mis põhineb direktiivil 2009/16/EÜ
                  1
               ) nõuetekohaseks toimimiseks vajalike otsuste kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1. Sadamariigi kontrolli käsitlev vastastikuse mõistmise Pariisi memorandum

               Vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumiga (edaspidi „Pariisi memorandum“) on ette nähtud rahvusvaheline kontrollisüsteem, mida sadamariigi kontrolliametnikud kasutavad välisriigi laevade kontrollimisteks teise riigi sadamas, et veenduda, kas laeva kapteni, ohvitseride ja laevapere pädevus ning laeva ja selle varustuse seisund vastavad rahvusvaheliste konventsioonide nõuetele ning kas laev on mehitatud ja seda käitatakse kooskõlas kohaldatava rahvusvahelise õigusega. Pariisi memorandumile kirjutati alla 26. jaanuaril 1982.

               Direktiiv 2009/16/EÜ (muudetud) sisaldab Pariisi memorandumiga seotud menetlusi ja vahendeid. Pariisi memorandumi liikmete hulka kuuluvad kõik meresadamaid omavad ELi liikmesriigid
                  2
                ning Kanada, Venemaa, Island ja Norra. Euroopa Liit ei ole Pariisi memorandumi liige.

               2.2. Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee kavandatav akt

               Selleks et sadamariigi kontroll liidus toimiks, on Pariisi memorandumi raames vaja igal aastal vastu võtta teatav hulk otsuseid. Need otsused võetakse vastu konsensuse alusel sadamariigi kontrollikomitee iga-aastasel koosolekul, mis toimub iga aasta mais. Pariisi memorandumi asjakohase pädeva asutuse poolt direktiivi 2009/16/EÜ kohaselt vastuvõetud otsused muutuvad ELi liikmesriikidele siduvaks.

               3. LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse seisukoha kohta, mis võetakse liidu nimel sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu Pariisi memorandum, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.

               Nõukogu 2016. aasta otsuses (EL) 2016/381
                  3
                on sätestatud seisukoht, mis võeti Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrollikomitees ajavahemikuks 2016–2019. Nõukogu otsuse väljatöötamisel kasutati kaheastmelist lähenemisviisi. Otsuses endas on sätestatud mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud juhtpõhimõtted ja suunised. Seda seisukohta kohandati sadamariigi kontrollikomitee igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutati nõukogu merenduse töörühmas. Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks liidu seisukoht sadamariigi kontrollikomitees ajavahemikus 2020–2024.

               Käesolevas ettepanekus käsitletavat lähenemisviisi kasutatakse Pariisi memorandumi otsustusprotsessi eripära tõttu. Pariisi memorandumi sise-eeskirjade kohaselt on selle liikmetele ja töörühmadele, kelle ülesanne on töötada välja suunised ja juhised, kehtestatud dokumentide esitamise lõpptähtajaks kuus nädalat enne kontrollikomitee koosolekut. Alles sel hetkel on kõik dokumendid kättesaadavad ja komisjon saab alustada analüüsi, et koostada ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohane ettepanek liidu kooskõlastatud seisukoha kohta, mille võtab vastu nõukogu. Kuna aeg analüüsi tegemiseks, komisjoni ettepaneku koostamiseks ja selle vastuvõtmiseks nõukogu poolt on lühike, on liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise menetlus esitatud II lisas.

               4.Õiguslik alus

               4.1. Menetlusõiguslik alus

               4.1.1. Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  4
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  5
               .

               4.1.2. Kohaldamine käesoleval juhul

               Pariisi memorandum on lepinguga ettenähtud organ.

               Akt, mis Pariisi memorandumi raames tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt võib otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide, nimelt sadamariigi kontrolli käsitleva direktiivi 2009/16/EÜ sisu, kuna Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee peab direktiivi nõuetekohaseks toimimiseks igal aastal vastu võtma mitu otsust.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku. Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2. Materiaalõiguslik alus

               4.2.1. Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2. Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud transpordivaldkonnaga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2.

               4.3. Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2020/0046 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Sadamariigi kontrolli käsitlevale vastastikuse mõistmise memorandumile (edaspidi „Pariisi memorandum“) kirjutati alla 26. jaanuaril 1982 Pariisis ja see jõustus 1. juulil 1982. Pariisi memorandumi punkti 8.1 kohaselt võib iga merendusamet teha ettepanekuid selle muutmiseks. Lisaks koosneb sadamariigi kontrollikomitee Pariisi memorandumi punkti 7.1 kohaselt kõigi merendusametite ja komisjoni esindajatest ning tal on punktis 7.3 sätestatud pädevus. On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel sadamariigi kontrollikomitees võetav seisukoht, kuna Pariisi memorandumi pädeva asutuse otsused on liidu õigusraamistiku, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ
                  6
                seisukohast olulised.

               (2)Direktiivis 2009/16/EÜ on sätestatud liidus kehtiv sadamariigi kontrolli süsteem ning sellega sõnastatakse ümber ja tugevdatakse liidu õigusakte, mis on selles valdkonnas kehtinud alates 1995. aastast. Liidu õigussüsteemi aluseks on sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi – 1982. aastal loodud rahvusvahelise organisatsiooni – juba varem kehtestatud struktuur. Liikmesriikide puhul tuuakse direktiiviga 2009/16/EÜ vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi teatavad menetlused, vahendid ja töö tulemuslikult liidu õiguse reguleerimisalasse.

               (3)Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee tuleb kokku igal aastal, et oma arutelude käigus otsustada direktiivi 2009/16/EÜ rakendamiseks vajalike päevakorrapunktide üle.

               (4)Pariisi memorandumi sise-eeskirjade kohaselt on selle liikmetele ja töörühmadele, kelle ülesanne on töötada välja suunised ja juhised, kehtestatud dokumentide esitamise lõpptähtajaks kuus nädalat enne kontrollikomitee koosolekut. Alles sel hetkel on kõik dokumendid kättesaadavad ja komisjon saab alustada analüüsi, et koostada ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohane ettepanek liidu kooskõlastatud seisukoha kohta. Kuna aeg analüüsi tegemiseks ja ettepaneku vastuvõtmiseks on lühike, on vaja kehtestada mitmeks aastaks liidu seisukoht, selle põhimõtted ja suunised koos liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise raamistikuga.

               (5)Käesolev otsus peaks hõlmama ajavahemikku 2020–2024.

               (6)Liidu seisukoha esitavad ühiselt liidu liikmesriigid, kelle merendusasutused on Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee aastakoosolekul võetav seisukoht on esitatud käesoleva otsuse I lisas.

               Artikkel 2

               Euroopa Liidu nimel vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee aastakoosolekul võetava seisukoha iga-aastane täpsustus on esitatud käesoleva otsuse II lisas.

               Artikkel 3

               Nõukogu annab artiklis 1 osutatud seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee 2024. aasta aastakoosolekuks.

               Artikkel 4

               Artiklis 1 nimetatud seisukoha esitavad liidu liikmesriigid, kes on vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee liikmed.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57).

                     (2)

                        Belgia, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Madalmaad, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Soome, Taani ja Ühendkuningriik ühinesid memorandumiga 26. jaanuaril 1982. Bulgaaria ühines memorandumiga 10. mail 2007. Horvaatia ühines memorandumiga 8. novembril 1996. Küpros ühines memorandumiga 12. mail 2006. Eesti ja Läti ühinesid memorandumiga 12. mail 2005. Leedu ühines memorandumiga 12. mail 2006. Malta ühines memorandumiga 12. mail 2006. Poola ühines memorandumiga 27. novembril 1991. Rumeenia ühines memorandumiga 10. mail 2007. Sloveenia ühines memorandumiga 15. mail 2003.

                     (3)

                        Nõukogu 14. märtsi 2016. aasta otsus (EL) 2016/381 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees (ELT L 72, 17.3.2016, lk 53.)

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (5)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees

               I LISA […]

               Seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi raames

               Juhtpõhimõtted

               Sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi (edaspidi „Pariisi memorandum“) raames peab liit tegema järgmist:

               a)
                     tegutsema kooskõlas liidu taotletavate eesmärkidega, eelkõige selleks, et parandada meresõiduohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laeva pardal, vähendades oluliselt rahvusvaheliste konventsioonide ja resolutsioonide range kohaldamisega standarditele mittevastavate laevade arvu;

               b)
                     edendama Pariisi memorandumi osaliste poolt ühtlustatud lähenemisviisi rakendamist seoses rahvusvaheliste standardite tõhusa jõustamisega nende jurisdiktsiooni kuuluvates vetes seilavate ja nende sadamaid kasutavate laevade suhtes;

               c)
                     töötama Pariisi memorandumi raames ühiselt, et koostada põhjalik kontrollikava ja jagada kontrollide hulk võrdselt, kehtestades eelkõige iga-aastase kontrollikohustuse, mis on koostatud kooskõlas Pariisi memorandumi 11. lisas sätestatud kokkulepitud metoodikaga;

               d)
                     töötama Pariisi memorandumi raames, et aidata Pariisi memorandumi liikmetel värvata, säilitada ja koolitada vajalik arv töötajaid, sealhulgas kvalifitseeritud inspektoreid, võttes arvesse iga sadama laevaliikluse mahtu ja omadusi;

               e)
                     tagama, et Pariisi memorandumi raames vastu võetud meetmed on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige meresõiduohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laeva pardal reguleerivate rahvusvaheliste konventsioonide ja koodeksitega;

               f)
                     edendama ühiste seisukohtade väljatöötamist teiste sadamariigi kontrolli tegevate asutustega;

               g)
                     tagama kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega, eelkõige välissuhete, julgeoleku ja keskkonnaga seotud küsimustes.

               Tegevussuunad

               Selleks et tagada liidu sadamariigi kontrolli süsteemi sujuv toimimine aastast aastasse vastavalt direktiivile 2009/16/EÜ, peab liit püüdma toetada järgmiste meetmete võtmist Pariisi memorandumi poolt:

               1.
                     laevade kontrolliks kasutatakse laeva riskiprofiili järgmisi elemente:

               a)
                     lipuriikide valge, hall ja must nimekiri vastavalt valemile, mis on välja töötatud Pariisi memorandumi raames ja esitatud komisjoni määruse (EL) nr 801/2010
                  1
                lisas;

               b)
                     tunnustatud organisatsioonide nimekiri kooskõlas sadamariigi kontrollikomitee 37. koosolekul 2004. aasta mais (päevakorrapunkt 4.5.2) vastu võetud metoodikaga;

               c)
                     laevade puuduste ja kinnipidamiste keskmine määr laevaühingu tegevusnäitajate valemi jaoks komisjoni määruse (EL) nr 802/2010
                  2
                lisa alusel;

               2.
                     tagatakse, et Pariisi memorandumi mis tahes muutmine ja ajakohastamine on kooskõlas liidu taotletavate eesmärkidega, eelkõige selleks, et parandada meresõiduohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laeva pardal.

                     (1)

                        Komisjoni 13. septembri 2010. aasta määrus (EL) nr 801/2010, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ artikli 10 lõiget 3 seoses lipuriigi kriteeriumidega (ELT L 241, 14.9.2010, lk 1).

                     (2)

                        Komisjoni 13. septembri 2010. aasta määrus (EL) nr 802/2010, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/16/EÜ artikli 10 lõiget 3 ja artiklit 27 seoses laevaühingu tegevusnäitajatega (ELT L 241, 14.9.2010, lk 4).

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.3.2020
            COM(2020) 117 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees

               II LISA […]

               Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees võetava seisukoha iga-aastane täpsustamine

               Enne sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee iga-aastast koosolekut astutakse samme, mis on vajalikud selleks, et liidu nimel võetavas seisukohas arvestatakse kogu asjakohast teavet, mis on edastatud komisjonile, samuti mis tahes dokumente, mille arutamine kuulub liidu pädevusse vastavalt I lisas sätestatud põhimõtetele ja suunistele.

               Sel eesmärgil ja nimetatud andmetele tuginedes edastavad komisjoni talitused piisava ajavaruga enne sadamariigi kontrollikomitee koosolekut nõukogule või nõukogu ettevalmistavatele organitele analüüsimiseks ja heakskiitmiseks ettevalmistava dokumendi, milles on esitatud kavandatava seisukoha üksikasjad.

               Kavandatav seisukoht, mis ettevalmistavas dokumendis liidu nimel võetakse, loetakse heakskiidetuks, kui blokeeriva vähemusega võrdne arv liikmesriike ei avalda selle suhtes vastuseisu nõukogu ettevalmistava organi koosolekul või 20 päeva jooksul ettevalmistava dokumendi kättesaamisest, olenevalt sellest, kumb sündmus leiab aset varem. Vastuseisu korral edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.4.2020
            COM(2020) 172 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            ettenägematute kulude varu kasutuselevõtmise kohta 2020. aastal, et anda liikmesriikidele hädaabi ja suurendada veelgi liidu elanikkonnakaitse mehhanismi / rescEU vahendeid COVID-19 vastases võitluses

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruses (EL, Euratom) 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020
                  1
                (edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus“), lubatakse ettenägematule olukorrale reageerimiseks viimase võimalusena kasutada ettenägematute kulude varu mahus kuni 0,03 % EL 28 kogurahvatulust. Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklil 6 põhinevas teatises „Finantsraamistiku tehniline kohandamine 2020. aastaks“
                  2
                on 2020. aastaks ettenägematute kulude varu absoluutsummaks kehtestatud 5 096,8 miljonit eurot.

               Komisjon esitab käesolevaga paranduseelarve projekti nr 2/2020
                  3
               . See sisaldab rubriigi 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ kulukohustuste assigneeringute üldist suurendamist 3 000,0 miljoni euro võrra, millega rahastatakse erakorralise toetuse rahastamisvahendi taaskäivitamist liidus; selle summaga aidatakse liikmesriikidel võidelda COVID-19 puhangu tagajärgedega ning võimaldatakse liidu elanikkonnakaitse mehhanismil / rescEU-l suurendada olulisimate vahendite varusid ja koordineerida nende jagamist kogu Euroopas. Summa lisatakse assigneeringutele, millega selle rubriigi vahendeid on juba suurendatud kokku 423,3 miljoni euro võrra kooskõlas komisjoni esitatud paranduseelarve projektiga nr 1/2020
                  4
               .

               Pidades silmas, et rubriigis 3 ei ole vahendeid, mida saaks ümber paigutada, ning võttes arvesse täna esitatud ettepanekut muuta mitmeaastase finantsraamistiku määrust ja kaotada eespool nimetatud vahendi kasutusala piirangud,
                  5
                esitab komisjon paranduseelarve projektis nr 2/2020 ettepaneku kasutada suurendamiseks ära kogu selle erivahendi kulukohustuste varu – 2 042,4 miljonit eurot
                  6
               .

               Koos paranduseelarve projektiga nr 2/2020 esitatakse ka ettepanek
                  7
                muuta otsust (EL) 2020/265 paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta 2020. aastal
                  8
               . Selle ettepanekuga suurendatakse kasutusele võetavat summat 316,3 miljoni euro võrra, mille tulemusel võetakse 2020. aastal kasutusele kokku 1 094,4 miljonit eurot ja ammendatakse nimetatud erivahendi kasutada olev summa.

               Lisaks eeltoodule esitab komisjon ettepaneku võtta viimase võimalusena 2020. aasta ettenägematute kulude varust kasutusele 714,6 miljonit eurot, et tagada kulukohustuste ülemmäära ületavate Euroopa Liidu 2020. aasta üldeelarve rubriigi 3 kuludega seotud kulukohustuste assigneeringute täielik rahastamine.

               2.KASUTUSELEVÕTMISE PÕHJENDUS

               2.1.SISSEJUHATUS

               Määruse (EL) 2016/369 alusel võib looduskatastroofide ja inimtegevusest tingitud katastroofide ajal anda erakorralist toetust, kui katastroofi erakordsel ulatusel ja mõjul on tõsised ja laiaulatuslikud humanitaartagajärjed ühes või mitmes liikmesriigis, ning ainult erakorralistel asjaoludel, kui ükski muu liikmesriikidele ja liidule kättesaadav vahend ei osutu piisavaks.

               Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) on nimetanud raskekujulise ägeda respiratoorse sündroomi koroonaviiruse-2 (SARS-CoV-2) levikut ja selle põhjustatud haigust (COVID-19) kõigepealt rahvusvahelise ulatusega rahvatervise hädaolukorraks
                  9
                ja hiljem üleilmseks pandeemiaks
                  10
               . Haiguspuhangu tagajärjed rahvatervisele on enim kannatanud liikmesriikides juba väga tõsised ja laiaulatuslikud ning süvenevad veelgi sedamööda, kuidas haiguspuhang laieneb üha rohkemates liikmesriikides.

               Liidu elanikkonnakaitse mehhanism / rescEU
                  11
                on saanud lisavahendeid paranduseelarve projektidega nr 1/2020 ja nr 2/2020, Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutuselevõtmiseks on käivitatud koroonaviirusega võitlemise investeerimisalgatus
                  12
                ning rahvatervise hädaolukorra lahendamiseks on kaasatud ka muid liidu rahastamisvahendeid. Samas nõuavad probleemi laad ja ulatus tõhusat tegutsemist, et kõrvaldada liidus alanud haiguspuhangu humanitaartagajärjed rahvatervisele.

               Kõike esitatut arvesse võttes teeb komisjon ettepaneku võtta COVID-19 puhangu tõttu uuesti kasutusele määruse (EL) 2016/369 kohane erakorralise toetuse rahastamisvahend
                  13
                ja seda vastavalt muuta.

               2.2.ETTENÄGEMATUTE KULUDE VARU KUI VIIMANE VÕIMALUS

               Mitmeaastast finantsraamistikku käsitleva määruse artikli 13 lõikes 1 on ettenägematute kulude varu määratletud kui viimane võimalus ettenägematule olukorrale reageerimiseks. Komisjon on kooskõlas Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  14
                punktiga 14 analüüsinud võimalusi paigutada olemasoleva eelarve sees ümber märkimisväärseid summasid. Komisjon tegi juba 2020. aasta eelarves ettepaneku mittesihtotstarbeline varu rubriigi 3 kulukohustuste ülemmäärade piires täielikult ära kasutada. Lisaks on vastuvõetud eelarves nähtud ette võtta paindlikkusinstrumendist kasutusele 778,1 miljonit eurot ja seejärel sellesse rubriiki enam ümberpaigutatavaid vahendeid ei jää.

               Paranduseelarve projektide nr 1/2020 ja nr 2/2020 kohaselt võetakse kasutusele ka ülejäänud paindlikkusinstrumendi vahendid, kokku 1 094,4 miljonit eurot. Kulukohustuste koguvaru ei saa kasutada COVID-19 puhanguga võitlemise meetmeteks, kuna selle kasutusala on piiratud majanduskasvu ja tööhõive ning rände ja julgeolekuga. Seetõttu teeb komisjon käesolevaga ettepaneku muuta mitmeaastase finantsraamistiku määrust, kaotades kulukohustuste koguvaru kasutusvaldkonna piirangu,
                  15
                võttes viivitamata kasutusele kogu erakorralise toetuse rahastamisvahendi olemasoleva summa ja suurendades paranduseelarve projektiga nr 2/2020 veelgi rescEU assigneeringuid. Kuna kulukohustuste assigneeringute suurendamiseks kavandatud ulatuses ei piisa ka kulukohustuste koguvaru ja paindlikkusinstrumendi summadest, on 2020. aasta ettenägematute kulude varu kasutuselevõtmine ainus võimalus rubriigi 3 ülemmäära ületavate täiendavate kulude katmiseks.

               2.3.ETTENÄGEMATU OLUKORRA EELARVEMÕJU 2020. AASTAL

               Komisjon teeb ettepaneku võtta erakorralise toetuse rahastamisvahendi taaskäivitamisest tingitud lisavajaduste katteks ettenägematute kulude varust kasutusele 714,6 miljonit eurot.

               Vastavad maksete assigneeringud jäävad 2020. aasta (ja järgmiste aastate) maksete ülemmäära piiresse. Maksete osas ei ole vaja ettenägematute kulude varu kasutusele võtta.

               3.ETTENÄGEMATUTE KULUDE VARU KOMPENSEERIMINE MITMEAASTASE FINANTSRAAMISTIKU ÜLEMMÄÄRADE KAUDU

               Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 13 lõikes 3 on sätestatud, et ettenägematute kulude varu kasutuselevõtmisega kättesaadavaks tehtud summad tuleb täielikult kompenseerida jooksva eelarveaasta või tulevaste eelarveaastate finantsraamistiku varudega.

               Sama määruse artikli 13 lõike 4 kohaselt ei võeta selliselt kompenseeritud summasid finantsraamistikus enam kasutusele, et ei ületataks finantsraamistikus jooksvaks eelarveaastaks või tulevasteks eelarveaastateks ette nähtud kulukohustuste ja maksete assigneeringute ülemmäärasid. Sellest tulenevalt tuleb ettenägematute kulude varu kasutuselevõtmisel 2020. aastal rubriigis 3 ja selle kompenseerimisel jälgida 2020. aasta kulukohustuste ülemmäära, kuna tegu on käesoleva finantsraamistiku viimase aastaga.

               Komisjon teeb ettepaneku kompenseerida rubriigi 3 kulude kavandatav suurendamine rubriigi 5 „Halduskulud“ kulude ülemmäära mittesihtotstarbelisest varust.

               Pärast kompenseerimist jääb rubriikide kulude ülemmäära suhtes kokku 633,7 miljoni euro suurune varu, mis jaotub järgmiselt:

               ·514,0 miljonit eurot rubriigis 2 „Jätkusuutlik majanduskasv: loodusvarad“;

               ·103,4 miljonit eurot rubriigis 4 „Globaalne Euroopa“;

               ·16,2 miljonit eurot rubriigis 5 „Halduskulud“.

               Muude rubriikide kulude ülemmäärade suhtes varu ei jää.

               Mitmeaastase finantsraamistiku üldine kulukohustuste ülemmäär ei muutu.

               4.MUUD ASJAOLUD

               Euroopa Parlamendile ja nõukogule tuletatakse meelde, et kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku määruse artikli 13 lõike 1 viimase lausega tuleb käesolev otsus avaldada Euroopa Liidu Teatajas mitte hiljem kui paranduseelarve nr 2/2020.

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               ettenägematute kulude varu kasutuselevõtmise kohta 2020. aastal, et anda liikmesriikidele hädaabi ja suurendada veelgi liidu elanikkonnakaitse mehhanismi / rescEU vahendeid COVID-19 vastases võitluses

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  16
                eriti selle punkti 14,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1) Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  17
                artikliga 13 on kehtestatud ettenägematute kulude varu suuruseks kuni 0,03 % liidu kogurahvatulust.

               (2) Vastavalt määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artiklile 6 on komisjon arvutanud 2020. aasta ettenägematute kulude varu absoluutsumma, mis on esitatud tema 15. mai 2019. aasta teatises „Finantsraamistiku tehniline kohandamine 2020. aastaks vastavalt kogurahvatulu muutustele“
                  18
               .

               (3) Komisjon on läbi vaadanud kõik muud rahalised võimalused, et reageerida ettenägematutele asjaoludele mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ 2020. aasta kulukohustuste ülemmäära piires. Komisjon on juba esitanud ettepaneku kasutada ära mitmeaastase finantsraamistikuga ettenähtud rubriigi 3 2020. aasta kulukohustuste koguvaru 2 392 402 163 eurot ja võtta kasutusele paindlikkusinstrument kogusummas 1 094 414 188 eurot. Lisaks on COVID-19 puhangust tingitud vajaduste rahuldamiseks vaja kasutusele võtta ka ettenägematute kulude varu, suurendades mitmeaastase finantsraamistiku kohaseid rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringuid liidu 2020. aasta üldeelarves üle nimetatud rubriigi ülemmäära, nagu on kavandatud paranduseelarve projektis nr 2/2020
                  19
               .

               (4) Arvestades, et praegune olukord on väga eriline, on määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artikli 13 lõikes 1 osutatud viimase võimaluse tingimus täidetud.

               (5) Käesolev otsus peaks jõustuma samal päeval kui 2020. aasta paranduseelarve, kuna ettenägematute kulude varu võimaldab rahastada mõningaid meetmeid üle mitmeaastase finantsraamistikuga 2020. aasta eelarve jaoks ettenähtud ülemmäära,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu 2020. aasta üldeelarve jaoks võetakse kasutusele ettenägematute kulude varu ning tehakse sellest kättesaadavaks 714 558 138 eurot kulukohustuste assigneeringuid üle mitmeaastase finantsraamistikuga ettenähtud rubriigi 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ kulukohustuste ülemmäära.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 nimetatud 714 558 138 euro suurune summa kompenseeritakse rubriigi 5 „Halduskulud“ 2020. eelarveaasta varust.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  President
                        Eesistuja

                     (1)

                        ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (2)

                        COM(2019) 310, 15.5.2019.

                     (3)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        See summa sisaldab ka 2019. aasta varu 1 316,9 miljonit eurot, mis tehti 2020. aastaks kättesaadavaks täna vastuvõetud komisjoni dokumendiga „Erivahendite tehniline kohandamine“ (COM(2020) 173, 2.4.2020) .

                     (7)

                        Esimene ettepanek selle otsuse muutmiseks esitati koos paranduseelarve projektiga nr 1/2020, kuid asendatakse nüüd teisega.

                     (8)

                        COM(2020) 171, 2.4.2020.

                     (9)

                        30. jaanuaril 2020.

                     (10)

                        11. märtsil 2020.

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta otsus nr 1313/2013/EL liidu elanikkonnakaitse mehhanismi kohta (ELT L 347, 20.12.2013, lk 924).

                     (12)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013, määrust (EL) nr 1301/2013 ja määrust (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID-19 puhangule [Koroonaviirusega võitlemise investeerimisalgatus] (COM(2020) 113 final, 13.3.2020).

                     (13)

                        COM(2020) 175, 2.4.2020.

                     (14)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (15)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (16)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (17)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (18)

                        Komisjoni 15. mai 2019. aasta teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Finantsraamistiku tehniline kohandamine 2020. aastaks vastavalt kogurahvatulu muutustele“ (COM(2019) 310).

                     (19)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.4.2020
            COM(2020) 171 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust (EL) 2020/265, kohandades 2020. aastal rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks ning COVID-19 puhangu tõttu võetavate kiireloomuliste meetmete ja Euroopa Prokuratuuri eelarve suurendamise jaoks kasutusele võetavaid paindlikkusinstrumendi summasid

               SELETUSKIRI

                  Euroopa Parlament ja nõukogu otsustasid 27. novembril 2019 komisjoni ettepaneku kohaselt otsusega (EL) 2020/265
                     1
                   võtta paindlikkusinstrumendist rubriigi 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ jaoks kasutusele 778,1 miljonit eurot.

               Komisjon esitas 27. märtsil 2020 paranduseelarve projekti nr 1/2020
                  2
               . Muu hulgas sisaldas see rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringute üldist suurendamist 423,3 miljoni euro võrra, et katta suurenenud rändesurvest tingitud Kreeka vajadused, rahastada COVID-19 puhangust tingitud kiireloomulisi meetmeid (luua rescEU esimene meditsiiniseadmete varu) ja suurendada Euroopa Prokuratuuri eelarvet. Komisjon tegi paranduseelarve projektiga nr 1/2020 ettepaneku kasutada rändega seotud assigneeringute suurendamiseks 2018. aastal kasutamata jäänud kulukohustuste koguvaru (350,0 miljonit eurot). Ülejäänud osa (73,3 miljonit eurot) rahastamiseks tegi komisjon ettepaneku kohandada paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavat summat ja laiendada otsuse (EL) 2020/265
                  3
                kohaldamisala.

               Komisjon esitab käesolevaga paranduseelarve projekti nr 2/2020,
                  4
                mis sisaldab rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringute suurendamist veel 3 000,0 miljoni euro võrra, millega rahastatakse erakorralise toetuse rahastamisvahendi taaskäivitamist liidus. Selle rahaga aidatakse liikmesriikidel võidelda COVID-19 puhangu tagajärgedega ning võimaldatakse liidu elanikkonnakaitse mehhanismil / rescEU-l veegi suurendada olulisimate vahendite varusid ja koordineerida nende jagamist kogu Euroopas. Pidades silmas, et rubriigis 3 ei ole vahendeid, mida saaks ümber paigutada, ning võttes arvesse täna esitatud ettepanekut muuta mitmeaastase finantsraamistiku määrust ja kaotada eespool nimetatud vahendi kasutusala piirangud,
                  5
                esitab komisjon paranduseelarve projektis nr 2/2020 ettepaneku kasutada suurendamiseks ära kogu selle erivahendi kulukohustuste varu – 2 042,4 miljonit eurot
                  6
               .

               Lisaks muudetakse käesoleva otsusega paindlikkusinstrumendi kavandatava kasutuselevõtmise kohta 27. novembri 2020. aasta otsust (EL) 2019/265 ja asendatakse muudatusettepanek, mis esitati koos paranduseelarve projektiga nr 1/2020. Seega sisaldab käesolev uus ettepanek nii paranduseelarve projektis nr 1/2020 kui ka nr 2/2020 kavandatud rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringute suurendamist. Sellega suurendatakse kasutusele võetavat summat kokku 1 094,4 miljoni euroni
                  7
                ja ammendatakse kõnealuses rahastamisvahendis 2020. aastal kasutada olev summa.

               Kuna erakorralise toetuse rahastamisvahendi vajaduste katmiseks ei piisa paranduseelarve projektiga nr 2/2020 ettenähtud kulukohustuste koguvaru ja käesoleva paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise otsusega ettenähtud summadest, esitab komisjon koos paranduseelarve projektiga nr 2/2020 ka ettepaneku
                  8
                võtta 2020. aasta ettenägematute kulude varust kasutusele 714,6 miljonit eurot.

               Paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavate maksete assigneeringute ajakohastatud prognoos on esitatud järgmises tabelis.

               (jooksevhinnad, miljonites eurodes)

                        Aasta

                        2020. aastal paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavad maksete assigneeringud

                        2020

                        574,6

                        2021

                        413,7

                        2022

                        66,2

                        2023

                        39,9

                        Kokku

                        1 094,4

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse otsust (EL) 2020/265, kohandades 2020. aastal rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks ning COVID-19 puhangu tõttu võetavate kiireloomuliste meetmete ja Euroopa Prokuratuuri eelarve suurendamise jaoks kasutusele võetavaid paindlikkusinstrumendi summasid

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  9
                eriti selle punkti 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Paindlikkusinstrumendist saab rahastada selgelt määratletud kulusid, mida ei saa rahastada liidu üldeelarve ühe või mitme muu rubriigi ülemmäärade piires.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  10
                artiklis 11 sätestatud paindlikkusinstrumendi aastast ülemmäära 600 000 000 eurot (2011. aasta hindades) suurendatakse vajaduse korral tühistatud summade võrra, mis on tehtud kättesaadavaks kooskõlas nimetatud artikli lõike 1 teise lõiguga.

               (3)Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 27. novembril 2019 vastu otsuse (EL) 2020/265,
                  11
                millega paigutatakse paindlikkusinstrumendist 2020. aastaks rubriiki 3 „Julgeolek ja kodakondsus“ kulukohustuste assigneeringutena 778 074 489 eurot rände, pagulaste ja julgeoleku valdkonna meetmete rahastamiseks.

               (4)Paranduseelarve projektiga nr 1/2020
                  12
                suurendatakse rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringuid kokku 423 300 000 euro võrra, et katta suurenenud rändesurvest tingitud Kreeka vajadused, rahastada COVID-19 puhangust tingitud kiireloomulisi meetmeid ja suurendada Euroopa Prokuratuuri eelarvet. 350 000 000 eurot sellest üldisest suurendamisest kaetakse nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artiklis 14 sätestatud kulukohustuste koguvaru kasutamisega ja 73 300 000 eurot paindlikkusinstrumendi täiendava kasutuselevõtmisega 2020. aastal. Lisaks on vaja kohandada prognoositavat maksete tegemise ajakava.

               (5)Paranduseelarve projektiga nr 2/2020
                  13
                suurendatakse rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringuid veel 3 000 000 000 euro võrra, millega rahastatakse erakorralise toetuse rahastamisvahendi taaskäivitamist liidus; selle summaga aidatakse liikmesriikidel võidelda COVID-19 puhangu tagajärgedega ning võimaldatakse liidu elanikkonnakaitse mehhanismil / rescEU-l veelgi suurendada olulisimate vahendite varusid ja koordineerida nende jagamist kogu Euroopas. 2 042 402 163 eurot sellest suurendamisest kaetakse nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artiklis 14 sätestatud kulukohustuste koguvaru kasutamisega ja 243 039 699 eurot paindlikkusinstrumendi täiendava kasutuselevõtmisega 2020. aastal. Lisaks on vaja kohandada prognoositavat maksete tegemise ajakava.

               (6)Seepärast tuleks otsust (EL) 2020/265 vastavalt muuta.

               (7)Käesolev otsus peaks jõustuma samal päeval kui 2020. aasta paranduseelarve, kuna paindlikkusinstrument võimaldab rahastada mõningaid meetmeid üle mitmeaastase finantsraamistikuga 2020. aasta eelarve jaoks ettenähtud ülemmäära,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsuse (EL) 2020/265 artikli 1 lõike 1 esimest lõiku muudetakse järgmiselt: „778 074 489 miljonit eurot“ asendatakse summaga „1 094 414 188 eurot“.

               Lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega: „Esimeses lõigus osutatud summat kasutatakse praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega ning COVID-19 puhangust põhjustatud ELi tervishoiukriisiga seotud probleemide lahendamiseks võetavate meetmete rahastamiseks ja Euroopa Prokuratuuri suurenenud vajaduste katmiseks.“

               Lõike 2 esimese lõigu punktid a–d asendatakse järgmisega:

               „a)
                     2020. aastal 574 652 355 eurot;

               b)
                     2021. aastal 413 658 806 eurot;

               c)
                     2022. aastal 66 154 477 eurot;

               d)
                     2023. aastal 39 948 550 eurot.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        ELT L 58, 27.2.2020, lk 51.

                     (2)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (3)

                        COM(2020) 140, 27.3.2020.

                     (4)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.

                     (5)

                        COM(2020) 174, 2.4.2020.

                     (6)

                        See summa sisaldab ka 2019. aasta varu 1 316,9 miljonit eurot, mis tehti 2020. aastaks kättesaadavaks täna vastuvõetud komisjoni dokumendiga „Erivahendite tehniline kohandamine“ (COM(2020) 173, 2.4.2020) .

                     (7)

                        See summa sisaldab ka Euroopa Globaliseerumisega Kohanemise Fondi 2019. aasta assigneerinutest tühistatud 175 miljonit eurot, mis täna vastuvõetud komisjoni dokumendiga „Erivahendite tehniline kohandamine“ (COM(2020) 173, 2.4.2020) paigutatakse ümber paindlikkusinstrumenti.

                     (8)

                        COM(2020) 172, 2.4.2020.

                     (9)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (10)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2019. aasta otsus (EL) 2020/265 paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta praeguste rände, pagulaste sissevoolu ja julgeolekuohtudega seotud probleemide lahendamiseks võetavate kiireloomuliste eelarvemeetmete rahastamiseks (ELT L 058 27.2.2020, lk 51).

                     (12)

                        COM(2020) 145, 27.3.2020.

                     (13)

                        COM(2020) 170, 2.4.2020.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.4.2020
            COM(2020) 136 final
            2020/0052(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Lissaboni Liidu assambleel

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) Lissaboni Liidu iga-aastasel assambleel liidu nimel võetav seisukoht, eelkõige seoses päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punkti v kohaseid lepinguosaliste erimakseid käsitleva otsuse kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsioon

               Päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe 2015. aasta Genfi redaktsiooni (edaspidi „kokkulepe“) eesmärk on tagada päritolupõhiste kvaliteettoodete nimetuste igakülgne ja tõhus rahvusvaheline kaitse. Kokkuleppega ajakohastatakse ja täiustatakse praegust rahvusvahelist registreerimissüsteemi, millega kaitstakse toodete geograafilist päritolu tähistavaid nimetusi, nimelt päritolunimetuste kaitset ja nende rahvusvahelist registreerimist käsitlevat 1958. aasta Lissaboni kokkulepet. Kokkulepe jõustus 26. veebruaril 2020.

               Euroopa Liit on kokkuleppe osaline
                  1
               .

               2.2.Lissaboni Liidu assamblee

               Lissaboni Liit on Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni hallatav eriliit. Sellesse kuuluvad päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooni (edaspidi „Genfi redaktsioon“) ning päritolunimetuste kaitset ja nende rahvusvahelist registreerimist käsitleva 1958. aasta Lissaboni kokkuleppe või 1967. aasta redaktsiooni (edaspidi „Lissaboni kokkulepe“, läbi vaadatud Stockholmis 14. juulil 1967) osalisriigid. Lissaboni Liidu assamblee tuleb kokku igal aastal Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni (WIPO) peaassambleega samal ajal ja samas kohas. Selle ülesanded on sätestatud Genfi redaktsiooni artikli 22 lõikes 2. Eelkõige täidab eriliidu assamblee järgmisi ülesandeid: tegeleb kõigi eriliidu ülalpidamise ja arendamise ning Genfi redaktsiooni rakendamise küsimustega; muudab õigusnorme, millega kehtestatakse Genfi redaktsiooni rakendamise üksikasjad. Eriliidu assamblee võtab vastu eriliidu finantseeskirjad ja muudab Genfi redaktsiooni artikleid, mis käsitlevad eriliidu assambleed (artikkel 22), WIPO rahvusvahelist bürood (artikkel 23), eriliidu rahalisi vahendeid (artikkel 24) ning nende artiklite muutmise korda (artikkel 27). Konkreetsemalt rahaliste vahendite osas võib ta otsustada, kas ja millises ulatuses ei piisa eriliidu finantsallikatest saadavast tulust kulude katmiseks, mistõttu peavad kokkuleppeosalised tegema erimakseid vastavalt Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktile v. Käesolev komisjoni ettepanek käsitleb üksnes Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punkti v kohaseid otsuseid. Eriliidu assamblee püüab teha oma otsused konsensuse alusel. Kui konsensuslikule otsusele ei jõuta, otsustatakse küsimus hääletamise teel. Sel juhul on kokkuleppeosalisel riigil üks hääl ja ta hääletab ainult enda nimel ning iga kokkuleppeosaline valitsustevaheline organisatsioon võib hääletada oma liikmesriikide asemel sellise häälte arvuga, mis võrdub tema käesoleva redaktsiooni osaliseks olevate liikmesriikide arvuga. Nõukogu 7. oktoobri 2019. aasta otsuse (EL) 2019/1754 (Euroopa Liidu ühinemise kohta Genfi redaktsiooniga) artikli 4 lõikes 2 on sätestatud, et liit hääletab eriliidu assambleel ning Genfi redaktsiooni ratifitseerinud või sellega ühinenud liikmesriigid ei kasuta oma hääleõigust.

               2.3.Lissaboni Liidu assamblee kavandatav akt

               WIPO peaassamblee istungjärgu ajal toimuval iga-aastasel koosolekul võib Lissaboni Liidu assamblee võtta vastu otsuse selle kohta, millises ulatuses ei piisa eriliidu finantsallikatest saadavast tulust kulude katmiseks, mistõttu peavad kokkuleppeosalised tegema erimakseid vastavalt Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktile v (edaspidi „kavandatav akt“) .

               Kavandatava akti eesmärk on kehtestada Genfi redaktsiooni osalistele alus erimaksete tegemiseks, et katta eriliidu kulusid.

               Kavandatav akt muutub kokkuleppeosalistele siduvaks vastavalt lepingu artikli 24 lõike 2 punktile v, milles on sätestatud järgmiselt: „(2) [Eelarve finantsallikad] Eriliidu tulud saadakse järgmistest finantsallikatest: [...] (v) kokkuleppeosaliste erimaksed või kokkuleppeosaliste või soodustatud isikute mis tahes muust allikast saadud maksed või mõlemad, kui alapunktides i–iv osutatud allikatest saadud tulud ei ole kulude katmiseks piisavad sellises ulatuses, mille assamblee on otsustanud.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kavandatav seisukoht on ühineda võimaliku konsensusega, mis puudutab Lissaboni Liidu assamblee otsust selle kohta, millises ulatuses ei ole Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktides i–iv nimetatud finantsallikatest saadav tulu kulude katmiseks piisav. Sel juhul saadakse Lissaboni Liidu tulu selles ulatuses kokkuleppeosaliste erimaksetest või kokkuleppeosaliste või soodustatud isikute mis tahes muust allikast saadud maksetest või mõlematest.

               Kavandatav nõukogu otsus võimaldaks ELil liidu aastaeelarves selleks ettenähtud vahendite piires ühineda Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punkti v kohast assamblee otsust puudutava konsensusega.

               ELi 2020. aasta eelarves on eelarvereale 05.06.01 eraldatud 1 miljonit eurot, mis on ELi osalus Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) Lissaboni Liidu toimimises päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooni alusel. EL peaks saama ühineda Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punkti v kohast Lissaboni Liidu assamblee otsust puudutava konsensusega. See otsus on vajalik, et liit saaks teha makse kooskõlas alusaktiga, mis on eelarvesse kantud kulude rahastamise õiguslik alus
                  2
               . Alusaktis on sätestatud: „Kui eriliidu tulu saadakse Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punkti v kohaselt, võib liit teha erisissemakse tema aastaeelarves selleks otstarbeks ettenähtud vahendite raames.“

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Lissaboni Liidu assamblee on lepinguga, st Genfi redaktsiooniga ettenähtud organ.

               Akt, mille Lissaboni Liidu assamblee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktiga v.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2020/0052 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Lissaboni Liidu assambleel

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit ühines päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooniga (edaspidi „kokkulepe“) nõukogu 7. oktoobri 2019. aasta otsusega (EL) 2019/1754
                  4
               . Kokkulepe jõustus 26. veebruaril 2020.

               (2)Lepingu artikli 22 lõike 2 punkti a alapunkti i kohaselt võib Lissaboni Liidu assamblee võtta vastu otsuseid, mis käsitlevad eriliidu ülalpidamist ja arendamist ning kokkuleppe rakendamist.

               (3)Lissaboni Liidu assamblee võib oma iga-aastasel koosolekul, mis toimub Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) peaassamblee 21.–29. septembri 2020. aasta istungjärgu ajal, otsustada kas ja millises ulatuses ei piisa eriliidu finantsallikatest saadavast tulust kulude katmiseks, mistõttu peavad kokkuleppeosalised tegema erimakseid vastavalt Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktile v.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel Lissaboni Liidu assambleel võetav seisukoht, kuna otsus on liidu jaoks siduv.

               (5)Liit peaks saama olemasolevate eelarvevahendite piires ühineda kokkuleppe 24 lõike 2 punkti v kohast Lissaboni Liidu assamblee otsust puudutava konsensusega. Kõnealune otsus on vajalik, et liit saaks teha makse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/1753
                  5
                artikliga 14,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Lissaboni Liidu assamblee koosolekul, mis toimub WIPO peaassamblee 21.–29. septembri 2020. aasta istungjärgu ajal, võetav seisukoht seoses päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punkti v kohase erimaksega on järgmine:

               liit võib ühineda konsensusega otsuses selle kohta, millises ulatuses ei piisa eriliidu finantsallikatest saadavast tulust kulude katmiseks, mistõttu peavad kokkuleppeosalised tegema erimakseid vastavalt Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktile v. Liidu 2020. aasta erimakse ülemmäär ei või ületada üldeelarves ettenähtud assigneeringuid.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

               FINANTSSELGITUS

                        FINANTSSELGITUS

                        Fin Stat/2020/LK/GH/pl/1406340

                        agri.ddg3.a.2(2020)1398840

                        6.22.2020

                        KUUPÄEV: 24/2/2020

                        1.

                        EELARVERUBRIIK:

                        PEATÜKK 05 06 – PÕLLUMAJANDUSE JA MAAELU ARENDAMISE POLIITIKA RAHVUSVAHELISED KÜSIMUSED

                        05 06 01 Rahvusvahelised põllumajanduskokkulepped

                        ASSIGNEERINGUD:

                        B2020(2020)6.300.000

                        2.

                        PEALKIRI:
                           pealkiri: ettepanek: nõukogu otsus seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni Lissaboni Liidu assambleel

                        3.

                        ÕIGUSLIK ALUS: käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

                        4.

                        EESMÄRGID:

                        luua alus erimaksete tegemiseks, et katta eriliidu kulusid.

                        5.

                        FINANTSMÕJU

                        12-KUULINE PERIOOD

                           (eurodes)

                        JOOKSEV EELARVEAASTA 2020

                        (eurodes)

                        JÄRGMINE EELARVEAASTA 2021

                        (eurodes)

                        5.0

                        KULUD

                        –
                              ELi EELARVEST MAKSTAVAD
                           (TOETUSED/SEKKUMISED)

                        -
                              RIIGIASUTUSED

                        -
                              MUU

                        1 miljon

                        1 miljon

                        1 miljon

                        5.1

                        TULU

                        –
                              ELi OMAVAHENDID
                           (LÕIVUD/TOLLIMAKSUD)

                        –
                              RIIGISISESED

                        5.0.1

                        KAVANDATUD KULUD

                        5.1.1

                        KAVANDATUD TULUD

                        5.2

                        ARVUTAMISMEETOD:

                        6.0

                        KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAOMASES PEATÜKIS KIRJENDATUD ASSIGNEERINGUTEST?

                        JAH

                        6.1

                        KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL?

                        JAH EI.

                        6.2

                        KAS ON VAJA LISAEELARVET?

                        EI

                        6.3

                        KAS TULEVASTESSE EELARVETESSE ON VAJA KIRJENDADA ASSIGNEERINGUID?

                        JAH

                        Siiski võib liit teha erimakse vastavalt Genfi redaktsiooni artikli 24 lõike 2 punktile v liidu aastaeelarves selleks otstarbeks ettenähtud vahendite raames. 2020. aastal eraldati eelarvereale 05 06 01 selleks otstarbeks üks miljon eurot.

                     (1)

                        Nõukogu 7. oktoobri 2019. aasta otsus (EL) 2019/1754 Euroopa Liidu ühinemise kohta päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooniga (ELT L 271, 24.10.2019, lk 12–14).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2019. aasta määruse (EL) 2019/1753 (liidu tegevuse kohta pärast liidu ühinemist päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooniga) artikkel 14 (Rahaline eritoetus)

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        ELT L 271, 24.10.2019, lk 12.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2019. aasta määrus (EL) 2019/1753 liidu tegevuse kohta pärast liidu ühinemist päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooniga (ELT L 271, 24.10.2019, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.9.2020
            COM(2020) 586 final
            2020/0271(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse nõukogu 19. mai 2020. aasta otsust (EL) 2020/721, et lisada Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 75. istungjärgul ja meresõiduohutuse komitee 102. istungjärgul võetav seisukoht seoses ringkirja MSC-MEPC.5 (milles käsitletakse ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingut) heakskiitmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 19. mai 2020. aasta otsuse (EL) 2020/721
                  1
                (liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 102. istungjärgul (MSC 102), mis toimub nüüd Londonis 4.–11. novembril 2020, ning Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 75. istungjärgul (MEPC 75), mis toimub nüüd Londonis 16.–20. novembril 2020) muudatust seoses ringkirja MSC-MEPC.5 (milles käsitletakse ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingut) kavandatud vastuvõtmisega.

               Ettepaneku taust

               1.1.Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsioon

               Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsiooniga loodi IMO, mille eesmärk on tagada foorum koostööks regulatiivse tegevuse ja tavade valdkonnas kõikides rahvusvahelist merekaubandust mõjutavates tehnilistes küsimustes. Samuti on selle eesmärk toetada rangeimate võimalike nõuete üldist vastuvõtmist meresõiduohutuse, meresõidu tõhususe ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja kontrolli küsimustes, et edendada võrdseid võimalusi. Selles käsitletakse ka seonduvaid haldus- ja õigusküsimusi.

               Konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               Kõik liikmesriigid on konventsiooni osalised.

               Kõik liikmesriigid on 25. mail 1980 jõustunud 1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (edaspidi „SOLASi konventsioon“) osalised. Liit ei ole SOLASi konventsiooni osaline.

               Kõik liikmesriigid on 2. oktoobril 1983 jõustunud 1973. aasta rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsiooni (edaspidi „MARPOLi konventsioon“) ja selle 18. mail 2005 jõustunud VI lisa osalised. Liit ei ole MARPOLi konventsiooni osaline.

               1.2.Rahvusvaheline Mereorganisatsioon

               Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) on ÜRO spetsialiseeritud asutus, kes vastutab meresõidu ohutuse ja turvalisuse ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise eest. IMO on rahvusvahelise meresõidu ohutuse, turvalisuse ja keskkonnatoime valdkonnas norme kehtestav ülemaailmne organisatsioon. Selle põhiülesanne on luua laevanduse jaoks õiglane ja tulemuslik reguleeriv raamistik, mis võetakse ülemaailmselt vastu ning mida rakendatakse ülemaailmselt.

               Organisatsiooni liikmeks võivad olla kõik riigid ning kõik ELi liikmesriigid on IMO liikmed. Euroopa Komisjonil on alates 1974. aastast olnud Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis vaatleja staatus, mis põhineb Valitsustevahelise Nõuandva Merendusorganisatsiooni (IMCO) ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vahelisel koostöökokkuleppel vastastikust huvi pakkuvates küsimustes.

               IMO meresõiduohutuse komitee koosneb kõikidest IMO liikmetest ja tuleb kokku vähemalt kord aastas. Komitee käsitleb kõiki küsimusi, mis jäävad organisatsiooni tegevusvaldkonda ning puudutavad navigatsiooniabi, laevade ehitamist ja seadistamist, laevade mehitamist ohutuse seisukohast, kokkupõrke vältimise eeskirju, ohtliku lasti käitlemist, meresõiduohutuse menetlusi ja nõudeid, hüdrograafilist teavet, logiraamatuid ja navigatsiooniandmeid, laevaõnnetuste uurimist, merepäästet ning kõiki muid meresõiduohutust otseselt mõjutavaid küsimusi.

               IMO meresõiduohutuse komitee tagab vahendid, et täita talle IMO konventsiooni, IMO assamblee või IMO nõukogu poolt määratud ülesandeid või eespool nimetatud tegevusvaldkonna alla kuuluvaid ülesandeid, mida võidakse talle määrata mis tahes muu rahvusvahelise õigusakti alusel ja mille IMO on heaks kiitnud. Meresõiduohutuse komitee ja selle allorganid teevad oma otsused liikmete häälteenamusega.

               IMO merekeskkonna kaitse komitee koosneb kõikidest IMO liikmetest ja tuleb kokku vähemalt kord aastas. Komitee käsitleb keskkonnaküsimusi, mis jäävad organisatsiooni tegevusvaldkonda ning puudutavad MARPOLi konventsiooniga hõlmatud ning laevade põhjustatud reostuse (sh nafta-, mahtlastina veetavate kemikaalide, laevade heitvee-, jäätme- ja heitmereostuse, sh õhusaasteainete ja kasvuhoonegaaside heite) kontrolli ja vältimist. Muud käsitletavad küsimused hõlmavad ballastvee käitlemist, kattumisvastaseid süsteeme, laevade ringlussevõttu, reostuseks valmisolekut ja reostustõrjet ning merekaitsealade ja eriti tundlike merepiirkondade kindlaksmääramist.

               IMO merekeskkonna kaitse komitee tagab vahendid, et täita talle IMO konventsiooni, IMO assamblee või IMO nõukogu poolt määratud ülesandeid või eespool nimetatud tegevusvaldkonna alla kuuluvaid ülesandeid, mida võidakse talle määrata mis tahes muu rahvusvahelise õigusakti alusel ja mille IMO on heaks kiitnud. Merekeskkonna kaitse komitee ja selle allorganid teevad oma otsused liikmete häälteenamusega.

               1.3.IMO meresõiduohutuse komitee kavandatav akt

               Meresõiduohutuse komitee kavatseb oma 4.–11. novembril 2020 toimuval 102. istungjärgul (MSC 102) heaks kiita ringkirja MSC-MEPC.5, milles sätestatakse valitsusasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidisleping. Meresõiduohutuse komitee ja merekeskkonna kaitse komitee peavad ringkirja ühiselt heaks kiitma.

               2016. aastal kiitis meresõiduohutuse komitee heaks tööprogrammi uue väljundi: ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingu läbivaatamine ja muutmine, et viia see kooskõlla tunnustatud organisatsioonide koodeksi nõuetega. Näidislepingu eelnõu arutati IMO dokumentide rakendamise allkomitee mitmel istungjärgul ja nüüd esitatakse see komiteele heakskiitmiseks.

               1.4.IMO merekeskkonna kaitse komitee kavandatav akt

               Merekeskkonna kaitse komitee kavatseb oma 16.–20. novembril 2020 toimuval 75. istungjärgul (MEPC 75) heaks kiita sama ringkirja MSC-MEPC.5, milles sätestatakse valitsusasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidisleping.

               2.Liidu nimel võetav seisukoht

               2.1.Ringkirja MSC-MEPC.5 heakskiitmine

               21.–25. novembril 2016 Londonis toimunud meresõiduohutuse komitee 97. istungjärgul (MSC 97) kiideti heaks uus väljund: ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingu läbivaatamine ja muutmine (ringkirjad MSC.1/Circ.710 ja MEPC.1/Circ.307), et viia see kooskõlla tunnustatud organisatsioonide koodeksi nõuetega. Uus väljund lisati IMO dokumentide rakendamise allkomitee 2016.–2017. aasta töökavasse ja IMO dokumentide rakendamise allkomitee 4. istungjärgu (III 4) esialgsesse päevakorda, kusjuures täitmise tähtajaks oli 2018. aasta.

               III 4-l, mis toimus 25.–29. septembril 2017 Londonis, otsustati näidislepingut muuta, kasutades alusena IACSi dokumenti, ning moodustati teksti koostamiseks sidepidamisrühm. III 5-l, mis toimus 24.–28. septembril 2018 Londonis, koostati näidislepingu lõppversioon ja edastati see merekeskkonna kaitse komitee 74. istungjärgule (MEPC 74) ja meresõiduohutuse komitee 101. istungjärgule (MSC 101) heakskiitmiseks.

               MEPC 74 lükkas ringkirja kavandi arutelu ajaliste piirangute tõttu edasi MEPC 75-ks. MSC 101 arutas eelnõu teksti, kuid IACSi tugeva vastuseisu tõttu (nende esitatud sisuliste muudatuste tagasilükkamise pärast) edastas MSC 101 eelnõu koos IACSi esitatud muudatusettepanekutega arutamiseks tagasi IMO dokumentide rakendamise allkomitee 6. istungjärgule (III 6). 1.–5. juulil 2019 Londonis toimunud III 6-l vaadati näidislepingu projekt ja IACSi ettepanekud läbi. Ehkki redaktsiooniliste ettepanekutega nõustuti, lükati sisulised ettepanekud tagasi. Seejärel edastas III 6 ringkirja kavandi MEPC 75-le ja MSC 102-le heakskiitmiseks.

               Liit peaks III 6-l heakskiidetud IMO näidislepingu muudatusi toetama. Uue ringkirjaga asendatakse ringkirjad MSC/Circ.710 ja MEPC/Circ.307, sellega ajakohastatakse näidislepingut ja viiakse see kooskõlla tunnustatud organisatsioonide koodeksiga (resolutsioonid MSC.349(92) ja MEPC.237(65)). Sellega suurendatakse nii lipuriigi ametiasutuste kui ka tunnustatud organisatsioonide täpsust, läbipaistvust ja vastutust ülemaailmsel tasandil.

               2.2.Asjakohased ELi õigusaktid ja ELi pädevus

               Praegu ringkirjades MSC/Circ.710 ja MEPC/Circ.307 sätestatud näidislepingut rakendatakse ELi õiguses Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/15/EÜ (laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta). Direktiivi 2009/15/EÜ artiklis 5 on sätestatud:

               „1.
                     Liikmesriigid, kes teevad artikli 3 lõike 2 kohase otsuse, seavad oma pädeva ametiasutuse ja nende nimel tegutsevate organisatsioonide vahel sisse koostöösuhted.

               2.
                     Koostöösuhteid korraldatakse ametliku, ebavõrdset kohtlemist välistava kirjaliku lepingu (…) abil, (…) mis sisaldab vähemalt: a) IMO resolutsiooni A.739(18) (ametiasutuse nimel tegutsevate organisatsioonide volitamist käsitlevate suuniste kohta) II liites esitatud sätteid, pidades samal ajal silmas IMO ringkirjade MSC.710 ja MEPC.307 lisa, liiteid ja lisandit, mis käsitlevad ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingut; […]“

               ELi pädevus

               Ringkirjade MSC/Circ.710 ja MEPC/Circ.307 asendamine kavandatava ringkirjaga MSC-MEPC.5 mõjutaks ELi õigust Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/15/EÜ (laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) rakendamise teel.

               Seepärast on liidul ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 viimase osa kohaselt ainupädevus ja seega on vaja esitada liidu seisukoht aktide kohta, millega võetakse vastu eespool nimetatud muudatused.

               3.Õiguslik alus

               3.1.Menetlusõiguslik alus

               3.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase kokkuleppe osaline
                  2
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               3.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               IMO merekeskkonna kaitse komitee ja meresõiduohutuse komitee on lepinguga, s.t Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsiooniga ettenähtud organid.

               Akt, mille IMO merekeskkonna kaitse komitee ja meresõiduohutuse komitee peavad vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt võib otsustavalt mõjutada järgmiste ELi õigusaktide sisu:

               –Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/15/EÜ laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta.

               Selle põhjuseks on asjaolu, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/15/EÜ (laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) kohaselt peavad liikmesriikide ametiasutused reguleerima oma töösuhteid tunnustatud organisatsioonidega ametliku kirjaliku ja mittediskrimineeriva lepingu alusel, mis peab tuginema ringkirjades MSC/Circ. 710 ja MEPC/Circ. 307 esitatud näidislepingule.

               Seega mõjutaks ringkirju MSC/Circ.710 ja MEPC/Circ.307 asendav uus ringkiri ELi õigust Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/15/EÜ (laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta) rakendamise teel.

               Kavandatud aktiga ei täienda ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               3.2.Materiaalõiguslik alus

               3.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               3.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud meretranspordiga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2.

               3.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2020/0271 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse nõukogu 19. mai 2020. aasta otsust (EL) 2020/721, et lisada Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 75. istungjärgul ja meresõiduohutuse komitee 102. istungjärgul võetav seisukoht seoses ringkirja MSC-MEPC.5 (milles käsitletakse ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidislepingut) heakskiitmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Meretranspordi valdkonnas võetava liidu meetme eesmärk peaks olema kaitsta merekeskkonda ja inimeste tervist ning suurendada meresõiduohutust.

               (2)Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (edaspidi „IMO“) konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               (3)IMO on meresõidu ohutuse ja turvalisuse ning laevade põhjustatud mere- ja atmosfäärireostuse vältimise eest vastutav ÜRO spetsialiseeritud asutus. Kõik liidu liikmesriigid on IMO liikmed.

               (4)IMO konventsiooni artikli 28 punkti b kohaselt tagab meresõiduohutuse komitee vahendid, et täita talle kõnealuse konventsiooni, IMO assamblee või IMO nõukogu poolt määratud ülesandeid või kõnealuse artikli kohaldamisalasse kuuluvaid ülesandeid, mida võidakse meresõiduohutuse komiteele määrata mis tahes muu rahvusvahelise õigusakti alusel ja mille IMO on heaks kiitnud.

               (5)IMO konventsiooni artikli 38 punkti a kohaselt täidab merekeskkonna kaitse komitee selliseid ülesandeid, mis on organisatsioonile antud laevade põhjustatava merereostuse vältimise ja kontrollimise rahvusvaheliste konventsioonidega või nende alusel, eelkõige seoses eeskirjade ja muude sätete vastuvõtmise ja muutmisega.

               (6)Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (edaspidi „SOLASi konventsioon“) jõustus 25. mail 1980.

               (7)SOLASi konventsiooni VIII artikli punkti b alapunkti iii kohaselt võib IMO meresõiduohutuse komitee vastu võtta SOLASi konventsiooni muudatusi.

               (8)Rahvusvaheline laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsioon (edaspidi „MARPOLi konventsioon“) jõustus 2. oktoobril 1983.

               (9)MARPOLi konventsiooni artikli 16 lõike 2 punkti c kohaselt võib selle muudatused vastu võtta asjakohane organ, käesoleval juhul merekeskkonna kaitse komitee.

               (10)Meresõiduohutuse komitee kavatseb oma 4.–11. novembril 2020 toimuval 102. istungjärgul (MSC 102) koos merekeskkonna kaitse komiteega ühiselt heaks kiita ringkirja MSC-MEPC.5, milles sätestatakse ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidisleping.

               (11)Merekeskkonna kaitse komitee kavatseb oma 16.–20. novembril 2020 toimuval 75. istungjärgul (MEPC 75) koos MSC 102ga ühiselt heaks kiita ringkirja MSC-MEPC.5, milles sätestatakse ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidisleping.

               (12)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel MSC 102-l võetav seisukoht, kuna ringkirja MSC-MEPC.5 heakskiitmine võib otsustavalt mõjutada liidu õiguse, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/15/EÜ
                  4
                sisu.

               (13)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel MEPC 75-l võetav seisukoht, kuna ringkirja MSC-MEPC.5 heakskiitmine võib otsustavalt mõjutada liidu õiguse, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/15/EÜ sisu.

               (14)Ringkirju MSC/Circ.710 ja MEPC/Circ.307 asendava ringkirja MSC-MEPC.5 heakskiitmisega ajakohastatakse näidislepingut ja viiakse see kooskõlla tunnustatud organisatsioonide koodeksiga (resolutsioonid MSC.349(92) ja MEPC.237(65)). Ringkirjaga aidatakse suurendada nii lipuriigi ametiasutuste kui ka tunnustatud organisatsioonide täpsust, läbipaistvust ja vastutust ülemaailmsel tasandil.

               (15)Nõukogu 19. mai 2020. aasta otsust (EL) 2020/721
                  5
                tuleks muuta, et lisada viide ringkirja MSC-MEPC.5 heakskiitmisele.

               (16)Liidu seisukoha esitavad ühiselt ELi liikmesriigid, kes on IMO meresõiduohutuse komitee ja merekeskkonna kaitse komitee liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Nõukogu otsust (EL) 2020/721 muudetakse järgmiselt.

               „Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 75. istungjärgul, on toetada rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsiooni VI lisa reeglite 2, 14 ja 18 ning I ja VI liite muudatuste (mis on esitatud IMO dokumendi MEPC 75/3 lisas) ning ringkirja MSC-MEPC.5 (mis on esitatud IMO dokumendi III 6/15 8. lisas) vastuvõtmist.

               Artikkel 2

               1. Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 102. istungjärgul, on toetada järgmiste muudatuste vastuvõtmist:

               a) inimelude ohutust merel käsitleva rahvusvahelise konventsiooni II-1 peatüki A-1, B, B-1, B-2 kuni B-4 osa muudatus, mis on esitatud IMO dokumendi MSC 102/3 1. lisas;

               b) gaaskütusel või muudel madala leekpunktiga kütustel töötavate laevade rahvusvahelise ohutuskoodeksi A-1 ja B-1 osa muudatus, mis on esitatud IMO dokumendi MSC 102/3 2. lisas;

               c) helkurmaterjali kasutamist ja paigaldamist päästevahendites käsitleva resolutsiooni A.658(16) muudatus;

               ning ringkirja MSC-MEPC.5 (milles sätestatakse ametiasutuse nimel tegutsevate tunnustatud organisatsioonide volitamise näidisleping) heakskiitmine.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 19. mai 2020. aasta otsus (EL) 2020/721 Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 75. istungjärgul ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 102. istungjärgul seoses rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsiooni VI lisa reeglite 2, 14 ja18 ning I ja VI liite, rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel II-1 peatüki A-1, B, B-1, B-2 kuni B-4 osa, gaaskütusel või muudel madala leekpunktiga kütustel töötavate laevade rahvusvahelise ohutuskoodeksi A-1 ja B-1 osa ning päästevahendites helkurmaterjali kasutamist ja paigaldamist käsitleva resolutsiooni A.658(16) muudatuste vastuvõtmisega (ELT L 171, 2.6.2020, lk 1–3).

                     (2)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (3)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/15/EÜ laevade kontrollimise ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite kohta (ELT L 131, 28.5.2009, lk 47).

                     (5)

                        Nõukogu 19. mai 2020. aasta otsus (EL) 2020/721 Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 75. istungjärgul ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 102. istungjärgul seoses rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsiooni VI lisa reeglite 2, 14 ja18 ning I ja VI liite, rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel II-1 peatüki A-1, B, B-1, B-2 kuni B-4 osa, gaaskütusel või muudel madala leekpunktiga kütustel töötavate laevade rahvusvahelise ohutuskoodeksi A-1 ja B-1 osa ning päästevahendites helkurmaterjali kasutamist ja paigaldamist käsitleva resolutsiooni A.658(16) muudatuste vastuvõtmisega (ELT L 171, 2.6.2020, lk 1–3).