				|

		52012PC0371

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse eritingimused süvamere kalavarude püügiks Kirde-Atlandil ja sätted kalapüügiks Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes, ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2347/2002 /* COM/2012/0371 final - 2012/0179 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Kirde-Atlandi süvamerepüügil domineerivad
osaliselt tavapärased rannapüügilaevastikud (Portugal) ja suured ringirändavad
traalerid (Prantsusmaa, Hispaania). Nende arvele langeb kokku umbes 1 %
Kirde-Atlandi lossitavast saagist, kuid paljude kalapüügiga tegelevate
kogukondade majanduslik elujõulisus sõltub teataval määral süvamerepüügist.
Kala püütakse liidu vetes ja rahvusvahelistes vetes, mida reguleeritakse
Kirde-Atlandi Kalanduskomisjonis (NEAFC) sõlmitud kokkulepetega.
Süvamere kalavarud
on kalavarud, mida püütakse väljaspool mandrilavade peamisi püügipiirkondi.
Need paiknevad mandrilava nõlvadel või merealuste mägede piirkonnas.
Süvamerepüüki hakati üksikasjalikult majandama püügivõimaluste kaudu (lubatud
kogupüük, maksimaalne püügikoormus) alles alates 2003. aastast. Enne seda
arenes see püük enamasti reguleerimatult ja osaliselt olid sellel nn
üksteise-võidu-kalastamise-probleemi tüüpilised tunnused, mille tagajärjeks oli
kalavarude märkimisväärne vähenemine.
Alates püügivõimaluste kasutuselevõtmisest
majandamismeetmena on kehtestatud mitmeid tehnilisi meetmeid, millega
piiratakse teatavate püügivahendite kasutamist sügavamates vetes või keelatakse
kalapüük teatavates piirkondades, kus merepõhja bioloogiline mitmekesisus on
suur. Niisugused keelupiirkonnad kujutavad endast ühise kalanduspoliitika
järelmeetmeid, mis võeti pärast seda, kui liikmesriigid olid kindlaks määranud
NATURA 2000 alad vastavalt elupaikade direktiivile,[1] või on üldised
ettevaatusabinõud.
NEAFC võetud
meetmed süvavee kalapüügipiirkonna suhtes, mis on üle võetud liidu õigusesse,
hõlmavad nakkevõrkude kasutamise keeldu, keelualasid selliste merepõhja
elupaikade kaitsmiseks, mis esindavad bioloogilise mitmekesisuse peamisi
allikaid (ohualtid mereökosüsteemid), igal aastal kasutatavale
kogupüügikoormusele ülemmäära kehtestamist ja olemasoleva püügitegevuse
kaardistamist eesmärgiga seada uute püügipiirkondade kasutuselevõtmise
tingimuseks eelnev keskkonnamõju hindamine.
Need ja muud NEAFC
soovitatud tehnilised meetmed rakendati enne Lissaboni lepingu jõustumist
nõukogu iga-aastase määrusega püügivõimaluste kohta; tollest ajast alates
kehtib kogu Kirde-Atlandi suhtes üleminekukord,[2]
sealhulgas NEAFC võetud meetmed.
Euroopa Liit
võttis piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt reguleerimata
rahvusvaheliste vete suhtes vastu erimääruse, millega keelatakse avamerel
kasutada põhjapüügivahendeid ilma keskkonnaseisundi eelneva hindamiseta (määrus
(EÜ) nr 734/2008); seda tehti vastusena ÜRO Peaassamblee resolutsioonile 61/105
süvamere-püügipiirkondade säästva majandamise kohta[3].
Alates 2002. aastast kehtib liidus
erijuurdepääsukord (määrus (EÜ) nr 2347/2002) Kirde-Atlandil süvamerepüügiga
tegelevatele kalalaevadele ning see koosneb neljast komponendist: püügivõimsuse
piirang, andmete kogumine, püügikoormuse seire ja kontroll.
Seni võetud meetmed ei ole tõhusalt lahendanud
kõnealuse kalapüügi peamisi probleeme, mis on järgmised:
(1)
kõnealuste kalavarude kõrge tundlikkus püügi
suhtes; paljud neist on võimelised pikema aja jooksul välja kannatama üksnes
väikest püügisurvet ning see ei ole majanduslikult elujõuline;
(2)
põhjatraaliga püük kujutab endast suurimat ohtu, et
asendamatud ja ohualtid mereökosüsteemid hävitatakse püügivahendiga. Juba
tekitatud kahju ulatus ei ole teada;
(3)
süvamereliikide traalpüügi puhul moodustavad suure
osa saagist soovimatult püütud süvamereliigid (kaalu järgi keskmiselt
20–40 %, üksikuil juhtudel veelgi rohkem);
(4)
teadusliku nõuande alusel püügisurve jätkusuutliku
taseme kindlaksmääramine on eriti raske.
Kuna süvamereliigid on püügi suhtes eriti
tundlikud, siis võib kalavaru lühikese aja jooksul märkimisväärselt väheneda,
taastamine aga võib võtta väga kaua aega või üldse mitte õnnestuda. Kõnealuste
kalavarude bioloogiline seisukord on enamasti teadmata. Mõnda varu loetakse
ohtlikult vähenenuks, teiste olukord on hakanud madala kasutustaseme tõttu
stabiliseeruma. Üldiselt ei ole see püük jätkusuutlik. Püügivõimalused on
pidevalt vähenenud sellest ajast alates, kui neid hakati reguleerima.
Teaduslike
uuringutega saadud bioloogilised andmed jäävad ilmselt ebapiisavaks ega
võimalda lähemail aastail nende kalavarude täielikku analüütilist hindamist.
Komisjon uurib võimalusi, kuidas parandada süvamereliikide teadusuuringute ja
andmekogumise süsteemi järgmiseks programmitöö perioodiks. Seni ei saa aga
andmete vähesuse tõttu kohaldada süvamereliikide suhtes
majandamiskontseptsiooni, mille eesmärk on maksimaalne jätkusuutlik saagikus.
Oluline teadusprojekt („Deepfishman”) kestab kuni 2012. aastani. Kõnealuse
projektiga püütakse püügieeskirju välja töötada teiseste näitajate põhjal,
arvestades, et esmased näitajad (kalastussuremus ja kalavaru suurus) ei ole
teada (DEEPFISHMAN[4]
viitenumber 227390).
Liikmesriikide
kohustus kooskõlas merestrateegia raamdirektiiviga, saavutada või säilitada
2020. aastaks[5] mereökosüsteemide hea keskkonnaseisund, on aluseks kriitilisele
hinnangule süvamerepüügi tingimuste kohta, kaasa arvatud keskkonna- ja
bioloogilise mitmekesisuse aspektide kohta.
Käesoleva ettepaneku peamine eesmärk on tagada
süvamere kalavarude võimalikult säästev kasutamine, vähendades selle püügiviisi
keskkonnamõju, ning täiustada teaduslikuks hinnanguks vajalikku andmebaasi.
Seni kuni andmed ja meetod ei ole saavutanud nõutavat taset, mis võimaldaks
maksimaalsel jätkusuutlikul saagikusel põhinevat majandamist, tuleb asjaomaste
püügipiirkondade kalavarude majandamisel järgida ettevaatusprintsiipi.
Selleks et
vähendada põhjatraalide kahjulikku mõju mereökosüsteemile, tuleb nende
kasutamine järk-järgult lõpetada, kuna need on ohualti mereökosüsteemi jaoks
kõige kahjulikumad ja on näidanud ka süvamereliikide soovimatu püügi kõrget
taset. Üleminekupiirangutega, mis käsitlevad seisevvõrkudega kalapüüki alla
600 m sügavuses ja vahemikus 200–600 meetrit, peaks kaasnema keeld püüda
süvamereliike sihtliigina.
Ettepanekuga
kaalutakse ka võimalust lihtsustada kõnealuste kalavarude majandamise süsteemi,
mis praegu toimib topeltvahendi kaudu: püügipiirangud ja
püügivõimsuse/püügikoormuse piirang. Kuna selline dubleerimine ei ole käesoleva
määruse eesmärgi saavutamiseks vajalik, on tehtud ettepanekuid reguleerida
asjaomast püüki ainult ühe reguleerimisvahendi kaudu.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA PEETUD
KONSULTATSIOONIDE TULEMUSED JA MÕJU HINDAMINE
Pärast 2002. aasta juurdepääsukorra
läbivaatamist käsitlevat teatist nõukogule ja Euroopa parlamendile[6] tegi komisjon edasiste
poliitiliste valikute mõjuhinnangu, kaasates liikmesriike ja piirkondlikke
nõuandekomisjone. Komisjon konsulteeris ka kalanduse teadus-, tehnika- ja
majanduskomiteega (STECF), käsitledes süvamere kalapüügi majandamise teatavaid
tehnilisi aspekte.
Konsulteerimiste käigus saadud vastused
näitasid laialdast toetust arvamusele, et 2002. aasta juurdepääsukorda on vaja
parandada. Huvirühmade arvamused lahknesid aga tunduvalt selles, milliseid
meetmeid tuleks rakendada.
Liikmesriigid rõhutasid püügikoormuse
aruandluse, püügikoormuse ja püügivõimsuse reguleerimise piiratud väärtust
praeguses süsteemis, pidades eelkõige silmas asjaolu, et registreeritud võimsus
(väljaantud lubade põhjal) ei vasta tegelikkusele. Liiga paljudel laevadel näib
olevat luba püüda süvamereliike, mis moodustavad ainult väikese osa nende
kogupüügist. Sellised laevad ei kuulu tegelikult süvamerepüügi kui
kalapüügiviisiga tegelevate laevade hulka. Liikmesriigid kritiseerisid ka saagi
tagasiheidet, mille kohta nad väitsid, et osaliselt põhjustab seda kalanduse
reguleerimine. Samuti rõhutasid nad, et on tähtis kohandada juurdepääsukorda
uue kontrolliraamistikuga. Nad olid ettevaatlikud majandamisele lähenemise
viisi eelneva kindlaksmääramise suhtes, vähemalt enne, kui saadakse käimasoleva
teadusprojekti „DEEPFISHMAN” järeldused.
Hõlmatud liikide loetelust rääkides
tunnistasid liikmesriigid, et ühtsed kriteeriumid on vajalikud, kuid rõhutasid
ka seda, et igasugused muudatused mõjutavad püügitavasid ja -korraldust. Lisaks
rõhutasid nad, et on tähtis järgida suhtelise stabiilsuse põhimõtte raames
kehtivaid õigusi. Lõpuks, rääkides andmekogumise erikohustustest, olid nad
vastu kavatsusele suurendada teaduslikku hõlmatust laeval viibivate vaatlejate
kaudu, ning toetasid süvamere kohta kogutud andmete integreerimist laiemasse
andmekogumisvõrgustikku, mille kohaselt on mõne süvamereliikidele keskenduva
kalapüügiviisi kohta juba proove võetud. Väljendati mõningast kahtlust, kas
varude analüütilisele hindamisele ülemineku kulud oleksid põhjendatud, võttes
arvesse vähest püügitegevust, ning eelistati seepärast ettevaatusprintsiibile
vastavat majandamist, mis põhineb kalavarude puhul täheldatud suundumustel.
Konsulteeriti liidu loode- ja edelapiirkonna
vete piirkondlike nõuandekomisjonidega ja rõhutati, et on vaja süvamere
kalapüügi ühtset määratlust, ning toetati sihtotstarbelisi majandamismeetmeid
nende laevade suhtes, mis on spetsialiseerunud kõnealusele kalapüügiviisile.
Siiski tehti ettepanek mitte keelata tagasipöördumist kõnealuse püügiviisi
juurde neil laevadel, millel on dokumenteeritud varasem püük ning mis seejärel
aitasid kaasa varude taastumisele, hakates hiljuti tegelema muud liiki püügiga.
Tehti ettepanek reguleerida püügikoormust kalapüügiviiside (métier) kaupa, mis
võiks olla erinev vähestest mitut püügiviisi kasutavatest laevadest koosneva
rühma jaoks, võrreldes paljudest väikestest laevadest koosneva rühmaga. Kutsuti
üles võtma rohkem meetmeid, mille eesmärk on ohualdiste mereökosüsteemide
kaitse ning kalapüügilubade andmise, uuendamise ja tühistamise süsteem.
Valitsusväliste organisatsioonide ühendus
(süvamere kaitse koalitsioon) osutas vajadusele kehtestada põhjatraalide
kasutamise tingimused sarnaselt neile tingimustele, mida kohaldatakse avamerel
püügi suhtes, ning rõhutas traalpüügiga süvamereliikide soovimatu püügi
lahendamata probleemi.
Erinevatel poliitikavalikutel põhinevad
mõjuhinnangud keskendusid viiele võimalikule lahendusele. Kolme neist edasi ei
arutatud, kuna need ei kujutanud endast asjakohast lähenemist majandamisviisile
ning puudusi oli oluliselt rohkem kui eeliseid, need olid: a) jätkata praeguse
korra kohaselt, muutes seda üksnes vajalike kohanduste võrra; b) keelata kõigi
süvamereliikide püük ja c) vähendada senist korda, muutes selle NEAFC võetud
meetmete ülevõtmise vahendiks ning kohaldada neid meetmeid ka liidu vetes.
Kaks suhteliselt eelistatud võimalust olid: d)
kaotada järk-järgult süvamereliikide püügil kasutatavad kõige kahjulikumad
püügivahendid või e) kehtestada liidu vetes sellised majandamisnõuded, mis
töötati välja avamere põhjapüügi jaoks. Võimalust d vaadeldi kui kõige
tõhusamat ja lihtsamat vahendit, kuna võimalus e tooks kaasa ulatusliku
täiendava reguleerimise nõuded ja nende olemusest johtuvad piirangud kalandusse
investeerimisele, mis on juba niigi languses. Pidades silmas, et eelarve
kokkuhoiumeetmete tõttu tõmmatakse kokku kalanduse juhtimist, ei ole
täiendavate ja laiaulatuslike meetmete rakendamise suhtes piisavat kindlust.
Lihtsustamise eesmärgil tuleks lõpetada praegune
liikidepõhine püügikoormuse kohta aruandmise süsteem. Püügikoormuse seiret on
parem tagada iga-aastaste regulaarsete andmenõuete kaudu
andmekogumisraamistikus,[7]
sellega kaasneksid ad hoc aruandlusnõuded komisjonilt; viimati nimetatud
võimalust kasutataks näiteks siis, kui on kahtlusi püügikoormuse piirangute
järgimises või kui andmed ei ole piisavalt kvaliteetsed. Käesoleva määruse
reguleerimisala on täpsustatud, et tagada, et see täielikult käsitleks süvamereliike
sihtliigina püüdvaid laevu, ning et laevad, mille kaaspüügi hulka need liigid
kuuluvad, sellist püüki ei laiendaks. Lisaks ühtlustatakse andmekogumise
erieeskirjad andmekogumisraamistikuga, et tagada, et liikmesriigid kasutavad
samasid statistilisi standardeid ja sisestavad kogutud andmed ühte salvestamis-
ja töötlemissüsteemi. Kui ei järgita teaduslike andmete kogumise standardeid,
toob see ennetusliku meetmena kaasa püügivõimaluste kaotamise.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Käesoleva määrusega kehtestatakse raammäärus
süvamere kalavarude sihtliigina püügi reguleerimiseks Kirde-Atlandi piirkonnas,
mis hõlmab liidu vesi, sealhulgas Hispaania ja Portugali äärepoolseimaid
piirkondi, ning rahvusvahelisi vesi.
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2. Ettepanek tehakse liidu
ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei
kohaldata.
Ühise kalanduspoliitika üldise õigusliku
raamistiku moodustab nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002
ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise
kohta. Vastavalt kõnealuse määruse artiklile 4 määratakse kindlaks liidu meetmed,
millega reguleeritakse vetele ja kalavarudele juurdepääsu ning säästvat
kalandustegevust.
Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse
põhimõttega. Liikmesriigid võivad kehtestada oma laevastiku suhtes meetmed, mis
aitavad kaasa süvamerevarude säästvamale kasutamisele. Liikmesriigid jagavad
omavahel paljusid süvamereliike (mõnel juhul viibib ühe liikmesriigi laevastik
enamasti teise liikmesriigi vetes). Seepärast ei soovi liikmesriigid kehtestada
oma laevastiku suhtes piiravaid meetmeid, välja arvatud juhul, kui samad või
samaväärsed eeskirjad kehtestatakse ka naaberlaevastike suhtes.
Valitud õigusaktiks on liidu tasandi määrus.
Iseregulatsiooni valikuvõimalusena ei kaaluta. Vastavalt kogemusele, mis on
saadud reguleerimata süvamerepüügi arengust, ei saa piisava kindlusega loota,
et kõnealune valdkond areneks ja sunniks ise kasutama temale omast
käitumisjuhendit oma varude säästva püügi tagamiseks.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.
2012/0179 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega kehtestatakse eritingimused süvamere
kalavarude püügiks Kirde-Atlandil ja sätted kalapüügiks Kirde-Atlandi
rahvusvahelistes vetes, ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2347/2002
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,[8]
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust,[9]
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu 20. detsembri 2002.
aasta määrusega (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava
kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[10]
nõutakse ühenduse meetmete kehtestamist vetele ja kalavarudele juurdepääsu ja
säästva kalandustegevuse reguleerimiseks ning kalavarude säästlikkusel rajaneva
ratsionaalse ja vastutustundliku kasutamise tagamiseks. Kõnealuse määruse
artiklis 2 on nõutud ökosüsteemil ja ettevaatusprintsiibil põhineva
lähenemisviisi rakendamist meetmete võtmisel, mis aitavad vähendada kalanduse
mõju mereökosüsteemidele.
(2)       Liit on võtnud eesmärgiks
rakendada ÜRO Peaassamblee poolt vastuvõetud resolutsioone, eelkõike
resolutsioone 61/105 ja 64/72, millega kutsutakse liikmesriike ja piirkondlikke
kalandusorganisatsioone üles tagama ohualdiste süvamereökosüsteemide kaitse
põhjapüügivahendite kahjuliku mõju eest ning süvamere kalavarude säästev
kasutamine.
(3)       Komisjon hindas määrust (EÜ)
nr 2347/2002, millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes
kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused[11]. Eelkõige leidis komisjon,[12] et asjaomane laevastik oli
liiga suur, et puudusid suunised kontrolli kohta määratud sadamates ja proovivõtukavade
kohta ning et püügikoormuse tasemest teatamise kvaliteet oli liikmesriigiti
liiga erinev.
(4)       Selleks et süvamerepüügil
säilitada püügivõimsus praeguseks saavutatud vähendatud tasemel, on asjakohane
sätestada, et süvamereliikide püügiks peab olema kalapüügiluba, millega
piiratakse nende laevade püügivõimsust, millel on lubatud lossida
süvamereliike. Pidades silmas majandamismeetmete keskendamist süvamerepüügil
kõige olulisemale laevastikuosale, tuleks kalapüügilube välja anda püügiks
sihtliigina või kaaspüügina.
(5)       Kalapüügiloa omanik, kellel
on õigus püüda süvamereliike, peaks tegema kootööd ja aitama kaasa teaduslikule
uurimistööle, mis viib süvamere kalavarude ja ökosüsteemide seisukorra
hindamise parandamisele.
(6)       Kui mandrilava aladel püütakse
sihtliigina muid liike, mida on samuti lubatud püüda süvamerepüügil, peaks
laevaomanikul olema püügiluba, mis lubab püüda süvamere liike kaaspüügina.
(7)       Süvamereliikide püük
põhjatraaliga on erinevate kasutatavate püügivahendite seast ohualdistele mereökosüsteemidele
kõige ohtlikum ning toob kaasa kõige suurema süvamereliikide soovimatu
kaaspüügi. Seepärast tuleks süvamereliikide sihtpüük põhjatraalidega alatiseks
keelata.
(8)       Nõukogu määrusega (EÜ) nr
1288/2009 (tehniliste üleminekumeetmete kehtestamise kohta ajavahemikuks 1.
jaanuarist 2010 kuni 30. juunini 2011)[13]
on praegu piiratud põhja kinnitatud nakkevõrkude kasutamine süvamereliikide
püügil. Võttes arvesse soovimatu püügi suurt osakaalu nende mittesäästval
kasutamisel sügavates vetes, samuti kaotatud ja mahajäetud püügivahendite
ökoloogilist mõju, tuleks süvamereliikide sihtpüük kõnealuse püügivahendiga
samuti alatiseks keelata.
(9)       Selleks et anda kaluritele
piisavalt aega uute nõuetega kohandumiseks, peaksid põhjatraaliga ja põhja
kinnitatud nakkevõrguga püügi praegu kehtivad load siiski jääma kehtima
kindlaksmääratud ajani.
(10)     Lisaks peaks laevadel, mis
süvamerepüügi jätkamiseks peavad vahetama püügivahendit, olema õigus saada
Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist rahalist toetust, tingimusel et soetatav
uus püügivahend vähendab kalapüügi mõju mittekaubanduslikele liikidele ning et
liikmesriigi rakenduskava võimaldab selliste meetmete toetamist.
(11)     Muude põhjapüügivahenditega
süvamereliike sihtliigina püüdvad laevad ei peaks laiendama oma püügiloale
vastava tegevuse ulatust liidu vetes, välja arvatud juhul, kui laiendamist võib
hinnata ohualdistele mereökosüsteemidele tõsist ohtu mitte kujutavana.
(12)     Teatavaid süvamere kalavarusid
käsitlevate teadusalaste nõuannete kohaselt on kõnealused varud kasutamise
suhtes eriti tundlikud ning nende püüki tuleks ettevaatusabinõuna piirata või
vähendada. Süvamere kalavarude püügi võimalused ei tohiks ületada selliseid
tasemeid, mida teaduslikult soovitatakse ennetusliku meetmena. Juhul, kui
teaduslik nõuanne puudub, kuna kalavaru või liigi suhtes puudub piisav teave,
siis ei tohiks püügivõimalusi eraldada.
(13)     Teaduslik nõuanne viitab veel
sellele, et püügikoormuse piirang on süvamerepüügi puhul sobiv vahend
püügivõimaluste kindlaksmääramiseks. Võttes arvesse erinevate
põhjapüügivahendite ja püügiviiside suurt hulka ning vajadust välja töötada
kaasnevad meetmed keskkonnaga seotud nõrkade külgedega tegelemiseks iga
püügiliigi ja -piirkonna puhul eraldi, tuleks püügipiirangud asendada
püügikoormuse piirangutega alles siis, kui on võimalik tagada, et need on
kohandatud konkreetse püügipiirkonna jaoks.
(14)     Selleks et tagada konkreetse
püügipiirkonna kohandatud majandamine, tuleks asjaomastele liikmesriikidele
anda õigus võtta kaasnevaid kaitsemeetmeid ja igal aastal hinnata, kas
püügikoormuse tase vastab teaduslikule nõuandele säästva kasutamise kohta.
Praegused Kirde-Atlandi Kalanduskomisjonis kokkulepitud üldised püügikoormuse
piirangud tuleks samuti asendada piirkondlikult kohandatud püügikoormuse piirangutega.
(15)     Kuna bioloogilist teavet saab
kõige edukamalt koguda ühtlustatud andmekogumisstandardite abil, on asjakohane
integreerida süvamere püügiliikide kohta andmete kogumine teadusliku
andmekogumise üldisesse raamistikku, tagades samas, et antakse täiendavat
teavet, mis on vajalik kõnealuse kalapüügi dünaamika mõistmiseks. Lihtsustamise
eesmärgil tuleks loobuda püügikoormuse aruandlusest liikide kaupa ning asendada
see analüüsiga liikmesriikide vastustest perioodilistele andmenõuetele, milles
on eripeatükk süvamere püügiliikide kohta.
(16)     Nõukogu 20. novembri 2009.
aasta määrusega (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem
ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks,[14] on sätestatud mitmeaastaste
kavadega seotud kontrolli- ja rakendusnõuded. Süvamereliikidele, mis on
kalapüügi suhtes loomult tundlikud, tuleks kontrolli mõttes pöörata samapalju
tähelepanu kui teistele kaitstavatele liikidele, mille puhul on lepitud kokku
mitmeaastases majandamiskavas.
(17)     Sellise kalapüügiloa omanik,
mille kohaselt on lubatud püüda süvamereliike, jääb nende liikide püügiloast
ilma, kui ta ei järgi asjakohaseid kaitsemeetmeid.
(18)     Kirde-Atlandi tulevase
mitmepoolse kalandusalase koostöö konventsioon kiideti heaks otsusega
81/608/EMÜ ja see jõustus 17. märtsil 1982. Kõnealune konventsioon annab
vajaliku raamistiku mitmepoolsele koostööle kalavarude otstarbekohasel
säilitamisel ja reguleerimisel Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes. NEAFC
võetud majandamismeetmed hõlmavad tehnilisi meetmeid NEAFC reguleeritavate
liikide kaitseks ja majandamiseks ning ohualdiste mereelupaikade kaitseks,
sealhulgas ka ettevaatusabinõusid.
(19)     Komisjonile tuleks anda
volitused võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu
delegeeritud akte, et määrata kindlaks iga-aastaste püügikoormuse piirangutega
kaasnevad meetmed, kui liikmesriigid ise neid ei võta, või kui meetmed, mis nad
võtavad, tunnistatakse käesoleva määruse eesmärkidele mittevastavaks või
käesolevas määruses osutatud eesmärkide suhtes ebapiisavaks.
(20)     Komisjonile tuleks anda
volitused võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu
delegeeritud akte, mis võivad osutuda vajalikuks, et muuta käesoleva määruse
vähemolulisi elemente, juhul kui liikmesriikide võetud täiendavad meetmed
puuduvad või on ebapiisavad ja seotud iga-aastaste püügikoormuse piirangutega,
kui need asendavad püügipiiranguid.
(21)     Seepärast on vaja kehtestada
uued eeskirjad süvamere kalavarude püügi reguleerimiseks Kirde-Atlandil ning
tunnistada kehtetuks määrus (EÜ) nr 2347/2002.
(22)     Delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide
sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja
nõukogule,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Eesmärgid
Käesoleva määruse eesmärgid on järgmised:
(a)
tagada süvamereliikide säästev kasutamine,
minimeerides samaaegselt süvamerepüügi mõju merekeskkonnale;
(b)
parandada teaduslikult põhjendatud teadmisi
süvamereliikide ja nende elupaikade kohta punktis a osutatud eesmärkidel;
(c)
rakendada kalavarude majandamisel Kirde-Atlandi
Kalanduskomisjoni (NEAFC) soovitatud meetmeid.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse püügitegevuse
või kavandatud püügitegevuse suhtes järgmistes vetes:
a)           liidu veed Rahvusvahelise
Mereuurimise Nõukogu (ICES) alapiirkondades II–XI ning Kesk-Atlandi idaosa
kalastuskomitee (CECAF) piirkondades 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2;
b)           CECAFi piirkondade 34.1.1, 34.1.2 ja
34.2 rahvusvahelised veed ja
c)           NEAFC reguleeritav piirkond.
Artikkel 3
Mõisted
1.           Käesolevas määruses kasutatakse
määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 734/2008[15] artiklis 2 sätestatud
mõisteid.
2.           Lisaks neile kasutatakse järgmisi
mõisteid:
a)      „ICES püügipiirkonnad” – nagu on
määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 218/2009;[16]
b)      „CECAFi piirkonnad” – nagu on määratletud
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 216/2009;[17]
c)      „NEAFC reguleeritav piirkond” –
Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalandusalase koostöö konventsiooniga
reguleeritavad veed Kirde-Atlandi püügipiirkondades, mis asuvad
konventsiooniosaliste kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest vetest
väljaspool;
d)      „süvamereliigid” – I lisa loetelus
esitatud liigid;
e)      „kõige ohualtimad liigid” –
süvamereliigid, mis on loetletud I lisa tabeli kolmandas veerus pealkirja all
„Kõige ohualtimad (x)”;
f)       „kalapüügiviis” – teatavas piirkonnas
teatavate püügivahenditega toimuv teatavate liikide sihtpüük;
g)      „süvamere kalapüügiviis” – kalapüügiviis,
mille puhul püütakse süvamereliike sihtliigina vastavalt käesoleva määruse
artikli 4 lõikes 1 sätestatule;
h)      „kalapüügi seirekeskus” –
lipuliikmesriigi loodud operatiivkeskus, mis on varustatud arvuti riist- ja
tarkvaraga, mis võimaldab andmete automaatset vastuvõtmist, töötlemist ja
andmete elektroonilist edastamist;
i)       „teaduslik nõuandeorgan” –
rahvusvaheline teaduslik kalandusega tegelev organ, mis vastab teaduspõhise
nõuandeorgani rahvusvahelistele nõuetele;
j)       „maksimaalne jätkusuutlik saagikus” –
suurim saak, mida võib kalavarust määramata aja jooksul välja püüda.
II PEATÜKK
KALAPÜÜGILOAD
Artikkel 4
Kalapüügilubade liigid
1.           Süvamere kalavarusid
sihtliigina püüdval liidu kalalaeval peab olema kalapüügiluba, milles
osutatakse süvamereliikidele kui sihtliikidele.
2.           Lõike 1 kohaldamisel loetakse
püügitegevus süvamereliikide püügiks, kui:
a)      süvamereliigid on märgitud laeva
püügikalendris sihtliigina või
b)      laeva pardal hoitakse või püügipiirkonnas
kasutatakse püügivahendit, mida kasutatakse ainult süvamereliikide püügiks või
c)      laeva kapten registreerib püügipäevikus
süvamereliikide saagi osatähtsuseks 10 % või rohkem saagi kogukaalust
asjaomasel püügipäeval.
3.           Kui liidu kalalaev ei püüa
süvamereliike sihtpüügina vaid kaaspüügina, peab tal olema püügiluba, milles
osutatakse süvamereliikidele kui kaaspüügile.
4.           Need kaks lõigetes 1 ja 3
osutatud püügiloa liiki peavad olema selgelt eristatavad määruse (EÜ) nr
1224/2009 artiklis 116 osutatud elektroonilises andmebaasis.
5.           Ilma, et see piiraks lõigete
1 ja 3 kohaldamist, võivad kalalaevad püügiluba omamata püüda, pardal hoida,
ümber laadida või lossida mis tahes kogust süvamereliike, kui nende kogus on
väiksem lävendist 100 kg süvamereliikide segu ühe püügireisi kohta.
Artikkel 5
Püügivõimsuse haldamine
Kõigi nende kalalaevade kogu püügivõimsus
mõõdetuna registertonnides ja kilovattides, millel on liikmesriigi väljaantud
kalapüügiluba süvamereliikide püüdmiseks kas sihtliigina või kaaspüügina, ei
tohi kunagi ületada selle liikmesriigi nende laevade kogu püügivõimsust, mis on
lossinud vähemalt 10 tonni süvamereliike ükskõik kumma kalendriaasta jooksul
neist kahest, mis eelnesid käesoleva määruse jõustumisele; aluseks võetakse
suurema arvuga aasta.
Artikkel 6
Kalapüügilubade taotlemise üldised nõuded
Süvamereliikide püüki kas sihtliigina või
kaaspüügina võimaldava loa taotlusega ning sellise loa uuendamise taotlusega
koos tuleb esitada kirjeldus kavandatava püügipiirkonna, püügivahendite liigi,
sügavusvahemiku, kus neid püügivahendeid kasutatakse, ning püütavate liikide
kohta.
Artikkel 7
Erinõuded, mida kohaldatakse süvamereliikide püüki põhjapüügivahenditega
võimaldavate lubade taotlemise ja väljaandmise suhtes
1.           Lisaks artiklis 6 sätestatud
nõuete järgimisele peab artikli 4 lõike 1 kohase kalapüügiloa, mis võimaldab
kasutada põhjapüügivahendeid artikli 2 punktis a osutatud liidu vetes,
taotlusega kaasnema üksikasjalik püügikava, milles on eelkõige märgitud:
a)      asukoht, kus kavatsetakse süvamere
kalapüügiviisi kasutades püüda süvamereliike sihtliigina. Asukoht/-kohad
määratletakse 1984. aasta rahvusvaheliste geodeetiliste koordinaatide süsteemi
koordinaatidega;
b)      asukohad, kui neid on, kus tegeleti
süvamere kalapüügiviisiga viimase kolme kalendri-täisaasta jooksul.
Asukoht/-kohad määratletakse 1984. aasta rahvusvaheliste geodeetiliste
koordinaatide süsteemi koordinaatidega ning need piiritlevad püügitegevust nii
täpselt kui võimalik.
2.           Igas kalapüügiloas, mis
liikmesriik lõike 1 kohase taotluse põhjal välja annab, peab olema kindlaks
määratud kasutatav põhjapüügivahend ning piiritletud püügitegevus, mis on
lubatud selles piirkonnas, kus kattuvad lõike 1 punkti a kohane kavatsetav ja
lõike 1 punkti b kohane olemasolev püügitegevus. Kavatsetava püügitegevuse
piirkonda võib laiendada kaugemale piirkonnast, kus leiab aset olemasolev
püügitegevus, ainult juhul, kui asjaomane liikmesriik on teaduslike nõuannete
põhjal hinnanud ja dokumenteerinud, et sellisel laiendamisel ei ole
märkimisväärset kahjulikku mõju ohualdis mereökosüsteemidele.
Artikkel 8
Laevade osalemine süvamerekalapüügi andmete kogumises
Liikmesriigid lisavad kõigisse artikli 4
kohaselt välja antud kalapüügilubadesse tingimused, mida on vaja selleks, et
tagada laeva osalemine koostöös asjaomase teadusasutusega kõigis
andmekogumiskavades, mille tegevuspiirkond hõlmab püügitegevust, mille jaoks
kalapüügiluba antakse.
Artikkel 9
Põhjatraali või põhja kinnitatud nakkevõrguga süvamereliikide sihtpüügi lubade
kehtivusaja lõppemine
Artikli 4 lõikes 1 sätestatud kalapüügiload
põhjatraali või põhja kinnitatud nakkevõrke kasutavatele laevadele kaotavad
kehtivuse hiljemalt kaks aastat pärast käesoleva määruse jõustumist. Pärast
osutatud tähtaega süvamereliikide sihtpüügi lubasid kõnealuste püügivahenditega
püügiks välja ei anta ega pikendata.
III PEATÜKK
PÜÜGIVÕIMALUSED JA KAASNEVAD MEETMED
1. jagu
Üldsätted
Artikkel 10
Põhimõtted
1.           Püügivõimalused määratakse
kindlaks asjaomaste süvamereliikide kasutamise sellisel tasemel, mis on
kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega.
2.           Kui ei ole võimalik parima
olemasoleva teadusteabe põhjal kindlaks määrata sellist kasutamistaset, mis on
kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega, määratakse püügivõimalused
kindlaks järgmiselt:
a)      kui parima olemasoleva teadusteabe põhjal
tehakse kindlaks, et kasutamistase vastab kalavarude majandamisele
ettevaatusprintsiibi kohaselt, ei tohi asjaomaseks püügiperioodiks määrata
suuremat püügivõimalust kui kõnealune tase;
b)      kui parima olemasoleva teadusteabe põhjal
ei saa ettevaatusprintsiibi kohast taset kindlaks määrata, kuna asjaomase
kalavaru või liigi kohta ei ole piisavalt andmeid, ei eraldata vastavaks
püügiks püügivõimalusi.
2. jagu
Püügikoormuse piirangute kaudu majandamine
Artikkel 11
Püügivõimalused ainult püügikoormuse piirangute kaudu
1.           Nõukogu võib vastavalt
aluslepingule toimides otsustada, et hakkab süvamereliikide iga-aastaste
püügivõimaluste püügikoormuse piirangute ja püügipiirangute kaudu
kindlaksmääramise asemel määrama kindlaks ainult püügikoormuse piiranguid
teatava püügi puhul.
2.           Lõike 1 kohaldamisel on
iga süvamere kalapüügiviisi puhul see püügikoormuse tase, mida kasutatakse
lähtetasemena artiklis 10 sätestatud põhimõtete järgimiseks vajalikeks
kohandamisteks, selline püügikoormuse tase, mis teaduslike nõuannete põhjal on
hinnatud kooskõlas olevaks saagiga, mida püüdsid asjaomased süvamere
kalapüügiviisi kasutajad eelmise kahe kalendriaasta jooksul.
3.           Lõigete 1 ja 2 kohastes
püügikoormuse piirangutes märgitakse:
a)      konkreetne süvamere kalapüügiviis, mille
suhtes püügikoormuse piirangut kohaldatakse, viidates reguleeritud
püügivahendile, sihtliigina püütavatele liikidele ja ICESi või CECAFi
piirkonnale, kus lubatud püügikoormust võib kasutada, ning
b)      püügikoormuse ühik, mida kasutatakse
majandamisel.
Artikkel 12
Kaasnevad meetmed
1.           Kui püügipiirangud on
asendatud iga-aastaste püügikoormuse piirangutega vastavalt artikli 11 lõikele
1, säilitavad või kehtestavad liikmesriigid oma lipu all sõitvate laevade
suhtes järgmised kaasnevad meetmed:
a)      meetmed püügikoormuse piirangutega
hõlmatud laevade üldise püügivõimsuse suurendamise vältimiseks;
b)      meetmed kõige ohualtimate liikide
kaaspüügina püügi suurenemise vältimiseks, ning
c)      tingimused tagasiheite tõhusaks
vältimiseks. Kõnealuseid tingimusi kohaldatakse kõigi pardalevõetud kalade
lossimise suhtes, välja arvatud juhul, kui see on vastuolus ühise
kalanduspoliitika raames kehtivate eeskirjadega.
2.           Need meetmed kehtivad seni,
kuni säilib vajadus vältida või leevendada lõike 1 punktides a, b ja c
nimetatud ohtusid.
3.           Komisjon hindab liikmesriikide
võetud kaasnevate meetmete tõhusust pärast nende vastuvõtmist.
Artikkel 13
Komisjoni meetmed juhul, kui liikmesriigi võetud kaasnevad meetmed puuduvad
või osutuvad ebapiisavaks
1.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks iga-aastaste
püügikoormuse piirangutega kaasnevad meetmed vastavalt artikli 12 lõike 1
punktidele a, b või c ja artiklile 20:
a)      kui asjaomane liikmesriik ei teata
komisjonile artikli 12 kohaselt võetud meetmetest kolme kuu jooksul pärast püügikoormuse
piirangute jõustumist;
b)      kui artikli 12 kohaselt võetud meetmed
kaotavad kehtivuse, kuid on säilinud vajadus vältida või leevendada artikli 12
lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud ohtusid.
2.           Komisjonile antakse volitused
võtta artikli 20 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks
iga-aastaste püügikoormuse piirangutega kaasnevad artikli 12 lõike 1 punktides
a, b või c osutatud meetmed, kui artikli 12 lõike 3 kohaselt läbiviidud
hindamise tulemusel:
a)      tunnistatakse liikmesriigi meetmed
käesoleva määruse eesmärkidele mittevastavaks või
b)      tunnistatakse liikmesriigi meetmed
ebapiisavaks artikli 12 lõike 1 punktides a, b või c osutatud eesmärkide
täitmiseks.
3.           Komisjoni vastuvõetud
kaasnevate meetmete eesmärk on tagada käesolevas määruses sätestatud eesmärkide
ja ülesannete täitmine. Kui komisjon on delegeeritud õigusaktid vastu võtnud,
kaotavad liikmesriikide meetmed kehtivuse.
IV PEATÜKK
KONTROLL
Artikkel 14
Kontrollisätete kohaldamine mitmeaastaste kavade suhtes
1.           Käesolevat määrust
käsitatakse mitmeaastase kavana määruse (EÜ) nr 1224/2009 tähenduses.
2.           Süvamereliike käsitatakse
„mitmeaastase kavaga hõlmatud liikidena” ja „mitmeaastase kavaga hõlmatud
kalavarudena” määruse (EÜ) nr 1224/2009 tähenduses.
Artikkel 15
Määratud sadamad
On keelatud lossida mis tahes süvamereliikide
segu koguses üle 100 kg mujal kui süvamereliikide lossimiseks määratud
sadamates.
Artikkel 16
Eelteatis
Erandina määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklist
17 peavad kõigi liidu kalalaevade kaptenid, kelle laevalt, sõltumata selle
pikkusest, kavatsetakse lossida 100 kg või rohkem süvamereliike, teatama
sellest kavatsusest oma lipuliikmesriigi pädevale asutusele.
Artikkel 17
Püügipäeviku sissekanded süvavetes
Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1224/2009
artiklite 14 ja 15 kohaldamist, peab artikli 4 lõigete 1 või 3 kohast
kalapüügiluba omava kalalaeva kapten, kui kasutatakse süvamere kalapüügiviisi,
või kui püütakse kala sügavamal kui 400 m:
a)      tõmbama paberist püügipäevikusse uue
joone pärast iga loomuse võtmist või
b)      kui kasutatakse elektroonilist
registreerimis- ja aruandlussüsteemi, tegema eraldi sissekande pärast iga
loomuse võtmist.
Artikkel 18
Kalapüügilubade tühistamine
1.           Ilma et see piiraks määruse
(EÜ) nr 1224/2009 artikli 7 lõike 4 kohaldamist, tühistatakse käesoleva määruse
artikli 4 lõigetes 1 ja 3 osutatud kalapüügiload vähemalt üheks aastaks
järgmistel juhtudel:
a)      ei täideta kalapüügiloas sätestatud
tingimusi seoses piirangutega püügivahendite kasutamise suhtes, lubatud
tegutsemispiirkonna suhtes või (vajaduse korral) püügi- või püügikoormuse
piirangutega liikide suhtes, mille sihtpüük on lubatud, või
b)      ei võeta pardale teaduslikku vaatlejat
või ei võimaldata saagist teadusuuringuteks proove võtta vastavalt käesoleva
määruse artiklile 19.
2.           Lõiget 1 ei kohaldata, kui
selles osutatud rikkumised on põhjustanud vääramatu jõud.
V PEATÜKK
ANDMETE KOGUMINE
Artikkel 19
Andmete kogumise ja edastamise eeskirjad
1.           Liikmesriigid koguvad iga
süvamere kalapüügiviisi kohta andmeid vastavalt eeskirjadele ja täpsusastmetele,
mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 199/2008[18]
kohaselt vastuvõetud ühenduse mitmeaastases programmis bioloogiliste,
tehniliste, keskkonnaalaste ja sotsiaalmajanduslike andmete kogumiseks ja
haldamiseks.
2.           Laeva kapten või laeva
tegutsemise eest vastutav muu isik peab võtma pardale teadusliku vaatleja,
kelle liikmesriik on tema laevale määranud, välja arvatud juhul, kui see on
võimatu turvalisuse eesmärkidel. Kapten peab hõlbustama teadusliku vaatleja
ülesannete täitmist.
3.           Teadusvaatlejad:
a)      tegelevad tavapäraste
andmekogumisülesannetega vastavalt lõikele 1;
b)      teeb kindlaks ja dokumenteerib laeva
püügivahendi poolt pardale toodud kivikoralli, pehmekoralli, käsna või muu
samasse ökosüsteemi kuuluva organismi ja selle kaalu.
4.           Lisaks lõikes 1 sätestatud
kohustustele peavad liikmesriigid täitma ka II lisas sätestatud andmekogumise
ja aruandmise erikohustusi, mis on seotud süvamere kalapüügiviisiga.
5.           Süvamere kalapüügiviisiga
seoses kogutud andmeid, sealhulgas kõiki II lisa kohaselt kogutud andmeid,
töödeldakse vastavalt määruse (EÜ) nr 199/2008 III peatükis sätestatud
andmehaldusprotsessile.
6.           Komisjoni taotluse korral
edastavad liikmesriigid igas kuus aruande kasutatud püügivõimsuse ja saagi
kohta püügiviiside kaupa.
V PEATÜKK
DELEGEERITUD ÕIGUSAKTID
Artikkel 20
Delegeeritud volituste kasutamine
1.           Komisjonile antakse
käesolevas artiklis sätestatud tingimustel volitused võtta vastu delegeeritud
õigusakte.
2.           Artiklis 13 osutatud õigus
võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks.
3.           Euroopa Parlament või nõukogu
võivad artiklis 13 sätestatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses määratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba
jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Artikli 13 alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega
nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa
Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa
Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et
nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel
pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
VI PEATÜKK
HINDAMINE JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 21
Hindamine
6.           Kuue aasta jooksul alates
käesoleva määruse jõustumisest hindab komisjon liikmesriikide aruannete ja
selleks tellitud teaduslike nõuannete põhjal käesolevas määruses sätestatud
meetmete mõju ja teeb kindlaks, mil määral on saavutatud artikli 1 punktides a
ja b osutatud eesmärgid.
7.           Hindamisel keskendutakse
suundumustele järgmistes valdkondades:
a)      laevad, mis on vahetanud püügivahendit,
võttes kasutusele merepõhjale vähem mõju avaldava, ning nende laevade
tagasiheite taseme areng;
b)      süvamere kalapüügiviisi kasutavate
laevade tegevuse ulatus iga sellise püügiviisi puhul;
c)      liikmesriigilt teadusasutustele (või
teatavate andmenõuete puhul komisjonile) varude hindamiseks edastatavate
andmete täielikkus ja usaldusväärsus;
d)      süvamerevarud, mille puhul on neid
käsitlev teaduslik nõuanne paremaks muutunud;
e)      püügipiirkonnad, mida majandatakse üksnes
püügikoormuse piirangute põhjal, ning kõige ohualtimate liikide püügi
vähendamiseks ja tagasiheite likvideerimiseks võetavate kaasnevate meetmete
tõhusus.
Artikkel 22
Üleminekumeetmed
Määruse (EÜ) nr 2347/2002 kohaselt välja antud
kalapüügiluba kehtib seni, kuni see asendatakse käesoleva määruse kohaselt
välja antud kalapüügiloaga, mis võimaldab püüda süvamereliike, kuid ei kehti
mingil juhul kauem kui 30. septembrini 2012.
Artikkel 23
Kehtetuks tunnistamine
8.           Määrus (EÜ) nr 2347/2002
tunnistatakse kehtetuks.
9.           Viiteid kehtetuks tunnistatud
määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele käesoleva määruse III
lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.]
Artikkel 24
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[…]                                                                […]
I LISA
Punkt 1: Süvamereliigid
 Teaduslik nimetus || Tavanimetus || Kõige ohualtimad (x)
 Centrophorus granulosus Centrophorus squamosus Centroscyllium fabricii Centroscymnus coelolepis Centroscymnus crepidater Dalatias licha Etmopterus princeps Apristuris spp Chlamydoselachus anguineus Deania calcea Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Etmopterus spinax Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Somniosus microcephalus || Kare ogahai Hall lühiogahai Must koletishai Portugali süvahai Pikk-koon-süvahai Šokolaad-odahai Suur tumehai Islandi koerhailane Mantelhai Pikk-koonhai Mustsuu-koerhai Hiir-saagrai Sinisuu-liftahven Harilik tumehai Puriuim-sigahai Lühikoon-hammashai Atlandi polaarhai || x x x x x x x           x
 Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus || Silepealased Silepea (liik Alepocephalus bairdii perekonnast Alepocephalus) Risso silepea ||
 Aphanopus carbo || Süsisaba ||
 Argentina silus || Põhjaatlandi hõbekala ||
 Beryx spp. || Limapead ||
 Chaceon (Geryon) affinis || Süvamere punakrabi ||
 Chimaera monstrosa Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica || Euroopa meritont Suursilm-merijänes Atlandi nokistont ||
 Coryphaenoides rupestris || Kalju-tömppeakala ||
 Epigonus telescopus || Must kardinal || x
 Helicolenus dactilopterus || Sinisuu-liftahven ||
 Hoplostethus atlanticus || Atlandi karekala || x
 Macrourus berglax || Põhja-pikksaba ||
 Molva dypterigia || Sinine molva ||
 Mora moro Antimora rostrata || Mora Antimora ||
 Pagellus bogaraveo || Besuugo ||
 Phycis blennoides || Lima-niituimluts ||
 Polyprion americanus || Ameerika vrakkahven ||
 Reinhardtius hippoglossoides || Süvalest ||
 Cataetyx laticeps ||   ||
 Hoplosthetus mediterraneus || Vahemere saagkõht ||
 Macrouridae muud kui Coryphaenoides rupestris ja Macrourus berglax || Pikksabad muud kui kalju-tömppeakala ja põhja-pikksaba ||
 Nesiarchus nasutus || Gempüüllane (liik Nesiarchus nasutus sugukonnast Gempylidae - gempüüllased) ||
 Notocanthus chemnitzii || Okasturilane (liik Notacanthus chemnitzii sugukonnast Notacanthidae - okasturilased) ||
 Raja fyllae Raja hyperborea Raja nidarosiensus || Ümarrai Arktika rai Norra rai ||
 Trachyscorpia cristulata || Atlandi astelpea ||
2. jagu. Liigid, mille püüki reguleerib
täiendavalt NEAFC
 Brosme brosme || Meriluts ||
 Conger conger || Harilik meriangerjas ||
 Lepidopus caudatus || Lintuim ||
 Lycodes esmarkii || Vöödiline lükood ||
 Molva molva || Harilik molva ||
 Sebastes viviparus || Väike meriahven (Norra mereahven) ||
II lisa
Artikli 19 lõikes 4 osutatud andmekogumis- ja aruandluskohustused
1.           Liikmesriigid tagavad, et
veelgi rohkem eristatakse andmeid nende piirkondade kohta, mis hõlmavad nii
liidu kui ka rahvusvahelisi vesi, nii et need viitavad eraldi kas liidu või
rahvusvahelistele vetele.
2.           Kui süvamere kalapüügiviisi
toimingud mingis piirkonnas kattuvad mõne muu kalapüügiviisi toimingutega samas
piirkonnas, hoitakse süvamere kalapüügiviisiga seotud andmekogumine lahus
andmekogumisest, mida tehakse muu püügiviisiga tegeldes.
3.           Kõigi süvamere
kalapüügiviiside puhul võetakse tagasiheidetavast saagist proove. Lossitavast
ja tagasiheidetavast saagist proovivõtu strateegia hõlmab kõiki I lisas
loetletud liike, samuti liike, mis kuuluvad merepõhja ökosüsteemi, nagu
süvaveekorallid, käsnad või muud samasse ökosüsteemi kuuluvad organismid.
4.           Kui kohaldatava mitmeaastase
andmekogumiskava kohaselt nõutakse püügikoormuse andmete kogumist tundides, mis
kulus traaliga kalapüügiks ja passiivpüüniste vees olemise ajaks, koguvad
liikmesriigid ja on valmis esitama koos selliste püügikoormuse andmetega
järgmised täiendavad andmed:
a)      püügitegevuse geograafiline asukoht
loomuste kaupa, laevaseiresüsteemi andmed edastatakse laevalt kalapüügi
seirekeskusele;
b)      püügivahendite kasutamise sügavus, kui
laeva suhtes kehtib elektroonilise püügipäeviku kaudu aruandmise nõue. Laeva
kapten on teatab püügisügavuse standardiseeritud aruandevormi kohaselt.
[1]               Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ, 21. mai 1992, looduslike
elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, EÜT L 206,
22.7.1992, lk 7.
[2]               Määrus (EÜ) nr 1288/2009, ELT L 347, 24.12.2009, lk 6.
[3]               ÜRO Peaassamblee resolutsioon 61/105, 8. detsember
2006. Säästlik kalandus, sh 1995. aasta kokkuleppe kaudu 10. detsembri
1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
nende sätete rakendamise kohta, mis käsitlevad piirialade kalavarude ja
siirdekalade kaitset ja majandamist, ning muude sellega seotud dokumentide
kaudu.
[4]                http://cordis.europa.eu/fetch?CALLER=FP7_PROJ_ES&ACTION=D&DOC=19&CAT=PROJ&QUERY=01308a670983:f6dc:57618e7e&RCN=90982
[5]               Vt merestrateegia raamdirektiiv, direktiiv nr
2008/56/EÜ, ELT L 164, 25.6.2008, lk 19.
[6]               KOM(2007) 30 (lõplik).
[7]               Põhineb määrusel (EÜ) nr 199/2008.
[8]               , , lk. .
[9]               , , lk. .
[10]             ELT L 358, 31.12.2002, lk 59.
[11]             EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6.
[12]             KOM(2007) 30 (lõplik).
[13]             ELT L 347, 24.12.2009, lk 6.
[14]             ELT L 343, 22.12.2009, lk 1.
[15]             ELT L 201, 30.7.2008, lk 8.
[16]             ELT L 87, 31.3.2009, lk 70.
[17]             ELT L 87, 31.3.2009, lk 1.
[18]             ELT L 60, 5.3.2008, lk 1.


title: Nõukogu määrus Bulgaaria Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamiseks antava ühenduse rahalise abi kohta „Kozloduy programm” SEK(2009)1431

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0581

NÕUKOGU MÄÄRUS Bulgaaria Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamiseks antava ühenduse rahalise abi kohta  „Kozloduy programm”

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 27.10.2009KOM(2009)581 lõplik2009/0172 (CNS)NÕUKOGU MÄÄRUSBulgaaria Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamiseks antava ühenduse rahalise abi kohta „Kozloduy programm”SEK(2009)1431SELETUSKIRI1. SissejuhatusTuumarajatiste tegevuse lõpetamine on tuumarajatise tegevustsükli viimane etapp, mis nõuab pikaajalist finantsplaneerimist. Praktikas algab tegevuse lõpetamine tuumarajatise lõplikust sulgemisest, mille eesmärk on vabastada tuumaelektrijaam ametlikust kontrollist ja kiirguskaitse piirangutest, millele jaam allus oma tegevuse ajal. Tegevuse lõpetamine kestab kuni koha täieliku taastamiseni ja kuni kõik radioaktiivsed jäätmed ning kasutatud tuumkütus on ohutult käideldud. Seetõttu vältavad tegevuse lõpetamisega seotud toimingud alati väga kaua aega.Kui tuumaelektrijaam suletakse lõplikult enne esialgselt kavandatud kasutusaja lõppu, on vaja tegeleda ka kaotatud tootmisvõimsusega seotud tagajärgedega, näiteks tootmisvõimsuse säilitamisega, et tagada energiavarustuse kindlus, ja energiatõhususe parandamisega eri sektorites.Rahaline abi, mida ühendus Leedule, Slovakkiale ja Bulgaariale annab, on solidaarsuse näitaja, millega toetatakse liikmesriikide jõupingutusi esimese põlvkonna tuumareaktorite töö lõpetamise kohustuse täitmisel. Bulgaaria toetamine lõppeb 2009. aastal, samas kui Leedule ja Slovakkiale antakse toetust kuni 2013. aastani. Võrdse kohtlemise huvides hõlmab ettepanekus sisalduv Bulgaaria toetuse maksmise pikendamine aastaid 2010–2013.Bulgaaria on edasist rahastamist taotlenud alates 2005. aastast (Euroopa Ülemkogu 16. detsembri 2005. aasta kohtumisel). Dokument strateegiliste põhjendustega esitati komisjonile 2009. aastal.2. Olukord BulgaariasTuumarajatiste tegevuse ohutu lõpetamise ja sellega seotud jäätmekäitluse tagamiseks on ülimalt tähtis, et selleks oleks piisavas koguses läbipaistvalt hallatavaid rahalisi vahendeid, mis on ettenähtud kasutamisaja jooksul kättesaadavad. Euroopa Liidu liikmesriigid, kes on kasutanud elektrienergia tootmiseks tuumaenergiat, on võtnud kasutusele liikmesriigiti erinevad süsteemid, et tagada tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamiseks vajalike vahendite kättesaadavus.Bulgaaria kehtestas oma praeguste ja minevikust pärit probleemide tõttu sellise süsteemi suhteliselt hiljuti. Teised uued liikmesriigid, kes on minevikust tuumaelektrijaamad kaasa saanud, kasutavad neid edasi ning nii on neil võimalik vajalikud vahendid luua. Bulgaaria tuumaelektrijaamad tuli aga sulgeda kavandatust varem (vt allpool). Sellest tulenevalt ei olnud Bulgaarial aega koguda piisavalt riiklikke vahendeid, et katta tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise kogukulu.Selline olukord nõudis ühenduse solidaarset reaktsiooni: sellel riigil on tuumareaktoreid, mille puhul lepiti ühinemisprotsessi käigus kokku tegevuse varase lõpetamise kohustus, mis sisaldub ka 1. jaanuaril 2007 jõustunud ühinemisaktis.3. Tegevuse varase lõpetamise kohustused ja nende rahalised tagajärjedÜhinemisläbirääkimiste raames kohustus Bulgaaria sulgema Kozloduy tuumaelektrijaama esimese ja teise reaktori 31. detsembriks 2002 ning kolmanda ja neljanda reaktori hiljemalt 31. detsembriks 2006 (kõik VVER 440/230 tüüpi reaktorid). Sulgemise ja sellele järgneva tegevuse lõpetamise kohustus lisati Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise tingimusi ning Euroopa Liidu aluslepingute muudatusi käsitleva akti („2005. aasta ühinemisakti”) artiklisse 30.2005. aasta ühinemisaktiga nähakse muu hulgas Kozloduy programmi raames ette 210 miljoni euro suurune ühenduse toetus 2007.–2009. aastaks. Tänu sellele toetusele maksti katkematult edasi PHARE ühinemiseelset toetust, millest Bulgaariale oli kuni 2006. aastani ette nähtud 340 miljonit eurot. 2007.–2009. aasta toetust kasutatakse ELi sissemaksena rahvusvahelisse Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise toetusfondi (Kozloduy International Decommissioning Support Fund ehk KIDSF). Seda haldab Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD), mille peamine toetaja on ühendus.Praeguseks on kõik neli reaktorit suletud ja kütus neist eemaldatud. 2001. aastal otsustati esialgu „edasilükatud demonteerimise strateegia” kasuks. Pärast strateegia hindamist otsustas Bulgaaria valitsus 2006. aastal üle minna „viivitamatu demonteerimise strateegiale”. See on kooskõlas rahvusvaheliste soovitustega ja laseb rajatise kiirendatud korras kasutuselt kõrvaldada, hoida alal elektrijaama töötajate käsutuses oleva oskusteabe ja anda neile tööd demonteerimistöödel, leevendades seega sulgemise sotsiaalseid tagajärgi. Tegevuse lõpetamise strateegia muutmise tagajärg on see, et vahendeid peab saama kasutada palju varem. Bulgaaria on neid vahendeid taotlenud alates 2005. aastast.Bulgaaria toetamist reguleeris siiamaani ühinemisleping. Finantsperspektiivi üle käivate läbirääkimiste ajal ei olnud Bulgaaria veel ELi liikmesriik. Bulgaaria strateegiline otsus rakendada viivitamatut demonteerimist tehti suhteliselt hilja. Seega ei ole 2007.–2013. aasta finantsperspektiivis Bulgaaria rahastamise pikendamist ette nähtud. 2005. aastal taotles Bulgaaria ülemkogu kohtumisel täiendavat rahastamist. Otsustati, et sellega tegeldakse finantsperspektiivi ülevaatamise käigus. Oluline on siiski, et piisava aja jooksul oleks vahendid pidevalt kättesaadavad, et mitte riskida kohalike ekspertteadmiste kadumisega ning mitte seada ohtu ohutut demonteerimist.Ühenduse abiga toetatakse tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamist, sealhulgas jäätmete ja kasutatud tuumkütuse käitlemist ja ohutut ladustamist. Samuti katab ühenduse abi energeetikasektori meetmeid nende elektrijaamade varasest sulgemisest tulenevate tagajärgede leevendamiseks. Nende meetmete hulka kuulub näiteks tootmisvõimsuse korvamine, energiavarustuse kindlusega seotud meetmed või energiatõhususe parandamine avaliku ja erasektori eri valdkondades.4. Ühenduse abi hetkeseis2008. aasta lõpuks hõlmasid KIDSFiga seotud toetuslepingud kokku 525 miljonit eurot, millest 490 miljonit eurot tuleb ELilt. 2009. aastal on ELi täiendav toetus KIDSFile üle 77,5 miljoni euro. Praegustest toetustest on 513 miljonit eurot eraldanud EBRD toetuslepingutega. Kokku eraldati 253 miljonit eurot tegevuse lõpetamise projektidele (sellest 76 miljonit eurot jäätmekäitlusprojektidele) ja 259 miljonit eurot kulutati energeetikaprojektidele. 2009. aasta lõpuni on praeguse seisuga jäänud 89,5 miljonit eurot KIDSFi toetuslepingutega seotud täiendavaks assigneeringuks. KIDSFile tehtud tegelikke makseid on kokku 383 miljonit eurot.Kuni 2009. aastani eraldatud toetus oli peamiselt mõeldud tegevuse lõpetamise ettevalmistustööde jaoks. Ühenduse vahendite kasutamine on olnud edukas. Tegevuse lõpetamisel saavutatust annab tunnistust praegu ellu viidavate suuremate projektide loetelu:- kasutatud tuumkütuse ladustamine;- laboriinventari ja esimese kuni neljanda reaktori näitude täielik radioloogiline inventuur;- tegevuse lõpetamise infrastruktuuri ettevalmistamine, sh ala eraldamine, ohutusmeetmed ja radioloogiline juurdepääsukontroll;- jäätmetöötlus ja -käitlus;- demonteerimisvahendid, fragmenteerimis- ja saastusest puhastamise punktid;- kohapealsed ladustamisrajatised lagunevate, väikese radiatsiooniga ja tavajäätmete jaoks;- kohapealne jäätmevedu ja töötlemisseadeldised;- jäätmekäitlusprojektide keskkonnamõju hindamine;- saasteainete eraldumise igakülgsed mõõtmised;- tegevuse lõpetamisega seotud toimingute ohutusanalüüside aruanded;- projektijuhtimine.Kuni 2009. aastani oli energeetika valdkonnas võetud leevendavate meetmete prioriteet peamiselt tööstuse ja elamusektori energiatõhusus ja taastuvate energiaallikate kasutamise suurendamine. Vastavad projektid läksid kiiresti käima, andes tulemuseks suure energiasäästu ja CO2 heite vähenemise. Kuni 2008. aasta juunini vähenes heide 1,2 miljoni tonni CO2 võrra aastas ja elektrisääst oli 1,5 miljonit MWh aastas, mis võrdub 242 MW installeeritud võimsusega.5. Finantstoetuse pikendamineKäesoleva ettepaneku peamine eesmärk on pikendada Bulgaariale antavat toetust, nii et sellega kaasneks ja oleks tagatud Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori ohutu hooldamine ja tegevuse lõpetamine. Seega on konkreetsem eesmärk tegevuse lõpetamise heakskiidetud kava edenemine. See hõlmab ohutut hooldust, tuumaelektrijaama – esimese kuni neljanda reaktori – tegevuse tegelikku füüsilist lõpetamist ja nende demonteerimist ning jäätmekäitlust. Samal ajal aitab see leevendada varase sulgemise sotsiaalmajanduslikku mõju, kuna niiviisi antakse suletud tuumaelektrijaama töötajatele jätkuvalt tööd. See on oluline, et säilitada pärast sulgemist piisavalt kõrge ohutustase. Muude energiaallikate osas tuleb pärast tuumajaama sulgemist tagada varustuskindlus ja suletud jaama võimsuse korvamiseks piisav asendusvõimsus.Nagu eespool mainitud, ei olnud tuumaelektrijaama tegevuse hilisemaks lõpetamiseks ette nähtud mingeid vahendeid enne, kui Bulgaaria selle päranduseks sai. Ühinemislepingus sätestatud varane sulgemine ei võimaldanud Bulgaarial neid vahendeid ka koguda. Strateegiamuutus, mis suurendab tegevuse lõpetamise programmi tõhusust ja tulemuslikkust, eeldab, et vahendid oleksid pärast 2009. aastat pidevalt kättesaadavad.Finantstoetuse edasine maksmine on nõutava ohutustaseme hoidmiseks eluliselt tähtis. Ohutus aga kannataks, kui läheksid kaotsi vajalikud ekspertteadmised ega järgitaks parimat rahvusvahelist tava kasutada suures ulatuses jaama enda töötajaid. Selline olukord võib tekkida, kui edasistel aastatel ei ole piisavalt vahendeid, et neid ekspertteadmisi alles hoida ja demonteerimistöödega edasi minna.Bulgaaria on 2009. aastani kasutanud tuumajaama tegevuse lõpetamise vahendeid eeskujulikult. Et saavutada eespool nimetatud eesmärgid ja võttes arvesse seni antud abi alusel hinnatud toetuse vastuvõtmise suutlikkust, võimaldab 300 miljoni euro suurune ühenduse lisatoetus Bulgaarial jaama tegevuse lõpetamisega edasi minna ja leevendada varase sulgemise tagajärgi. Finantstoetuse maksmise pikendamine on seotud mõistagi kõigi nelja reaktori viivitamatu demonteerimisega.Selle määruse ettepaneku eesmärk on luua õiguslik raamistik, mis võimaldab anda ühenduse toetust alates 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2013.5.1. Finantstoetuse kohaldamisalaDokument strateegiliste põhjendustega esitati komisjonile 2009. aastal. Komisjoni talitused on seda põhjalikult analüüsinud.5.1.1. Tegevuse lõpetamineTegevuse lõpetamine peab olema Bulgaariale antava ühenduse finantsabi pikendamise põhieesmärk. Tegevuse lõpetamise ettevalmistustööd on 2009. aastani eraldatud ühenduse vahendeid kasutades hästi edenenud. Ettevalmistusetapi lõpuleviimiseks ja tegeliku demonteerimise alustamiseks on nende tööde mahtu arvestades 2010.–2013. aastaks vaja täiendavat finantstoetust.Tegevuse lõpetamise katkematu jätkumine on oluline, et tagada heakskiidetud ohutustase, hoida alal praegu jaamas olemasolevad ekspertoskused ja hoiduda sotsiaalmajanduslikest probleemidest, mis tekiksid tööpuuduse suurenemise tõttu (praegu on tegevuse lõpetamise toimingutesse kaasatud 715 töötajat).Finantstoetuse maksmise pikendamine tagab tegevuse ohutu lõpetamise jätkumise. Toetus on määratud järgmiste valdkondade jaoks:1.  projektijuhtimine, inseneritöö ja tehniline abi tuumajaama tegevuse lõpetamise programmi rakendamise toetuseks;2.  palkade maksmine Kozloduys töötavale 715 eksperdile (käitamine, hooldus, tehniline tugi, projektijuhtimine), kes osalevad tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamises. Tuumajaama töötajate aktiivne kaasamine vähendab vajadust välisorganisatsioonide järele ja aitab jaama tegevuse lõpetamise kulusid märgatavalt vähendada;3.  tegevuse lõpetamise programmi elluviimiseks hädavajaliku riikliku radioaktiivsete jäätmete hoidla ehitamise toetamine;4.  kohapealne infrastruktuur ja demonteerimisjäätmete käitlemine, sealhulgas täiendav assigneering projektide jaoks, mille pakkumismenetlus juba käib.5.1.2. Leevendavad meetmed energeetikasektorisVõttes arvesse toimunud protsesse ja tegelikke vajadusi, tuleb teiste energiaallikate puhul põhitähelepanu suunata sellistele olulistele küsimustele nagu energiavarustuse kindlus ja usaldusväärsus, energiatarbimise mitmekesistamine, energiatõhusus ja süsinikdioksiidi heitmete vähendamine .Et kõnealuseid eesmärke saavutada ja leevendada sellega varase sulgemise tagajärgi, tuleb võtta jõulisi meetmeid energeetikasektori ümberkujundamiseks, tõhustamiseks, ajakohastamiseks ja mitmekesistamiseks. Need prioriteedid kajastuvad Bulgaaria energiastrateegias, mille eelnõu koostati 2008. aasta novembris Euroopa uue energiapoliitika väljatöötamise järel.6. Rakendamine2007.–2013. aasta finantsperspektiivi raames loodi eraldi eelarverida 060505, mida kasutatakse tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise rahvusvaheliste toetusprogrammide rahastamiseks, Bulgaaria puhul eeskätt kuni 2009. aastani. Ka Bulgaariale 2010.–2013. aastaks mõeldud abi tuleks anda selle eelarverea kaudu. Seega peaks eelarverealt 060505 tegema kättesaadavaks täiendavad 300 miljonit eurot.Kui jätkatakse ühenduse finantsabi praeguse rakendusskeemiga, annab ühendus KIDSFile täiendava toetuse, mida haldab EBRD.Bulgaariale 2010.–2013. aastaks antava täiendava toetuse eraldamise üksikasjalik kord viiakse kooskõlla Leedule ja Slovakkiale toetuse andmise korraga. Komisjoni otsusesse menetluskorra kohta (K(2007)5538) tehakse asjakohased parandused.Nagu praegusegi toetuse puhul antakse täiendavat toetust komisjoni iga-aastase rahastamisotsusega, kus sätestatakse iga-aastase toetuse summa ja vahendite kasutamise eesmärgid, mis on üksikasjalikult kirjaldatud iga-aastaselt ajakohastatavas komisjoni rahastamisotsusele lisatud konsolideeritud programmdokumendis.7. Õiguslik alusBulgaaria puhul hõlmab 2005. aasta ühinemisakti artikkel 30 ainult 2007.–2009. aastat. Ühinemisakt ei sätesta konkreetset õiguslikku alust Bulgaariale antava abi jätkamiseks pärast 2009. aastat, nagu see oli Leedu puhul. Seetõttu ei sobi ühinemisleping ega ühinemisakti artikkel 30 pärast 2009. aastat toimuva rahastamise õiguslikuks aluseks. Sobiv õiguslik alus on seega Euratomi lepingu artikkel 203. Sama õiguslikku alust kasutati ühenduse täiendava toetuse andmiseks Slovakkia Vabariigile praeguse finantsperspektiivi raames. Nimetatud artiklis on sätestatud, et „kui ühenduse mingi eesmärgi saavutamiseks peaks osutuma vajalikuks ühenduse meede, mille jaoks käesolev leping ei ole sätestanud vajalikke volitusi, siis võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga ühehäälselt vastu kohased meetmed”.8. KokkuvõteBulgaariaga peetud ühinemisläbirääkimistes oli väga oluline koht sulgemiskohustusega tuumarajatiste tegevuse lõpetamise rahastamisel. Bulgaaria on nõustunud sulgema Kozloduy tuumajaama. Euroopa Liit on väljendanud omapoolset solidaarsust, eraldades finantstoetust tegevuse lõpetamise toetamiseks. Liit on juba täitnud 2007.–2009. aastaks võetud kohustused. Kuid tegelike vajaduste ja Kozloduy reaktorite varase sulgemise eeldatavate tagajärgede põhjal on nüüdseks ilmnenud, et tuleb luua vahendid Bulgaaria toetamiseks käesoleva finantsperspektiivi ülejäänud ajavahemiku jooksul aastatel 2010–2013. Bulgaaria on seda edasist toetust alates 2005. aastast taotlenud.Eeltoodut arvesse võttes palutakse nõukogul võtta vastu lisatud ettepanek määruse kohta.Ettepanek:2009/0172 (CNS)NÕUKOGU MÄÄRUSBulgaaria Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamiseks antava ühenduse rahalise abi kohta „Kozloduy programm”EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 203,võttes arvesse Bulgaaria taotlust edasise rahastamise kohta,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamustning arvestades järgmist:(1) Bulgaaria võttis kohustuse sulgeda Kozloduy tuumaelektrijaama esimese ja teise reaktori 31. detsembriks 2002 ning kolmanda ja neljanda reaktori 31. detsembriks 2006 ning lõpetama seejärel nende tegevuse. Euroopa Liit on väljendanud valmisolekut anda finantsabi kuni aastani 2009, pikendades Phare programmi alusel ette nähtud ühinemiseelset abi, mis oli ette nähtud Bulgaaria jõupingutuste toetamiseks tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamisel.(2) Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemist käsitlevas 2005. aasta lepingus ning eelkõige Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise tingimusi ning Euroopa Liidu aluslepingute muudatusi käsitleva akti artiklis 30 kehtestati Bulgaaria kohustust sulgeda Kozloduy tuumaelektrijaama kolmas ja neljas reaktor silmas pidades abiprogramm (edaspidi „Kozloduy programm”), mille eelarve aastateks 2007–2009 oli 210 miljonit eurot.(3) Rahvusvahelised tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise toetusfondid, mida haldab Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD), on tegutsenud mitmeid aastaid. Ühendus on nende fondide peamine toetaja.(4) Euroopa Liit tunnustab Bulgaaria jõupingutusi ning 2009. aastani eraldatud ühenduse vahendeid kasutades tehtud edusamme, mis on saavutatud Kozloduy programmi raames tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise ettevalmistusetapis, ning tunnistab vajadust täiendava finantstoetuse järele pärast 2009. aastat, et neid edusamme tegelike demonteerimistoimingute käigus jätkata.(5) Sama tähtis on kasutada Kozloduy tuumaelektrijaama oma ressursse, kuna sel viisil on vajalikud ekspertteadmised paremini kättesaadavad ning samal ajal leevendab see varase sulgemise sotsiaalmajanduslikku mõju, sest niiviisi antakse suletud tuumaelektrijaama töötajatele jätkuvalt tööd. Seega on finantstoetuse jätkumine nõutava ohutustaseme hoidmiseks eluliselt tähtis.(6) Samuti tunnistab Euroopa Liit finantstoetuse vajalikkust, et jätkata energeetikasektoris leevendavate meetmete rakendamist, võttes arvesse tuumareaktorite sulgemisest tulenevat võimsuse kadu ja selle mõju piirkonna energiavarustuse kindlusele.(7) Seega on asjakohane näha Euroopa Liidu üldeelarves ette 300 miljoni euro suurune summa, et rahastada Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamist aastatel 2010-2013.(8) Euroopa Liidu üldeelarves tegevuse lõpetamiseks ette nähtud assigneeringud ei tohiks liidu energiaturul põhjustada konkurentsimoonutusi energiat tarnivate ettevõtete hulgas. Neid assigneeringuid tuleks kasutada ka selliste meetmete rahastamiseks, millega ühenduse õigustiku kohaselt hüvitatakse tootmisvõimsuse vähenemist.(9) Finantsabi tuleks anda ühenduse sissemaksena rahvusvahelisse Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise toetusfondi, mida haldab EBRD.(10) EBRD ülesannete hulka kuulub tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise programmide jaoks eraldatud avalike vahendite haldamine ning nende programmide finantsjuhtimise järelevalve, et optimeerida avalike vahendite kasutust. Peale selle täidab EBRD eelarvelisi ülesandeid, mille komisjon on talle usaldanud kooskõlas finantsmääruse artikli 53d sätetega.(11) Et tagada võimalikult suur tõhusus, tuleks Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamisel kasutada parimaid kättesaadavaid tehnilisi ekspertteadmisi ning nõuetekohaselt arvesse võtta suletavate reaktorite omadusi ja tehnilisi spetsifikatsioone.(12) Kozloduy tuumaelektrijaama tegevus lõpetatakse kooskõlas keskkonnaalaste õigusaktidega ja eeskätt nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiiviga 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta[1].(13) Eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse tõhustamist käsitleva Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe[2] punktis 38 määratletud lähtesumma tuleks käesolevas määruses sätestada kogu Kozloduy programmi kehtivuse ajaks, ilma et see mõjutaks seejuures eelarvepädevate institutsioonide volitusi, mis on määratletud Euroopa Ühenduse asutamislepingus.(14) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalike meetmete vastuvõtmisel abistab komisjoni nõukogu määruse (EURATOM) nr 549/2007[3] artikli 8 lõike 1 kohaselt moodustatud komitee,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Käesoleva määrusega kehtestatakse programm, millega määratakse kindlaks üksikasjalikud rakenduseeskirjad ühenduse finantsabi andmiseks, mis on mõeldud Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamiseks ja nende sulgemise tagajärgedega tegelemiseks Bulgaarias (edaspidi „Kozloduy programm”).Artikkel 2Ühenduse toetust Kozloduy programmile antakse eeskätt eesmärgiga toetada meetmeid seoses Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamisega, meetmeid keskkonna taastamiseks vastavalt ühenduse õigustikule ja meetmeid traditsioonilise tootmisvõimsuse ajakohastamiseks, et korvata Kozloduy tuumaelektrijaama nelja reaktori tootmisvõimsust, ning muid meetmeid, mis tulenevad kõnealuse elektrijaama sulgemise ja tegevuse lõpetamise otsusest ning aitavad kaasa vajalikele ümberkorraldustele, keskkonna taastamisele ja energia tootmise, ülekande ja jaotuse ajakohastamisele ning energiavarustuse kindluse ja energiakasutuse tõhususe parandamisele Bulgaarias.Artikkel 31. Kozloduy programmi rakendamiseks vajalik lähtesumma ajavahemikuks 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2013 on 300 miljonit eurot.2. Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased assigneeringud finantsperspektiivi piires.3. Kozloduy programmile määratud assigneeringute kogusumma võidakse ajavahemikul 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2013 uuesti läbi vaadata, et võtta arvesse programmi rakendamise edusamme ning tagada, et vahendite kavandamine ja eraldamine põhineb tegelikel finantsvajadustel ja suutlikkusel toetust kasutada.Artikkel 4Jätkuna ühinemisaktides sätestatule võib teatavate meetmete puhul toetus ulatuda 100 protsendini kogukuludest. Tuleks teha kõik vajalikud jõupingutused, et jätkata kaasfinantseerimise tava, millele pandi alus ühinemiseelse ja aastatel 2007–2009 antud toetuse raames seoses Bulgaaria püüdlustega lõpetada elektrijaama tegevus, ning vajaduse korral kaasata kaasfinantseerimist muudest allikatest.Artikkel 51. Finantsabi Kozloduy programmi raames võetavate meetmete jaoks võib anda ühenduse sissemaksena rahvusvahelisse Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise toetusfondi , mida haldab Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank kooskõlas finantsmääruse artikliga 53d.2. Kozloduy programmi meetmed võetakse vastu artikli 8 lõikes 2 osutatud menetluse kohaselt.Artikkel 61. Komisjon võib teha audiitorkontrolle toetuse kasutamise kohta kas oma ametnike vahendusel või komisjoni valitud mis tahes muu kvalifitseeritud asutuse vahendusel. Neid kontrolle võidakse teha ühenduse ja EBRD vahelise ühenduse rahaliste vahendite Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise toetusfondile kättesaadavaks tegemist käsitleva kokkuleppe kogu kehtivuse ajal ja viie aasta jooksul alates viimase väljamakse kuupäevast. Vajaduse korral võib komisjon audiitorkontrollide tulemuste põhjal otsustada makstud summad tagasi nõuda.2. Komisjoni ametnikel ja muudel komisjoni volitatud isikutel on asjakohane juurdepääs eeskätt toetusesaaja tööruumidele ja igasugusele auditi läbiviimiseks vajalikule teabele, sealhulgas elektroonilisele teabele.Kontrollikojal on samad õigused mis komisjonil, eelkõige juurdepääsuõigus.Lisaks võib Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) ühenduse finantshuvide kaitsmiseks pettuse ja muu eeskirjade eiramise eest teha Kozloduy programmi raames kohapeal kontrolle ja ülevaatusi kooskõlas nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest[4].3. Käesoleva määruse alusel finantseeritavate ühenduse meetmete puhul tähendab nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta)[5] artikli 1 lõikes 2 osutatud rikkumine ühenduse õiguse mis tahes sätte rikkumist või mis tahes lepingulise kohustuse täitmata jätmist ettevõtja tegevuse või tegevusetuse tõttu, mis kahjustab või kahjustaks põhjendamatu kuluartikli tõttu Euroopa Liidu üldeelarvet või hallatavaid eelarveid või ühenduste nimel muude rahvusvaheliste organisatsioonide hallatavaid eelarveid.4. Ühenduse ja EBRD vaheliste kokkulepetega, mis käsitlevad ühenduse rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemist rahvusvahelisele Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise toetusfondile, nähakse ette asjakohased meetmed, millega kaitsta ühenduse finantshuve pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste eest ning võimaldada komisjonil, OLAFil ja kontrollikojal teostada kohapealseid kontrolle.Artikkel 7Komisjon tagab käesoleva määruse rakendamise ja esitab regulaarselt aruandeid Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Ta teostab artikli 3 lõikes 3 sätestatud vahepealse läbivaatamise.Artikkel 81. Komisjoni abistab nõukogu määruse (Euratom) nr 549/2007 artikli 8 lõike 1 kohaselt moodustatud komitee.2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (Euratom) nr 549/2007 artikli 8 lõikes 2 sätestatud korda.Artikkel 9Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimelkomisjoni liige Andris PIEBALGSFINANTSSELGITUS1. ETTEPANEKU NIMETUS:Kozloduy programm Kozloduy tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamiseks Bulgaarias2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE JA EELARVESTAMISE RAAMISTIK (eelarve kasutamine/koostamine tegevuste kaupa)Asjaomased poliitikavaldkonnad ja nendega seonduvad meetmed:Transport ja energeetika0605 Tuumaenergia3. EELARVEREAD3.1. Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B..A read)), sh järgmised rubriigid:060505 Tuumaohutus — Üleminekumeetmed (tuumarajatiste tegevuse lõpetamine)3.2. Meetme ja finantsmõju kestus:2010–20133.3. Eelarve tunnusjooned ( lisage vajadusel ridu ):Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamaks | Taotlejariikide osamaksud | Finantsperspektiivi rubriik |060505 | Mittekohustuslikud | Liigendatud[6] | EI | EI | EI | Nr 1a |4. ÜLEVAADE VAHENDITEST4.1. Rahalised vahendid4.1.1. 4.1.1. Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutestmiljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Personal kokku | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 0 | 0 |5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGIDSeletuskirjas nõutakse täpsemaid andmeid ettepaneku tausta kohta. Finantsselgituse käesolevas jaos tuleks esitada järgmine lisateave:5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetav vajadusÜhinemisläbirääkimiste käigus võttis Bulgaaria kohustuse sulgeda Kozloduy tuumaelektrijaama esimene ja teine reaktor 2002. aastal ning kolmas ja neljas reaktor hiljemalt 31. detsembriks 2006. Sulgemislubadus lisati Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise tingimusi käsitleva akti protokollile.Siinkohal tuleks veelkord märkida, et toetus katab tegevuse lõpetamise ja muud sellega seotud tagajärjed.PHARE programmi raames rahastatud uurimuse kohaselt (mille viis läbi EDF/Framatome konsortsium ning mida kinnitasid teised rahvusvahelised uurimused) kujuneb Kozloduy jaama (tüüp VVER 440/230) esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamise kõigi toimingute maksumuseks ligikaudu 710 miljonit eurot (2000. aasta hindades), mis hõlmab jäätmete töötlemist, kuid mitte kasutatud tuumkütuse lõplikku ladustamist. Bulgaaria ametiasutuste esitatud arvnäitajad on alati olnud suuremad. Muud tegevuse lõpetamisega seotud kulutused (näiteks tootmisvõimsuse asendamine, energiavarustuse kindlusega seotud meetmed) tuleb sellele summale lisada.Võttes arvesse nende seadmete tegevuse lõpetamiseks vajalike summade suurust, oli Euroopa Liit nõus, et järgmiste finantsperspektiiviga hõlmatud perioodiks peab assigneeringute kogusumma olema asjakohane ning nende vahendite kavandamine peab põhinema tegelikel maksevajadustel ja suutlikkusel toetust vastu võtta.5.2. Ühenduse meetme lisandväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ning võimalik koostoimeSulgemiskohustusega hõlmatud tuumaseadmete tegevuse lõpetamise rahastamisel oli Euroopa Liidu laienemisläbirääkimistes väga oluline koht. Asjaomased riigid on nõustunud sulgema teatavad reaktorid. Euroopa Liit on väljendanud omapoolset solidaarsust, eraldades riikidele rahalist abi tegevuse lõpetamise toetamiseks. EL on juba täitnud ajavahemikuks 2007–2009 võetud kohustused. Nüüd tuleb tal rakendada vajalikud vahendid, et oleks võimalik täita ka aastate 2010–2013 finantsperspektiivi raames võetud kohustused.5.3. Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seonduvad näitajad tegevuspõhise juhtimise raamesEesmärk:Kozloduy tuumaelektrijaama esimese kuni neljanda reaktori tegevuse lõpetamise ja sulgemisest tulenevate energeetikameetmete rahastamine.Kozloduy programmile eraldatavad rahalisi vahendeid kasutatakse ühinemislepingu protokolli artikli 30 lõikes 2 osutatud erinevate meetmete rahastamiseks.Esmatähtsaks peetakse meetmeid demonteerimistööde võimalikult suure tuumaohutuse tagamiseks, meetmeid tavapärase energiatootmisvõimsuse ajakohastamiseks, energiajulgeoleku suurendamist üleeuroopaliste võrkudega liitumise teel ning meetmeid, mis aitavad tagada tuumajaama personalile ohutuse sulgemise ettevalmistamisel ja reaktorite demonteerimisel.Tulemus:Esimese kuni neljanda reaktori sulgemine ja tuumajaama demonteerimise käivitumine.Näitajad:Kõige olulisemad järelevalve näitajad:-  asjaomaste reaktorite sulgemine kavandatud tähtajaks, s.o Kozloduy esimene ja teine reaktor 31. detsembriks 2002 ning kolmas ja neljas 31. detsembriks 2006;-  eduaruannetel põhinevate aastaste rahastamiskavade koostamine;-  Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga toetuslepingute sõlmimine;-  üksikasjalike kuluprognoose sisaldavate lepingute sõlmimine;-  korrapärane aruandlus;-  demonteerimise algus vastavalt tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise riiklikule strateegiale.5.4. Rakendusmeetod (soovituslik)Märkige allpool meetme rakendamiseks valitud meetod(id)[12].( Tsentraliseeritud haldamine( otse, haldajaks on komisjon( kaudselt, haldamine on delegeeritud:( täitevasutustele( ühenduste asutatud asutustele, millele on osutatud finantsmääruse artiklis 185( riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele( Haldamine detsentraliseeritult või koostöös( liikmesriikidega( kolmandate riikidega( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (palun täpsustage)Asjakohased märkused: Finantseerimist võib korraldada ühenduse panusena rahvusvahelisse tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise toetusfondi, mida haldab Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank.6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE6.1. Järelevalve kordKontrollimine kaks korda aastas.6.2. Hindamine6.2.1. EelhindamineEelhindamine on tehtud omavahenditega.6.2.2. Vahe- ja järelhindamise järel võetavad meetmed (varasematest samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid)Pärast Ignalina ja Bohunice programmide vahehindamisi on koostatud strateegia tuumaelektrijaamade tegevuse lõpetamise programmide rakendamiseks.6.2.3. Edasise hindamise tingimused ja sagedusVahehindamine ja järelhindamine.7. PETTUSEVASTASED MEETMEDKomisjon võib auditeerida toetusrahade kasutamist kas otse oma ametnike või mõne teise tema valitud kvalifitseeritud asutuse vahendusel. Selliseid auditeerimisi võib läbi viia kogu lepingu perioodi vältel ja viie aasta jooksul alates toetuse lõppmakse tegemise kuupäevast. Vajaduse korral võib komisjon audiitorkontrollide tulemuste põhjal otsustada makstud summad tagasi nõuda.Komisjoni töötajatele ja komisjoni volitatud välistele isikutele peab olema tagatud juurdepääs abisaaja ruumidele ja kogu auditeerimiseks vajalikule teabele, sh elektroonilisel kujul hoitavale teabele.Kontrollikojal on komisjoniga samad õigused, eelkõige juurdepääsuõigus.Lisaks sellele võib Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) Euroopa ühenduste huvide kaitsmiseks pettuste ja muude rikkumiste eest viia läbi kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi programmi raames kooskõlas nõukogu määrusega (EURATOM, EÜ) nr 2185/96[13].Käesoleva määruse alusel rahastatavate ühenduse meetmete puhul tähendab määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 artikli 1 punktis 2 osutatud rikkumine ühenduse õiguse mis tahes sätte rikkumist või mis tahes lepingulise kohustuse mittetäitmist ettevõtja tegevuse või tegevusetuse kaudu, mis kahjustab või kahjustaks põhjendamatu kuluartikli tõttu ühenduste üldeelarvet või ühenduste hallatavaid eelarveid või muude rahvusvaheliste organisatsioonide poolt ühenduste nimel hallatavaid eelarveid.Ühenduse ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga vaheliste kokkulepetega, mis käsitlevad ühenduse fondide kättesaadavaks tegemist rahvusvahelisele tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamise toetusfondile, nähakse ette asjakohased meetmed, et kaitsta ühenduse finantshuve pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste eest ning võimaldada komisjonil, OLAFil ja kontrollikojal teostada kohapealseid kontrolle.8. ANDMED VAHENDITE KOHTA8.1. Ettepaneku eesmärgid nende finantskulu järgiKulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 |Ametnikud või ajutine personal[15] (XX 01 01) | A*/AD | 2 | 2 | 2 | 2 | 0 | 0 |B*, C*/AST | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0 | 0 |Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal[16] |Art XX 01 04/05 kohaselt rahastatav muu personal[17] |KOKKU | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 0 | 0 |8.2.2. Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldusAastane programmitööKorrapärane järelevalve8.2.3. Ametikohtade jaotus (koosseisuline personal)(Rohkem kui ühe variandi nimetamisel märkige palun ametikohtade arv iga variandi puhul)( Ametikohad, mis on asendatava või pikendatava programmi haldamiseks praegu ette nähtud( Ametikohad, mis on poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames eelnevalt aastaks n ette nähtud( Ametikohad, mida tuleb taotleda järgneva poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti menetlemise käigus( Ametikohad, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomases haldustalituses ümber paigutada (talitusesisesed ümberpaigutused)( Ametikohad, mis on aastal n nõutavad, kuid ei ole kõnealuse aasta poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames ette nähtud8.2.4. Võrdlussummas sisalduvad muud halduskulud (XX 01 04/05 – Halduskorralduskulud)miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Eelarverida (number ja nimetus) | aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 jj | KOKKU |1. Tehniline ja haldusabi (sh sellega seonduvad personalikulud) |Täitevasutused[18] |Muu tehniline ja haldusabi |sise- |välis- |Tehniline ja haldusabi kokku |8.2.5. Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seonduvad kuludmiljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Ametikoha liik | aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 jj |Ametnikud ja ajutine personal (XX 01 01) | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0 | 0 |Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal (abiteenistujad, riikide lähetatud eksperdid, lepinguline peronal jne) (täpsustada eelarverida) |(Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0,305 | 0 | 0 |Arvestus – Ametnikud ja ajutine personalVajaduse korral tuleb viidata punktile 8.2.1.2,5 täistööajaga töötajat x 122 000 = 305 000Arvestus – Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personalVajaduse korral tuleb viidata punktile 8.2.1.8.2.6. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskuludmiljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | aasta n+4 | aasta n+5 jj | KOKKU |XX 01 02 11 01 – Lähetused | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0 | 0 | 0,058 |XX 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid |XX 01 02 11 03 – Komiteed[19] |XX 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid |XX 01 02 11 05 – Infosüsteemid |2. Muud halduskulud kokku (XX 01 02 11) |3. Muud haldusliku iseloomuga kulud (täpsustage, lisades viite eelarvereale) |Halduskulud kokku, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (jäävad võrdlussummast VÄLJA) | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0 | 0 | 0,058 |Arvestus – Võrdlussummast välja jäävad muud halduskuludKahe töötaja neli lähetust aastas (1000 eurot lähetuse kohta)Nelja töötaja kaks lähetust Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanka aastas (800 eurot lähetuse kohta)Kokku 14 400 eurot[1] EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40.[2] ELT C 139, 14.6.2006, lk 1.[3] ELT L 131, 23.5.2007, lk 1.[4] EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.[5] EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1.[6] Liigendatud assigneeringud.[7] Kulud, mis ei kuulu asjaomase jaotise xx peatüki xx 01 alla.[8] Kulud, mis kuuluvad jaotise xx artikli xx 01 04 alla.[9] Kulud, mis kuuluvad peatüki xx 01 alla, välja arvatud artiklid xx 01 04 ja xx 01 05.[10] Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.[11] Vajaduse korral, st kui meedet rakendatakse üle kuue aasta, lisage täiendavaid veerge.[12] Kui näidatud on mitu meetodit, siis esitage palun täiendavad üksikasjad käesolevas punktis „Asjakohaste märkuste” all.[13] EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.[14] Vastavalt punktis 5.3 kirjeldatule.[15] Ametikoha kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.[16] Ametikoha kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.[17] Mille kulud sisalduvad võrdlussummas.[18] Viidata tuleb konkreetsele asjaomas(t)e täitevasutus(t)e finantsselgitusele.[19] Täpsustage komitee liik ja rühm, millesse see kuulub.