               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.3.2021
            COM(2021) 150 final
            2021/0074(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi suursaadikute komitee otsuse nr 3/2016 (ettevõtluse arenduskeskuse kohta) muutmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees võetav seisukoht seoses suursaadikute komitee otsuse kavandatud vastuvõtmisega, millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2016, et kuraator saaks tagada ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) passiivse faasi rakendamise, kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Cotonou partnerlusleping

               Cotonou partnerlusleping
                  1
                (edaspidi „Cotonou leping“) on alates 2000. aastast olnud ELi ja 79 AKV riigi suhete raamistik. Leping sõlmiti 20 aastaks, kehtivusega alates 1. märtsist 2000 kuni 29. veebruarini 2020. Seda muudeti 2005. ja 2010. aastal.

               4. detsembril 2020 pikendati AKV-ELi suursaadikute komitee üleminekumeetmeid käsitleva otsusega teist korda Cotonou lepingu sätete kohaldamist kuni 30. novembrini 2021 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue lepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamiseni, olenevalt sellest, mis varem saabub
                  2
               .

               2.2.AKV-ELi suursaadikute komitee

               Suursaadikute komitee luuakse Cotonou lepingu artikli 16 kohaselt. See koosneb ühelt poolt iga liikmesriigi alalisest esindajast ELi juures ja komisjoni esindajast ning teiselt poolt iga AKV riigi ELi juures oleva esinduse juhatajast.

               Suursaadikute komitee abistab ministrite nõukogu tema ülesannete täitmisel ja täidab kõiki ülesandeid, mis nõukogu on talle usaldanud (Cotonou lepingu artikli 16 lõige 2). Seoses sellega võib ministrite nõukogu anda oma volitused edasi suursaadikute komiteele (Cotonou lepingu artikli 15 lõige 4). Samuti jälgib ta lepingu rakendamist ja selles sätestatud eesmärkide saavutamiseks tehtud edusamme.

               Suursaadikute komitee töökorra
                  3
                artikli 1 kohaselt tuleb komitee kokku korrapäraselt, eelkõige ministrite nõukogu istungite ettevalmistamiseks, ja siis, kui see osutub lepinguosalise taotlusel vajalikuks. Suursaadikute komitee töökorra artiklis 5 on ette nähtud ka kirjalik menetlus.

               2.3.AKV-ELi suursaadikute komitee kavandatud õigusakt

               AKV-ELi ministrite nõukogu 19.–20. juunil 2014 Nairobis toimunud 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata tööd EAK tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks. EAK on AKV-ELi partnerluslepingu III lisa kohaselt loodud ühine tehniline organ. Nimetatud ühisdeklaratsioonis delegeeris ministrite nõukogu Cotonou lepingu artikli 15 lõike 4 kohaselt AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused võtta vastu vajalikud otsused, „sealhulgas vajalike muudatuste tegemise kohta Cotonou lepingu III lisas“
                  4
               .

               AKV-ELi suursaadikute nõukogu volitas oma otsuses nr 4/2014
                  5
                EAK haldusnõukogu võtma asjakohaseid meetmeid EAK sulgemise ettevalmistamiseks. Seejärel sõlmis EAK haldusnõukogu kuraatoriga lepingu, mis kehtis 31. detsembrini 2016.

               Kooskõlas AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 3/2016
                  6
                (edaspidi „otsus nr 3/2016“) järgnes likvideerimisfaasile nn passiivne faas, kus EAK jätkab tegutsemist üksnes oma likvideerimise eesmärgil.

               Otsusega nr 3/2016 tehti AKV-ELi partnerluslepingu III lisasse vajalikud muudatused ja see moodustab alates 1. jaanuarist 2017 EAK uue õigusraamistiku (otsuse nr 3/2016 artikli 3 lõige 1).

               Passiivne faas, mida haldab kuraator, hõlmab muu hulgas haldusülesandeid, sealhulgas EAK arhiivide pidamine, mis tahes haldusalaste formaalsuste täitmine ja kohtuvaidluste haldamine, mida ei olnud võimalik likvideerimisfaasi käigus lahendada. Passiivne faas algas likvideerimisfaasile järgneval päeval, s.o 1. jaanuaril 2017. Otsuse nr 3/2016 põhjenduste järgi oleks passiivne faas AKV-ELi suursaadikute komitee kava kohaselt pidanud kestma kas neli aastat või kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara, olenevalt sellest, kumb saabub varem.

               Otsuse nr 3/2016 artikli 2 lõike 1 kohaselt peaks EAK haldusnõukogu määrama enne likvideerimisfaasi lõppu (31. detsember 2016) kuraatori, et tagada passiivse faasi rakendamine alates 1. jaanuarist 2017 nelja aasta jooksul või kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara, olenevalt sellest, kumb saabub varem. Seejärel allkirjastas komisjon 21. detsembril 2016 kuraatoriga teenuslepingu esialgseks nelja-aastaseks rakendusperioodiks.

               2020. aasta viimastel kuudel ilmnes, et EAK ei jõua täita kõiki oma kohustusi ja realiseerida kõiki oma varasid 31. detsembriks 2020.

               Seetõttu peab AKV-ELi suursaadikute komitee võtma vastu otsuse nr 3/2016 artikli 2 lõike 1 muudatuse, et kuraator saaks tagada EAK passiivse faasi rakendamise, kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara. Sellega tagatakse kuraatori juhtimise all toimuva passiivse faasi rakendamise nõuetekohane lõpetamine. AKV riikide organisatsiooni suursaadikute komitee liikmed teatasid 2021. aasta jaanuaris, et on sellise muudatusega nõus.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Komisjon teeb ettepaneku, et liit nõustuks otsuse nr 3/2016 artikli 2 lõike 1 kavandatud muudatusega. Liidu kavandatav seisukoht tuleb vastu võtta AKV-ELi suursaadikute komitee istungil või vajaduse korral kirjaliku menetluse teel.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Nende hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  7
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               AKV-ELi suursaadikute komitee on lepinguga, nimelt Cotonou partnerluslepinguga ettenähtud organ.

               Käesolev õigusakt, mis AKV-ELi suursaadikute komiteel tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega õigusakt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas Cotonou lepingu artiklitega 15 ja 16. Cotonou lepingu artikli 15 lõike 3 kohaselt võib ministrite nõukogu võtta vastu otsuseid, mis on lepinguosalistele siduvad, samas kui Cotonou lepingu artikli 15 lõike 4 kohaselt võib ministrite nõukogu delegeerida volitused suursaadikute komiteele. Suursaadikute komitee on loodud Cotonou lepingu artikli 16 alusel. Cotonou lepingu artikli 16 lõike 2 kohaselt võib suursaadikute komitee võtta ministrite nõukogu poolt talle antud volituste piires vastu lepinguosalistele siduvaid otsuseid või neid muuta.

               Euroopa Liit on koos oma liikmesriikidega Cotonou lepingu osaline ja seega on suursaadikute komitee kavandatav otsus tema jaoks siduv.

               Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Nõukogu otsuse materiaalõiguslik alus peaks olema sama, mis nõukogu 4. juuli 2016. aasta otsuse (EL) 2016/1098 (seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega)
                  8
                vastuvõtmisel, st ELi toimimise lepingu artikli 209 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 209 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna AKV-ELi suursaadikute komitee õigusaktiga muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2016, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0074 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi suursaadikute komitee otsuse nr 3/2016 (ettevõtluse arenduskeskuse kohta) muutmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingut (edaspidi „AKV-EÜ partnerlusleping“),

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)AKV-ELi partnerluslepingu artikli 15 lõikes 4 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib delegeerida volitused AKV-ELi suursaadikute komiteele.

               (2)19. ja 20. juunil 2014 Nairobis toimunud AKV-ELi ministrite nõukogu 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata ettevõtluse arenduskeskuse (edaspidi „EAK“) tegevuse nõuetekohast lõpetamist. Selleks otsustas AKV-ELi ministrite nõukogu delegeerida AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused, et võtta vastu selle küsimusega tegelemiseks vajalikud otsused.

               (3)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamine võeti vastu AKV-ELi suursaadikute komitee 12. juuli 2016. aasta otsusega nr 3/2016
                  9
               , millega tehti AKV-ELi partnerluslepingu III lisasse vajalikud muudatused ning kehtestati EAK uus õigusraamistik alates 1. jaanuarist 2017, mille kohaselt säilis EAK juriidilise isiku staatus sellest kuupäevast alates üksnes tema likvideerimise eesmärgil.

               (4)Otsuse nr 3/2016 artikli 2 lõikes 1 on sätestatud, et kuraator peaks tagama passiivse faasi rakendamise alates 1. jaanuarist 2017 nelja aasta jooksul või kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara, olenevalt sellest, kumb saabub varem.

               (5)EAK ei jõua täita kõiki oma kohustusi ja realiseerida kõiki oma varasid enne 31. detsembrit 2020. Seetõttu on vaja muuta AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2016, et tagada passiivse faasi rakendamise nõuetekohane lõpetamine kuraatori juhtimise all.

               (6)AKV-ELi suursaadikute komitee peab vastu võtma otsuse nr 3/2016 muudatuse oma koosolekul või kirjaliku menetluse teel.

               (7)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees võetav seisukoht, kuna kavandatav akt on liidule siduv,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees võetav seisukoht seoses ettevõtluse arenduskeskusega on järgmine:

               –asendada AKV-ELi suursaadikute komitee otsuse nr 3/2016 artikli 2 lõige 1 järgmisega: „Euroopa Komisjon sõlmib lepingu kuraatoriga, et tagada passiivse faasi rakendamine kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara“;

               –AKV-ELi suursaadikute komitee otsust, millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2016, kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2021.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               AKV-ELi suursaadikute komitee otsus avaldatakse pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Leping, millega muudetakse partnerluslepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 (ELT L 317, 15.12.2000, lk 3; ELT L 287, 28.10.2005, lk 4; ELT L 287, 4.11.2010, lk 3 )

                     (2)

                        AKV-ELi suursaadikute komitee 4. detsembri 2020. aasta otsus nr 2/2020, millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2019 võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed (ELT L 420, 14.12.2020, lk 32).

                     (3)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu 8. märtsi 2005. aasta otsus nr 3/2005 AKV–EÜ suursaadikute komitee töökorra vastuvõtmise kohta (ELT L 95, 14.4.2005, lk 51).

                     (4)

                        AKV-ELi ühisdeklaratsioon ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) kohta, 3. juuli 2014, AKV-EL 2120/14.

                     (5)

                        AKV-ELi suursaadikute komitee 23. oktoobri 2014. aasta otsus nr 4/2014 ettevõtluse arenduskeskuse (EAK) juhatusele antavate ülesannete kohta (ELT L 330, 15.11.2014, lk 61).

                     (6)

                        AKV-ELi suursaadikute komitee otsus nr 3/2016 AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamise kohta (ELT L 192, 16.7.2016, lk 77).

                     (7)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (8)

                        ELT L 182, 7.7.2016, lk 39–43.

                     (9)

                        AKV-ELi suursaadikute komitee otsus nr 3/2016 AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamise kohta (ELT L 192, 16.7.2016, lk 77).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.5.2021
            COM(2021) 257 final
            2021/0130(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) võetava seisukoha kohta

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni (OIV) üldkogu 12. juuli 2021. aasta istungil seoses selliste OIV resolutsioonide kavandatava vastuvõtmisega, millel võib olla õiguslik mõju liidu õigusele.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.ELi eristaatus OIVs

               OIVs on praegu 48 riiki, kellest 20 on Euroopa Liidu liikmesriigid. EL ei ole OIV liige. Siiski on Euroopa Liidul alates 20. oktoobrist 2017 vastavalt OIV kodukorra artiklile 4 OIVs eristaatus, mis võimaldab tal osaleda OIV komisjonide, allkomisjonide ja eksperdirühmade töös ning üldkogu ja täitevkomitee istungitel.

               2.2.OIV

               Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (OIV) on valitsustevaheline teaduslik ja tehniline organisatsioon, mis tegutseb laua- ja muude viinamarjade kasvatamise ning veinide, veinijookide, rosinate ja muude viinamarjasaaduste tootmise sektoris. OIV eesmärgid on i) levitada teavet selliste meetmete kohta, mille puhul võiks arvesse võtta viinamarja- ja veinitoodete sektori tootjate, tarbijate ja muude osalejate vajadusi, ii) abistada standardimisega tegelevaid muid rahvusvahelisi organisatsioone ning iii) aidata rahvusvaheliselt ühtlustada olemasolevaid tavasid ja standardeid.

               2.3.OIV kavandatav akt

               OIV üldkogu järgmine istung toimub 12. juulil 2021. Seda arvesse võttes ning 2021. aasta märtsis ja aprillis video vahendusel toimunud OIV eksperdirühma arutelude põhjal võib eeldada, et üldkogu istungil on päevakorras esitada vastuvõtmiseks järgmiste liidu õigusele õiguslikku mõju avaldavate resolutsioonide eelnõud:

               –resolutsioonid OENO-TECHNO 14-541A, 14-541B ja 15-581A, millega kehtestatakse uued veinivalmistustavad;

               –resolutsioonid OENO-SPECIF 17-625 ja 17-629, millega kehtestatakse teatavate veinitootmises kasutatavate ainete uued identifitseerimisnõuded, resolutsioon OENO-SPECIF 20-673, millega muudetakse teatava veinitootmises kasutatava aine identifitseerimisnõudeid ja resolutsioon OENO-SPECIF 20-682, millega ajakohastatakse OIV tekste, milles viidatakse teatavatele veinivalmistusprotsessidele;

               –resolutsioon OENO-MICRO 18-632, millega ajakohastatakse teatavate veinivalmistustavade analüütilisi ja mikrobioloogilisi kontrollimeetodeid;

               –resolutsioonid OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 ja 19-661, millega kehtestatakse uued analüüsimeetodid.

               Kogemustele tuginedes võib eeldada, et OIV üldkogu päevakorda muudetakse ja sellesse lisatakse täiendavaid resolutsioone, mis avaldavad liidu õigusele õiguslikku mõju. Üldkogu tõhusa, aluslepingute sätetele vastava töö tagamiseks täiendab või muudab komisjon õigel ajal käesolevat ettepanekut, et nõukogu saaks ka nende resolutsioonide suhtes seisukoha võtta.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Resolutsioonide eelnõusid, mis esitatakse hääletamisele OIV järgmisel üldkogu istungil, on veinisektori teadus- ja tehnikavaldkonna eksperdid põhjalikult arutanud. Need resolutsioonid aitavad veinistandardeid rahvusvaheliselt ühtlustada ja loovad raamistiku, millega tagatakse aus konkurents veinisektori toodetega kauplemisel. Seepärast tuleks neid resolutsioone toetada.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase kokkuleppe osaline
                  1
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (OIV) on valitsustevaheline teaduslik ja tehniline organisatsioon, mis tegutseb laua- ja muude viinamarjade kasvatamise ning veinide, veinijookide, rosinate ja muude viinamarjasaaduste tootmise sektoris. OIVs on praegu 48 riiki, kellest 20 on Euroopa Liidu liikmesriigid. EL ei ole OIV liige. Siiski on Euroopa Liidul alates 20. oktoobrist 2017 vastavalt OIV kodukorra artiklile 4 OIVs eristaatus, mis võimaldab tal osaleda OIV komisjonide, allkomisjonide ja eksperdirühmade töös ning üldkogu ja täitevkomitee istungitel.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 kohaselt avaldavad teatavad OIV poolt vastu võetud ja avaldatud resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju. Liidu seisukoha kõnealuste resolutsioonide suhtes seoses küsimustega, mis kuuluvad liidu pädevusse, peaks seega vastu võtma nõukogu ning seda peaksid väljendama OIV kohtumistel liikmesriigid, kes on OIV liikmed, tegutsedes koos liidu huvides.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud resolutsioonieelnõude peamine eesmärk on veinistandardite ühtlustamine ja seega ühise põllumajanduspoliitika rakendamine. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 43.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Ei kohaldata.

               2021/0130 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) võetava seisukoha kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (OIV) vaatab oma järgmisel üldkogu istungil 12. juulil 2021 läbi resolutsioonid, millel on õiguslik toime ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses, ja võtab need võimaluse korral vastu.

               (2)Liit ei ole OIV liige. Siiski on OIV andnud vastavalt OIV kodukorra artiklile 4 alates 20. oktoobrist 2017 liidule eristaatuse.

               3.20 liikmesriiki on praegu OIV liikmed. Neil liikmesriikidel on võimalus esitada OIV resolutsioonieelnõude muudatusi ning järgmisel OIV üldkogu istungil 12. juulil 2021 palutakse neil need OIV resolutsioonid vastu võtta.

               4.Liidu seisukoha kõnealuste resolutsioonide suhtes seoses küsimustega, mis kuuluvad liidu pädevusse, peaks seega vastu võtma nõukogu ning seda peaksid väljendama OIV kohtumistel liikmesriigid, kes on OIV liikmed, tegutsedes koos liidu huvides.

               5.Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013
                  3
                ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934
                  4
                kohaselt avaldavad teatavad OIV poolt vastu võetud ja avaldatud resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               6.Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a kohaselt peab komisjon veinivalmistustavade kasutamist lubades arvesse võtma OIV soovitatud ja avaldatud veinivalmistustavasid ja analüüsimeetodeid.

               7.Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 5 kohaselt peab komisjon veinisektori toodete koostise kindlaksmääramise analüüsimeetodite sätestamisel aluseks võtma OIV soovitatud ja avaldatud asjakohased meetodid, välja arvatud juhul, kui need oleksid liidu eesmärgi saavutamiseks ebatõhusad või ebasobivad.

               8.Vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 90 lõikele 2 tuleb liitu imporditavaid veinisektori tooteid toota kooskõlas kõnealuse määruse kohaselt liidu lubatud veinivalmistustavadega või, enne sellise loa saamist, kooskõlas OIV soovitatud ja avaldatud veinivalmistustavadega.

               9.Komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 artikli 9 lõikes 1 on sätestatud, et kui komisjon ei ole asjakohaseid sätteid kehtestanud, kohaldatakse veinivalmistamisel kasutatavate ainete puhtuse ja identifitseerimise suhtes kõnealuse määruse I lisa A osa tabeli 2 4. veeru sätteid, milles on osutatud OIV soovitustele.

               10.Resolutsioonieelnõudega OENO-TECHNO 14-541A, 14-541B ja 15-581A kehtestatakse uued veinivalmistustavad. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               11.Resolutsioonieelnõudega OENO-SPECIF 17-625 ja 17-629 kehtestatakse teatavate veinitootmises kasutatavate ainete uued identifitseerimisnõuded. Resolutsioonieelnõuga OENO-SPECIF 20-673 muudetakse teatava veinitootmises kasutatava aine identifitseerimisnõudeid. Resolutsioonieelnõuga OENO-SPECIF 20-682 ajakohastatakse OIV tekste, milles viidatakse teatavatele veinivalmistusprotsessidele. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 artikli 9 lõike 1 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               12.Resolutsioonieelnõuga OENO-MICRO 18-632 ajakohastatakse teatavate veinivalmistustavade analüütilisi ja mikrobioloogilisi kontrollimeetodeid. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 kohaselt avaldab see resolutsioon liidu õigusele õiguslikku mõju.

               13.Resolutsioonieelnõudega OENO-SCMA 16-601A, 16-601B, 18-636, 18-637 ja 19-661 kehtestatakse uued analüüsimeetodid. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 80 lõike 5 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               14.Kõnealuseid resolutsioonieelnõusid on veinisektori teadus- ja tehnikavaldkonna eksperdid põhjalikult arutanud. Need resolutsioonid aitavad veinistandardeid rahvusvaheliselt ühtlustada ja loovad raamistiku, millega tagatakse aus konkurents veinisektori toodetega kauplemisel. Seepärast tuleks neid resolutsioone toetada.

               15.Selleks et võimaldada vajalikku paindlikkust enne 12. juulil 2021 toimuvat OIV üldkogu istungit peetavatel läbirääkimistel, tuleks OIV liikmeks olevatel ELi liikmesriikidel lubada nõustuda kõnealuste resolutsioonide muudatustega, tingimusel et need muudatused ei muuda resolutsioonide sisu,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu seisukoht on esitatud lisas ja seda väljendavad 12. juulil 2021 toimuval OIV üldkogu istungil liikmesriigid, kes on OIV liikmed ja kes tegutsevad ühiselt liidu huvides.

               Artikkel 2

               1.Kui on tõenäoline, et artiklis 1 osutatud seisukohta võib mõjutada enne OIV istungeid või nende ajal esitatud uus teaduslik või tehniline teave, taotlevad OIV liikmeks olevad liikmesriigid, et OIV üldkogu istungil lükataks hääletamine edasi seni, kuni uue teabe alusel määratakse kindlaks liidu seisukoht.

               2.OIV liikmeks olevad, liidu huvides ühiselt tegutsevad liidu liikmesriigid võivad pärast kooskõlastamist nõustuda lisas osutatud resolutsioonieelnõudes tehtavate selliste muudatustega, mis ei muuda resolutsioonide sisu, ilma et nõukogu peaks vastu võtma täiendava otsuse liidu seisukoha kindlaksmääramise kohta.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile ja liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64..

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 671).

                     (4)

                        Komisjoni 12. märtsi 2019. aasta delegeeritud määrus (EL) 2019/934, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 seoses viinamarjakasvatusaladega, kus saaduste alkoholisisaldust võib suurendada, viinamarjasaaduste tootmisele ja säilitamisele kehtivate lubatud veinivalmistustavade ja piirangutega, kõrvalsaaduste minimaalse alkoholisisalduse ja nende kõrvaldamisega ning Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni (OIV) toimikute avaldamisega (ELT L 149, 7.6.2019, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.5.2021
            COM(2021) 257 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) võetava seisukoha kohta

               LISA

               Ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid toetavad üksnes selliseid veinivalmistustavade seitsmenda etapi resolutsioonieelnõusid, milles käsitletakse veini valmistamisel kasutatavate ainete puhtust ja ainete identifitseerimisnõudeid ning veinisektori toodete koostise määramise analüüsimeetodeid, jättes endale õiguse resolutsioonid edaspidi olukorra muutumisel läbi vaadata.

               –OENO-TECHNO 14-541A Proteaaside kasutamine hägusust tekitavate valkude sisalduse vähendamiseks viinamarjavirdes

               –OENO-TECHNO 14-541B Proteaaside kasutamine hägusust tekitavate valkude sisalduse vähendamiseks veinis

               –OENO-TECHNO 15-581A Veini töötlemine fumaarhappega – Eesmärk: mikrobioloogiline stabiliseerimine

               –OENO-SPECIF 17-625 Proteaasi aktiivsuse (aspergillopepsiin I) võrdlev hindamine ensüümpreparaatides

               –OENO-SPECIF 17-629 Süvafiltrikihtide monograafia

               –OENO-SPECIF 20-673 Kaaliumkaseinaati käsitleva monograafia ajakohastamine

               –OENO-SPECIF 20-682 Glaktanaasi aktiivsust käsitlevate viidete andmete väljajätmine OIV tekstidest

               –OENO-MICRO 18-632 Analüüsimeetodeid ja mikrobioloogilist kontrolli käsitleva teksti COEI-2-CONBAC ajakohastamine (analüüsimeetodit on kirjeldatud kõigis monograafiates)

               –OENO-SCMA 16-601A Meetodite OIV-MA-AS2-01A ja OIV-MA-AS2-01B „Tihedus ja erikaal 20 °C juures“ läbivaatamine

               –OENO-SCMA 16-601B Meetodite OIV-MA-AS312-01A ja OIV-MA-AS312-01B „Alkoholisisaldus mahuprotsentides“ läbivaatamine

               –OENO-SCMA 18-636 Veinis sisalduvate magusainete määramise meetod

               –OENO-SCMA 18-637 Elementide analüüs mikrolaineplasma aatomiemissioonspektromeetria (Microwave Plasma Atomic Emission Spectroscopy (MP-AES)) abil

               –OENO-SCMA 19-661 Ühise uurimismeetodi valideerimine SO2 üldsisalduse määramiseks: laboritevaheline katse.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.5.2021
            COM(2021) 268 final
            2021/0131(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatava otsuse kohta

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks komisjoni poolt liidu nimel võetav seisukoht riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe (edaspidi „kokkulepe“) raames seoses kavandatava otsusega muuta kokkuleppe sätteid intressimäärade kohta. Otsusega kehtestataks minimaalsed turuintressi viitemäärad, mida kohaldatakse ekspordikrediidi riikliku finantseerimistoetuse suhtes. Sellega ühtlustataks kokkuleppe osaliste lähenemisviisi ja lähendataks nende jaoks kehtivaid tingimusi erasektori finantsturgudel kehtivatele tingimustele.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkulepe

               Tegemist on Euroopa Liidu, Ameerika Ühendriikide, Kanada, Jaapani, Korea, Norra, Šveitsi, Austraalia, Uus-Meremaa ja Türgi vahelise suulise kokkuleppega, mille eesmärk on luua raamistik riiklikult toetatava ekspordikrediidi ladusaks kasutamiseks. Tegelikkuses tähendab see, et võrdsustatakse tingimusi (mille puhul konkurents põhineb eksporditavate kaupade ja teenuste hinnal ja kvaliteedil, mitte sellel, millised on finantseerimistingimused) ning püütakse kõrvaldada riiklikult toetatava ekspordikrediidiga seotud subsideerimine ja kaubanduse moonutamine. Kokkulepe, mis jõustus 1978. aasta aprillis, on sõlmitud määramata ajaks, ja see ei ole OECD õigusakt,
                  1
                kuigi OECD sekretariaat aitab seda hallata.

               Kokkulepet ajakohastatakse korrapäraselt, et võtta arvesse finantsturu ja poliitika arengusuundi, mis mõjutavad riiklikult toetatava ekspordikrediidi andmist. Kokkulepe on üle võetud ja muudetud ELis õiguslikult siduvaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1233/2011
                  2

                  3
               . Kokkuleppe tingimuste läbivaatamine on inkorporeeritud ELi õigusesse delegeeritud õigusaktidega kõnealuse määruse artikli 2 kohaselt.

               2.2.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osalised

               Euroopa Komisjon esindab liitu kokkuleppeosaliste (edaspidi „osalised“) kohtumistel ja nende kirjalikus otsustusmenetluses. Otsused kokkuleppe muutmise kohta tehakse konsensuslikult. Liidu seisukoha võtab vastu nõukogu ja liikmesriigid arutavad seda nõukogu ekspordikrediidi töörühmas
                  4
               .

               Kokkuleppe punkti 63 punktis a on sätestatud: „Osalised vaatavad korrapäraselt läbi turuintressi viitemäärade kindlaksmääramise süsteemi eesmärgiga tagada, et teatatud määrad kajastavad valitsevaid turutingimusi ja vastavad nende määrade kehtestamise aluseks olevatele eesmärkidele. Sellised läbivaatused hõlmavad ka nende määrade kohaldamisel neile lisatavaid marginaale.“

               2.3.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatav õigusakt

               Turuintressi viitemäärade süsteemi läbivaatamine algas 2014. aasta alguses. Turuintressi viitemäärad on fikseeritud miinimumintressimäärad, mida võib pakkuda valitsuse toetatavas ekspordi rahastamise lepingus. Turuintressi viitemäärad määratakse kindlaks iga kokkuleppeosalise vääringu jaoks. 2014. aasta juunis toimunud osaliste 127. kohtumisel tegid osalised tehniliste ekspertide rühmale ülesandeks vaadata läbi kokkuleppes sätestatud turuintressi viitemäärade kehtestamise põhimõtted.

               Turuintressi viitemäärade reform oleks põhjalik reform, mis hõlmaks nii turuintressi viitemäärade toimimise (nt intressimäärade säilitamine ja kindlaksmääramine) kui ka struktuuri (nt baasmäärad, marginaalid ja lisatasud) reformimist. Turuintressi viitemäärade reformi eesmärk on ühtlustada osaliste laenuandmise korda ja lähendada turuintressi viitemäärasid turumääradele. Kavandatavad turuintressi viitemäärade sätted kehtiksid kõigi tehingute suhtes, välja arvatud laevade ekspordikrediitide sektorileppe ja tsiviilõhusõidukite ekspordikrediitide sektorileppega hõlmatud tehingud.

               2019. aasta juunis toimunud osaliste 141. kohtumisel esitas tehniliste ekspertide rühma juht turuintressi viitemäärade reformi ettepaneku, milles oli arvesse võetud tehnilise töö käigus ilmnenud eri huvisid ja seisukohti. Rühma juhi esitatud ettepaneku eelnõu pälvis osaliste üldise toetuse, kuigi mitmed väiksemad küsimused jäid veel lahendamata. Osalised jõudsid ühisele seisukohale möödunud aasta novembris toimunud kohtumisel. Kompromissettepaneku eelnõu on kokkuleppeosalistel kavas vastu võtta kirjaliku menetluse teel.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Vastavalt WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingule võib kokkuleppest teha erandeid ekspordisubsiidiumide näidisloeteluga, tingimusel et kokkuleppe sätetega kooskõlas olev ekspordikrediit ei kujuta endast ekspordisubsiidiumi, mille andmine on subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga keelatud. Seega kui kokkuleppe osaline on WTO liige ja tema antavad ekspordikrediidid on kokkuleppega kooskõlas või kui WTO liige tegelikult rakendab intressimäärasid kokkuleppe kohaselt, siis sellist ekspordikrediiti ei peeta ekspordisubsiidiumiks. Selles seisnebki kokkuleppe intressimäärasid käsitlevate sätete tähtsus.

               Turuintressi viitemäärasid käsitlevaid sätteid ei ole kaua muudetud ja neid tuleb põhjalikult reformida. Üleilmses kaubanduses võetakse tarneotsuste tegemisel üha rohkem arvesse rahastamise tahku. Seetõttu on erasektori finantsturgudel hakatud pakkuma palju erinevaid finantstooteid ja lepingustruktuure. Nõuetekohasuse tagamiseks tuleb kokkuleppe sätteid intressimäärade kohta viia korrapäraselt vastavusse muutuva turutavaga. Kokkuleppes on üksnes kirjeldatud valitsuse tagatise ja fikseeritud intressimääraga laenude andmise üldisi põhimõtteid ning keskendutud struktuursetele tahkudele. Kuna liikmesriigid esitavad turuintressi viitemäärasid laialdasemalt kui enamik teisi osalisi ja selleks, et ühtlustada nende kasutamist ELis, on liikmesriigid leppinud mitteametlikult kokku reeglites, mis puudutavad turuintressi viitemäärade süsteemi rakendamist ja mis lisanduvad kokkuleppe sätetele. Kokkuleppele ja mitteametlikele ELi suunistele lisaks on oma turuintressi viitemäärade reeglid kehtestanud ka enamik liikmesriike.

               Turuintressi viitemäärade reformi käsitleva otsusega kavatsetakse kokkuleppe XVI lisa üksikasjalikult ja põhjalikult ajakohastada. Nii näiteks vaadatakse läbi reeglid intressimäära pakkumise ja kindlaksmääramise eest võetavate miinimumtasude kohta (pidades silmas kulusid, mis tekivad laenuandjal enne, kui ostja ekspordilepingu sõlmib) ning reeglid, mille kohaselt arvutatakse intressimäär, mis vastab riigivõlakirja tootlusele, millele lisatakse marginaal muude rahastamiskulude katteks. Võttes arvesse rahastamiskulusid mõjutavaid tegureid, on turuintressi viitemäärade reformi eesmärk muuta ekspordikrediidiasutuste pakutavad tingimused sidusamaks ja tagada seega kõigile kokkuleppeosalistele võrdsed tingimused. Ühtlasi väheneksid reformi tulemusel ELi liikmesriikide võimalused kohandada turuintressi viitemäärasid käsitlevaid sätteid vastavalt oma riigisisese sektori erivajadustele. Selleks et otselaene pakkuvatel ekspordikrediidiasutustel oleks aega uute suunistega kohaneda, nähakse ette kaheaastane üleminekuperiood.

               Kokkuvõttes võib öelda, et kavandatav otsus turuintressi viitemäärade reformi kohta hõlmab reegleid nii turuintressi viitemäärade toimimise kui ka struktuuri kohta ning sellega suurendatakse poliitika sidusust ja ühtlustatakse tingimusi osaliste jaoks. Seepärast soovitatakse liidul võtta seisukoht kiita heaks kokkuleppeosaliste kavandatav, kirjaliku menetluse teel tehtav otsus turuintressi viitemäärasid käsitlevate uute suuniste vastuvõtmise kohta.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Nende hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  5
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatav akt võib otsustavalt mõjutada järgmise ELi õigusakti sisu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ. Põhjus on see, et selle määruse artiklis 2 on sätestatud, et „komisjon võtab vastavalt artiklile 3 vastu delegeeritud õigusakte II lisa muutmiseks seoses kokkuleppe osaliste vahel kokku lepitud muudatustega suunistes“.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatud akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks ja teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, s.t peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ekspordikrediidiga, mis kuulub ühise kaubanduspoliitika valdkonda. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2021/0131 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatava otsuse kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppes (edaspidi „kokkulepe“) sisalduvad suunised on ELi õigusesse üle võetud ja muudetud ELis õiguslikult siduvaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1233/2011
                  6
               .

               (2)Kokkuleppe punkti 63 kohaselt peaksid kokkuleppeosalised (edaspidi „osalised“) turuintressi viitemäärade kindlaksmääramise süsteemi korrapäraselt läbi vaatama, et tagada, et teatatud määrad kajastavad valitsevaid turutingimusi ja vastavad nende määrade kehtestamise aluseks olevatele eesmärkidele. Sellised läbivaatamised peaksid hõlmama ka nende määrade kohaldamisel neile lisatavaid marginaale.

               (3)Osalised teevad oma otsuse kavandatava otsuse kohta, millega muudetakse turuintressi viitemäärade kokkuleppe sätteid, kirjaliku menetluse teel.

               (4)Kavandatav turuintressi viitemäärade sätete reformimise otsus peaks tagama poliitika suurema sidususe ja ühtlustama laenuandmistava, mis kokkuvõttes tagaks osalistele võrdsemad tingimused. Lisaks peaks reform lähendama riiklikult toetatavate ekspordikrediiditehingute puhul pakutavaid fikseeritud intressimäärasid turumääradele ja tagama, et need vastavad paremini erasektori finantsturgudel pakutavatele tingimustele. Nähakse ette kaheaastane üleminekuperiood, mille jooksul peaksid ekspordikrediidiasutused saama uued suunised vastu võtta ja need teatavaks teha.

               (5)Kuna kavandatav otsus võib mõjutada otsustavalt liidu õigusaktide sisu, on asjakohane määrata kooskõlas määruse (EL) nr 1233/2011 artikliga 2 kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel kokkuleppeosaliste kirjalikus menetluses,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kirjalikus menetluses kavandatava turuintressi viitemäärasid käsitlevate sätete muutmise otsuse kohta, põhineb käesoleva otsuse lisal.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nagu on määratletud OECD konventsiooni punktis 5.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ (ELT L 326, 8.12.2011, lk 45).

                     (3)

                        OECD kokkuleppe varasemad versioonid on võetud ELi õigusesse üle nõukogu otsustega.

                     (4)

                        Nõukogu otsus, millega moodustatakse krediidikindlustus-, krediidigarantii- ja finantskrediidipoliitika koordineerimisrühm (EÜT 66, 27.10.1960, lk 1339).

                     (5)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ (ELT L 326, 8.12.2011, lk 45).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.5.2021
            COM(2021) 268 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatava otsuse kohta

               LISA

               ETTEPANEK

               XVII LISA

               1. JAGU.TURUINTRESSI VIITEMÄÄRA ARVUTAMINE

               1.Kui nõutavad andmed tehakse sekretariaadile kättesaadavaks, määratakse kokkuleppeosalise vääringu jaoks kindlaks turuintressi viitemäär. Iga osaline ja mitteosaline võib taotleda turuintressi viitemäära kindlaksmääramist mitteosalise vääringu jaoks. Huvitatud mitteosalisega konsulteerides võib osaline või sekretariaat kõnealuse mitteosalise nimel teha ettepaneku turuintressi viitemäära arvutamiseks selles vääringus.

               2.Ülejäänud osalised rakendavad konkreetse vääringu jaoks kindlaksmääratud turuintressi viitemäära juhul, kui nad otsustavad finantseerida nimetatud vääringus.

               3.Turuintressi viitemäär koosneb põhiintressimäärast ja marginaalist.

               4.Ühegi vääringu puhul ei tohi minimaalne turuintressi viitemäär olla madalam kui 15 baaspunkti.

               I.PÕHIINTRESSIMÄÄRA KINDLAKSMÄÄRAMINE

               5.Turuintressi viitemäär arvutatakse korra kuus ja see jõustub kuu 15. päeval.

               6.Turuintressi viitemäära põhiintressimäär arvutatakse riigivõlakirjade tootluse alusel.

               7.Iga tehingu puhul kasutatav riigivõlakirjade tähtaja arvutamise valem on järgmine: krediidi väljavõtmise tähtaeg + 0,5 tagasimaksetähtaega + 0,5 tagasimaksete sagedust aastates
                  1
                (standardsete tagasimakseprofiilide puhul). Mittestandardse tagasimakseprofiiliga tehingute puhul on valem järgmine: krediidi väljavõtmise tähtaeg + [∑ ( − ) ∗ ] / ∑ =1 =1 ∗ 1/365]
                  2
               . Vastus ümardatakse täisaastani, kusjuures ülempiir on kümme aastat ja alampiir kolm aastat.

               8.Osalised arvutavad võlakirjade tootluse, kasutades 3-, 4-, 5-, 6-, 7-, 8-, 9- ja 10aastaste riigivõlakirjade eelmise kalendrikuu kõigi päevaste tootluste aritmeetilist keskmist nende oma vääringu puhul. Nii saadud tootlused teatatakse sekretariaadile hiljemalt viis päeva pärast iga kuu lõppu ja avaldatakse igakuiselt.

               9.Vajaliku tootluse saavutamiseks võivad osalised kasutada lineaarset interpoleerimist 2- kuni 15aastaste riigivõlakirjade (kaasa arvatud) interpolatsioonivahemikus. Võlakirjade madalama või kõrgema tootluse alusel ekstrapoleerimine ei ole lubatud.

               10.Kui ühe või mitme vajaliku riigivõlakirja kohta ei ole võimalik andmeid saada (vastavalt punktidele 8 ja 9), siis selle vääringu puhul selliste tähtaegadega võlakirjade jaoks turuintressi viitemäär puudub (punkti 7 viide), välja arvatud juhul, kui andmed puuduvad ainult lühemate tähtaegade kohta, kuid pikemate tähtaegade (kuni 10 aastat) kohta on need esitatud. Sellisel juhul arvutatakse lühema tähtajaga riigivõlakirjade põhiintressimäär lähima pikema tähtajaga riigivõlakirjade tootluse alusel.

               II.MARGINAALI KINDLAKSMÄÄRAMINE

               11.Marginaal arvutatakse kord kvartalis (iga aasta 15. jaanuaril, 15. aprillil, 15. juulil ja 15. oktoobril) vastavalt viieaastaste vahetustehingute marginaali tootlusele (mis on viieaastaste riigivõlakirjade intressimäära ja viieaastaste vahetustehingute intressimäära vahe).

               12.Marginaal arvutatakse järgmise valemi abil: 0,5 * (viieaastaste vahetustehingute marginaali kolme kuu keskmine päevane tootlus) + 80 baaspunkti. Tulemus ümardatakse lähima baaspunktini, kusjuures ülempiir on kuni 120 baaspunkti ja alampiir vähemalt 80 baaspunkti.

               13.Viieaastaste vahetustehingute päevaste marginaalide kolme kuu keskmine on viieaastaste vahetustehingute viimase kolme kalendrikuu päevaste marginaalide aritmeetiline keskmine asjaomastes vääringutes. Marginaalid edastatakse sekretariaadile hiljemalt viis päeva pärast iga kvartali lõppu.

               14.Kui mõne vääringu puhul ei ole viieaastane vahetustehingute marginaal turul kättesaadav, määratakse marginaaliks 100 baaspunkti.

               15.Saadud marginaalid avaldatakse iga kvartali alguses.

               2. JAGU.TURUINTRESSI VIITEMÄÄRADE KOHALDAMINE

               16.Kui riiklikku finantseerimistoetust antakse ujuva intressimääraga laenudeks, ei lubata pankadel ega muudel finantseerimisasutustel pakkuda laenu kehtivusajal võimalust kohaldada turuintressi viitemäära (esialgse lepingu sõlmimisel kehtiv) või lühiajalist turuintressimäära, sõltuvalt sellest, kumb on madalam.

               I.TURUINTRESSI VIITEMÄÄRA KEHTIVUSAEG

               17.Turuintressi viitemäära võib kindlaks määrata finantslepingu kuupäeval või sellest varasemal või hilisemal kuupäeval.

               18.Juhul kui turuintressi viitemäär määratakse kindlaks ja seda säilitatakse enne finantslepingu kuupäeva, ei tohi säilitusaeg olla pikem kui 12 järjestikust kuud,
                  3
                kusjuures säilitusaja pikkus otsustatakse hiljemalt intressimäära fikseerimise kuupäeval ning kohaldatavale turuintressi viitemäärale lisatakse täiendav marginaal vastavalt järgmisele tabelile.

                        Säilitusaeg (kuudes)

                        Säilitusaja kulukus

                        1 kuu

                        20 baaspunkti

                        2 kuud

                        20 baaspunkti

                        3 kuud

                        20 baaspunkti

                        4 kuud

                        20 baaspunkti

                        5 kuud

                        20 baaspunkti

                        6 kuud

                        20 baaspunkti

                        7 kuud

                        23 baaspunkti

                        8 kuud

                        26 baaspunkti

                        9 kuud

                        30 baaspunkti

                        10 kuud

                        34 baaspunkti

                        11 kuud

                        39 baaspunkti

                        12 kuud

                        44 baaspunkti

               19.Kui säilitusaeg lõpeb enne finantslepingu kuupäeva, võib uue turuintressi viitemäära kindlaks määrata kas kohe või hiljem ja hoida seda kogu uue säilitusaja jooksul. Kui ärileping on allakirjutatud enne uue viitemäära kindlaksmääramist, ei tohi uus määr olla madalam kui hiliseim varem kindlaksmääratud määr. Turuintressi viitemäära võib uuesti kindlaks määrata piiramatu arvu kordi.

               20.Kui intressi kogumise periood muutub finantslepingu kuupäeval või enne seda, arvutatakse turuintressi viitemäära põhiintressimäär ümber. Ümberarvutus põhineb uuel intressi kogumise perioodil. Seejuures lähtutakse algsel intressimäära fikseerimise kuupäeval kehtivatest baasmääradest ning seda ei loeta turuintressi viitemäära uuesti kindlaksmääramiseks ega tühistamiseks.

               II.KOHUSTUSE VÕTMISE TASU

               21.Otsekrediidi eest võetakse kohustuse võtmise tasu. Kui turuintressi viitemäär on kindlaks määratud finantslepingu kuupäeval või enne seda, võetakse kohustuse võtmise tasu kohe pärast finantslepingu kuupäeva. Kui turuintressi viitemäär on kindlaks määratud pärast finantslepingu kuupäeva, võetakse seda kohe pärast intressimäära fikseerimise kuupäeva.

               22.Osalised võtavad kohustuse võtmise tasu, mis vastab kommertsturul võetavale tasule või on sellest suurem, eeldusel et sellekohane teave on kättesaadav.

               III.VABATAHTLIK TÜHISTAMINE JA VABATAHTLIK ENNETÄHTAEGNE TAGASIMAKSMINE

               23.Kui turuintressi viitemäär tühistatakse vabatahtlikult, ei tohi järgmine sama tehingu ja sama eksportija puhul pakutav turuintressi viitemäär olla madalam kui eelmine pakutud turuintressi viitemäär.

               24.Kui enne finantslepingu kuupäeva turuintressi viitemäär tühistatakse või minnakse üle ujuvale intressimäärale, ei tulene sellest mingeid kulusid.

               25.Pärast finantslepingu kuupäeva, olenemata turuintressi viitemäära kindlaksmääramise ajast, hüvitab laenuvõtja laenu täieliku või osalise vabatahtliku tühistamise või vabatahtliku ennetähtaegse tagasimaksmise korral riiklikku toetust andvale valitsusasutusele kõik ennetähtaegse tagasimaksmise või vabatahtliku tühistamise tagajärjel tekkinud kulud ja kahjud. Hüvitatakse ka valitsusasutuse kulud, mis tekivad seetõttu, et asendada tuleb see fikseeritud intressimääraga rahavoo osa, mis katkeb ennetähtaegse tagasimaksmise või vabatahtliku tühistamise tõttu.

               3. JAGU.LÄBIVAATAMINE JA ÜLEMINEKUSÄTTED

               26.Käesolev lisa jõustub reformis kokkuleppimise kuupäevast kahe aasta möödumisel ja seda kohaldatakse alates sellest kuupäevast sõlmitud tehingute suhtes.

               27.Hiljemalt neli aastat pärast reformis kokkuleppimise kuupäeva vaatavad osalised käesoleva lisa sätted turuintressi viitemäära kohta põhjalikult läbi.

               II.XV LISA „MÕISTETE LOETELU“ TÄIENDAMINE

               ·Finantslepingu kuupäev – kuupäev, mil finantsleping koos sellest tulenevate õiguslike kohustustega muutub kõikidele lepinguosalistele siduvaks.

               ·Intressimäära fikseerimise kuupäev – turuintressi viitemäära fikseerimise kuupäev.

               ·Säilitusaeg – ajavahemik, mis algab intressimäära fikseerimise kuupäevaga ja lõpeb finantslepingu kuupäevaga.

               ·Intressi kogumise periood – ajavahemik, mille jooksul intressid kogunevad (s.t alates esimesest väljamaksest kuni põhisumma viimase tagasimakseni (krediidi väljavõtmise tähtaeg + tagasimaksetähtaeg).

               III.PUNKTI 20 MUUTMINE REFORMI JÕUSTUMISEL

               20.TURUINTRESSI VIITEMÄÄRADE (CIRR) ARVUTAMINE JA KOHALDAMINE

               (a)Kokkuleppe ja kõigi selle lisade, välja arvatud laevade (tsiviilõhusõidukite) ekspordikrediitide sektorileppe (III lisa) alusel antava riikliku finantseerimistoetuse turuintressi viitemäär määratakse kindlaks ja seda kohaldatakse XVI lisa kohaselt.

               (b)Kokkuleppe ja kõigi selle lisade, välja arvatud laevade ekspordikrediitide sektorileppe (I lisa) ja tsiviilõhusõidukite ekspordikrediitide sektorileppe (III lisa) kohase riikliku finantseerimistoetuse turuintressi viitemäär määratakse kindlaks ja seda kohaldatakse XVII lisa kohaselt.

                     (1)

                        Tagasimaksete sagedust väljendatakse järgmiselt: iga-aastased tagasimaksed = 1, poolaastased tagasimaksed = 0,5, kvartaalsed tagasimaksed = 0,25.

                     (2)

                        tli = i-nda osamakse kuupäev, tsp = alguskuupäev, Dli = i-nda osamakse summa.

                     (3)

                        Kui määratakse kindlaks uus turuintressi viitemäär, algab kuude arvestus nullist.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2021
            COM(2021) 275 final
            2021/0132(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Arengufondi liikmete osamaksusid, sealhulgas 2021. aasta osamaksu teist osa

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Käesoleva ettepanekuga esitatakse nõukogu otsuse eelnõu 11. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF“) osamaksu teise osa kohta, mille EAFi liikmed peavad 2021. aastal tasuma.

                  11. EAFi ja teiste seni avatud EAFide (st 8., 9. ja 10. EAFi) vahendite haldamisel kehtivad järgmised õigusnormid:

                  praegu kehtiv koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel („AKV-ELi koostööleping“) viimati muudetud kujul
                     1
                  ,

                  AKV-ELi suursaadikute komitee 4. detsembri 2020. aasta otsus nr 2/2020,
                     2
                   millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2019
                     3
                   võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed, et täiendavalt pikendada AKV-ELi koostöölepingu sätete kohaldamist kuni 30. novembrini 2021 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue AKV-ELi lepingu (edaspidi „uus leping“) jõustumiseni või kuni uue lepingu ajutise kohaldamiseni, olenevalt sellest, mis toimub varem,

                  nõukogu otsus (EL) 2020/2233, mis käsitleb AKV riikide investeerimisrahastu raames 9., 10. ja 11. Euroopa Arengufondi rahastamistoimingutest tagasisaadavate vahendite sidumist kulukohustustega
                     4
                  ,

                  sisekokkulepe nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa
                     5
                   (edaspidi „11. EAFi sisekokkulepe“),

                  nõukogu määrus (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust
                     6
                   (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“).

                  Eespool nimetatud dokumendid sisaldavad EAFi liikmete mitmeaastaseid kohustusi EAFi sularahahalduse finantsiliseks toetamiseks. 11. EAFi finantsmääruse kohaselt tasuvad EAFi liikmed korrapäraselt osamakse EAFi sularahahaldusele vastavalt eelnevalt kindlaks määratud finantskohustustele. Korrapärased osamaksud tasutakse vastavalt nõukogu tehnilistele otsustele, mis kajastavad eelnevalt kindlaks määratud finantskohustuste rakendamist.

               Seepärast ei kohaldata käesoleva ega muude korrapäraste osamaksunõuete suhtes kõiki seletuskirja pealkirju.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõike 3 kohaselt peab nõukogu tegema käesoleva ettepaneku kohta otsuse 21 kalendripäeva jooksul pärast seda, kui Euroopa Komisjon, kes tegutseb Euroopa Liidu nimel, on käesoleva ettepaneku esitanud.

               2021/0132 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Euroopa Arengufondi liikmete osamaksusid, sealhulgas 2021. aasta osamaksu teist osa

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa,
                  7
                eriti selle artikli 7 lõiget 2 koostoimes artikli 14 lõikega 3,

               võttes arvesse nõukogu 26. novembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi (EAF) suhtes kohaldatavat finantsmäärust ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2015/323 (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“),
                  8
                eriti selle artikli 19 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon esitab nõukogu määruse (EL) 2018/1877
                  9
                artiklites 19–22 sätestatud korras 15. juuniks 2021 ettepaneku, milles märgitakse 2021. aasta osamaksu teise osa suurus ning 2021. aasta osamaks, mida on muudetud juhul, kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest.

               (2)Euroopa Investeerimispank (EIP) edastas komisjonile 6. aprillil 2021 oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt määruse (EL) 2018/1877 artiklile 46.

               (3)Määruse (EL) 2018/1877 artikli 20 lõike 1 kohaselt tuleb osamaksunõuetega kustutada kõigepealt varasemate Euroopa Arengufondide (EAFide) raames ette nähtud summad. Seepärast tuleks vastavalt määrusele (EL) 2018/1877 esitada nõue tasuda osamaks EIP-le ja komisjonile.

               (4)Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (edaspidi „väljaastumisleping“) artikli 152 kohaselt jääb Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (edaspidi „Ühendkuningriik“) EAFi liikmeks kuni 11. EAFi ja kõigi varasemate lõpetamata EAFide sulgemiseni. Vastavalt väljaastumislepingu artiklile 153 aga ei kasutata Ühendkuningriigi osa 11. EAFi kohaste projektide pärast 31. detsembrit 2020 kohustustest vabastatud vahenditest või varasemate EAFide projektide vahenditest uuesti.

               (5)Nõukogu otsusega (EL) 2020/1708
                  10
                on määratud liikmesriikide 2021. aasta EAFi osamaksu summaks Euroopa Komisjoni puhul 3 700 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispanga puhul 300 000 000 eurot.

               (6)Selleks et käesolevas otsuses sätestatud meetmeid oleks võimalik viivitamata kohaldada, peaks see jõustuma Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Arengufondi liikmed maksavad Euroopa Arengufondi osamaksude summad Euroopa Komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2021. aasta osamaksu teise osana vastavalt lisale.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3

                     (2)

                        ELT L 420, 14.12.2020, lk 32

                     (3)

                        ELT L 1, 3.1.2020, lk 3

                     (4)

                        ELT L 438, 28.12.2020, lk 188–191

                     (5)

                        ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (6)

                        ELT L 307, 3.12.2018, lk 1–21

                     (7)

                        ELT L 210, 6.8.2013, lk 1

                     (8)

                        ELT L 58, 3.3.2015, lk 17–38

                     (9)

                        Nõukogu 26. novembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2015/323 (ELT L 307, 3.12.2018, lk 7).

                     (10)

                        Nõukogu 13. novembri 2020. aasta otsus (EL) 2020/1708, milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2022. aasta ülemmäära, 2021. aasta osamaksu ja 2021. aasta osamaksu esimese osa suurust ning hinnangulist ja mittesiduvat prognoosi 2023. ja 2024. aasta osamaksu suuruse kohta (ELT L 385, 13.11.2020, lk 13).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2021
            COM(2021) 275 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Arengufondi liikmete osamaksusid, sealhulgas 2021. aasta osamaksu teist osa

               LISA

                        LIIKMESRIIGID JA ÜHENDKUNINGRIIK

                        Osatähtsus 11. EAFis (%)

                        2021. aasta osamaksu 2. osa (eurodes)

                        Kokku

                        EIP

                        Komisjon

                        11. EAF

                        11. EAF

                        BELGIA

                        3,24927

                        4 224 051,00

                        38 991 240,00

                        43 215 291,00

                        BULGAARIA

                        0,21853

                        284 089,00

                        2 622 360,00

                        2 906 449,00

                        TŠEHHI

                        0,79745

                        1 036 685,00

                        9 569 400,00

                        10 606 085,00

                        TAANI

                        1,98045

                        2 574 585,00

                        23 765 400,00

                        26 339 985,00

                        SAKSAMAA

                        20,57980

                        26 753 740,00

                        246 957 600,00

                        273 711 340,00

                        EESTI

                        0,08635

                        112 255,00

                        1 036 200,00

                        1 148 455,00

                        IIRIMAA

                        0,94006

                        1 222 078,00

                        11 280 720,00

                        12 502 798,00

                        KREEKA

                        1,50735

                        1 959 555,00

                        18 088 200,00

                        20 047 755,00

                        HISPAANIA

                        7,93248

                        10 312 224,00

                        95 189 760,00

                        105 501 984,00

                        PRANTSUSMAA

                        17,81269

                        23 156 497,00

                        213 752 280,00

                        236 908 777,00

                        HORVAATIA

                        0,22518

                        292 734,00

                        2 702 160,00

                        2 994 894,00

                        ITAALIA

                        12,53009

                        16 289 117,00

                        150 361 080,00

                        166 650 197,00

                        KÜPROS

                        0,11162

                        145 106,00

                        1 339 440,00

                        1 484 546,00

                        LÄTI

                        0,11612

                        150 956,00

                        1 393 440,00

                        1 544 396,00

                        LEEDU

                        0,18077

                        235 001,00

                        2 169 240,00

                        2 404 241,00

                        LUKSEMBURG

                        0,25509

                        331 617,00

                        3 061 080,00

                        3 392 697,00

                        UNGARI

                        0,61456

                        798 928,00

                        7 374 720,00

                        8 173 648,00

                        MALTA

                        0,03801

                        49 413,00

                        456 120,00

                        505 533,00

                        MADALMAAD

                        4,77678

                        6 209 814,00

                        57 321 360,00

                        63 531 174,00

                        AUSTRIA

                        2,39757

                        3 116 841,00

                        28 770 840,00

                        31 887 681,00

                        POOLA

                        2,00734

                        2 609 542,00

                        24 088 080,00

                        26 697 622,00

                        PORTUGAL

                        1,19679

                        1 555 827,00

                        14 361 480,00

                        15 917 307,00

                        RUMEENIA

                        0,71815

                        933 595,00

                        8 617 800,00

                        9 551 395,00

                        SLOVEENIA

                        0,22452

                        291 876,00

                        2 694 240,00

                        2 986 116,00

                        SLOVAKKIA

                        0,37616

                        489 008,00

                        4 513 920,00

                        5 002 928,00

                        SOOME

                        1,50909

                        1 961 817,00

                        18 109 080,00

                        20 070 897,00

                        ROOTSI

                        2,93911

                        3 820 843,00

                        35 269 320,00

                        39 090 163,00

                        ÜHENDKUNINGRIIK

                        14,67862

                        19 082 206,00

                        176 143 440,00

                        195 225 646,00

                        KOKKU EL 27 JA ÜHENDKUNINGRIIK

                        100,00

                        130 000 000,00

                        1 200 000 000,00

                        1 330 000 000,00


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2021
            COM(2021) 282 final
            2021/0137(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

               SELETUSKIRI

               Euroopa Liidu toimimise lepingus on sätestatud, et liikmesriigid käsitlevad oma majanduspoliitikat ja edendavad tööhõivet ühise huvi küsimusena ning kooskõlastavad oma tegevust nõukogus. Lepinguga on ette nähtud, et nõukogu peab vastu võtma tööhõivesuunised (artikkel 148), ning täpsustatud, et need peavad olema kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega (artikkel 121).

               Majanduspoliitika üldsuunised jäävad kehtima pikemaks perioodiks, kuid tööhõivesuunised tuleb koostada igal aastal. Need suunised võeti esimest korda koos (koondpaketina) vastu 2010. aastal, et toetada strateegiat „Euroopa 2020“. Koondsuunised jäid samaks kuni 2014. aastani. Muudetud koondsuunised võeti vastu 2015. aastal. 2018. aastal viidi tööhõivesuunised vastavusse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 2017. aasta novembris välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtetega, mille eesmärk on juhtida reforme riikide tasandil ja olla suunanäitajaks uuendatud lähenemisprotsessil kogu Euroopas. 2019. aastal suuniseid ei muudetud. 2020. aastal lisati neisse elemendid, mis on seotud COVID-19 kriisi tagajärgedega, rohe- ja digipöördega ning ÜRO kestliku arengu eesmärkidega.

               Tööhõivesuunised on koos majanduspoliitika üldsuunistega esitatud nõukogu otsusena liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (koondsuuniste II osa) ning need moodustavad riigipõhiste soovituste õigusliku aluse asjaomastes valdkondades.

               Tööhõivepoliitika suunistes seatud üldeesmärgid ja -prioriteedid jäävad kehtima. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 148 lõikega 2 peab tööhõivesuuniste kehtivust 2021. aastal oma otsusega kinnitama nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee ning tööhõivekomiteega.

               Tööhõivesuunised on järgmised.

               Suunis 5. Tööjõunõudluse suurendamine

               Suunis 6. Tööjõupakkumise edendamine ning tööhõivele, oskustele ja pädevustele juurdepääsu parandamine

               Suunis 7. Tööturgude toimimise parandamine ja sotsiaaldialoogi tulemuslikumaks muutmine

               Suunis 8. Kõigi jaoks võrdsete võimaluste edendamine, sotsiaalse kaasatuse toetamine ja vaesuse vastu võitlemine

               2021/0137 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 148 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  1
               ,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  2
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  3
               ,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust
                  4

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liikmesriigid ja liit peavad välja arendama kooskõlastatud strateegia tööhõive kohta ning eelkõige kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelise tööjõu ning tulevikku suunatud ja majanduse arengule reageerivate tööturgude edendamiseks, et täita Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärk saavutada täielik tööhõive ja sotsiaalne progress, tasakaalustatud majanduskasv ning kõrgetasemeline keskkonnakaitse ja keskkonna kvaliteedi parandamine. Liikmesriigid peavad käsitama tööhõive edendamist ühist huvi pakkuva valdkonnana ja kooskõlastama nõukogus oma sellealased meetmed, võttes arvesse tööturu osapoolte kohustustega seotud riigisiseseid tavasid.

               (2)Liit peab võitlema sotsiaalse tõrjutuse ja diskrimineerimise vastu ning edendama sotsiaalset õiglust ja kaitset, samuti seisma naiste ja meeste võrdõiguslikkuse, põlvkondade solidaarsuse ja lapse õiguste kaitse eest. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklile 9 peab liit oma poliitika ja meetmete kindlaksmääramisel ja rakendamisel arvesse võtma kõrge tööhõivemäära edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse ja koolituse ja inimeste tervise kaitse kõrge tasemega seotud nõudeid.

               (3)Kooskõlas ELi toimimise lepinguga on liit välja töötanud majandus- ja tööhõivepoliitika koordineerimise vahendid ning neid rakendanud. Nõukogu otsuse (EL) 2020/1512
                  5
                lisas esitatud liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised (edaspidi „suunised“) ning liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuunised, mis on esitatud nõukogu soovituses (EL) 2015/1184,
                  6
                on osa neist vahenditest ja moodustavad koondsuunised. Nende alusel suunatakse poliitika elluviimist liikmesriikides ja liidus, võttes arvesse liikmesriikide vastastikust sõltuvust. Sellest tulenevad Euroopa ja liikmesriikide kooskõlastatud poliitikameetmed ja reformid peaksid moodustama sobiva kestliku üldise majandus- ja tööhõivepoliitika, mis omakorda peaks tekitama positiivset ülekanduvat mõju.

               (4)Suunised on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, kehtivate liidu õigusaktidega ja mitmesuguste liidu algatustega, sh nõukogu 30. oktoobri 2020. aasta soovitus,
                  7
               nõukogu 15. veebruari 2016. aasta soovitus,
                  8
                 nõukogu 19. detsembri 2016. aasta soovitus,
                  9
                nõukogu 15. märtsi 2018. aasta soovitus,
                  10
                nõukogu 22. mai 2018. aasta soovitus võtmepädevuste kohta elukestvas õppes,
                  11
                nõukogu 22. mai 2019. aasta soovitus,
                  12
                nõukogu 8. novembri 2019. aasta soovitus,
                  13
                 nõukogu 10. märtsi 2014. aasta soovitus,
                  14
                nõukogu 24. novembri 2020. aasta soovitus,
                  15
                komisjoni 4. märtsi 2021. aasta soovitus toimivate tööhõive aktiivse toetamise meetmete (EASE) kohta pärast COVID-19 kriisi
                  16
                ning [nõukogu soovitus Euroopa lastegarantii loomise kohta
                  17
               ].

               (5)Euroopa poolaasta koondab need mitmesugused vahendid majandus- ja tööhõivepoliitika lõimitud mitmepoolse koordineerimise ja järelevalve üldiseks raamistikuks. Euroopa poolaastasse on keskkonnakestlikkuse, tootlikkuse, õigluse ja stabiilsuse poole püüdlemisel lõimitud ka Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtted ja selle seirevahendiks olev sotsiaalvaldkonna tulemustabel, ning sellega nähakse ette tihe koostöö sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna ja muude sidusrühmadega. Sellega toetatakse kestliku arengu eesmärkide saavutamist. Liidu ja liikmesriikide tööhõive- ja majanduspoliitika peaks käima käsikäes Euroopa üleminekuga kliimaneutraalsele, keskkonnakestlikule ja digitaalsele majandusele ning sellega tuleks parandada konkurentsivõimet, tagada nõuetekohased töötingimused, edendada innovatsiooni, sotsiaalset õiglust ja võrdseid võimalusi ning võidelda ebavõrdsuse ja piirkondlike erinevuste vastu.

               (6)Kliimamuutused ja keskkonnaga seotud probleemid, üleilmastumine, digiüleminek, tehisintellekt, kaugtöö, platvormimajandus ja demograafilised muutused muudavad Euroopa majandust ja ühiskonda. Liit ja selle liikmesriigid peaksid tegema koostööd, et tulemuslikult tegeleda nende struktuursete teguritega ja vajaduse korral kohandada olemasolevaid süsteeme, tunnistades liikmesriikide majanduse ja tööturgude ning nendega seotud poliitika tihedat vastastikust sõltuvust. Selleks tuleb nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil võtta kooskõlastatud, ulatuslikke ja tulemuslikke poliitikameetmeid kooskõlas ELi toimimise lepinguga ja liidu sätetega majandusjuhtimise kohta. Selliste poliitikameetmetega tuleks hoogustada kestlikke investeeringuid ning võtta uuendatud kohustus viia ellu asjakohaselt järjestatud reformid, mis parandavad majanduskasvu, kvaliteetsete töökohtade loomist, tootlikkust, nõuetekohaseid töötingimusi, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, ülespoole suunatud lähenemist, vastupanuvõimet ning eelarvepoliitiliste kohustuste täitmist. Neis tuleks ühendada pakkumise ja nõudlusega seotud meetmed, võttes samal ajal arvesse nende keskkonna-, tööhõivealast ning sotsiaalset mõju.

               (7)Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kuulutasid välja Euroopa sotsiaalõiguste samba
                  18
                 (edaspidi „sammas“). Sambasse on koondatud kakskümmend põhimõtet ja õigust, et toetada hästi toimivaid ja õiglaseid tööturge ja sotsiaalhoolekande süsteeme; need on jaotatud kolme kategooriasse: võrdsed võimalused ja juurdepääs tööturule, õiglased töötingimused ning sotsiaalkaitse ja kaasatus. Need põhimõtted ja õigused suunavad liidu strateegiat ning tagavad, et kliimaneutraalsusele, keskkonnakestlikkusele ja digitaaltehnoloogiale minnakse üle ning demograafilised muutused toimuvad sotsiaalselt ausatel ja õiglastel alustel. Sammas koos selle juurde kuuluva sotsiaalvaldkonna tulemustabeliga on võrdlusraamistik, mille alusel jälgida liikmesriikide tööhõive- ja sotsiaalnäitajaid, edendada riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi reforme ning sobitada tänapäeva majanduses kokku sotsiaal- ja turuküsimused, muu hulgas ka sotsiaalmajanduse edendamise kaudu. Komisjon esitas 4. märtsil 2021 Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamise tegevuskava,
                  19
                mis sisaldab ambitsioonikaid, kuid realistlikke peamisi eesmärke ja täiendavaid alleesmärke tööhõive, oskuste, hariduse ja sotsiaalvaldkonnas aastaks 2030.

               (8)8. mail 2021 tunnustasid ELi juhid Porto sotsiaaltippkohtumisel
                  20
                Euroopa sotsiaalõiguste sammast majanduse taastumise põhielemendina, märkides, et selle rakendamine tugevdab liidu püüdlusi digitaalse, rohelise ja õiglase ülemineku suunas ning aitab saavutada ülespoole suunatud sotsiaalset ja majanduslikku lähenemist ning käsitleda demograafilisi probleeme. Nad rõhutasid, et sotsiaalne mõõde, sotsiaaldialoog ja sotsiaalpartnerite aktiivne kaasamine on suure konkurentsivõimega sotsiaalse turumajanduse keskmes. Liikmesriigid leidsid, et komisjoni esitatud Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskavas antakse kasulikke suuniseid samba rakendamiseks, sealhulgas tööhõive, oskuste, tervise ja sotsiaalkaitse valdkonnas. Nad pidasid tervitatavaks ELi uusi 2030. aasta peamisi eesmärke seoses tööhõive (78 % elanikkonnast vanuses 20–64 peaks olema hõivatud), oskuste (60 % kõigist täiskasvanutest peaks igal aastal osalema koolitusel) ja vaesuse vähendamisega (vähemalt 15 miljoni võrra, sealhulgas 5 miljonit last) ning läbivaadatud sotsiaalvaldkonna tulemustabelit, mis aitavad jälgida edusamme sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamisel osana poliitika koordineerimise raamistikust Euroopa poolaasta kontekstis. Lisaks märkisid nad, et kui Euroopa järk-järgult COVID-19 pandeemiast taastub, on prioriteet liikuda töökohtade kaitsmiselt töökohtade loomise ja nende kvaliteedi parandamise suunas, ning rõhutasid, et Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamine on oluline, et tagada kõigi jaoks rohkemate ja paremate töökohtade loomine kaasava taastumise raames. Lõpetuseks toonitasid liikmesriigid, kui oluline on tähelepanelikult jälgida – sealhulgas kõrgeimal tasandil – edusamme, mida tehakse Euroopa sotsiaalõiguste samba ja 2030. aastaks seatud ELi peamiste eesmärkide rakendamise suunas.

               (9)Tööturureformide, sealhulgas riikide palgakujundusmehhanismide reformide puhul tuleks järgida riigisiseseid sotsiaaldialoogi pidamise tavasid, et tagada õiglane palk, mis võimaldab inimväärset elatustaset ja kestlikku majanduskasvu. Samuti peaksid need võimaldama põhjalikult arvesse võtta sotsiaal-majanduslikke küsimusi, sealhulgas seda, kuidas parandada kestlikkust, konkurentsivõimet, innovatsiooni, kvaliteetsete töökohtade loomist, töötingimusi, haridust ja oskusi, rahvatervist ja reaaltulu ning vähendada palgavaesust. Liikmesriigid ja liit peaksid tagama, et COVID-19 kriisi sotsiaalset, tööhõivealast ja majanduslikku mõju leevendatakse ning üleminekud on sotsiaalselt õiglased. Tuleks tugevdada taastumist ning püüdlusi kaasava ja vastupanuvõimelise ühiskonna suunas, kus inimesed on kaitstud ja suudavad muutusi ette näha ja nendega toime tulla ning kus nad saavad ühiskonnas ja majanduses aktiivselt osaleda. Nagu on rõhutatud komisjoni soovituses toimivate tööhõive aktiivse toetamise meetmete (EASE) kohta pärast COVID-19 kriisi, on vaja sidusat aktiivse tööturupoliitika vahendite kogumit, mis sisaldaks ajutisi töölevõtu- ja üleminekustiimuleid, oskuste poliitikat ja paremaid tööhõiveteenuseid.

               (10)Tuleks võidelda mis tahes vormis diskrimineerimise vastu, tagada sooline võrdõiguslikkus ja toetada noorte tööhõivet. Kõigile tuleks tagada juurdepääs ja võimalused ning vähendada tuleks (ka laste) vaesust ja sotsiaalset tõrjutust, tagades eelkõige tööturgude toimimise ning nõuetekohased ja kaasavad sotsiaalkaitsesüsteemid ning kõrvaldades hariduse omandamise, koolituse saamise ja tööturul osalemise takistused, sealhulgas alusharidusse ja lapsehoidu ning digioskustesse investeerimise kaudu. Õigeaegne ja võrdne juurdepääs taskukohastele pikaajalise hoolduse ja tervishoiuteenustele, sealhulgas ennetavatele ja tervishoiu edendamise meetmetele on COVID-19 kriisi kontekstis ja vananevas ühiskonnas eriti oluline. Tuleks paremini ära kasutada puuetega inimeste potentsiaali majanduskasvu ja sotsiaalsesse arengusse panustamisel. Sedavõrd, kuidas liidu töökohtadel juurduvad uued majandus- ja ärimudelid, muutuvad ka töösuhted. Liikmesriigid peaksid tagama, et uutest töövormidest tulenevate töösuhete puhul säiliks ja tugevneks Euroopa sotsiaalmudel.

               (11)Koondsuunised peaksid olema aluseks riigipõhistele soovitustele, mida nõukogu võib liikmesriikidele esitada. Võttes arvesse, et taaste- ja vastupidavuskavad on oma olemuselt põhjalikud ja tulevikku suunatud ning kuna kõik liikmesriigid esitasid kõnealused kavad, ei olnud komisjonil 2021. aastal riigipõhiseid soovitusi vaja esitada. Komisjon esitas siiski soovitused liikmesriikide eelarveseisundi kohta 2021. aastal, nagu on ette nähtud stabiilsuse ja kasvu paktis.

               (12)Liikmesriigid peaksid kõigiti kasutama REACT-EUd,
                  21
                mis tugevdab ühtekuuluvuspoliitika vahendeid kuni 2023. aastani, Euroopa Sotsiaalfond+-i, uut taaste- ja vastupidavusrahastut
                  22
                ning muid liidu fonde, sealhulgas õiglase ülemineku fondi ja InvestEU fondi, et soodustada tööhõivet, sotsiaalseid investeeringuid, sotsiaalset kaasatust ja juurdepääsetavust ning edendada tööjõu täiend- ja ümberõppe võimalusi, elukestvat õpet ning kvaliteetset haridust ja koolitust kõigile, sealhulgas digikirjaoskust ja muid digioskusi. Olgugi et koondsuunised on adresseeritud liikmesriikidele ja liidule, tuleks neid rakendada koostöös kõigi riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi ametiasutustega, tehes tihedalt koostööd parlamentide, sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna esindajatega.

               (13)Tööhõivekomitee ja sotsiaalkaitsekomitee peaksid kooskõlas oma vastavate aluslepingust lähtuvate volitustega jälgima, kuidas tööhõivepoliitika suuniseid võetakse asjaomase poliitika rakendamisel arvesse. Nimetatud komiteed ning teised majandus- ja sotsiaalpoliitika koordineerimises osalevad nõukogu ettevalmistavad organid peaksid tegema tihedat koostööd. Tuleks jätkata Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelist poliitikadialoogi, eelkõige liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste osas.

               (14)Sotsiaalkaitsekomiteega on konsulteeritud.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Nõukogu otsuse (EL) 2020/1512 lisas esitatud liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised jäävad kehtima ka 2021. aastaks ning liikmesriigid võtavad neid arvesse oma tööhõivepoliitikas ja reformikavades.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (2)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (3)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (4)

                        ELT C ..., ..., lk ….

                     (5)

                        Nõukogu 13. oktoobri 2020. aasta otsus (EL) 2020/1512 liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 344, 19.10.2020, lk 22–28).

                     (6)

                        Nõukogu 14. juuli 2015. aasta soovitus (EL) 2015/1184 liikmesriikide ja Euroopa Liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (ELT L 192, 18.7.2015, lk 27).

                     (7)

                        Nõukogu 30. oktoobri 2020. aasta soovitus töösilla kohta, millega tugevdatakse noortegarantiid ning asendatakse nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovitus noortegarantii loomise kohta, 2020/C 372/01 (ELT C 372, 4.11.2020, lk 1–9).

                     (8)

                        Nõukogu 15. veebruari 2016. aasta soovitus, mis käsitleb pikaajaliste töötute integreerimist tööturule (ELT C 67, 20.2.2016, lk 1).

                     (9)

                        Nõukogu 19. detsembri 2016. aasta soovitus oskuste täiendamise meetmed: uued võimalused täiskasvanutele (ELT C 484, 24.12.2016, lk 1).

                     (10)

                        Nõukogu 15. märtsi 2018. aasta soovitus kvaliteetse ja tõhusa õpipoisiõppe Euroopa raamistiku kohta (ELT C 153, 2.5.2018, lk 1).

                     (11)

                        Nõukogu 22. mai 2018. aasta soovitus võtmepädevuste kohta elukestvas õppes (ELT C 189, 4.6.2018, lk 1).

                     (12)

                        Nõukogu 22. mai 2019. aasta soovitus kvaliteetsete alusharidus- ja lapsehoiusüsteemide kohta (ELT C 189, 5.6.2019, lk 4).

                     (13)

                        Nõukogu 8. novembri 2019. aasta soovitus, milles käsitletakse juurdepääsu sotsiaalkaitsele (ELT C 387, 15.11.2019, lk 1).

                     (14)

                        Nõukogu 10. märtsi 2014. aasta soovitus praktika kvaliteediraamistiku kohta (ELT C 88, 27.3.2014, lk 1).

                     (15)

                        Nõukogu 24. novembri 2020. aasta soovitus jätkusuutlikku konkurentsivõimet, sotsiaalset õiglust ja vastupanuvõimet toetava kutsehariduse ja -õppe kohta, 2020/C 417/01 (ELT C 417, 2.12.2020, lk 1–16).

                     (16)

                        Komisjoni 4. märtsi 2021. aasta soovitus (EL) 2021/402 toimivate tööhõive aktiivse toetamise meetmete (EASE) kohta pärast COVID-19 kriisi, C/2021/1372 (ELT L 80, 8.3.2021, lk 1–8).

                     (17)

                        …

                     (18)

                        Institutsioonide ühine teadaanne Euroopa sotsiaalõiguste samba kohta (ELT C 428, 13.12.2017, lk 10).

                     (19)

                        Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava“ (COM(2021) 102 final).

                     (20)

                        Euroopa Ülemkogu,
                  Porto deklaratsioon
                  , 8. mai 2021.

                     (21)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. detsembri 2020. aasta määrus (EL) 2020/2221, millega muudetakse määrust (EL) nr 1303/2013 seoses lisavahendite ja rakenduskorraga, et toetada COVID-19 pandeemiaga seotud kriisi ja selle sotsiaalsete tagajärgede kõrvaldamist ning ettevalmistuste tegemist majanduse taastamiseks rohelisel, digitaalsel ja vastupidaval viisil (REACT EU) (ELT L 437, 28.12.2020, lk 30–42).

                     (22)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17–75).