               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.10.2019
            COM(2019) 480 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetavat seisukohta seoses ÜRO eeskirjade nr 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150 muudatusettepanekute, üldise tehnilise normi nr 2 muudatusettepaneku, ühisresolutsiooni MR.1 muudatusettepaneku, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatusettepanekute ning ettepanekutega anda luba töötada välja üldise tehnilise normi nr 6 muudatus ja uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise (DEVP) kohta

               LISA

                        Eeskiri nr

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendiviide:
                           1

                        0

                        ÜRO eeskirja nr 0 (IWVTA) algse seeria 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/74

                        0

                        ÜRO eeskirja nr 0 (IWVTA) 01-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/75

                        0

                        ÜRO eeskirja nr 0 (IWVTA) uue 02-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/76

                        16

                        ÜRO eeskirja nr 16 (turvavööd) 06-seeria muudatuste 12. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/104

                        16

                        ÜRO eeskirja nr 16 (turvavööd) 07-seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/105

                        17

                        ÜRO eeskirja nr 17 (istmete tugevus) 08-seeria muudatuste 1. paranduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/115

                        17

                        ÜRO eeskirja nr 17 (istmete tugevus) 09-seeria muudatuste 1. paranduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/116

                        21

                        ÜRO eeskirja nr 21 (sisustus) 01-seeria muudatuste 4. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/106

                        29

                        ÜRO eeskirja nr 29 (kommertsveokite kabiinid) 03-seeria muudatuste 5. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/107

                        43

                        ÜRO eeskirja nr 43 (turvaklaas) 01-seeria muudatuste 9. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/95

                        44

                        ÜRO eeskirja nr 44 (lapse turvasüsteemid) 04-seeria muudatuste 17. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/108

                        48

                        ÜRO eeskirja nr 48 (valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 06-seeria muudatuste 13. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/84

                        53

                        ÜRO eeskirja nr 53 uue 03-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/80

                        53

                        ÜRO eeskirja nr 53 (L3-kategooria sõidukite valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 02-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/85

                        53

                        ÜRO eeskirja nr 53 (L3-kategooria sõidukite valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 01-seeria muudatuste 21. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/86

                        55

                        ÜRO eeskirja nr 55 (mehhaanilised haakeseadised) 01-seeria muudatuste 8. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/96

                        58

                        ÜRO eeskirja nr 58 (tagumine allasõidutõke) 03-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/97

                        67

                        ÜRO eeskirja nr 67 (veeldatud naftagaasil töötava mootoriga sõidukid) 03-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/94

                        67

                        ÜRO eeskirja nr 67 (veeldatud naftagaasil töötava mootoriga sõidukid) 02-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/98

                        74

                        ÜRO eeskirja nr 74 (mopeedide valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) uue 02-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/79

                        74

                        ÜRO eeskirja nr 74 (mopeedide valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 01-seeria muudatuste 11. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/87

                        80

                        ÜRO eeskirja nr 80 (istmete ja nende kinnituspunktide tugevus (bussid)) 04-seeria muudatuste ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/103

                        83

                        ÜRO eeskirja nr 83 (M1 ja N1-kategooria sõidukite heide) 07-seeria muudatuste 10. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/127

                        85

                        ÜRO eeskirja nr 85 (kasuliku võimsuse ja 30 minuti võimsuse mõõtmine) 10. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/112

                        86

                        ÜRO eeskirja nr 86 (põllutöömasinate valgustus- ja valgussignaalseadmete paigaldamine) 01-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/88

                        98

                        ÜRO eeskirja nr 98 (gaaslahendusvalgusallikaga esilaternad) 02-seeria muudatuste

                        1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/89

                        107

                        ÜRO eeskirja nr 107 (M2- ja M3-kategooria sõidukid) 06-seeria muudatuste 8. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/99

                        107

                        ÜRO eeskirja nr 107 (M2- ja M3-kategooria sõidukid) 07-seeria muudatuste 7. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/100

                        107

                        ÜRO eeskirja nr 107 (M2- ja M3-kategooria sõidukid) 08-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/101

                        112

                        ÜRO eeskirja nr 112 (asümmeetrilist lähituld kiirgavad esilaternad) 02-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/90

                        113

                        ÜRO eeskirja nr 113 (sümmeetrilist lähituld kiirgavad esilaternad) 03-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/91

                        115

                        ÜRO eeskirja nr 115 (veeldatud naftagaasi või surumaagaasi lisavarustus) 9. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/113

                        116

                        ÜRO eeskirja nr 116 (vargusevastased ja alarmsüsteemid) 7. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/102

                        123

                        ÜRO eeskirja nr 123 (kohanduvate esitulede süsteem (AFS)) 02-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/92

                        129

                        ÜRO eeskirja nr 129 (lapse tõhustatud turvasüsteemid) 03-seeria muudatuste 3. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/109

                        135

                        ÜRO eeskirja nr 135 (postiga külgkokkupõrge) algse seeria 2. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/110

                        135

                        ÜRO eeskirja nr 135 (postiga külgkokkupõrge) 01-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/111

                        148

                        ÜRO eeskirja nr 148 (valgussignaalseadmed) algse seeria 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/81

                        149

                        ÜRO eeskirja nr 149 (tee valgustusseadmed) algse seeria 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/82

                        149

                        ÜRO eeskirja nr 149 (tee valgustusseadmed) algse seeria 2. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/125

                        150

                        ÜRO eeskirja nr 150 (helkurseadmed) algse seeria 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/83

                        Üldine tehniline norm (GTR) nr

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendiviide

                        2

                        ÜRO üldise tehnilise normi nr 2 (kaherattaliste otto- või diiselmootoriga mootorrataste gaasiliste saasteainete, süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu mõõtmisprotseduur) 4. muudatuse ettepanek

                        Tehniline aruanne ÜRO üldise tehnilise normi nr 2 (kaherattaliste otto- või diiselmootoriga mootorrataste gaasiliste saasteainete, süsinikdioksiidi heitmete ja kütusekulu mõõtmisprotseduur) 4. muudatuse väljatöötamise kohta

                        Üldise tehnilise normi 4. muudatuse väljatöötamise luba

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/121

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/122

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/36/Rev.1

                        Resolutsiooni nr

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendiviide

                        R.E.3

                        Sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/117

                        R.E.3

                        Sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) IV lisa muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/118,

                        WP.29-179-06

                        R.E.5

                        Valgusallikate kategooriate ühtset tehnilist kirjeldust käsitleva resolutsiooni (R.E.5) 4. muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/126

                        MR.1

                        Ühisresolutsiooni nr 1 (MR.1) 2. muudatuse ettepanek – 3. addendumi kavand

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/119

                        Muu

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendiviide

                        ÜRO üldise tehnilise normi nr 6 muudatuse väljatöötamise loa ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/123

                        Ettepanek uue ÜRO üldise tehnilise normi (elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramine (DEVP)) väljatöötamiseks antud loa 1. läbivaatamiseks

                        ECE/TRANS/WP.29/2019/124

                     (1)

                        Kõik tabelis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel aadressil:
                  http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2019.html

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.10.2019
            COM(2019) 480 final
            2019/0232(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetavat seisukohta seoses ÜRO eeskirjade nr 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150 muudatusettepanekute, üldise tehnilise normi nr 2 muudatusettepaneku, ühisresolutsiooni MR.1 muudatusettepaneku, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatusettepanekute ning ettepanekutega anda luba töötada välja üldise tehnilise normi nr 6 muudatus ja uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise (DEVP) kohta

               SELETUSKIRI

               1.KAVANDATAV REGULEERIMISESE

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni institutsioonilises raamistikus ühes alalises töörühmas, nimelt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmsel foorumil (töörühm 29 või WP.29) seoses olemasolevate ÜRO eeskirjade (1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel) või ÜRO üldiste tehniliste normide (paralleelse kokkuleppe alusel) muudatuste ja mõlema kokkuleppe alusel võetavate resolutsioonide kavandatava vastuvõtmisega selles töörühmas.

               2.ETTEPANEKU TAUST

               2.1.1958. ja 1998. aasta kokkulepe

               ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE“) kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (edaspidi „muudetud 1958. aasta kokkulepe“) ning kokkuleppe, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist (edaspidi „paralleelne kokkulepe“) eesmärk on töötada välja ühtlustatud nõuded, mille eesmärk on kõrvaldada tehnilised tõkked mootorsõidukite kaubanduselt UNECE kokkuleppeosaliste vahel ja tagada, et neil sõidukitel oleks kõrge ohutuse ja keskkonnakaitse tase. Kokkulepped jõustusid ELis vastavalt 24. märtsil 1998 ja 15. veebruaril 2000. Neid mõlemat haldab ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmne foorum (töörühm 29 või WP.29).

               Euroopa Liit on nende kokkulepete osaline
                  1
               .

               2.2. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmne foorum (töörühm 29 või WP.29)

               WP.29 pakub sõidukeid käsitlevate eeskirjade ülemaailmseks ühtlustamiseks unikaalset raamistikku. WP.29 on ÜRO institutsioonilises raamistikus alaline töörühm, millel on konkreetne mandaat ja töökord. See toimib ülemaailmse foorumina, mis võimaldab avatud arutelusid mootorsõidukeid käsitlevate eeskirjade üle ning kus arutatakse 1958. aasta muudetud kokkuleppe ja paralleelse kokkuleppe rakendamist. Kõik ÜRO liikmesriigid ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liikmesriikide loodud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid võivad WP.29 tegevuses täielikult osaleda ja saada WP.29 poolt hallatavate sõidukeid käsitlevate kokkulepete osaliseks.

               UNECE WP.29 koosolekuid peetakse kolm korda aastas, st märtsis, juunis ja novembris. Igal istungil võetakse tehnika arengu võimaldamiseks vastu uusi ÜRO eeskirju, ÜRO üldisi tehnilisi norme ja/või olemasolevate ÜRO eeskirjade (1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel) või ÜRO üldiste tehniliste normide (paralleelse kokkuleppe alusel) muudatusi. Enne iga WP.29 koosolekut arutatakse neid muudatusi esmalt tehnilisel tasandil WP.29 spetsiaalsetes allorganites.

               Seejärel toimub WP.29 tasandil hääletus (st 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel esitatud ettepanekute puhul kohalolevate ja hääletavate kokkuleppeosaliste kvalifitseeritud häälteenamusega ning paralleelse kokkuleppe alusel esitatud ettepanekute puhul kohalolevate ja hääletavate kokkuleppeosaliste ühehäälse heakskiiduga).

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel uute määruste ja üldiste tehniliste normide ning nende muudatuste, täienduste ja paranduste kohta, määratakse kindlaks enne iga WP.29 koosolekut nõukogu otsusega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel.

               2.3. WP.29 kavandatav akt

               12.–14. novembril 2019 toimuval 179. istungil võib WP.29 võtta vastu ÜRO eeskirjade nr 0, 16, 17, 21, 35, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150 muudatusettepanekud, üldise tehnilise normi nr 2 muudatusettepaneku, ühisresolutsiooni MR.1 muudatusettepaneku, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatusettepanekud ning ettepanekud anda luba töötada välja üldise tehnilise normi nr 6 muudatus ja uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise (DEVP) kohta.

               3. LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

               WP.29 süsteem tugevdab sõidukistandardite rahvusvahelist harmoneerimist. 1958. aasta kokkuleppel on selle eesmärgi saavutamisele väga suur mõju, kuna ELi tootjad saavad rakendada ühtset tüübikinnituseeskirjade kogumit, teades, et kokkuleppeosalised tunnistavad nende tooted oma siseriiklikele õigusaktidele vastavaks. Näiteks on tänu sellele süsteemile määrusega (EÜ) nr 661/2009 mootorsõidukite ohutuse kohta kehtetuks tunnistatud rohkem kui 50 ELi direktiivi ja asendatud need vastavate 1958. aasta kokkuleppel põhinevate eeskirjadega.

               Samalaadne lähenemisviis on võetud direktiiviga 2007/46/EÜ, mis asendas liikmesriikide tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning millega kehtestati ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti ÜRO eeskirjad ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates asjaomase direktiivi vastuvõtmisest on ÜRO eeskirju hakatud ELi tüübikinnituse raames üha sagedamini lõimima liidu õigusaktidesse.

               Kui WP.29 on vastu võtnud ÜRO eeskirjade muutmise või uute eeskirjade koostamise ettepanekud ja kui ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tegevsekretär on need aktid kokkuleppeosalistele teatavaks teinud, võivad õigusaktid kuus kuud hiljem lõpuks jõustuda ja need võib iga kokkuleppeosalise riiklikesse õigusnormidesse üle võtta, juhul kui blokeeriva vähemuse moodustavad kokkuleppeosalised ei ole vastuväiteid esitanud. ELis on ülevõtmine lõpule viidud pärast nende aktide avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Muudetud või uued nõuded, mis tulenevad kavandatud õigusaktide jõustumisest, on ELi õiguses vahetult kohaldatavad (st kogu sõiduki Euroopa tüübikinnituse puhul) pärast direktiivi 2007/46/EÜ 4. lisa ja määruse (EÜ) nr 661/2009 1. lisa muutmist.

               Seega on vaja kindlaks määrata liidu seisukoht järgmistes küsimustes:

               –ÜRO eeskirjade nr 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150 muudatusettepanekud;

               –üldise tehnilise normi nr 2 muudatusettepanek;

               –ühisresolutsiooni MR.1 muudatusettepanek;

               –konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatusettepanekud ning

               –ettepanekud anda luba töötada välja üldise tehnilise normi nr 6 muudatus ja uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise (DEVP) kohta,

               mis esitatakse hääletamiseks 2019. aasta novembri WP.29 koosolekul, mis toimub 12.–14. novembril 2019.

               Liit peaks eespool nimetatud õigusakte toetama, kuna need on täielikult kooskõlas liidu siseturupoliitikaga autotööstuse valdkonnas ning on kooskõlas liidu transpordi-, kliima- ja energiapoliitikaga. Õigusaktidel on väga positiivne mõju ELi autotööstuse konkurentsivõimele ja rahvusvahelisele kaubandusele. Nende õigusaktide poolt hääletamine edendab tehnoloogia arengut, pakub mastaabisäästu eeliseid, hoiab ära siseturu killustumise ning tagab võrdsed keskkonna- ja ohutusstandardid kogu liidus.

               Käesoleva ettepaneku puhul ei ole välisekspertide arvamusi vaja kasutada. Siiski vaatab selle läbi mootorsõidukite tehniline komitee.

               4.ÕIGUSLIK ALUS

               4.1.
                     Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.
                     Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.
                     Kohaldamine käesoleval juhul

               WP.29 on organ, kus ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppeosalised arutavad 1958. aasta muudetud kokkuleppe ja paralleelse kokkuleppe rakendamist.

               Aktid, mille WP.29 peab vastu võtma, on õigusliku toimega aktid.

               Kavandatud õigusakti kohased ÜRO eeskirjad on liidule siduvad ja võivad avaldada otsustavat mõju ELi õigusaktide sisule sõiduki tüübikinnituse valdkonnas. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/46/EÜ
                  3
                asendati liikmesriikide tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning kehtestati ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel vastu võetud eeskirjad („ÜRO eeskirjad“) ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates direktiivi 2007/46/EÜ vastuvõtmisest on üha sagedamini hakatud liidu õigusaktidesse lõimima ÜRO eeskirju.

               Kavandatavate aktidega ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.
                     Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.
                     Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2. Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud õigusaktide ühtlustamisega. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus artikkel 114.

               4.3.
                     Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0232 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni asjaomastes komiteedes võetavat seisukohta seoses ÜRO eeskirjade nr 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150 muudatusettepanekute, üldise tehnilise normi nr 2 muudatusettepaneku, ühisresolutsiooni MR.1 muudatusettepaneku, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatusettepanekute ning ettepanekutega anda luba töötada välja üldise tehnilise normi nr 6 muudatus ja uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise (DEVP) kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsusega 97/836/EÜ
                  4
                ühines Euroopa Liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“). 1958. aasta muudetud kokkulepe jõustus 24. märtsil 1998.

               (2)Nõukogu otsusega 2000/125/EÜ
                  5
                ühines liit kokkuleppega, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist („paralleelne kokkulepe“). Paralleelne kokkulepe jõustus 15. veebruaril 2000.

               (3)1958. aasta muudetud kokkuleppe artikli 1 ja paralleelse kokkuleppe artikli 6 kohaselt võib ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmne foorum (töörühm 29 või WP.29) vastavalt võtta vastu ÜRO eeskirjade nr 0, 16, 17, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150 muudatusettepanekud, üldise tehnilise normi nr 2 muudatusettepaneku, ühisresolutsiooni MR.1 muudatusettepaneku, konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatusettepanekud ning ettepanekud anda luba töötada välja üldise tehnilise normi nr 6 muudatus ja uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise (DEVP) kohta.

               (4)WP.29 võtab 12.–14. novembril 2019 toimuval ülemaailmse foorumi 179. istungil vastu eespool nimetatud õigusaktid, milles käsitletakse haldusnorme ja ühtseid tehnonõudeid seoses ratassõiduki ning sellele paigaldatavate ja/või sellel kasutatavate seadmete ja osade tüübikinnituse ning üldiste tehniliste normidega.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel töörühmas 29 võetav seisukoht seoses ÜRO eeskirjade ettepanekute vastuvõtmisega, sest ÜRO eeskirjad on liidu jaoks siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu sõiduki tüübikinnituse valdkonnas.

               (6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/46/EÜ
                  6
                asendati liikmesriikide tüübikinnitussüsteemid liidu tüübikinnitusmenetlusega ning kehtestati ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osadele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel vastu võetud eeskirjad („ÜRO eeskirjad“) ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates direktiivi 2007/46/EÜ vastuvõtmisest on üha sagedamini hakatud liidu õigusaktidesse lõimima ÜRO eeskirju.

               (7)Arvestades kogemusi ja tehnika arengut on vaja muuta või täiendada nõudeid teatavate elementide või tunnusjoonte osas, mida on käsitletud ÜRO eeskirjades nr 0, 16, 21, 29, 43, 44, 48, 53, 55, 58, 67, 74, 80, 83, 85, 86, 98, 107, 112, 113, 115, 116, 123, 129, 135, 148, 149 ja 150. Lisaks tuleb muuta ÜRO üldise tehnilise normi nr 2 teatavaid sätteid ning parandada ÜRO eeskirja nr 17 teatavaid sätteid. Peale selle tuleb vastu võtta ühisresolutsiooni nr 1 muudatused ning konsolideeritud resolutsioonide R.E.3 ja R.E.5 muudatused.

               (8)WP.29 töödokument ECE/TRANS/WP.29/2019/93 käsitleb ÜRO eeskirja nr 35 (pedaalid) 01-seeria muudatuste ettepanekut. Arvestades, et EL ei kohalda ÜRO eeskirja nr 35 ühtseid sätteid, ei ole vaja esitada liidu seisukohta ettepaneku ECE/TRANS/WP.29/2019/93 kohta.

               (9)WP.29 töödokument ECE/TRANS/WP.29/2019/114 käsitleb ÜRO eeskirja nr 79 (roolimehhanism) 03-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanekut, mille on algselt esitanud WP.29 asjaomase allorgani esimees. Asjaomase allorgani viimasel koosolekul nõustus juhataja esitama WP.29-le läbivaadatud dokumendi, võttes arvesse teatavate konventsiooniosaliste muret. Kuna dokument ei ole WP.29 sekretariaadi portaalis praegu kättesaadav ja võib vajada täiendavat arutelu ekspertide vahel, oleks asjakohane suunata see tagasi asjaomasele allorganile.

               (10)ÜRO üldise tehnilise normi nr 2 4. muudatusettepaneku väljatöötamiseks antud luba on WP.29 sekretariaadi portaalis valesti viidatud ja viide ECE/TRANS/WP.29/AC.3./36 tuleks parandada viiteks ECE/TRANS/WP.29/AC.3./36/Rev.1.

               (11)WP.29 töödokument ECE/TRANS/WP.29/2019/118 käsitleb sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) IV lisa muutmisettepanekut. Seda ettepanekut tuleb vaadelda koos mitteametliku dokumendiga WP.29-179-06, mis selgitab viidet ISO standardile, et teha teatavate parameetrite puhul kütuse kvaliteedi mõõtmisi.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel 12.–14. novembril 2019 toimuval WP.29 179. istungil võetav seisukoht on hääletada käesoleva otsuse 1. lisas loetletud ettepanekute poolt.

               Artikkel 2

               Liidu nimel 12.–14. novembril 2019 toimuval WP.29 179. istungil võetav seisukoht on hääletada ÜRO eeskirja nr 79 (roolimehhanism) 03-seeria muudatuste 2. täienduse ettepaneku (töödokument ECE/TRANS/WP.29/2019/114) vastu.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     eesistuja

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“) (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).Nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsus 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe“) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).

                     (4)

                        Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“) ( EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

                     (5)

                        Nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsus 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe“) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.10.2019
            COM(2019) 545 final
            2019/0238(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni täitevorgani 39. istungil

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni (edaspidi „õhukonventsioon“) täitevorganis võetav seisukoht otsuse suhtes, milles käsitletakse õhukonventsiooni protokolli (hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta, muudetud 2012. aastal) artikli 3bis ja VII lisa kavandatud muudatusi.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Õhukonventsioon ning selle protokoll hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta (muudetud 2012. aastal)

               ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi konventsioon (edaspidi „õhukonventsioon“), mis võeti vastu 1979. aastal, on kõige põhjalikum puhta õhu poliitikat käsitlev piirkondlik keskkonnalepe.

               Õhukonventsiooni alusel lepiti 1999. aasta novembris kokku protokollis hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta (edaspidi „Göteborgi protokoll“). Sellel põhineb direktiiv (EL) 2016/2284,
                  1
                mis käsitleb teatavate õhusaasteainete riiklike heitkoguste vähendamist ja millega tunnistati kehtetuks direktiiv 2001/81/EÜ
                  2
                siseriiklike ülemmäärade kohta. Göteborgi protokolli muudeti 2012. aastal. Muudetud versioon jõustus 7. oktoobril 2019.

               Euroopa Liit on õhukonventsiooni
                  3
                ja Göteborgi protokolli (mida muudeti 2012. aastal)
                  4
                osaline. Kõik liikmesriigid on õhukonventsiooni osalised; Göteborgi protokolli osalised on 21 liikmesriiki
                  5
                ja 15 liikmesriiki
                  6
                on seni kiitnud heaks Göteborgi protokolli 2012. aasta muudatuse.

               2.2.Täitevorgan

               Täitevorgan on õhukonventsiooni juhtorgan, mis koosneb konventsiooniosaliste esindajatest. Vastavalt õhukonventsiooni artiklile 10 vaatab täitevorgan läbi õhukonventsiooni ja selle protokollide rakendamise ja arendamise.

               Täitevorgan püüab oma otsused teha konsensuse alusel
                  7
               .

               Göteborgi protokolli muudatused võetakse vastu täitevorgani istungil viibivate osaliste konsensuse alusel
                  8
               .

               2.3.Juhtorgani kavandatav otsus

               2019. aasta 9.–13. detsembril toimuval 39. istungil arutab täitevkogu USA ettepaneku kohaseid Göteborgi protokolli artikli 3bis ja VII lisa muudatusi (edaspidi „kavandatav akt“) ning võib need vastu võtta.

               Kavandatava aktiga soovitakse pikendada Ida-Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia riikide võimalust kasutada teatavate kohustuste täitmisel paindlikku ajakava, et hõlbustada neil Göteborgi protokolli ratifitseerimist.

               Kavandatavast aktist saab lepinguosalistele siduv akt:

               – kooskõlas Göteborgi protokolli artikliga 13bis, mille kohaselt jõustuvad protokolli muudatused nende osaliste suhtes, kes on need heaks kiitnud, üheksakümnendal päeval pärast kuupäeva, mil kaks kolmandikku neist, kes olid osalised vastuvõtmise ajal, on andnud oma heakskiitmiskirja hoiulevõtjale
                  9
               ;

               – neile osalistele, kes on selle heaks kiitnud, on Göteborgi protokolli IV–XI lisa muudatuste suhtes ette nähtud teistsugune kord: need muudatused jõustuvad üks aasta pärast kuupäeva, mil otsus on teatavaks tehtud kõigile osalistele, välja arvatud nende osaliste suhtes, kes on teatanud hoiulevõtjale, et nad ei saa muudatust heaks kiita. Kui sellise teate on esitanud 16 või rohkem osalist, siis muudatus ei jõustu
                  10
               .

               Kavandatud muudatused ei mõjuta tegelikult liikmesriikide kohustusi, sest asjaomased kohustused on juba liidu õigustiku osa ja liikmesriigid järgivad neid. Kavandatud muudatustega võimaldataks aga kolmandatest riikidest, eelkõige Ida-Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia riikidest osalistel kasutada paindlikkust, mille üle peeti juba läbirääkimisi ja mis lepiti kokku Göteborgi protokolli 2012. aasta muudatuse ajal, pikemat aega.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Muudetud Göteborgi protokolli artiklis 3bis ja VII lisas esitatud paindlikud ajakavad lepiti kokku ja võeti vastu 2012. aastal eesmärgiga luua lihtsustatud kaasamismehhanism, et kannustada rohkem osalisi protokolli ratifitseerima. 2019. aasta augustiks ei olnud ükski Ida-Euroopa, Kaukaasia ega Kesk-Aasia riik veel seda paindlikkust kasutanud. Pärast arutelusid Ida-Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia riike ratifitseerimisel takistavate asjaolude üle näitasid õhukonventsiooni osalised seepärast strateegiate ja läbivaatamise töörühma koosolekul 20.–24. mail 2019 üles huvi neid paindlikke ajakavasid käsitleda ja pikendada.

               Kui pandlikkusmeedet ei pikendata, peetakse ebatõenäoliseks, et Ida-Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia riigid protokolli lähitulevikus ratifitseerivad. ELi huvides on, et naabruskonna riigid Göteborgi protokolli ratifitseerivad, et aidata vähendada Ida-Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia riikidest ELi liikmesriikidesse levivat piiriülest õhusaastet.

               Direktiivi (EL) 2016/2284 sätted vastavad Göteborgi protokollis esitatud kohustustele.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomast organit reguleeriva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  11
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Täitevorgan on lepinguga, täpsemalt õhukonventsiooniga loodud organ.

               Akt, mille täitevorgan peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kooskõlas Göteborgi protokolli artikliga 13bis on kavandatav akt rahvusvahelise õiguse alusel siduv.

               Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta õhukonventsiooni ega Göteborgi protokolli institutsioonilist raamistikku.

               Seepärast on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 191.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 191 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Kuna täitevorgani aktiga muudetakse õhukonventsiooni Göteborgi protokolli, on asjakohane avaldada see akt pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0238 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni täitevorgani 39. istungil

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 191 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni alusel 2012. aastal vastu võetud muudetud protokolli hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta kiitis liit heaks nõukogu otsusega (EL) 2017/1757
                  12
                ning muudetud protokoll jõustus 7. oktoobril 2019.

               (2)Vastavalt protokolli artiklile 13bis võib täitevorgan võtta vastu protokolli ja selle lisade muudatusi.

               (3)Täitevorgan kavatseb 9.–13. detsembril toimuval 39. istungil võtta vastu protokolli (artikli 3bis) ja selle lisade (VII lisa) muudatused, et hõlbustada kolmandatest riikidest osalistel protokolli ratifitseerimist.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks täitevorganis liidu nimel võetav seisukoht, sest muudetava protokolli teema ja sisu on hõlmatud ELi õigustikuga ning eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2016/2284,
                  13

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni täitevorgani 39. istungil võetav seisukoht on järgmine:

               toetatakse Ameerika Ühendriikide esitatud ettepanekut muuta protokolli artiklit 3bis ja VII lisa, et pikendada paindlikku ajakava 2019. aastast 2024. aastani ja 2022. aastast 2028. aastani.

               Artikkel 2

               Olenevalt olukorra arengust piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni täitevorgani 39. istungil võivad liidu esindajad liikmesriikidega kohapeal koordinatsioonikohtumistel konsulteerides kokku leppida artiklis 1 osutatud seisukoha täpsustamises ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. detsembri 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/2284, mis käsitleb teatavate õhusaasteainete riiklike heitkoguste vähendamist, millega muudetakse direktiivi 2003/35/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/81/EÜ (ELT L 344, 17.12.2016, lk 1–31).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiiv 2001/81/EÜ teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta (EÜT L 309, 27.11.2001, lk 22–30).

                     (3)

                        81/462/EMÜ: nõukogu 11. juuni 1981. aasta otsus piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 171, 27.6.1981, lk 11–24).

                     (4)

                        Direktiiv 2003/507/EÜ: nõukogu 13. juuni 2003. aasta otsus, mis käsitleb Euroopa Ühenduse ühinemist 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni protokolliga hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta (ELT L 179, 17.7.2003, lk 0001–0002). Nõukogu 17. juuli 2017. aasta otsus (EL) 2017/1757, mis käsitleb 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni 1999. aasta protokolli (hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta) muutmise Euroopa Liidu nimel heakskiitmist (ELT L 248, 27.9.2017, lk 3–75).

                     (5)

                        Belgia, Bulgaaria, Horvaatia, Küpros, Tšehhi Vabariik, Taani, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Ungari, Läti, Leedu, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia, Hispaania, Rootsi ja Ühendkuningriik (ratifitseerimised seisuga 12. august 2019).

                     (6)

                        Bulgaaria, Horvaatia, Küpros, Tšehhi Vabariik, Soome, Saksamaa, Läti, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Rumeenia, Slovakkia, Hispaania, Rootsi ja Ühendkuningriik (ratifitseerimised seisuga 12. august 2019).

                     (7)

                        Rules of procedure for sessions of the Executive Body for the Convention on Long-range Transboundary Air Pollution as adopted by decision 2010/9 and amended by decision 2013/1 (piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni täitevorgani istungite töökord, mis on vastu võetud otsusega 2010/9 ja mida on muudetud otsusega 2013/1), reegel 29.

                     (8)

                        Göteborgi protokolli (muudetud 2012. aastal) artikli 13bis lõige 3.

                     (9)

                        Göteborgi protokolli (muudetud 2012. aastal) artikli 13bis lõige 3.

                     (10)

                        Göteborgi protokolli (muudetud 2012. aastal) artikli 13bis lõige 7.

                     (11)

                        Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 7. oktoober 2014, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (12)

                        Nõukogu 17. juuli 2017. aasta otsus (EL) 2017/1757, mis käsitleb 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni 1999. aasta protokolli (hapestumise, eutrofeerumise ja troposfääriosooni vähendamise kohta) muutmise Euroopa Liidu nimel heakskiitmist (ELT L 248, 27.9.2017, lk 3–75).

                     (13)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. detsembri 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/2284, mis käsitleb teatavate õhusaasteainete riiklike heitkoguste vähendamist, millega muudetakse direktiivi 2003/35/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/81/EÜ (ELT L 344, 17.12.2016, lk 1–31).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.10.2019
            COM(2019) 550 final
            2019/0242(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev komisjoni otsus sisaldab ettepanekut võtta vastu nõukogu otsus seisukoha kohta, mille liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees ELi ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma vahel 23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud koostöölepingu
                  1
                (edaspidi „Cotonou leping“) artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise kohta. Komisjon teeb ettepaneku pikendada Cotonou lepingu kõikide sätete kohaldamist kuni 31. detsembrini 2020 või kuni liidu ja AKV riikide vahel uue koostöölepingu jõustumiseni, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Cotonou leping

               Cotonou leping on alates 2000. aastast olnud ELi ja 79 AKV riigi suhete raamistik. Leping sõlmiti 20 aastaks, kehtivusega alates 1. märtsist 2000 kuni 29. veebruarini 2020. Seda muudeti 2005. ja 2010. aastal.

               Cotonou lepingu kehtivus lõpeb 29. veebruaril 2020. Septembris 2018 alustati läbirääkimisi uue AKV-ELi koostöölepingu sõlmimiseks. Siiski on nüüdseks selge, et kõnealuste läbirääkimiste tulemusel ei jõuta uue lepinguni piisavalt vara, et seda oleks võimalik kohaldada eespool nimetatud kehtivusaja lõppemisel. Selles olukorras jääks ELi-AKV suhetes vaakum, mille tekkimine tuleb ära hoida.

               2.2.AKV-ELi ministrite nõukogu

               AKV-ELi ministrite nõukogu on Cotonou lepingus (artikkel 15) sätestatud ministrite tasandi organ. Sinna kuuluvad ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu liikmed ja Euroopa Komisjoni liikmed ning teiselt poolt üks liige iga AKV riigi valitsusest. Lisaks muudele ülesannetele võtab ministrite nõukogu vastu Cotonou lepingu rakendamiseks ja täitmiseks vajalikud otsused. Ministrite nõukogu teeb oma otsused lepinguosaliste ühisel kokkuleppel. Otsused kehtivad üksnes siis, kui kohal on i) vähemalt pool Euroopa Liidu Nõukogu liikmetest (st 14 ELi liikmesriikide ministrit), ii) üks komisjoni liige ja iii) kaks kolmandikku AKV riikide valitsusi esindavatest liikmetest (st valitsuse liikmed 55-st AKV riigist).

               2.3.Üleminekumeetmed

               Cotonou lepingu artikli 95 lõike 4 teises lõigus on öeldud järgmist: „Ministrite nõukogu võtab kõik üleminekumeetmed, mida võib vaja minna uue lepingu jõustumiseni“. Cotonou lepingu artikli 95 lõike 4 teise lõigu kohaselt võib kohaldada üleminekumeetmeid, et pikendada Cotonou lepingu kohaldatavust tervikuna või osaliselt kuni uue lepingu kohaldamise kuupäevani (ajutine kohaldamine või jõustumine). Seega on nende üleminekumeetmete kehtestamine vajalik, et vältida ELi-AKV suhetes poliitilist, institutsioonilist ja õiguslikku vaakumit.

               Selleks et säilitada AKV riikidega õiguslik, poliitiline ja institutsionaalne järjepidevus ja arvestades, et uue lepingu kohaldamiseni enne praeguse õigusraamistiku kehtivuse lõppemist ei jõuta, on vaja vastu võtta üleminekumeetmed, millega pikendada praeguse lepingu kohaldamist.

               2.4.AKV-ELi suursaadikute komitee poolt üleminekumeetmete vastuvõtmine

               Cotonou lepingu artikli 95 lõike 4 kohaselt otsustab üleminekumeetmete vastuvõtmise AKV-ELi ministrite nõukogu
                  2
               . Siiski võib ministrite nõukogu Cotonou lepingu artikli 15 lõike 4 kohaselt anda oma volitused edasi suursaadikute komiteele
                  3
               . Selleks delegeeris ministrite nõukogu üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse volitused 23. mail 2019 suursaadikute komiteele.
                  4
                Cotonou lepingu artikli 16 lõike 2 kohaselt võib suursaadikute komitee võtta ministrite nõukogu poolt talle antud volituste piires vastu lepinguosalistele siduvaid otsuseid.

               Suursaadikute komitee töökorra kohaselt tuleb komitee kokku korrapäraselt, eelkõige ministrite nõukogu istungite ettevalmistamiseks, ja siis, kui see osutub lepinguosalise taotlusel vajalikuks
                  5
               . Tänu sellele paindlikkusele saab suursaadikute komitee tagada, et otsus üleminekumeetmete kohta tehtaks õigeaegselt ja mitte hiljem kui 2020. aasta jaanuaris.

               Seetõttu peab AKV-ELi suursaadikute komitee võtma oma koosolekul vastu otsuse üleminekumeetmete kohta. Selle otsusega tuleks pikendada Cotonou lepingu kohaldamist (edaspidi „kavandatav õigusakt“), nagu on ette nähtud Cotonou lepingu artikli 95 lõikes 4.

               Kavandatava akti eesmärk on pikendada Cotonou lepingu kõikide sätete kohaldamist kuni 31. detsembrini 2020 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue koostöölepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamiseni, olenevalt sellest, mis varem saabub.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Üleminekumeetmete kohta tehtud otsuses tuleb kindlaks määrata i) lepingu ajutiselt kohaldatavad osad ja ii) üleminekumeetmete kohaldamise kestus. Komisjon teeb ettepaneku pikendada praeguse Cotonou lepingu kehtivusaega kuni 31 detsembrini 2020, välja arvatud juhul, kui uus leping jõustub või seda asutakse kohaldama enne nimetatud kuupäeva. Kavandatud kuupäev, 31. detsember 2020 langeb kokku kehtiva mitmeaastase finantsraamistiku ja 11. Euroopa Arengufondi kehtivusaja lõppemisega.

               Eespool öeldut silmas pidades tuleb kavandatav liidu seisukoht AKV-ELi suursaadikute komitee istungil vastu võtta.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Selle mõiste alla kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  6
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud AKV-EÜ koostöölepingu artikli 95 lõike 4 teise lõigu kohaselt võib kohaldada üleminekumeetmeid, et pikendada Cotonou lepingu kohaldatavust tervikuna või osaliselt kuni uue lepingu kohaldamise kuupäevani (ajutine kohaldamine või jõustumine pärast ratifitseerimist kõigi lepinguosaliste poolt). Eelkõige – „Ministrite nõukogu võtab kõik üleminekumeetmed, mida võib vaja minna uue lepingu jõustumiseni“.

               Seega on selge, et akt, mille AKV-ELi suursaadikute komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kooskõlas lepingu artiklitega 15 ja 16 on kavandatav suursaadikute komitee otsus rahvusvahelise õiguse raames siduv.

               Suursaadikute komitee on Cotonou lepingu artikli 16 alusel loodud organ.

               Euroopa Liit on koos oma liikmesriikidega Cotonou lepingu osaline ja seega on suursaadikute komitee kavandatav otsus tema jaoks siduv.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud Cotonou lepingu kui terviku toimimisega, eelkõige pikendamise tulemusel kehtivuse lõppemise kuupäeva edasilükkamisega. Seega tuleb nõukogu otsuse materiaalõigusliku aluse kindlaksmääramisel lähtuda Cotonou lepingust kui tervikust
                  7
               .

               Cotonou leping sõlmiti assotsieerimislepinguna ja see põhineb seega Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 310, mis on samaväärne ELi toimimise lepingu artikliga 217. Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 217.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 217 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0242 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 217 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna („AKV“) riikide rühma liikmete ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vaheline koostööleping („AKV-ELi koostööleping“)
                  8
                kirjutati alla Cotonous 23. juunil 2000. AKV-ELi koostööleping jõustus 1. aprillil 2003 ja seda kohaldatakse kuni 29. veebruarini 2020.

               (2)Septembris 2018 alustati kooskõlas AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 esimese lõiguga läbirääkimisi uue AKV-ELi koostöölepingu sõlmimiseks. Uus leping ei ole praeguse koostöölepingu aegumise kuupäevaks veel kohaldamiseks valmis. Seetõttu peetakse vajalikuks võtta vastu üleminekumeetmed, et pikendada praeguse lepingu sätete kohaldamist.

               (3)AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 teises lõigus on sätestatud, et ministrite nõukogu võib vastu võtta üleminekumeetmed, millega pikendada AKV-ELi koostöölepingu kohaldatavust tervikuna või osaliselt kuni uue lepingu ajutise kohaldamise või jõustumiseni.

               (4)Cotonou lepingu artikli 15 lõike 4 kohaselt delegeeris AKV-ELi ministrite nõukogu üleminekumeetmete vastuvõtmise volitused 23. mail 2019 AKV-ELi suursaadikute komiteele
                  9
               . AKV-ELi suursaadikute komiteel on enne jaanuari 2020 kavas korraline koosolek, kus ta teeb otsuse võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel AKV-ELi suursaadikute komitees võetav seisukoht, kuna kavandatav akt on liidule siduv.

               (6)Käesolevas otsuses tuleks sätestada liidu seisukoht kiita kavandatav akt AKV-ELi suursaadikute komitees heaks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               AKV-ELi suursaadikute komitees AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaselt liidu nimel võetav seisukoht on pikendada 23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud AKV-ELi koostöölepingu kõikide sätete kohaldamist kuni 31. detsembrini 2020 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue koostöölepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamiseni, olenevalt sellest, mis varem saabub.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 19. detsembri 2002. aasta otsus, mis käsitleb partnerluslepingu sõlmimist ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, mis allkirjastati 23. juunil 2000. aastal Cotonous (ELT L 65, 8.3.2003, lk 27).

                     (2)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu on Cotonou lepingus (artikkel 15) sätestatud ministrite tasandi organ. Sinna kuuluvad ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjoni liikmed ning teiselt poolt üks liige iga AKV riigi valitsusest. Lisaks muudele ülesannetele võtab ministrite nõukogu vastu Cotonou lepingu rakendamiseks ja täitmiseks vajalikud otsused. Ministrite nõukogu teeb oma otsused lepinguosaliste ühisel kokkuleppel. Otsused kehtivad üksnes siis, kui kohal on i) vähemalt pool Euroopa Liidu Nõukogu liikmetest (st 14 ELi liikmesriikide ministrit), ii) üks komisjoni liige ja iii) kaks kolmandikku AKV riikide valitsusi esindavatest liikmetest (st valitsuse liikmed 55-st AKV riigist).

                     (3)

                        Suursaadikute komitee luuakse Cotonou lepingu artikli 16 kohaselt. See koosneb ühelt poolt iga liikmesriigi alalisest esindajast ELi juures ja komisjoni esindajast ning teiselt poolt iga AKV riigi ELi juures oleva esinduse juhatajast. Suursaadikute komitee abistab ministrite nõukogu tema ülesannete täitmisel ja täidab kõiki ülesandeid, mis nõukogu on talle usaldanud (Cotonou lepingu artikli 16 lõige 2). Sellega seoses võib ta võtta ministrite nõukogu poolt talle antud volituste piires vastu lepinguosalistele siduvaid otsuseid.

                     (4)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu 23. mai 2019. aasta otsus nr 1/2019 AKV-ELi suursaadikute komiteele AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse tegemise volituste delegeerimise kohta [2019/920] (ELT L 146, 5.6.2019, lk 114).

                     (5)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu 8. märtsi 2005. aasta otsuse nr 3/2005 (AKV–EÜ suursaadikute komitee töökorra vastuvõtmise kohta (ELT L 95, 14.4.2005, lk 51)) artikli 1 lõige 1.

                     (6)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (7)

                        Vt eelkõige otsus kohtuasjas C-244/17: komisjon vs. nõukogu („Kasahstan“), [ECLI:EU:C:2018:662], punkt 40, ja osutatud kohtupraktika.

                     (8)

                        Lepingut (ELT L 317, 15.12.2000, lk 3) on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis alla kirjutatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous alla kirjutatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (9)

                        Nõukogu 22. mai 2019 aasta otsus Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi suursaadikute komiteele AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse tegemise volituste delegeerimisega (ELT L142, 29.5.19, lk 67).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.10.2019
            COM(2019) 550 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse vastuvõtmisega

                        AKV–ELi COTONOU LEPING

                        AAFRIKA, KARIIBI MERE JA

                        VAIKSE OOKEANI PIIRKONNA RIIGID

                        EUROOPA LIIDU

                        NÕUKOGU

                        Brüssel, XXX 2019

                        ACP/xxx/19

                        ACP-UE xxx/19

               AKV-ELi OTSUS

                        Teema:

                        AKV-ELi suursaadikute komitee otsuse nr xx/2019 eelnõu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise kohta

               Eelnõu:

               AKV-ELi SUURSAADIKUTE KOMITEE

               OTSUS nr [X]/2019,

               [lisada kuupäev],

               võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed

               AKV-ELi SUURSAADIKUTE KOMITEE,

               võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel,
                  1
                eriti selle artikli 15 lõiget 4 ja artikli 16 lõiget 2 koostoimes artikli 95 lõikega 4,

               ning arvestades järgmist:

               (1)AKV-ELi koostööleping, mis kirjutati alla 23. juunil 2000 Cotonous, jõustus 1. aprillil 2003 ja seda kohaldatakse kuni 29. veebruarini 2020.

               (2)Septembris 2018 alustati kooskõlas AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 esimese lõiguga läbirääkimisi uue AKV-ELi koostöölepingu sõlmimiseks. Kuna uus leping ei ole kehtiva õigusraamistiku aegumise kuupäevaks kohaldamiseks valmis, on vaja vastu võtta üleminekumeetmed.

               (3)AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 teise lõigu kohaselt võib ministrite nõukogu vastu võtta üleminekumeetmed, mida võib vaja minna uue lepingu jõustumiseni.

               (4)Cotonou lepingu artikli 15 lõike 4 kohaselt delegeeris AKV-ELi ministrite nõukogu üleminekumeetmete vastuvõtmise volitused 23. mail 2019 AKV-ELi suursaadikute komiteele
                  2
               .

               (5)Seepärast on asjakohane, et AKV-ELi suursaadikute komitee võtab AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaselt vastu otsuse pikendada 23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud AKV-ELi koostöölepingu kõikide sätete kohaldamist kuni 31. detsembrini 2020 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue koostöölepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamiseni, kui see juhtub enne 31. detsembrit 2020,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud AKV-ELi koostöölepingu kõikide sätete kohaldamist pikendatakse kuni 31. detsembrini 2020 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue koostöölepingu jõustumiseni või ajutise kohaldamiseni, kui see juhtub enne 31. detsembrit 2020.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub xxx 2020.

               [Brüssel], [kuupäev].

               AKV-ELi suursaadikute komitee nimel

                     (1)

                        ELT L 317, 15.12.2000, lk 3, nagu on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis alla kirjutatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous alla kirjutatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (2)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu 23. mai 2019. aasta otsus nr 1/2019 AKV-ELi suursaadikute komiteele AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohaste üleminekumeetmete vastuvõtmise otsuse tegemise volituste delegeerimise kohta [2019/920] (ELT L 146, 5.6.2019, lk 114).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.10.2019
            COM(2019) 494 final
            2019/0241(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsioon alalise komitee 39. koosolekul seoses kõnealuse konventsiooni II ja III liite muudatustega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni alalise komitee 39. aastakoosolekul 3.–6. detsembril 2019. aastal Prantsusmaal Strasbourgis seoses konventsiooni II ja III liite kaht muudatust käsitleva otsuse kavandatava vastuvõtmisega alalises komitees.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsioon

               Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) eesmärk on kaitsta Euroopa floorat ja faunat ning nende looduslikke kasvu- ja elupaiku eelkõige selliste liikide puhul, kelle kaitsmine nõuab mitme riigi koostööd. See on valitsustevaheline lepe, mis sõlmiti Euroopa Nõukogu egiidi all. Konventsioon jõustus 1. juunil 1982.

               Euroopa Liit on kõnealuse konventsiooni osaline alates 1. septembrist 1982
                  1
               . Praeguseks on konventsioonil 51 osalist, sealhulgas kõik ELi liikmesriigid.

               2.2.Alaline komitee

               Alaline komitee on konventsiooni otsustusorgan, kelle pädevuses on hinnata liikide kaitsestaatust ning vaadata selle alusel läbi nende liikide kuulumine konventsiooni liidetes esitatud loeteludesse. Komitee ülesanded on loetletud konventsiooni artiklites 13–15. Komitee kohtub vähemalt korra kahe aasta tagant ja alati, kui konventsiooniosaliste enamus seda nõuab. Alalisel komiteel on tavaks kohtuda igal aastal.

               Konventsiooni artikli 17 kohaselt tuleb konventsiooni liidete muutmist käsitlevad otsused teha kahe kolmandiku konventsiooniosaliste häälteenamusega.

               2.3.Alalise komitee kavandatud õigusakt

               3.–6. detsembril 2019 Prantsusmaal Strasbourgis peetaval konventsiooni alalise komitee 39. aastakoosolekul peaks vastu võetama otsus konventsiooni II ja III liite kahe muudatuse kohta (edaspidi „kavandatav akt“).

               Kavandatava akti eesmärk on muuta konventsiooni II ja III liidet, nagu on ette nähtud konventsiooni artikliga 17.

               Vastavalt konventsiooni artiklile 17 jõustub kavandatav akt kõigi konventsiooniosaliste jaoks kolm kuud pärast selle vastuvõtmist alalises komitees, välja arvatud juhul, kui üks kolmandik konventsiooniosalistest on esitanud vastuväited. Muudatused jõustuvad nende konventsiooniosaliste suhtes, kes ei ole vastuväiteid esitanud.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Norra esitas ettepaneku viia valgepõsk-lagle (Branta leucopsis) II liitest (rangelt kaitstavad loomaliigid) üle III liitesse (kaitstavad loomaliigid – reguleerimine on võimalik).  Ettepanekut põhjendatakse sellega, et valgepõsk-lagle populatsiooni suurus on alates 1980. aastatest kuni 2010. aastani enam kui kümnekordistunud (112 000-lt 1 319 000-le), tulenevalt muu hulgas põllumajanduse intensiivistamisest, mille tulemusel on muutunud kättesaadavaks suurtes kogustes sööta
                  2
               . Seepärast ei ole kõnealust liiki enam vaja kogu levikupiirkonnas rangelt kaitsta.

               Alalise komitee kavandatava otsuse reguleerimisese puudutab valdkonda, mis Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 alusel kuulub ELi ainuvälispädevusse, kuna see kuulub valdkonda, mis on ühiseeskirjadega (nt linnudirektiiv) juba suures osas hõlmatud. Seepärast peab nõukogu tegema otsuse, millega kehtestatakse seisukohad, mis tuleb liidu nimel alalise komitee 39. koosolekul kavandatud õigusakti kohta vastu võtta.

               Käesolev ettepanek ei ole kooskõlas linnudirektiivi alusel valgepõsk-lagle suhtes kehtiva õigusliku kaitsestaatusega, kuna ta ei ole loetletud kõnealuse direktiivi II lisas (jahitavad liigid). Liik on loetletud linnudirektiivi I lisas (nõutakse erikaitsealade määratlemist).

               Valgepõsk-laglet käsitlev üksikute liikide majandamise kava projekt võeti vastu Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe (AEWA lepe) osaliste seitsmendal koosolekul detsembris 2018, et tegeleda populatsiooni väga kiire kasvuga, eelkõige liigi arvukusest tulenevate probleemidega (põllumajanduskahju ja lennuohutusriskid). Kava on raamistik otsustusprotsessi hõlbustamiseks levikupiirkonna riikides seoses erandite kohaldamisega, sealhulgas selleks, et korrapäraselt hinnata erandite kumulatiivset mõju, jälgida populatsiooni olukorda ning hinnata põllumajanduskahju ja lennuohutusriske. See peaks lihtsustama teabe jagamist ja erandmeetmete kooskõlastamist levikupiirkonna riikide vahel, et suurendada nende tõhusust ja vältida soovimatuid tagajärgi linnuliigi lennuteedel.

               Liit peaks toetama Norra muudatusettepanekut, et tegeleda kõnealuse liigi populatsiooni väga kiire kasvuga, eelkõige liigi arvukusest tulenevate probleemidega (põllumajanduskahju ja lennuohutusriskid), nii et ELi mittekuuluvad konventsiooniosalised saaksid kohaldada populatsiooni majandamise meetmeid, sealhulgas vajaduse korral kõnealust liiki küttida. Kuid kuna linnudirektiivi lisade muutmine ei ole praegu kavas ega võimalik konventsiooniga nõutud lühikese aja (90 päeva) jooksul, peab liit märkima, et seni kohaldatakse rangemaid kaitsemeetmeid, nagu on ette nähtud konventsiooni artikliga 12.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 9 kohaselt võetakse vastu otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Alaline komitee on konventsiooniga loodud organ.

               Otsus, mille alaline komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas konventsiooni artikliga 6.

               Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta konventsiooni institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Kuna alalise komitee aktiga muudetakse konventsiooni II ja III liidet, on asjakohane see pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0241 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsioon alalise komitee 39. koosolekul seoses kõnealuse konventsiooni II ja III liite muudatustega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) nõukogu otsuse 82/72/EMÜ
                  4
                alusel ja see jõustus 1. septembril 1982.

               (2)Konventsiooni artikli 17 kohaselt võib alaline komitee vastu võtta konventsiooni liidete muudatusi.

               (3)Alaline komitee peab 3.–6. detsembrini 2019 toimuval 39. koosolekul vastu võtma otsuse konventsiooni II ja III liite kavandatud muudatuste kohta.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel alalises komitees võetav seisukoht, kuna kõnealune otsus on liidule siduv.

               (5)Norra esitas ettepaneku kanda valgepõsk-lagle (Branta leucopsis) konventsiooni II liitest III liitesse.

               (6)Pidades silmas, et selle liigi populatsioon kasvab väga kiiresti, peaks liit seda ettepanekut toetama. Samas ei ole ettepanek kooskõlas valgepõsk-lagle (Branta leucopsis) praeguse kaitsestaatustega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2009/147/EÜ
                  5
               . Kuna direktiivi 2009/147/EÜ ei kavatseta muuta ja seda ei ole võimalik teha konventsioonis sätestatud kolmekuulise tähtaja jooksul pärast alalise komitee otsuse vastuvõtmist, peab liit seni kohaldama rangemaid kaitsemeetmeid, nagu on ette nähtud konventsiooni artikliga 12,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni alalise komitee 39. koosolekul Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht on toetada ettepanekut kanda valgepõsk-lagle (Branta leucopsis) konventsiooni II liitest III liitesse ja anda konventsiooniosalistele teada, et seni kavatseb liit kohaldada selle liigi suhtes rangemaid kaitsemeetmeid, nagu on ette nähtud konventsiooni artikliga 12.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 3. detsembri 1981. aasta otsus 82/72/EMÜ Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 38, 10.2.1982, lk 1).

                     (2)

                        International Single Species Management Plan for the Barnacle Goose, AEWA Technical Series No. 70, detsember 2018,
                     www.unep-aewa.org/sites/default/files/publication/ts70_issmp_barnacle%20goose_complete.pdf
                     , lk 13.

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        EÜT L 38, 10.2.1982, lk 1.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (ELT L 20, 26.1.2010, lk 7).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.11.2019
            COM(2019) 590 final
            2019/0263(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            protokolli, millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelist, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingut (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmimise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Vastavalt ühinemisakti artikli 6 lõikele 2 on Horvaatia kohustunud ühinema ELi ja selle liikmesriikide poolt kolmandate riikidega sõlmitud või alla kirjutatud lepingutega. Nende lepingute hulka kuulub Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ning Norra vahelise lennutranspordilepingu (edaspidi „neljapoolne leping“) kohaldamist käsitlev Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, Islandi ning Norra vaheline kõrvalleping (edaspidi „kõrvalleping“), millega reguleeritakse kõnealuse lepingu kolme Euroopa osalise suhteid. Neljapoolse lepinguga omakorda laiendatakse Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise lennutranspordilepingu (edaspidi „ELi-USA lennutranspordileping“) kohaldamisala Islandile ja Norrale.

                  Lisaks nähakse ühinemisakti artikli 6 lõikega 2 ette, et liikmesriikide nimel ühehäälselt tegutsev nõukogu ja asjaomased kolmandad riigid lepivad Horvaatia ühinemise lepingutega kokku kõnealuse lepingu protokolli sõlmimise teel. Lisaks peab komisjon liikmesriikide nimel läbirääkimisi kõnealuste protokollide üle.

                  Nii on komisjon pidanud läbirääkimisi protokolli üle, millega muudetakse kõrvallepingut, et ette näha Horvaatia ühinemine kõnealuse lepinguga.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on paluda nõukogul vastu võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 6 punktil a ja ühinemisakti artikli 6 lõikel 2 põhinev otsus, milles käsitletakse ELi ja selle liikmesriikide nimel protokolli sõlmimist pärast sellele alla kirjutamist.

               •Üldine taust

               Ühinemisakti artikli 6 lõikest 2 tulenevat Horvaatia kohustust kohaldatakse ka ELi-USA lennutranspordilepingu ning neljapoolse lepingu suhtes. Nii on komisjon pidanud läbirääkimisi ka nende lepingute protokollide üle, et ette näha Horvaatia ühinemine nende lepingutega. Samaaegselt käesoleva ettepanekuga esitatakse ettepanekud nõukogu otsuste kohta, milles käsitletakse neile protokollidele alla kirjutamist ja nende ajutist kohaldamist ning sõlmimist, samuti ettepanek nõukogu otsuse kohta, milles käsitletakse kõrvallepingu muutmise protokollile alla kirjutamist ja selle ajutist kohaldamist.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               ELi-USA lennutranspordileping oli esimene liidu peamise lennunduspartneriga sõlmitud terviklik lennutranspordileping. Lepingu puhul on tegemist maailma kõige olulisema lennutranspordilepinguga, millega tagatakse aastas rohkem kui 80 miljonit istekohta ja mis on ELi lennundusalase välispoliitika põhialus. Lepingu tähtsus on suurenenud tänu selle laiendamisele Islandile ja Norrale neljapoolse lepingu kaudu. Protokoll võimaldab Horvaatial kasu saada nimetatud lepingust.

               •Kooskõla ettepaneku valdkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Protokoll võimaldab Horvaatial täita ühinemisakti artikli 6 lõikest 2 tulenevat kohustust ühineda kõrvallepinguga.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a ja ühinemisakti artikli 6 lõike 2 teine lõik.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                Protokolliga võimaldatakse Horvaatial kasu saada neljapoolsest lepingust, luuakse võrdsed ja ühtsed tingimused turulepääsuks ning see on regulatiivse koostöö ja lähenemise uue korra aluseks valdkondades, mis on olulised lennuteenuste ohutuks, turvaliseks ja tõhusaks osutamiseks. Kõnealust korda on võimalik kehtestada üksnes liidu tasandil.

               •Proportsionaalsus

                  Protokollis piirdutakse kõnealuse küsimuse käsitlemisega, milleks on Horvaatia ühinemine kõrvallepinguga ega käsitleta muid küsimusi.

               •Vahendi valik

                  Rahvusvaheline leping.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

                  Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Kavandatud lepingu kokkuvõte

                  Protokoll sisaldab Horvaatia kõrvallepinguga ühinemist käsitlevat sätet ning protokolli jõustumist ja ajutist kohaldamist käsitlevaid sätteid.

               2019/0263 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               protokolli, millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelist, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingut (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmimise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

               võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti, eriti selle artikli 6 lõike 2 teist lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt nõukogu otsusele [   ] kirjutati [   ] alla protokollile (millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelist, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingut (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga) (edaspidi „protokoll“), eeldusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval. .

               (2)Protokoll tuleks liidu ja selle liikmesriikide nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga kiidetakse ELi ja selle liikmesriikide nimel heaks protokoll, millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelist, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingut (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga (edaspidi „protokoll“).

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja määrab isikud, kes on volitatud ELi ja selle liikmesriikide nimel vahetama protokolli artiklis 3 sätestatud diplomaatilisi noote, et väljendada ELi ja selle liikmesriikide nõusolekut end protokolliga siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.11.2019
            COM(2019) 590 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            protokolli, millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelist, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingut (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel sõlmimise kohta

               PROTOKOLL,

               millega muudetakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelist, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingut (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta), et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               AUSTRIA VABARIIK,

               BELGIA KUNINGRIIK,

               BULGAARIA VABARIIK,

               HORVAATIA VABARIIK,

               KÜPROSE VABARIIK,

               TŠEHHI VABARIIK,

               TAANI KUNINGRIIK,

               EESTI VABARIIK,

               SOOME VABARIIK,

               PRANTSUSE VABARIIK,

               SAKSAMAA LIITVABARIIK,

               KREEKA VABARIIK,

               UNGARI,

               IIRIMAA,

               ITAALIA VABARIIK,

               LÄTI VABARIIK,

               LEEDU VABARIIK,

               LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK,

               MALTA,

               MADALMAADE KUNINGRIIK,

               POOLA VABARIIK,

               PORTUGALI VABARIIK,

               RUMEENIA,

               SLOVAKI VABARIIK,

               SLOVEENIA VABARIIK,

               HISPAANIA KUNINGRIIK,

               ROOTSI KUNINGRIIK,

               SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK,

               kes on Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu osalisriigid ning Euroopa Liidu liikmesriigid (edaspidi „liikmesriigid“), ja

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt;

               ISLAND

               teiselt poolt; ning

               NORRA KUNINGRIIK,

               kolmandalt poolt

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga 1. juulil 2013,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Horvaatia Vabariik on osaline ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, teiselt poolt Islandi ning kolmandalt poolt Norra Kuningriigi vahelises, 16. ja 21. juunil 2011 alla kirjutatud kõrvallepingus (ühelt poolt Ameerika Ühendriikide ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide, kolmandalt poolt Islandi ning neljandalt poolt Norra Kuningriigi vahelise lennutranspordilepingu kohaldamise kohta) (edaspidi „kõrvalleping“).

               Artikkel 2

               Kõrvallepingu horvaadikeelne tekst, mis on lisatud käesolevale protokollile, on autentne samadel tingimustel kui muukeelsed versioonid.

               Artikkel 3

               Käesolev protokoll jõustub (olenevalt sellest, milline kuupäev on hilisem):

               1. kõrvallepingu jõustumise kuupäeval või

               2. üks kuu pärast seda, kui lepinguosalised on vahetanud viimase diplomaatilise noodi, millega kinnitatakse, et kõik käesoleva protokolli jõustamiseks vajalikud menetlused on lõpule viidud.

               Artikkel 4

               Lepinguosalised lepivad kokku, et kohaldatava siseriikliku õigusega lubatud ulatuses kohaldatakse käesolevat protokolli ajutiselt alates sellele alla kirjutamise kuupäevast kuni selle jõustumiseni.

               Koostatud… (koht)…. 2019 (kuupäev) kolmes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, islandi, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, norra, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Liikmesriikide nimel

               Euroopa Liidu nimel

               Islandi nimel

               Norra Kuningriigi nimel