title: Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus raha ülekandmisel edastatava maksjaga seotud teabe kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0343

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 26.7.2005KOM(2005) 343 lõplik2005/0138 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSraha ülekandmisel edastatava maksjaga seotud teabe kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva määruse ettepaneku eesmärk on ühenduse õigusse üle võtta rahapesuvastase töökonna (FATF)[1] VII erisoovitus elektrooniliste ülekannete kohta. Ettepanekus kehtestatakse eeskirjad raha ülekandmisel edastatava maksjaga seotud teabe kohta, et tagada rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu võitlemiseks vajalike põhiandmete kättesaadavus asjaomaste ametiasutuste jaoks, mis hõlbustaks nende tööd. Vastavalt 10. juunil 2005 vastu võetud läbivaadatud tõlgendavale üldmärkusele VII erisoovituse kohta tuleks erisoovitus ühenduse õigusse üle võtta detsembriks 2006. |Üldine taust Ülemaailmne terroriaktide arvu kasvamine viimase kümne aasta jooksul on ühendanud rahvusvahelise kogukonna selle nähtusega võitlemiseks vajalike asjakohaste meetmete väljatöötamisel. Pärast 11. septembril 2001 Ameerika Ühendriikides toimunud terrorirünnakuid on terrorismiga võitlemisest saanud peamine poliitiline prioriteet terves maailmas. Euroopa Ülemkogu otsustas 21. septembri 2001. aasta erakorralisel kohtumisel, et terrorismivastasest võitlusest saab Euroopa Liidu põhieesmärk suuremal määral kui kunagi varem, ja võttis vastu tegevuskava terrorismivastaseks võitluseks. Pärast Madridis 11. märtsil 2004 toimunud terrorirünnakuid võttis Euroopa Ülemkogu 25. märtsil 2004 vastu deklaratsiooni terrorismivastase võitluse kohta ja vaatas läbi tegevuskava terrorismivastaseks võitluseks. Deklaratsiooniga võtsid liit ja selle liikmed kohustuse “(…) teha kõik endast olenev terrorismi kõigi vormidega võitlemiseks (…)“ ja määratlesid mitmed strateegilised sihid selle eesmärgi saavutamiseks. Nendes sisaldub nõue, et liit ja selle liikmed peavad võtma kõik vajalikud meetmed, "et vähendada terroristide juurdepääsuvõimalusi rahalistele ja majanduslikele allikatele". Läbivaadatud ELi tegevuskavas terrorismivastaseks võitluseks teadvustatakse, et ELi väljatöötatud õiguslikul raamistikul terrorismivastaseks võitluseks ja tõhustatud õigusalaseks koostööks on tähtis roll võitluses terrorismiga, ja määratletakse üksikasjalikud ettepanekud terrorismi rahastamise vastu võitlemise väljatöötamiseks. Üks mainitud meetmetest seisneb tihedas koostöös rahapesuvastase töökonnaga ja EL õigusraamistiku kohandamises vastavalt rahapesuvastase töökonna vastuvõetud üheksale erisoovitusele terrorismi rahastamise kohta. Koos 1990. aastal vastu võetud ja 2003. aastal läbivaadatud rahapesuvastase töökonna neljakümne rahapesualase soovitusega moodustavad I–IX erisoovitus põhiraamistiku terrorismi ja terroriaktide rahastamise avastamiseks, ennetamiseks ja takistamiseks rahvusvahelisel tasandil. Rahapesuvastase töökonna eeskirju aktsepteeritakse rahvusvahelise standardina võitluses rahapesu ja terrorismi rahastamisega. ELi liikmesriikidel on kohustus rahapesuvastase töökonna standardeid rakendada. Rahapesuvastase töökonna üheksas erisoovituses sätestatud meetmetest on enamik juba rakendatud või on rakendamisel ühenduse õiguses või Euroopa Liidu lepingu V ja VI jaotises kehtestatud menetlustega. |Olemasolevad sätted ettepaneku valdkonnas Nõukogu 27. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2580/2001[2] ja 27. mai 2002. aasta määrus (EÜ) nr 881/2002[3], on seotud terroristide vara külmutamisega. Nende määruste sätted on aga kohaldatavad ainult nende isikute või rühmade suhtes, keda ÜRO Julgeolekunõukogu peab terroristlikuks. Teisalt sisaldab Euroopa Parlamendi ja nõukogu … 2005. aasta direktiiv 2005/…/EÜ rahandussüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise ennetamise kohta hulka meetmeid, mis on mõeldud võitlemiseks rahandussüsteemi väärkasutusega rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil. Eespool nimetatud meetmed ei takista siiski täielikult terroristide ja teiste kurjategijate juurdepääsu maksesüsteemidele oma rahaliste vahendite liigutamiseks. Käesoleva ettepanekuga täiendatakse neid meetmeid, kindlustades raha ülekandva maksjaga seotud põhiteabe kohese kättesaadavuse asjaomastele õiguskaitse- ja/või kohtuasutustele, mis aitaks neil avastada, uurida ja vastutusele võtta terroriste või teisi kurjategijaid ja jälitada terroristide varasid. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Ülemkogu tegevuskavaga terrorismivastaseks võitluseks, milles pööratakse eriti suurt tähelepanu vajadusele tagada ühenduse väljatöötatud terrorismivastaseks võitluseks ja õigusalaseks koostööks mõeldud õigusliku raamistiku kohandamine vastavalt rahapesuvastase töökonna üheksale erisoovitusele rahapesu ja terrorismi rahastamise kohta. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja osalejate üldprofiil Oma teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile siseturul tehtavate maksete uue õigusliku raamistiku kohta konsulteeris komisjon huvitatud isikutega küsimustes, mis seostusid VII erisoovituse ühenduse õigusse ülevõtmisega. Lisaks sellele konsulteeris komisjon põhjalikult peamiste huvirühmadega konsultatiivkomiteede (maksesüsteemidega tegelev valitsuste ekspertrühm, maksesüsteemide tururühm ja rahapesu kontaktkomitee) temaatilistel kohtumistel. |Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Põhilised küsimused, mida teatises siseturul tehtavate maksete uue õigusliku raamistiku kohta käsitleti, olid: 1) kas võtta VII erisoovitus üle ühenduse või siseriiklikku õigusse; 2) ELis kohaldatav teabekord; 3) vajadus teha erandeid põhimõttest maksjaga seotud täieliku teabe kohta jurisdiktsioonide vahel toimuva maksejuhiste kogumi edastamise puhul ja 4) vajadus vabastuste või lävitasemete järele. 1) Kas võtta VII erisoovitus üle ühenduse või siseriiklikku õigusse? Konsulteerimise tulemused näitasid, et kõik huvirühmad (pangandusringkonnad, siseriiklikud keskpangad, Euroopa Keskpank ja liikmesriigid) toetavad ülekaalukalt VII erisoovituse ülevõtmist pigem ühenduse kui siseriiklikku õigusse. 2) ELis kohaldatav teabekord: maksjaga seotud teabe sisu raha ülekandmisel liikmesriikides või liikmesriikide vahel Vastavalt VII erisoovitusele võib raha ülekandmisel edastatav maksjaga seotud teave ühe jurisdiktsiooni piires piirduda maksja kontonumbriga tingimusel, et soovi korral saab saaja makseteenuse pakkuja maksja makseteenuse pakkujalt täieliku teabe maksja kohta (nimi, aadress ja kontonumber) kolme tööpäeva jooksul. Kuna see eeskiri on ühenduses jõustatav ühenduse õigusega, piisab ELi siseste rahaülekannete puhul maksja kontonumbri edastamise nõudmisest. Juhul kui maksja või saaja makseteenuse pakkuja asub väljaspool ELi, tuleks edastada täielik teave maksja kohta. Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse seetõttu, et ELi siseste rahaülekannete puhul on vajadus lihtsustatud teabe järele (maksja kontonumber või kordumatu tunnus), samas kui ELi ja teiste jurisdiktsioonide vaheliste rahaülekannete puhul tuleb edastada täielik teave maksja kohta. Eelnimetatu on täielikult kooskõlas avaliku konsulteerimise tulemustega. 3) Vajadus teha erandeid põhimõttest maksjaga seotud täieliku teabe kohta jurisdiktsioonide vahel toimuva maksejuhiste kogumi edastamise puhul Rahapesuvastane töökond vabastas oma esialgse tõlgendava üldmärkusega VII erisoovituse kohta jurisdiktsioonidevahelised maksejuhiste kogumi edastamised (v.a need, mis saadetakse rahakaardiga) täielikust teabest maksja kohta. Erandina jurisdiktsioonide vahel kehtivast täieliku teabe korrast vajasid maksejuhiste kogumi edastamised ainult maksja kontonumbrit või kordumatut tunnust. Siiski polnud termin „maksejuhiste kogum“ defineeritud esialgses rahapesuvastase töökonna tõlgendavas üldmärkuses VII erisoovituse kohta. Kõnealune definitsiooni puudumine muutis erandi reguleerimisala ebaselgeks. Maksesüsteemide kontekstis võib terminil „maksejuhiste kogumi edastamine“ olla väga erinevaid tähendusi. Ilma ühtlustatud definitsioonita oli makseteenuse pakkujail erandit raske, kui mitte võimatu, ühtmoodi mõista. Pangandusringkonnad ja enamik liikmesriike tunnistavad vajadust käesoleva erandi järele üksikmaksja üksikülekannete puhul, mis sisalduvad maksejuhiste kogumis edastamiseks saajatele väljaspool ühendust. Eespool nimetatud menetlus tähendab, et ühe maksja erinevatele saajatele suunatud üksikmaksed (tavaliselt kindlat tüüpi korrapärased maksed, nt sotsiaalkindlustusmaksed) koondatakse kogumiks, mille puhul ei ole kulude/tõhususe tõttu võimalik lisada maksjaga seotud täielikku teavet igale üksikmaksele, vaid ainult maksejuhiste kogumile, mis neid sisaldab. Samal seisukohal on pärast esialgse VII erisoovitust käsitleva tõlgendava üldmärkuse läbivaatamist nüüd ka rahapesuvastane töökond. Käesolev ettepanek sisaldab seetõttu erisätet, mis lubab üksikmaksja rahaülekannetel, mis on edastatud saajatele väljaspool ühendust maksejuhiste kogumina, kanda ainult maksja arvenumbrit, tingimusel et maksejuhiste kogum sisaldab täielikku teavet maksja kohta. 4) Vajadus vabastuste või lävitasemete järele Esialgses VII erisoovitust käsitlevas tõlgendavas üldmärkuses kehtestati, et jurisdiktsioonidel võivad olla minimaalsed lävitasemed (mitte kõrgemad kui 3000 USA dollarit). See vabastus oli siiski mõeldud ajutisena ja läbivaatamiseks rahapesuvastasele töökonnale aastal 2004. Kõnealune läbivaatamine toimus 2004. aasta veebruari ja 2005. aasta juuni vahel ja kiideti heaks 10. juunil 2005 läbivaadatud VII erisoovitust käsitleva tõlgendava üldmärkusena. See läbivaatamine algatas põhjaliku konsulteerimise maksevahendusteenuste pakkujate ja liikmesriikidega. Konsulteerimise tulemused näitavad, et maksutööstus on üldiselt lävitasemete kohaldamise vastu, sest see tekitaks vajaduse kaksiksüsteemi järele alla lävitaset jäävate ja seda ületavate rahaülekannete jaoks. Ka teised huvirühmad (liikmesriigid, siseriiklikud keskpangad ja Euroopa Keskpank) ei toeta seda seisukohta. Lisaks sellele näitab rahapesuvastase töökonna uurimus, et isegi väiksemaid summasid võib kasutada terrorismi rahastamiseks. Teisalt on aga tuntud muret, et liiga rangete identifitseerimisnõuete tõttu võivad tehingud hakata toimuma ebaseaduslikult ja siis on ametiasutustel palju väiksem võimalus teavet saada. Selle tulemusena ei jäeta käesoleva ettepanekuga alles ühtegi maksjaga seotud teabe kogumise ega edastamise lävitaset ei EList väljaminevate ega ELi sissetulevate ülekannete puhul. Seetõttu kuuluvad ELi sissetulevad anonüümsed ülekanded erilise järelevalve alla ja nõuavad asjakohaste meetmete võtmist maksjaga seotud puuduva teabe väljaselgitamiseks. Ettepanekus kehtestatakse ka, et EList väljaminevate rahaülekannetega tuleb edastada täielik teave maksja kohta, kuid et võtta arvesse ebaseaduslike tehingute riski, on maksjaga seotud teabe kontrollimise ulatuse suhtes siiski lubatud riskitundlikkusel põhinev paindlikkus. |Avalik konsulteerimine toimus Internetis 2. detsembrist 2003 – 15. veebruarini 2004. Komisjon sai 103 vastust. Tulemused on kättesaadavad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/internal_market/payments/framework/2004-contributions_en.htm. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertiisi korraldamine ei olnud vajalik. |Mõju hindamine Ettepanekut ei esitatud mõju hindamiseks, sest see tuleneb rahvusvahelistest kohustustest ja sel ei ole olulist laiahaardelist mõju. Lisaks sellele esitati ettepanek konsulteerimiseks kõigile huvirühmadele. Ettepanekuga võetakse rahapesuvastase töökonna VII erisoovitus ühenduse õigusse üle viisil, mis minimeerib maksevahendusteenuste pakkujate kulud, tagades samas rahapesu ja terroristide rahastamise vastu võitlemise kõrge taseme. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatava meetme kokkuvõte Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse eeskirjad, mis panevad aluse rahaülekannete jälgitavusele ja mis kehtivad kõigi makseahelasse kuuluvate makseteenuse pakkujate suhtes. Maksja makseteenuse pakkuja peab tagama, et rahaülekandega kaasneks täielik, täpne ja sisukas teave maksja kohta. Kõik makseteenuse vahendajad peavad tagama, et kogu teave maksja kohta, mis edastatakse ülekandega, säilib koos maksega või siis peetakse asjakohast arvestust. Saaja makseteenuse pakkuja peab olema võimeline avastama teabe puudulikkuse maksja kohta ülekannete vastuvõtmisel ja astuma vajalikke samme, et seda olukorda muuta nii, et vastuvõetud rahaülekanded ei jääks anonüümseks. Niimoodi talitades peab selliseid ülekandeid saatma eriline järelevalve ja riskitundlikul alusel, võttes arvesse teisi asjakohaseid tegureid, tuleb teatada kahtlastest tehingutest rahapesu ja terroristide rahastamisega tegelevatele ametiasutustele. Samuti peavad makseteenuse pakkujad pidama asjakohast arvestust ja vastama täielikult ja kiiresti nende asukohaliikmesriigis rahapesu ja terroristide rahastamisega võitlevate ametiasutuste järelepärimistele. |Õiguslik alus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 95. |Subsidiaarsuse põhimõte Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse juhul, kui ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse. |Liikmesriigid ei saa ettepaneku eesmärke täielikult täita järgmistel põhjustel. |Liikmesriikide iseseisev koordineerimata tegevus raha välisülekannete alal võib oluliselt mõjutada maksesüsteemide sujuvat tööd ELi tasandil ja seega kahjustada siseturgu finantsteenuste valdkonnas. |Ühenduse meetmega saavutatakse ettepaneku eesmärgid paremini järgmistel põhjustel: |Oma ulatuse tõttu kindlustab meede ühenduse tasandil VII erisoovituse ühtse ülevõtmise üle terve ELi ja eriti selle, et ei tehtaks vahet siseriiklikel maksetel liikmesriikides ja välismaksetel liikmesriikide vahel. See põhimõte kehtestati määrusega (EÜ) nr 2560/2001 eurodes tehtavate välismaksete kohta, mis oli esimene oluline samm ELis ühtse makseala kehtestamise suunas. |Kõik huvirühmad (eriti liikmesriigid ja maksevahendusteenuse pakkujad) on üksmeelel, et meetme eesmärgid on paremini saavutatavad ühenduse tasandil. |Ettepaneku reguleerimisala, mis ühtib VII erisoovituses ettenähtud meetmetega, ei saa selle loomu ja vastuolude vältimise vajaduse tõttu jagada ühenduse meetmeteks ja liikmesriikide võetavateks meetmeteks. |Seetõttu on ettepanek subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Vastavalt konsulteerimise tulemustele võetakse VII erisoovitus ettepanekuga ELi õigusesse üle kõige lihtsamal viisil, võimaldades ELi sisest lihtsustatud korda ja majanduslikult tasuvat süsteemi kolmandatesse riikidesse ja kolmandatest riikidest tehtavate rahaülekannete jälgitavuseks. Käesolev ettepanek kehtib üksnes ulatuses, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks. |Kehtestades makseteenuse pakkujate suhtes kehtivad maksevahendusteenuste pakkujate kulusid minimeerivad kohustused, minimeeritakse ettepanekuga seega siseriiklike valitsuste, ettevõtjate ja kodanike finantskohustusi. |Vahendite valik |Soovitatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei ole piisavad järgmis(t)el põhjus(t)el: Maksesüsteemid ELis on kaasamisel ühtsesse maksealasse ja seetõttu tuleks VII erisoovitust rakendada ühtlustatud viisil terves ELis. Kõik huvirühmad soovisid määruse kasutamist, mis oleks kõige tõhusam viis ühtse rakendamise ja seega ka võrdsete tingimuste kindlustamiseks. |EELARVELINE MÕJU |Rahapesu ja terroristide rahastamise vastase komitee kohtumised. |LISATEAVE |Euroopa Majanduspiirkond Kavandatav õiguslik vahend käsitleb Euroopa Majanduspiirkonnaga (EMP) seotud küsimust, mistõttu peaks see kehtima ka EMP suhtes. |1.  2005/0138 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSraha ülekandmisel edastatava maksjaga seotud teabe kohta ( EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[4]võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[5]võttes arvesse regioonide komitee arvamust,[6]võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust,[7]tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[8]ning arvestades järgmist:(1) 11. septembril 2001 Ühendriikides toimunud terrorirünnakute tõttu korrati 21. septembril 2001 toimunud erakorralisel Euroopa Ülemkogul, et võitlus terrorismiga on üks Euroopa Liidu põhieesmärke. Euroopa Ülemkogu võttis vastu tegevuskava, mis käsitleb tõhustatud politsei- ja õigusalast koostööd, rahvusvaheliste terrorismivastaste õigusaktide väljatöötamist, terrorismi rahastamise ennetamist, lennujulgestuse tugevdamist ja suuremat kooskõla kõigi asjakohaste tegevuspõhimõtete vahel. Kõnealuse tegevuskava vaatas läbi 11. märtsil 2004 Madridis toimunud terrorirünnakute järgselt kokku tulnud Euroopa Ülemkogu, kes rõhutas vajadust tagada, et ühenduse loodud terrorismivastase võitluse ja õigusalase koostöö õiguslikku raamistikku kohandataks vastavalt rahapesuvastase töökonna vastu võetud üheksale erisoovitusele rahapesu ja terrorismi rahastamise kohta.(2) Selleks et vältida terrorismi rahastamist, on võetud meetmeid, mille eesmärk on teatavate isikute, rühmituste ja üksuste rahaliste vahendite ja finantsallikate külmutamine, kaasa arvatud nõukogu 27. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangute kohta terrorismivastaseks võitluseks[9] ja nõukogu 27. mai 2002. aasta määrus (EÜ) nr 881/2002, millega kehtestatakse teatavate Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 467/2001, millega keelustatakse teatavate kaupade ja teenuste eksport Afganistani, laiendatakse Afganistani rühmitusega Taliban seotud lennukeeldu ning rahaliste vahendite ja muude finantsallikate külmutamist[10]. Samal põhjusel võeti meetmeid rahandussüsteemi kaitsmiseks rahaliste vahendite ja finantsallikate suunamise vastu terroristlikesse eesmärkidesse. Euroopa Parlamendi ja nõukogu … 2005. aasta direktiiv 2005/…/EÜ rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise ja terrorismi rahastamise kohta[11] sisaldab hulka meetmeid, mis on mõeldud võitlemiseks rahandussüsteemi väärkasutusega rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil. Kõik need meetmed ei takista siiski täielikult terroristide ja teiste kurjategijate juurdepääsu maksesüsteemidele oma rahaliste vahendite liigutamiseks.(3) Selleks et edendada ühtset lähenemisviisi rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu võitlemise alal rahvusvahelisel tasandil, tuleks edasiste ühenduse meetmete puhul võtta arvesse sellel tasandil toimunud arenguid, nimelt üheksat rahapesuvastase töökonna vastuvõetud erisoovitust terrorismi rahastamise vastu ja eriti VII erisoovitust elektrooniliste ülekannete kohta, nagu ka läbivaadatud tõlgendavat üldmärkust selle rakendamise kohta.(4) Rahaülekannete täielik jälgitavus võib olla eriti tähtis ja väärtuslik vahend rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamiseks, uurimiseks, avastamiseks ja selle eest vastutusele võtmiseks. Seetõttu on asjakohane maksjaga seotud teabe edastamise tagamiseks kogu makseahela vältel kehtestada kord, mille kohaselt makseteenuse pakkujatel on kohustus edastada raha ülekandmisel täpne ja sisukas teave maksja kohta.(5) Käesoleva määruse sätteid kohaldatakse, ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta)[12] kohaldamist.(6) Kuna kaubanduslikest tehingutest tulenevate rahaülekannete või ülekannete puhul, mil maksja ja saaja on enese nimel tegutsevad makseteenuse pakkujad, on rahapesu või terrorismi rahastamisega seotud risk väiksem, siis on asjakohane vabastada sellised ülekanded käesoleva määruse rakendamisest, tingimusel et neid on alati võimalik jälitada maksjani.(7) Selleks et tasakaalustada väikeste ülekannete põhjustatud potentsiaalse terroriohu vältimiseks kehtestatud liiga rangete identifitseerimisnõuete tõttu ebaseaduslikult toimuda võivate tehingute riski, tuleks maksjaga seotud teabe õigsuse kontrollimise kohustust kohaldada väljaspoole ühendust tehtavate alla 1000euroste rahaülekannete puhul riskitundlikult.(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 2560/2001 (eurodes tehtavate välismaksete kohta)[13] ja siseturumaksete uusi õigusraamistikke käsitleva komisjoni teatise[14] alusel piisab ühendusesiseste rahaülekannete puhul lihtsustatud teabest maksja kohta.(9) Selleks et rahapesu või terrorismi rahastamise vastu võitlevad kolmandate riikide ametiasutused saaksid välja selgitada rahapesuks või terrorismi rahastamiseks kasutatud vahendite allika, peaks rahaülekannetega ühendusest kolmandatesse riikidesse kaasnema täielik teave maksja kohta. Kõnealustele ametiasutustele tuleks võimaldada juurdepääs maksjaga seotud täielikule teabele ainult rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamise, uurimise, avastamise ja selle eest vastutuselevõtmise eesmärgil.(10) Selleks et rahaülekandeid saaks ühelt maksjalt mitmele saajale teha odavalt, üksikülekanded sisaldava maksejuhiste kogumiga, peaks selliste üksikülekannete puhul piisama ainult maksja kontonumbrist, tingimusel et maksejuhiste kogum sisaldab maksjaga seotud täielikku teavet.(11) Selleks et kontrollida raha ülekandmisel maksja kohta nõutava teabe edastamist ja et aidata avastada kahtlaseid tehinguid, peaksid saaja makseteenuse pakkujal olema tõhusad menetlused maksjaga seotud teabe puudumise avastamiseks.(12) Kuna anonüümsed ülekanded kujutavad endast potentsiaalset terrorismi rahastamise ohtu, on asjakohane võimaldada saaja makseteenuse pakkujal vältida või muuta olukordi, kui ta märkab maksjaga seotud teabe puudumist või puudulikkust. Sellest tulenevalt tuleks lubada paindlikkust maksjaga seotud teabe ulatuse suhtes riskitundlikul alusel. Lisaks sellele peaksid maksjaga seotud teabe täpsus ja täielikkus jääma maksja makseteenuse pakkuja vastutusele. Juhul kui maksja makseteenuse pakkuja asub väljaspool ühendust, tuleks vastavalt direktiivi 2005/.../EÜ artiklile 11 kohaldada kontrolli kõnealuste makseteenuse pakkujate ja kliendi vaheliste korrespondentpangandussuhete suhtes.(13) Igal juhul peab saaja makseteenuse pakkuja rakendama erilist, riskitundlikkusel põhinevat järelevalvet maksjaga seotud teabe puudumise või puudulikkuse ilmsiks tulemisel.(14) Kuni eemaldatakse tehnilised piirangud, mis võivad takistada makseteenuse vahendajal täita kohustust edastada kogu saadud teave maksja kohta, peaksid makseteenuse vahendajad selle teabe kohta arvestust pidama. Sellised tehnilised piirangud tuleks eemaldada pärast maksesüsteemide täiustamist.(15) Kuna uurimise käigus ei pruugi olla võimalik tuvastada vajalikke andmeid või asjaomaseid isikuid enne mitmeid kuid või isegi aastaid pärast algset rahaülekannet, on asjakohane nõuda makseteenuse pakkujatelt, et nad peaksid arvestust maksjaga seotud teabe kohta rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamise, uurimise, avastamise ja selle eest vastutuselevõtmise eesmärgil. Demokraatlikus ühiskonnas peaks andmete säilitamise periood olema piiratud. Selle perioodi pikkuseks peaks olema viis aastat.(16) Et tegutseda terrorismivastase võitluse raames kiiresti, peaksid makseteenuse pakkujad kiiresti vastama nende asukohaliikmesriigis asuvate rahapesu või terrorismi rahastamise vastu võitlemisega tegelevate ametiasutuste teabenõuetele maksja kohta.(17) Võttes arvesse rahapesu- ja terrorismivastase võitluse tähtsust, peaksid liikmesriigid nägema siseriiklikus õiguses ette tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused, mida kohaldada juhul, kui käesoleva määruse sätteid ei täideta.(18) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[15].(19) Mitmed ühendusest väljaspool asuvad riigid ja alad moodustavad rahaliidu mõne liikmesriigiga või on osa mõne liikmesriigi valuutapiirkonnast, ja osalevad asjaomase liikmesriigi makse- ja arveldussüsteemis. Selleks et vältida olulist negatiivset mõju nende riikide või alade majandusele, mis võib tuleneda käesoleva määruse rakendamisest asjaomaste liikmesriikide ja nimetatud riikide ning alade vaheliste rahaülekannete suhtes, on asjakohane näha ette võimalus käsitleda selliseid rahaülekandeid asjaomase liikmesriigi siseste rahaülekannetena.(20) Et mitte tõkestada heategevuslike annetuste tegemist, on asjakohane, et liikmesriikidel oleks õigus vabastada nende territooriumil asuvad makseteenuse pakkujad kohustusest koguda, kontrollida, säilitada või saata maksjaga seotud teavet rahaülekannete puhul, mis ei ületa 150 eurot. Samuti on asjakohane siduda see võimalus nõudmistega heategevuslikele organisatsioonidele, et liikmesriigid saaksid tagada, et terroristid ei kuritarvitaks vabastust oma tegevuse rahastamisele kaasaaitamise huvides või vahendina.(21) Kuna liikmesriigid ei saa täiel määral täita meetmete eesmärke, mis oma ulatuse ja mõju tõttu on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(22) Selleks et kehtestada ühtne lähenemisviis rahapesu- ja terrorismivastases võitluses, tuleks käesoleva määruse põhisätteid kohaldada samast päevast alates, mil asjakohased sätted rahvusvahelisel tasandil vastu võeti,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I peatükk Reguleerimisala ja mõistedArtikkel 1ObjektKäesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad raha ülekandmisel edastatava maksjaga seotud teabe kohta rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamise, uurimise, avastamise ja selle eest vastutuselevõtmise eesmärkidel.Artikkel 2Reguleerimisala1. Käesolevat määrust kohaldatakse ükskõik millises vääringus tehtavate rahaülekannete suhtes, mille on teinud või vastu võtnud ühenduses asuv makseteenuse pakkuja.2. Käesolevat määrust ei kohaldata krediit- või deebetkaardi või muu sellise maksevahendiga tehtavate kaubanduslikest tehingutest tulenevate ülekannete suhtes, tingimusel et kõigi mainitud kaubanduslikust tehingust tulenevate rahaülekannetega edastatakse kordumatu tunnus, mille abil saab maksja kindlaks teha.Käesolevat määrust ei kohaldata ülekannete suhtes, mille puhul nii maksja kui saaja on iseenese nimel tegutsevad makseteenuse pakkujad.Artikkel 3MõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:1. terrorismi rahastamine – ükskõik milline rikkumine, mis on määratletud direktiivi 2005/…/EÜ artikli [1 punktis 3];2. rahapesu – ükskõik milline rikkumine, mis on määratletud direktiivi 2005/…/EÜ artikli [1 punktis 2];3. maksja – füüsiline või juriidiline isik, kellel on õigus käsutada rahalisi vahendeid ja kes lubab neid saajale üle kanda;4. saaja – füüsiline või juriidiline isik, kes on rahaülekande lõplik vastuvõtja;5. makseteenuse pakkuja – füüsiline või juriidiline isik, kelle äritegevus hõlmab makseteenuste võimaldamist kliendile;6. makseteenuse vahendaja – makseteenuse pakkuja, kes ei ole ei maksja ega saaja ja kes osaleb rahaülekande teostamises;7. raha ülekandmine – tehing, mille maksja teostab makseteenuse pakkuja kaasabil elektrooniliste vahenditega, et saaja saaks juurdepääsu rahale teise makseteenuse pakkuja kaudu, sõltumata sellest, kas maksja ja saaja on üks ja seesama isik;8. klient – füüsiline või juriidiline isik, kes kasutab makseteenust maksjana või saajana;9. maksejuhiste kogumi edastamine – mitmed iseseisvad rahaülekanded, mis on edastamiseks kokku kogutud.II peatükkMaksja makseteenuse pakkuja kohustusedArtikkel 4Täielik teave maksja kohtaTäielik teave maksja kohta koosneb maksja nimest, aadressist ja kontonumbrist.Aadress võidakse asendada maksja sünniaja ja -kohaga, tema kliendinumbri või isikukoodiga.Kui maksjal ei ole kontonumbrit, võib makseteenuse pakkuja selle asendada kordumatu tunnusega, mille abil saab maksja kindlaks määrata.Artikkel 5 Raha ülekandmisega seotud teave ja arvepidamine1. Makseteenuse pakkujad tagavad, et rahaülekannetega edastatakse täielik teave maksja kohta.2. Maksja makseteenuse pakkuja kontrollib enne raha ülekandmist maksjaga seotud täielikku teavet usaldusväärsest ja sõltumatust allikast saadud dokumentide, andmete või teabe põhjal.Alla 1000eurose rahaülekande puhul saajale väljaspool ühendust võib makseteenuse pakkuja siiski rahapesu ja terrorismi rahastamise riski hindamise põhjal otsustada ülalnimetatud kontrolli ulatuse üle.3. Maksja makseteenuse pakkuja säilitab rahaülekandega seotud täielikku teavet maksja kohta viis aastat.Artikkel 6 Raha ülekandmine ühendusesKui nii maksja kui saaja makseteenuse pakkujad asuvad ühenduses, siis erandina artiklist 5 nõutakse raha ülekandmisel ainult maksja kontonumbrit või kordumatut tunnust, mis võimaldab maksja kindlaks määrata.Kui saaja makseteenuse pakkuja seda aga soovib, võimaldab maksja makseteenuse pakkuja saaja makseteenuse pakkujale täieliku teabe maksja kohta asjaomase taotluse saamisele järgneva kolme tööpäeva jooksul.Artikkel 7 Raha ülekandmine ühendusest saajatele väljaspool ühendust1. Raha ülekandmisel ühendusest saajatele väljaspool ühendust tuleb edastada täielik teave maksja kohta.2. Üksikmaksja maksejuhiste kogumi edastamise puhul saajatele väljaspool ühendust ei kohaldata lõiget 1 kogumisse koondatud üksikmakse suhtes, tingimusel et maksejuhiste kogum sisaldab kõnealust teavet ja et üksikülekanded kannavad maksja kontonumbrit või kordumatut tunnust.III peatükkSaaja makseteenuse pakkuja kohustusedArtikkel 8Maksjaga seostud teabe puudumise tuvastamineSaaja makseteenuse pakkujal on olemas tõhusad meetmed, et tuvastada järgneva teabe puudumist maksja kohta:2.  artiklis 6 nõutud teave rahaülekannete puhul, kui maksja makseteenuse pakkuja asub ühenduses,3.  artiklis 4 nõutud täielik teave maksja kohta või vajaduse korral artiklis 13 nõutud teave rahaülekannete puhul, kui maksja makseteenuse pakkuja asub väljaspool ühendust,Artikkel 9Rahaülekanne, millega ei kaasne teavet maksja kohta1. Kui saaja makseteenuse pakkuja avastab, et käesoleva määrusega maksja kohta nõutud teave on rahaülekande vastuvõtmisel puudu või ei ole täielik, võib ta kas ülekandest keelduda või paluda täielikumat teavet maksja kohta. Viimasel juhul võib saaja makseteenuse pakkuja kas raha kuni uurimiseni kinni hoida või selle saajale kättesaadavaks teha. Kõigil juhtudel käitub saaja makseteenuse pakkuja kooskõlas ükskõik milliste kohaldatavate õigusaktide või rakendussätetega, mis on seotud rahapesu ja terrorismi rahastamisega, eriti määrustega (EÜ) nr 2580/2001 ja (EÜ) nr 881/2002 ja direktiiviga 2005/…/EÜ, samuti siseriiklike rakendusmeetmetega.2. Kui makseteenuse pakkuja ei ole korduvalt võimeline andma nõutud teavet maksja kohta, keeldub saaja makseteenuse pakkuja ükskõik millistest rahaülekannetest sellelt makseteenuse pakkujalt või katkestab temaga ärisuhted ainult rahaülekannete või ükskõik millise muu vastastikuse teenuse alal.Saaja makseteenuse pakkuja teavitab sellest asjaolust rahapesu- ja terrorismi rahastamise vastase võitlusega tegelevaid ametiasutusi.Artikkel 10Riskipõhine hindamineSaaja makseteenuse pakkuja peab ebatäielikku teavet maksja kohta teguriks, mille alusel määrata kindlaks, kas raha ülekandmine või ükskõik milline sellega kaasnev tehing on kahtlane ja kas sellest tuleb direktiivi 2005/.../EÜ III peatükis määratletud kohustuste kohaselt teatada rahapesu- ja terrorismi rahastamise vastase võitlusega tegelevatele ametiasutustele.Artikkel 11Arvestuse pidamineSaaja makseteenuse pakkuja peab kogu maksja kohta saadud teabe kohta arvestust viis aastat.IV peatükkMakseteenuse vahendajate kohustusedArtikkel 12Ülekandega kaasnev teave maksja kohtaMakseteenuse vahendaja tagab, et maksja kohta saadud teave, mis edastatakse raha ülekandmisel, säilib koos maksega.Artikkel 13Tehnilised piirangud1. Kui maksja makseteenuse pakkuja asub väljaspool ühendust ja tehnilised piirangud takistavad ühenduses asuval makseteenuse vahendajal saada rahaülekandega edastatavat teavet maksja kohta, peab see makseteenuse vahendaja saadud teabe kohta arvestust viis aastat, sõltumata sellest, kas teave on täielik või mitte.2. Kui lõikes 1 viidatud juhul, ei saa makseteenuse vahendaja täielikku teavet maksja kohta, teavitab ta sellest raha ülekandmisel saaja makseteenuse pakkujat.3. Kui lõige 1 on kohaldatav, teeb makseteenuse vahendaja saaja makseteenuse pakkuja taotlusel täieliku teabe maksja kohta kättesaadavaks kolme päeva jooksul alates taotluse esitamisest.V PEATÜKKÜldised kohustused, rakendus- ja muudatusvolitusedArtikkel 14Koostöökohust usedMakseteenuse pakkujad vastavad oma asukohaliikmesriigis täielikult ja viivitamata rahapesu ja terroristide rahastamisega võitlevate ametiasutuste järelepärimistele raha ülekandmisel edastatava maksjaga seotud teabe ja vastavate kirjete kohta kooskõlas liikmesriigi siseriiklikus õiguses kehtestatud tähtaegade ja menetlusnõuetega.Kõnealused ametiasutused võivad seda teavet kasutada ainult rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamise, uurimise, avastamise ja selle eest vastutusele võtmise eesmärgil.Artikkel 15 KaristusedLiikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Hiljemalt 31. detsembriks 2006 teavitavad liikmesriigid komisjoni kõnealustest eeskirjadest ja ametiasutustest, kes nende kohaldamise eest vastutavad, samuti teavitavad nad komisjoni viivitamata kõigist andmete edaspidistest muudatustest.Artikkel 16Rakendus- ja muudatusvolitused1. Komisjon võib vastu võtta meetmeid, mis käsitlevad artikli 3 lõigetes 5 ja 7 määratletud mõistete selgitamist, tehes seda vastavalt artikli 17 lõikes 2 viidatud menetlusele ja võttes arvesse arenguid rahapesu ja terrorismi rahastamise alal, samuti arvestades vastavaid muudatusi rahvusvahelistes standardites, eriti nendes, mis on kokku lepitud rahapesuvastases töökonnas seoses rahapesu ja terrorismi rahastamisega.2. Komisjon võib vastu võtta meetmeid, mis käsitlevad artiklites 5 ja 19 sätestatud kohustustele kehtestatud rahaliste lävitasemete ajakohastamist, teha seda vastavalt artikli 17 lõikes 2 viidatud menetlusele ja võttes arvesse arenguid rahapesu ja terrorismi rahastamise alal, samuti arvestades vastavaid muudatusi rahvusvahelistes standardites, eriti nendes, mis on kokku lepitud rahapesuvastases töökonnas seoses rahapesu ja terrorismi rahastamisega.Artikkel 17Komitee1. Komisjoni abistab rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamise komitee, edaspidi "komitee", mis asutati direktiiviga 2005/.../EÜ.2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaseks tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.VI peatükk ErandidArtikkel 18Kokkulepped alade või riikidega väljaspool ühendust1. Komisjon võib anda liikmesriigile loa sõlmida asutamislepingu artikli 299 kohaselt määratletud riigi või alaga, mis ei ole osa ühendusest, kokkuleppeid, mis sisaldavad erandeid käesolevast määrusest, et selle riigi või ala ja asjaomase liikmesriigi vahelisi rahaülekandeid saaks käsitleda liikmesriigis tehtavate rahaülekannetena.Sellised kokkulepped on lubatud ainult juhul, kui asjaomane riik või ala vastab järgmistele tingimustele:a) moodustab rahaliidu asjaomase liikmesriigiga või on osa asjaomase liikmesriigi valuutapiirkonnast;b) osaleb asjaomase liikmesriigi makse- ja arveldussüsteemis;c) nõuab, et tema jurisdiktsiooni alla kuuluvad makseteenuse pakkujad kohaldaksid käesolevas määruses kehtestatud eeskirju.2. Kui liikmesriik soovib sõlmida lõikes 1 osutatud kokkuleppe, saadab ta komisjonile avalduse koos kogu vajaliku teabega.Alates sellest, kui komisjon on liikmesriigi avalduse kätte saanud, käsitletakse rahaülekandeid liikmesriigi ja asjaomase riigi või ala vahel ajutiselt rahaülekannetena liikmesriigis, kuni võetakse vastu otsus vastavalt kõnealuses artiklis sätestatud menetlusele.Kui komisjon arvab, et tal ei ole kogu vajalikku teavet, võtab ta kahe kuu jooksul avalduse kättesaamisest ühendust asjaomase liikmesriigiga ja täpsustab, millist lisateavet veel vaja on.Kui komisjonil on olemas kogu teave, mida ta peab taotluse hindamisel vajalikuks, teavitab ta taotluse esitanud liikmesriiki vastavalt ühe kuu jooksul ja edastab taotluse teistele liikmesriikidele.3. Kolme kuu jooksul käesoleva artikli lõike 2 neljandas lõigus osutatud teavitamisest teeb komisjon vastavalt artikli 17 lõikes 2 osutatud menetlusele otsuse, kas ta lubab asjaomasel liikmesriigil sõlmida lõikes 1 osutatud kokkuleppe.Igal juhul võetakse esimeses lõigus osutatud otsus vastu kaheksateistkümne kuu jooksul alates sellest, kui komisjon avalduse kätte sai.Artikkel 19Liikmesriikides tehtavad rahaülekanded heategevusorganisatsioonideleLiikmesriigid võivad vabastada oma territooriumil asuvad makseteenuse pakkujad artiklis 5 sätestatud kohustustest, kui tegemist on rahaülekannetega heategevuslikel, usulistel, haridus-, sotsiaal- või solidaarsuseesmärkidel, tingimusel et kõnealused organisatsioonid täidavad aruandlust ja välisauditit käsitlevaid nõudeid või kuuluvad mõne avaliku ametiasutuse järelevalve alla ja et kõnealused rahaülekanded on piiratud ülemmääraga 150 eurot ülekande kohta ja toimuvad ainult liikmesriigi territooriumil.Liikmesriigid teavitavad komisjoni esimeses lõigus sätestatud võimaluse kohaldamiseks võetud meetmetest.VII peatükkLõppsättedArtikkel 20JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Artikleid 4–14 ja 19 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENTPolicy area(s): Internal Market Activit(y/ies): Internal Market for goods and services |TITLE OF ACTION: PROPOSAL FOR A REGULATION ON INFORMATION ON THE PAYER ACCOMPANYING TRANSFERS OF FUNDS |1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S)12.010211.01.03 – Committee meetings2. OVERALL FIGURES2.1. Total allocation for action (Part B): € million for commitmentn.a.2.2. Period of application:2005–20102.3. Overall multiannual estimate of expenditure:(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)n.a.(b) Technical and administrative assistance and support expenditure (see point 6.1.2)n.a.(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure (see points 7.2 and 7.3)Commitments/ payments | 0.224 | 0.224 | 0.224 | 0.224 | 0.224 |TOTAL a+b+c |Commitments | 0.224 | 0.224 | 0.224 | 0.224 | 0.224 |Payments | 0.224 | 0.224 | 0.224 | 0.224 | 0.224 |2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective[X] Proposal is compatible with existing financial programming.Proposal will entail reprogramming of the relevant heading in the financial perspective.Proposal may require application of the provisions of the Interinstitutional Agreement.2.5. Financial impact on revenue:[16][X] Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)ORProposal has financial impact – the effect on revenue is as follows:n.a.3. BUDGET CHARACTERISTICSType of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |Non-comp | Non-diff | NO | YES | YES | No [5] |4. LEGAL BASISThe action only concerns administrative expenditure.5. DESCRIPTION AND GROUNDS5.1. Need for Community intervention[17]5.1.1. Objectives pursuedThe present proposal for a regulation aims to transpose Special Recommendation VII (SR VII) of the Financial Action Task Force (the international body established by the Paris G7 summit in 1989 which objective is to fight against financial crime) into Community law in a way that is fully compatible with Internal Market principles. It lays down rules on payer’s information accompanying funds transfers, in order to ensure that basic information is immediately available to the authorities responsible for combating money laundering and terrorism, to assist them in their task.5.1.2. Measures taken in connection with ex ante evaluationIn its Communication to the Council and the European Parliament concerning a “New legal framework for payments in the Internal Market” (COM (2003) 718 final) the Commission consulted interested parties on issues raised by the transposition of SR VII into Community legislation.The results of the consultation have shown overwhelming support from all stakeholders (the banking community, Central Banks, the European Central Bank and Member States) to transpose SR VII through Community legislation rather than national legislation. Payment systems in the EU are in the process of being integrated into a Single Payment Area and, consequently, SR VII should be transposed in a harmonised manner throughout the EU. All stakeholders called for the use of a regulation, which would be the most effective way of guaranteeing uniform implementation and thus a level playing field.The results of the consultation are available at:http://europa.eu.int/comm/internal_market/payments/framework/2004-contributions_en.htm.5.1.3. Measures taken following ex post evaluationn.a.5.2. Action envisaged and budget intervention arrangementsThe rules on payer’s information accompanying funds transfers provided for in the proposal for a regulation result in a number of obligations applicable to all payment service providers (PSPs) involved in the payment chain. The payer’s payment service provider must ensure that funds transfers contain complete, accurate and meaningful payer’s information (name, address and account number). Any intermediary payment service provider must ensure that all payer’s information that accompanies a transfer is retained with the transfer or that appropriate records are kept. The payee’s payment service provider must have effective risk-based procedures in order to identify funds transfers lacking complete payer’s information and, as appropriate, report suspicious transactions to the authorities responsible for combating money laundering and terrorism.5.3. Methods of implementationThe negotiation of the Regulation in the Council and in the European Parliament will be carried out by DG MARKT staff within existing resources. Furthermore, Article 12 of the Regulation specifies that the Commission will be assisted by a committee consisting of Member States’ representatives on certain specific issues.6. FINANCIAL IMPACTn.a.7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITUREHuman and administrative resource requirements will be covered from within the budget allocated to the managing DG in the framework of the annual allocation procedure.7.1. Impact on human resourcesTypes of post | Staff to be assigned to management of the action using existing | Total | Description of tasks deriving from the action |Number of permanent posts | Number of temporary posts |Officials or temporary staff | A B C | 1 0.5 | 1 0.5 | Negotiation of the Regulation in the Council and in the European Parliament and participation in FATF work Organisation of meetings of the regulatory Committee on the prevention of money laundering and terrorist financing |Other human resources |Total | 1.5 | 1.5 |7.2. Overall financial impact of human resourcesType of human resources | Amount (€) | Method of calculation * |Officials Temporary staff | EUR 162 000 | EUR 108 000 x 1.5 |Other human resources (specify budget line) |Total | EUR 162 000 |The amounts are total expenditure for twelve months.7.3. Other administrative expenditure deriving from the actionBudget line (number and heading) | Amount € | Method of calculation |Overall allocation (Title A7) Copy updated budget linesA0701 – Missions 12 01 02 11 01 – Missions 12 01 02 11 02 – Meetings, conferences 12 01 02 11 03 – Committees (consultative committee) 12 01 02 11 04 – Studies and consultations | EUR 62 400 (Regulatory Committee on the prevention of money laundering and terrorist financing) | EUR 15 600 (reimbursement of 24 experts) x 4 meetings |Information systems (A-5001/A-4300) | n.a. |Other expenditure - Part A (specify) | n.a. |Total | EUR 62 400 |The amounts are total expenditure for twelve months.Les besoins en ressources humaines et administratives seront couverts à l’intérieur de la dotation allouée à la DG gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle.1 Specify the type of committee and the group to which it belongs.I. Annual total (7.2 + 7.3) II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) | EUR 224 400 5 years EUR 1 122 000 |8. FOLLOW-UP AND EVALUATION8.1. Follow-up arrangementsn.a8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluationn.a9. ANTI-FRAUD MEASURESn.a[1] FATF on G7 tippkohtumisel Pariisis 1989. aastal asutatud rahvusvaheline organ, keda peetakse maailmas juhtivaks asjatundjaks rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu võitlemisel.[2] Piiravate erimeetmete kohta, mis on suunatud teatavate isikute ja üksuste vastu, et võidelda terrorismiga (EÜT L 344, 28.12.2001, lk 70). Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 745/2003 (ELT L 106, 29.4.2003, lk 22).[3] Selle määrusega kehtestatakse teatavate Osama bin Ladeni, Al-Qaida võrgu ja Talibaniga seotud isikute ja üksuste vastu suunatud eripiirangud ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 467/2001, millega keelustatakse teatavate kaupade ja teenuste eksport Afganistani, laiendatakse Afganistani rühmitusega Taliban seotud lennukeeldu ning rahaliste vahendite ja muude finantsallikate külmutamist (EÜT L 139, 29.5.2002, lk 9). Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2034/2004 (ELT L 353, 27.11.2004, lk 11).[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT C […], […], lk […].[6] ELT C […], […], lk […].[7] ELT C […], […], lk […].[8] ELT C […], […], lk […].[9] EÜT L 344, 28.12.2001, lk 70. Määrust on muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 745/2003 (ELT L 106, 29.4.2003, lk 22).[10] EÜT L 139, 29.5.2002, lk 9. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2034/2004 (ELT L 353, 27.11.2004, lk 11).[11] ELT […], […], lk […]. (avaldatakse edaspidi, 2004/0137/COD).[12] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31[13] EÜT L 344, 28.12.2001, lk 13.[14] KOM (2003) 718 lõplik.[15] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[16] For further information, see separate explanatory note.[17] For further information, see separate explanatory note.


				|

		52014PC0378

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EL) nr 43/2014 seoses teatavate püügi piirnormidega /* COM/2014/0378 final - 2014/0193 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Nõukogu määrusega (EL) nr 43/2014[1] on määratud 2014.
aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida
kohaldatakse liidu vetes ning liidu kalalaevade suhtes teatavates väljaspool
liitu asuvates vetes. Tavaliselt muudetakse kalapüügivõimalusi nende
kehtivusaja jooksul mitu korda.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Ei kohaldata.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud muudatustega soovitakse muuta
eespool osutatud määrust järgmiselt.
Liit saab Gröönimaa kehtestatud eraldise
alusel ning kooskõlas ühelt poolt Euroopa Ühenduse ning teiselt poolt Taani
valitsuse ja Gröönimaa kohaliku valitsuse vahelise kalandusalase
partnerluslepinguga ning sellele lisatud protokolliga 7,7 % moiva lubatud
kogupüügist ICESi V ja XIV alapiirkonna Gröönimaa vetes. Selle aja jooksul, kui
allpool esitatud ettepanek saadeti heakskiitmiseks, ei olnud kättesaadav ei
Gröönimaa pakkumine ega liikmesriikide arvamust pakkumise kohta. Seepärast on lubatud
kogupüük esitatud märkega „pm” (pro memoria) ja seda tuleb pärast
ettepaneku vastuvõtmist täiendada.
Määruses (EL) nr 43/2014 märgitud arv
(19 300 tonni) meriahvena püügi kohta I ja II püügipiirkonna
rahvusvahelistes vetes ei kajasta Kirde-Atlandi Kalanduskomisjon (NEAFC)
kehtestatud lubatud kogupüügi taset, milleks on 19 500 tonni. Kõnealuse
lubatud kogupüügi raames ei tohi püüda enne 1. juulit 2014, nagu on sätestatud
joonealuses märkuses liidu kvoodi kohta, mida ei ole muudetud. Avastati veel
üks viga lubatud kogupüügi kohta V ja XIV püügipiirkonna Gröönimaa vetes:
Norra, Fääri saarte ja mõne liikmesriigi vahel jagatud liidu kvoot oli
Gröönimaa tegelikust pakkumisest 200 tonni suurem: 4,465 tonni asemel 4,665
tonni. Kokkuvõttes korrigeeritakse teatavad vead makrelli lubatud kogupüügi
kohta IIIa ja IV püügipiirkonnas, IIa, IIIb ja IIIc püügipiirkonna ning
alarajoonide 22–32 ELi vetes: esiteks võib liidu kvoodi alusel püüda Fääri
saarte vetes, teiseks peaks Fääri saartel olema võimalik püüda osa oma makrellikvoodist
(46,850 tonni) teatavates ELi piirkondades ning see peaks kajastuma vastavas
tabelis; seoses sellega tuleb korrigeerida ka liidu vete selle osa kirjeldus,
kus Fääri saarte laevadel on lubatud makrelli püüda (määruse (EL)
nr 43/2014 VIII lisa).
Käesolev ettepanek sisaldab muudatusi, mis on
seotud piirkondlike kalavarude majandamise organisatsioonidega seotud meetmete
rakendamisega. Oma 8. korralisel istungjärgul 2012. aastal võttis Vaikse
ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni vastu kaitse- ja majandamismeetme,
millega keelatakse teatavad pikkuim-hallhaiga (Carcharhinus longimanus)
seotud püügitegevused. Oma 9. korralisel istungjärgul võttis Vaikse ookeani
lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni vastu sarnase keeldu siidhallhai (Carcharhinus
falciformis) kohta. Mõlemat keeldu tuleks rakendada liidu õiguses.
2014/0193 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu määrust (EL) nr
43/2014 seoses teatavate püügi piirnormidega
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Ühelt poolt Euroopa Ühenduse
ning teiselt poolt Taani valitsuse ja Gröönimaa kohaliku valitsuse vahelises
kalandusalases partnerluslepingus[2] ning sellele lisatud
protokollis[3] on sätestatud, et liit
saab 7,7 % moiva lubatud kogupüügist ICES V ja XIV püügipiirkonna
Gröönimaa vetes.
(2)       Nõukogu määruse (EL)
nr 43/2014[4]
kohaselt on liidu 2014. aasta moivapüügikvoot kõnealustes Gröönimaa vetes 0
tonni ja seda kohaldatakse kuni 30. aprillini 2014.
(3)       Gröönimaa ametiasutused
teatasid [lisada kuupäev] liidule, et moiva lubatud kogupüügiks ICESi V
ja XIV alapiirkonna Gröönimaa vetes on kehtestatud [pm] tonni
ajavahemikuks [lisada kuupäev] kuni [lisada kuupäev]. Seega
tuleks liidu kvoodiks vastaval ajavahemikul kehtestada [pm] tonni.
(4)       Vaja on korrigeerida
meriahvena varude lubatud kogupüüki I ja II püügipiirkonna rahvusvahelistes
vetes ja süvalesta lubatud kogupüüki V ja XIV püügipiirkonna Gröönimaa vetes.
Samuti on vaja korrigeerida makrelli lubatud kogupüüki Põhjameres ja sellega
piirnevates vetes, et võtta arvesse liidu ja Fääri saarte vahelist vastastikuse
juurdepääsu korda; peale selle tuleb vastavalt muuta ala, mille kohta Fääri
saarte laevad võivad taotleda makrellipüügilepingut.
(5)       Oma 8. korralisel
istungjärgul võttis Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni vastu
kaitse- ja majandamismeetme, millega on keelatud pardal hoida, ümber laadida ja
lossida pikkuim-hallhaid (Carcharhinus longimanus). Oma 9. korralisel
istungjärgul võttis Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni vastu
sarnase keeldu siidhallhai (Carcharhinus falciformis) kohta. Mõlemat
keeldu tuleks rakendada liidu õiguses. Nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96[5] artikli 2 kohaselt
tuleks kindlaks määrata, milliste kalavarude suhtes kõnealuses artiklis
osutatud meetmed kehtivad.
(6)       Määruses (EL) nr 43/2014
sätestatud püügi piirnormid jõustuvad alates 1. jaanuarist 2014. Käesoleva
määruse sätted püügi piirnormide kohta peaksid seepärast samuti kehtima alates
nimetatud kuupäevast. Selline tagasiulatuv kohaldamine ei mõjuta õiguskindluse
ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtteid, kuna asjaomased püügivõimalused ei
ole veel ammendatud. Siidhallhai püügi keeld Vaikse ookeani lääne- ja keskosa
kalanduskomisjoni konventsiooni alal jõustub siiski 1. juulil 2014 ning seda
tuleks kohaldada alates kõnealusest kuupäevast. Süvalesta korrigeeritud lubatud
kogupüüki V ja XIV püügipiirkonna Gröönimaa vetes tuleks samuti kohaldada alates
käesoleva määruse jõustumisest, kuna see toob kaasa ELi laevade
kalapüügivõimaluste vähendamise. Ka moiva püügihooaja suhtes, tuleks käesoleva
määrusega ette nähtud püügi piirnormi asjaomase kalavaru suhtes kohaldada
alates [lisada kuupäev].
(7)       Kuna teatavate püügi
piirnormide muutmine avaldab mõju majandustegevusele ja liidu kalalaevade
kalapüügihooaja kavandamisele, peaks käesolev määrus jõustuma vahetult pärast
selle avaldamist,
(8)       Seepärast tuleks määrust (EL)
nr 43/2014 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määruse (EL) nr 43/2014 muutmine
(1)
Määrusele (EL) nr 43/2014 lisatakse artikkel
37 a:
„Artikkel 37a
Pikkuim-hallhaid
1.       Pikkuim-hallhaide
(Carcharhinus longimanus) rümpade või nende osade pardal hoidmine,
ümberlaadimine või lossimine on keelatud.
3.       Kui
lõikes 1 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende
liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.”
(2)
Lisatakse artikkel 37b:
„Artikkel 37b
Siidhallhaid
1.       Siidhallhaide
(Carcharhinus falciformis) rümpade või nende osade pardal hoidmine,
ümberlaadimine või lossimine on keelatud.
2.       Kui
lõikes 1 osutatud liike püütakse juhuslikult, ei tohi neid kahjustada. Nende
liikide isendid tuleb viivitamata vette tagasi lasta.”
(3)
Määruse (EL) nr 43/2014 IA lisa muudetakse
vastavalt käesoleva määruse I lisas esitatud tekstile.
(4)
Määruse (EL) nr 43/2014 IB lisa muudetakse
vastavalt käesoleva määruse II lisas esitatud tekstile.
(5)
Määruse (EL) nr 43/2014 VIII lisa muudetakse
vastavalt käesoleva määruse III lisas esitatud tekstile.
Artikkel 2
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu
Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
Artikli 1 punkti 2 kohaldatakse alates 1.
juulist 2014.
Artikli 1 punkte 3 ja 5 ning II lisa punkti c
kohaldatakse alates 1. veebruarist 2014.
II lisa punkti a lisa kohaldatakse alates [lisada
kuupäev].
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Nõukogu määrus (EL) nr 43/2014, 20. jaanuar 2014,
millega määratakse 2014. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja
kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ning liidu
kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu (ELT L 24, 28.1.2014, lk
1–145).
[2]               ELT L 172, 30.6.2007, lk 4.
[3]               ELT L 293, 23.10.2012, lk 5.
[4]               ELT L 24, 28.1.2014, lk 1–145.
[5]               Nõukogu määrus (EÜ) nr 847/96, 6. mai 1996, millega
kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad
tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3).
LISAD
järgmise dokumendi juurde:
Ettepanek: Nõukogu määrus,
millega muudetakse nõukogu määrust
(EL) nr 43/2014 seoses teatavate püügi piirnormidega
I LISA
IA lisas kanne hariliku makrelli kohta IIIa ja
IV püügipiirkonnas; IIa, IIIb ja IIIc püügipiirkonna ning alarajoonide 22–32
liidu vetes asendatakse järgmisega:
 Liik: || Harilik makrell ||   ||   || Püügipiirkond: || IIIa ja IV püügipiirkond; IIa, IIIb ja IIIc püügipiirkonna ja alarajoonide 22–32 liidu veed
   || Scomber scombrus ||   ||   || (MAC/2A34.) ||
 Belgia ||   ||  768 || (2) (5) || Analüütiline TAC ||   ||
 Taani ||   || 26 530 || (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Saksamaa ||   ||  800 || (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Prantsusmaa ||   || 2 417 || (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Madalmaad || 2 434 || (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Rootsi ||   || 7 101 || (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Ühendkuningriik || 2 254 || (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Liit ||   || 42 304 || (1) (2) (5) ||   ||   ||   ||
 Norra ||   || 256 936 || (3) ||   ||   ||   ||
 Fääri saared || 46 850 || (4) ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 TAC ||   || Ei kohaldata ||   ||   ||   ||   ||
 (1)  Eritingimus: kaasa arvatud järgnev kogus tonnides, mis püütakse Norra vetes lõuna pool 62°N (MAC/*04N-): ||
   ||   ||  247 ||   ||   ||   ||   ||
   || Käesoleva eritingimuse kohase kalapüügi korral arvestatakse tursa, kilttursa, pollaki, merlangi ja põhjaatlandi süsika kaaspüük nende kalaliikide kvootidest maha.
 (2)  Võib püüda ka IVa püügipiirkonna Norra vetes (MAC/*4AN.). ||   ||   ||
 (3)  Arvestatakse maha TACi Norra osast (juurdepääsukvoot). See kogus sisaldab Norra osa Põhjamere TACis, kogumahuga:
   ||   || 74 500 ||   ||   ||   ||   ||
   || Selle kvoodi alusel tohib püüda üksnes IVa püügipiirkonnas (MAC/*04A.), välja arvatud järgmine kogus tonnides, mida võib püüda IIIa püügipiirkonnas (MAC/*03A.):
   ||   || 3 000 ||   ||   ||   ||   ||
 (4)  Arvestatakse maha TACi Fääri saarte osast (juurdepääsukvoot). Selle kvoodi alusel tohib püüda üksnes VIa püügipiirkonnas, põhja pool 56º 30' N (MAC/*6AN56). Võib püüda ka IIa, IVa püügipiirkonnas (põhja pool 59º N) (EL vetes) 1. oktoobrist 31. detsembrini (MAC/*24N59).
 (5)  Võib püüda ka Fääri saarte vetes, liikmesriigile eraldatud kvoodi piires ja mitte ületades liidule eraldatud järgmist üldkogust (MAC/*FRO):
   ||   || 46 850 ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eritingimus: eespool nimetatud kvootide piires ei tohi püüda järgnevalt esitatud kogustest suuremaid koguseid
 järgmistes püügipiirkondades: ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || IIIa || IIIa ja IVbc || IVb || IVc || VI, IIa püügipiirkonna rahvusvahelised veed, 1. jaanuarist 31. märtsini 2014 ja detsembris 2014 ||   ||
   || (MAC/*03A.) || (MAC/*3A4BC) || (MAC/*04B.) || (MAC/*04C.) || (MAC/*2A6.) ||   ||
 Taani || 0 || 4 130 || 0 || 0 || 14 389 ||   ||
 Prantsusmaa || 0 ||  490 || 0 || 0 || 0 ||   ||
 Madalmaad || 0 ||  490 || 0 || 0 || 0 ||   ||
 Rootsi || 0 ||  0 || 390 || 10 || 2 742 ||   ||
 Ühendkuningriik || 0 ||  490 || 0 || 0 || 0 ||   ||
 Norra || 3 000 ||  0 || 0 || 0 || 0 ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
II LISA
Määruse (EL) nr 43/2014 IB lisa muudetakse
järgmiselt.
 (a)                    Kanne moiva kohta V ja XIV püügipiirkonna Gröönimaa vetes asendatakse järgmisega:
 „Liik: || Moiva ||   || Püügipiirkond: || V ja XIV Gröönimaa veed
   || Mallotus villosus ||   || (CAP/514GRN)
 Taani || pm ||   || Analüütiline TAC
 Saksamaa || pm ||   || Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3.
 Rootsi || pm ||   || Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4.
 Ühendkuningriik || pm ||   ||   ||
 Kõik liikmesriigid || pm || (1) ||   ||
 Liit || pm || (2) ||   ||
   ||   ||   ||   ||
 TAC || Ei kohaldata ||   ||   ||
 (1)  Taani, Saksamaa, Rootsi ja Ühendkuningriik võivad kasutada „kõigi liikmesriikide” kvooti ainult oma kvoodi ammendamisel. Liikmesriigid, kellele kuulub üle 10 % liidu kvoodist, ei tohi kasutada „kõigi liikmesriikide” kvooti.”
   ||   ||
 (b)                    Kanne süvalesta kohta V ja XIV püügipiirkonna Gröönimaa vetes asendatakse järgmisega:
   ||   ||   ||   ||
 „Liik: || Süvalest || Püügipiirkond: || V ja XIV Gröönimaa veed
   || Reinhardtius hippoglossoides ||   || (GHL/514GRN)
 Saksamaa ||  3 591 ||   || Analüütiline TAC
 Ühendkuningriik ||   189 ||   || Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3.
 Liit ||  3 780 || (1) || Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4.
 Norra ||   575 ||   ||   ||
 Fääri saared ||   110 ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||
 TAC || Ei kohaldata ||   ||   ||
 (1)  Püütakse korraga kuni kuue laevaga.” ||
   ||   ||   ||   ||
 (c)                    Kanne meriahvena kohta I ja II püügipiirkonna rahvusvahelistes vetes asendatakse järgmisega:
   ||   ||   ||   ||
 „Liik: || Meriahvenad ||   || Püügipiirkond: || I ja II rahvusvahelised veed
   || Sebastes spp. ||   || (RED/1/2INT)
 EL || Ei kohaldata || (1) (2) || Analüütiline TAC
   ||   ||   || Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3.
 TAC ||  19 500 ||   || Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4.
 (1)  Püük toimub üksnes ajavahemikul 1. juulist kuni 31. detsembrini 2014. Püük lõpetatakse, kui NEAFCi osalised on lubatud kogupüügi täielikult ära kasutanud. Komisjon teavitab liikmesriike kuupäevast, mil NEAFCi sekretariaat teatab NEAFCi lepinguosalistele, et lubatud kogupüük on täielikult ära kasutatud. Liikmesriigid keelavad alates sellest kuupäevast oma lipu all sõitvatel laevadel meriahvena sihtpüügi.
 (2)  Liikmesriigid piiravad muu kalapüügiga kaasnevat meriahvena kaaspüüki nii, et see ei moodustaks üle 1 % kogu pardal hoitavast saagist.”
   ||   ||   ||   ||
III LISA
„VIII LISA
LIIDU VETES KALA PÜÜDVATE KOLMANDATE
RIIKIDE LAEVADE
KALAPÜÜGI‑LUBADEGA SEOTUD KOGUSELISED PIIRANGUD
 Lipuriik || Püügiliik || Kalapüügilubade arv || Korraga kohalviibivate laevade maksimaalne arv
 Norra || Heeringas, põhja pool 62° 00’ N || 20 || 20
 Fääri saared || Harilik makrell, VIa (põhja pool 56° 30' N), IIa, IVa (põhja pool 59º N) püügipiirkonnad Stauriid, IV, VIa (põhja pool 56° 30′ N), VIIe, VIIf ja VIIh püügipiirkonnad || 14 || 14
 Heeringas, põhja pool 62° 00' N || 21 || 21
 Heeringas, IIIa püügipiirkond || 4 || 4
 Tursiku töönduspüük, IV ja VIa (põhja pool 56° 30′ N) püügipiirkonnad (sealhulgas vältimatu põhjaputassuu kaaspüük) || 15 || 15
 Harilik molva ja meriluts || 20 || 10
 Põhjaputassuu, II, VIa (põhja pool 56° 30′ N), VIb ja VII (põhja pool 12° 00′ W) püügipiirkonnad || 20 || 20
 Sinine molva || 16 || 16
 Venetsueela[1] || Riffahvenad (Prantsuse Guajaana veed) || 45 || 45”
[1]               Kõnealuste kalapüügilubade saamiseks tuleb tõendada, et
püügiluba taotleva laevaomaniku ja Prantsuse Guajaana departemangus asuva
töötlemisettevõtte vahel on olemas kehtiv leping, mis sisaldab kohustust
lossida asjaomaselt laevalt kõnealuses departemangus vähemalt 75 % kogu
riffahvena püügist töötlemiseks lepingujärgses töötlemisettevõttes. Kõnealuse
lepingu peavad kinnitama Prantsuse ametiasutused, kes tagavad, et leping vastab
nii lepinguosalise töötlemisettevõtte tegelikule mahule kui ka Guajaana
majanduse arenguga seotud eesmärkidele. Lepingu nõuetekohaselt kinnitatud
koopia lisatakse püügiloa taotlusele. Kõnealusest kinnitusest keeldumise korral
teatavad Prantsuse ametiasutused sellest asjaomasele lepinguosalisele ja
komisjonile ning esitavad keeldumise põhjendused.