               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.7.2019
            COM(2019) 600 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust (EL) 2019/276 seoses 2019. aastal rände-, pagulas- ja julgeolekuprobleemide lahendamiseks kasutusele võetavate paindlikkusinstrumendi summade kohandamisega

               SELETUSKIRI

                  Euroopa Parlament ja nõukogu otsustasid 12. detsembril 2018 võtta kasutusele paindlikkusinstrumendi vahendeid 1 164 miljoni euro ulatuses: 179 miljonit eurot alamrubriigi 1a (Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks) jaoks, et tugevdada konkurentsivõime põhiprogramme (nimelt Horisont 2020 ja Erasmus+), ning 985,6 miljoni eurot rubriigi 3 jaoks vastavalt komisjoni ettepanekule.

               Komisjon esitab täna paranduseelarve projekti nr 4/2019,
                  1
                mis sisaldab alamrubriigi 1a ja rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringute vähendusi, mis vähendab vajadust paindlikkusinstrumendi kasutamise järele. Käesolev ettepanek lisatakse nimetatud paranduseelarve projektile ja selle eesmärk on kohandada vastavalt paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavaid summasid, järgides samal ajal nende kasutuselevõtmise otstarvet.

               Paindlikkusinstrumendist kasutusele võetavad summad on kohandatuna kokku 1 090 miljonit eurot (enne 1 164 miljonit eurot), millest 160 miljonit eurot alamrubriigi 1a ja 930 miljonit eurot rubriigi 3 jaoks.

               Selle kavandatava kasutuselevõtmisotsusega muudetakse 12. detsembri 2018. aasta otsust (EL) 2019/276
                  2
               .

               Paindlikkusinstrumendi kavandatavaks vähendatud ulatuses kasutuselevõtmiseks vajalikud maksete assigneeringud on esitatud järgnevas tabelis.

               (jooksevhinnad, miljonites eurodes)

                        Aasta

                        2019. aastal paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmisega seotud maksete assigneeringud

                        2019

                        511,5

                        2020

                        242,3

                        2021

                        126,3

                        2022

                        132,0

                        2023

                        78,3

                        Kokku

                        1 090,4

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse otsust (EL) 2019/276 seoses 2019. aastal rände-, pagulas- ja julgeolekuprobleemide lahendamiseks kasutusele võetavate paindlikkusinstrumendi summade kohandamisega

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  3
                eriti selle punkti 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Paindlikkusinstrumendiga on võimalik rahastada selgelt määratletud kulusid, mida ei saa rahastada ühe või mitme muu rubriigi ülemmäärade piires.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  4
                artiklis 11 sätestatud paindlikkusinstrumendi aastast ülemmäära 600 000 000 eurot (2011. aasta hindades) suurendatakse vajaduse korral tühistatud summade võrra, mis on tehtud kättesaadavaks kooskõlas nimetatud artikli lõike 1 teise lõiguga.

               (3)12. detsembril 2018 võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu otsuse (EL) 2019/276,
                  5
                millega võetakse 2019. eelarveaastal kasutusele paindlikkusinstrument, ületades alamrubriigi 1a (Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks) ülemmäära konkurentsivõime põhiprogrammide tugevdamiseks 178 715 475 euro ulatuses ja rubriigi 3 (Julgeolek ja kodakondsus) ülemmäära rände-, pagulas- ja julgeolekuprobleemide lahendamiseks võetavate meetmete rahastamiseks 985 629 138 euro ulatuses.

               (4)Paranduseelarve projekt nr 4/2019
                  6
                sisaldab alamrubriigi 1a ja rubriigi 3 kulukohustuste assigneeringute vähendusi ja vähendab seega vajadust paindlikkusinstrumendi kasutamise järele. Seepärast on vaja vastavalt kohandada 2019. aastal paindlikkusinstrumendist kasutuselevõetavaid summasid. Samuti on vaja kohandada prognoositud makseprofiili.

               (5)Seepärast tuleks otsust (EL) 2019/276 vastavalt muuta.

               (6)Paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmine otsustati samaaegselt 2019. aasta eelarveparandusega, sest see võimaldab rahastada mõningaid meetmeid, ületades mitmeaastase finantsraamistiku ülemmäära. Et tagada kõnealuse kohanduse sidusus, peaks käesolev otsus jõustuma selle vastuvõtmise päeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsuse (EL) 2019/276 artikli 1 lõike 1 esimest lõiku muudetakse järgmiselt: tekst „178 715 475 euro“ asendatakse tekstiga „160 195 475 euro“ ja tekst „985 629 138 miljoni euro“ asendatakse tekstiga „930 188 138 euro“. Lõike 2 esimese lõigu punktid a kuni e asendatakse järgneva tekstiga:

               „a)
                     2019. aastal 511 468 976 eurot;

               b)
                     2020. aastal 242 308 256 eurot;

               c)
                     2021. aastal 126 300 853 eurot;

               d)
                     2022. aastal 131 990 641 eurot;

               e)
                     2023. aastal 78 314 887 eurot.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        COM(2019) 610, 2.7.2019.

                     (2)

                        ELT L54, 22.2.2019, lk 3.

                     (3)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (4)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2018. aasta otsus (EL) 2019/276 paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise kohta ELi konkurentsivõime põhiprogrammide tugevdamiseks ning praeguste rände-, pagulas- ja julgeolekuprobleemide lahendamiseks võetavate kiireloomuliste meetmete rahastamiseks eelarvest (ELT L 54, 22.2.2019, lk 3).

                     (6)

                        COM(2019) 610, 2. juuli 2019.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.7.2019
            COM(2019) 313 final
            2019/0147(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu alusel moodustatud ühiskomitees seoses vahekohtunike nimekirja vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu alusel moodustatud ühiskomitees liidu nimel võetavat seisukohta seoses selliste isikute nimekirja kavandatava vastuvõtmisega, kes soovivad ja saavad tegutseda vahekohtunikena.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa Liidu ja Jaapani vaheline majanduspartnerlusleping

               Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on liberaliseerida ja hõlbustada kaubavahetust ja investeeringuid ning tihendada lepinguosaliste majandussuhteid.

               Lepingu sõlmis Euroopa Liidu Nõukogu 20. detsembril 2018 pärast selle ratifitseerimist Euroopa Parlamendis 12. detsembril 2018. Leping jõustus 1. veebruaril 2019.

               2.2.Ühiskomitee

               Lepingu artikli 22.1 lõikega 1 luuakse mõlema lepinguosalise esindajatest koosnev ühiskomitee. Kõik ühiskomitee otsused ja soovitused võetakse vastu konsensuse alusel ning nende vastuvõtmine võib toimuda isikliku kohtumise või kirjaliku menetluse tulemusena (artikli 22.2 lõige 3).

               Lepingu artikli 22.1 lõike 4 punkti f kohaselt võttis ühiskomitee esimesel koosolekul 10. aprillil 2019 vastu oma kodukorra, vahekohtu kodukorra ja vahekohtunike käitumisjuhendi, nagu on osutatud peatüki „Vaidluste lahendamine“ artiklis 21.30.

               2.3.Ühiskomitee kavandatav akt

               Artikli 21.9 lõike 1 kohaselt koostab ühiskomitee nimekirja vähemalt üheksast isikust, kes soovivad ja saavad tegutseda vahekohtunikena (edaspidi „kavandatav õigusakt“).

               Vastavalt lepingu artikli 22.1 lõikele 2 oleks selline ühiskomitee otsus tulnud põhimõtteliselt teha esimesel koosolekul. Lepingu artikli 22.2 lõike 3 kohaselt võib selle siiski teha ka kirjalikult.

               Artikli 21.9 lõike 1 kohaselt koostatakse nimekiri kolmest osanimekirjast: kummagi lepinguosalise osanimekirjast ja ühest osanimekirjast, kuhu kuuluvad isikud, kes ei ole kummagi lepinguosalise kodanikud ja kes võivad tegutseda vahekohtu eesistujana. Igasse osanimekirja kantakse vähemalt kolm isikut. Eesistujate osanimekirja koostamisel või ajakohastamisel võib kumbki lepinguosaline välja pakkuda kuni kolm isikut.

               Pooled on koostanud esialgse nimekirja viieteistkümnest isikust, kes soovivad ja saavad täita vahekohtuniku ülesandeid.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesolevas nõukogu otsuse ettepanekus käsitletakse Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu alusel moodustatud ühiskomitees liidu nimel võetavat seisukohta seoses selliste isikute nimekirja vastuvõtmisega, kes soovivad ja saavad tegutseda vahekohtunikena.

               Pooled on koostanud esialgse nimekirja viieteistkümnest isikust, kes soovivad ja saavad täita vahekohtuniku ülesandeid. Nimekiri vastab lepingu artikli 21.9 lõike 1 nõuetele, mille kohaselt kuulub igasse osanimekirja vähemalt kolm isikut. ELi osanimekirjas on neli isikut, Jaapani osanimekirjas on viis isikut ja ühiselt kokku lepitud eesistujate osanimekirja kuulub kuus isikut.

               Nimetatud dokumentide vastuvõtmine on väga oluline, et muuta lepingu 21. peatüki („Vaidluste lahendamine“) sätted toimivaks ja seega tagada lepingu sujuv rakendamine.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Ühiskomitee on lepinguga, nimelt Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepinguga loodud organ.

               Õigusakt, mille ühiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas lepingu artikliga 102.

               Kavandatav õigusakt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on pelgalt kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna puhul vajalik õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0147 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu alusel moodustatud ühiskomitees seoses vahekohtunike nimekirja vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 3 ning artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu 20. detsembri 2018. aasta otsusega (EL) 2018/1907
                  2
                sõlmis liit Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. veebruaril 2019. Lepingu artikli 22.1 lõike 4 kohaselt tagab ühiskomitee kõnealuse lepingu nõuetekohase ja tõhusa toimimise.

               (2)Lepingu artikli 21.9 lõikes 1 on sätestatud, et ühiskomitee koostab nimekirja vähemalt üheksast isikust, kes soovivad ja saavad tegutseda vahekohtunikena. Lepingu artikli 22.2 lõike 3 kohaselt võib ühiskomitee otsuseid vastu võtta ka kirjalikult.

               (3)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel ühiskomitees võetav seisukoht, kuna kavandatav otsus on liidule siduv.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu alusel loodud ühiskomitees seoses vahekohtunike nimekirja vastuvõtmisega, põhineb ühiskomitee otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        ELT L 330, 27.12.2018, lk 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.7.2019
            COM(2019) 313 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise majanduspartnerluslepingu alusel moodustatud ühiskomitees seoses vahekohtunike nimekirja vastuvõtmisega

               EELNÕU

               EUROOPA LIIDU JA JAAPANI VAHELISE MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU ALUSEL MOODUSTATUD

               ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2019,

               XXX,

               millega kehtestatakse nimekiri

               isikutest, kes soovivad ja saavad tegutseda vahekohtunikena

               ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse 17. juulil 2018. aastal alla kirjutatud Euroopa Liidu ja Jaapani vahelist majanduspartnerluslepingut ning eelkõige selle artikli 21.9 lõiget 1 ning artikli 22.2 lõiget 3,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               1.Kehtestatakse vahekohtunikuna tegutseda soovivate ja saavate isikute nimekiri, mis on esitatud lisas.

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.

               (koht ja kuupäev).

                        Ühiskomitee nimel

                        Jaapani välisminister

                        ELi esindaja

               LISA

               VAHEKOHTUNIKE NIMEKIRI,

               MILLELE ON OSUTATUD LEPINGU ARTIKLI 21.9 LÕIKES 1

               Euroopa Liidu esitatud vahekohtunikud

               1.Pieter Jan KUIJPER

               2.Laurence BOISSON DE CHAZOURNES

               3.Giorgio SACERDOTI

               4.Hélène RUIZ FABRI

               Jaapani esitatud vahekohtunikud

               1.Akio SHIMIZU

               2.Ichiro ARAKI

               3.Shotaro OSHIMA

               4.Kozo KAWAI

               5.Hironobu SAKAI

               Eesistujad

               1.Merit JANOW (Ameerika Ühendriigid)

               2.David UNTERHALTER (Lõuna-Aafrika)

               3.Christian HAEBERLI (Šveits)

               4.Armand DE MESTRAL (Kanada)

               5.William DAVEY (Ameerika Ühendriigid)

               6.Jennifer A. HILLMAN (Ameerika Ühendriigid)


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.9.2019
            COM(2019) 432 final
            2019/0204(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) asutatud assotsiatsioonikomitees seoses teabevahetusega, mille abil hinnatakse kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse eespool nimetatud lepingut) mõju

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel)
                  1
                asutatud assotsiatsioonikomitees võetav seisukoht seoses kavaga võtta vastu otsus, mis käsitleb Marokoga peetavat teabevahetust, mille abil hinnatakse 25. oktoobri 2018. aasta kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse eespool nimetatud lepingut)
                  2
                mõju

               2.Ettepaneku taust

               2.1.ELi-Maroko assotsieerimisleping

               Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel (edaspidi „assotsieerimisleping“), loodi Euroopa Liidu ja Maroko vahel vabakaubanduspiirkond, mis põhineb tööstus-, põllumajandus- ja kalandustoodetega kauplemise tariifide vastastikusel liberaliseerimisel.  Lepinguga luuakse vabakaubanduspiirkond, mis tagab Marokole ulatusliku eelisjuurdepääsu ELi turule. Leping jõustus 1. märtsil 2000.

               28. jaanuari 2019. aasta otsusega (EL) 2019/217
                  3
                kiitis nõukogu heaks Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) protokolle nr 1 ja nr 4) sõlmimise, millega laiendatakse assotsieerimislepingus sätestatud tariifseid soodustusi ka Lääne-Saharast pärinevatele toodetele.

               2.2.ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee

               ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee on assotsieerimislepinguga loodud organ, kes vastutab lepingu rakendamise eest. Ühtlasi on ta volitatud tegema otsuseid lepingu haldamise kohta. Assotsiatsioonikomitee võtab otsused vastu lepinguosaliste kokkuleppel. Istungite vahel võib ta lepinguosaliste nõusolekul võtta vastu otsuseid kirjaliku menetluse teel.

               2.3.ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee kavandatud õigusakt

               ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee peab võtma vastu otsuse, milles käsitletakse nõukogu poolt 28. jaanuaril 2019 heaks kiidetud lepingu mõju hindamise korda, keskendudes säästvale arengule avalduvale mõjule, mis puudutab eelkõige asjaomasele elanikkonnale kaasnevaid eeliseid ja Lääne-Sahara loodusvarade kasutamist (edaspidi „kavandatav õigusakt“). Õigusakt tuleb vastu võtta hiljemalt kaks kuud pärast kõnealuse lepingu jõustumist.

               Kavandatava õigusakti eesmärk on sätestada lepinguosaliste vahelise teabevahetuse kord, et võimaldada hinnata mõju, mida avaldab assotsieerimislepinguga ette nähtud tariifsete soodustuste laiendamine Lääne-Saharast pärinevatele toodetele.

               Kavandatav õigusakt muutub lepinguosalistele siduvaks kooskõlas lepingu artikli 83 lõikega 2, milles on sätestatud: „Otsused võetakse vastu lepinguosaliste ühisel kokkuleppel. Need otsused on lepinguosaliste jaoks siduvad ja lepinguosalised võtavad nende täitmiseks vajalikke meetmeid.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

                  Alates assotsieerimislepingu jõustumisest on selles sätestatud kaubandussoodustusi de facto kohaldatud Lääne-Sahara mitteautonoomselt territooriumilt pärinevate toodete suhtes. Euroopa Liidu Kohus leidis oma 21. detsembri 2016. aasta otsusega kohtuasjas C-104/16 P,
                     4
                   et ELi ja Maroko vahel sõlmitud assotsieerimislepingut ei kohaldata Lääne-Sahara suhtes.

                  Assotsieerimislepingus ja selle protokollides sätestatud kaubandussoodustuste de facto kohaldamine Lääne-Saharast pärinevate toodete suhtes pidi seega lõppema. Siiski võivad Euroopa Liidu ja Maroko vahelised kahepoolsed lepingud teatud tingimustel hõlmata Lääne-Saharast pärinevaid tooteid, eeldusel et olemas on sobiv õiguslik alus.

                  29. mail 2017 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi, et luua õiguslik alus Lääne-Saharast pärinevatele toodetele tariifsete soodustuste andmiseks, ja võttis vastu läbirääkimisjuhised. 2017. aastal toimus kaks läbirääkimiste vooru. Pealäbirääkijad parafeerisid lepingu eelnõu teksti 31. jaanuaril 2018. Lepinguosalised kirjutasid lepingule alla 25. oktoobril 2018. 28. jaanuaril 2019 võttis nõukogu pärast Euroopa Parlamendi heakskiitu vastu otsuse, mis käsitleb Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) protokolle nr 1 ja nr 4) sõlmimist, luues seega õigusliku aluse, et kehtestada Lääne-Saharast pärinevate toodete suhtes samad tariifsed soodustused, mis kehtivad Marokost pärinevate toodete suhtes.

                  Assotsieerimislepingu asjaomaste protokollide muutmine võimaldab anda liidu tariifseid soodustusi, lähtudes kohalikule elanikkonnale tulenevaid eeliseid käsitlevast hinnangust ja inimõiguste austamisest.

                  Nagu nõukogu oli 29. mail 2017 vastu võetud läbirääkimisjuhistes nõudnud, hindasid komisjoni talitused lepingu võimalikku mõju säästvale arengule, eelkõige seoses asjaomasele elanikkonnale kaasnevate eelistega ning Lääne-Sahara  (edaspidi „asjaomased territooriumid“) loodusvarade kasutamisega. Hinnangus on käsitletud eelkõige Lääne-Saharast pärinevaid kaubavooge, täpsemalt kalandustooteid, põllumajandustooteid ja fosfaate. Hinnang tugineb varasemat perioodi käsitlevate andmete analüüsile, kuid ka tulevikuprognoosile. Hinnangust nähtub, et ELi-Maroko assotsieerimislepinguga ette nähtud tariifsete soodustuste andmisel on olnud lepingust mõjutatud inimestele positiivne mõju ja see mõju peaks tulevikus jätkuma või isegi suurenema. Mõjuhinnang on esitatud 11. juuni 2018. aasta aruandes,
                     5
                   mille koostasid komisjoni talitused koos Euroopa välisteenistusega ning mis käsitleb Lääne-Sahara elanikkonnale tekkivat kasu ja asjaomase elanikkonnaga peetud konsultatsioone, et laiendada soodustariifide kohaldamist Lääne-Sahara toodetele.

                  Selleks et jälgida lepingu mõju asjaomasele elanikkonnale ja kõnealuse territooriumi loodusvarade kasutamisele, on lepinguga sõnaselgelt ette nähtud asjakohane raamistik ja menetlus, et lepinguosalised saaksid korrapärase teabevahetuse abil hinnata lepingu mõju selle rakendamise ajal. Euroopa Liit ja Maroko leppisid kokku teabe vahetamises vähemalt kord aastas, tehes seda ELi-Maroko assotsieerimislepingu raames asutatud assotsieerimiskomitees. Käesoleva ettepaneku eesmärk ongi määrata kindlaks lepingus sätestatud hindamise täpne kord, et see assotsiatsioonikomitees vastu võtta.

                  Teabevahetuse eesmärk vastab komisjoni talituse ja Euroopa välisteenistuse eespool nimetatud aruandes nimetatud eesmärgile.

                  Mis puutub territooriumi majandusele avalduvasse mõjusse, käsitlevad praegu kättesaadavad andmed peamiselt põllumajandust ja kalandust, kuid soodustused on seotud kõigi toodetega; seega võivad vahetatavad andmed muutuda vastavalt Lääne-Sahara tegevusele. Seejuures ei seondu andmevahetus üksnes majanduslike aspektidega (eelistega kitsamas tähenduses); see peab võimaldama ka laiemat hindamist, mis hõlmab näiteks säästvat arengut ja mõju loodusvarade kasutamisele.

                  Lisaks lepingus sätestatud teabevahetusele on Maroko nõustunud looma Lääne-Saharast pärinevate toodete Euroopa Liitu eksportimist käsitlevate statistiliste andmete kogumise süsteemi; need andmed tehakse igakuiselt kättesaadavaks komisjonile ja liikmesriikide tolliasutustele.

                  Peale selle rõhutab 25. oktoobri 2018. aasta lepingus sisalduv sõna „vastastikune“ seda, et teabevahetus ei ole ühepoolne. Seega võib Maroko küsida Euroopa Liidult teavet teatavate talle huvi pakkuvate tootekategooriate tootmise ja nendega kauplemise kohta, tuginedes olemasolevatele infosüsteemidele.

                  Käesolev ettepanek on kooskõlas kehtiva kaubanduspoliitikaga. Samuti on ettepanek kooskõlas Euroopa naabruspoliitika üldiste eesmärkidega ja liidu üldise Marokot käsitleva poliitikaga, mille eesmärk on tugevdada eripartnerlust nimetatud riigiga, ilma et see mõjutaks ÜROs Lääne-Sahara küsimuses läbiviidava menetluse tulemust.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  6
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee on lepingus, konkreetsel juhul Euroopa – Vahemere piirkonna lepingus (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) sätestatud organ.

               Akt, mille assotsiatsioonikomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas lepingu artikliga 83.

               Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Esildatud otsuse menetlusõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Esildatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.KAVANDATAVA ÕIGUSAKTI AVALDAMINE

               Võttes arvesse, et assotsiatsioonikomitee otsusega täiendatakse assotsiatsioonikomitee sisekorda, tuleb see pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0204 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) asutatud assotsiatsioonikomitees seoses teabevahetusega, mille abil hinnatakse kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse eespool nimetatud lepingut) mõju

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 3 ja lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) (edaspidi „assotsieerimisleping“) sõlmiti Euroopa Liidu nimel nõukogu ja komisjoni 24. jaanuari 2000. aasta otsusega 2000/204/EÜ, ESTÜ
                  7
                ning see jõustus 1. märtsil 2000.

               (2)28. jaanuari 2019. aasta otsusega (EL) 2019/217 kiitis nõukogu heaks Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse assotsieerimislepingu protokolle nr 1 ja nr 4)
                  8
                sõlmimise (edaspidi „protokollide nr 1 ja nr 4 muutmine“), et laiendada assotsieerimislepingus sätestatud tariifseid soodustusi Lääne-Saharast pärinevatele toodetele.

               (3)Kooskõlas assotsieerimislepingu artikliga 81 luuakse assotsiatsioonikomitee, mille ülesandeks on lepingu haldamine. Assotsiatsioonikomitee on vastavalt lepingu artiklile 83 volitatud tegema otsuseid lepingu haldamise kohta ning assotsiatsiooninõukogu poolt temale delegeeritud valdkondades.

               (4)Assotsiatsioonikomitee peab kahe kuu jooksul pärast protokollide nr 1 ja nr 4 muutmise jõustumist võtma vastu otsuse, milles käsitletakse kõnealuse lepingu mõju hindamise korda, keskendudes säästvale arengule avalduvale mõjule, mis puudutab eelkõige asjaomasele elanikkonnale kaasnevaid eeliseid ja Lääne-Sahara (edaspidi „asjaomased territooriumid“) loodusvarade kasutamist.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel assotsiatsioonikomitees võetav seisukoht, sest kavandatav otsus on liidu jaoks siduv.

               (6)Selleks et jälgida kõnealuse lepingu mõju asjaomasele elanikkonnale ja kõnealuste territooriumide loodusvarade kasutamisele, on lepinguga sõnaselgelt ette nähtud asjakohane raamistik ja menetlus, et lepinguosalised saaksid korrapärase teabevahetuse abil hinnata lepingu mõju selle rakendamise ajal. Euroopa Liit ja Maroko leppisid kokku teabe vahetamises vähemalt kord aastas, tehes seda ELi-Maroko assotsieerimislepinguga asutatud assotsieerimiskomitee raames. Seega on asjakohane määrata kindlaks hindamise täpne kord, eesmärgiga see assotsiatsioonikomitees vastu võtta.

               (7)Teabevahetuse eesmärk vastab eesmärgile, mis seati 11. juuni 2018. aasta aruandes, mille koostasid komisjoni talitused koos Euroopa välisteenistusega ning mis käsitleb Lääne-Sahara toodete suhtes soodustariifide kohaldamise laiendamisest Lääne-Sahara elanikkonnale tekkivat kasu ja asjaomase elanikkonnaga peetud konsultatsioone
                  9
               .

               (8)Mis puutub territooriumi majandusele avalduvasse mõjusse, käsitlevad seni kättesaadavad andmed peamiselt põllumajandust ja kalandust, kuid soodustused on seotud kõigi toodetega; seega võivad vahetatavad andmed muutuda vastavalt Lääne-Sahara tegevusele. Seejuures ei seondu andmevahetus üksnes majanduslike aspektidega (eelistega kitsamas tähenduses); see peab võimaldama ka laiemat hindamist, mis hõlmab näiteks säästvat arengut ja mõju loodusvarade kasutamisele.

               (9)Ühtlasi on Maroko nõustunud looma Lääne-Saharast pärinevate toodete Euroopa Liitu eksportimist käsitlevate statistiliste andmete kogumiseks eraldi süsteemi; need andmed tehakse igakuiselt kättesaadavaks komisjonile ja liikmesriikide tolliasutustele.

               (10)Maroko võib küsida Euroopa Liidult teavet teatavate talle huvi pakkuvate tootekategooriate tootmise ja nendega kauplemise kohta, tuginedes olemasolevatele infosüsteemidele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) artikli 81 alusel loodud ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee koosolekul, põhineb käesolevale otsusele lisatud assotsiatsioonikomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele ja komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 70, 18.3.2000, lk 2.

                     (2)

                        ELT L 34, 6.2.2019, lk 4.

                     (3)

                        ELT L 34, 6.2.2019, lk 1.

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 21. detsembri 2016. aasta otsus kohtuasjas Euroopa Liidu Nõukogu vs. Polisario Rinne (Front Polisario), C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

                     (5)

                        Komisjoni talituste töödokument (SWD (2018) 346 final), mis on lisatud ettepanekule võtta vastu nõukogu otsus Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) protokolle nr 1 ja nr 4) sõlmimise kohta (COM (2018) 481 final).

                     (6)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (7)

                        EÜT L 70, 18.3.2000, lk 1.

                     (8)

                        ELT L 34, 6.2.2019, lk 4.

                     (9)

                        SWD (2018) 346 final.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.9.2019
            COM(2019) 432 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) asutatud assotsiatsioonikomitees seoses teabevahetusega, mille abil hinnatakse kirjavahetuse vormis lepingu (millega muudetakse eespool nimetatud lepingut) mõju

               EELNÕU:

               ELi-MAROKO
               ASSOTSIATSIOONIKOMITEE OTSUS nr ../…..,

               [kuupäev],

               Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise teabevahetuse kohta, millega hinnatakse 25. oktoobri 2018. aasta kirjavahetuse vormis lepingu mõju

               ELi-MAROKO ASSOTSIATSIOONINÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelist 25. oktoobri 2018. aasta kirjavahetuse vormis lepingut, millega muudetakse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) protokolle nr 1 ja nr 4,

               võttes arvesse Euroopa-Vahemere piirkonna 26. veebruari 1996. aasta lepingut assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel, eriti selle artiklit 83,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline kirjavahetuse vormis leping, millega muudetakse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel) protokolle nr 1 ja nr 4, jõustus 19. juulil 2019.

               (2)Kõnealuse lepingu alusel kohaldatakse Lääne-Saharast (edaspidi „lepingust mõjutatud territoorium“) pärinevate toodete suhtes, mida kontrollib Maroko Kuningriigi toll, samu kaubandussoodustusi, nagu need, mida Euroopa Liit annab Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise assotsieerimislepinguga hõlmatud toodetele.

               (3)Kõnealuse partnerluse vaimus ja selleks, et lepinguosalistel oleks võimalik hinnata lepingu mõju, eelkõige säästvale arengule, ning võttes arvesse, millist kasu saavad lepingust mõjutatud inimesed ja kuidas kasutatakse lepingust mõjutatud territooriumi loodusvarasid, on Euroopa Liit ja Maroko Kuningriik leppinud kokku teabe vahetamises assotsieerimiskomitee raames vähemalt üks kord aastas.

               (4)Selle hindamise täpse korra kinnitab assotsiatsioonikomitee hiljemalt kaks kuud pärast lepingu jõustumist,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.
                     Selleks, et lepinguosalistel oleks võimalik hinnata lepingu mõju selle rakendamise ajal säästva arengu seisukohast, on Euroopa Liit ja Maroko Kuningriik leppinud kokku alljärgnevas.

               -
                     Euroopa Liit ja Maroko vahetavad peamistes lepingust mõjutatud tegevusvaldkondades asjakohasteks peetavaid andmeid ning statistilist, majandusalast, sotsiaalset ja keskkonnaalast teavet, mis käsitleb eelkõige seda, millist kasu saavad lepingust mõjutatud inimesed ja kuidas kasutatakse lepingust mõjutatud territooriumi loodusvarasid. Käesoleva otsuse lisa hõlmab asjakohase teabe loetelu.

               -
                     Teabevahetus toimub kirjaliku teatise alusel, mis on edastatud hiljemalt kaks kuud enne assotsiatsioonikomitee koosolekut; teatise kohta võib esitada selgitusnõudeid ja täiendavaid küsimusi, mis piirduvad käesolevas otsuses sätestatud valdkondadega ja mis tuleb edastada hiljemalt kuu aega enne koosolekut.

               2.
                     Lisaks leppisid lepinguosalised partnerluse vaimus ja selleks, et lepinguosalistel oleks võimalik hinnata lepingu mõju, kokku selles, et Maroko võib küsida Euroopa Liidult teavet Marokole erilist huvi pakkuvate tootekategooriate tootmise ja nendega kauplemise kohta, tuginedes olemasolevatele infosüsteemidele. Euroopa Liit ja Maroko Kuningriik on kokku leppinud järgmises:

               -
                     Maroko esitab oma taotluse Euroopa Liidule kirjalikult kolm kuud enne assotsiatsioonikomitee koosolekut.

               -
                     Teabevahetus toimub kirjaliku teatise alusel, mille Euroopa Liit edastab hiljemalt kaks kuud enne assotsiatsioonikomitee koosolekut; teatise kohta võib esitada selgitusnõudeid ja täiendavaid küsimusi, mis tuleb edastada hiljemalt kuu aega enne koosolekut.

               3.
                     Lepinguosalised vahetavad assotsiatsioonikomitee raames tehtud järeldusi hiljemalt iga aasta [xx].

               4.
                     Assotsiatsioonikomitee järeldusi sisaldava protokolli kiidavad lepinguosalised heaks ühe kuu jooksul pärast koosolekut.

               Artikkel 2

               Lisa on käesoleva otsuse lahutamatu osa.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle assotsiatsioonikomitees vastuvõtmise päeval.

               [Rabat], [Brüssel], [x/x/]2019

               ELi-Maroko assotsiatsioonikomitee nimel

               LISA

               Lepingus sätestatud teabevahetuse raames asjakohane teave

               Vahetatav teave peab võimaldama ajakohastada komisjoni talituste ja Euroopa välisteenistuse 11. juuni 2018. aasta aruannet,
                  1
                milles käsitleti lepingust mõjutatud territooriumilt pärinevate toodete suhtes soodustariifide kohaldamise laiendamisest lepingust mõjutatud elanikkonnale tekkivat kasu. Teabevahetus peab seega hõlmama üksikasjalikku teavet, mis võimaldaks hinnata lepingu mõju selle rakendamise ajal, kaasa arvatud üldine teave lepingust mõjutatud territooriumi ja elanikkonna kohta. Kõnealune teave on ette nähtud üksnes hindamiseks ja eespool nimetatud aruande ajakohastamiseks komisjoni ja Euroopa välisteenistuse poolt. Asjakohane teave on üldjoontes järgmine.

               1.Üldine teave

               Sotsiaalne statistika lepingust mõjutatud territooriumi kohta, mille tooteid kontrollib Maroko Kuningriigi toll, sealhulgas elanikkond (võimaluse korral vanuse ja soo põhjal), tööhõive (absoluutarv, ekspordist sõltuv arv ja Euroopa Liitu suunatud ekspordist sõltuv arv), palgatase, inimarengu indeks, haridus (nt haridusasutuste arv, õppekohtade arv, õpilaste arv ja hariduses osalemise määr), põhiteenused (nt juurdepääs joogiveele ja elektrile), vaesuse määr ning transport.

               Majandusstatistika territooriumi kohta, sealhulgas SKP aastane kasvumäär ja SKP aastane kasvumäär elaniku kohta, peamised majandussektorid, tootmismaht, ekspordi osakaal ja Euroopa Liitu suunatud ekspordi osakaal.

               Keskkonnaalane statistika territooriumi kohta, sealhulgas loodusvarade ja eelkõige vee kasutamine, jäätmekäitlus (põllumajanduses ja kaevandamises), kalavarude säästev majandamine ning saaste.

               2.Andmed peamiste ekspordivaldkondade kohta

               Eelkõige põllumajanduses ja kalanduses ning muudes valdkondades, kus toimub eksport lepingust mõjutatud territooriumilt Euroopa Liitu, on nõutavad järgmised andmed:

               - tootmine toote sortide kaupa (nt tomatid, melonid jne) ning kalanduse puhul liikide kaupa;

               -viljeldav pindala (niisutatavad alad ja kasvuhooned) ning saakide maht;

               -eksport Euroopa Liitu (ja vajadusel mujale) ning selle maht ja väärtus;

               -töötlemisettevõtted valdkondade kaupa ja nende tegevused;

               -töökohad (ajutised või alalised), mida need tegevused ja ettevõtted otseselt või kaudselt loovad (transpordis, tarnes, ladustamises jne);

               -või kehtivad meetmed loodusvarade (sh vee; selle keskmine kasutus ja tarneallikad) säästvaks haldamiseks.

               3.Käimasolevad projektid

               Käimasolevad projektid, millel on märkimisväärne mõju lepingust mõjutatud territooriumi arengule, sealhulgas säästvale arengule (taastuvenergia, loodusvarade kindel juhtimine jne).

               4.Muu asjakohane teave

               Igasugune teave, mis võimaldab hinnata lepingust mõjutatud kohalike majandustegevuses osalejate tegevust, sealhulgas ettevõtja sotsiaalse vastutuse valdkonnas.

               Vastavalt komisjoni ja Maroko Kuningriigi suursaatkonna 6. detsembri 2018. aasta kirjavahetusele loob Maroko kirjavahetuse teel muudetud assotsieerimislepinguga hõlmatud eksporti käsitleva teabe kogumise süsteemi, mis annab süstemaatiliselt ja korrapäraselt ning teeb igakuiselt kättesaadavaks täpsed andmed, mis võimaldaksid Euroopa Liidul ja liikmesriikide pädevatel asutustel saada läbipaistvat ja usaldusväärset teavet liitu suunatud ekspordi päritolu kohta piirkondade kaupa.

               5.Euroopa Liidu esitatud teave

               Teave Marokosse eksporditavate eritoodetega kauplemise kohta tootetüübi kaupa koos mahu ja väärtusega ning vastavate andmete olemasolul nende tootmise kohta.

                     (1)

                        „Aruanne Lääne-Sahara toodete suhtes soodustariifide kohaldamise laiendamisest Lääne-Sahara elanikkonnale tekkiva kasu ja asjaomase elanikkonnaga peetud konsultatsioonide kohta“, 11.6.2018, SWD(2018) 346 final.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.9.2020
            COM(2020) 570 final
            2020/0261(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) võetava seisukoha kohta

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni (OIV) üldkogu istungil 27. novembri 2020 seoses selliste OIV resolutsioonide kavandatava vastuvõtmisega, millel võib olla õiguslik mõju liidu õigusele.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.ELi eristaatus OIVs

               OIVs on praegu 47 riiki, kellest 20 on ELi liikmesriigid. EL ei ole OIV liige. Siiski on Euroopa Liidul alates 20. oktoobrist 2017 vastavalt OIV kodukorra artiklile 4 OIVs eristaatus, mis võimaldab tal osaleda OIV komisjonide, allkomisjonide ja eksperdirühmade töös ning üldkogu ja täitevkomitee koosolekutel.

               2.2.OIV

               Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (OIV) on valitsustevaheline teaduslik ja tehniline organisatsioon, kes tegutseb laua- ja muude viinamarjade kasvatamise ning veinide, veinijookide, rosinate ja muude viinamarjasaaduste tootmise sektoris. OIV eesmärgid on i) levitada teavet meetmetest, milles võiks arvesse võtta viinamarja- ja veinitoodete sektori tootjate, tarbijate ja muude osalejate vajadusi, ii) abistada standardimisega tegelevaid muid rahvusvahelisi organisatsioone ning iii) aidata rahvusvaheliselt ühtlustada olemasolevaid tavasid ja standardeid.

               2.3.OIV kavandatav akt

               OIV üldkogu järgmine istung toimub 27. novembril 2020 Pariisis. Seda arvesse võttes ja 2020. aasta juunis toimunud OIV eksperdirühma videokohtumistel peetud arutelude põhjal võib eeldada, et üldkogu istungil on päevakorras esitada vastuvõtmiseks järgmiste liidu õiguse jaoks siduvate resolutsioonide eelnõud:

               –resolutsioon OENO-TECHNO 19-659, millega ajakohastatakse asjakohaseid veinivalmistustavasid; resolutsioonid OENO-TECHNO 17-614A, 17-614B ja 18-634, millega kehtestatakse uued veinivalmistustavad. Määruse (EL) nr 1308/2013
                  1
                artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju;

               –resolutsioon OENO-MICRO 16-594B, millega kehtestatakse uus veinivalmistustava. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 kohaselt avaldab see resolutsioon liidu õigusele õiguslikku mõju;

               –resolutsioon OENO-SPECIF 18-643, milles on esitatud monograafia, milles on määratud kindlaks stüreen-divinüülbenseeni graanulitest koosneva absorbendi spetsifikatsioon, resolutsioon OENO-SPECIF 18-644, millega kehtestatakse kaltsiumsulfaadi identifitseerimisnõuded, ja resolutsioon OENO-SPECIF 18-645, millega kehtestatakse kaaliumpolüaspartaadi keskmise molekulmassi määramise meetod. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934
                  2
                artikli 9 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju;

               –resolutsioon OENO-SCMA 17-618 ja 17-620, millega kehtestatakse uus analüüsimeetod. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 80 lõike 5 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               Kogemustele tuginedes võib eeldada, et OIV üldkogu päevakorda muudetakse veel ja sellesse lisatakse täiendavaid resolutsioone, mis avaldavad liidu õigusele õiguslikku mõju. Üldkogu tõhusa, aluslepingute sätetele vastava töö tagamiseks täiendab või muudab komisjon õigel ajal käesolevat ettepanekut, et nõukogu saaks ka nende resolutsioonide suhtes seisukoha võtta.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Veinisektori teadus- ja tehnikavaldkonna eksperdid on resolutsioonieelnõud, mis esitatakse hääletamiseks OIV järgmisel üldkogu istungil, põhjalikult läbi arutanud. Need resolutsioonid aitavad veinistandardeid rahvusvaheliselt ühtlustada ja loovad raamistiku, millega tagatakse aus konkurents veinisektori toodetega kauplemisel. Seepärast tuleks neid resolutsioone toetada.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase kokkuleppe osaline
                  3
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik mõju asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  4
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (OIV) on valitsustevaheline teaduslik ja tehniline organisatsioon, kes tegutseb laua- ja muude viinamarjade kasvatamise ning veinide, veinijookide, rosinate ja muude viinamarjasaaduste tootmise sektoris. OIVs on praegu 47 riiki, kellest 20 on ELi liikmesriigid. EL ei ole OIV liige. Siiski on Euroopa Liidul alates 20. oktoobrist 2017 vastavalt OIV kodukorra artiklile 4 OIVs eristaatus, mis võimaldab tal osaleda OIV komisjonide, allkomisjonide ja eksperdirühmade töös ning üldkogu ja täitevkomitee koosolekutel.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 kohaselt avaldavad teatavad OIV poolt vastu võetud ja avaldatud resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju. Liidu seisukoha kõnealuste resolutsioonide suhtes seoses küsimustega, mis kuuluvad liidu pädevusse, peaks seega vastu võtma nõukogu ning seda peaksid väljendama OIV kohtumistel liikmesriigid, kes on OIV liikmed, tegutsedes koos liidu huvides.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatud resolutsioonieelnõude peamine eesmärk on veinistandardite ühtlustamine ja seega ühise põllumajanduspoliitika rakendamine. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 43.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Ei kohaldata.

               2020/0261 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) võetava seisukoha kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (OIV) vaatab oma järgmisel üldkogu istungil 27. novembril 2020 läbi resolutsioonid, millel on õiguslik toime ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses, ja võtab need võimaluse korral vastu

               (2)Liit ei ole OIV liige. Siiski on OIV andnud liidule eristaatuse alates 20. oktoobrist 2017 vastavalt OIV kodukorra artiklile 4.

               (3)OIVsse kuulub praegu 20 liikmesriiki. Neil liikmesriikidel on võimalus esitada OIV resolutsioonieelnõude muudatusi ning järgmisel OIV üldkogu istungil 27. novembril 2020 palutakse neil mõned OIV resolutsioonieelnõud vastu võtta.

               (4)Liidu seisukoha kõnealuste resolutsioonide suhtes seoses küsimustega, mis kuuluvad liidu pädevusse, peaks seega vastu võtma nõukogu ning seda peaksid väljendama OIV kohtumistel liikmesriigid, kes on OIV liikmed, tegutsedes koos liidu huvides.

               (5)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013
                  5
                ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934
                  6
                kohaselt avaldavad teatavad OIV poolt vastu võetud ja avaldatud resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               (6)Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a kohaselt peab komisjon veinivalmistamistavade kasutamist lubades arvesse võtma OIV soovitatud ja avaldatud veinivalmistamistavasid ja analüüsimeetodeid.

               (7)Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 5 kohaselt peab komisjon veinisektori toodete koostise kindlakstegemise analüüsimeetodite sätestamisel aluseks võtma OIV soovitatud ja avaldatud asjakohased meetodid, välja arvatud juhul, kui need oleksid liidu eesmärgi saavutamiseks ebatõhusad või ebasobivad.

               (8)Vastavalt määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 90 lõikele 2 tuleb liitu imporditavaid veinisektori tooteid toota kooskõlas kõnealuse määruse kohaselt liidu lubatud veinivalmistustavadega või, enne sellise loa saamist, kooskõlas OIV soovitatud ja avaldatud veinivalmistustavadega.

               (9)Komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 artikli 9 lõikes 1 on sätestatud, et kui komisjon ei ole asjakohaseid sätteid kehtestanud, kohaldatakse veinivalmistamisel kasutatavate ainete puhtuse ja identifitseerimise suhtes kõnealuse määruse I lisa A osa tabeli 2 4. veeru sätteid, milles on osutatud OIV koodeksi toimikutele.

               (10)Resolutsioonieelnõuga OENO-TECHNO 19-659 ajakohastatakse asjakohaseid veinivalmistustavasid. Resolutsioonieelnõudega OENO-TECHNO 17-614A, 17-614B ja 18-634 kehtestatakse uued veinivalmistustavad. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               (11)Resolutsioonieelnõuga OENO-MICRO 16-594B kehtestatakse uus veinivalmistustava. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 kohaselt avaldab see resolutsioon liidu õigusele õiguslikku mõju.

               (12)Resolutsioonieelnõudega OENO-SPECIF 18-643, 18-644 ja 18-645 kehtestatakse teatavate veinivalmistamistavade puhul kasutatavate ainete identifitseerimise nõuded. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 90 lõike 2 ning komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 artikli 9 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               (13)Resolutsioonieelnõudega OENO-SCMA 17-618 ja 17-620 kehtestatakse uued analüüsimeetodid. Määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 80 lõike 3 punkti a ja artikli 80 lõike 5 kohaselt avaldavad need resolutsioonid liidu õigusele õiguslikku mõju.

               (14)Kõnealuseid resolutsioonieelnõude on veinisektori teadus- ja tehnikavaldkonna eksperdid põhjalikult arutanud. Need resolutsioonid aitavad veinistandardeid rahvusvaheliselt ühtlustada ja loovad raamistiku, millega tagatakse aus konkurents veinisektori toodetega kauplemisel. Seepärast tuleks neid resolutsioone toetada.

               (15)Selleks et võimaldada vajalikku paindlikkust enne OIV üldkogu istungit toimuvatel läbirääkimistel, tuleks OIV liikmeks olevatel ELi liikmesriikidel lubada nõustuda kõnealuste resolutsioonide muudatustega, tingimusel et need muudatused ei muuda resolutsioonide sisu,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu seisukoht on esitatud lisas ja seda väljendavad 27. novembril 2020 toimuval OIV üldkogu istungil liikmesriigid, kes on OIV liikmed ja kes tegutsevad ühiselt liidu huvides.

               Artikkel 2

               1.Kui on tõenäoline, et artiklis 1 osutatud seisukohta võib mõjutada enne OIV istungeid või nende ajal esitatud uus teaduslik või tehniline teave, taotlevad OIV liikmeks olevad liikmesriigid, et OIV üldkogul lükataks hääletamist edasi seni, kuni kehtestatakse liidu seisukoht uute üksikasjade alusel.

               2.OIV liikmeks olevad, liidu huvides ühiselt tegutsevad liidu liikmesriigid võivad pärast kooskõlastamist, eelkõige pärast kohapealset kooskõlastamist, nõustuda lisas osutatud resolutsioonieelnõudes tehtavate selliste muudatustega, mis ei muuda resolutsioonide sisu, ilma et nõukogu peaks vastu võtma täiendava otsuse liidu seisukoha kindlaksmääramise kohta.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 671).

                     (2)

                        Komisjoni 12. märtsi 2019. aasta delegeeritud määrus (EL) 2019/934, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 seoses viinamarjakasvatusaladega, kus saaduste alkoholisisaldust võib suurendada, viinamarjasaaduste tootmisele ja säilitamisele kehtivate lubatud veinivalmistustavade ja piirangutega, kõrvalsaaduste minimaalse alkoholisisalduse ja nende kõrvaldamisega ning Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni (OIV) toimikute avaldamisega (ELT L 149, 7.6.2019, lk 1–52).

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 671).

                     (6)

                        Komisjoni 12. märtsi 2019. aasta delegeeritud määrus (EL) 2019/934, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 seoses viinamarjakasvatusaladega, kus saaduste alkoholisisaldust võib suurendada, viinamarjasaaduste tootmisele ja säilitamisele kehtivate lubatud veinivalmistustavade ja piirangutega, kõrvalsaaduste minimaalse alkoholisisalduse ja nende kõrvaldamisega ning Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni (OIV) toimikute avaldamisega (ELT L 149, 7.6.2019, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.9.2020
            COM(2020) 570 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) võetava seisukoha kohta

               LISA

               Ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid toetavad üksnes neid veinivalmistustavade 7. etapi resolutsiooniprojekte, milles käsitletakse veini valmistamisel kasutatavate ainete puhtuse ja identifitseerimise nõudeid ning veinisektori toodete koostise määramise analüüsimeetodeid, jättes endale õiguse resolutsioonid edaspidi olukorra muutumisel läbi vaadata.

               –OENO-TECHNO 17-614A – Viinamarjavirde töötlemine adsorbeerivate stüreen-divinüülbenseeni helmestega

               –OENO-TECHNO 17-614B – Veinide töötlemine adsorbeerivate stüreen-divinüülbenseeni helmestega

               –OENO-TECHNO 18-634 – Viinamarjade töötlemine pulseeriva elektriväljaga

               –OENO-TECHNO 19-659 – Punkti 3.3.14. ajakohastamine. Karboksümetüültselluloosiga töötlemine

               –OENO-MICRO 16-594B – Looduslike mikroorganismide kõrvaldamine viinamarjavirretest katkematu kõrgrõhuprotsessi abil (hüdraulilise kõrgsurve homogeenimine – UHPH)

               –OENO-SPECIF 18-643 – Adsorbeerivate stüreen-divinüülbenseeni helmeste monograafia

               –OENO-SPECIF 18-644 – Kaltsiumsulfaadi monograafia

               –OENO-SPECIF 18-645 – Kaaliumpolüaspartaadi keskmise molekulmassi määramise meetod

               –OENO-SCMA 17-618 – Glükoosi, õunhappe, äädikhappe, fumaarhappe, šotiimhappe ja sorbiinhappe koguse määramine veinis kvantitatiivset tuumamagnetresonantsspektromeetria abil (1H NMR)

               –OENO-SCMA 17-620 – alküülfenoolide määramine veinides gaasikromatograafia-massispektromeetria abil (GC-MS või GC-MS/MS)