Avis juridique important

|

52004PC0403

Ettepanek nõukogu määrus millega laiendatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr. 119/97, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr. 2100/2000, teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud lõplikke dumpinguvastaseid meetmeid Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist lähetatud sama toote impordile  /* KOM/2004/0403 lõplik */

Ettepanek NÕUKOGU MÄÄRUS millega laiendatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr. 119/97, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr. 2100/2000, teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud lõplikke dumpinguvastaseid meetmeid Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist lähetatud sama toote impordile(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIÜhenduse teatavate spiraalköiteseadiste tootjate taotlusel algatas komisjon 2. oktoobril 2003 uurimise seoses väidetava kõrvalehoidmisega teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud lõplikest dumpinguvastastest meetmetest Vietnamist lähetatud sama toote impordi kaudu.Uurimise käigus tuvastati, et ainuke teadaolev Vietnami spiraalköiteseadiste eksportija hoidus montaaziüksuse kaudu tõepoolest kõrvale Hiinast pärit impordi suhtes kehtestatud meetmetest. Tõepoolest, pärast teatavate Hiinast pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes lõplike dumpinguvastaste meetmete kehtestamist ja eriti pärast nende toodete impordi olulist suurenemist 2000. aastal on kasvanud märgatavalt ka Vietnamist lähetatud sama toote import.Avastati ka, et ainuke teadaolev ja koostööd tegev Vietnami eksportija importis spiraalköiteseadiste osi endaga seotud ettevõttest Hiinas. Hiinast imporditud osad moodustasid üle 60% monteeritud toote osade koguväärtusest. Lisaks sellele jäi Vietnamis loodud lisaväärtus alla 25% ettevõtte tootmisomahinnast. Vietnami montaaziüksusele ei leitud ühtegi muud põhjendust ega majanduslikku õigustust kui Hiina vastu dumpinguvastaste meetmete kehtestamine.Avastati, et spiraalköiteseadiste importimisel Vietnamist kasutati ka dumpingut ja et sellega kahjustati Hiina vastu kehtestatud dumpinguvastase tollimaksu parandavat mõju.Tulenevalt sellest tehakse ettepanek laiendada teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud lõplikke dumpinguvastaseid meetmeid Vietnamist lähetatud sama toote impordile.Seetõttu tehakse nõukogule ettepanek võtta vastu käesolevale lisatud ettepanek määruse kohta, mis tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 1. juulil 2004.Ettepanek NÕUKOGU MÄÄRUS millega laiendatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr. 119/97, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr. 2100/2000, teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud lõplikke dumpinguvastaseid meetmeid Vietnami Sotsialistlikust Vabariigist lähetatud sama toote impordileEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr. 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed [1] ja eelkõige selle artiklit 9 ja artiklit 13,[1]   ELT L 56, 6.3.1996, lk.1. määrus, mida on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr. 461/2004 (ELT L 77, 13.3.2004, lk.12).arvestades ettepanekut, mille komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades, et:1. MENETLUS1.1 Kehtivad meetmed(1) Määrusega (EÜ) nr. 119/97 [2], ("esialgne määrus") kehtestas nõukogu lõplikud dumpinguvastased tollimaksud vahemikus 32,5% kuni 39,4% teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes ("spiraalköiteseadis").[2]   ELT L 22, 24.1.1997, lk. 1.(2) Pärast uurimise läbiviimist vastavalt 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr. 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed [3] ("algmäärus") artiklile 12 muutis ja suurendas nõukogu määrusega (EÜ) nr. 2100/2000 [4] ülaltoodud tollimakse ("absorptsioonivastane uurimine"). Muudetud lõplikud tollimaksud kehtestati vahemikus 51,2% kuni 78,8%.[3]   ELT L 56, 6.3.1996, lk.1., määrus, mida on viimati muudetud määrusega nr. 461/2004 (ELT L 77, 13.3.2004, lk.12)[4]    ELT L 250, 5.10.2000, lk. 1.(3) Komisjon algatas jaanuaris 2002. aastal vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 2 ülaltoodud dumpinguvastaste meetmete läbivaatuse [5] ("kehtivuse läbivaatus"). See läbivaatus veel jätkub.[5]   ELT C 21, 24.1.2002, lk.251.2 Taotlus(4) Komisjonile laekus 18. augustil 2003. aastal taotlus kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 3 uurida väidetavat kõrvalehoidmist teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest. Taotluse esitasid SX Bürowaren ja Ringbuchtechnik Handelsgesellschaft GmbH tootjate nimel, kes esindavad enamust ühenduse teatavate spiraalköiteseadiste tootjatest ("taotluse esitajad"). Taotluses väideti, et teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud antidumpingu meetmetest hoiti kõrvale, kasutades transiitvedu läbi Vietnami.(5) Lisaks väideti taotluses, et sellise kaubandusstruktuuri muutuseks ei olnud piisavat muud põhjendust ega õigustust kui Hiina vastu dumpinguvastaste meetmete kehtestamine ning et sellega kahjustati Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastase meetmete parandavat mõju nii koguse kui hinna osas. Tundus, et märkimisväärne kogus teatavate spiraalköiteseadiste Vietnamist pärit importi asendas teatavate spiraalköiteseadiste impordi Hiina Rahvavabariigist. Lisaks oli piisavaid tõendeid selle kohta, et impordi suurenemine toimus uurimise käigus tuvastatud mittekahjustavatest hindadest madalamate hindadega, mille tulemusel võeti tarvitusele käesolevad abinõud.(6) Lõpuks väitsid taotluse esitajad, et teatavaid Vietnamist lähetatud spiraalköiteseadiseid müüdi dumpinguhinnaga võrreldes eelnevalt vastava toote suhtes kehtestatud normaalväärtusega.1.3 Uurimise algatamine(7) Olles pärast nõuandekomiteega konsulteerimist kindlaks teinud, et on olemas piisavad tõendid uurimise algatamiseks vastavalt algmääruse artiklile 13, algatas komisjon uurimise määruse (EÜ) nr. 1733/2003( [6]) ("algatusmäärus") alusel. Vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 3, artikli 14 lõikele 3 ja artikli 14 lõikele 5 tegi komisjon algatusmääruse alusel tollivõimudele ülesandeks registreerida alates 2. oktoobrist 2003 teatavate Vietnamist lähetatud spiraalköiteseadiste import, olenemata sellest, kas päritolumaana on deklareeritud Vietnam või mitte.[6]   ELT L 249, 1.10.2003, lk. 24.1.4 Uurimine(8) Komisjon teavitas ametlikult algatatud uurimisest Hiina Rahvavabariigi ja Vietnami ametivõimusid, tootjaid/eksportijaid, ühenduse teadaolevaid asjaga seotud importijaid ja ühenduse vastava tootmisharu esindajaid. Küsimustikud saadeti Hiina Rahvavabariigi ja Vietnami tootjatele/eksportijatele ning taotluses nimetatud või esialgse uurimise käigus komisjonile teatavaks saanud ühenduse importijatele. Huvitatud pooltele anti võimalus teha oma seisukohad teatavaks kirjalikult ja taotleda asja arutamist algatusmääruses sätestatud tähtaja jooksul.(9) Küsimustikule saatis vastuse üks Vietnami tootja/eksportija, kes oli seotud Hiina eksportiva tootjaga, kuid Hiina tootjatelt/eksportijatelt ei laekunud ühtegi vastust. Küsimustikule vastasid ka viis sõltumatut ühenduse importijat.(10) Uurimise käigus tegid koostööd ja vastasid küsimustikele järgmised äriühingud:Sõltumatud importijad:- Industria Meccanica Lombarda Srl, Itaalia;- KWH Plast Danmark A/S, Taani;- OY KWH Plast AB, Soome;- KWH Plast Sverige AB, Rootsi;- KWH Plast (UK) Ltd, Suurbritannia;Vietnami tootjad/eksportijad:- Office Xpress Manufacturing Company Limited, Vietnam; ja sellega seotud äriühing- Hong Kong Stationery Manufacturing Corporation Limited, Hong Kong(11) Järgimistes äriühingutes viidi läbi kohapealne kontroll:- Office Xpress Manufacturing Company Limited, Vietnam; ja sellega seotud äriühing- Hong Kong Stationery Manufacturing Corporation Limited, Hong Kong1.5 Uurimisperiood(12) Uurimine viidi läbi ajavahemikus 1. juuli 2002 kuni 30. juuni 2003 ("UP"). Andmeid koguti 1999. aastast kuni UP-ni, et uurida kaubandusstruktuuris toimunud muutusi.2. UURIMISE TULEMUSED2.1 Üldised tähelepanekud(i) Impordimahu väljaselgitamine(13) Ainukese koostööd teinud Vietnami tootja/eksportija Office Xpress Manufacturing Company Limited ("Office Xpress Manufacturing") poolt teatatud ühendusse eksporditud spiraalköiteseadiste müügimaht UP jooksul ületas oluliselt (so umbes 50%) spiraalköiteseadiste Vietnamist pärit impordi kogumahtu, mis oli Eurostat-i poolt registreeritud samal ajavahemikul. See oli tingitud asjaolust, et teatatud kaal ei vastanud veose tegelikule kaalule, vaid pigem osade teoreetilisele, so hinnangulisele kaalule. Uurimise käigus tuvastati ka, et Vietnamis oli vaid üks spiraalköiteseadiste eksportija, so Office Xpress Manufacturing. Selle põhjal järeldati, et Eurostat-is Vietnamist pärit impordina registreeritud andmed on tõenäoliselt seotud vaid ettevõtte Office Xpress Manufacturing ekspordiga. Tuginedes nendele asjaoludele järeldati, et Eurostat-i andmed olid usaldusväärsemad kui ettevõtte Office Xpress Manufacturing poolt teatatud andmed.(14) Spiraalköiteseadiste imporditrendide osas alates 1999. aastast tuleb märkida, et äriühinguga Office Xpress Manufacturing seotud kaubandusettevõte Hong Kongis - Hong Kong Stationery Manufacturing Corporation Limited ("Hong Kong Stationery"), kelle kaudu teostatakse kogu äriühingu Office Xpress Manufacturing eksport EL-i, ei esitanud vastavaid andmeid spiraalköiteseadiste ekspordimüügi kohta UP-le eelnevate aastate kohta. Seetõttu kasutati muude sobivate aluste ehk järjepidevalt võrreldava teabe puudumise tõttu Eurostat-i andmeid spiraalköiteseadiste tegeliku impordimahu väljaselgitamiseks UP-l ja erinevatest allikatest pärit impordi trendide analüüsimiseks alates 1999. aastast. Lõpuks kinnitasid kahe koostööd tegeva sõltumatu importija poolt esitatud andmed Eurostat-i uurimise tulemuste õigsust.(ii) Ühenduse tootmisharu(15) Uurimise käigus tuvastati, et üks ühenduse sõltumatu importija tegeles samuti ühenduses spiraalköiteseadiste tootmisega UP-l. See äriühing väitis, et ühe taotluse esitaja pankroti ja tehase sulgemise tõttu toodab tema nüüd põhilise osa antud toote toodangust ühenduses. Kõnealune importija/tootja järeldas seega, et taotluse esitajatel ei ole enam piisavalt tugevat jalgealust ja et menetlus tuleks seega lõpetada ilma kehtivate dumpinguvastaste meetmete laiendamiseta Vietnamist pärit impordile.(16) Tuleks märkida, et algmääruse artikli 4 lõike 1 punkt a näeb ette, et ühenduse tootjad, kes impordivad samuti väidetavalt dumpinguhindadega müüdud toodet, võib ühenduse tootmisharu mõiste alt välja jätta. Samuti tuleb märkida, et algmääruse artikli 13 lõikes 3 ei ole nõutud, et taotluse uurimise algatamiseks meetmetest kõrvalehoidmise suhtes peaksid esitama ühenduse tootjad, kes esindavad põhiosa antud toote toodangust ühenduses. Seega asjaolu, et uurimise vastu olev ühenduse tootja esindab väidetavalt suuremat osa toodangust kui uurimist taotlev pool, ei ole iseenesest menetluse lõpetamise põhjenduseks. Isegi kui antud importijat tuleks tõepoolest käsitleda osana ühenduse tootmisharust, tuvastati uurimise käigus igal juhul, et isegi pärast ühe tehase sulgemist UP-le järgneval perioodil tootsid taotluse esitajad ikkagi märkimisväärse koguse toodangut ja esindasid põhiosa antud toote toodangust ühenduses. Seega tuli tagasi lükata nõudmine käimasolev menetlus lõpetada.2.2 Vaatlusalune toode ja samasugune toode(17) Vaatlusaluste toodetena on esialgses määruses defineeritud teatavad spiraalköiteseadised, mis hetkel liigitatakse CN-koodi ex 8305 10 00 alla. Need spiraalköiteseadised koosnevad kahest ristkülikukujulisest teraslehest või -traadist, mille külge on kinnitatud vähemalt neli terastraadist valmistatud poolrõngast ja mida hoiab koos teraskate. Neid saab avada kas poolrõngastest tõmmates või vaatlusaluse toote külge kinnitatud väikese terasest päästiku abil. Üldiselt koosnevad spiraalköiteseadised rõngast, teravikust, kattest, pilust ja vajadusel päästikust.(18) Uurimine näitas, et Hiina Rahvavabariigist ühendusse eksporditud ja Vietnamist lähetatud spiraalköiteseadistel on samad füüsilised omadused ja sama otstarve. Seetõttu tuleb neid käsitleda samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.2.3 Kõrvalehoidmispraktika iseloom2.3.1 Kaubandusstruktuuri muutus(19) Uurimise käigus tuvastati, et pärast lõplike meetmete kehtestamist Hiina Rahvavabariigist imporditud spiraalköiteseadiste suhtes ja eelkõige pärast nende meetmete olulist suurendamist 2000. aastal ülaltoodud punktis 2 mainitud absorptsioonivastase uurimise järel vähenes Hiina Rahvavabariigist pärit import märkimisväärselt, st 1 684,3 tonnilt 1999. aastal 301,9 tonnini 2002. aastal ning 357,1 tonnini UP-l. Samas ajavahemikus suurenes märkimisväärselt spiraalköiteseadiste import Vietnamist, st 0 tonnilt aastatel 1999 kuni 2001 1 105 tonnini 2002. aastal. UP-l kasvas import Vietnamist veelgi kuni 1 589,2 tonnini.(20) Sellega seoses tuleb märkida, et koostööd tegeva Vietnami tootja/eksportijaga seotud äriühing Hong Kong Stationery omab tehast Hiinas ja rajas tootmis-/montaaziüksuse Indoneesias umbes 1998. aastal. Indoneesia tehas suleti 2002. aastal ning käimasoleva uurimise perioodil ei imporditud spiraalköiteseadiseid Indoneesiast. Indoneesia tehase rajamine ja sellele järgnev import Indoneesiast EL-i viis selleni, et ühenduse tootmisharu taotles uurimise algatamist, mille tulemusel kehtestati 2002. aastal dumpinguvastased ja tasakaalustusmeetmed vaatlusaluse toote impordi suhtes Indoneesiast.(21) Märtsis 2002. aastal käivitas Office Xpress Manufacturing montaaziüksuse Vietnamis (vt. allpool) ja import kasvas 0 tonnilt 1 105 tonnini, saavutades imporditaseme, mis oli võrdne Hiina Rahvabaariigist pärit impordiga 1999. aastal enne tollimaksude märkimisväärset suurendamist 2000. aastal (vt. ülaltoodud punkte 1 ja 2). See suurenemine toimus vahetult enne lõplike dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude kehtestamist Indoneesiast pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes 2002. aastal.>REFERENCE TO A GRAPHIC>(22) Seetõttu järeldati, et oli toimunud muutus kaubandusstruktuuris ühelt poolt ühenduse ja teiselt poolt Hiina Rahvavabariigi ning Vietnami vahel ning et Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste import asendus sama toote impordiga Vietnamist.(23) Vietnami eksportija väitis, et puudub seos asjaga seotud äriühingu Hiinast eksportimise ja Vietnamis käivitatud montaaziüksuse vahel, kuna need kaks sündmust toimusid erinevatel aegadel. Seega ei tulenenud muutus kaubandusstruktuuris Vietnami tehase rajamisest. Kuid asjaga seotud Hiina äriühingu ekspordinäitajaid UP-le eeleval perioodil ei olnud võimalik kontrollida ja seetõttu ei olnud võimalik ka kindlaks teha selle äriühingu ekspordimahtu. Seega ei saa kinnitada väidet, et asjaga seotud Hiina äriühingu spiraalköiteseadiste eksport tõepoolest lõppes enne montaaziüksuse rajamist Vietnamis. Igal juhul ei mõjuta üksnes asjaolu, et eksport Hiinast lõppes enne montaaziüksuse käivitamist Vietnamis mingil moel järeldust selle kohta, kas kaubandusstruktuuris toimus muutus või mitte. Käesoleva uurimise käigus tuvastati selgelt, et spiraalköiteseadiste eksport Hiinast asendus sama toote impordiga Vietnamist. Seda loeti selgeks muutuseks kaubandusstruktuuris kooskõlas algmääruse artikliga 13, olenemata sellest, kas eksport Hiinast asendus kohe või teatud aja möödudes. Seega tuli Vietnami eksportija argument tagasi lükata.(24) Vietnami eksportija väitis, et kuna komisjon ei palunud konkreetset teavet Vietnamis asuva montaaziüksuse tootmisomahinna kohta, ei tohiks teha mingeid järeldusi algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis b toodud kriteeriumide osas.(25) Esiteks tuleb märkida, et järeldused tehti küsimustiku vastustes esitatud teabe põhjal, mis koguti kohapeal läbiviidud kontrolli käigus. Asjaomased äriühingud võisid komisjoni palvel vabatahtlikult teabe esitada. Seega algmääruse 13 lõike 2 punkti b osas tehtud järeldused tehti üksnes tegelikult esitatud teabe põhjal, mis sisaldas ka vastava äriühingu poolt esitatud andmeid tootmisomahinna kohta käimasoleva meetmetest kõrvalehoidmise uurimise kontekstis. Seega tuli ülaltoodud argument tagasi lükata.2.3.2 Tava, protsess või toiming(26) Äriühingu Office Xpress Manufacturing Vietnami tootmis-/montaaziüksus, mis oli ainuke koostööd tegev eksportija, registreeriti jaanuaris 2002. aastal ning üksus alustas tööd märtsis 2002. aastal.(27) Avastati, et Vietnamis kasutatud masinad ja seadmed toodi üle asjaga seotud spiraalköiteseadistega tegelevatest äriühingutest, mis asuvad Hiina Rahvavabariigis või asusid eelnevalt Indoneesias. Seadmete üleviimine Indoneesiast ja Hiina Rahvavabariigist Vietnami algas veebruaris 2002. aastal vahetult enne Indoneesiast pärit spiraalköiteseadiste impordi suhtes lõplike meetmete kehtestamist ja pärast vaatlusaluste toodete Hiinast importimise suhtes lõplike dumpinguvastaste meetmete kehtestamist.(28) Uurimise käigus tuvastati ka, et UP jooksul toodeti kõik Vietnami eksportijale vajalikud spiraalköiteseadiste komponendid asjaga seotud äriühingute poolt, mis paiknesid Hiina Rahvavabariigis - riigis, mille suhtes antud meetmeid kohaldati. Teatud juhtudel imporditi komponendid pooleldi monteeritud kujul, näiteks poolrõngad, kuhu oli monteeritud teravik.(29) Komisjon uuris Hiinast imporditud osade osakaalu monteeritud toote osade koguväärtuses vastavalt algmääruse artikli 13 lõike 2 punktis b sätestatule. Seoses sellega leiti nii imporditud kui kogu monteeritud toote osade väärtus kõigi spiraalköidete komponentide, so rõngas, teravik, kate ja päästik ostuväärtuse suhtes.(30) Selle alusel leiti, et äriühingu Office Xpress Manufacturing poolt Hiina Rahvavabariigist imporditud osade väärtus moodustab märkimisväärselt üle 60% monteeritud toote osade koguväärtusest. Selgus, et kõik monteeritud toote osad ostis Office Xpress UP-i jooksul endaga seotud äriühingutest Hiinas.(31) Komisjon uuris ka UP-l äriühingu Office Xpress Manufacturing poolt montaaziprotsessis loodud lisaväärtust. See näitaja saadi lahutades netokäibest, välja arvatud metallijäätmete müük, vahetult tehtud kulud, so kõik tarnijatele tasutud summad, äriühingu juhtimisega ning vaatlusaluse toote tootmisega seotud kulud (so kaupade ja teenuste hanked). Sellega seoses leiti, et äriühingu Office Xpress poolt UP-i jooksul sisse veetud osadele loodud lisaväärtus jäi märkimisväärselt alla 25% äriühingu tootmisomahinnast.(32) Seega võis järeldada, et Vietnamis teostatud montaazitööde puhul oli tegemist montaaziüksusega algmääruse artikli 13 lõike 2 tähenduses.2.3.3 Piisava põhjenduse või majandusliku õigustuse puudumine peale tollimaksu kehtestamise(33) Ülalkirjeldatud muutus kaubandusstruktuuris langes kokku spiraalköiteseadiste montaaziüksuse rajamisega Vietnamis ning leiti, et igasugune majanduslik õigustus selliseks muutuseks kaubandusstruktuuris puudus. Tõepoolest, äriühing ostis kõik oma spiraalköiteseadiste komponendid endaga seotud äriühingutest Hiinas ning Vietnamis loodud lisaväärtus oli väike. Lisaks sellele võib eeldada, et igasugune väidetav majanduslik eelis toodete monteerimiseks Vietnamis väljenduks selle toote kogumüügis kontserni poolt. Kuid siiski leiti, et vaid spiraalköiteseadiste müük ühendusse toimus Vietnamist, kusjuures teisi turgusid varustati endiselt Hiina Rahvavabariigist. Äriühing isegi tunnistas, et ühendusse toimus müük üksnes Vietnamist, kuna Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste suhtes kehtisid dumpinguvastased tollimaksud.(34) Avastati, et ühenduse klientide tellimused laekusid asjaga seotud kaubandusettevõttele Hong Kong Stationery. Äriühing teavitas Vietnamis paiknevat äriühingut Office Xpress Manufacturing ja sellega seotud äriühinguid Hiinas tellimuste täitmiseks vajalikest komponentidest ja montaazitöödest. Komponendid veeti seejärel Vietnami, kus monteeriti lõplik toode. Antud protseduur erineb peale ühenduse kolmandatesse riikidesse müügi puhul, kus lõpptoode on täielikult toodetud Hiina tootjate poolt.(35) Kõik Vietnamis monteeritud tooted on suunatud ühenduse turule ja need eksporditakse läbi seotud kaubandusettevõtte Hong Kongis, kes vastutab arveldamise eest ühenduse klientidega. Nagu juba ülalpool mainitud, toodeti kolmandatesse riikidesse eksporditud spiraalköiteseadised Hiina Rahvavabariigis ning ka eksporditi otse sealt.(36) Vietnami eksportija väitis, et üksuse käivitamise põhjuseks Vietnamis oli asjaolu, et Vietnami valitsus oli loonud soodsa keskkonna välisinvesteeringuteks ja täiustanud infrastruktuuri. Lisaks sellele olid tööjõukulud tunduvalt madalamad kui teistes kaug-ida riikides. Lõpuks väideti, et Vietnamis monteeritud spiraalköiteseadised eksporditi üksnes ühendusse, arvestades konkreetset turusituatsiooni nõudluse, tooteliikide ja hindade osas, mis erines kolmandate riikide turgudest.(37) Välisinvesteeringute Vietnami meelitamise osas ei esitatud ühtegi veenvat tõendit, mis kinnitaks, et neid tegureid tõepoolest arvestati otsuse tegemisel käivitada montaaziüksus Vietnamis. Käesoleva juhtumiga seotud spetsiifilised asjaolud, eelkõige üksuse käivitamise ajastamine ja selle üksuse olemus viitavad pigem sellele, et Vietnami ümberasumise põhjuseks oli dumpinguvastaste meetmete kehtimine Hiinast pärit impordi suhtes.(38) Tööjõukulude osas tuleb märkida, et ühtegi sellist tõendit ei esitatud, mis toetakse antud väidet või mis kinnitaks, et tegemist oli otsustava teguriga äriühingu ümberasumiseks Vietnami. Isegi kui tööjõukulud olid Vietnamis oluliselt madalamad kui Hiinas, siis tuvastati uurimise käigus, et tööjõukulud moodustasid vaid väikese osa spiraalköiteseadiste kuludest (keskmiselt 3% tootmisomahinnast) ja et seda ei saa käsitleda eraldi piisava põhjusena algmääruse artikli 13 tähenduses.(39) Erineva turusituatsiooni kohta ühenduses ja kolmandatel turgudel ei esitatud ühtegi tõendit ning see tuli see argument tagasi lükata.(40) Seega leiti, et asjaomaste eksportivate riikide ja ühenduse vahelise kaubanduse struktuuri muutus tulenes Hiina osade monteerimise protsessist Vietnamis, milleks ei leitud ühtegi muud majanduslikku õigustust kui tollimaksu kehtestamine spiraalköiteseadiste impordi suhtes Hiina Rahvavabariigist.2.3.4 Dumpinguvastase tollimaksu parandava mõju kahjustamine(41) Analüüsiti, kas imporditud tooted on hindade ja/või koguste osas kahjustanud Hiina Rahvavabariigist imporditavate spiraalköiteseadiste suhtes kehtivate meetmete parandavat mõju.(42) Kaubavoogude analüüs näitab, et muutus ühenduse impordistruktuuris, mis ilmnes alates Hiinast ja Indoneesiast pärit impordi suhtes lõplike meetmete kehtestamist, on kahjustanud dumpinguvastaste meetmete parandavat mõju ühenduse turule imporditavate koguste osas. Tõepoolest, Vietnami äriühing eksportis märkimisväärselt rohkem ühendusse käesoleva uurimise perioodi jooksul kui eksportis temaga seotud äriühing Hiina Rahvavabariigis esialgse uurimise teostamise perioodil.(43) Vietnamist lähetatud toodete hindade osas leiti, et hinnad, millega müüdi sõltumatutele klientidele ühenduses, olid kokkuvõttes keskmiselt madalamad kui ekspordi dumpinguhinnad seotud äriühingust Hiina Rahvavabariigis esialgse uurimise ajal. Lisaks sellele on Vietnami ekspordihinnad madalamad kui ühenduse tootjate puhul esialgse uurimise käigus tuvastatud kahju kõrvaldamist võimaldav tase.(44) Vietnami eksportija väitis, et komisjon ei uurinud, kas spiraalköiteseadiste import Vietnamist on kahjustanud dumpinguvastaste tollimaksude mõju ühenduse tootmisharu seisukohast vaadatuna, st kas Vietnamist pärit impordil on märkimisväärselt ebasoodne mõju ühenduse tootjatele. Väideti, et ei ole läbi viidud eelkõige korralikku turul valitsevate konkurentsitingimuste ja turu muutuste hindamist algsete tollimaksude kehtestamisest alates.(45) Tuleb märkida, et algmääruses ei ole nõutud sellise analüüsi läbiviimist käimasoleva uurimise raames. Antud uurimise eesmärk on üksnes välja selgitada, kas Vietnamist pärit impordi puhul on kaldutud kõrvale vaatlusaluse toote Hiinast importimise suhtes kehtivatest meetmetest. Nagu juba ülalpool mainitud, leiti, et tegemist oligi kõrvalekaldumisega. Selline kõrvalekaldumine kahjustas algsete dumpinguvastaste tollimaksude parandavat mõju, arvestades suuri koguseid, mis imporditi isegi madalamate hindadega kui esialgsel uurimisperioodil. Argument lükati seega tagasi.(46) Seega jõuti järeldusele, et vaatlusaluse toote import Vietnamist kahjustas tollimaksu parandavat mõju nii hindade kui koguste osas.2.3.5 Tõendid dumpingu kohta(47) Lõpuks uuriti kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 1, kas esines tõendeid dumpingu kohta eelnevalt samasugustele või sarnaste toodete puhul kindlaksmääratud normaalväärtusega võrreldes. Selleks võrreldi UP-i jooksul koostööd tegeva Vietnami spiraalköiteseadiste tootja/eksportija ekspordihindu normaalväärtusega, mis määrati kindlaks samasuguse toote suhtes lõplike meetmete kehtestamiseni viinud uurimise käigus.(48) Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse huvides võeti kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hindade võrreldavust. Kohandused tehti kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 10 transpordi-, kindlustus-ja krediidikulude suhtes.(49) Vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 11 ja 12 näitas esialgse uurimise käigus kindlaksmääratud kaalutud keskmise normaalväärtuse ning UP-l kehtinud kaalutud keskmise ekspordihinna vaheline võrdlus, väljendatuna protsendina CIF-hinnast ühenduse piiril ilma tollimaksu tasumata, märkimisväärse dumpingu olemasolu.(50) Üks sõltumatu importija väitis, et komisjon ei peaks määrama dumpingumarginaali esialgse uurimise käigus kindlaksmääratud normaalväärtuse alusel, vaid peaks pigem kasutama toimuva kehtivuse läbivaatuse käigus määratud normaalväärtust. Vietnami eksportija väitis ka, et komisjon peaks määrama kindlaks normaalväärtuse Vietnamis kantud kulude alusel.(51) Tuleb märkida, et vastavalt artiklile 13 tuleks uurida tõendeid dumpingu kohta võrreldes eelnevalt kindlaksmääratud normaalväärtustega. Toimuva kehtivuse läbivaatuse osas ei ole jõutud veel järeldustele, mida võiks potentsiaalselt käesoleva uurimise jaoks kasutada. Seetõttu lükati need väited tagasi.2.4 Ühenduse huvi(52) Üks sõltumatu importija väitis, et kuigi algmääruse artiklis 13 ei ole selgelt mainitud ühenduse huvi, oleks tulnud seda siiski üksikasjalikult uurida, võttes eelkõige arvesse asjaolude muutumist pärast lõplike meetmete kehtestamist.(53) Märgitakse, et esialgsete meetmete kehtestamiseni viinud uurimise käigus tuvastati, et meetmete kehtestamine oli ühenduse huvides. Artiklis 13 ei ole nõutud, et uuritaks seda, kas pärast meetmete kehtestamist on muutunud ühenduse huvide kindlaksmääramisega seotud asjaolud. Kuid olenemata sellest, kas selline uurimine on põhjendatud, märgitakse siiski, et ükski huvitatud pool ei ole igal juhul väitnud, et meetmete kehtestamine ei ole enam ühenduse huvides. Seetõttu jõuti järeldusele, et meetmete laiendamine Vietnamile, eesmärgiga võidelda kõrvalehoidmise juhtumite vastu, mis kahjustavad esialgsete meetmete parandavat mõju, on samuti ühenduse huvides. Järelikult tuli see argument tagasi lükata.3. JÄRELDUSED(54) Käesolev uurimine algatati seoses ühenduse tootmisharu poolt esitatud taotlusega, mis sisaldas piisavaid tõendeid Hiina Rahvavabariigist pärit spiraalköiteseadiste väidetava transiitveo kohta läbi Vietnami. Ülaltoodud tõendid näitavad tõepoolest, et spiraalköiteseadiste transiitveo puhul Hiinast läbi Vietnami on kõrvale hoitud kehtestatud meetmetest. Osad ja komponendid veetakse Hiina Rahvavabariigist Vietnami ning seejärel monteeritakse seal enne lõpptoote ühendusse eksportimist. Arvestades tõendeid kõrvalehoidmise kohta tehakse ettepanek laiendada Hiina Rahvavabariigist pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtivaid dumpinguvastaseid meetmeid Vietnamist lähetatud sama toote impordile, olenemata sellest, kas päritolumaana on deklareeritud Vietnam või mitte.(55) Laiendada tuleks esialgse määruse artikli 1 lõikes 2 kehtestatud meetmeid, mida on viimati muudetud absorptsioonivastase menetlusega ning mis seisnevad järgnevas:(a) 17 ja 23 rõngaga mehhanismide puhul (TARICi kood: 8305 10 00*20) võrdub tollimaksu suurus minimaalse impordihinna 325 eurot 1000 tüki kohta ja ühenduse piiril enne tollimaksu sissenõudmist kehtiva vaba hinna vahega;(b) muude kui 17 või 23 rõngaga mehhanismide puhul (TARICi kood: 8305 10 00*10) on jääktollimaks 78,8%.(56) Vastavalt algmääruse artikli 14 lõikele 5, mis näeb ette, et kõik laiendatud meetmed peaksid kehtima impordi suhtes, mis sisenesid ühendusse algatusmäärusega kehtestatud registreerimise alusel, tuleb Vietnamist lähetatud teatavate spiraalköiteseadiste registreeritud impordilt sisse nõuda tollimaksu.4. VABASTUSTAOTLUS(57) Ainult üks koostööd tegev eksportija esitas taotluse kavandatavast dumpinguvastasest tollimaksust vabastamise kohta vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 4.(58) Uurimise käigus tuvastati, et see äriühing hoidis eksportimisel kõrvale Hiina Rahvavabariigist pärit vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtestatud meetmetest. Seega kooskõlas algmääruse artikli 13 lõikega 4, tuleks keelduda antud vabastustaotluse rahuldamisest.(59) Kuigi antud uurimise käigus ei tuvastatud Vietnamis ühtegi teist spiraalköiteseadiste ühendusse eksportijat, peavad teised eksportijad, kes kavatsevad esitada taotluse laiendatud tollimaksust vabastamiseks vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 4, täitma küsimustiku selleks, et võimaldada komisjonil kindlaks määrata, kas vabastus on põhjendatud. Sellise vabastuse võib anda pärast seda, kui on hinnatud vaatlusaluse toote turusituatsiooni, tootmisvõimsuse rakendamist, hanke- ja müüginäitajaid ning sellise praktika jätkumise tõenäosust, milleks puudub piisav põhjendus või majanduslik õigustus, ning tõendeid dumpingu kohta. Tavaliselt teeb komisjon ka kontrollkäigu kohapeale. Taotlus tuleb eelnevalt saata komisjonile koos vajalike andmetega, eelkõige võimalike muudatustega äriühingu tegevuses, mis on seotud vaatlusaluse toote tootmise ja ekspordimüügiga.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Määrusega (EÜ) nr 119/97, mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 2100/2000 Hiina Rahvavabariigist pärinevate ja CN-koodi ex 8305 10 000 alla kuuluvate spiraalköiteseadiste impordi suhtes kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu kohaldamisala laiendatakse käesolevaga teatavate Vietnamist lähetatud spiraalköiteseadiste impordile, olenemata sellest, kas päritolumaana on deklareeritud Vietnam või mitte (TARIC-i koodid 8305 10 00 11 ja 8305 10 00 21).Käesolevas määruses koosnevad spiraalköiteseadised kahest ristkülikukujulisest teraslehest või -traadist, mille külge on kinnitatud vähemalt neli terastraadist valmistatud poolrõngast ja mida hoiab koos teraskate. Neid saab avada kas poolrõngastest tõmmates või spiraalköiteseadise külge kinnitatud väikese terasest päästiku abil.2. Käesoleva artikli lõike 1 alusel laiendatud tollimakse nõutakse sisse impordilt, mis on registreeritud kooskõlas määruse (EÜ) nr. 384/96 artikli 13 lõikega 3 ja artikli 14 lõikega 5.3. Kohaldatakse kehtivaid tollimaksualaseid sätteid.Artikkel 21. Artikli 1 alusel laiendatud tollimaksust vabastamise taotlused esitatakse kirjalikult ühes ühenduse ametlikest keeltest ja neile peab alla kirjutama taotlejat esindama volitatud isik. Taotlus tuleb saata järgmisel aadressil:Euroopa Komisjonkaubanduse peadirektoraatdirektoraat Bbüroo: J-79 05/17B - 1049 Brüsselfaks (32 2) 295 65 05teleks COMEU B 21877.2. Vastavalt määruse (EÜ) nr. 384/96 artikli 13 lõikele 4 võib komisjon pärast konsulteerimist nõuandekomiteega lubada oma otsusega vabastada artikliga 1 laiendatud tollimaksust impordi äriühingutest, kes ei hoia kõrvale määrusega (EÜ) nr 119/97, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2100/2000, kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest.Artikkel 3Toll peab lõpetama impordi registreerimise, mis on sätestatud vastavalt määruse (EÜ) nr. 1733/2003 artiklile 2.Artikkel 4Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja


				|

		52013PC0639

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 /* COM/2013/0639 final - 2013/0313 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Finantsmääruse üle peetud läbirääkimiste
käigus leppisid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kokku finantsmääruse
läbivaatamises, et võtta arvesse mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) üle
peetud läbirääkimiste tulemusi.
Seetõttu lisati uuele finantsmäärusele selle
vastuvõtmisel järgmine Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühisavaldus:
„Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon
lepivad kokku finantsmääruse muutmises, et viia sisse aastaid 2014–2020
hõlmavat mitmeaastast finantsraamistikku käsitlenud läbirääkimiste tulemustest
tingitud muudatused, mis puudutavad järgmisi punkte:
- hädaabireservi ja Euroopa Ühendamise
Rahastust rahastatavate projektide vahendite järgmisse eelarveaastasse
ülekandmist käsitlevad eeskirjad;
- kasutamata assigneeringute ja eelarve saldo
järgmisse eelarveaastasse ülekandmine ning sellega seotud ettepanek kanda need
vahendid maksete ja kulukohustuste reservi;
- Euroopa Arengufondi võimalik võtmine liidu
eelarvesse;
- tubakatoodete salakaubaveo vastast võitlust
käsitlevatest lepingutest tulenevate rahaliste vahendite käsitlemine.”
27. juunil 2013 saavutati Euroopa Parlamendi,
nõukogu eesistujariigi ja komisjoni vahel poliitiline kokkulepe mitmeaastase
finantsraamistiku (2014–2020) suhtes ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
eelnõu suhtes, millega luuakse Euroopa Ühendamise Rahastu.
Ettepanekuga muudetakse finantsmääruse
artiklit 13, et lisada sellesse hädaabireservi ja Euroopa Ühendamise Rahastust
rahastatavate projektide vahendite järgmisse eelarveaastasse ülekandmist
käsitlevad eeskirjad.
Nõukogu määruse eelnõuga, millega määratakse
kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (edaspidi
„mitmeaastase finantsraamistiku määrus”) on tekkinud uued võimalused kasutamata
kulukohustuste ja maksete assigneeringute paindlikuks kasutuselevõtuks. Need
rakendatakse mitmeaastase finantsraamistiku tehniliste kohandustega, mis on
sätestatud mitmeaastase finantsraamistiku määruse eelnõus, ning võetakse
kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 314 kasutusele
eelarvemenetluse raames. Seetõttu ei ole nende võimaluste jaoks tarvis
finantsmääruses täiendavaid muudatusi teha.
Seoses Euroopa Arengufondiga (EAF) kavatseb
komisjon, nagu märkis ka Euroopa Ülemkogu 8. veebruaril 2013, teha ettepaneku
EAFi kaasamiseks eelarvesse alates 2021. aastast.
Mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020)
raames ei saavutatud täiendavat kokkulepet tubakatoodete salakaubaveo vastast
võitlust käsitlevatest lepingutest tulenevate rahaliste vahendite käsitlemise
suhtes. Seepärast jätkab komisjon kokkulepete rakendamist ning teeb, nagu ta on
seda juba teinud programmi „Herakles III” käsitlevas ettepanekus, ettepanekuid
ELi-poolse sigarettide salakaubaveo ja võltsimise vastase võitluse jaoks
vajalike asjakohaste rahaliste vahendite kohta, täiendades sellega
liikmesriikide jõupingutusi.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Kuna käesoleva ettepanekuga üksnes
rakendatakse mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) üle peetud läbirääkimiste
tulemusi ja selle reguleerimisala on väga piiratud, siis avalikku arutelu ei
korraldatud.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Mitmeaastase finantsraamistiku määruse eelnõu
artikli 9 lõikega 2 nähakse ette, et hädaabireservi aastane summa on kinnitatud
tasemel 280 miljonit eurot (2011. aasta hindades) ja seda võib finantsmääruse
kohaselt kasutada kuni aastani n + 1. See reserv lisatakse liidu
üldeelarvesse eraldisena. Kõigepealt võetakse kasutusse see osa iga-aastasest
summast, mis tuleneb eelnevast aastast. See osa aastast n tulenevast
iga-aastasest summast, mida ei kasutata ära aastal n+1, tühistatakse.
See nõuab kaht muudatust finantsmääruse
artiklis 13: hädaabireservi lisamist finantsmääruse artikli 13 lõikesse 2 ja selle
lisamist erandina finantsmääruse artikli 13 lõikesse 6, kuna asjaomased
assigneeringud kajastatakse eraldisena eelarve jaotises 40 (reservid).
Seoses Euroopa Ühendamise Rahastust
rahastatavate projektide vahendite järgmisse eelarveaastasse ülekandmist
käsitlevate eeskirjadega tegi komisjon finantsmääruse muutmise ettepaneku
kulukohustuste assigneeringute järgmisse eelarveaastasse ülekandmiseks aastasse
n + 1 juba nõukogu määrust (millega määratakse kindlaks mitmeaastane
finantsraamistik aastateks 2014–2020) käsitleva ettepaneku seletuskirjas[1]. Kõnealuste
infrastruktuuriprojektide puhul on nende laadi tõttu paljudel juhtudel vajalik
keeruline hankemenetlus. Sellistel juhtudel võivad isegi lühikesed viivitused
põhjustada aastastest kulukohustuste assigneeringutest ilmajäämist ning
kahjustada asjaomaste projektide elujõulisust ja seega liidu poliitilist otsust
moderniseerida oma transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonivõrkusid ning
infrastruktuuri.
Euroopa Ühendamise Rahastu suhtes kokkulepitud
kompromissteksti artiklis 19 on sätestatud:
„Assigneeringud, mida ei ole kasutatud
selle eelarveaasta lõpuks, mille eelarves need on kirjendatud, kantakse edasi
vastavalt määrusele (EL) nr XXXX/2012 [uus finantsmäärus].”
Finantsmääruse praegune sõnastus ei võimaldaks
kulukohustuste assigneeringute ülekandmist eelarveaastasse n + 1 ning
sellest tulenevalt on vaja finantsmäärust muuta, kuna see kujutab endast aastasuse
põhimõttest tehtavat erandit. Seda arvesse võttes on vaja finantsmääruse
artikli 13 lõiget 2 vastavalt muuta, et Euroopa Ühendamise Rahastust
rahastatavate projektide kulukohustuste assigneeringud, mida ei ole
eelarveaasta lõpuks ära kasutatud, saaks automaatselt järgmisse eelarveaastasse
üle kanda.
2013/0313 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrust (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu
üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse
kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 322, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse kontrollikoja arvamust[2],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[3]
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määrus (EL, Euratom) nr 966/2012[4]
võeti vastu 25. oktoobril 2012 ning sellele lisati Euroopa Parlamendi, nõukogu
ja komisjoni ühisavaldus, milles lepiti kokku finantsmääruse muutmises, et
võtta arvesse mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) üle peetud
läbirääkimiste tulemusi.
(2)       Pärast poliitilist kokkulepet
mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) ja Euroopa Ühendamise Rahastu
loomise suhtes ning kooskõlas ühisavaldusega on vaja muuta määrust (EL,
Euratom) nr 966/2012, et lisada sellesse hädaabireservi ja Euroopa Ühendamise
Rahastust rahastatavate projektide vahendite järgmisse eelarveaastasse
ülekandmist käsitlevad eeskirjad.
(3)       Hädaabireservi puhul
lisatakse asjaomased assigneeringud eelarve reservide jaotisse. Seetõttu tuleb
määrust (EL, Euratom) nr 966/2012 muuta, et näha ette reservi arvatud ja aastal
n kasutamata jäänud assigneeringute ülekandmine eelarvesse n + 1.
(4)       Euroopa Ühendamise Rahastust
rahastatavate projektide puhul on nende laadi tõttu paljudel juhtudel vajalik
keeruline hankemenetlus. Sellistel juhtudel võivad isegi lühikesed viivitused
põhjustada aastastest kulukohustuste assigneeringutest ilmajäämist ning
kahjustada asjaomaste projektide elujõulisust ja seega liidu poliitilist otsust
moderniseerida oma transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonivõrkusid ning
infrastruktuuri. Määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 peaks selle vältimiseks
olema Euroopa Ühendamise Rahastu raames rahastatavate projektide puhul
sätestatud võimalus kanda automaatselt järgmisse eelarveaastasse üle need
kulukohustuste assigneeringud, mida ei ole eelarveaasta lõpuks ära kasutatud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrusesse (EL, Euratom) nr 966/2012 tehtavad muudatused
Määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklit 13
muudetakse järgmiselt:
(1)          Lõikesse 2 lisatakse punktid
c ja d järgmises sõnastuses:
„c) summad, mis vastavad hädaabireservi
kulukohustuste assigneeringutele;
d) summad, mis vastavad Euroopa Ühendamise
Rahastust rahastatavate projektide kulukohustuste assigneeringutele”;
(2)          Lõikele 2 lisatakse teine
lõik:
„Esimese lõigu punktides c ja d osutatud summasid
võib üle kanda ainult järgmisse eelarveaastasse.”;
(3)          Lõige 6 asendatakse
järgmisega:
„6. Ilma et see piiraks artikli 13 lõike 2 punkti
c ja artikli 14 kohaldamist, ei kanta reservi arvatud assigneeringuid ja
personalikuludeks mõeldud assigneeringuid järgmisse eelarveaastasse üle.
Käesoleva artikli tähenduses hõlmavad personalikulud institutsioonide nende
liikmete ja töötajate töötasusid ja hüvitisi, kelle suhtes kohaldatakse
personalieeskirju.”
Artikkel 2
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM (2011) 398 (lõplik), punkt 1.2.2.
[2]               ELT C
[3]               Euroopa Parlamendi XXXX seisukoht ja nõukogu XXX otsus.
[4]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr
966/2012, 25. oktoober 2012 , mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes
kohaldatavaid finantseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu
määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1).


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0558

Ettepanek: Nõukogu määrus millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta) teatavate tulusate projektide osas  /* KOM/2008/0558 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 15.9.2008KOM(2008)558 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta) teatavate tulusate projektide osas(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEttepaneku taust |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 55 ei ole Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatavate projektide puhul asjakohane, sest nimetatud fondist rahastatakse peamiselt mittemateriaalseid toiminguid, mitte infrastruktuuri (ei ole abikõlblik). Tulusaid projekte on vähe ja enamasti teenivad need tulu ainult projekti teostamisjärgus. Euroopa Regionaalarengu Fondist või Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavate väikesemahuliste toimingute puhul ning Euroopa Sotsiaalfondist rahastatavate toimingute puhul põhjustab kohaldatav järelevalve kord (tulu võib arvesse võtta vaid kolme aasta jooksul pärast tegevuskava lõpetamist) ebaproportsionaalset halduskoormust võrreldes asjassepuutuvate summadega ning on oluline riskitegur programmi rakendamise seisukohast. |Üldine taust Määrusega nr 1083/2006 kehtestatud uutes finantsjuhtimiseeskirjades käsitletakse nii fondide finantsosalust (V jaotis) kui ka tulusaid projekte (artikkel 55). Nimetatud määruse artikli 55 lõike 1 kohaselt tähendab tulus projekt mis tahes toimingut, mis hõlmab investeeringut infrastruktuuri, mille kasutamise eest tasuvad vahetult kasutajad, või mis tahes toimingut, mis hõlmab maa või hoonete müüki või rentimist või mis tahes muude tasuliste teenuste pakkumist. Võttes arvesse tulusate projektide ülefinantseerimise riski, on nende kaasrahastamisel eelnimetatud fondidest alati kohaldatud erieeskirju. Kuna toodetud kasum mõjutab ühenduse antava abi maksimumsummat, tuleb asjakohaste projektide jaoks koostada vastav abi arvutamise kord. See on sätestatud ka määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 55. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Eelmisel programmitöö perioodil (2000–2006) rakendati kindlasummalist lähenemisviisi. Programmitöö perioodi 2000–2006 (struktuurifondid) käsitleva määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 29 lõikes 4 on sätestatud, et olulist puhastulu andvate infrastruktuuriinvesteeringute korral ei tohi ühenduse kaasrahastamise piirmäär olla näiteks eesmärgi 1 sihtaladel suurem kui 40 %, samas kui tavaliselt on lubatud ülempiir 75 %. Seega kaasnes olulise puhastulu saamisega ühenduse kaasrahastamise ülempiiri vähenemine. Kõnealune kaasrahastamise ülempiiri vähenemine oli kindlasummaline ja automaatne. Kui oluline puhastulu jäi aga allapoole seda piiri, ei kohaldatud ühenduse abi suhtes mingeid piiranguid. Komisjon tegi ettepaneku ja nõukogu võttis vastu otsuse, et aastatel 2007–2013 kohaldatakse üksikasjalikumat ja täpsemat korda, mis põhineb maksimaalsete abikõlblike kulude arvutamisel, mitte kaasrahastamise kindlasummalisel vähendamisel. Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklit 55 kohaldatakse edaspidi suurema hulga tulusate projektide suhtes (mis on määratletud kõnealuse artikli lõikes 1), mitte ainult infrastruktuuriinvesteeringutega seotud olulise puhastulu suhtes nagu aastatel 2000–2006. Kui tulusatest projektidest saadav tulu ei ole investeeringu finantsilise jätkusuutlikkuse tagamiseks piisav, on toetust vajav investeering ühtlasi maksimaalne ühenduse poolt kaasrahastatav abikõlblik kulu. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsulteerimismeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Liikmesriikidega on mitmel korral mitteametlikult konsulteeritud artikli 55 rakenduskorra, kohapeal töös ette tulnud probleemide ning eri võimaluste suhtes olukorra parandamiseks: - artikli 55 tõlgendamist käsitlev märkus: fondide koordineerimiskomitee koosolekutel 27. veebruaril ja 21. mail 2008 uuriti, millist paindlikkust määruse tekst võimaldab. - määruse võimalik läbivaatamine: liikmesriikidega konsulteeriti kaks korda – 25. juunil 2008 fondide koordineerimiskomitee koosolekul ja 3. juulil 2008 nõukogu struktuurimeetmete töörühma koosolekul. |Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine. Konsultatsioonide tulemusel selgus, et määruse 1083/2006 tõlgendamise suhtes saadud tulemused rahuldavad liikmesriike vaid osaliselt. Seepärast pooldas enamik liikmesriike artikli 55 läbivaatamist ja seda, et läbivaatamine piirduks vaid selle artikliga. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Komisjon uuris, millised on määruses sisalduvad võimalused lahendada liikmesriikide kirjeldatud probleeme määruse sätete tõlgendamise kaudu. Tundus, et kõige lihtsam viis oli esitada selgitav märkus. Kuigi komisjoni talituste koostatud selgitav märkus võimaldas uurida, millist paindlikkust võimaldab määrus järelevalve suhtes, ei olnud sellega võimalik kehtestada maksimaalse abikõlbliku summa proportsionaalse arvutamise korda väikesemahuliste toimingute jaoks ega ka Euroopa Sotsiaalfondi toiminguid määruse kohaldamisalast välja arvata. Artikli 55 piiratud läbivaatamine võimaldab keskenduda arutelus tehnilist laadi sätetele ja korraldada läbivaatamine kiiresti, mis tagab õigusliku ebakindluse olukorra kiire lahendamise. |Ettepaneku õiguslik külg |Kavandatud meetmete kokkuvõte Komisjon tegi ettepaneku muuta vaid artikli 55 lõiget 5, määruse nr 1083/2006 teisi sätteid ei muudeta. Muudatuse kohaselt asendatakse säte, mille kohaselt väikesemahuliste toimingute (kogukulu väiksem kui 200 000 eurot) järelevalve korraldamise suhtes rakendatakse proportsionaalsuse nõuet. Uue sätte kohaselt ei kohaldata artiklit 55 selliste Euroopa Sotsiaalfondist, Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavate toimingute suhtes, mille maht on väiksem kui üks miljon eurot. Lisaks tehakse ettepanek kohaldada kõnealust sätet tagasiulatuvalt alates 1. augustist 2006. |Õiguslik alus Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999, sätestatakse kolme kõnealuse fondi suhtes kohaldatavad ühised eeskirjad. Määrus toetub põhimõttele, mille kohaselt juhivad tegevust komisjon ja liikmesriigid ühiselt, ja käsitleb uut programmitöö korda ning juhtimise (s.h finantsjuhtimise), järelevalve, kontrollimise ja hindamise uusi standardeid. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Artikli 55 piiratud läbivaatamine võimaldab keskenduda arutelus tehnilist laadi sätetele ja korraldada läbivaatamine kiiresti, mis tagab õigusliku ebakindluse olukorra kiire lahendamise. Sätestatav künnis peab olema piisavalt madal, et see ei seaks kahtluse alla määruse nr 1083/2006 artiklis 55 järgitud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtted. Jõuti kokkuleppele, et artiklit 55 ei kohaldata nende projektide suhtes, mille ühenduse poolse rahastamise maht on kuni 1 miljon eurot. |Muudatus osutab, et soov fondide haldamist lihtsustada on reaalselt olemas ning sellel on kindlasti positiivne mõju programmide rakendamiskiirusele, sest Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavate väikesemahuliste toimingute ning Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatavate toimingute haldamine muutub oluliselt odavamaks ja lihtsamaks. Muudatus lihtsustab ka uuenduslikumate projektide rakendamist, eriti keskkonna, sotsiaalse kaasatuse, energeetika ja teadusuuringute valdkonnas. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt(id): määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel: Komisjon uuris, millised on määruses sisalduvad võimalused lahendada liikmesriikide kirjeldatud probleeme määruse sätete tõlgendamise kaudu. Kuigi komisjoni talituste koostatud selgitav märkus võimaldas uurida, millist paindlikkust võimaldab määrus järelevalve suhtes, ei olnud sellega võimalik kehtestada maksimaalse abikõlbliku summa proportsionaalse arvutamise korda väikesemahuliste toimingute jaoks ega ka Euroopa Sotsiaalfondi toiminguid määruse kohaldamisalast välja arvata. |Mõju eelarvele |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |Lisateave |Lihtsustamine |Ettepanek näeb (siseriiklike või Euroopa) avalik-õiguslike asutuste osas ette õigusliku raamistiku ning haldusmenetlusliku külje lihtsustamise. |Võttes arvesse ühtekuuluvuspoliitika eesmärke, on komisjon arvamusel, et nimetatud probleemide lahendamiseks võib piirduda määruse nr 1083/2006 artikli 55 lõike 5 muutmisega ning sedagi vaid kahes punktis: Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatavad toimingud tuleb artikli 55 kohaldamisalast välja jätta ning tuleb kehtestada künnis, millest väiksemate summade puhul Euroopa Regionaalarengu Fondist või Ühtekuuluvusfondist rahastatavate väikesemahuliste projektide suhtes ei kohaldata kõnealuses artiklis sätestatud abikõlblike kulude arvestamise ega järelevalve korda. Artikli 55 teisi sätteid ei muudeta. |Muudatuse kohaselt asendatakse säte, mille kohaselt väikesemahuliste toimingute (kogukulu väiksem kui 200 000 eurot) järelevalve korraldamise suhtes rakendatakse proportsionaalsuse nõuet. Uue sätte kohaselt ei kohaldata artiklit 55 selliste Euroopa Sotsiaalfondist, Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavate toimingute suhtes, mille maht on väiksem kui üks miljon eurot. |Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmisega kaasneb teatavate õigusaktide kehtetuks tunnistamine. |1.  Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse määrust (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta) teatavate tulusate projektide osasEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 161,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[2],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[3],võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[4]ning arvestades järgmist:2.  2007.–2013. aasta programmitöö perioodi reguleeriva raamistiku ettevalmistamisel ja läbirääkimiste korraldamisel lähtuti eesmärgist toetada fondide programmitöö ja haldamise lihtsustamist, muuta fondide tegevus tõhusamaks ning suurendada meetmete rakendamise subsidiaarsust.3.  Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999)[5] artikli 55 kohaldamisalasse kuuluvate tulusate projektide haldamiseks seati sisse täpsem ja rangem kord, mis toetub maksimaalse abikõlbliku kulu arvutamisele.4.  Kõnealuse artikli rakendamisel kerkisid üles mitmed probleemid, sealhulgas ebaproportsionaalne halduskoormus, eriti Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatud toimingute puhul ning Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist rahastatavate väikesemahuliste toimingute puhul.5.  Nimetatud probleemid võivad mõjuda kahjulikult toimingute haldamisele – eriti nende projektide puhul, mis on seotud ühenduse prioriteetsete valdkondadega nagu keskkond, sotsiaalne kaasatus, teadusuuringud, uuendustegevus ja energeetika – ning suurendada eksimuste arvu artikli 55 kohaldamisel. Seega tuleb kõnealust artiklit lihtsustada.6.  Lihtsustamist tuleb kohaldada kõikide projektide suhtes, mida toetatakse 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil struktuurifondidest või Ühtekuuluvusfondist. Seepärast tuleks määrust kohaldada tagasiulatuvalt.7.  Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1083/2006 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 55 lõige 5 asendatakse järgmisega:„5. Käesoleva artikli lõikeid 1–4 kohaldatakse vaid selliste Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavate toimingute suhtes, mille kogukulu on suurem kui üks miljon eurot.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Määrust kohaldatakse alates 1. augustist 2006 kõikide toimingute suhtes, mida toetatakse 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil struktuurifondidest või Ühtekuuluvusfondist.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […] [1] ELT C […], […], lk […].[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT L 210, 31.7.2006, lk 25. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1989/2006 (ELT L 411, 30.12.2006, lk 6).


title: Ettepanek Nõukogu määrus millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtes

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0020

Ettepanek Nõukogu määrus millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtes

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 31.1.2007KOM(2007)20 lõplikEttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtes(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI(1) 10. detsembri 2002. aasta ühisseisukohas 2002/960/ÜVJP on kehtestatud igat liiki relvade ja nendega seotud materjalide embargo Somaalia suhtes, hõlmates Somaalia sõjategevusega seotud tehnilise ja rahalise abi osutamise keeldu. Sõjategevusega seotud tehnilise ja finantsabi osutamise keeldu rakendatakse nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 147/2003 alusel.(2) Arvestades valitsustevahelise arenguameti (IGAD) ettepanekut moodustada Somaalias kaitse- ja väljaõppemissioon (IGASOM), otsustas ÜRO Julgeolekunõukogu 6. detsembril 2006. aastal teha eespool nimetatud meetmetes erandi relvade ja sõjavarustuse tarnetele, tehnilisele väljaõppele ja abile, mis on mõeldud ainult kõnealuse missiooni toetamiseks või neile kasutamiseks, nagu on sätestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1725 (2006) lõikes 3.(3) Tehnilise ja rahalise abi erandi rakendamiseks tuleb muuta nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003.EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 147/2003, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikleid 60 ja 301,võttes arvesse nõukogu 9. jaanuari 2002. aasta ühisseisukohta 2007/…/ÜVJP, millega muudetakse ühisseisukohta 2004/960/ÜVJP, mis käsitleb relvade, laskemoona ja sõjavarustuse embargo kehtestamist Somaalia suhtes,[1]võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) ühisseisukohaga 2002/960/ÜVJP kehtestatakse relva-, laskemoona- ja sõjavarustusembargo Somaalia suhtes ning keelatakse anda Somaalia sõjategevusega seotud tehnilist nõu, rahalist või muud abi ning väljaõpet. Sõjategevusega seotud tehnilise ja rahalise abi osutamise keeldu rakendatakse nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta määruse (EÜ) nr 147/2003 alusel, mis käsitleb teatavaid piiranguid Somaalia suhtes.[2](2) ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 6. detsembril 2006. aastal vastu resolutsiooni nr 1725 (2006) (edaspidi UNSCR 1725 (2006)), milles muu hulgas lisatakse neile piirangutele muuhulgas erand relvade ja sõjavarustuse tarnetele, tehnilisele väljaõppele ja abile, mis on mõeldud ainult kõnealuse missiooni toetamiseks või neile kasutamiseks, nagu on sätestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1725 (2006) lõikes 3.(3) Ühisseisukohaga 2007/…/ÜVJP muudetakse ühisseisukohta 2002/960/ÜVJP, et viia piirangute erandid vastavusse resolutsiooniga UNSCR 1725 (2006). Seepärast tuleks vastavalt muuta määrust (EÜ) nr 147/2003,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 147/2003 muudetakse järgmiselt:1.  Artiklile 3 lisatakse lõige 4:“4. Erandina artiklist 1 võib teenuseosutaja asukohaks oleva liikmesriigi pädev asutus, nagu sätestatud lisas, anda loa sõjategevusega seotud tehnilise abi või rahastuse ja rahalise abi andmiseks juhul, kui asjaomane abi on mõeldud ainult kõnealuse missiooni toetamiseks või neile kasutamiseks, nagu on sätestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1725 (2006) lõikes 3.”2.  Lisatakse artikkel 3a.„Artikkel 3aKomisjon muudab lisa liikmesriikide antud teabe alusel.”3.  Määrusele lisatakse käesoleva määruse lisa.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISA"LISAArtiklis 3a nimetatud pädevate asutuste loetelu(täidavad liikmesriigid)BELGIABULGAARIATŠEHHI VABARIIKTAANISAKSAMAAEESTIKREEKAHISPAANIAPRANTSUSMAAIIRIMAAITAALIAKÜPROSLÄTILEEDULUKSEMBURGUNGARIMALTAMADALMAADAUSTRIAPOOLAPORTUGALRUMEENIASLOVEENIASLOVAKKIASOOMEROOTSIÜHENDKUNINGRIIKEUROOPA ÜHENDUSEuroopa KomisjonVälissuhete peadirektoraatDirektoraat A. Kriisiplatvorm ja poliitika koordineerimine ÜVJP raamesÜksus A2. Kriiside ohjamine ja konfliktide ennetamineCHAR 12/106B-1049 Brüssel (Belgia)E-post: relex-sanctions@ec.europa.euTel. (32 2) 295 55 85, 299 11 76Faks: (32 2) 299 08 73"[1] ELT L…, …, 2007, lk …[2] EÜT L 24, 29.1.2003, lk 2.


				|

		52014PC0323

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta (uuesti sõnastatud) /* COM/2014/0323 final - 2014/0168 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Kodanike Euroopa jaoks peab
komisjon oluliseks Euroopa Liidu õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et
see oleks kodanikule loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikule parema
võimaluse talle antud õigusi kasutada.
Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni
arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali,
osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva
õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.
Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega
oluline õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.
2.           1. aprillil 1987. aastal
otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik
õigusaktid hiljemalt kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see
on minimaalne nõue ning et õigusnormide arusaadavuse ja selguse huvides tuleks
talitustel püüda nende vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel
tihedamini.
3.           Seda kinnitati Edinburghi Euroopa
Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2],
rõhutades kodifitseerimise tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel
ajahetkel asjas kohaldamisele kuuluva õiguse osas.
Kodifitseerides tuleb täpselt järgida tavapäraselt
Liidu õigusaktide vastuvõtmiseks ettenähtud seadusandlikku menetlust.
4.           Käesoleva ettepaneku eesmärk on
kodifitseerida nõukogu 7. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 625/2009,
teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta[3]. Uus määrus asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid, säilitades kodifitseeritud
õigusaktide sisu[4].
Samas on vaja kustutada teatavad kolmandad riigid määruse (EÜ) nr 625/2009
I lisast, et parandada seda määrust muutnud määruses olev viga ja tunnistada
kehtetuks määrus (EÜ) nr 427/2003. Niisiis on etepanek esitatud uuesti
sõnastamisena.
5.           Uuesti sõnastamise ettepanek
on koostatud määruse (EÜ) nr 625/2009 ja selle muutmisakti eelneva
konsolideerimise alusel 22 ametlikus keeles, mis on teostatud Euroopa
Liidu Väljaannete Talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui
artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel
on näidatud tabelis, mis on uuesti sõnastatud määruse IV lisas.
ê 625/2009
(kohandatud)
2014/0168 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
teatavatest kolmandatest riikidest pärit
impordi ühiste eeskirjade kohta (uuesti sõnastatud)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse
Euroopa Ö Liidu toimimise lepingut Õ, eriti selle
artikli Ö 207 lõiget 2 Õ,
võttes arvesse
Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud
seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[5],
toimides
seadusandliku tavamenetluse kohaselt,
ning arvestades
järgmist:
ò uus
(1)       Nõukogu määrust (EÜ) nr 625/2009[6] on
oluliselt muudetud[7]. Kuna määrusesse on vaja teha uusi
muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.
ê 625/2009
põhjendus 2
(2)       Ühine
kaubanduspoliitika peaks põhinema ühtsetel põhimõtetel.
ê 625/2009
põhjendus 5
(3)       Impordieeskirjade
ühtsus tuleks tagada, kehtestades võimalust mööda kõnealuste kolmandate riikide
majanduse eripära arvesse võttes samasugused sätted, nagu kohaldatakse muude
kolmandate riikide suhtes kehtivates ühistes eeskirjades.
ê 625/2009
põhjendus 6
(4)       Impordi
ühiseeskirju kohaldatakse ka söe- ja terasetoodete suhtes, ilma et see piiraks
võimalike meetmete kohaldamist lepingu suhtes, mis käsitleb spetsiaalselt neid
tooteid.
ê 625/2009
põhjendus 7 (kohandatud)
(5)       Seetõttu
peaks impordi liberaliseerimine, ja nimelt koguseliste piirangute puudumine,
saama Ö liidu Õ eeskirjade
lähtekohaks.
ê 625/2009
põhjendus 8
(6)       Mõne
toote puhul peaks komisjon põhjalikult tutvuma imporditingimuste, impordi
suundumuste, majanduse ja kaubanduse olukorra erinevate tahkude ja vajaduse
korral võetavate meetmetega.
ê 625/2009
põhjendus 9 (kohandatud)
(7)       Võib
selguda, et nende toodete teatava impordi üle peaks Ö liit Õ järelevalvet teostama.
ê 625/2009
põhjendus 10 (kohandatud)
(8)       Komisjon
peab vastu võtma Ö liidu Õ huvide seisukohast vajalikud kaitsemeetmed, arvestades olemasolevaid
rahvusvahelisi kohustusi.
ê 625/2009
põhjendus 11 (kohandatud)
(9)       Vaatamata
sellele võivad Ö liidu Õ ühe või mõne piirkonna jaoks ette nähtud järelevalve- või kaitsemeetmed
osutuda sobivamaks kui terve Ö liidu Õ suhtes kohaldatavad meetmed. Niisuguseid meetmeid tuleks siiski lubada
üksnes erandkorras ja olukordades, kus ei ole muud võimalust. On vaja tagada,
et need meetmed oleksid ajutised ja põhjustaksid siseturul võimalikult vähe
häireid.
ê 625/2009
põhjendus 12 (kohandatud)
(10)     Kui
kohaldatakse Ö liidu Õ järelevalvet, tuleks kõnealuste toodete vabasse ringlusse lubamisel
esitada ühtsetele kriteeriumidele vastav järelevalvedokument. Liikmesriikide
ametiasutused peaksid selle dokumendi importija taotlusel välja andma
kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul, kuid ilma et see annaks importijale
importimisõigust. Seetõttu peaks kõnealune järelevalvedokument kehtima ainult
ajavahemikul, mil impordieeskirju ei muudeta.
ê 625/2009
põhjendus 13 (kohandatud)
(11)     Hea
halduskorralduse huvides ja Ö liidu Õ ettevõtjate abistamiseks peaks järelevalvedokumendi sisu ja kujundus
võimalikult suures osas vastama ühtse impordilitsentsi vormidele, mis on ette
nähtud komisjoni määrusega (EÜ) nr 738/94[8],
komisjoni määrusega (EÜ) nr 3168/94[9] ja
komisjoni määrusega (EÜ) nr 3169/94[10]
pidades silmas järelevalvedokumendi tehnilisi üksikasju.
ê 625/2009
põhjendus 14 (kohandatud)
(12)     Ö Liidu Õ huvides on, et liikmesriigid ja komisjon vahetaksid võimalikult palju Ö liidu Õ järelevalve tulemusena saadud teavet.
ê 625/2009
põhjendus 15
(13)     On vaja
vastu võtta võimaliku kahju hindamise ja uurimismenetluse alustamise
kriteeriumid, lubades kiireloomulistel juhtudel endiselt komisjonil
asjakohaseid meetmeid rakendada.
ê 625/2009
põhjendus 16
(14)     Selleks
tuleks kehtestada uurimismenetluse alustamise, vajalike kontrollimiste,
asjaomaste isikute ärakuulamise, saadud teabe kasutamise ja kahju hindamise
üksikasjalikud sätted.
ê 625/2009
põhjendus 17 (kohandatud)
(15)     Käesoleva
määrusega kehtestatud uurimist käsitlevad sätted ei piira Ö liidu Õ või siseriiklike ametisaladuse eeskirjade kohaldamist.
ê 625/2009
põhjendus 18
(16)     On vaja
kehtestada ka uurimise algatamise ja meetmete asjakohasust käsitleva otsuse
langetamise ajalised piirangud, et niisugused otsused tehtaks kiiresti ja et
asjaomaste ettevõtjate õiguskindlus suureneks.
ê 625/2009
põhjendus 19
(17)     Impordieeskirjade
ühtsuse huvides peaksid importijatele ettenähtud formaalsused olema lihtsad ja
ühesugused olenemata kohast, kus kaupa tollitakse. Seetõttu on soovitatav ette
näha, et kõik formaalsused täidetaks käesoleva määruse lisas esitatud
näidistele vastavaid vorme kasutades.
ê 625/2009
põhjendus 20 (kohandatud)
(18)     Ö Liidu Õ järelevalvemeetmetega seoses väljaantud järelevalvedokumendid peaksid
kehtima kogu Ö liidus Õ, olenemata
väljaandja liikmesriigist.
ê 625/2009
põhjendus 21 (kohandatud)
(19)     Nõukogu
määruses (EÜ) nr 517/94[11] käsitletud tekstiiltoodete suhtes rakendatakse Ö liidu Õ ja rahvusvahelisel
tasandil erikohtlemist. Seetõttu tuleks need käesoleva määruse
reguleerimisalast täielikult välja jätta.
ò uus
(20)     Pädevus muuta määruse (EÜ) nr 625/2009
I lisas esitatud kolmandate riikide nimekirja oli esitatud nõukogu
määruses (EÜ) nr 427/2003[12]. Kuivõrd määruse (EÜ) nr 427/2003
I jaotises kehtestatud ülemikuaja tootepõhine kaitsemehhanism kaotas
kehtivuse 11. detsembril 2013 ja nimetatud määruse II jaotise sätted on
aegunud, on ühtsuse ja selguse huvides otstarbekas inkorporeerida nimetatud
määruse artiklid 14a ja 14b käesolevasse määrusesse. Määrus (EÜ) nr 427/2003
tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 9 (kohandatud)
(21)     Komisjonil
peaks olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte Ö käesoleva Õ määruse I lisa
muutmiseks, et kõnealuse lisa kolmandate riikide loetelust välja jätta riigid,
kui nendest saavad Ö Maailmakaubanduse organisatsiooni Õ (WTO) liikmed.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 20 (kohandatud)
(22)     Ö Käesoleva määruse Õ rakendamine eeldab ühetaolisi
tingimusi ajutiste ja lõplike kaitsemeetmete vastuvõtmiseks ning eelneva
järelevalve meetmete kehtestamiseks. Need meetmed peaks vastu võtma komisjon
kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011[13].
(23)     Järelevalvemeetmete ja
ajutiste meetmete vastuvõtmiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust, arvestades
nimetatud meetmete toimet ja nende järgnevuse loogikat seoses lõplike
kaitsemeetmete vastuvõtmisega. Kui meetmete kehtestamisega viivitamine tekitaks
kahju, mida oleks raske heastada, tuleb komisjonil lubada vastu võtta
viivitamata kohaldatavaid ajutisi meetmeid.
ò uus
(24)     Määruse
(EÜ) nr 625/2009 muutmisel jäeti ekslikult välja artikli 18
2 lõike teine alalõik. See säte tuleks uuesti teksti sisse viia.
(25)     Kuivõrd
Armeenia, Venemaa, Tadzikistan ja Vietnam on saanud WTO liikmeteks, tuleks need
kolmamndad riigid määruse (EÜ) nr 625/2009 I lisast komisjoni
delegeeritud aktiga välja jätta. Ühtsuse
ja selguse huvides ei ole neid käesoleva määruse kolmandate riikide lisas
esitatud,
ê 625/2009
(kohandatud)
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDPÕHIMÕTTED
Artikkel 1
1. Käesolevat
määrust kohaldatakse I lisas nimetatud kolmandatest riikidest pärit
toodete suhtes, välja arvatud määrusega (EÜ) nr 517/94 reguleeritud
tekstiiltooted.
2. Lõikes 1
nimetatud toodete import Ö liitu Õ on vaba ja seega ei
kohaldata selle suhtes mingeid koguselisi piiranguid, piiramata siiski meetmete
kohaldamist, mida võidakse võtta vastavalt V peatükile.
II PEATÜKK
Ö LIIDU Õ TEAVITAMIS- JA NÕUSTAMISKORD
Artikkel 2
Kui ilmneb, et
impordi suundumused nõuavad järelevalvet või kaitsemeetmeid, teatavad
liikmesriigid sellest komisjonile. See teave sisaldab olemasolevat tõendust,
mis põhineb artikliga 6 kehtestatud kriteeriumidel. Komisjon edastab selle
teabe viivitamata kõikidele liikmesriikidele.
III PEATÜKK
Ö LIIDU Õ UURIMISMENETLUS
Artikkel 3
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 3
1. Kui
komisjonile selgub, et uurimismenetluse algatamiseks on piisavalt
tõendusmaterjali, alustab ta uurimist ühe kuu jooksul pärast liikmesriigilt
teabe saamist ja avaldab teate Euroopa Liidu Teatajas. Kõnealune teade
sisaldab:
ê 625/2009
a)           saadud teabe kokkuvõtet ja
sedastab, et igasugune asjaomane teave tuleb edastada komisjonile;
b)           aega, mille jooksul huvitatud
pooled võivad oma seisukohad kirjalikult teatavaks teha ja teavet esitada, et neid
uurimise käigus arvesse võetaks;
c)           aega, mille jooksul huvitatud
pooled võivad taotleda komisjonilt suulist ärakuulamist vastavalt
lõikele 4.
Komisjon alustab
koostöös liikmesriikidega uurimist.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 3
Komisjon annab
liikmesriikidele teavet teabe analüüsi kohta tavaliselt 21 päeva jooksul
teabe esitamisest komisjonile.
2. Komisjon
muretseb kogu vajaliku teabe ja püüab kontrollida importijatelt, ettevõtjatelt,
vahendajatelt, tootjatelt, kutseühingutelt ja -organisatsioonidelt saadud
teavet, kui ta peab seda vajalikuks.
ê 625/2009
(kohandatud)
Nimetatud ülesande
täitmisel abistavad komisjoni selle liikmesriigi töötajad, kelle territooriumil
kontrollimine toimub, tingimusel et kõnealune liikmesriik seda soovib.
Endast vastavalt
lõike 1 esimesele lõigule teatanud huvitatud pooled ja ekspordiriigi
esindajad võivad kontrollida kogu infot, mis on uurimise käigus komisjoni
käsutusse antud, Ö liidu Õ või liikmesriikide asutusesisesed dokumendid välja arvatud, juhul kui
see info on nende huvide kaitsmiseks oluline ega ole konfidentsiaalne
artikli 5 tähenduses ning kui komisjon seda uurimisel kasutab. Selleks
esitavad nad komisjonile kirjaliku taotluse, kus on märgitud, millist infot
soovitakse.
3. Liikmesriigid
esitavad komisjonile tema nõudmisel ja tema kehtestatud korras oma käsutuses
oleva teabe uuritava toote turu arengusuundade kohta.
4. Komisjon võib
huvitatud osapooled ära kuulata. Pooled tuleb ära kuulata juhul, kui nad on Euroopa
Liidu Teatajas avaldatud teatises ette nähtud aja jooksul ärakuulamist
kirjalikult taotlenud, osutades, et uurimise tulemused tõenäoliselt mõjutavad
neid ja et neil on suuliste selgituste andmiseks erilised põhjused.
5. Kui teavet ei
esitata käesoleva määrusega kehtestatud tähtaja jooksul või komisjoni poolt
vastavalt käesolevale määrusele kehtestatud tähtaja jooksul, või kui uurimist
oluliselt takistatakse, võib järeldused teha kättesaadavate faktide alusel. Kui
komisjon leiab, et mõni huvitatud pool või kolmas isik on talle esitanud väära
või eksitava teabe, jätab ta selle teabe arvesse võtmata ja võib kasutada
kättesaadavaid fakte.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 3
6. Kui komisjonile
selgub, et uurimine pole piisavalt põhjendatud, teatab ta liikmesriikidele oma
otsusest ühe kuu jooksul pärast liikmesriikidelt teabe saamise kuupäeva.
ê 625/2009
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 4
Artikkel 4
1. Uurimise lõpus
esitab komisjon komiteele tulemuste aruande.
è1 2.
Kui komisjon leiab uurimise algusest möödunud üheksa kuu jooksul, et liidu
järelevalve- või kaitsemeetmeid ei ole vaja, lõpetatakse uurimine ühe kuu
jooksul. Komisjon lõpetab uurimise kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusega. ç Uurimise lõpetamise
otsus, mis sisaldab uurimise põhijäreldused ja selle põhjuste kokkuvõtte,
avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
3. Kui komisjon
leiab, et Ö liidu Õ järelevalve- või kaitsemeetmed on vajalikud, võtab ta vastavalt IV ja
V peatükile vastu vajalikud otsused hiljemalt üheksa kuu jooksul pärast
uurimise algust. Erandlikel asjaoludel võib kõnealust tähtaega pikendada
maksimaalselt kahe kuu võrra. Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas
teate, milles täpsustab tähtaja pikendamise aja ja mis sisaldab pikendamise
põhjuste kokkuvõtet.
4. Käesoleva
peatüki sätted ei välista järelevalvemeetmete võtmist mis tahes ajal vastavalt
artiklitele 7–12, või kaitsemeetmete võtmist vastavalt artiklitele 13, 14 ja 15,
siis kui kriitiline olukord, kus viivitamine võiks tekitada raskesti
parandatavat kahju, nõuab kohest sekkumist.
Komisjon võtab
viivitamata uurimismeetmed, mida ta veel vajalikuks peab. Uurimistulemusi
kasutatakse võetud meetmete uuel läbivaatamisel.
Artikkel 5
1. Käesoleva
määruse alusel saadud infot kasutatakse ainult selleks, milleks seda nõuti.
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 5
2. Komisjon,
liikmesriigid ega nende ametnikud ei tohi teabeandja eriloata avaldada mitte
mingisugust käesoleva määruse alusel saadud konfidentsiaalset teavet või muud
konfidentsiaalselt edastatud teavet.
ê 625/2009
(kohandatud)
3. Igas
konfidentsiaalsustaotluses tuleb märkida põhjus, miks teave on
konfidentsiaalne.
Kui siiski selgub,
et konfidentsiaalsustaotlus ei ole põhjendatud, ning kui teabeandja kas ei
soovi teavet avalikustada või ei luba seda üldises või kokkuvõtlikus vormis
avaldada, võib kõnealuse teabe jätta arvesse võtmata.
4. Teavet peetakse
igal juhul konfidentsiaalseks, kui on tõenäoline, et selle avaldamisel on
teabeandjale või sellise teabe allikale märkimisväärselt ebasoodne mõju.
5. Lõiked 1–4
ei takista ametiasutusi arvesse võtmast üldist teavet ja eelkõige käesoleva
määruse alusel vastuvõetud otsuste põhjusi. Need ametiasutused peavad siiski
arvesse võtma asjaomaste juriidiliste ja füüsiliste isikute õigustatud huvi, et
nende ärisaladusi ei avaldataks.
Artikkel 6
1.
Impordisuundumuste, impordi toimumise tingimuste ja sellisest impordist
tingitud Ö liidu Õ tootjatele tekitatud märgatava kahju või niisuguse kahju tekitamise ohu
uurimine hõlmab eelkõige järgmisi tegureid:
a)           impordi maht, eriti juhul, kui see
on absoluutarvudes või Ö liidu Õ toodangu või tarbimise suhtes märkimisväärselt kasvanud;
b)           impordihind, eriti juhul, kui esineb
märkimisväärne hinna allalöömine võrreldes Ö liidu Õ samalaadse toote hinnaga;
c)           mõju samalaadsete või otseselt
konkureerivate toodete tootjatele Ö liidus Õ, mis ilmneb
järgmiste majandustegurite arengusuundadest:
–
toodang,
–
mahu ärakasutamine,
–
tagavarad,
–
müük,
–
turuosa,
–
hinnad (st hindade langus või hinnatõusude
takistamine, mis vastasel juhul oleks võinud toimuda),
–
kasumid,
–
kasutatud kapitali tasuvus,
–
rahavoog,
–
tööhõive.
2. Uurimise
läbiviimisel võtab komisjon arvesse I lisas nimetatud riikide konkreetset
majandussüsteemi.
3. Märgatava kahju
ohu korral uurib komisjon, kas kõnealuse olukorra tõenäoline kujunemine
tegelikult kahjustavaks on selgesti prognoositav. Sellega seoses võib arvesse
võtta järgmisi tegureid:
a)           Ö liidu Õ suunduva impordi
kasvu määr;
b)           päritolumaa või ekspordimaa
olemasolev või lähemas tulevikus prognoositav ekspordi maht ja tõenäosus, et
sellest tulenev eksport suundub Ö liidu Õ.
IV PEATÜKK
JÄRELEVALVE
Artikkel 7
1. Kui Ö liidu Õ huvid seda nõuavad, võib komisjon liikmesriigi taotlusel või komisjoni
omal algatusel
a)           otsustada rakendada teatava impordi
suhtes tagasiulatuvat järelevalvet vastavalt komisjoni kehtestatud korrale;
b)           otsustada kõnealuse impordi
suundumuste jälgimiseks muuta teatava impordi puhul kohustuslikuks
artiklile 8 vastav Ö liidu Õ eelneva järelevalve.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 6
2. Komisjon teeb
lõike 1 alusel vastu võetavad otsused kooskõlas artikli 22
lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
ê 625/2009
(kohandatud)
3.
Järelevalvemeetmed kehtivad piiratud aja jooksul. Kui ei ole sätestatud
teisiti, kaotavad need kehtivuse meetmete rakendamise poolaastale järgneva
poolaasta lõpus.
Artikkel 8
1. Ö Liidu Õ eelneva järelevalve all olevaid tooteid võib vabasse ringlusse lubada
üksnes järelevalvedokumendi esitamise korral. Selle dokumendi kinnitab
liikmesriigi määratud pädev asutus tasuta mis tahes taotletud koguse kohta
kõige enam viie tööpäeva jooksul pärast seda, kui pädev siseriiklik asutus on
vastu võtnud Ö liidu Õ importija taotluse, olenemata tema tegevuskohast Ö liidus Õ. Kõnealune taotlus
loetakse pädeva siseriikliku asutuse poolt vastuvõetuks hiljemalt kolm päeva
pärast selle esitamist, kui ei ole sätestatud teisiti.
2.
Järelevalvedokumendi vorm peab vastama II lisas esitatud näidisele.
Kui järelevalvet
kehtestavas otsuses ei ole ette nähtud teisiti, sisaldab importija esitatud
järelevalvedokumendi taotlus ainult järgmist:
a)           taotleja täielik nimi ja aadress
(sealhulgas telefoni- ja faksinumbrid ja muud numbrid, mille järgi pädeval
siseriiklikul asutusel on võimalik taotlejat tuvastada), lisaks sellele
taotleja käibemaksukohustuslase registreerimisnumber, kui ta on
käibemaksukohustuslane;
b)           vajaduse korral deklarandi täielik
nimi ja aadress või taotleja määratud mis tahes esindaja täielik nimi ja
aadress (sealhulgas telefoni- ja faksinumber);
c)           kauba kirjeldus, kus esitatakse:
–
kaubanimi,
–
koondnomenklatuuri kood,
–
päritolu- ja lähtekoht;
d)           deklareeritud kogus kilogrammides ja
vajaduse korral muudes täiendavates ühikutes (paari, tükki, jne);
e)           kauba CIF-väärtus Ö liidu Õ piiril, väljendatuna
eurodes;
f)            järgmine kinnitus, mille taotleja
on dateerinud ja allkirjastanud ning kus taotleja nimi on kirjutatud
trükitähtedega:
„Mina, allakirjutanu, kinnitan, et käesolevas
vormis ja selle lisades esitatud info on tõene ja antud heauskselt ning et ma
olen ettevõtjana Ö liidus Õ asutatud.”
3. Järelevalvedokument
kehtib kogu Ö liidus Õ, olenemata
liikmesriigist, kes selle on välja andnud.
4. Kui
avastatakse, et tehingu sooritamise ühikuhind ületab järelevalvedokumendis
märgitu vähem kui 5 % võrra või et importimiseks esitatud toodete
koguväärtus või -hulk ületab järelevalvedokumendis märgitud väärtuse või hulga
vähem kui 5 % võrra, ei takista see kõnealuse toote vabasse ringlusse
lubamist. Komisjon, olles ära kuulanud komitees avaldatud arvamused ja võttes
arvesse toodete laadi ja asjaomase tehingu muud eripära, võib kehtestada
teistsuguse protsendimäära, mis ei tohiks tavaliselt siiski olla suurem
kui 10 %.
5.
Järelevalvedokumente võib kasutada ainult aja jooksul, mil asjaomaste tehingute
suhtes kehtib impordi liberaliseerimise kord. Nimetatud järelevalvedokumenti ei
tohi mingil juhul kasutada pärast selle kehtivusaja lõppu, mis määratakse
kindlaks samal ajal ja samas korras kui järelevalve kehtestamine, ja mille
puhul võetakse arvesse toodete laadi ja tehingu muud eripära.
6. Kui vastavalt
artiklile 7 vastu võetud otsus seda nõuab, tuleb Ö liidu Õ järelevalve all olevate toodete päritolu tõendada
päritolusertifikaadiga. Käesoleva lõike kohaldamine ei piira niisuguste
sertifikaatide esitamist käsitlevate muude sätete kohaldamist.
7. Kui Ö liidu Õ eelneva järelevalve all oleva toote suhtes kohaldatakse liikmesriigis
piirkondlikke kaitsemeetmeid, võib järelevalvedokumendi asendada selle
liikmesriigi antud impordiloaga.
8.
Järelevalvedokumendi vormid ja selle väljavõtted vormistatakse kahes
eksemplaris, üks eksemplar, millele märgitakse „omaniku eksemplar” ja
number 1, väljastatakse taotlejale ja teine, millele märgitakse „pädeva
asutuse eksemplar” ja number 2, peab jääma hoiule dokumendi väljastanud
asutusse. Halduslikel eesmärkidel võib pädev asutus vormile 2 lisada
täiendavaid eksemplare.
9. Vorm, kaasa
arvatud lisalehed, trükitakse tehnoloogilisest peenmaterjalist vabale valgele
kirjapaberile kaaluga 55–65 g/m2. Vormi
mõõdud on 210 × 297 mm. Masinakirja reavahe on 4,24 mm
(üks kuuendik tolli). Lahtrite paigutust tuleb täpselt järgida. Esimese
eksemplari, s.o järelevalvedokumendi mõlemal küljel on lisaks kollane
giljoššmustriga trükitud taust, mis toob esile kõik mehaaniliste või keemiliste
vahenditega tehtud võltsingud.
10. Liikmesriik
peab laskma vormid trükkida. Vorme võib trükkida ka trükikojas, mille on
määranud trükikoja asukoha liikmesriik. Viimasel juhul peab igal vormil olema
viide liikmesriigi volitusele. Igale vormile märgitakse trükikoja nimi ja
aadress või tähis, mille järgi on võimalik trükikoda tuvastada.
Artikkel 9
Kui on tõenäoline, et võib tekkida artikli 13 lõikes 1
osutatud olukord ja Ö liidu Õ huvid seda nõuavad, võib komisjon liikmesriigi taotlusel või omal
algatusel
–
piirata nõutud järelevalvedokumendi kehtivusaega;
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 7
–
kehtestada selle dokumendi väljastamise teatavad
tingimused ja lisada erandmeetmena tühistamisklausli.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 8
Artikkel 10
Kui toote
impordile ei ole kehtestatud liidu eelnevat järelevalvet, võib komisjon rakendusaktidega
kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega ning
vastavalt artiklile 15 rakendada piiratud järelevalvet liidu ühte või
enamasse piirkonda suunduva impordi suhtes.
ê 625/2009
(kohandatud)
Artikkel 11
1. Piirkondliku
järelevalve all olevaid tooteid võib kõnealuses piirkonnas vabasse ringlusse
lubada üksnes järelevalvedokumendi esitamisel. Ö Selle Õ dokumendi kinnitab
asjaomase liikmesriigi (liikmesriikide) määratud pädev asutus tasuta mis tahes
taotletud koguse kohta kõige enam viie tööpäeva jooksul pärast seda, kui pädev
siseriiklik asutus on vastu võtnud Ö liidu Õ importija deklaratsiooni, olenemata tema tegevuskohast Ö liidus Õ. Kõnealune taotlus
loetakse pädeva siseriikliku asutuse poolt vastuvõetuks hiljemalt kolm tööpäeva
pärast selle esitamist, kui ei ole sätestatud teisiti. Järelevalvedokumente
võib kasutada ainult selle aja jooksul, mil asjaomaste tehingute suhtes kehtib
impordi liberaliseerimise kord.
2. Kohaldatakse artikli 8
lõiget 2.
Artikkel 12
1. Kui
kohaldatakse Ö liidu Õ või piirkondlikku järelevalvet, teatavad liikmesriigid komisjonile iga
kuu esimese kümne päeva jooksul
a)           eelneva järelevalve puhul
rahasummade üksikasjad (arvutatud CIF-hindade alusel) ja kaubakogused, mille
kohta on eelneva perioodi jooksul järelevalvedokumendid välja antud;
b)           igal juhul punktis a osutatud
ajavahemikule eelneva ajavahemiku jooksul toimunud impordi üksikasjad.
Liikmesriikide
esitatud teave liigitatakse toodete ja maade kaupa.
Järelevalve korra
kohaldamise ajal võib sama menetlust kasutades kehtestada teistsuguseid
sätteid.
2. Kui toodete
laad või erilised asjaolud seda nõuavad, võib komisjon liikmesriigi taotlusel
või omal algatusel muuta selle teabe esitamise tähtaegu.
3. Komisjon
teavitab liikmesriike.
V PEATÜKK
KAITSEMEETMED
Artikkel 13
1. Kui toodet
imporditakse ühendusse sel määral suurenenud kogustes või niisugustel
tingimustel, mis põhjustavad või ähvardavad põhjustada Ö liidu Õ samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootjaile märgatavat
kahju, võib komisjon Ö liidu Õ huvide kaitseks kas liikmesriigi taotlusel või omal algatusel muuta
toote impordieeskirju, nähes ette, et seda võib vabasse ringlusse lubada ainult
impordiloa esitamisel, mille andmist reguleerivad komisjoni kehtestatavad
sätted ja piirangud.
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 9
2. Vastuvõetud
meetmetest teatatakse viivitamata liikmesriikidele ja need jõustuvad kohe.
ê 625/2009
(kohandatud)
3. Käesolevas
artiklis nimetatud meetmeid kohaldatakse kõikidele toodetele, mis on vabasse
ringlusse lastud pärast nende meetmete jõustumise kuupäeva. Vastavalt
artiklile 15 võib nende meetmete kohaldamisel piirduda ühe või mõne
piirkonnaga.
Need meetmed ei
takista siiski niisuguste toodete vabasse ringlusse lubamist, mis on juba teel Ö liidu Õ, tingimusel et nende
toodete sihtkohta ei või muuta ja et toodetel, mida võib vastavalt
artiklitele 8 ja 11 vabasse ringlusse lubada ainult järelevalvedokumendi
esitamisel, on see dokument tõepoolest olemas.
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 9
4. Kui liikmesriik
on taotlenud komisjoni sekkumist, võtab viimane kooskõlas artikli 22
lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega või kiireloomulistel juhtudel
artikli 22 lõike 4 kohaselt otsuse selle kohta vastu kõige rohkem
viie tööpäeva jooksul alates taotluse saamise kuupäevast.
ê 625/2009
Artikkel 16
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 10
1. Komisjon võib,
eelkõige artikli 13 lõikes 1 nimetatud olukorra puhul, vastu võtta
asjakohased kaitsemeetmed, toimides kooskõlas artikli 22 lõikes 3
osutatud kontrollimenetlusega.
ê 625/2009
(kohandatud)
2.
Kohaldatakse artikli 13 lõiget 3.
Artikkel 15
Kui eelkõige
artiklis 6 nimetatud tegurite alusel selgub, et tingimused meetmete
vastuvõtmiseks vastavalt IV peatükile ja artiklile 13 on ühes või
enamas Ö liidu Õ piirkonnas täidetud, võib komisjon pärast muude lahendusvõimaluste
uurimist erandkorras lubada järelevalve- või kaitsemeetmete kohaldamist, mis
piirduvad asjaomaste piirkondadega, kui ta leiab, et sel tasandil kohaldatavad
meetmed on asjakohasemad kui kogu Ö liidus Õ kohaldatavad
meetmed.
Need meetmed
peavad olema ajutised ja siseturgu võimalikult vähe häirima.
Need meetmed võetakse
vastu vastavalt artiklites 7 ja 13 sätestatud korras.
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 11
Artikkel 16
1. IV ja V peatüki
kohaselt võetud järelevalve- ja kaitsemeetmete kehtivuse ajal võib komisjon
liikmesriigi taotlusel või komisjoni algatusel:
a)           kontrollida meetme mõju;
b)           teha kindlaks, kas meetme edasine
kohaldamine on vajalik.
Kui komisjoni
arvates on meetme edasine kohaldamine vajalik, teavitab ta sellest
liikmesriike.
2. Kui komisjon
leiab, et mõni IV ja V peatükis osutatud järelevalve- või kaitsemeede
tuleks tühistada või et seda peaks muutma, siis komisjon tühistab või muudab selle
meetme kooskõlas artikli 22 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
ò uus
Kui
otsus käsitleb piirkondlikke järelevalvemeetmeid, kohaldatakse seda alates
kuuendast päevast pärast Euroopa Liidu Teatajas
avaldamist.
ê 625/2009
(kohandatud)
VI PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 17
1. Käesolev määrus
ei välista Ö liidu Õ ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kokkulepetega kehtestatud
erieeskirjadest tulenevate kohustuste täitmist.
2. Ilma et see piiraks muid Ö liidu Õ sätteid, ei takista käesolev määrus liikmesriike vastu võtmast või
kohaldamast:
a)           keelde, koguselisi piiranguid või
järelevalvemeetmeid, selleks et tagada kõlblus, avalik kord või julgeolek ning
inimeste, loomade ning taimede elu ja tervise kaitse, kunstilise, ajaloolise
või arheoloogilise väärtusega rahvusliku rikkuse kaitse või tööstus- ja
kaubandusomandi kaitse;
b)           eriformaalsusi välisvaluuta suhtes;
c)           asutamislepingukohaste rahvusvaheliste
lepingute alusel rakendatavaid formaalsusi.
Liikmesriigid
teatavad komisjonile meetmed ja formaalsused, mida nad kavatsevad rakendada või
muuta vastavalt Ö esimesele lõikele Õ.
Äärmiselt
pakilistel juhtudel teatatakse komisjonile siseriiklikud meetmed ja
formaalsused kohe nende vastuvõtmise järel.
ê 37/2014 artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 12
Artikkel 18
Komisjon lisab
nõukogu määruse (EÜ) nr 1225/2009[14]
artikli 22a kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse
kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse
iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.
ê 625/2009
(kohandatud)
Artikkel 19
1. Käesoleva
määruse kohaldamine ei piira põllumajandusturgude ühist korraldust käsitlevate
õigusaktide, neist tulenevate Ö liidu Õ ja siseriiklike haldussätete ega asutamislepingu artikli Ö 352 Õ alusel vastu võetud
töödeldud põllumajandustooteid käsitlevate spetsiaalsete õigusaktide
kohaldamist. Käesolev määrus täiendab nimetatud õigusakte.
2. Lõikes 1
nimetatud õigusaktides käsitletud toodete puhul ei kehti artiklid 7–12 ja
16 nende toodete suhtes, mille kohta Ö liidu Õ kolmandate riikidega kauplemise eeskirjades nõutakse litsentsi või muu
impordidokumendi esitamist.
Artikleid 13, 15
ja 16 ei kohaldata nende toodete suhtes, mille puhul nende eeskirjadega on ette
nähtud koguseliste impordipiirangute kohaldamine.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 9 alapunkt 7
Artikkel 20
Komisjonil on õigus
võtta kooskõlas artikliga 21 vastu delegeeritud õigusakte I lisa
muutmiseks, et jätta kõnealuse lisa kolmandate riikide loetelust välja riigid,
kui nendest saavad WTO liikmed.
Artikkel 21
1. Komisjonile
antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud
tingimustel.
2. Artikli 20
osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks
aastaks alates 20. veebruari 2014. Komisjon esitab delegeeritud volituste
kasutamise kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja
möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks
ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab
selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
3. Euroopa Parlament
ja nõukogu võivad artikli 20 osutatud volituste delegeerimise igal ajal
tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta
juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4. Niipea kui
komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal
teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
5. Artikli 20
alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa
Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti
teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes
vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja
möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi
või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkti 20 alapunkt 2
Artikkel 22
1. Komisjoni
abistab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr […/…][15] alusel loodud kaitsemeetmete komitee. Nimetatud komitee on komitee
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale
lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3. Käesolevale
lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
4. Käesolevale
lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8
koostoimes artikliga 5.
ê 625/2009
(kohandatud)
Artikkel 23
Ö Määrused Õ (EÜ) nr Ö 427/2003 ja (EÜ) nr 625/2009 Õ tunnistatakse kehtetuks.
Viiteid kehtetuks
tunnistatud Ö määrustele Õ käsitatakse
viidetena käesolevale määrusele ning neid loetakse vastavalt IV lisas
esitatud vastavustabelile.
Artikkel 24
Käesolev määrus
jõustub Ö kahekümnendal Õ päeval pärast selle
avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Vt järelduste 3 lisa A osa.
[3]               Õigusloomeprogrammi lülitatud 2014.
[4]               Vt käesoleva ettepaneku III lisa.
[5]               ELT C […], […], lk […].
[6]               Nõukogu 7. juuli 2009. aasta
määrus (EÜ) nr 625/2009 teatavatest kolmandatest riikidest pärit
impordi ühiste eeskirjade kohta (ELT L 185, 17.7.2009, lk 1).
[7]               Vt III lisa.
[8]               Komisjoni 30. märtsi 1994. aasta määrus (EÜ)
nr 738/94 millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 520/94,
millega kehtestatakse ühenduse koguseliste kvootide haldamise kord, teatavad
rakenduseeskirjad (EÜT L 87, 31.3.1994, lk 47).
[9]               Komisjoni 21. detsembri 1994. aasta määrus (EÜ)
nr 3168/94 millega kehtestatakse ühenduse impordilitsents teatavatest
kahepoolsete lepingute, protokollide või muude kokkulepete ja ühenduse impordi
erieeskirjadega hõlmamata kolmandatest riikidest pärit tekstiiltoodete importimise
ühiseeskirju käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 517/94 kohaldamisalas ja
muudetakse kõnealuse määruse teatavaid sätteid (EÜT L 335, 23.12.1994,
lk 23).
[10]             Komisjoni 21. detsembri
1994. aasta määrus (EÜ) nr 3169/94 (millega muudetakse nõukogu
määruse (EÜ) nr 3030/93 teatavate tekstiilitoodete kolmandatest riikidest
importimise ühiseeskirjade kohta, III lisa ja kehtestatakse määruse
kohaldamise valdkonnas ühenduse impordilitsentsid) (EÜT L 335,
23.12.1994, lk 33).
[11]             Nõukogu 7. märtsi 1994. aasta määrus (EÜ)
nr 517/94, ühiste eeskirjade kohta, mis käsitlevad teatavatest
kolmandatest riikidest imporditud tekstiiltooteid, mille kohta ei ole sõlmitud
kahepoolseid lepinguid, protokolle või muid kokkuleppeid või mida ei ole
reguleeritud muude ühenduse konkreetsete impordieeskirjadega (EÜT L 67,
10.3.1994, lk 1).
[12]             Nõukogu 3. märtsi
2003 aasta määrus (EÜ) nr 427/2003, üleminekuaja tootepõhise
kaitsemehhanismi kohta seoses Hiina Rahvavabariigist pärineva impordiga ja
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 519/94 teatavatest kolmandatest
riikidest pärineva impordi ühiseeskirjade kohta (ELT L 65, 8.3.2003,
lk 1).
[13]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16. veebruar 2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes (EÜT
L 55, 28.2.2011, lk 13).
[14]             Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ)
nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei
ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT L 343, 22.12.2009, lk 51).
[15]             Nõukogu […] määrus (EÜ) nr […] impordi ühiste
eeskirjade kohta (ELT L […], […], lk […]).
ê 625/2009
(kohandatud)
I LISA
KOLMANDATE RIIKIDE NIMEKIRI
Armeenia
Aserbaidžaan
Valgevene
Kasahstan
Põhja-Korea
Venemaa
Tadžikistan
Türkmenistan
Usbekistan
Vietnam
________________
II LISA
________________
III LISA
Kehtetuks
tunnistatud määrus koos muudatustega
 Nõukogu määrus (EÜ) nr 625/2009 (EÜT L 185, 17.7.2009, lk 1) ||
 || Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 37/2014 (ELT L 18, 21.1.2014, lk 1) || Ainult lisa punkti 9 alapunkt 7 ja punkt 20
________________
IV LISA
Vastavustabel
 Määrus (EÜ) nr 625/2009 || Määrus (EÜ) nr 427/2003 || Käesolev määrus
 Artikkel 1 ||   || Artikkel 1
 Artikkel 2 ||   || Artikkel 2
 Artikkel 4 ||   || Artikkel 22
 Artikkel 5 ||   || Artikkel 3
 Artikkel 6 ||   || Artikkel 4
 Artikkel 7 ||   || Artikkel 5
 Artikkel 8 ||   || Artikkel 6
 Artikkel 9(1) ||   || Artikkel 7(1)
 Artikkel 9(1a) ||   || Artikkel 7(2)
 Artikkel 9(2) ||   || Artikkel 7(3)
 Artikkel 10 ||   || Artikkel 8
 Artikkel 11 ||   || Artikkel 9
 Artikkel 12 ||   || Artikkel 10
 Artikkel 13 ||   || Artikkel 11
 Artikkel 14 ||   || Artikkel 12
 Artikkel 15 ||   || Artikkel 13
 Artikkel 16 ||   || Artikkel 14
 Artikkel 17 ||   || Artikkel 15
 Artikkel 18 ||   || Artikkel 16
 Artikkel 19 ||   || Artikkel 17
 Artikkel 19a ||   || Artikkel 18
 Artikkel 20 ||   || Artikkel 19
   || Artiklid 1–14 || –
   || Artikkel 14a || Artikkel 20
   || Artikkel 14b || Artikkel 21
   || Artiklid 15–24 || –
 Artikkel 21 ||   || Artikkel 23
 Artikkel 22 ||   || Artikkel 24
 Artikkel I ||   || I lisa
 Artikkel II ||   || II lisa
 Artikkel III ||   || III lisa
 Artikkel IV ||   || IV lisa
   || I lisa || –
   || II lisa || –
________________