               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            2015/0305(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks ELi seisukoht seoses Euroopa Ühenduse ja Vene Föderatsiooni vahelise tagasivõtulepingu alusel loodud tagasivõtmise ühiskomitee soovitusega küsitluse korraldamist eeldavate tagasivõtutaotluste kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Euroopa Liidu ja Vene Föderatsiooni vaheline tagasivõtuleping jõustus 1. juunil 2007. Vastavalt lepingu artikli 19 lõike 1 punktile b on tagasivõtmise ühiskomitee ülesanne „otsustada käesoleva lepingu ühtseks täitmiseks vajalike rakendusmeetmete üle”. Vastavalt komitee töökorra (vastu võetud komitee 25. juuli 2007. aasta otsusega nr 1/2007) artikli 6 lõikele 3 võib komitee vastu võtta soovitusi.

               Tagasivõtmise ühiskomitee võttis 2. juunil 2009 vastu esimese soovituse, mis käsitles vestluse korraldamist eeldavaid tagasivõtutaotlusi. Selgub, et seda soovitust tuleks teise soovitusega täiendavalt selgitada, et pakkuda suuniseid selleks, kui vestluse korraldamise tähtajast ei ole võimalik kinni pidada ja vestlus tuleb edasi lükata.

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJUHINNANGU TULEMUSED

               Käesolevale nõukogu otsuse ettepanekule lisatud soovituse eelnõu arutati Vene poolega ja selles lepiti kokku komitee 12., 13., ja 14. koosolekul. Eelnõu koostati tihedas koostöös liikmesriikidega, kes osalesid ka komitee asjakohast küsimust käsitlenud aruteludel. Kuna integratsiooni, rände- ja väljasaatmise töörühmaga kohtumist kokku ei lepitud, pidas komisjon soovituse eelnõu üle 20. oktoobril 2014 nõu justiits- ja siseküsimuste nõunikega, kes märkusi ei esitanud.

               3. FINANTSMÕJU JA MÕJU EELARVELE

               Käesolev ettepanek ei avalda mõju ELi eelarvele.

               2015/0305 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks ELi seisukoht seoses Euroopa Ühenduse ja Vene Föderatsiooni vahelise tagasivõtulepingu alusel loodud tagasivõtmise ühiskomitee soovitusega küsitluse korraldamist eeldavate tagasivõtutaotluste kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 79 kolmandat lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9 ,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ühenduse ja Vene Föderatsiooni vaheline 25. mai 2006. aasta tagasivõtuleping
                  1
                (edaspidi „tagasivõtuleping”) jõustus 1. juunil 2007.

               (2)Tagasivõtulepingu artikliga 19 loodi tagasivõtmise ühiskomitee, kes vastutab artiklis sätestatud ülesannete eest.

               (3)Tagasivõtulepingu artikli 19 lõike 1 punktis b on ette nähtud, et tagasivõtmise ühiskomitee peab otsustama tagasivõtulepingu ühtseks täitmiseks vajalike rakendusmeetmete üle.

               (4)Küsitlus on tagasivõtulepingus ette nähtud tagasivõtumenetluse üks elemente ja vastavalt artikli 9 lõikele 4 tuleks küsitlus korraldada siis, kui taotluse esitajal ei ole võimalik lisada tagasivõtutaotlusele ühtegi 2. või 3. lisas loetletud dokumenti.

               (5)Tagasivõtmise ühiskomitee võttis 2. juunil 2009 vastu esimese soovituse, mis käsitles küsitluse korraldamist eeldavaid tagasivõtutaotlusi. Selgub, et seda soovitust tuleks teise soovitusega täiendavalt selgitada, et pakkuda suuniseid selleks, kui küsitluse korraldamise tähtajast ei ole võimalik kinni pidada ja küsitlus tuleb edasi lükata.

               (6)Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks liidu seisukoht seoses komitee poolt vastu võetava soovitusega küsitluse korraldamist eeldavate tagasivõtutaotluse kohta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1. Euroopa Ühenduse ja Vene Föderatsiooni vahelise tagasivõtulepingu artikliga 19 loodud tagasivõtmise ühiskomitees ELi poolt võetav seisukoht seoses küsitluse korraldamist eeldavaid tagasivõtutaotlusi käsitleva soovituse vastuvõtmisega põhineb käesolevale otsusele lisatud tagasivõtmise ühiskomitee soovituse eelnõul.

               2. Liidu esindajad võivad otsustada teha tagasivõtmise ühiskomitee soovituse eelnõus väiksemaid tehnilisi parandusi ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 129, 17.5.2007, lk 40.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.12.2015
            COM(2015) 666 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Nõukogu otsus,
            millega määratakse kindlaks ELi seisukoht seoses Euroopa Ühenduse ja Vene Föderatsiooni vahelise tagasivõtulepingu alusel loodud tagasivõtmise ühiskomitee soovitusega küsitluse korraldamist eeldavate tagasivõtutaotluste kohta

               VENE FÖDERATSIOONI JA EUROOPA LIIDU VAHELISE 25. MAI 2006. AASTA TAGASIVÕTULEPINGUGA MOODUSTATUD TAGASIVÕTMISE ÜHISKOMITEE SOOVITUS NR 2

               küsitluse korraldamist eeldavate tagasivõtutaotluste kohta

               kuupäev

               KOMITEE,

               viidates Vene Föderatsiooni ja Euroopa Liidu 25. mai 2006. aasta tagasivõtulepingule (edaspidi „leping”) ning eriti selle artikli 19 lõikele 1 ja tagasivõtu ühiskomitee 25. juuli 2007. aasta töökorra artikli 6 lõikele 3,

               arvestades et küsitlus on lepinguga ette nähtud tagasivõtumenetluse üks elemente ja artikli 9 lõike 4 kohaselt tuleks see korraldada siis, kui taotluse esitaja ei saa lisada tagasivõtutaotlusele ühtegi lepingu 2. ja 3. lisas loetletud dokumenti,

               arvestades et tagasivõtu ühiskomitee võttis 2. juunil 2009 vastu tagasivõtu ühiskomitee soovituse nr 1 küsitlust eeldavate tagasivõtutaotluste kohta (edaspidi „soovitus nr 1”),

               arvestades et lepingu artikli 20 lõike 1 punkti f kohaselt võidakse erikorraldust tagasivõtutaotluste käsitlemise tähtaja kohta reguleerida kahepoolsete rakendusprotokollidega,

               SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.Kui küsitluse korraldamise tähtaega ei ole määratud kindlaks Vene Föderatsiooni ja ELi liikmesriikide vaheliste rakendusprotokollidega kooskõlas soovituse nr 1 teise lõiguga, ei tohiks tähtaeg ületada 10 kalendripäeva alates kõnealuse soovituse esimeses lõigus osutatud tagasivõtutaotluse kättesaamisest.

               2.Kui küsitlust ei korraldatud käesoleva soovituse esimeses lõigus osutatud tähtaja jooksul või kui isik küsitlusele ei ilmunud, võtavad taotluse esitanud ja taotluse saanud riik temaga ühendust ja korraldavad küsitluse viivitamata.

               3.Kui taotluse esitanud riik teatab küsitluse korraldamiseks ettenähtud tähtaja jooksul taotluse saanud riigile isiku küsitlusele ilmumise edasilükkamisest, tuleks käesoleva soovituse esimeses lõigus osutatud või vastavas rakendusprotokollis ette nähtud tähtaega pikendada teates esitatud kuupäevani.

               4.Küsitluse korraldamise tähtaeg ei tohiks käesoleva soovituse kolmandas lõigus nimetatud asjaolusid arvestades ületada 60 päeva alates tagasivõtutaotluse kättesaamisest, välja arvatud juhul, kui asja eriolud õigustavad küsitluse korraldamist pärast nimetatud tähtaja möödumist.

               Vene Föderatsiooni nimel
                     Euroopa Liidu nimel


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            2016/0044(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel tagasivõtmise ühiskomitees võetav seisukoht seoses tagasivõtmise ühiskomitee otsusega Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vahelise riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise lepingu rakendamise korra kohta lepingu artiklite 4 ja 6 kohaldamiseks alates 1. juunist 2016

               SELETUSKIRI

               Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vaheline riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise leping (edaspidi: „leping”) sõlmiti nõukogu otsusega 2014/252/EL
                  1
                ning see jõustus 1. oktoobril 2014. Kooskõlas lepingu artikli 24 lõikega 3 hakatakse kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute tagasivõtmisega seonduvaid lepingu artiklite 4 ja 6 sätteid kohaldama kolme aasta möödumisel kõnealuse lepingu jõustumisest, st alates 1. oktoobrist 2017.

               ELi-Türgi tippkohtumisel
                  2
                29. novembril 2015 teatasid liit ja Türgi poliitilisest kokkuleppest, mille kohaselt „ELi-Türgi tagasivõtmise leping muutub täiel määral kohaldatavaks alates 2016. aasta juunist, selleks et komisjon saaks esitada oma kolmanda eduaruande 2016. aasta sügisel eesmärgiga viia lõpule viisanõude kaotamise protsess, st Türgi kodanikele Schengeni alale sisenemisel kehtivate viisanõuete kaotamine 2016. aasta oktoobriks, tingimusel et tegevuskava nõuded on täidetud”.

               Lepinguga luuakse muu hulgas tagasivõtmise ühiskomitee, et jälgida ja hõlbustada lepingu kohaldamist ja teha otsuseid vajaliku rakendamiskorra kohta. Kooskõlas 29. novembri 2015. aasta poliitilise avaldusega arutasid EL ja Türgi 19. jaanuaril 2016 tagasivõtmise ühiskomitee teisel kohtumisel võimalust, et tagasivõtmise ühiskomitee teeks lepingu artikli 19 lõike 1 punkti b kohase otsuse vajaliku rakendamiskorra kohta, et lepingu artiklite 4 ja 6 kohaseid kohustusi saaks hakata täitma alates 1. juunist 2016. Tagasivõtmise ühiskomitee otsuse sellekohane eelnõu on lisatud käesolevale ettepanekule.

               2016/0044 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel tagasivõtmise ühiskomitees võetav seisukoht seoses tagasivõtmise ühiskomitee otsusega Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vahelise riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise lepingu rakendamise korra kohta lepingu artiklite 4 ja 6 kohaldamiseks alates 1. juunist 2016

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 79 lõiget 3 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               1)
                     Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vaheline riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise leping (edaspidi: „leping”) sõlmiti nõukogu otsusega 2014/252/EL
                  3
                ning see jõustus 1. oktoobril 2014. Kooskõlas lepingu artikli 24 lõikega 3 kohaldatakse kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute tagasivõtmisega seonduvaid artiklite 4 ja 6 sätteid alates 1. oktoobrist 2017.

               2)
                     EL ja Türgi teatasid 29. novembri 2015. aasta tippkohtumisel poliitilisest kokkuleppest, mille kohaselt tuleb tagasivõtmise lepingut täiel määral kohaldada alates 1. juunist 2016.

               3) Lepingu artikli 19 lõike 1 punkti b kohaselt peab tagasivõtmise ühiskomitee tegema otsuse lepingu ühetaoliseks kohaldamiseks vajaliku rakendamiskorra kohta. Seepärast on asjakohane kehtestada tagasivõtmise ühiskomitee otsusega vajalik rakendamiskord, et lepingu artiklite 4 ja 6 kohaseid kohustusi saaks hakata täitma alates 1. juunist 2016.

               [4) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Ühendkuningriik teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.]

               [5) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt, ja ilma et see mõjutaks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.]

               6) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               7) Eespool nimetatut arvesse võttes on asjakohane määrata kindlaks liidu nimel tagasivõtmise ühiskomitees võetav seisukoht seoses tagasivõtmise ühiskomitee otsusega rakendamiskorra kohta lepingu artiklite 4 ja 6 kohaldamiseks alates 1. juunist 2016,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel ELi-Türgi tagasivõtmise ühiskomitees seoses tagasivõtmise ühiskomitee otsusega rakendamiskorra kohta lepingu artiklite 4 ja 6 kohaldamiseks alates 1. juunist 2016, põhineb käesolevale otsusele lisatud tagasivõtmise ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Väiksemaid muudatusi nimetatud otsuse eelnõus võib teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 134/1, 7.5.2014.

                     (2)
                  Nõukogu peasekretariaadi 29. novembri 2015. aasta avaldus 870/15.

                     (3)
                  ELT L …

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.2.2016
            COM(2016) 72 final
            LISA,
            järgmise dokumendi juurde
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel tagasivõtmise ühiskomitees võetav seisukoht seoses tagasivõtmise ühiskomitee otsusega Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vahelise riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise lepingu rakendamise korra kohta lepingu artiklite 4 ja 6 kohaldamiseks alates 1. juunist 2016

               EELNÕU:

               EUROOPA LIIDU JA TÜRGI VABARIIGI VAHELISE RIIGIS EBASEADUSLIKULT ELAVATE ISIKUTE TAGASIVÕTMISE LEPINGUGA
               MOODUSTATUD TAGASIVÕTMISE ÜHISKOMITEE OTSUS nr 2/2016

               rakendamiskorra kohta lepingu artiklite 4 ja 6 kohaldamiseks alates 1. juunist 2016

               KOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vahelist riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise lepingut, eriti selle artikli 19 lõike 1 punkti b,

               ning arvestades järgmist:

               1) Euroopa Liidu ja Türgi Vabariigi vaheline riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtmise leping (edaspidi: „leping”) jõustus 1. oktoobril 2014.

               2) Lepingu artikli 24 lõike 3 kohaselt hakatakse kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute tagasivõtmisega seonduvaid artiklites 4 ja 6 osutatud kohustusi täitma kolme aasta möödumisel lepingu jõustumisest.

               3) Võttes arvesse 29. novembril ELi-Türgi tippkohtumisel saavutatud kahepoolset poliitilist kokkulepet muuta leping täiel määral kohaldatavaks alates 2016. aasta juunist,

               ON OTSUSTANUD VASTU VÕTTA JÄRGMISE RAKENDAMISKORRA:

               Artikkel 1

               Lepingu artiklites 4 ja 6 sätestatud kohustusi seoses kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute tagasivõtmisega hakatakse täitma alates 1. juunist 2016.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               ………………………………...
                     …………………………………..

               Euroopa Liidu nimel

                         Türgi Vabariigi nimel


title: Ettepanek: Nõukogu otsus, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin MON810) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ (Ainult saksakeelne tekst on autentne)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0586

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 9.10.2007KOM(2007) 586 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin MON810) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult saksakeelne tekst on autentne)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1.  Geneetiliselt muundatud maisiliik Zea mays L. liin MON810 lubati turule viia komisjoni otsuste kohaselt vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ C osale ning Prantsusmaa ametisutused andsid nõusoleku kõnealuse geneetiliselt muundatud organismi (GMO) turuleviimiseks. Nõusolek hõlmab toote kõiki kasutusviise, nimelt importi, toiduks või loomasöödaks töötlemist ja viljelust.2.  Seejärel teavitas Austria direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 (kaitseklausel) kohaselt komisjoni oma otsusest keelustada ajutiselt maisi Zea mays L. liin MON810 turuleviimine või piirata seda mis tahes kasutuse puhul, mida hõlmab direktiivi 90/220/EMÜ kohane nõusolek, ning tõi välja selle otsuse põhjused.3.  Maisist Zea mays L. liin MON810 saadud toodetele (toit ja toiduained, mis on toodetud maisist Zea mays L. liin MON810 saadud maisijahust, -gluteenist, -mannast, -tärklisest, -glükoosist ja -õlist), on antud luba vastavalt määrustele (EÜ) nr 258/97[1] ja (EÜ) nr 1829/2003[2]. Kõneluste kasutusalade suhtes ei kohaldata kaitseklauslit, millest Austria on teatanud.4.  Peeti nõu taimede teaduskomiteega, kes märkis oma arvamuses, et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi olulisi teaduslikke tõendeid, mida ei oldud arvestatud nendest GMOdest tuleneva ohu esialgsel hindamisel ja mis annaksid põhjust Zea mays L. liin MON810 suhtes esialgselt tehtud otsuse läbivaatamiseks.5.  Nõukogu direktiiv 90/220/EMÜ tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta.[3]6.  Jaanuaris 2004 palus komisjon Austrial oma kaitseklausli uue õigusliku raamistiku kohaselt läbi vaadata ja vajaduse korral selle uuesti direktiivi 2001/18/EÜ raames ära märkida.7.  Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt esitas Austria komisjonile lisateabe oma olemasoleva kaitseklausli meetmete toetuseks.8.  Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt peab komisjon tegema otsused direktiivi artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras, mille puhul kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklis 8 sätestatut.9.  Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 kohaselt peeti nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002,[4] mille kohaselt asjaomased teaduskomiteed asendati Euroopa Toiduohutusametiga, ning viimane järeldas oma 8. juuli 2004. aasta arvamuses,[5] et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mis muudaksid kehtetuks maisi Zea mays L. liin MON810 keskkonnaohu hindamise ja põhjendaksid selle GMO keelustamist Austrias.10.  Komisjoni otsuse eelnõu, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma kaitseklausel, esitati seetõttu nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 2 kohaselt arvamuse saamiseks direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 alusel moodustatud komiteele.11.  Komitee ei esitanud pärast seda, kui 29. novembril 2004 tema poole pöörduti, oma arvamust kaitseklausli kohta, mis tähendab, et komisjon peab nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 4 kohaselt esitama viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ja teavitama Euroopa Parlamenti.12.  Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaselt väljendas keskkonnanõukogu 24. juunil 2005 kvalifitseeritud häälteenamusega oma vastuseisu ettepanekule, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma kaitsemeetmed, ning kõnealuse lõike kohaselt peab komisjon ettepaneku uuesti läbi vaatama.13.  Nõukogu teatas oma avalduses, et „geneetiliselt muundatud maisiliigi […] MON810 turuleviimisega seotud riiklike kaitsemeetmete suhtes valitseb endiselt ebakindlus”, ning kutsus komisjoni üles „koguma kõnealuse GMO kohta täiendavaid tõendeid ja hindama, kas [Austria] võetud meede, mille eesmärk oli ajutise ettevaatusabinõuna peatada [kõnealuse toote] turuleviimine, on õigustatud ning kas kõnealuse organismi lubamine vastab endiselt direktiivi 2001/18/EÜ ohutusnõuetele”.14.  Novembris 2005 küsiti EFSA-lt, kas on teaduslikku põhjust arvata, et maisi Zea mays L. liin MON810 jätkuv turuleviimine võiks loa andmise tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste tervisele või keskkonnale, ning eelkõige paluti EFSA-l arvesse võtta võimalikku uut teaduslikku teavet, mis on saadud pärast kõnealuse GMO ohutust hindavat eelmist teaduslikku arvamust.15.  Pärast Austria taotluses esitatud tõendite uurimist märkis EFSA oma 29. märtsi 2006. aasta arvamuses (avaldatud 11. aprillil 2006)[6], et olemasolevad teaduslikud tõendid ei toeta Austria väiteid ja otsustas, et ei ole alust arvata, et maisi Zea mays L. liin MON810 jätkuv turuleviimine võiks vastavate nõusolekute tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.16.  Vastavalt nõukogu otsuse 1999/4687EÜ artikli 5 lõikele 6 esitas komisjon nõukogule ettepaneku, milles nõutakse, et Austria tühistab oma kaitsemeetme.17.  Keskkonnanõukogu väljendas 18. detsembril 2006 oma vastuseisu ettepanekule kvalifitseeritud häälteenamusega.18.  Oma otsuses osutas nõukogu keskkonnaohu hindamisele, nagu on sätestatud direktiivis 2001/18/EÜ ning märkis, et „keskkonnaohu hindamisel tuleb süsteemsemalt arvesse võtta Euroopa Liidu eri põllumajandusstruktuure ja piirkondlikke ökoloogilisi iseärasusi”.19.  Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaselt võib komisjon seega esitada nõukogule muudetud ettepaneku, taasesitada oma ettepaneku või esitada seadusandliku ettepaneku asutamislepingu alusel.20.  Nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsuses osutatakse üksnes kaitseklausli keskkonnaaspektidele, nimelt viljelusele.21.  Austria on alustanud mis tahes oluliste teaduslike tõendite kogumist kõnealuste aspektide kohta, mis Austria arvates õigustavad kaitseklausli ajutist säilitamist, eelkõige seoses „eri põllumajandusstruktuuride ja piirkondlike ökoloogiliste omadustega”, nagu on märgitud eespool osutatud nõukogu otsuse 3. põhjenduses. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt kutsutakse Austriat üles esitama komisjonile kõik kogutud teaduslikud tõendid, samuti kõik uued keskkonnaohu hindamised kohe pärast nende valmimist ning teavitama kõiki liikmesriike nendest.22.  Austria taotluse ja tema teadusliku hindamise alusel tegutseb komisjon seoses Austria meetme kõnealuste aspektidega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt.23.  Maisi Zea mays L. liin MON810 toidu ja loomasööda ohutuse aspektid, mida hõlmab direktiivi 90/220/EMÜ kohane nõusolek (sealhulgas import ja töötlemine), on kogu Euroopas samad ning neid on hinnanud EFSA, kes jõudis järeldusele, et kõnealune toode ei oma tõenäoliselt kahjulikku mõju inimeste ega loomade tervisele.24.  Selliste asjaolude korral on komisjon seisukohal, et ettepanekut tuleks muuta, et võtta arvesse üksnes Austria keelu toidu ja loomasööda aspekte, nimelt keeldu importida ja töödelda töötlemata maisi, mis on järgneva töötlemise lähtematerjal või mida kasutatakse otse toiduks või loomasöödaks.25.  Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 esitab komisjon nõukogule muudetud ettepaneku.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin MON810) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult saksakeelne tekst on autentne) (EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta,[7] eriti selle artikli 23 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:26.  Komisjoni 22. aprilli 1998. aasta otsusega 98/294/EÜ geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin MON810) turuleviimise kohta otsustati vastavalt nõukogu direktiivile 90/220/EMÜ[8] anda luba kõnealuse toote turuleviimiseks.27.  Prantsusmaa ametiasutused andsid vastava nõusoleku 3. augustil 1998. Nõusolek hõlmab toote kõiki kasutusviise, eelkõige importi, toiduks või loomasöödaks töötlemist ja viljelust.28.  Vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ (millega asendati direktiiv 90/220/EMÜ)[9] artikli 35 lõikele 1 kohaldatakse nende geneetiliselt muundatud organismide turuleviimise taotluste suhtes, mille menetlemine ei olnud lõpetatud 17. oktoobriks 2002, direktiivi 2001/18/EÜ.29.  Austria teavitas 2. juunil 1999 komisjoni oma otsusest keelata ajutiselt maisi Zea mays L. liin MON810 mis tahes kasutamine ja müük ning põhjendas seda direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 lõike 1 kohaselt.30.  Maisist Zea mays L. liin MON810 saadud toodetele (toit ja toiduained, mis on toodetud maisist Zea mays L. liin MON810 saadud maisijahust, -gluteenist, -mannast, -tärklisest, -glükoosist ja -õlist), on antud luba vastavalt määrustele (EÜ) nr 258/97[10] ja (EÜ) nr 1829/2003[11]. Kõneluste kasutusalade suhtes ei kohaldata kaitseklauslit, millest Austria on teatanud.31.  Taimede teaduskomitee järeldas 24. septembril 1999, et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mida ei oldud arvestatud toimiku esialgsel hindamisel ja mis annaksid põhjust selle toote suhtes esialgselt tehtud otsuse läbivaatamiseks.32.  9. jaanuaril 2004 ning 9. ja 17. veebruaril 2004 esitas Austria komisjonile lisateavet oma riiklike meetmete toetuseks seoses liini MON810 maisiga.33.  Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 kohaselt pidas komisjon nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002[12], mille kohaselt vastavad teaduskomiteed asendati Euroopa Toiduohutusametiga.34.  EFSA märkis 8. juulil 2004,[13] et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi teaduslikke tõendeid, mis oleksid muutnud kehtetuks liini MON810 maisi keskkonnaohu hinnangu ning õigustanud kõnealuse toote kasutamise ja müügi keelustamist Austrias.35.  Kuna kõnealustel asjaoludel ei ole põhjust arvata, et see toode ohustaks inimeste tervist või keskkonda, esitas komisjon 29. novembril 2004 vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikes 2 osutatud korrale sama direktiivi artikli 30 alusel moodustatud komiteele otsuse eelnõu, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma ajutise kaitseklausli meetmed.36.  Kuna komitee ei esitanud oma arvamust nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused)[14] artikli 5 lõike 4 kohaselt, esitas komisjon nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta.37.  Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 lükkas nõukogu 24. juunil 2005 ettepaneku kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi.38.  Nõukogu teatas oma avalduses, et „geneetiliselt muundatud maisiliigi […] T25 turuleviimisega seotud riiklike kaitsemeetmete suhtes valitseb endiselt ebakindlus”, ning kutsus komisjoni üles „koguma kõnealuse GMO kohta täiendavaid tõendeid ja hindama, kas [Austria] võetud meede, mille eesmärk oli ajutise ettevaatusabinõuna peatada [kõnealuse toote] turuleviimine, on õigustatud ning kas kõnealuse organismi lubamine vastab endiselt direktiivi 2001/18/EÜ ohutusnõuetele”.39.  2005. aasta novembris küsis komisjon uuesti EFSA arvamust, kas on teaduslikku põhjust arvata, et maisi MON810 jätkuv turuleviimine võiks loaandmise tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste tervisele või keskkonnale. Eelkõige paluti EFSA-l võtta arvesse võimalikku uut teaduslikku teavet, mis on saadud pärast eelmist kõnealuse GMO ohutust hindavat teaduslikku arvamust.40.  Oma 29. märtsi 2006. aasta arvamuses[15] järeldas EFSA, et ei ole põhjust arvata, et MON810 maisi turuleviimise jätkamine võiks vastavate nõusolekute tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.41.  Vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikele 6 esitas komisjon nõukogule ettepaneku, milles nõutakse, et Austria tühistaks oma kaitsemeetme.42.  Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 väljendas keskkonnanõukogu 18. detsembril 2006 oma vastuseisu ettepanekule kvalifitseeritud häälteenamusega.43.  Oma otsuses osutas nõukogu keskkonnaohu hindamisele, nagu on sätestatud direktiivis 2001/18/EÜ ning märkis, et „keskkonnaohu hindamisel tuleb süsteemsemalt võtta arvesse Euroopa Liidu eri põllumajandusstruktuure ja piirkondlikke ökoloogilisi iseärasusi”.44.  Komisjon esitas vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikele 6 muudetud ettepaneku, et võtta arvesse nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsust, mis osutab ainult Austria kaitseklausli keskkonnaaspektidele, nimelt viljelusele.45.  Austria on alustanud mis tahes oluliste teaduslike tõendite kogumist kõnealuste aspektide kohta, mis Austria arvates õigustavad kaitseklausli ajutist säilitamist, eelkõige seoses „eri põllumajandusstruktuuride ja piirkondlike ökoloogiliste omadustega“, nagu on märgitud eespool nimetatud nõukogu otsuse 3. põhjenduses. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt kutsutakse Austriat üles esitama komisjonile kõik kogutud teaduslikud tõendid, samuti kõik uued keskkonnaohu hindamised kohe pärast nende valmimist ning nendest teavitama kõiki liikmesriike.46.  Austria taotluse ja tema teadusliku hindamise alusel tegutseb komisjon seoses Austria meetme kõnealuste aspektidega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt.47.  Maisi Zea mays L. liin MON810 toidu ja loomasööda ohutuse aspektid, mida hõlmab direktiivi 90/220/EMÜ kohane nõusolek (sealhulgas import ja töötlemine), on kogu Euroopas samad ning neid on hinnanud EFSA, kes jõudis järeldusele, et kõnealune toode ei oma tõenäoliselt kahjulikku mõju inimeste ega loomade tervisele.48.  Komisjoni ettepanekus võetakse arvesse üksnes Austria keelu toidu ja loomasööda aspekte, nimelt keeldu importida ja töödelda töötlemata maisi, mis on järgneva töötlemise lähtematerjal või mida kasutatakse otse toiduks või loomasöödaks.49.  Kõnealuste asjaolude korral peaks Austria tühistama oma kaitsemeetmed vähemalt seoses maisi Zea mays L. liin MON810 impordi ning töötlemisega toiduks ja loomasöödaks.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Austria meetmed keelata maisi Zea mays L. liin MON810 import ja töötlemine toiduks ja loomasöödaks, ning mida on otsusega 98/294/EÜ lubatud turule viia, ei ole direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt õigustatud.Artikkel 2Austria astub vajalikud sammud, et tühistada maisi Zea mays L liin MON810 impordi ja toiduks või loomasöödaks töötlemise keeld hiljemalt 20 päeva pärast selle teatavaks tegemist.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Austria Vabariigile.Brüssel, [kuupäev] 2007Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 43, 14.2.1997, lk 1.[2] ELT L 106, 18.10.2003, lk 1.[3] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[4] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).[5] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, seoses Austria algatusega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt, EFSA Teataja (2004) 78, lk 1–13.[6] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud kultuure (mais Bt176, mais MON810, mais T25, raps Topas 19/2 ja raps Ms1xRf1), mille suhtes võib vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ artiklile 16 rakendada kaitseklauslit, EFSA Teataja (2006) 338, lk 1–15.[7] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[8] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 32.[9] EÜT L 117, 8.5.1990, lk 15.[10] EÜT L 43, 14.2.1997, lk 1.[11] ELT L 106, 18.10.2003, lk 1.[12] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).[13] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, seoses Austria algatusega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt, EFSA Teataja (2004) 78, lk 1–13.[14] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[15] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud kultuure (mais Bt176, mais MON810, mais T25, raps Topas 19/2 ja raps Ms1xRf1), mille suhtes võib vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ artiklile 16 rakendada kaitseklauslit, EFSA Teataja (2006) 338, lk 1–15.


				|

		52012PC0063

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mille kohaselt lubatakse Rumeenial kohaldada meetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168 /* COM/2012/063 final - 2012/0026 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU KONTEKST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi
2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 395 lõikele 1 võib
nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil võtta
erimeetmed, millega tehakse erand kõnealusest direktiivist, et lihtsustada
maksu kogumise menetlust või hoida ära teatavat maksudest kõrvalehoidumist või
maksustamise vältimist.
Komisjonis vastavalt 15. veebruaril 2011.
aastal ja 22. juunil 2011. aastal registreeritud kirjas taotles Rumeenia luba
võtta meetmed, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1
punktist a ja artiklist 168, et 50 %-lise määraga piirata
mahaarvamisõigust seoses teatavat liiki mootorsõidukite ostmisega ja sellega
seotud kaupade ja teenuste ostmisega. Komisjonile 27. septembril 2011. aastal
saabunud kirjas asendas Rumeenia oma taotluse uue taotlusega, milles ta palus
luba kohaldada eespool nimetatud meedet üksnes teatavat liiki
maantee-mootorsõidukite suhtes, mida maksukohustuslane ei kasutata ainult
ettevõtluse eesmärgil. Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt
teatas komisjon 1. detsembri 2011. aasta kirjas teistele liikmesriikidele
Rumeenia taotlusest. Komisjon teatas 5. detsembri 2011. aasta kirjaga
Rumeeniale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.
Üldine taust
Direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 168 on
sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha maksustatavate tehingute
tarbeks tehtud ostude eest tasutud käibemaksu. Sama direktiivi artikli 26 lõike
1 punktiga a on ette nähtud, et ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupade
kasutamist muul kui ettevõtluse eesmärgil tuleb käsitada tasu eest teenuste
osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks mahaarvatav.
Mootorsõidukite puhul on kõnealust süsteemi
raske kohaldada paljudel põhjustel, eelkõige seetõttu, et raske on täpselt
eristada mootorsõiduki kasutamist ettevõtluse ja muul kui ettevõtluse
eesmärgil. Aruannete koostamine ja kontrollimine on lisakoormus nii ettevõtetele
kui ka maksuametile. Võttes arvesse sõidukite suurt arvu, võib isegi
väikesemahuline isiklik kõrvalehoidumine põhjustada märkimisväärset maksutulude
vähenemist.
Kõnealuses direktiivis sätestatud süsteemi
alternatiivina on Rumeenia maksuhaldurid taotlenud luba piirata algset
mahaarvamist kindlaksmääratud protsendimääraga ja samas vabastada ettevõtted
isiklikku kasutamist kajastavast arvepidamisest. Sellega lihtsustatakse
süsteemi kõigi asjaomaste poolte jaoks ja tagatakse, et maksu osa, mille
maksmisest oleks vastasel korral hoidutud, saaks kogutud.
Piirangu taotletud protsendimäär on 50 %.
See põhineb Rumeenia enda hinnangul ning ettepaneku tingimuste kohaselt
vaadatakse see läbi, kui Rumeenia esitab taotluse pikendada meedet pärast 2014.
aastat.
Uut süsteemi kohaldatakse kõigi nende
ettevõtete suhtes, kus sõidukeid ei kasutata ainult ettevõtluse eesmärgil.
Teatavat liiki mootorsõidukid, nimelt enam kui üheksa istekohaga (sealhulgas
juhi istekoht) ja suurimat lubatud täismassi 3 500 kg ületavad sõidukid,
jäetakse siiski mahaarvamisõiguse piirangust välja ning nende suhtes
kohaldatakse tavaeeskirju. Seega hõlmab reguleerimisala peamiselt autosid,
kaubikuid, pikapeid, mootorrattaid ja mopeede. Lisaks on esitatud üksikasjalik
loetelu konkreetsetest sõidukitest, mille suhtes piirang ei kehti, kuna nende
muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamist käsitatakse ebaolulisena.
Ettepaneku valdkonnas kehtivad
õigusnormid
Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 176 on ette
nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei arvata.
Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni lubatakse liikmesriikidel säilitada
1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Seepärast kehtivad mitmed senist olukorda
säilitavad sätted, millega piiratakse õigust arvata maha mootorsõidukitega seotud
käibemaksu.
Komisjon tegi 2004. aastal ettepaneku,[1] mis sisaldab eeskirju selliste
kulukategooriate kohta, millelt tasutud käibemaksu mahaarvamise õigust võib
piirata, kuid nõukogu ei ole selle ettepaneku suhtes veel kokkuleppele jõudnud.
Kooskõla Euroopa Liidu muude
tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Ei kohaldata.
2.           KONSULTEERIMINE HUVITATUD
ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Ei ole asjakohane.
Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.
Mõju hindamine
Ettepaneku eesmärk on vältida käibemaksust
kõrvalehoidumist ja lihtsustada maksu kogumise menetlust, mistõttu on selle
võimalik mõju positiivne nii ettevõtjatele kui ka haldusasutustele. Rumeenia
käsitab lahendust sobiva meetmena, mis on võrreldav muude kehtinud ja kehtivate
eranditega.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Ettepaneku eesmärk on lubada Rumeenial
kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 168,
piirates sellega maksukohustuslase õigust arvata maha käibemaks teatavate
maantee-mootorsõidukitega seotud kuludelt, kui sõidukit ei kasutata ainult
ettevõtluse eesmärgil. Mahaarvamise õiguse piiramise korral vabastatakse
erandina direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punktist a
maksukohustuslased sõidukite muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamisega seotud
käibemaksu arvestamisest. Meetme reguleerimisala on piiratud ja see hõlmab
teatava istekohtade arvu ja kaalupiiranguga sõidukeid, mistõttu kohaldatakse
erandit piiratud hulgal juhtudel.
Piirang on kehtestatud ühtse määrana
50 %. Rumeenia vaatab kõnealuse määra ja erandit tegeva meetme vajalikkuse
läbi ning esitab selle kohta aruande pärast pikendamise taotluse esitamist.
Otsus kaotab kehtivuse otsuses kindlaksmääratud kuupäeval või kuupäeval, mil
jõustuvad kõnealuses valdkonnas käibemaksu mahaarvamise piiramist käsitlevad
liidu eeskirjad, sõltuvalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
Õiguslik alus
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta
direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 395
lõige 1.
Subsidiaarsuse põhimõte
Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas
valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega
kooskõlas järgmistel põhjustel.
Käesolev otsus käsitleb liikmesriigile tema
enda taotlusel antud luba ja sellega ei kaasne mingeid kohustusi.
Erandi piiratud kohaldamisala arvestades on
erimeede taotletava eesmärgiga proportsionaalne.
Vahendi valik
Kavandatud õigusakt(id): nõukogu otsus.
Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmistel
põhjustel.
Nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb
ühist käibemaksusüsteemi, artikli 395 kohaselt on erandi tegemine ühistest
käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt
antud nõukogu loa alusel. Nõukogu otsus on ainus sobiv õigusakt, sest selle
saab adresseerida üksikule liikmesriigile.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.
5.           VALIKULISED ÜKSIKASJAD
Ettepanek sisaldab ülevaatamisklauslit ja aegumisklauslit.
2012/0026 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
mille kohaselt lubatakse Rumeenial kohaldada
meetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist
käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006.
aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[2] eriti selle artikli 395 lõiget
1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Kirjas, mis saabus komisjoni 27. septembril 2011,
taotles Rumeenia luba kehtestada seoses teatavate maantee-mootorsõidukitega
erimeetmed, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ sätetest, milles
käsitletakse maksukohustuslase õigust arvata ostetud kaupadelt ja teenustelt
maha makstud käibemaks, ning sätetest, millega nõutakse ettevõtte vara isikliku
kasutamisega seotud käibemaksu arvestamist.
(2)
Kooskõlas direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395
lõike 2 teise lõiguga teavitas komisjon 1. detsembri 2011. aasta
kirjaga teisi liikmesriike Rumeenia taotlusest. Komisjon teatas 5. detsembri
2011. aasta kirjaga Rumeeniale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik
teave.
(3)
Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 168 on ette
nähtud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste kaupade ja teenuste
eest tasutud käibemaks, mida ta kasutab maksustatavate tehingute tarbeks.
Kõnealuse direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a nõutakse käibemaksu
arvestamist, kui ettevõtte vara kasutatakse maksukohustuslase või tema
töötajate isiklikuks tarbeks või üldiselt muul kui ettevõtluse eesmärgil.
(4)
Sõidukite muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamist
on raske täpselt määratleda ja isegi kui see on võimalik, on selline mehhanism
tihti koormav. Taotletud meetmete kohaselt tuleks mitte üksnes ettevõtluse
tarbeks kasutatavate mootorsõidukite kuludest mahaarvatav käibemaks kehtestada
ühtse protsendimäärana koos mõnede eranditega. Praegu olemasoleva teabe alusel
on Rumeenia ametiasutused seisukohal, et 50 %-line määr on põhjendatud.
Selleks et vältida topeltmaksustamist, tuleb piirangu rakendusalas tühistada
nõue arvestada käibemaksu mootorsõidukite muul kui ettevõtluse eesmärgil
kasutamise korral. Kõnealused meetmed on põhjendatud vajadusega lihtsustada
käibemaksu kogumise menetlust ning vältida ebaõigest arvepidamisest ja vale
maksudeklaratsiooni esitamisest tulenevat maksudest kõrvalehoidumist.
(5)
Erimeetme kohast mahaarvamisõiguse piirangut tuleks
kohaldada käibemaksu suhtes, mida on makstud ostetud, ühendusesiseselt
omandatud, imporditud, liisitud või renditud konkreetsetelt
maantee-mootorsõidukitelt ja nendega seotud kuludelt, sealhulgas ostetud
kütuselt.
(6)
Teatavat liiki mootorsõidukid tuleks erimeetme
kohaldamisalast välja jätta, kuna nende muuks kui ettevõtluse eesmärgil kasutamist
käsitatakse ebaolulisena nende olemuse või äritegevuses kasutatava otstarbe
tõttu. Seepärast ei tuleks erimeedet kohaldada enam kui üheksa istekohaga
(sealhulgas juhi istekoht) või suurimat lubatud täismassi 3 500 kg
ületavate sõidukite suhtes. Lisaks tuleks ette näha üksikasjalik loetelu
teatavat liiki sõidukitest, mille suhtes nende konkreetsest kasutamisest
tulenevalt kõnealune piirang ei kehti.
(7)
Kõnealused erandit tegevad meetmed peaksid olema
ajaliselt piiratud, mis võimaldab hinnata nende tõhusust ja protsendimäära
sobivust, kuna kavandatud protsendimäär tugineb esialgsetel andmetel
ettevõtluse eesmärgil kasutavate sõidukite kohta.
(8)
Kui Rumeenia peab vajalikuks kõnealust tähtaega
pärast 2014. aastat veelgi pikendada, tuleks komisjonile hiljemalt 31. märtsiks
2014 esitada meetme kohaldamist käsitlev aruanne, milles vaadatakse läbi
kohaldatava piirangu määr, ning tähtaja pikendamise taotlus.
(9)
Komisjon võttis 29. oktoobril 2004 vastu ettepaneku[3] nõukogu direktiivi kohta,
millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ (praegu direktiiv 2006/112/EÜ), mis
hõlmab kululiikide ühtlustamist, mille suhtes võib kohaldada mahaarvamise
piiranguid. Kõnealuse ettepaneku alusel võib mahaarvamise piiranguid kohaldada
maantee-mootorsõidukite suhtes. Käesolevas otsuses sätestatud erand peaks
sellise muutmisdirektiivi jõustumisel kehtivuse kaotama, kui kõnealune
direktiiv jõustub enne käesolevas otsuses sätestatud tähtaega.
(10)
Erandi kohaldamine ei mõjuta oluliselt
lõpptarbimise etapis kogutud käibemaksutulude kogusummat ning see ei mõjuta
käibemaksust tulenevaid liidu omavahendeid,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 168
võib Rumeenia piirata 50 %-lise määraga õigust arvata maha käibemaksu
sellistelt ostetud, ühendusesiseselt omandatud, imporditud, liisitud või
renditud maantee-mootorsõidukitelt ja nendega seotud kuludelt, mida ei kasutata
ainult ettevõtluse eesmärgil.
Esimeses lõigus sätestatud piirangut ei
kohaldata selliste mootorsõidukite suhtes, mille suurim lubatud kaal ei ületa
3 500 kilogrammi või millel on koos juhiistmega rohkem kui üheksa
istekohta
Artikkel 2
Artiklit 1 ei kohaldata järgmiste
mootorsõidukikategooriate suhtes:
1)           üksnes päästeabis,
julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas ning kullerteenusteks kasutatavad sõidukid;
2)           sõidukid, mida kasutavad
müügiesindajad ja ostuagendid;
3)           reisijate tasuliseks veoks
kasutatavad sõidukid, sealhulgas taksoteenused;
4)           tasuliste teenuste
osutamiseks kasutatavad sõidukid, sealhulgas rentimiseks kasutatavad sõidukid
või autokoolides õppesõiduks kasutatavad sõidukid;
5)           rentimiseks või liisimiseks
kasutatavad sõidukid;
6)           kauplemise eesmärgil kaubana
kasutatavad sõidukid.
Artikkel 3
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26
lõike 1 punktist a lubatakse Rumeenial mitte käsitada tasu eest teenuste
osutamisena käesoleva otsuse artiklis 1 osutatud piiranguga hõlmatud sõiduki
kasutamist maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks või üldiselt
muul kui ettevõtluse eesmärgil.
Artikkel 4
1.
Käesoleva otsuse kehtivus lõpeb liidu eeskirjade
jõustumisel, millega määratakse kindlaks, millistest maantee-mootorsõidukitega
seotud kuludest ei või käibemaksu täies ulatuses maha arvata, või 31.
detsembril 2014, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
2.
Käesolevas otsuses sätestatud meetmete pikendamisega
seotud mis tahes taotlus tuleb komisjonile esitada 31. märtsiks 2014.
Kõnealuste meetmete pikendamisega seotud mis
tahes taotlusele tuleb lisada aruanne, mis sisaldab käesoleva otsuse alusel
kohaldatava käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangu protsendimäära
läbivaatamist.
Artikkel 5
Käesolev otsus
on adresseeritud Rumeeniale.
Brüssel, 17.2.2012
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               KOM(2004) 728 (lõplik).
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf
[2]               ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.
[3]               KOM(2004) 728 (lõplik).
                http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2004/com2004_0728en01.pdf


                          EUROOPA
                          KOMISJON
                                                     Brüssel, 26.6.2015
                                                     COM(2015) 311 final
                                                     2015/0137 (NLE)
                                          Ettepanek:
                                  NÕUKOGU OTSUS
    ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi
     vahelise raamlepingu protokollile, millega võetakse arvesse Horvaatia ühinemist
   Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel allakirjutamise ja selle
                               ajutise kohaldamise kohta
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                SELETUSKIRI
   1.        ETTEPANEKU TAUST
   Vastavalt Horvaatia Vabariigi ühinemisaktile ühineb Horvaatia rahvusvaheliste lepingutega,
   mille Euroopa Liit ja selle liikmesriigid on alla kirjutanud või sõlminud, asjaomastele
   lepingutele lisatavate protokollide kaudu.
   Nõukogu 14. septembri 2012. aasta otsusega1 volitati komisjoni alustama asjaomaste
   kolmandate riikidega läbirääkimisi, et sõlmida kõnealused protokollid.
   Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vaheline
   raamleping (edaspidi „leping”) kirjutati alla 10. mail 2010.
   Pärast Korea Vabariigiga peetud läbirääkimisi esitatakse järgmised ettepanekud:
             i)    nõukogu otsuse ettepanek lepingu protokollile (edaspidi „protokoll”)
                   allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta, et võtta arvesse Horvaatia
                   ühinemist Euroopa Liiduga;
             ii)   nõukogu otsuse ettepanek protokolli sõlmimise kohta nõukogu poolt mõistlikul
                   ajal pärast protokollile alla kirjutamist.
   2.        KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE
   Läbirääkimised Korea Vabariigiga lõppesid edukalt protokolli parafeerimisega. Komisjon
   leiab, et läbirääkimiste tulemused on rahuldavad.
   3.        ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
   Kavandatud protokolliga tehakse Horvaatia Vabariigist lepingu osaline ja kohustatakse
   Euroopa Liitu koostama lepingu autentne horvaatiakeelne versioon, mis on nüüd ELi ametlik
   keel.
   Komisjon palub nõukogul anda luba kirjutada alla ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle
   liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahelise raamlepingu protokollile, millega
   võetakse arvesse Horvaatia ühinemist Euroopa Liiduga, ja seda protokolli ajutiselt kohaldada.
   Pärast protokollile allakirjutamist teeb nõukogu otsuse protokolli sõlmimist käsitleva
   ettepaneku kohta mõistliku aja jooksul.
   1
           Nõukogu otsus, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et teha lepingutes, mis on allkirjastatud või
           sõlmitud kas Euroopa Liidu või Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning ühe või mitme kolmanda riigi
           või rahvusvahelise organisatsiooni vahel, kohandusi seoses Horvaatia Vabariigi ühinemisega Euroopa
           Liiduga (nõukogu dokument 13351/12 LIMITED).
ET                                                      2                                                            ET
 ---pagebreak---                                                                 2015/0137 (NLE)
                                                    Ettepanek:
                                             NÕUKOGU OTSUS
       ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi
        vahelise raamlepingu protokollile, millega võetakse arvesse Horvaatia ühinemist
      Euroopa Liiduga, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel allakirjutamise ja selle
                                         ajutise kohaldamise kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 207 ja 212 koostoimes
   artikli 218 lõikega 5,
   võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemisakti, eriti selle artikli 6 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
   ning arvestades järgmist:
   1)       Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi
            vaheline raamleping2 (edaspidi „leping”) kirjutati alla Brüsselis 10. mail 2010.
   2)       Horvaatia Vabariigist sai Euroopa Liidu liikmesriik 1. juulil 2013.
   3)       Vastavalt ühinemisakti artikli 6 lõikele 2 lepitakse Horvaatia ühinemine lepinguga
            kokku lepingule lisatud protokollis. Kasutatakse lihtsustatud menetluskorda, mille
            kohaselt protokolli sõlmivad nõukogu, kes tegutseb ühehäälselt liikmesriikide nimel,
            ja asjaomased kolmandad riigid.
   4)       14. novembril 2012 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi asjaomaste
            kolmandate riikidega3. Läbirääkimised Korea Vabariigiga lõppesid edukalt protokolli
            parafeerimisega.
   5)       Protokolli artikli 4 lõikega 3 nähakse ette selle ajutine kohaldamine kuni selle
            jõustumiseni.
   6)       Protokollile tuleks alla kirjutada ning seda tuleks ajutiselt kohaldada, eeldusel et see
            hiljem sõlmitakse.
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                                    Artikkel 1
   Käesolevaga kiidetakse Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel heaks ühelt poolt Euroopa
   Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Korea Vabariigi vahelise raamlepingu
   2
            ELT L 332, 19.12.2005, lk 2.
   3
            Nõukogu otsus, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et teha lepingutes, mis on alla kirjutatud
            või sõlmitud kas Euroopa Liidu või Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning ühe või mitme kolmanda
            riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahel, kohandusi seoses Horvaatia Vabariigi ühinemisega
            Euroopa Liiduga (nõukogu dokument 13351/12 LIMITED).
ET                                                       3                                                         ET
 ---pagebreak---    protokollile alla kirjutamine liidu ja selle liikmesriikide nimel, eeldusel et nimetatud protokoll
   sõlmitakse.
   Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.
                                                  Artikkel 2
   Nõukogu peasekretariaat annab protokolli läbirääkija poolt nimetatud isiku(te)le täielikud
   volitused protokollile alla kirjutamiseks, eeldusel et nimetatud protokoll sõlmitakse.
                                                  Artikkel 3
   Eeldusel, et protokoll hiljem sõlmitakse, ja kuni selle jõustumiseni kohaldatakse protokolli
   ajutiselt vastavalt selle artikli 4 lõikele 3.
                                                  Artikkel 4
   Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu
   Teatajas.
   Brüssel,
                                                   Nõukogu nimel
                                                   eesistuja
ET                                                    4                                               ET