               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.10.2016
            COM(2016) 668 final
            2016/0329(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi  vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe sõlmimise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Käesolev ettepanek esitatakse üldiste tariifsete soodustuste kava 2010. aasta päritolureeglite reformi (mis algatati 18. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1063/2010, millega muudeti määrust (EMÜ) nr 2454/93) raames.

               Reformiga kaasati Türgi tingimuslikult päritolu kumulatsiooni süsteemi, mis oli seni kehtinud liidu, Šveitsi ja Norra vahel.

               Reformiga võeti kasutusele ka registreeritud eksportijate poolt päritolu sertifitseerimise uus süsteem, mille kohaldamine on edasi lükatud kuni 1. jaanuarini 2017.

               Eespool nimetatud asjaoludele tuginedes on vaja läbi vaadata olemasolev õigusakt, mida kohaldatakse liidu ja Šveitsi vahelise päritolu kumulatsiooni süsteemi suhtes. See on käesoleva ettepaneku eesmärk.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ettepanek on kooskõlas ühise kaubanduspoliitikaga, eelkõige tolli, kaupade vaba liikumise ja päritolureeglite vallas.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ei kohaldata

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 6;
                  nõukogu 5.detsembri 2000. aasta otsus nr 2001/101/EÜ.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ettepanek on seotud ühise kaubanduspoliitikaga, mis kuulub liidu ainupädevusse.

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna selle mõju on rangelt piiratud sellega, mis on vajalik Šveitsi ja Norra päritoluga toodete kehtiva kumulatsiooni laiendamiseks Türgile.

               •Vahendi valik

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 kohaselt võtab nõukogu vastu otsuse, millega antakse volitused kokkuleppe sõlmimiseks läbirääkija ettepaneku põhjal. Käesolev ettepanek käsitleb sellist otsust.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Konsulteerimine huvitatud pooltega on võimaldanud jõuda kokkuleppele, mille kõik elemendid on täielikult heaks kiidetud.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõjuhinnang

                  Lisatud tegevuskava ega parema õigusloome suuniste mõju ei hinnatud, kuna ettepanek puudutab päritolu kumulatsiooni süsteemi liidu, Šveitsi, Norra ja potentsiaalselt Türgi vahel, mis oli juba olemas ja mida kohandatakse nüüd selleks, et need vastaksid tehnilistele nõuetele, mis kaasnevad REX-süsteemi rakendamisega alates 1. jaanuarist 2017.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Pooled hindavad meedet regulaarselt, kohtudes ning korraldades REX-süsteemi rakendamise küsimuses koolitusi ja koosolekuid.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Euroopa Ühenduse nimel heaks kiidetud eelmine ühenduse ja üldise soodustussüsteemi raames EFTA riikide (Norra ja Šveits) vahel kirjavahetuse teel sõlmitud tariifisoodustusi andev kokkulepe, mis sätestab, et kaupu, mille komponendid on Norra või Šveitsi päritoluga, käsitletakse ühenduse tolliterritooriumile jõudes kui kaupu, mille komponendid on ühenduse päritolu (nõukogu 5. detsembri 2000. aasta otsus), tuleb asendada uue kokkuleppega, et arvesse võtta üldiste tariifsete soodustuste kava päritolureeglite reformi, mis algatati 18. novembri 2010. aasta määrusega nr 1063/2010. Pärast nõukogu poolt 8. märtsil 2012. aastal komisjonile antud heakskiitu on Norraga peetud kõnealuse uue kokkuleppe üle läbirääkimisi ja need ka lõpule viidud.

               2016/0329 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi  vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe sõlmimise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktiga v,

               võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446
                  1
                artikli 41 punktile b käsitatakse soodustatud riigist pärit toodetena Norras, Šveitsis ja Türgis saadud tooted, milles on kasutatud materjale, mis ei ole täielikult seal saadud, tingimusel et need materjalid on läbinud piisava töö või töötluse kõnealuse delegeeritud määruse artikli 45 tähenduses (kumulatsiooni süsteem).

               (2)Kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 artikliga 54, kohaldatakse kumulatsioonisüsteemi tingimusel, et Norra kohtleb vastastikkuse alusel samaväärselt tooteid, mis on pärit soodustatud riikidest ja sisaldavad liidust pärit materjale.

               (3)Norra osas kehtestati kõnealune kumulatsioonisüsteem algselt liidu ja Norra vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppena. Kõnealune kirjade vahetus toimus 29. jaanuaril 2001 pärast seda, kui nõukogu oli otsusega 2001/101/EÜ
                  2
                andnud oma heakskiidu.

               (4)Selleks et tagada päritolu sellise mõiste kohaldamine, mis vastaks liidu üldiste tariifsete soodustuste süsteemi päritolureeglites sätestatule, on Norra muutnud oma üldiste tariifsete soodustuste kava päritolureegleid. Seepärast on vaja liidu ja Norra vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepet muuta.

               (5)Kirjavahetuse teel sõlmitud muudetud kokkuleppe raames tuleks jätkuvalt kohaldada liidu, Norra ja Šveitsi päritolusertifikaatide vormi A asendussertifikaatide vastastikuse tunnustamise süsteemi ning seda tuleks tingimuslikult kohaldada Türgi suhtes, et soodustada kaubavahetust liidu, Norra, Šveitsi ja Türgi vahel.

               (6)Lisaks nähakse liidu üldiste tariifsete soodustuste süsteemi päritolureeglitega ette registreeritud eksportijate päritolutõendite kehtestamise uue süsteemi rakendamine alates 1. jaanuarist 2017. Kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepet tuleb muuta ka sellest seisukohast.

               (7)Selleks et ennetada kõnealuse uue süsteemi ja sellega seotud eeskirjade rakendumist, volitas nõukogu 8. märtsil 2012 komisjoni pidama läbirääkimisi kirjavahetuse vormis kokkuleppe sõlmimiseks Norraga, mille raames käsitletakse päritolusertifikaatide vormi A asendussertifikaatide vastastikust tunnustamist või asenduspäritolukinnitusi ning nähakse ette, et kaupu, mille komponendid on Norra, Šveitsi või Türgi päritoluga, käsitletakse liidu tolliterritooriumile jõudes kui kaupu, mille komponendid on liidu päritolu.

               (8)Norraga pidas läbirääkimisi komisjon ning nende tulemusel jõuti kirjavahetuse vormis kokkuleppele.

               (9)Kokkulepe tuleks liidu nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga kiidetakse liidu nimel heaks Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe sõlmimise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames („kokkulepe“).

               Kirjavahetuse vormis lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud kokkuleppe artiklis 18 ettenähtud teate Euroopa Liidu nimel esitama, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut end lepinguga siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub 1. jaanuaril 2017.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Komisjoni 28. juuli 2015. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/2446, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavaid sätteid käsitlevate üksikasjalike eeskirjadega (ELT L 343, 29.12.2015, lk 1).

                     (2)
                  Nõukogu 5. detsembri 2000. aasta otsus 2001/101/EÜ, mis käsitleb heakskiidu andmist ühenduse ja üldise soodustussüsteemi raames EFTA riikide (Norra ja Šveits) vahel kirjavahetuse teel sõlmitud tariifisoodustusi andvale kokkuleppele, mis sätestab, et kaupu, mille komponendid on Norra või Šveitsi päritoluga, käsitletakse ühenduse tolliterritooriumile jõudes kui kaupu, mille komponendid on ühenduse päritolu (vastastikune kokkulepe) (EÜT L 38, 8.2.2001, lk 24).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.10.2016
            COM(2016) 668 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi  vahelise kirjavahetuse teel sõlmitud kokkuleppe sõlmimise kohta, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

               A. Liidu kiri

                     …, …

                     [koht ja kuupäev]

               Lugupeetud kirjasaaja

               1. Euroopa Liit (edaspidi „liit“) ja Norra Kuningriik (edaspidi „Norra“) on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi (edaspidi „GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

               (a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

               (b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

               (c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

               (d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

               (e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

               (f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

               (g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

               2. Liit ja Norra tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Šveitsist ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

               Liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahel 14. mail 1973 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

               Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

               3. Liit ja Norra kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

               Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

               4. Lepinguosaline tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

               (a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Norra õigusaktidele;

               (b)ainult siis, kui tooted ei ole lubatud poole territooriumil vabasse ringlusse, võib päritolutõendi või asenduspäritolutõendi asendada ühe või mitme asenduspäritolutõendiga, et saata osa tooteid või kõik tooted, mis on hõlmatud esialgse päritolutõendiga, kõnealuselt poolelt teisele poolele;

               (c)tooted on jäänud edasisaatva poole tollijärelevalve alla ning neid ei ole muudetud, ühelgi viisil töödeldud ega viidud läbi muid toiminguid peale nende, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks („mittemuutmise põhimõte“);

               (a)kui tooted on päritolustaatuse saanud poole antud päritolueeskirjade erandi alusel, ei väljastata ega koostata asenduspäritolutõendit, kui tooted saadetakse edasi teisele poolele;

               (b)kui teise poole territooriumile edasisaadetavad tooted on saanud päritolustaatuse piirkondliku kumulatsiooni raames, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               (c)kui edasisaatev pool ei käsitle teise poole territooriumile edasisaadetavaid tooteid sooduskoheldavatena, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               5. Lõigu 4 punkti c kohaldamisel kehtib järgmine:

               Kui näib olevat põhjust kahelda mittemuutmise põhimõtte järgimises, võivad lõppsihtkoha poole tolliasutused nõuda deklarandilt tõendeid selle põhimõtte järgimise kohta, mille võib esitada mistahes viisil.

               Edasisaatja taotlusel kinnitavad edasisaatva poole tolliasutused, et tooted olid vastava poole territooriumil viibimise ajal tollijärelevalve all ning et tolliasutused ei andnud toodete vastava poole territooriumil viibimise ajal luba nende muutmiseks, ühelgi viisil töötlemiseks ega muude toimingute läbiviimiseks peale nende, mida oli vaja nende seisundi säilitamiseks.

               Kui asendustõend on asendussertifikaat, ei taotle lõppsihtkoha poole tolliasutused mittemuutmise tõendit aja kohta, mil tooted olid teise poole territooriumil.

               6. Pool tagab, et:

               a)
                     kui asenduspäritolutõend vastab liidu või Norra GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teevad liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused kõnealuste päritolutõendite järelkontrolli teostamisel asjakohast halduskoostööd. Lõppsihtriigi poole taotlusel algatavad ja korraldavad edasisaatva poole tolliasutused vastavate esialgsete päritolutõendite järelkontrolli menetluse;

               b)
                     kui asenduspäritolutõend vastab vaid lõppsihtriigi poole GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teostab esialgse päritolutõendi järelkontrolli kõnealune pool koostöös soodustatud riigiga. Selleks et lõppsihtkoha poole tolliasutused saaksid teostada asenduspäritolutõendi järelkontrolli, esitavad edasisaatva poole tolliasutused neile kontrollitavatele asenduspäritolutõenditele vastavad esialgsed päritolutõendid või vajaduse korral nende koopiad.

               7. Pool tagab, et:

               (a)iga asendussertifikaadi ülemisse parempoolsesse lahtrisse märgitakse selle välja andnud edasisaatva vahendajariigi nimi;

               (b)lahtrisse 4 tehakse üks järgmistest märkustest: „replacement certificate“ või „certificat de remplacement“, samuti lisatakse sinna algse päritolusertifikaadi vormi A väljaandmise kuupäev ja seerianumber;

               (c)edasisaatja nimi märgitakse lahtrisse 1;

               (d)lõpliku kaubasaaja nime võib märkida lahtrisse 2;

               (e)esialgse sertifikaadi kõik andmed edasisaadetavate toodete kohta tuleb üle kanda lahtritesse 3–9;

               (f)viited edasisaatja kaubaarvele võib esitada lahtris 10;

               (g)asendussertifikaadi väljastanud tolliasutus teeb oma kinnitusmärke lahtrisse 11. Asutuse vastutus piirdub asendussertifikaadi väljastamisega. Lahtri 12 üksikasjad päritoluriigi ja lõppsihtriigi kohta võetakse algse päritolusertifikaadi vormist A. Edasisaatja allkirjastab päritolusertifikaadi lahtri 12. Lahtrile 12 heauskselt allakirjutanud edasisaatja ei vastuta algse päritolusertifikaadi vormi A tehtud sissekannete õigsuse eest;

               (h)tolliasutus, kellelt asendussertifikaadi väljastamist taotleti, peaks märkima algse päritolusertifikaadi vormile A edasisaadetavate toodete massi, arvu ja laadi ning iga vastava asendussertifikaadi või -sertifikaatide seerianumbri(d). Ta hoiab nii asendussertifikaadi väljastamise taotluse kui ka algse päritolusertifikaadi vormi A alles vähemalt kolm aastat;

               (i)Asenduspäritolusertifikaadid koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               8. Pool tagab, et:

               (a)edasisaatja märgib igale asenduspäritolukinnitusele järgmise:

               (1)kõik esialgsest päritolutõendist võetud üksikasjad edasisaadetud toodete kohta;

               (2)kuupäev, mil esialgne päritolutõend koostati;

               (3)üksikasjad esialgse päritolutõendi kohta, sh vajaduse korral teave päritolukinnitusega hõlmatud kaupade suhtes kohaldatava kumulatsiooni kohta;

               (4)tema nimi, aadress ja registreeritud eksportija number;

               (5)liidus või Norras asuva kaubasaaja nimi ja aadress;

               (6)päritolukinnituse koostamise või päritolusertifikaadi väljastamise kuupäev ja koht;

               (b)igale asenduspäritolukinnitusele tehakse märge „Replacement statement“ või „Attestation de remplacement“;

               (c)asenduspäritolukinnitusi koostavad eksportijate endi poolt päritolu sertifitseerimise elektroonilises süsteemis (registreeritud eksportijate (REX) süsteemis) registreeritud edasisaatjad, sõltumata esialgses saadetises sisalduvate päritolustaatusega toodete väärtusest;

               (d)päritolutõendi asendamisel märgib kauba edasisaatja esialgsele päritolutõendile järgmise:

               (1)asenduspäritolukinnitus(t)e koostamise kuupäev ja asenduspäritolukinnitus(t)ega hõlmatud kaupade kogus;

               (2)kauba edasisaatja nimi ja aadress;

               (3)liidus või Norras asuva(te) kaubasaaja(te) nimi ja aadress;

               (e)esialgsele päritolukinnitusele tehakse märge „Replaced“ või „Remplacé“;

               (f)asenduspäritolukinnitus kehtib kaksteist kuud alates koostamise kuupäevast.

               (g)Asenduspäritolukinnitused koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               9. Esialgseid päritolutõendeid ja asenduspäritolutõendite koopiaid säilitab edasisaatja vähemalt kolm aastat alates selle kalendriaasta lõpust, mil asenduspäritolutõendid väljastati või koostati.

               10. Pooled lepivad kokku REX-süsteemi kulude jagamises vastavalt poolte pädevate asutuste vahel kehtestatavale koostöökorrale.

               11. Mis tahes pooltevahelised erimeelsused seoses käesoleva kokkuleppe tõlgendamise või kohaldamisega lahendatakse üksnes pooltevaheliste kahepoolsete läbirääkimiste teel. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui erimeelsused võivad mõjutada nende huve.

               12. Vastastikusel kokkuleppel võivad pooled käesolevat kokkulepet igal ajal kirjalikult muuta. Pooled alustavad ühe poole taotlusel konsultatsioone käesoleva kokkuleppe võimalike muudatuste kohta. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui muudatused võivad mõjutada nende huve. Sellised muudatused jõustuvad omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui pooled on teineteisele teatanud oma vastavate siseriiklike nõuete täitmisest.

               13. Tõsiste kahtluste korral käesoleva kokkuleppe nõuetekohase toimimise osas võib emb-kumb pool selle kohaldamise peatada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               14. Emb-kumb pool võib käesoleva kokkuleppe lõpetada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               15. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Šveitsist pärit materjalidele ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Šveitsiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               16. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Türgist pärit materjalidele
                  1
                ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Türgiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               17. Alates Norra ja Türgi vahelise kokkuleppe jõustumisest vastavalt käesoleva kokkuleppe lõike 2 esimesele lõigule ja kui Türgi vastab samaga, võib kumbki pool ette näha, et poolte territooriumil võib välja anda või koostada selliste toodete asenduspäritolutõendeid, mis sisaldavad Türgist pärit materjale, mida on GSP-süsteemi soodustatud riikides töödeldud kahepoolse kumulatsiooni raames.

               18. Käesolev kokkulepe jõustub omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui liit ja Norra on teineteisele teatanud nõutavate siseriiklike vastuvõtmismenetluste lõpuleviimisest. Nimetatud kuupäevast alates asendatakse selle kokkuleppega 14. detsembril 2000. aastal allkirjastatud kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe
                  2
               .

               Oleksin tänulik, kui kinnitaksite, et Teie valitsus on eespool nimetatuga nõus.

               Kui eespool sätestatu on teie valitsusele vastuvõetav, on mul au teha ettepanek, et käesolev kiri ja teie kinnitus sellele moodustaksid Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise kokkuleppe.

               Lugupidamisega

               Euroopa Liidu nimel

               B. Norra kiri

               Lugupeetud kirjasaaja

               Mul on au kinnitada, et olen kätte saanud Teie kirja, mis kõlab järgmiselt:

               1. EL ja Norra on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi („GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

               (a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

               (b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

               (c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

               (d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

               (e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

               (f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

               (g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

               2. Liit ja Norra tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Šveitsist ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

               Liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahel 14. mail 1973 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

               Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

               3. Liit ja Norra kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

               Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

               4. Pool tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

               (a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Norra õigusaktidele;

               (b)ainult siis, kui tooted ei ole lubatud poole territooriumil vabasse ringlusse, võib päritolutõendi või asenduspäritolutõendi asendada ühe või mitme asenduspäritolutõendiga, et saata osa tooteid või kõik tooted, mis on hõlmatud esialgse päritolutõendiga, kõnealuselt poolelt teisele poolele;

               (c)tooted on jäänud edasisaatva poole tollijärelevalve alla ning neid ei ole muudetud, ühelgi viisil töödeldud ega viidud läbi muid toiminguid peale nende, mida on vaja nende seisundi säilitamiseks („mittemuutmise põhimõte“);

               (a)kui tooted on päritolustaatuse saanud poole antud päritolueeskirjade erandi alusel, ei väljastata ega koostata asenduspäritolutõendit, kui tooted saadetakse edasi teisele poolele;

               (b)kui teise poole territooriumile edasisaadetavad tooted on saanud päritolustaatuse piirkondliku kumulatsiooni raames, võivad asenduspäritolutõendeid väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad;

               (c)kui edasisaatev pool ei käsitle teise poole territooriumile edasisaadetavaid tooteid sooduskoheldavatena, võivad asenduspäritolukinnitusi väljastada tolliasutused või koostada edasisaatjad.

               5. Lõigu 4 punkti c kohaldamisel kehtib järgmine:

               Kui näib olevat põhjust kahelda mittemuutmise põhimõtte järgimises, võivad lõppsihtkoha poole tolliasutused nõuda deklarandilt tõendeid selle põhimõtte järgimise kohta, mille võib esitada mistahes viisil.

               Edasisaatja taotlusel kinnitavad edasisaatva poole tolliasutused, et tooted olid vastava poole territooriumil viibimise ajal tollijärelevalve all ning et tolliasutused ei andnud toodete vastava poole territooriumil viibimise ajal luba nende muutmiseks, ühelgi viisil töötlemiseks ega muude toimingute läbiviimiseks peale nende, mida oli vaja nende seisundi säilitamiseks.

               Kui asendustõend on asendussertifikaat, ei taotle lõppsihtkoha poole tolliasutused mittemuutmise tõendit aja kohta, mil tooted olid teise poole territooriumil.

               6. Pool tagab, et:

               a)
                     kui asenduspäritolutõend vastab liidu või Norra GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teevad liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused kõnealuste päritolutõendite järelkontrolli teostamisel asjakohast halduskoostööd. Lõppsihtriigi poole taotlusel algatavad ja korraldavad edasisaatva poole tolliasutused vastavate esialgsete päritolutõendite järelkontrolli menetluse;

               b)
                     kui asenduspäritolutõend vastab vaid lõppsihtriigi poole GSP-kava soodustatud riigi väljastatud või koostatud esialgsele päritolutõendile, teostab esialgse päritolutõendi järelkontrolli kõnealune pool koostöös soodustatud riigiga. Selleks et lõppsihtkoha poole tolliasutused saaksid teostada asenduspäritolutõendi järelkontrolli, esitavad edasisaatva poole tolliasutused neile kontrollitavatele asenduspäritolutõenditele vastavad esialgsed päritolutõendid või vajaduse korral nende koopiad.

               7. Pool tagab, et:

               (a)iga asendussertifikaadi ülemisse parempoolsesse lahtrisse märgitakse selle välja andnud edasisaatva vahendajariigi nimi;

               (b)lahtrisse 4 tehakse üks järgmistest märkustest: „replacement certificate“ või „certificat de remplacement“, samuti lisatakse sinna algse päritolusertifikaadi vormi A väljaandmise kuupäev ja seerianumber;

               (c)edasisaatja nimi märgitakse lahtrisse 1;

               (d)lõpliku kaubasaaja nime võib märkida lahtrisse 2;

               (e)esialgse sertifikaadi kõik andmed edasisaadetavate toodete kohta tuleb üle kanda lahtritesse 3–9;

               (f)viited edasisaatja kaubaarvele võib esitada lahtris 10;

               (g)asendussertifikaadi väljastanud tolliasutus teeb oma kinnitusmärke lahtrisse 11. Asutuse vastutus piirdub asendussertifikaadi väljastamisega. Lahtri 12 üksikasjad päritoluriigi ja lõppsihtriigi kohta võetakse algse päritolusertifikaadi vormist A. Edasisaatja allkirjastab päritolusertifikaadi lahtri 12. Lahtrile 12 heauskselt allakirjutanud edasisaatja ei vastuta algse päritolusertifikaadi vormi A tehtud sissekannete õigsuse eest;

               (h)tolliasutus, kellelt asendussertifikaadi väljastamist taotleti, peaks märkima algse päritolusertifikaadi vormile A edasisaadetavate toodete massi, arvu ja laadi ning iga vastava asendussertifikaadi või -sertifikaatide seerianumbri(d). Ta hoiab nii asendussertifikaadi väljastamise taotluse kui ka algse päritolusertifikaadi vormi A alles vähemalt kolm aastat;

               (i)Asenduspäritolusertifikaadid koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               8. Pool tagab, et:

               (a)edasisaatja märgib igale asenduspäritolukinnitusele järgmise:

               (1)kõik esialgsest päritolutõendist võetud üksikasjad edasisaadetud toodete kohta;

               (2)kuupäev, mil esialgne päritolutõend koostati;

               (3)üksikasjad esialgse päritolutõendi kohta, sh vajaduse korral teave päritolukinnitusega hõlmatud kaupade suhtes kohaldatava kumulatsiooni kohta;

               (4)tema nimi, aadress ja registreeritud eksportija number;

               (5)liidus või Norras asuva kaubasaaja nimi ja aadress;

               (6)päritolukinnituse koostamise või päritolusertifikaadi väljastamise kuupäev ja koht;

               (b)igale asenduspäritolukinnitusele tehakse märge „Replacement statement“ või „Attestation de remplacement“;

               (c)asenduspäritolukinnitusi koostavad eksportijate endi poolt päritolu sertifitseerimise elektroonilises süsteemis (registreeritud eksportijate (REX) süsteemis) registreeritud edasisaatjad, sõltumata esialgses saadetises sisalduvate päritolustaatusega toodete väärtusest;

               (d)päritolutõendi asendamisel märgib kauba edasisaatja esialgsele päritolutõendile järgmise:

               (1)asenduspäritolukinnitus(t)e koostamise kuupäev ja asenduspäritolukinnitus(t)ega hõlmatud kaupade kogus;

               (2)kauba edasisaatja nimi ja aadress;

               (3)liidus või Norras asuva(te) kaubasaaja(te) nimi ja aadress;

               (e)esialgsele päritolukinnitusele tehakse märge „Replaced“ või „Remplacé“;

               (f)asenduspäritolukinnitus kehtib kaksteist kuud alates koostamise kuupäevast.

               (g)Asenduspäritolukinnitused koostatakse inglise või prantsuse keeles.

               9. Esialgseid päritolutõendeid ja asenduspäritolutõendite koopiaid säilitab edasisaatja vähemalt kolm aastat alates selle kalendriaasta lõpust, mil asenduspäritolutõendid väljastati või koostati.

               10. Pooled lepivad kokku REX-süsteemi kulude jagamises vastavalt poolte pädevate asutuste vahel kehtestatavale koostöökorrale.

               11. Mis tahes pooltevahelised erimeelsused seoses käesoleva kokkuleppe tõlgendamise või kohaldamisega lahendatakse üksnes pooltevaheliste kahepoolsete läbirääkimiste teel. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui erimeelsused võivad mõjutada nende huve.

               12. Vastastikusel kokkuleppel võivad pooled käesolevat kokkulepet igal ajal kirjalikult muuta. Pooled alustavad ühe poole taotlusel konsultatsioone käesoleva kokkuleppe võimalike muudatuste kohta. Šveitsi ja/või Türgiga konsulteeritakse juhul, kui muudatused võivad mõjutada nende huve. Sellised muudatused jõustuvad omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui pooled on teineteisele teatanud oma vastavate siseriiklike nõuete täitmisest.

               13. Tõsiste kahtluste korral käesoleva kokkuleppe nõuetekohase toimimise osas võib emb-kumb pool selle kohaldamise peatada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               14. Emb-kumb pool võib käesoleva kokkuleppe lõpetada, tingimusel et teist poolt teavitatakse kirjalikult kolm kuud ette.

               15. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Šveitsist pärit materjalidele ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Šveitsiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               16. Lõike 2 esimest lõiku kohaldatakse Türgist pärit materjalidele
                  3
                ainult juhul, kui pooled on sõlminud samalaadse kokkuleppe Türgiga ja teineteist selle tingimuse täitmisest teavitanud.

               17. Alates Norra ja Türgi vahelise kokkuleppe jõustumisest vastavalt käesoleva kokkuleppe lõike 2 esimesele lõigule ja kui Türgi vastab samaga, võib kumbki pool ette näha, et poolte territooriumil võib välja anda või koostada selliste toodete asenduspäritolutõendeid, mis sisaldavad Türgist pärit materjale, mida on GSP-süsteemi soodustatud riikides töödeldud kahepoolse kumulatsiooni raames.

               18. Käesolev kokkulepe jõustub omavahel kokku lepitud kuupäeval pärast seda, kui liit ja Norra on teineteisele teatanud nõutavate siseriiklike vastuvõtmismenetluste lõpuleviimisest. Nimetatud kuupäevast alates asendatakse selle kokkuleppega 14. detsembril 2000. aastal allkirjastatud kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe
                  4
               .

               Mul on au kinnitada, et minu valitsus nõustub eespool nimetatuga.

                     (1)
                  EL täitis selle tingimuse, avaldades määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega rakendatakse ühenduse tolliseadustiku sätteid) artikli 85 kohase komisjoni teatise, millega laiendati Türgile kõnealuse artikliga kehtestatud kahepoolse kumulatsiooni süsteemi, ELT C 134, 15.4.2016, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 38, 8.2.2001, lk 24.

                     (3)
                  EL täitis selle tingimuse, avaldades määruse (EMÜ) nr 2454/93 (millega rakendatakse ühenduse tolliseadustiku sätteid) artikli 85 kohase komisjoni teatise, millega laiendati Türgile kõnealuse artikliga kehtestatud kahepoolse kumulatsiooni süsteemi, ELT C 134, 15.4.2016, lk 1.

                     (4)
                  EÜT L 38, 8.2.2001, lk 24.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.10.2016
            COM(2016) 620 final
            2016/0300(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelise Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitleva koostöölepingu alusel loodud Euroopa Liidu ja Šveitsi GNSSi komitees

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Lisatud ettepanek on õiguslik vahend, millega määratakse kindlaks liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelise Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitleva koostöölepingu („leping“) alusel loodud Euroopa Liidu ja Šveitsi Globaalse Satelliitnavigatsioonisüsteemi (GNSS) komitees („ühiskomitee“).

               Nõukogu võttis 23. septembril 2013 vastu otsuse lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle teatavate sätete ajutise kohaldamise kohta.

               Lepingule kirjutati alla 18. detsembril 2013 Brüsselis Euroopa Ülemkogu kohtumisel. Lepingu artikli 27 lõikes 2 on sätestatud, et lepingut kohaldatakse ajutiselt alates 1. jaanuarist 2014.

               Šveits ratifitseeris lepingu 7. juulil 2015, kuid ELi tasandil on ratifitseerimine pooleli.

               Käesoleva lepinguga loodi lepingu haldamiseks ja nõuetekohaseks kohaldamiseks Euroopa Liidu ja Šveitsi GNSSi komitee. Ühiskomitee peab vastu võtma oma kodukorra.

               2.LÄBIRÄÄKIMISTE TULEMUSED

               Lepingu artikli 20 lõikes 2 on sätestatud, et ühiskomitee võtab vastu oma kodukorra, mis muu hulgas sisaldab sätteid koosolekute kokkukutsumise, eesistuja nimetamise ja eesistuja ametiaja kohta.

               Lisatud kodukorra eelnõu koostati Šveitsiga peetud läbirääkimiste tulemusel.

               3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               Õiguslik alus, mille põhjal määratakse kindlaks Euroopa Liidu seisukoht koostöölepinguga moodustatud ühiskomitees, on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 172 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               Eespool nimetatud läbirääkimisi silmas pidades teeb Euroopa Komisjon ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu otsuse, millega määratakse kindlaks liidu seisukoht ühiskomitees seoses komitee kodukorraga.

               2016/0300 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelise Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitleva koostöölepingu alusel loodud Euroopa Liidu ja Šveitsi GNSSi komitees

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 172 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               1)ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vaheline Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitlev koostööleping („leping“) kuulub ajutiselt kohaldamisele alates 1. jaanuarist 2014.

               2)Artikliga 20 luuakse ühiskomitee ehk Euroopa Liidu ja Šveitsi Globaalse Satelliitnavigatsioonisüsteemi (GNSS) komitee („ühiskomitee“) ning nähakse ette, et komitee võtab vastu oma kodukorra.

               3)Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks liidu seisukoht ühiskomitees vastu võetava kodukorra suhtes.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelise Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitleva koostöölepingu alusel loodud ühiskomitees komitee kodukorra vastuvõtmise kohta põhineb käesolevale otsusele lisatud otsuse eelnõul.

               2.Väiksemaid muudatusi otsuse eelnõus võivad liidu esindajad ühiskomitees teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.10.2016
            COM(2016) 620 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelise Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitleva koostöölepingu alusel loodud Euroopa Liidu ja Šveitsi GNSSi komiteesEelnõu:EUROOPA LIIDU JA ŠVEITSI GNSSi (ÜHISKOMITEE)XXX 2016. aasta OTSUS 1/2016, millega võetakse vastu ühiskomitee kodukord

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks liidu seisukoht ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelise Euroopa satelliitnavigatsiooniprogramme käsitleva koostöölepingu alusel loodud Euroopa Liidu ja Šveitsi GNSSi komitees

                  Eelnõu:
                  EUROOPA LIIDU JA ŠVEITSI GNSSi (ÜHISKOMITEE)
                  XXX 2016. aasta
                  OTSUS 1/2016,
                  millega võetakse vastu ühiskomitee kodukord

               ÜHISKOMITEE,

               Võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Šveitsi Konföderatsiooni vahelist koostöölepingut Euroopa satelliitnavigatsiooniprogrammide kohta (edaspidi „leping“), eriti selle artiklit 20,

               ning arvestades järgmist:

               (1)lepingut kohaldatakse Šveitsi ja Euroopa Liidu vahel Euroopa Liidu pädevusse kuuluvates küsimustes ajutiselt alates 1. jaanuarist 2014.

               (2)Lepingu artikli 20 lõike 2 kohaselt peab ühiskomitee võtma vastu oma kodukorra.

               (3)Ühiskomitee võib omal äranägemisel otsustada luua töörühmi või eksperdirühmi, mis abistaksid komiteed tema ülesannete täitmisel.

               (4)Lepingu artikli 27 lõike 2 kohaselt koosneb ühiskomitee lepingu ajutise kohaldamise ajal Šveitsi ja Euroopa Liidu määratud esindajatest.

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Ainus artikkel

               Käesolevaga võetakse vastu otsuse lisas esitatud ühiskomitee kodukord.

               Sõlmitud inglise keeles XXXXX 2016 Brüsselis ja XXXXX 2016 Bernis.

                  Ühiskomitee nimel

                  eesistuja
                        ELi määratud sekretär

                        Šveitsi määratud sekretär

               EUROOPA LIIDU JA ŠVEITSI GNSSi KOMITEE (ÜHISKOMITEE)

               kodukord

               Artikkel 1

               Ühiskomitee koosseis

               1.
                     Ühiskomiteesse kuuluvad ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel Euroopa Komisjoni (edaspidi „komisjon“) ja Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajad ning Šveitsi nimel Šveitsi föderaalvalitsuse esindajad. Pooli nimetatakse edaspidi eraldi „lepinguosaline“ või koos „lepinguosalised“.

               2.
                     Lepinguosaliste esindajatel võib kaasas olla teisi ametnikke.

               3.Lepingu ajutise kohaldamise ajal koosneb ühiskomitee Šveitsi esindajatest ja Euroopa Liidu (keda esindab Euroopa Komisjon) esindajatest.

               Artikkel 2

               Eesistuja

               1.Ühiskomiteed juhatavad mõlemad lepinguosalised vaheldumisi ühe kalendriaasta kaupa.

               Esimesel kalendriaastal pärast lepingu jõustumist juhatab ühiskomiteed Šveits.

               2.Ühiskomiteed juhatav lepinguosaline nimetab ühiskomitee eesistuja ja tema asetäitja.

               3.
                     Eesistuja juhib ühiskomitee tööd.

               4.
                     Lepingu ajutise kohaldamise ajal kehtivad ühiskomitee juhatamist käsitlevad sätted mutatis mutandis.

               Artikkel 3

               Vaatlejad ja eksperdid

               Ühiskomitee võib mõlema lepinguosalise nõusolekul kutsuda komitee koosolekutele vaatlejatena eksperte või muude organite esindajaid, et saada neilt teavet konkreetsete teemade kohta. Ühiskomitee lepib kokku tingimustes, mille alusel vaatlejad võivad koosolekutel osaleda.

               Artikkel 4

               Sekretariaat

               1.Üks Euroopa Komisjoni ametnik ja üks Šveitsi valitsuse ametnik täidavad koos ühiskomitee sekretariaadi ülesandeid.

               2.Sekretariaat vastutab lepinguosaliste vahelise teabevahetuse, sealhulgas dokumentide edastamise eest.

               3.Sekretariaadi ülesannete täitmise eest vastutab lepinguosaline, kes juhatab ühiskomiteed.

               Artikkel 5

               Ühiskomitee koosolekud

               1.Ühiskomitee tuleb kokku vastavalt vajadusele, üldjuhul üks kord aastas.

               Eesistuja kutsub pärast lepinguosalistega konsulteerimist ühiskomitee koosoleku kokku kokkulepitud ajal ja kohas. Lepinguosaliste nõusolekul võib kokku kutsuda ka telefoni- või videokonverentsi.

               Eesistuja kutsub kas Euroopa Liidu või Šveitsi taotlusel kokku ühiskomitee erakorralise koosoleku.

               Ühiskomitee tuleb kokku 15 päeva jooksul pärast lepingu artikli 22 lõike 2 kohase taotluse esitamist.

               2.Ühiskomitee koosolekud toimuvad Brüsselis või Šveitsis, sõltuvalt sellest, kumb lepinguosaline komiteed juhatab, kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti.

               3.Eesistuja saadab teate koosoleku toimumise kohta koos päevakorraprojekti ja koosoleku dokumentidega lepinguosaliste esindajatele hiljemalt 21 kalendripäeva enne koosoleku toimumist. Lepingu artikli 22 lõike 2 alusel kokku kutsutud koosoleku dokumendid edastatakse hiljemalt 7 kalendripäeva enne koosoleku toimumist.

               4.Konkreetsel juhul ilmnevaid vajadusi arvestades võib eesistuja mõlema lepinguosalise nõusolekul lõikes 3 sätestatud tähtaegu lühendada.

               5.Eesistujale teatatakse vähemalt 7 kalendripäeva enne koosoleku toimumist kummagi lepinguosalise delegatsiooni koosseis.

               6.Ühiskomitee koosolekud ei ole avalikud, kui lepinguosalised ei otsusta teisiti.

               Artikkel 6

               Päevakord

               1.Esimees, keda abistab sekretariaat, koostab iga koosoleku esialgse päevakorra.

               2.Kumbki lepinguosaline võib teha ettepanekuid täiendavate päevakorrapunktide kohta hiljemalt 7 kalendripäeva enne koosoleku toimumist. Täiendavate päevakorrapunktide lisamise taotlust tuleb nõuetekohaselt põhjendada ja see tuleb saata kirjalikult eesistujale.

               3.Ühiskomitee kiidab iga koosoleku alguses heaks päevakorra.

               Artikkel 7

               Ühiskomitee töörühmad

               1.Lepingu artikli 20 lõike 4 alusel moodustatud ühiskomitee töörühmade või eksperdirühmade koosseis ja töökord määratakse kindlaks vastavalt ühiskomitee kehtestatud volitustele.

               2.Töörühmad ja eksperdirühmad kohaldavad käesolevat kodukorda mutatis mutandis.

               3.Töörühmad ja eksperdirühmad töötavad ühiskomitee alluvuses ning annavad pärast iga oma koosolekut ühiskomiteele aru. Neil ei ole õigust võtta vastu otsuseid, kuid nad võivad anda ühiskomiteele soovitusi.

               4.Ühiskomitee võib otsustada töörühma või eksperdirühma volitusi muuta või need lõpetada.

               Artikkel 8

               Otsused ja soovitused

               1.Ühiskomitee võtab vastu otsuseid ja annab soovitusi lepinguosaliste ühisel nõusolekul vastavalt käesoleva lepingu sätetele. Need aktid kannavad nimetust „soovitus“ või „otsus“, millele järgneb järjekorranumber, vastuvõtmise kuupäev ning viide käsitletavale teemale.

               2.Ühiskomitee otsustele ja soovitustele kirjutavad alla eesistuja ja sekretärid ning need saadetakse edasi lepinguosalistele.

               3.Kumbki lepinguosaline võib iga ühiskomitee otsuse või soovituse avaldada oma ametlikus väljaandes. Lepinguosalised teatavad üksteisele oma kavatsusest otsus või soovitus avaldada.

               4.Ühiskomitee võib vastu võtta otsuseid või anda soovitusi kirjaliku menetluse teel, kui pooled selles kokku lepivad. Kirjalik menetlus koosneb ametlikust teadete vahetusest sekretäride vahel, kes tegutsevad kokkuleppel lepinguosalistega. Selleks edastatakse ettepaneku tekst käesoleva kodukorra artikli 5 kohaselt ja nähakse ette hiljemalt 21 kalendripäevane tähtaeg, mille jooksul tuleb teha ettepaneku kohta teatavaks reservatsioonid või muudatusettepanekud. Pärast lepinguosalistega konsulteerimist võib eesistuja seda tähtaega lühendada, et võtta arvesse konkreetseid asjaolusid. Kui teksti suhtes on kokku lepitud, kirjutavad otsusele või soovitusele alla eesistuja ja sekretärid.

               5.Ühiskomitee otsused, millega muudetakse lepingu I lisa, võetakse vastu lepingu autentsetes keeltes.

               Artikkel 9

               Koosoleku protokoll

               1.Sekretariaat koostab iga koosoleku kohta protokolli kavandi. Protokolli kavandist peavad nähtuma koosolekul vastuvõetud otsused ja antud soovitused. Koosoleku protokolli kavand esitatakse ühiskomiteele heakskiitmiseks. Pärast seda, kui ühiskomitee on protokolli kavandi heaks kiitnud, kirjutavad protokollile alla eesistuja ja sekretariaat.

               2.Protokolli kavand koostatakse 21 kalendripäeva jooksul pärast koosoleku toimumist ja esitatakse ühiskomiteele heakskiitmiseks kirjaliku menetluse teel või ühiskomitee järgmisel koosolekul.

               Artikkel 10

               Konfidentsiaalsus

               Kui lepinguosaline esitab ühiskomiteele konfidentsiaalsena käsitatavat teavet, peab teine lepinguosaline seda teavet konfidentsiaalsena käsitlema.

               Artikkel 11

               Kulud

               1.Lepinguosalised kannavad ise oma kulud, mis on seotud osalemisega ühiskomitee või selle töörühmade või eksperdirühmade töös.

               2.Ekspertide kaasamisega seotud küsimuste puhul lepib ühiskomitee kokku kulude jagunemise.

               3.Koosolekute korraldamise ja dokumentide paljundamisega seotud kulud kannab see lepinguosaline, kes koosoleku korraldab.

               4.Koosolekutel suulise tõlke ja dokumentide tõlkimisega inglise, prantsuse või saksa keelde või nendest keeltest seotud kulud kannab lepinguosaline, kes koosoleku korraldab.

               Artikkel 12

               Kirjavahetus

               Ühiskomitee eesistuja kogu kirjavahetus toimub ühiskomitee sekretariaadi kaudu.

               Artikkel 13

               Keeled

               Ühiskomitee töökeeled on inglise, prantsuse ja saksa keel. Ilma et see piiraks käesoleva kodukorra artikli 8 lõike 5 kohaldamist, teeb ühiskomitee oma otsused ja viib läbi arutelud osutatud keeltes koostatud dokumentide alusel, kui lepinguosalised ei otsusta teisiti.

               Artikkel 14

               Kodukorra muutmine

               Käesolevat kodukorda võib muuta vastavalt käesoleva kodukorra artiklile 8.


|

52010PC0730

/* KOM/2010/0730 lõplik  - NLE 2010/0351*/  Ettepanek NÕUKOGU OTSUS Iirimaale Euroopa Liidu rahalise abi andmise kohta

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 3.12.2010KOM(2010) 730 lõplik2010/0351 (NLE)EttepanekNÕUKOGU OTSUSIirimaale Euroopa Liidu rahalise abi andmise kohtaSEK(2010) 1516 lõplikSELETUSKIRIIirimaa on viimasel ajal sattunud finantsturgudel suureneva surve alla, mis peegeldab suurenevat muret Iirimaa rahanduse jätkusuutlikkuse pärast. Praegune kriis on mõjunud rängalt ka Iirimaa avaliku sektori finantsolukorrale. Meetmed pangandussektori toetamiseks, sealhulgas suured kapitalisüstid, on palju kaasa aidanud riigi rahanduse olukorra halvenemisele, mis on tingitud majanduslangusest. Praegune turuosaliste murelikkus peegeldab peamiselt asjaolu, et Iiri riigi ja pangandussüsteemi maksevõime on kriisiolukorras muutunud lahutamatult seotuks; nimetatud murede pärast on Iiri riigivõlakirjade tulusust tulnud järsult suurendada, samas kui Iiri pangandussüsteem on rahvusvaheliste turgude vahenditest sisuliselt ära lõigatud ja on pidanud üha suuremas ulatuses hankima raha eurosüsteemist.Arvestades suuri majandus- ja finantsraskusi, palus Iirimaa valitsus 21. novembril 2010 ametlikult rahalist abi Euroopa Liidult, euroala liikmesriikidelt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF), et toetada meetmeprogrammi, mille eesmärk on taastada usaldus ja võimaldada majandusel tagasi pöörduda jätkusuutliku kasvu teele ning tagada Iirimaa, euroala ja ELi finantsstabiilsus. Komisjoni ja nõukogu esitatud majandusliku ja rahandusliku kohandamise programmiprojekti eesmärk on taastada finantsturgude usaldus Iirimaa pangandussektori ja riigi võlakirjade vastu. Projektil on kolm peamist koostisosa. Esimene on finantssektori strateegia, mis hõlmab pangandussektori põhjalikku vähendamist, finantsvõimenduse vähendamist ja reorganiseerimist, mida täiendatakse rekapitaliseerimisega. Teine osa on ambitsioonikas eelarve konsolideerimise strateegia, milles on esitatud üksikasjalikud konsolideerimismeetmed, mille eesmärk on saavutada valitsemissektori koguvõla kindel vähenemine keskpikas perspektiivis. Kolmas osa on ulatuslik struktuursete reformide kava, nimelt tööjõuturul, et hõlbustada kohandumist ja suurendada majanduse kasvuvõimalusi.Programm hõlmab ajavahemikku 2010–2013. Programmi finantspakett katab rahastamisvajadused kuni 85 miljardi euro ulatuses; see hõlmab kuni 35 miljardit eurot pangandussüsteemi toetamiseks ja kuni 50 miljardit eurot, millega kaetakse võimalikud riigieelarve rahastamise vajadused. Pool panganduse tugimeetmetest (17½ miljardit eurot) rahastatakse Iirimaa panusest riigikassa rahapuhvri kaudu ja riikliku pensionireservi fondi investeeringutest. Liidult on palutud Iirimaale abi nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodud Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames summas kuni 22,5 miljardit eurot. See oleks osa Iirimaale antavast Euroopa partnerite üldisest toetusest mahus 45 miljardit eurot koos IMFi laenuga 19,5 miljardit SDRi (umbes 22,5 miljardit eurot), mis antakse laiendatud rahastamisvahendi ( Extended Fund Facility ) raames. Sellisel taustal võimaldaks ELi abi andmine Iirimaale nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodud Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames summas kuni 22,5 miljardit eurot toetada majanduse tagasipöördumist jätkusuutliku kasvu juurde, tagaks pangandussüsteemi korraliku toimimise ning ELi ja euroala finantsstabiilsuse. ELi abi antaks üle kuni 13 osamaksena ja selle andmine on seotud majanduspoliitiliste tingimustega. Majandusabi on vaja anda samasugustel tingimustel, kui IMF annab oma abi.2010/0351 (NLE)EttepanekNÕUKOGU OTSUSIirimaale Euroopa Liidu rahalise abi andmise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 122 lõiget 2,võttes arvesse nõukogu 11 mai 2010. aasta määrust (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism[1];ning arvestades järgmist:1.  Iirimaa on viimasel ajal sattunud finantsturgudel suureneva surve alla, mis peegeldab suurenevat muret Iirimaa rahanduse jätkusuutlikkuse pärast, arvestades ulatuslikke riiklikke toetusmeetmeid nõrgenenud finantssektori toetamiseks. Kuna Iiri omamaine pangasüsteem on väga suures ulatuses seotud kinnisvara- ja ehitusprojektidega, on see osutatud sektorite kokkuvarisemise tagajärjel kandnud suuri kahjumeid. Praegusel majandus- ja pangandussektori kriisil on olnud väga suur mõju ka Iirimaa rahandusele, mis on veelgi tugevdanud majanduslanguse mõju. Vähenevad maksutulud ja tsükliliste kulude suurenemine, eelkõige seoses suureneva töötusega, on aidanud suurendada valitsemissektori üldist suurt puudujääki ja põhjustanud võla järsku kasvu, vaatamata sellele, et enne kriisi olid asjaomased näitajad suhteliselt head ning alates 2008. aasta keskpaigast on rakendatud viis olulist eelarve konsolideerimise meetmepaketti. Meetmed pangandussektori toetamiseks, sealhulgas suured kapitalisüstid, on riigi rahanduse olukorda oluliselt halvendanud. Praegune turuosaliste murelikkus peegeldab peamiselt asjaolu, et Iiri riigi ja pangandussüsteemi maksevõime on kriisiolukorras muutunud lahutamatult seotuks; nimetatud murede pärast on Iiri riigivõlakirjade tulusust tulnud järsult suurendada, samas kui Iiri pangandussüsteem on rahvusvaheliste turgude vahenditest sisuliselt ära lõigatud ja on pidanud üha suuremas ulatuses hankima raha eurosüsteemist.2.  Arvestades suuri majandus- ja finantsraskusi, mida põhjustavad Iirimaa valitsusest olenematud erandlikud juhtumid, palus Iirimaa valitsus 21. novembril 2010 ametlikult rahalist abi Euroopa Liidult, euroala liikmesriikidelt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF), et toetada majanduse tagasipöördumist jätkusuutliku kasvu teele, tagada pangandussüsteemi korralik toimimine ning ELi ja euroala finantsstabiilsus. Tehnilisel tasandil saavutati 28. novembril 2010 kokkulepe laiaulatusliku meetmepaketi kohta aastateks 2010–2013.3.  Komisjoni ja nõukogu esitatud majandusliku ja rahandusliku kohandamise programmi (edaspidi: „programm”) projekti eesmärk on taastada finantsturgude usaldus Iirimaa pangandussektori ja riigivõlakirjade vastu, mis võimaldab majandusel pöörduda tagasi jätkusuutliku kasvu teele. Osutatud eesmärkide saavutamiseks on programmis kolm peamist koostisosa. Esimene on finantssektori strateegia, mis hõlmab pangandussektori põhjalikku vähendamist, finantsvõimenduse vähendamist ja reorganiseerimist, mida täiendatakse rekapitaliseerimisega vajalikus ulatuses. Teine on ambitsioonikas eelarve konsolideerimise strateegia, mille aluseks on Iirimaa valitsuse poolt 24. novembril 2010 avaldatud riiklik majanduse elavdamise kava aastateks 2011–2014. Selles on esitatud üksikasjalikud eelarve konsolideerimise meetmed, mille eesmärk on saavutada valitsemissektori koguvõla kindel vähenemine keskpikas perspektiivis. Valitsus on võtnud kohustuse vähendada eelarvepuudujääk alla 3 % SKP-st aastaks 2015; sellise muudetud tähtaja seadis nõukogu [7.] detsembril 2010. Kolmandaks esitatakse programmis, samuti toetudes riiklikule majanduse elavdamise kavale, ulatuslik struktuursete reformide kava, nimelt tööjõuturul, et hõlbustada kohandumist ja suurendada majanduse kasvuvõimalusi. Valitsus palub rahalist abi ELilt, euroala liikmesriikidelt ning taotleb kahepoolseid laene Ühendkuningriigilt, Rootsilt, Taanilt ja IMF-lt, et toetada seda ambitsioonikat meetmepaketti.4.  Vastavalt komisjoni praegustele nominaalse SKP kasvu prognoosidele (1,4 % aastal 2011, 2,7 % aastal 2012 ja 3,8 % aastal 2013), on fiskaalse kohandamise ajakava, mis on täpsustatud nõukogu [7.] detsembri 2010. aasta soovituses Iirimaale vastavalt asutamislepingu artikli 126 lõikele 7 kooskõlas võla ja SKP suhte järgmise muutumisega: 98,9 % aastal 2010, 113,5 % aastal 2011, 120,0 % aastal 2012 ja 121,8 % aastal 2013. Võla ja SKP suhe stabiliseeruks seega aastal 2013 ja hakkaks pärast seda vähenema, eeldades, et eelarvepuudujääk edaspidi väheneb. Võla dünaamikat mõjutavad mitmed eelarvevälised tehingud, mis kavakohaselt suurendavad võla ja SKP suhet 5,3 protsendipunkti SKPst 2011. aastal ja 0,8 protsendipunkti 2012. aastal ning vähendavad seda 1,3 protsendipunkti SKPst 2013. aastal. Need hõlmavad kavandatud kapitalisüste pankadesse 2011. aastal, sularahareservide vähendamist ning erinevusi kogunenud ja sularahas väljamakstavate intressimaksete vahel.5.  Komisjoni hindas Euroopa Keskpangaga konsulteerides, et Iirimaa vajab rahastamist üldsummas 85 miljardit eurot 2010. aasta detsembrist kuni 2013. aasta lõpuni. Olenemata olulisest eelarvekohandamisest võib valitsemissektori rahastamisvajaduse katmiseks programmi täitmise ajal kuluda kuni 50 miljardit eurot. See hõlmab lõppeva tähtajaga pikaajaliste laenude pikendamist 0 % kuni 2011. aasta lõpuni, 20 % aastal 2012 ja 80 % aastal 2013. Tehakse ka lühiajaliste laenude pikendamise konservatiivseid hinnanguid. Iiri pangandussüsteemi vastu püsiva usalduse taastamise programmis esitatud finantssektori strateegias on ette nähtud kuni 35 miljardi euroni ulatuv panganduse toetamise kava. See hõlmab kohest kuni 10 miljardi euro suurust kapitalisüsti teatavatesse pankadesse, et tõsta nende 1. taseme põhikapitali määr 12 %-ni, rahastada varasemaid finantsvõimenduse vähendamise toetamise meetmeid, võttes ka arvesse riigivarade juhtimise ametile (National Asset Management Agency, NAMA) antavate täiendavate laenude kärpimist. Edasised tingimuslikud kapitali eraldamised summas kuni 25 miljardit eurot peaksid andma kindlustunde, et pangad suudavad rahuldada oma jooksvaid ja tulevasi kapitalivajadusi. Tegelikud rahastamisvajadused võivad siiski olla oluliselt väiksemad, eelkõige siis, kui turutingimused oluliselt paranevad ja programmi täitmise ajal ei teki suuri ootamatuid panganduskahjumeid.6.  Programmi rahastatakse välisallikatest ja kasutatakse Iirimaa finantspuhvreid. Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodud Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames Iirimaale antav ELi abi ulatub 22,5 miljardi euroni. See oleks osa Iirimaa Euroopa-partnerite 45 miljardi euro suurusest kogutoetusest. Lisaks Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavale abile hõlmavad laenud Iirimaa ELi-partnerriikide panuseid Euroopa finantsstabiilsusvahendisse (17,7 miljardit eurot) ning Ühendkuningriigilt, Rootsilt ja Taanilt kahepoolsete laenudena saadavat toetust (kokku 4,8 miljardit eurot). Lisaks on Iirimaa taotlenud IMFilt laenu 19,5 miljardit SDRi (umbes 22,5 miljardit eurot), mis antakse laiendatud rahastamisvahendi ( Extended Fund Facility ) raames. Iirimaa panus on 17,5 miljardit eurot ja see saadakse riigikassa rahapuhvri kaudu ja riikliku pensionireservi fondi investeeringutest. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu antakse toetust tingimustel, mis on sarnased IMFi abi andmise tingimustega.7.  Nõukogu peaks korrapäraselt läbi vaatama Iirimaa rakendatava majanduspoliitika, eelkõige seoses Iirimaa stabiilsusprogrammi iga-aastase ajakohastamisega ja riikliku reformiprogrammi rakendamisega, samuti seoses ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega.8.  ELi rahalist abi peaks haldama komisjon. Iirimaaga kokkulepitud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused tuleks kindlaks määrata vastastikuse mõistmise memorandumis. Üksikasjalikud finantstingimused tuleks sätestada laenulepingus.9.  Komisjon peaks kontrollima kohapeal käies ja Iirimaa asutuste esitatavate kvartaliaruannete abil korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud.10.  Programmi rakendamise ajal peaks komisjon andma täiendavalt poliitilist nõu ja pakkuma tehnilist abi konkreetsetes valdkondades.11.  ELi rahalise abi toel rahastatavad tehingud peaksid olema kooskõlas ELi poliitika ja õigusega. Finantseerimisasutuste toetamisel tuleb järgida ELi konkurentsieeskirju.12.  Abi tuleks anda selleks, et toetada programmi edukat rakendamist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 113.  Liit annab Iirimaale laenu kuni 22,5 miljardit eurot maksimaalse keskmise tagasimaksetähtajaga 7,5 aastat.14.  Rahalist abi antakse kolme aasta jooksul alates esimesest päevast pärast käesoleva otsuse jõustumist.15.  Komisjon teeb ELi rahalise abi Iirimaale kättesaadavaks kuni 13 osamaksena. Osamakse võidakse välja maksta ühe summana või mitmes osas. Esimese osamakse osade tagasimaksetähtaeg võib olla pikem kui lõikes 1 osutatud maksimaalne keskmine tagasimaksetähtaeg. Sellistel juhtudel määratakse edasiste osade tagasimaksetähtajad selliselt, et pärast kõikide osamaksete väljamaksmist saavutataks lõikes 1 esitatud maksimaalne keskmine tagasimaksetähtaeg.16.  Esimese osamakse tegemise tingimuseks on laenulepingu ja vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumine.17.  Iirimaa maksab iga osa eest ELi rahastamise tegeliku summa pluss marginaali 292,5 baaspunkti, mille tulemusel tingimused on sarnased IMFi toetuse maksmise tingimustega.18.  Lisaks nõutakse Iirimaalt sisse määruse nr 407/2010 artiklis 7 osutatud kulud.19.  Kui see on vajalik laenu rahastamiseks, on lubatud intressimäära vahetustehingute arukas sõlmimine kõrgeima krediidikvaliteedi astmega vastaspooltega.20.  Komisjon otsustab edasiste osamaksete suuruse ja tegemise. Osamaksete osade suuruse otsustab komisjon.Artikkel 221.  Komisjon haldab abi viisil, mis on kooskõlas Iirimaa kohustuste ja nõukogu soovitustega, eriti Iirimaale antud soovitustega seoses riikliku reformikava ning stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamisega.22.  Komisjon lepib Iirimaa asutustega artikli 3 kohaselt kokku rahalise abiga seotud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused. Kõnealused tingimused sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis, mis on kooskõlas lõikes 1 osutatud kohustuste ja soovitustega. Üksikasjalikud finantstingimused sätestatakse komisjoniga sõlmitavas laenulepingus.23.  Komisjon kontrollib korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud. Selleks annavad Iirimaa asutused kogu vajaliku teabe komisjoni käsutusse ning teevad komisjoniga täielikku koostööd. Komisjon teavitab majandus- ja rahanduskomiteed laenude võimalikust refinantseerimisest või finantstingimuste ümberkorraldamisest.24.  Iirimaa võtab vastu ja rakendab täiendavad eelarve konsolideerimise meetmed, et tagada makromajanduslik finantsstabiilsus, kui sellised meetmed on abiprogrammi ajal vajalikud. Iirimaa asutused peavad enne selliste täiendavate meetmete võtmist komisjoniga nõu.Artikkel 325.  Käesolevaga kiidetakse heaks Iirimaa asutuste koostatud kohandamisprogramm.26.  Edasised osamaksed tehakse tingimusel, et Iirimaa valitsus rakendab rahuldavalt Iirimaa stabiilsusprogrammile lisatavat kohandamisprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelkõige täidab vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi. Osutatud tingimused hõlmavad muu hulgas käesoleva artikli lõigetega 4–9 ettenähtud meetmeid.27.  Üldine valitsemissektori eelarve puudujääk ei ületa 2011. aastal 10,6 %, 2012. aastal 8,6 % ja 2013. aastal 7,5 % kavandatavast SKPst, et saavutada eelarvepuudujäägi vähenemine alla 3 % SKPst 2015. aastaks. Eelarvepuudujäägi kavandatava iga-aastase vähendamise ajakava ei hõlma pankade abistamiseks võetavate valitsuse finantssektoristrateegia kohaste selliste meetmete võimalikku otsest mõju, mis on esitatud majandus- ja finantspoliitika memorandumis ja täpsustatud vastastikuse mõistmise memorandumis, mille kirjutavad alla komisjon ja Iirimaa asutused. Kõnealune kava on kooskõlas Eurostati esialgse seisukohaga Anglo Irish Bank’ile makstavate lihtvekslite intressimaksete kirjendamise aja kohta Euroopa rahvamajanduse arvepidamise süsteemis (ESA95) ( Preliminary view on the ESA95 accounting treatment of time of recording of interest payments on promissory notes payable to Anglo Irish Bank );[2] esialgse seisukoha muutmisega muutuks puudujäägi vähendamise ajakava.28.  Lõigetes 7–9 täpsustatud meetmed võtab Iirimaa vastu enne näidatud aasta lõppu, kusjuures tähtajad aastateks 2011–2013 täpsustatakse vastastikuse mõistmise memorandumis, mille kirjutavad alla komisjon ja Iirimaa asutused. Iirimaa on valmis võtma täiendavaid eelarve konsolideerimise meetmeid, et vähendada puudujääk alla 3 % SKPst 2015. aastaks, kui tekib reaalne oht, et eelarve puudujääk võib kujuneda suuremaks lõikes 3 täpsustatud sihtnumbritest.29.  Usalduse taastamiseks finantssektoris rekapitaliseerib Iirimaa vajalikul viisil pangandussüsteemi, vähendab finantsvõimendust ja restruktureerib selle põhjalikult vastavalt vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatule. Eelkõige Iirimaa:a) võtab meetmed, et Allied Irish bank, Bank of Ireland, Educational Building Society ning Irish Life and Permanent vajaduse korral rekapitaliseeritaks omakapitali vormis, selleks et tagada kinnipidamine nõudest, et miinimumkapitalis oleks 10,5 % I taseme põhikapitali, arvestades 2011. aasta kapitali adekvaatsuse konservatiivse läbivaatamise tulemusi;b) vabaneb osalusest kriisi ajal omandatud pankades võimalikult kiiresti ja sellisel viisil, mis sobiks finantsstabiilsusega ja riigi rahanduse huvidega;c) rakendab eriplaani Anglo Irish Bank’i ja Irish Nationwide Building Society kriiside lahendamiseks, mille eesmärk on viia miinimumini nende eluvõimetute krediidiasutuste tegevusest tulenevad kapitalikulud.30.  Iirimaa võtab järgmised meetmed enne 2010. aasta lõppu:Iirimaa võtab 2011. aastaks vastu sellise eelarve, mis hõlmaks eelarve konsolideerimise meetmeid kogusummas 6 miljardit eurot ja mille eesmärk oleks vähendada valitsemissektori üldist puudujääki vastavalt artikli 3 lõikes 3 osutatud ajakavale. Eelarves esitatakse eelarvetulu meetmed, millega hangitakse vähemalt 1 400 miljonit eurot 2011. aastal, kaasa arvatud üksikisiku tulumaksu puhul maksustamisastmete langetamine või samaväärsed meetmed, millest saadakse 945 miljonit eurot 2011. aastal; pensionide maksuvabastuse ja pensionidega seotud mahaarvamiste vähendamine summas 155 miljonit eurot 2011. aastal; üldiste maksukulutuste vähendamine summas 220 miljonit eurot 2011. aastal; aktsiiside ja mitmesuguste muude maksude suurendamine summas 80 miljonit eurot 2011. aastal. Lisaks täpsustatakse eelarves, et valitsus esitab meetodid, millest saadakse ühekordsete ja muude meetmetega vähemalt 700 miljonit eurot 2011. aastal. Eelarve hõlmab ka praeguste kulutuste vähendamist 2011. aastal vähemalt 2 090 miljoni euro võrra, sealhulgas: vähendatakse sotsiaalkaitsekulusid; vähendatakse avalikus teenistuses töötajate arvu; vähendatakse olemasolevaid avaliku teenistuse pensione progresseeruvalt, kuid keskmiselt üle 4 %; vähendatakse muid kulusid, sealhulgas kaupade ja teenuste ostmiseks, ja muid ülekandemakseid; võrreldes 2011. aastaks kavandatud plaanidega vähendatakse vähemalt 1 800 miljoni euro võrra avalikke kapitalikulutusi. Erijuhtudel kaalutakse tihedas koostöös komisjoniga muid meetmeid, millest saadavad säästud on võrreldavad eespool kirjeldatud meetmete abil saadavate säästudega.31.  Iirimaa võtab järgmised meetmed enne 2011. aasta lõppu:a) avaliku teenistuse uute töötajate palka vähendatakse 10 %. Valitsus kaalub ka sobivat kohandamist, sealhulgas seoses avaliku teenistuse palgatabeliga, et leevendada kavandatud säästumeetmete tulemusel halduse tõhususe ja avalikus teenistuses töötajate arvu vähenemise võimalikke tagajärgi;b) 2012. aastaks sellise eelarve vastuvõtmine, mis hõlmaks eelarve konsolideerimise meetmeid kogusummas 3,6 miljardit eurot ja mille eesmärk oleks vähendada valitsemissektori üldist puudujääki vastavalt artikli 1 lõikes 3 osutatud ajakavale. Eelarveprojektis peaksid olema esitatud tulude suurendamise meetmed, mis annaksid aastaga 1,5 miljardit eurot ja mis hõlmaksid muu hulgas järgmist: üksikisiku tulumaksu maksustamisastmete langetamine; erapensionide maksusoodustuste vähendamine; üldiste maksukulutuste vähendamine; uus omandimaks; kapitalikasumi maksu ja kapitali ülevõtmise maksu reform; CO2-maksu suurendamine. Eelarves nähakse ette kulutuste vähendamine 2012. aastal 2,1 miljardi euro võrra, mis hõlmab järgmist: sotsiaalkulutuste vähendamine; avaliku sektori teenistujate arvu vähendamine; avaliku sektori teenistujate pensionide ja muude kavakohaste kulutuste kohandamine ning kapitalikulude vähendamine;c) viiakse lõpule sõltumatu hindamine, milles käsitletakse veevarustuse tagamise üleandmist kohalikelt omavalitsustelt veevarustusettevõttele, ja valmistatakse ette rakendamisettepanekud, et alustada kohustuste üleandmist aastail 2012–2013;d) võetakse vastu õigusakt, millega riikliku pensioni iga tõstetakse 66 aastale 2014. aastal, 67 aastale 2021. aastal ja 68 aastale 2028. aastal, et suurendada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Lisaks reformitakse uute avalikku teenistusse astujate pensioniõigusi jõustumisega alates 2011. aastast. See hõlmab avaliku teenistuse teatavate töötajate kiirendatud pensionilemineku läbivaatamist ja pensionide indekseerimist vastavalt tarbijahindade muutumisele. Pensionide aluseks on töö ajal saadud keskmine sissetulek. Uute teenistusse astujate pensionilemineku iga seotakse riikliku pensionilemineku eaga;e) võetakse meetmed, millega tugevdatakse usaldusväärset eelarvestrateegiat ja eelarveraamistikku. Iirimaa võtab vastu ja rakendab fiskaaleeskirja, millega iga täiendav ettenägematu sissetulek aastail 2011–2015 suunatakse eelarvepuudujäägi ja võla vähendamiseks. Vastavalt riiklikus majanduse elavdamise kavas aastateks 2011–2014 esitatud ettepanekule moodustab Iirimaa eelarve nõuandekomisjoni, kes hakkab sõltumatult hindama valitsuse eelarvepositsiooni ja –prognoose. Iirimaa võtab vastu eelarvepoliitilise vastutuse seaduse, millega luuakse keskpika ajavahemiku jaoks kulutuste raamistik, milles on mitmeks aastaks esitatud iga valdkonna kulutuste maksimumsummad. Seda tehes võtab Iirimaa arvesse kõiki läbivaadatud majandusliku juhtimise reforme ELi tasandil ja tugineb juba tehtud reformidele;f) Iirimaa võtab vastu seadusemuudatused, millega kõrvaldatakse kaubandus- ja konkurentsipiirangud kaitstud sektorites, sealhulgas õigusabi, meditsiini ja farmaatsiaga seotud elukutsete alal;g) Iirimaa siseriiklikud pangad rekapitaliseeritakse 1. taseme põhikapitali lähtetasemeni (12 %), võttes arvesse riigivarade juhtimise ametile (National Asset Management Agency, NAMA) antavate täiendavate laenude kärpimist ja varasemat finantsvõimenduse vähendamise rahastamist, milleks süsteemile tehakse kättesaadavaks 10 miljardit eurot. Rekapitaliseerimine toimub lihtaktsiate vormis (või Educational Building Society puhul samaväärsetes väärtpaberites);h) võetakse vastu õigusaktid, millega reformitakse miinimumpalk niimoodi, et aidata kaasa töökohtade loomisele ja hoida ära moonutusi, mida tekitavad sektoripõhised miinimumpalgad, ning kokkuleppel komisjoniga viiakse läbi registreeritud töölepingute ( Registered Employment Agreements ) ja tööhõive reguleerimise korralduste ( Employment Regulation Orders ) raamistiku sõltumatu läbivaatamine;i) reformitakse töötushüvitiste süsteemi, et suurendada stiimuleid varaseks tööleasumiseks. Tugevdatakse aktiveerimismeetmeid, et paremini kindlaks teha tööotsijate vajadusi, suurendada nende huvitatust ning töötada välja sanktsioonid, et tagada abisaajate tööotsimine või koolitustest osavõtmine; seda peab toetama tõhusam seire. Sanktsioonide mehhanism tuleb luua niimoodi, et see põhjustaks sissetuleku mõjusa vähenemise, kuid ei oleks ülemäära karistav;j) avaldatakse põhjalik ülevaade eraisikute võlasüsteemist ja alustatakse tööd seaduste selliseks reformimiseks, millega tasakaalustataks võlausaldajate ja võlgnike huvid;k) koostatakse elektrienergia- ja gaasisektori sõltumatu aruanne, et aidata kaasa avaliku sektori rahastamisele ning suurendada konkurentsi. Asutused arutavad komisjoniga sellise hindamise tulemusi, et seada sobivad eesmärgid;l) konkurentsi suurendamiseks avatud turgudel reformitakse õigusakte, et luua mõjuvamaid hoiatusvahendeid, milleks nähakse ette võimalus kehtestada konkurentsieeskirjade rikkumise eest trahve ja muid karistusi. Lisaks nõutakse, et konkurentsiasutus teeks kindlaks sektorid, kes on tegelikult väljaspool konkurentsiseaduste reguleerimisala, ning leiaks meetodid, kuidas toimida selliste erandite puhul;m) jaemüügisektori kasvu soodustamiseks viib valitsus läbi uuringu, milles uurib jaemüügiettevõtete suurusele praegu kehtiva ülempiiri kaotamise majanduslikku mõju, et tõhustada konkurentsi ja langetada tarbijahindu. Uuringu tulemuste rakendamist arutatakse komisjoniga.32.  Iirimaa võtab järgmised meetmed enne 2012. aasta lõppu:a) 2013. aastaks sellise eelarve vastuvõtmine, mis hõlmaks eelarve konsolideerimise meetmeid kogusummas 3,1 miljardit eurot ja mille eesmärk oleks vähendada valitsemissektori üldist puudujääki vastavalt artikli 1 lõikes 3 osutatud ajakavale. Eelkõige sisaldab eelarve meetmeid, millega suurendatakse tulusid vähemalt 1,1 miljardi euro võrra (kaasa arvatud ülekandmine 2012. aastast) ja mis hõlmavad järgmist: üksikisiku tulumaksu maksustamisastmete langetamine; erapensionide maksusoodustuste vähendamine; üldiste maksukulutuste vähendamine ja omandimaksu kehtestamine. Eelarves nähakse ka ette kulutuste vähendamine 2013. aastal vähemalt 2 miljardi euro võrra, sealhulgas: vähendatakse sotsiaalotstarbelisi kulusid; vähendatakse avalikus teenistuses töötajate arvu; kohandatakse avaliku sektori teenistujate pensione; kärbitakse muid programmikulutusi ning vähendatakse kapitalikulusid;b) esitatakse parlamendile eelnõu, mille kohaselt reformitakse eraisikute võlasüsteemi, et paremini tasakaalustada võlausaldajate ja võlgnike huvisid.33.  Programmi tingimuste sujuvamaks rakendamiseks ja tasakaalustamatuse püsivaks kõrvaldamiseks annab komisjon pidevalt nõu ja juhendeid fiskaalsete, finantsturgude ja struktuurireformide kohta ning abiprogrammi raames vaatab korrapäraselt koos IMFiga ning konsulteerides Euroopa Keskpangaga läbi kokkulepitud meetmete tõhususe ning majandusliku ja sotsiaalse mõju ning soovitab vajalikke kohandusi, et suurendada kasvu ja töökohtade loomist, tagada eelarve vajalik konsolideerimine ja viia miinimumini kahjulik sotsiaalne mõju, pidades eelkõige silmas Iiri ühiskonna kõige haavatavamaid liikmeid.Artikkel 4Iirimaa avab Iirimaa Pangas erikonto liidu keskmise tähtajaga rahalise abi haldamise jaoks.Artikkel 5Käesolev otsus on adresseeritud Iirimaale.Artikkel 6Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaSELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA(vrd sise-eeskirjade artikkel 16)POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA RAHANDUSVALDKONDTEGEVUSVALDKOND: FINANTSTEHINGUD JA FINANTSINSTRUMENDIDMEETME NIMETUS: EUROOPA FINANTSSTABIILSUSMEHHANISM – RAHALINE ABI IIRIMAALE1. ETTEPANEKU NIMETUS: ASJAOMANE ELARVERUBRIIK JA JAOTIS01 04 01 03 Euroopa Liidu tagatis ELi laenudele, mis on võetud seoses Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu antava rahalise abiga2. ÕIGUSLIK ALUS:Aluslepingu artikli 122 lõige 2; nõukogu määrus nr 407/20103. EELARVEAASTA ÜLDANDMED (EURODES)Sellesse punkti kirjendatakse Euroopa Liidu poolt antud tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intressid ja muud kulud) teenindamise juhul, kui võlgnik (Iirimaa) jätab täitmata oma lepingulised kohustused.Eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet („p.m.”) rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist ei kasutata.3a – Jooksev aastaEi kohaldataKulukohustuste assigneeringud |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta |Ümberpaigutamised |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3b – ÜlekandmineEi kohaldataKulukohustuste assigneeringud |Ülekandmine |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3c – Järgnev eelarveaastaEi kohaldataKulukohustuste assigneeringud |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta | p.m. |Ümberpaigutamised |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa | p.m. |4. MEETME KIRJELDUSKavandatav keskmise tähtajaga rahaline abi Iirimaale hõlmab 22,5 miljardi euro suurust ELi laenu (rahastatakse rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt kaasatud ELi laenudest). See antakse rahvusvahelise finantspaketi taustal. Konkreetselt hõlmavad laenud Iirimaa ELi-partnerriikide panuseid Euroopa finantsstabiilsusvahendist (17,7 miljardit eurot) ning Ühendkuningriigilt, Rootsilt ja Taanilt kahepoolsete laenudena saadavat toetust (kokku 4,8 miljardit eurot). Lisaks on Iirimaa taotlenud Rahvusvaheliselt Valuutafondilt laenu 19,5 miljardit SDRi (umbes 22,5 miljardit eurot), mis antakse laiendatud rahastamisvahendi ( Extended Fund Facility ) raames. Iirimaa panus on 17,5 miljardit eurot ja see saadakse riigikassa rahapuhvri kaudu ja riikliku pensionireservi fondi investeeringutest. ELi finantstoetus Iirimaale peaks toetama majanduse tagasipöördumist jätkusuutlikule kasvule ja tagama pangandussüsteemi korraliku toimimise. Samal ajal antakse selle abiga usalduse taastamise kaudu panus ELi ja euroala finantsstabiilsuse kaitsmisse.Iirimaale laenu andmise eesmärgil kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustelt võetud ELi laenud on kaetud ELi eelarvega. Iirimaale antavate laenude põhisumma on 22,5 miljardit eurot.Euroopa Liidu eelarvega antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Iirimaa ei suuda täita oma lepingulisi kohustusi.Oma kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sellisel juhul kohaldatakse nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2007/436/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta; EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1) artiklit 12.5. KASUTATAV ARVUTUSMEETODEi kohaldata.6. MAKSEGRAAFIK (EURODES)Ei kohaldata.Rubriik | Assigneeringud | Maksed |aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | Järgmised eelarve-aastad |aasta n |aasta n+1 |aasta n |aasta n+1 |Kokku |[1] ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.[2] Vt http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_member_states .


				|

		52013PC0243

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega kehtestatakse Euroopa Liidu nimel vastu võetav seisukoht seoses Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIV) hääletamisele tulevate resolutsioonidega /* COM/2013/0243 final - 2013/0129 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
              ETTEPANEKU TAUST
Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon
(OIV) on valitsustevaheline teaduslik ja tehniline organisatsioon, mille
tegevus hõlmab laua- ja muude viinamarjade kasvatust ning veinide,
veinijookide, rosinate ja muude viinamarjasaaduste tootmist. OIV eesmärgid on
i) tegeleda teavitamisega trükiste koostamise ning ürituste ja sümpoosionide
korraldamise abil, ii) abistada standardimisega tegelevaid muid rahvusvahelisi
organisatsioone ning iii) aidata kaasa olemasolevate tavade ja standardite
rahvusvahelisele ühtlustamisele. OIV liikmeteks on 44 riiki, kellest
20 on Euroopa Liidu liikmesriigid. Euroopa Liit ei ole OIV liige.
Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr
1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis
käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne
määrus, ELT L 299, lk 1)) kohaselt mõjutavad teatavad OIV vastu võetud ja
avaldatud resolutsioonid ELi tasandil ELi õigust. Ühise turukorraldusega on ette
nähtud viidata OIV resolutsioonidele sätetes, milles käsitletakse järgmist:
- veinisektori toodete koostise määramise
analüüsimeetodid ning teatavad veinivalmistamisel kasutatavate ainete puhtuse
ja identifitseerimise nõuded. Seega on OIV vastu võetud ja avaldatud eekirjad
ELis nimetatud valdkonnas ipso facto siduvad (ühise turukorralduse ühtse
määruse artikkel 120g ja komisjoni 10. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr
606/2009 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008 teatavad
rakenduseeskirjad seoses viinamarjasaaduste kategooriate, veinivalmistustavade
ja asjaomaste piirangutega, ELT L, 193, lk 1) artikkel 9);
- OIV vastu võetud ja avaldatud
veinivalmistustavad, millele komisjon peab tuginema selliste
veinivalmistustavade kasutamist lubades (ühise turukorralduse ühtse määruse
artikkel 120f); ning
- samad veinivalmistustavad, millele tuginedes
peab EL tunnustama kolmandates riikides toodetud veine ning mis seepärast on
ELis ipso facto siduvad (ühise turukorralduse ühtse määruse artikkel 158a).
Ka vastavalt komisjoni 19. detsembri 2000. aasta
määrusele (EÜ) nr 2870/2000, millega sätestatakse ühenduse standardmeetodid
piiritusjookide analüüsimiseks (ELT L 333, lk 20), mõjutavad teatavad OIV vastu
võetud ja avaldatud resolutsioonid ELi õigust. Määruse (EÜ) nr 2870/2000
artiklis 3 on viidatud, et kui teatavas piiritusjoogis sisalduvate ainete
avastamiseks ja kvantitatiivseks määramiseks ei ole ette nähtud ühenduse
standardanalüüsimeetodeid, järgitakse OIV resolutsioone.
OIV üldkogu ettevalmistamiseks eksperdirühmades
peetud arutelude põhjal võib eeldada, et üldkogu täiskogul on päevakorras
esitada vastuvõtmiseks järgmised ELi õigustiku jaoks siduvad resolutsioonid:
- uute veinivalmistustavade kehtestamist
käsitlevate resolutsioonide eelnõud 11-498 ja 11-499. Määruse (EÜ) nr 1234/2007
artiklite 120f ja 158a kohaselt mõjutavad need resolutsioonid ELi õigustikku.
- analüüsimeetodite kehtestamist käsitlevate
resolutsioonide eelnõud OENO-SCMA 9-418, 10-440, 10-480, 11-477, 11-478, 12-510
ja 12-511. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 120g kohaselt mõjutavad need
resolutsioonid ELi õigustikku.
- Veinivalmistamistavades kasutatavate teatavate
ainete puhtuse ja identifitseerimise nõuete kehtestamist käsitlevate
resolutsioonide eelnõud OENO-MICRO 11-496 ja 11-497, OENO-SPECIF 10-459,
11-481, 11-482, 11-487, 11-488 ja 11-495. Määruse (EÜ) nr 606/2009 artikli 9
kohaselt mõjutavad need resolutsioonid ELi õigustikku.
- resolutsiooni eelnõuga OENO-SCMA 12-521
kehtestatakse teatavate piiritusjookide analüüsi meetod. Määruse (EÜ) nr
2870/2000 artikli 3 kohaselt mõjutab see resolutsioon ELi õigustikku.
Eespool nimetatud resolutsioonide üle on
veinisektori teadus- ja tehnikavaldkonna eksperdid põhjalikult arutlenud.
Resolutsioonidega aidatakse kaasa veinistandardite rahvusvahelisele
ühtlustamisele ning luuakse raamistik veinisektori toodetega kauplemisel ausa
konkurentsi tagamiseks. Seepärast tuleks neid resolutsioone toetada.
Kogemustele tuginedes võib eeldada, et OIV üldkogu
päevakorda muudetakse ja sellesse lisatakse täiendavaid resolutsioone, mis
mõjutavad ELi õigustikku. Üldkogu tõhusa, aluslepingute eeskirjadele vastava
töö tagamiseks täiendab ja/või muudab komisjon õigel ajal käesolevat
ettepanekut, et nõukogu saaks võtta seisukoha ka nende resolutsioonide suhtes.
2013/0129 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega kehtestatakse Euroopa Liidu nimel
vastu võetav seisukoht seoses Rahvusvahelises Viinamarja- ja
Veiniorganisatsioonis (OIV) hääletamisele tulevate resolutsioonidega
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218
lõikega 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Rahvusvaheline Viinamarja- ja
Veiniorganisatsioon (OIV) on valitsustevaheline teaduslik ja tehniline
organisatsioon, mille tegevus hõlmab laua- ja muude viinamarjade kasvatust ning
veinide, veinijookide, rosinate ja muude viinamarjasaaduste tootmist. OIV
eesmärgid on i) tegeleda teavitamisega trükiste koostamise ning ürituste ja
sümpoosionide korraldamise abil, ii) abistada standardimisega tegelevaid muid
rahvusvahelisi organisatsioone ning iii) aidata kaasa olemasolevate tavade ja
standardite rahvusvahelisele ühtlustamisele. OIV liikmeteks on 44 riiki,
kellest 20 on Euroopa Liidu liikmesriigid. Euroopa Liit ei ole OIV liige.
(2)       Nõukogu 22. oktoobri 2007.
aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude
ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid
(ühise turukorralduse ühtne määrus, ELT L 299, lk 1)) kohaselt mõjutavad
teatavad OIV vastu võetud ja avaldatud resolutsioonid ELi tasandil ELi õigust.
Ühise turukorraldusega on ette nähtud viidata OIV resolutsioonidele sätetes,
milles käsitletakse järgmist:
- veinisektori toodete koostise määramise
analüüsimeetodid ning teatavate veinivalmistamisel kasutatavate ainete puhtuse
ja identifitseerimise nõuded. Seega on OIV vastu võetud ja avaldatud eekirjad
ELis nimetatud valdkonnas ipso facto siduvad (ühise turukorralduse ühtse
määruse artikkel 120g ja komisjoni 10. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr
606/2009 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008 teatavad
rakenduseeskirjad seoses viinamarjasaaduste kategooriate, veinivalmistustavade
ja asjaomaste piirangutega, ELT L, 193, lk 1) artikkel 9);
- OIV vastu võetud ja avaldatud
veinivalmistustavad, millele komisjon peab tuginema selliste
veinivalmistustavade kasutamist lubades (ühise turukorralduse ühtse määruse
artikkel 120f); ning
- samad veinivalmistustavad, millele tuginedes
peab EL tunnustama kolmandates riikides toodetud veine ning mis seepärast on
ELis ipso facto siduvad (ühise turukorralduse ühtse määruse artikkel
158a).
(3)       Ka vastavalt komisjoni 19.
detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 2870/2000, millega sätestatakse ühenduse
standardmeetodid piiritusjookide analüüsimiseks (ELT L 333, lk 20), mõjutavad
teatavad OIV vastu võetud ja avaldatud resolutsioonid ELi õigust. Määruse (EÜ)
nr 2870/2000 artiklis 3 on viidatud, et kui teatavas piiritusjoogis sisalduvate
ainete avastamiseks ja kvantitatiivseks määramiseks ei ole ette nähtud ühenduse
standardanalüüsimeetodeid, järgitakse OIV resolutsioone.
(4)       OIV üldkogu järgmine istung
toimub 8. juunil 2013. Üldkogu kontrollib sel istungil resolutsioone, mis
avaldavad osutatud siduvat mõju, ja võimaluse korral võtab need vastu.
(5)       Seepärast on vaja enne OIV
üldkogu istungit võtta vastu seisukoht, mis tuleks OIV liikmeks olevatel, ELi
huvides ühiselt tegutsevatel ELi liikmesriikidel võtta OIV üldkogul kõnealuste
resolutsioonide suhtes.
(6)       Resolutsioonide eelnõudega
OENO-TECHNO 11-498 ja 11-499 kehtestatakse uued veinivalmistustavad. Määruse
(EÜ) nr 1234/2007 artiklite 120f ja 158a kohaselt mõjutavad need resolutsioonid
ELi õigustikku.
(7)       Resolutsioonide eelnõudega
OENO-SCMA 9-418, 10-440, 10-480, 11-477, 11-478, 12-510 ja 12-511 kehtestatakse
analüüsimeetodid. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 120g kohaselt mõjutavad
need resolutsioonid ELi õigustikku.
(8)       Resolutsioonide eelnõudega
OENO-MICRO 11-496 ja 11-497, OENO-SPECIF 10-459, 11-481, 11-482, 11-487, 11-488
ja 11-495 kehtestatakse veinivalmistamistavades kasutatavate ainete puhtus- ja
identifitseerimisnõuded. Määruse (EÜ) nr 606/2009 artikli 9 kohaselt mõjutavad
need resolutsioonid ELi õigustikku.
(9)       Resolutsiooni eelnõuga
OENO-SCMA 12-521 kehtestatakse teatavate piiritusjookide analüüsi meetod.
Määruse (EÜ) nr 2870/2000 artikli 3 kohaselt mõjutab see resolutsioon ELi
õigustikku.
(10)     Eespool nimetatud
resolutsioone on veinisektori teadus- ja tehnikavaldkonna eksperdid põhjalikult
arutanud. Need resolutsioonid aitavad kaasa veinistandardite rahvusvahelisele
ühtlustamisele ja loovad raamistiku, millega tagatakse aus konkurents
veinisektori toodetega kauplemisel. Seepärast tuleks neid resolutsioone
toetada.
(11)     Selleks et võimaldada
vajalikku paindlikkust enne OIV üldkogu istungit toimuvatel läbirääkimistel,
tuleks OIV liikmeks olevatel ELi liikmesriikidel lubada nõustuda kõnealuste
resolutsioonide muudatustega, tingimusel et need muudatused ei muuda
resolutsioonide sisu,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
ELi seisukoht OIV 2013. aasta üldkogul vastab
käesoleva otsuse lisale ja seda väljendavad liikmesriigid, kes on OIV liikmed,
tegutsedes ühiselt ELi huvides.
Artikkel 2
1.           Kui artiklis 1 osutatud
seisukohta võib tõenäoliselt mõjutada enne OIV kohtumisi või nende ajal
esitatud uus teaduslik või tehniline teave, taotlevad OIV liikmeks olevad ELi
liikmesriigid, et hääletamist OIV üldkogul lükatakse edasi seni, kuni uute
üksikasjade alusel kehtestatakse ELi seisukoht.
2.           OIV liikmeks olevad, ELi
huvides ühiselt tegutsevad ELi liikmesriigid võivad nõustuda pärast
kooskõlastamist, eelkõige pärast kohapeal toimunud kooskõlastamist, käesoleva
otsuse lisas osutatud resolutsioonide eelnõudes tehtavate selliste
muudatustega, mis ei muuda resolutsioonide sisu, ilma et nõukogu peaks võtma
vastu täiendava otsuse ELi seisukoha kehtestamise kohta.
Artikkel 3
Käesolev otsus
on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
Ühiselt ELi huvides tegutsevad liikmesriigid
toetavad 7. etapis üksnes järgmisi resolutsioonide eelnõusid, milles
käsitletakse veinisektori toodete koostise määramise analüüsimeetodeid,
teatavate veinivalmistamistavades kasutatavate ainete puhtuse ja
identifitseerimise nõudeid ning veinivalmistamistavasid, jättes endale õiguse
resolutsioonid edaspidi olukorra muutumisel läbi vaadata:
OENO-TECHNO 11-498, veinivalmistustavasid
käsitlevate toimikute muutmine seoses ensüümidega;
OENO-TECHNO 11-499, lahustatud gaasi
reguleerimine veinis membraankontaktorite abil;
OENO-SCMA 9-418, praktiline juhend
veinivalmistamise analüüsimeetodi hindamiseks ning selle kvaliteedi kontrolliks
ja mõõtemääramatuse analüüsiks;
OENO-SCMA 10-440, juhend veini vigade
hindamiseks haistmis- ja maitsmistaju abil;
OENO-SCMA 10-480, metanooli määramine
gaasikromatograafia abil;
OENO-SCMA 11-477, veinides ftalaatide
kindlakstegemine ja tõendamine;
OENO-SCMA 11-478, mineraalainete analüüs
veinides ja alkoholis ICP-AES (induktiivsidestunud plasma
aatomiemissioonspektromeetria) meetodil;
OENO-SCMA 12-510, veiniäädikas sisalduva
äädikhappe isotoopide suhte 13C/12C määramine
mass-spektromeetria abil;
OENO-SCMA 12-511, meetod veiniäädikas
sisalduva vee isotoopide suhte 18O/16O määramiseks;
OENO-SCMA 12-521, piiritusjookides ftalaatide
kindlakstegemine ja tõendamine;
OENO-MICRO 11-496, pärmi autolüsaate käsitlev
monograafia;
OENO-MICRO 11-497, pärmseente rakukestad –
koodeks;
OENO-SPECIF 10-459, inaktiveeritud pärme
käsitlev monograafia;
OENO-SPECIF 11-481, pöördosmoosi membraane
käsitlev monograafia;
OENO-SPECIF 11-482, nanofiltrimise membraane
käsitlev monograafia;
OENO-SPECIF 11-487, ensüümvalmististes
tsinnamoüülesteraasi aktiivsuse mõõtmist käsitleva monograafia parandus
(OIV-OENO 6-2007);
OENO-SPECIF 11-488, ensüümvalmististes
beeta-glükanaasi (ß 1-3, ß 1-6) aktiivsuse määramist käsitleva monograafia
parandus (OIV-OENO 340-2010);
OENO-SPECIF 11-495, taimset valku käsitlev
monograafia – toimiku parandus.