				|

		52013PC0794

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrust (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus /* COM/2013/0794 final - 2013/0403 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
1.1.        Ettepaneku üldine taust
Määrus nr 861/2007, millega luuakse Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlus, võeti vastu 11. juulil 2007[1] selleks, et parandada
õiguskaitse kättesaadavust, lihtsustades ja kiirendades piiriüleste väiksemate
kohtuvaidluste menetlemist ning vähendades selliste kohtuvaidluste kulusid.
Lisaks oli määruse eesmärk ka hõlbustada kohtuotsuste täitmist – määrusega
kaotati vahemenetlused (exequatur), mis olid vajalikud kohtuotsuste
tunnustamiseks ja täitmiseks teises liikmesriigis kui kohtuotsuse tegemise
riik.
Määrusega nr 861/2007 kehtestati lisaks
liikmesriikide õiguse kohaselt kehtivatele menetlustele alternatiivne menetlus
selliste piiriüleste kohtuasjade lahendamiseks, mille puhul nõude väärtus ei
ületa 2 000 eurot. Määrust kohaldatakse ELis (välja arvatud Taani) alates 1. jaanuarist
2009. Väiksemate kohtuvaidluste menetlus on oma olemuselt tüüpvormidel põhinev
kirjalik menetlus, millele kehtivad ranged tähtajad. Pooli ei pea esindama
juristid ja elektrooniliste sidevahendite kasutamine on soovitav. Lisaks peab
kohtuvaidluse kaotanud pool kandma võitja menetluskulusid ainult sel määral,
mil need on proportsionaalsed nõude väärtusega. Menetlust võivad kasutada nii
tarbijad kui ka ettevõtjad, kes teevad ELis piiriüleseid tehinguid. Menetluse
eesmärk on parandada tarbijate ja ettevõtjate juurdepääsu õiguskaitsele ning
nende õiguste teostamist.
Määruse artiklis 28 on sätestatud, et komisjon
peab 1. jaanuariks 2014 esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele üksikasjaliku aruande määruse toimimise kohta,
sealhulgas eelkõige 2 000 eurose nõude piirväärtuse asjakohasuse kohta.
Vajaduse korral tuleks aruandele lisada ettepanekud määruse muutmiseks.
1.2.        Vajadus muuta Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlust
Ajal, mil Euroopa Liit
seisab silmitsi oma ajaloo suurima majanduskriisiga, on õigusemõistmise
tõhustamisest Euroopa Liidus saanud oluline tegur majandustegevuse toetamisel[2]. Üks võimalus õigusemõistmise tõhustamiseks ELis on vaadata läbi määrus,
millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus.
Määrus nr 861/2007 võeti vastu seetõttu, et
väiksemate nõuetega kohtusse pöördumist raskendavad probleemid võimenduvad
oluliselt, kui selliseid nõudeid esitatakse piiriüleses kontekstis. Sellistes
olukordades tekivad täiendavad probleemid, näiteks ei tunne menetluse pooled
teise riigi seadusi ega kohtumenetluse nõudeid, suurem vajadus suulise ja
kirjaliku tõlke järele ning vajadus minna kohtuistungile välisriiki. Kuna piiriülene kaubandus ELis on viimastel aastatel
kasvanud ja oodata on, et tulevikus see suureneb veelgi, süveneb üha vajadus
selliste tõhusate õiguskaitsemehhanismide järele, millega majandustegevust
toetada saaks.
Väiksemate kohtuvaidluste lahendamise menetlus
põhineb tüüpvormidel ja pooltele pakutakse vormide täitmisel tasuta abi. Seega
võimaldatakse kohtutel menetleda avaldusi algusest lõpuni kirjaliku menetluse
teel, mistõttu langeb ära vajadus minna kohtuistungile, välja arvatud
erandlikel juhtudel, kui kohus ei saa otsust esitatud kirjalike tõendite põhjal
teha, samuti ei ole vaja, et pooli esindaks jurist. Määruses soovitatakse
kohtutel kasutada sidevahendeid nõudevormide vastuvõtmiseks ja kohtuistungite
pidamiseks. Menetluses tehtud kohtuotsus kehtib kõigis ELi liikmesriikides,
ilma et selle tunnustamiseks ja täitmiseks oleks vaja täiendavat vahemenetlust[3].
Kuid hoolimata sellest, et väiksemate
kohtuvaidluste lahendamise menetlus aitab piiriüleste nõuetega kohtusse
pöördumisel oluliselt vähendada aja- ja rahakulu, tuntakse ja kasutatakse seda
menetlust aastaid pärast määruse nr 861/2007 kohaldamise algust endiselt vähe.
Euroopa Parlament märkis 2011. aasta resolutsioonis,[4] et rohkem tööd tuleb
teha õiguskindluse ja menetluse läbipaistvuse tagamiseks ning keelebarjääride
ületamiseks. Parlament kutsus komisjoni üles astuma samme tarbijate ja
ettevõtjate teadlikkuse suurendamiseks Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetlusest, et nad seda rohkem kasutaksid. Tarbijate ja ettevõtjate
esindusorganisatsioonid on samuti leidnud, et määrust võiks täiendada nii, et
see vastaks paremini tarbijate ja ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise
suurusega ettevõtjate (VKEde) vajadustele. Ka liikmesriigid on leidnud kehtivas
määruses teatavaid puudusi, mis tuleks kõrvaldada.
Probleemid tulenevad
eelkõige sellistest ebakohtadest kehtivates normides nagu määruse liiga kitsas
kohaldamisala, kuna nõude suuruse piirväärtus on liiga väike ja piiriülene
hõlmatus väike, ning asjaolust, et menetlus on ikkagi liiga koormav, kulukas ja
aeganõudev ning ei kajasta liikmesriikide kohtusüsteemides pärast määruse
vastuvõtmist toimunud tehnoloogilist arengut. Isegi juhtudel, kui probleemid on
seotud kehtivate normide– puuduliku rakendamisega (nagu näiteks teataval määral
menetluse vähese läbipaistvusega seotud probleemi puhul), tuleb tunnistada, et
määruse sätted ei ole alati päris selged. Euroopa Komisjon
on üldsuse teadlikkuse kasvatamiseks astunud juba hulga samme. Näiteks on liikmesriikides
korraldatud mitu temaatilist seminari, et VKEsid väiksemate kohtuvaidluste
lahendamise menetlusest teavitada, menetluse kohta on avaldatud praktiline juhis
ja levitatud on õppemooduleid, et Euroopa ettevõtjaid selles valdkonnas
koolitada.
2013. aasta aruandes ELi kodakondsuse
kohta[5] nimetas komisjon määruse läbivaatamist üheks meetmeks, mis aitaks
tugevdada liidu kodanike õigusi, kuna see hõlbustab teises liikmesriigis tehtud
ostudega seotud vaidluste lahendamist. Määruse läbivaatamist on nimetatud ka Euroopa
tarbijakaitse tegevuskavas[6]
kui tarbijaõiguste tõhusama teostamise vahendit. Lisaks toetab määruse
ajakohastamine ELi praeguseid poliitilisi prioriteete, milleks on kaasa aidata
majanduse elavdamisele ja jätkusuutlikule kasvule, muutes kohtumenetlused
tõhusamaks ja lihtsamaks ning VKEdele kergemini kättesaadavaks.
1.3.        Vajadus määruse (EÜ) nr 1896/2006
artikkel 17 läbi vaadata
Euroopa maksekäsumenetluse puhul viib kostja
poolt vastuväite esitamine automaatselt selleni, et menetlus jätkub tavalise
tsiviilkohtumenetlusena. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
kehtestamisest saadik ei ole see piirang aga määruse nr 861/2007
kohaldamisalasse kuuluvate nõuete puhul põhjendatud.
Seetõttu tuleks määruses (EÜ) nr 1896/2006
täpsustada, et kui vaidlus kuulub Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
kohaldamisalasse, peaks ka Euroopa maksekäsumenetluse poolel, kes on esitanud
vastuväite, olema võimalus kasutada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetlust.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Komisjon korraldas mitu konsultatsiooni,
et koguda teavet määruse praeguse kohaldamispraktika ja selle võimalike
muudatuste kohta. Konsultatsioonide käigus saadi kasulikku infot sidusrühmade
ja liikmesriikide seisukohtade kohta, mida võeti mõjuhinnangu koostamisel
arvesse.
2012. aasta novembris-detsembris
korraldati Eurobaromeetri küsitlus,[7]
et hinnata Euroopa kodanike teadlikkust, ootusi ja kogemusi seoses määruse
kohaldamisega. Uuringu tulemused näitasid, et 71 % tarbijate nõuetest jääb
praegu allapoole määrusega kehtestatud 2 000 eurost piirväärtust. Väikseim
summa, mille puhul tarbijad on valmis alustama kohtuvaidlust teises
liikmesriigis, on keskmiselt 786 eurot. 12 % vastanutest oli teadlik
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusest, kusjuures 1 % vastanutest
väitis, et on seda menetlust juba kasutanud. 69 % neist, kes on Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlust kasutanud, oli sellega rahul. Nende
vastanute puhul, kes olid kahe viimase aasta jooksul mõne ettevõtja vastu
kohtusse pöördunud ja võitnud (nii riigisisestes kui ka piiriülestes asjades),
oli 97 %-l kohtuotsus edukalt täide viidud. Kõige olulisemad tegurid, mis
mõjutaksid kodanikke kohtusse pöörduma, on järgmised: võimalus kasutada
kirjalikku menetlust ilma, et peaks ise kohtuistungile minema (33 %),
menetluses osalemine ilma juristi abita (26 %), veebipõhise menetluse
võimalus (20 %) ja võimalus kasutada menetluses emakeelt (24 %).
9. märtsist 10. juunini 2013 toimus veebipõhine
avalik konsultatsioon. Konsultatsiooniga koguti arvamusi selle kohta,
kuidas Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust veelgi parandada ja
lihtsustada, et eelkõige tarbijad ja VKEd sellest rohkem kasu saaksid.
Erinevatelt sidusrühmadelt, kelle hulgas olid tarbijate esindusorganisatsioonid
ja ettevõtjate ühendused, kohtunikud, juristid ja õppejõud, saadi 80 vastust.
Konsultatsiooni tulemused[8]
näitavad, et 66 % vastanutest toetab nõude piirväärtuse suurendamist 10 000
euroni, 63 % pooldab menetluses elektrooniliste sidevahendite kasutamist
ja 71 % leiab, et kohtud tuleks varustada videokonverentsi- või muude
elektrooniliste sideseadmetega. Ainult 28 %
vastanutest arvas, et liikmesriigid pakuvad menetluses osalemiseks tasuta abi.
2013. aasta aprilli alguses saadeti
liikmesriikidele ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustikule põhjalik küsimustik
määruse toimimise ja selle kohaldamise praktika kohta. Küsimustiku eesmärk oli
koguda andmeid Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kasutamise kohta
liikmesriikides, elektrooniliste sidevahendite kasutamise kohta
kohtumenetluses, kodanikele vormide täitmisel pakutava abi olemasolu ja liikide
kohta, menetlustähtaegade, kohtuistungite ja tõendite, menetluskulude kohta
ning selle kohta, kas asjaomaste väiksemate nõuete piirväärtust tuleks
suurendada. Küsimustikule vastamise tähtpäev oli 15. mai 2013. Kokku
saatsid vastused 20 liikmesriiki[9].

Euroopa õigusalase koostöö võrgustikus on mitu korda arutatud Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
kohaldamist, seda, milliseid meetmeid võtta inimeste teavitamiseks sellest
menetlusest ja selle toimimisest ning võimalikke muudatusi menetluses. 17. mail
2011 toimunud kohtumisel märkisid mõned liikmesriigid, et väiksemate
kohtuvaidluste menetluse võimalusi ei ole täiel määra ära kasutatud ning et
ühest küljest tuleks menetlust täiustada, aga teisest küljest parandada ka
inimeste teadlikkust sellest. Loodi töörühm, kellele tehti ülesandeks koostada
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse praktiline juhis, mis oleks mõeldud
õiguspraktikutele. 29.–30. mail 2013 toimunud kohtumisel arutati menetluse
selliseid elemente, mida võiks muuta, nagu näiteks nõude piirväärtuse
suurendamine, elektrooniliste sidevahendite kasutamine kohtute ja poolte
vahelises suhtluses ning teatavates aspektides ELi miinimumnõuete kehtestamine
menetluse toimetamiseks, nagu nt: videokonverentsiseadmete kasutamine
kohtuistungite pidamiseks, kohtulõivude arvestamise ja tasumise läbipaistvus
ning menetluse kasutajatele pakutav abi, sh poole esindamine juristi poolt.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
3.1.        Kavandatud meetmete
olulisemad punktid
Kavandatud muudatustest olulisemad on
järgmised:
·
määruse reguleerimisala laiendamine nii, et see
hõlmaks piiriüleseid nõudeid väärtusega kuni 10 000 eurot;
·
piiriülese juhtumi määratluse laiendamine;
·
elektrooniliste sidevahendite parem kasutamine, sh
teatavate dokumentide kättetoimetamiseks;
·
kohtutele kohustuse panemine kasutada
kohtuistungite läbiviimiseks ja tõendite kogumiseks videokonverentsi- ja
telekonverentsiseadmeid ning muid sidevahendeid;
·
menetluse eest tasutavate kohtulõivude ülempiiri
kehtestamine;
·
liikmesriikidele kohustuse panemine luua võimalused
kohtulõivude tasumiseks, ilma et oleks vaja kohtusse kohale tulla;
·
vormi D, mis sisaldab kohtuotsuse täitmiseks
vajalikku kinnitust, tõlkimise kohustuse piiramine nii, et tõlkida tuleb ainult
kohtuotsuse sisu;
·
liikmesriikidele kohustuse panemine jagada teavet
kohtulõivude ja nende maksmisviiside ning vormide täitmiseks pakutava abi
kättesaadavuse kohta.
3.1.1.     Määruse reguleerimisala
laiendamine nii, et see hõlmaks piiriüleseid nõudeid väärtusega kuni 10 000
eurot
Praegu kohaldatakse määrust nr 861/2007 ainult
kuni 2 000 euro suuruste nõuete suhtes. Tarbijaid see eriti ei mõjuta,
kuna nende nõuded enamasti seda piiri ei ületa, kuid VKEsid takistab see
piirang sageli väiksemate kohtuvaidluste menetlust kasutamast. Ainult 20 %
ettevõtjatevahelistest nõuetest jääb alla 2 000 euro piiri ning nõuded
väärtusega 2 000–10 000 eurot moodustavad umbes 30 % kõigist
piiriülestest ettevõtjatevahelistest nõuetest.
45 % äriühingutest, kes satuvad
piiriülesesse vaidlusse, otsustavad jätta kohtusse pöördumata, kuna
menetluskulud on nõude väärtusega võrreldes ebaproportsionaalselt suured, ja 27 %
jätavad kohtusse minemata, kuna menetlus võtaks liiga kaua aega. Kui
lihtsustatud Euroopa menetlust saaks kohaldada ka selliste piiriüleste nõuete
suhtes, mille väärtus on 2 000–10 000 eurot, lüheneks kohtumenetluse
aeg ja väheneksid sellega seotud kulud selliste juhtumite puhul oluliselt.
Viimastel aastatel on hulk liikmesriike
laiendanud oma siseriiklike lihtsustatud menetluste kohaldamisala ja
suurendanud selliste nõuete piirväärtust, mille puhul lihtsustatud menetlust
kohaldatakse. See suundumus viitab vajadusele ajakohastada kohtusüsteeme ja
teha juurdepääs õigusemõistmisele inimeste jaoks lihtsamaks, pakkudes võimalust
kasutada suurema hulga väiksemate nõuete lahendamiseks lihtsustatud,
taskukohaseid ja kiireid menetlusi. Eespool toodut arvesse võttes tuleb ka
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kohaldamise praegust piirväärtust (2 000
eurot) suurendada.
Kui suurendatakse piirväärtust, siis on
isikutel võimalik lihtsustatud Euroopa menetluse alusel kohtusse pöörduda oluliselt
suurema hulga juhtumitega. Tänu lihtsamale menetlusele, väiksematele kuludele
ja lühemale menetlusajale võib eeldada, et maksma saab panna ka nõudeid, mille
täitmise nõudmisest varem loobuti. Sihtrühm, kes sellest lahendusest peamiselt
kasu saab, on VKEd, aga ka tarbijad, kuna umbes üks viiendik tarbijate nõuetest
ületab 2 000 eurot. Nii ettevõtjad kui ka tarbijad saavad kasu
sellest, kui Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust rohkem kasutama
hakatakse, sest mida paremini kohtunikud, kohtuametnikud ja juristid seda
menetlust tundma õpivad, seda kiiremini ja tõhusamalt seda edaspidi
toimetatakse.
3.1.2.     Piiriülese juhtumi määratluse
laiendamine
Praegu kohaldatakse määrust nr 861/2007 ainult
selliste juhtumite suhtes, mille korral vähemalt ühe poole alaline elu- või
asukoht või peamine elukoht on liikmesriigis, mis ei ole liikmesriik, kus asub
avaldusega tegelev kohus. Kuid sellised asjad, mille puhul poolte elu- või
asukoht on samas liikmesriigis, kuid mis sisaldavad olulist piiriülest elementi
ja mille puhul oleks Euroopa lihtsustatud menetluse kohaldamisest kasu, ei
kuulu määruse reguleerimisalasse. Näiteks võib tuua asjad, mille puhul:
·
lepingu täitmise koht
on teises liikmesriigis, näiteks üürileping teises liikmesriigis asuva
kinnisasja kasutamiseks puhkusereisi ajal, või
·
kahju tekitanud sündmus
toimus teises liikmesriigis, näiteks kui pooled satuvad liiklusõnnetusse teise
liikmesriigi piirialal, või
·
kohtuotsust tuleb täita
teises liikmesriigis, näiteks kui kohtuotsuse kohaselt tuleb kinni pidada
teatav summa kostja palgast, mis laekub teise liikmesriiki.
Eelkõige tuleks tagada, et olukorras, kus
hageja võib määruse [(EÜ) nr 44/2001]/[(EL) nr 1215/2012] kohaselt valida selle
liikmesriigi kohtualluvuse, kus on tema ja kostja elu- või asukoht, ja selle
liikmesriigi kohtualluvuse vahel, kus lepingut täidetakse või kus toimus kahju
tekitanud sündmus, ei jätaks hageja valik tema ja kostja elu- või asukohariigi
kohtute kasuks teda ilma võimalusest kasutada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetlust, mida ta muidu kasutada saaks.
Lisaks ei saa kolmandate riikide elanikud
praegu Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse kohaselt ELi liikmesriigi
kohtusse hagiavaldust esitada ning seda ei saa esitada kolmanda riigi elaniku
vastu, kuigi ühegi siseriikliku kohtumenetluse kasutamist ei ole Euroopas nii
piiratud ainult konkreetse liikmesriigi või ELi kodanikega.
Kavandatud muudatuse tulemusel saaks Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlust kohaldada kõigi piiriülese elemendiga
juhtumite suhtes, sealhulgas kolmandate riikidega seotud juhtumid. See
lihtsustaks nendel kodanikel, kes soovivad lihtsustatud menetlust kasutada,
kohtusse pöördumist, vähendaks kulusid ja lühendaks menetlusaega, näiteks
juhul, kui tuleb ära kuulata eksperdid sellest liikmesriigist, kus lepingut
täideti või kus kahju tekitanud sündmus toimus. Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetluse tulemusena tehtud kohtuotsuse täitmist oleks lihtsam
tagada teises liikmesriigis, kus seda menetlust hästi tuntakse ja
usaldusväärseks peetakse.
Kuna kohtutel on määruse nr 861/2007 artikli 4
lõike 3 kohaselt õigus kontrollida, kas määruse kohaldamise eeldused on
täidetud, on oht, et avaldajad menetlust kuritarvitaksid, väga väike.
3.1.3.     Elektrooniliste sidevahendite
parem kasutamine, sh dokumentide kättetoimetamiseks
Poolte ja kohtu vaheline suhtlus võiks
põhimõtteliselt toimuda elektrooniliste sidevahendite abil, mis hoiaks kokku
aega ja kulusid piiriüleste menetluste puhul, eriti juhul, kui vahemaad on
pikad. Esimest nõudevormi saab juba esitada elektroonilisel teel nendes
liikmesriikides, kus see on lubatud. Kuid kui menetluse käigus on pooltele vaja
dokumente kätte toimetada[10],
siis määruse kohaselt tuleks seda teha peamiselt posti teel, mida tõendab
kättetoimetamise kuupäevaga vastuvõtuteatis. Muid kättetoimetamisviise võib
kasutada ainult juhul, kui posti teel kättetoimetamine ei ole võimalik.
Kuid ka dokumentide elektrooniline
kättetoimetamine toimib juba mitmes liikmesriigis. Käesoleva ettepanekuga
võrdsustatakse elektrooniline kättetoimetamine posti teel kättetoimetamisega,
nii et liikmesriikides, kus see võimalus olemas on, saaksid Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetluse pooled seda kasutada. Menetluse lihtsustumine ning aja
ja kulude kokkuhoid saab toimuda ainult nendes liikmesriikides, kes otsustavad
dokumentide elektroonilist kättetoimetamist rakendada, kuid võib eeldada, et
aja jooksul hakkab neid tehnoloogilisi võimalusi kasutama ühe enam
liikmesriike.
Muu, vähemolulise suhtluse puhul kohtu ja
poolte vahel tuleks käesoleva ettepaneku kohaselt edaspidi kasutada
elektroonilisi sidevahendeid, kui pooled sellega nõus on.
3.1.4.     Kohtutele kohustuse panemine
kasutada kohtuistungite läbiviimiseks ja tõendite kogumiseks video- või
telekonverentsiseadmeid või muid sidevahendeid
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus on
üldiselt kirjalik menetlus. Kuid erandjuhul, kui kohtuotsuse tegemiseks on vaja
ära kuulata ekspert või tunnistaja, võib kohus korraldada kohtuistungi.
Kohtuistungit võib pidada videokonverentsiseadmeid või muid sidevahendeid
kasutades. Praktikas aga korraldatakse sageli kohtuistungeid, kus poolte
kohaolek on kohustuslik, mistõttu nad peavad kandma reisikulusid ja menetluse
aeg pikeneb.
Esiteks rõhutataks kavandatava muudatusega
seda, et kohtuistungeid korraldatakse lihtsustatud menetluse käigus ainult
erandjuhtudel. Teiseks kohustataks sellega kohtuid alati kasutama kohtuistungi
pidamiseks selliseid sidevahendeid nagu video- või telekonverentsiseadmed.
Selleks et tagada poolte menetlusõigused, tehakse erand, juhul kui pool sõnaselgelt
avaldab soovib kohtusse kohale tulla.
See muudatus tähendab, et liikmesriigid peavad
varustama kohtud vajaliku sidetehnoloogiaga juhul, kui see kohtutes veel
kasutusel ei ole. Liikmesriigid võivad kasutada erinevaid tehnoloogilisi
lahendusi, sh veebis kättesaadavaid kulutõhusaid vahendeid.
3.1.5.     Menetluse eest tasutavate
kohtulõivude ülempiiri kehtestamine
Kohtulõivud tuleb tasuda avalduse kohtusse
esitamisel. Kui kohtulõivud on suuremad kui 10 % nõude väärtusest,
loetakse, et need on ebaproportsionaalselt suured. Sel juhul võib juhtuda, et
võlausaldajad loobuvad oma nõude maksmapanekust. Paljudes liikmesriikides on
kehtestatud miinimumkohtulõivud, et ära hoida asjatuid kohtuvaidlusi ja
kohtumenetluse kuritarvitamist. Keskmine miinimumkohtulõiv on 34 eurot.
Kavandatava sättega ei ühtlustata kohtulõive
liikmesriikides. Selle asemel kehtestatakse määruse alusel esitatava avalduse
eest tasutavate kohtulõivude ülempiir, mis on välja arvutatud protsendina nõude
väärtusest ja mida ületades loetakse, et need on nõude väärtusega võrreldes
ebaproportsionaalselt suured ning seepärast raskendaksid õiguskaitse
kättesaadavust võlausaldajate jaoks, kelle nõuded on väikesed. Kohtulõivude
ülempiiri kehtestamine Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse jaoks vähendaks
kohtusse pöördumise kulusid nendes liikmesriikides, kus kohtulõivud on
väiksemate nõuete suhtes ebaproportsionaalselt suured. See muudaks menetluse
võlausaldajate jaoks atraktiivsemaks.
Lisaks võimaldaks see meede liikmesriikidel
säilitada kindlaksmääratud kohtulõivude miinimumsumma, mis ei tohiks siiski
vähendada õiguskaitse kättesaadavust väiksemate nõuete puhul. Meede on
proportsionaalne, võttes arvesse piiriüleste vaidluste omapära, mis–
vastupidiselt riigisisesele kohtumenetlusele– eeldavad sageli, et avaldaja
kannab täiendavaid kulusid, nagu näiteks kirjaliku tõlke kulud ning reisi- ja
suulise tõlke kulud, juhul kui korraldatakse kohtuistung.
3.1.6.     Liikmesriikidele kohustuse
panemine luua veebipõhised võimalused kohtulõivude tasumiseks
Võimalikud kohtulõivude tasumise viisid
liikmesriikides on erinevad. Juhul kui kohtulõivude tasumist aktsepteeritakse
üksnes sularahas või lõivumarkides ja pooled peavad selleks kandma reisikulusid
või palkama juristi selles liikmesriigis, kus asub kohus, võib juhtuda, et
võlausaldaja loobub selle tagajärjel oma nõudega kohtusse pöördumisest.
Sarnased probleemid tekivad, kui kohtulõivusid saab tasuda ainult tšekiga, mida
paljudes liikmesriikides tavapäraselt ei kasutata, või ainult juristi kaudu.
Käesoleva ettepaneku eesmärk on kohustada
liikmesriike seadma sisse maksmise viisid, mis võimaldaksid kohtulõivu tasuda,
ilma et peaks kohtusse kohale tulema: vähemalt pangaülekanded ja krediit- või
deebetkaardiga veebipõhine maksmine. See muudaks kohtusüsteemi tõenäoliselt
tervikuna tõhusamaks, kuna menetlusaeg lüheneks ja pooled hoiaksid kulusid
kokku.
3.1.7.     Vormist D, mis sisaldab
kohtuotsuse täitmiseks vajalikku kinnitust, tuleb tõlkida ainult kohtuotsuse
sisu
Kohtuotsuse täitmiseks peab see pool, kes
taotleb kohtuotsuse täitmist, laskma kvalifitseeritud tõlkijal tõlkida vormis D
sisalduva kohtuotsuse täitmiseks vajaliku kinnituse kohtuotsuse täitmise
liikmesriigi keelde (keeltesse). Vähesed liikmesriigid aktsepteerivad vormi D
muus kui liikmesriigi keeles.
Vormi D tõlkimise kohustus tekitab
ebavajalikke kulusid – ainult vormi punkt 4.3 (Kohtuotsuse sisu) tuleks
tõlkida, sest ülejäänud väljad on juba kõigis keeltes olemas. Kuid tõlkijad
küsivad sageli tasu terve dokumendi tõlkimise eest. Selle poole jaoks, kes
taotleb kohtuotsuse täitmist, võivad muudele kuludele lisanduvad ebavajalikud
tõlkekulud osutuda selliseks takistavaks asjaoluks, et ta loobub oma nõude või
kohtuotsuse täitmise nõudmisest.
Kavandatava muudatusega soovitakse vormi D
puhul piirata tõlkekohustus ainult kohtuotsuse sisuga punktis 4.3.
3.1.8.     Liikmesriikide kohustus anda
teavet kohtulõivude ja nende maksmisviiside ning vormide täitmiseks pakutava
abi kohta
Kuigi liikmesriikidel on praegu kohustus
teavitada komisjoni teabe avaldamise eesmärgil pädevatest kohtutest, lubatud
sidevahenditest, edasikaebamise võimalustest, kohtuotsuste täitmise keeltest ja
täitmisega tegelevatest asutustest (artikkel 25), ei kuulu praegu selle teabe
hulka andmed kohtulõivude ja nende tasumise võimaluste kohta. Artiklis 24 sätestatud
liikmesriikide kohustus teha koostööd üldsuse teavitamiseks menetlusega seotud
kuludest ei ole aidanud selles valdkonnas suuremat läbipaistvust saavutada. Ka
liikmesriikide kohustust pooltele vormide täitmisel praktilist abi pakkuda
(artikkel 11) ei ole paljudel juhtudel rakendatud.
Kui kohustada liikmesriike teavitama komisjoni
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlusega seotud kohtulõivudest ja nende
tasumise võimalustest, aga ka pooltele pakutava praktilise abi
kättesaadavusest, ning kohustada komisjoni tegema selle teabe üldsusele
kättesaadavaks, aitaks see muuta menetlust mõistetavamaks ja parandaks
kokkuvõttes õiguskaitse kättesaadavust.
3.2.        Muud tehnilised muudatused
Mitmeid määruse (EÜ) nr 861/2007 sätteid saab
parendada, et võtta arvesse viimaseid arenguid, nagu näiteks Lissaboni lepingu
jõustumine ja Euroopa Liidu Kohtu uuem kohtupraktika.
Esiteks tuleb määruse artiklid 26 ja 27 viia
kooskõlla Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 kehtestatud uue
delegeerimismenetlusega.
Teiseks tuleb täpsustada määruse artikli 18
sõnastust, et vältida praktikas selliste probleemide tekkimist, nagu oli
kirjeldatud hiljuti Euroopa Kohtule esitatud eelotsusetaotluses, milles kohus
pidi tõlgendama sarnast sätet määruses (EÜ) nr 1896/2006[11]. Sama õigus taotleda
otsuse läbivaatamist on sõnastatud veidi teisiti, kuid juba selgemalt määruses
(EÜ) nr 4/2009 kohtualluvuse, kohaldatava õiguse, kohtuotsuste tunnustamise ja
täitmise ning koostöö kohta ülalpidamiskohustuste küsimustes. Ei ole mingit
põhjust, miks need läbivaatamist käsitlevad sätted, mille eesmärk on täpselt
sama, peaksid olema erinevates Euroopa määrustes erinevalt sõnastatud.
Kavandatava muudatuse eesmärk on täpsustada sätteid, mis käsitlevad õigust
taotleda otsuse läbivaatamist, nii et need oleksid kooskõlas määrusega nr 4/2009.

3.3.        Õiguslik alus
Määrus (EÜ) nr 861/2007 võeti vastu Euroopa
Ühenduse asutamislepingu artikli 61 punkti c alusel, millega nähti ette, et
nõukogu võtab meetmeid tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas, ja
artikli 67 lõike 1 alusel, milles oli määratud kindlaks asjakohane õiguslik
menetlus. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist toimub määruses (EÜ) nr 861/2007
muudatuste tegemine Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõike 2 punktide
a, c ja f alusel.
3.4.        Subsidiaarsus ja
proportsionaalsus
Vajadus ELi tegevuse järele oli selge juba 2007. aastal,
kui määrus (EÜ) nr 861/2007 vastu võeti. Tegemist on
riikidevahelisi aspekte käsitlevate küsimusega, mida ei saa rahuldavalt
lahendada liikmesriikide poolt eraldi võetavate meetmetega. Tarbijate ja ettevõtjate, eelkõige VKEde julgust teha
piiriüleseid tehinguid ja usku õiguskaitse kättesaadavusse vaidluste korral ei
saa kasvatada ilma kehtivat määrust muutmata, et käia paremini kaasas pärast 2007. aastat
toimunud arengutega ja kõrvaldada määruse (EÜ) nr 861/2007 kohaldamise
käigus ilmnenud puudused.
Nendes liikmesriikides, kus lihtsustatud
menetlus eksisteerib, on selle kohaldamise piirid ja menetluse lihtsustamise
tase väga erinevad. Kui arvestada, et üleeuroopalisi ühtseid menetlusnorme ei
ole, siis sellised asjaolud, nagu näiteks pooled ei tunne teise liikmesriigi
menetlusõigust, vajadus kirjaliku ja suulise tõlke järele, vajadus reisida
teise riiki, et osaleda kohtuistungil, võimendaksid piiriülese nõude maksmapaneku
keerukust, ebaproportsionaalselt suuri kulusid ja menetlusaja pikkust võrreldes
liikmesriigi sisese vaidlusega. Erinevate
liikmesriikide õigusaktid annavad hagejate/võlausaldajate käsutusse erineva
tõhususega menetlused, tuues seeläbi kaasa konkurentsi moonutamise siseturul,
mis annab tunnistust vajadusest ELi tasandi meetmete järele, mis tagaks
võlausaldajatele ja võlgnikele ühtsed reeglid kogu Euroopa Liidu
territooriumil. Kui määrust ei muudeta, jätab kehtivas määruses sätestatud
nõude piirväärtus paljud VKEd ilma võimalusest kasutada oma piiriülese nõude
maksmapanekuks lihtsustatud ja ühtset kohtumenetlust kõigis liikmesriikides.
Paljud võlausaldajad ei saa kohtusse pöörduda ka seetõttu, et
ebaproportsionaalselt suurtele kohtulõivudele ei ole seatud üleeuroopalist
ülempiiri ning puudub võimalus tasuda kõikjal ELis kohtulõivu ilma, et peaks
kohtusse kohale tulema.
Lisaks oleks ELi tasandi
meede selgelt tõhusam liikmesriikide meetmetest, kuna muudetud määrusega
sätestatakse ühtsed menetlusõiguslikud vahendid, mida saab kasutada kõigi
määruse reguleerimisalasse kuuluvate piiriüleste nõuete maksmapanekuks
olenemata sellest, kus ELis asub kohus, kes asja menetleb. Määruse muutmine
parandaks õiguskaitse kättesaadavust eelkõige suure hulga VKEde väikeste nõuete
puhul, mis praegu määruse reguleerimisalast välja jäävad, aga ka nende
tarbijate ja VKEde jaoks, kelle piiriülesed nõuded määruse kehtiva määratluse
sisse ei mahu. Määruse muutmine tõhustaks kogu menetlust kõigi selle
reguleerimisalasse kuuluvate nõuete puhul, kehtestades ühtsed menetlusnormid,
mis veelgi lihtsustavad piiriüleste vaidluste puhul kohtusse pöördumist ja
vähendavad sellega seotud kulusid. Selle tulemusena, kui järjest rohkem
võlausaldajaid, kelle nõuded on väiksema väärtusega, saab lihtsamini kasutada
tõhusamaid kohtumenetlusi, vabanevad kapitalivood. See omakorda suurendab
usaldust piiriülese kaubanduse vastu ja aitab kaasa siseturu paremale
toimimisele.
Samuti lihtsustaks määruse
muutmine veelgi kohtuotsuste täitmist, eelkõige nõuete puhul, mis on praegusest
piirväärtusest suuremad, ning suurendaks usaldust kohtute ja kohtuotsuste
täitmisega tegelevate asutuste hulgas, kui nad õpivad Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlust paremini tundma.
3.5.        Põhiõigused
Nagu käesolevale ettepanekule lisatud
mõjuhinnangus üksikasjalikult selgitatud ja kooskõlas liidu strateegiaga
Euroopa Liidu põhiõiguste harta tõhusaks rakendamiseks vastavad kõik määruse nr
861/2007 ajakohastamise elemendid põhiõiguste hartas sätestatud õigustele.
Õigus õiglasele
kohtulikule arutamisele (harta artikli 47 lõige 2) on tagatud, kuna määruse
muutmine aitab parandada õiguskaitse kättesaadavust piiriüleste väiksemate
nõuete puhul. Lisaks kehtestatakse menetlusõiguslikud kontrollid, et tagada, et
kavandatavate muudatustega ettenähtud menetluse lihtsustamine ei mõjutaks
poolte õigusi negatiivselt Näiteks, elektroonilisi
sidevahendeid kättesaamisteatega kasutatakse ainult juhul, kui pooled sellega
nõus on, kuigi kohtuistungid tuleb korraldada video- või telekonverentsina,
võib pool, kes seda soovib, alati isiklikult kohtuistungile ilmuda, ja nõuete
puhul, mille väärtus ületab 2 000 eurot, ei või kohus keelduda sidevahendite
abil kohtuistungi pidamisest, kui kasvõi üks pool selleks soovi avaldab.
3.6.        Mõju eelarvele
Mõju eelarvele Käesolev ettepanek mõjutab
Euroopa Liidu eelarvet ainult niivõrd, kuivõrd suured on aruande koostamise
ühekordsed kulud viis aastat pärast määruse kohaldamise alguskuupäeva.
2013/0403 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrust (EÜ) nr 861/2007, millega
luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega
luuakse Euroopa maksekäsumenetlus
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 81,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[12],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määrusega (EÜ) nr 861/2007[13]
loodi Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus. Seda menetlust kohaldatakse
piiriüleste vaidlustatud ja vaidlustamata tsiviil- ja kaubandusnõuete suhtes,
mille väärtus ei ületa 2 000 eurot. Määrusega nähti ka ette, et selles
menetluses tehtud kohtuotsused on täidetavad ilma täiendava vahemenetluseta,
eelkõige ilma täidetavaks tunnistamise vajaduseta kohtuotsuse täitmise
liikmesriigis (exequatur'i kaotamine). Määruse üldeesmärk oli parandada
õiguskaitse kättesaadavust, vähendades tsiviilkohtumenetluse kulusid ja
kiirendades menetlust määruse kohaldamisalasse kuuluvate nõuete puhul nii
tarbijate kui ka ettevõtjate jaoks.
(2)       Määruses (EÜ) nr 861/2007 on
sätestatud, et komisjon esitab 1. jaanuariks 2014 Euroopa Parlamendile,
nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele üksikasjaliku aruande
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse toimimise, sh menetlusega
maksmapandavate nõuete piirväärtuse kohta.
(3)       Komisjoni aruandes[14] määruse (EÜ) nr 861/2007
kohaldamise kohta on välja toodud asjaolud, mis takistavad tarbijaid ja
ettevõtjaid, eelkõige väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetluse võimalusi täielikult ära kasutamast.
Aruandes on muu hulgas märgitud, et kehtiva määrusega kehtestatud nõude
piirväärtus on nii väike, et jätab paljud potentsiaalsed avaldajad piiriüleses
kohtuvaidluses ilma võimalusest seda lihtsustatud menetlust kasutada. Lisaks
võiks mitmeid menetluse aspekte veelgi lihtsustada, et vähendada kohtumenetluse
kulusid ja lühendada selle kestust. Aruandes on jõutud järeldusele, et need
takistused saaks kõige tõhusamalt kõrvaldada määruse muutmise teel.
(4)       Tarbijad peaksid saama
siseturu võimalusi täiel määral ära kasutada ja nende usaldust siseturu vastu
ei tohiks vähendada tõhusate õiguskaitsevahendite puudumine piiriülese–
elemendiga vaidluste korral. Käesoleva määrusega Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlusse tehtavate muudatuste eesmärk on anda tarbijatele
tõhusad õiguskaitsevahendid ja aidata neil sellega oma õigusi tegelikkuses
paremini teostada.
(5)       Nõude piirväärtuse
suurendamine 10 000 euroni oleks eelkõige kasulik väikestele ja keskmise
suurusega ettevõtjatele, kes on praegu loobunud oma vaidlustega kohtusse
pöördumast, kuna siseriikliku tava- või lihtsustatud menetluse korral on
kohtumenetluse kulud nõude väärtusega võrreldes ebaproportsionaalselt suured
ja/või kohtumenetlus kestab liiga kaua. Piirväärtuse suurendamine parandaks
selle tulemusliku ja kulutõhusa õiguskaitsevahendi kättesaadavust
kohtuvaidluste puhul, kus osalevad väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad.
Õiguskaitse parem kättesaadavus suurendaks usaldust piiriüleste tehingute vastu
ja aitaks kaasa siseturu võimaluste täielikule ärakasutamisele.
(6)       Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlust kohaldatakse kõigi piiriülese elemendiga nõuete
suhtes. Siia hulka kuuluvad juhtumid, kus mõlema poole elu- või asukoht on
samas liikmesriigis ja lepingu täitmise koht, kahju tekitanud sündmuse
toimumise koht või kohtuotsuse täitmise koht on teises liikmesriigis. Eelkõige
tuleks tagada, et olukorras, kus avaldaja võib määruse (EÜ) nr 44/2001[15] [Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määruse (EL) nr 1215/2012[16]]
kohaselt valida selle liikmesriigi kohtualluvuse, kus on tema ja vastaspoole
alaline elu- või asukoht, ja selle liikmesriigi kohtualluvuse vahel, kus
lepingut täidetakse või kus toimus kahju tekitanud sündmus, ei jätaks avaldaja
valik tema ja vastaspoole ühise elu- või asukohariigi kohtu kasuks teda ilma
võimalusest kasutada Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust, mida ta muidu
kasutada saaks. Lisaks peaks Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus olema
kättesaadav ka ELi liikmesriigi kohtusse kolmanda riigi elaniku poolt või vastu
esitatud kohtuasjade puhul.
(7)       Käesolevat määrust tuleks
kohaldada üksnes piiriüleste vaidluste puhul, kuid liikmesriigid võivad
kohaldada samasisulisi sätteid ka väikeste nõuete riigisiseste menetluste
suhtes.
(8)       Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlust tuleks veelgi parendada, kasutades ära tehnoloogia
arengut õigusemõistmise vallas, mis muudab olematuks geograafilised kaugused ja
nendest tulenevad suured kulud ja menetluse pikalevenimine, mis omakorda võivad
takistada isikute juurdepääsu õiguskaitsele.
(9)       Selleks et menetluse kestust
veelgi lühendada, tuleks julgustada pooli ja kohtuid rohkem kasutama
tänapäevaseid sidevahendeid. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses peaks
olema võimalik kohtusse avaldus esitada sidevahendite abil, juhul kui need
liikmesriikides juba kasutusel on. Dokumentide pooltele kättetoimetamisel
tuleks elektrooniline kättetoimetamine lugeda võrdseks posti teel kättetoimetamisega,
juhul kui sidevahendid selle jaoks on juba liikmesriikides kasutusel. Kohtu ja
poolte vahelise kirjaliku suhtluse jaoks tuleks eelistada elektroonilisi
sidevahendeid posti teel saatmisele. Igal juhul peaks pooltel olema võimalik
avalduse esitamiseks, dokumentide kättetoimetamiseks ja suhtlemiseks valida
elektrooniliste sidevahendite ja traditsioonilisemate vahendite vahel.
(10)     Kohtuotsuse teinud kohus peaks
kohtuotsuse nii avaldajale kui ka vastaspoolele kätte toimetama vastavalt
käesolevas määruses sätestatud kättetoimetamisviisidele.
(11)     Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlus on üldiselt kirjalik menetlus. Kuid erandlikel juhtudel
võib korraldada kohtuistungi, kui poolte esitatud kirjalike tõendite põhjal ei
ole võimalik otsust teha. Lisaks tuleks poolte menetlusõiguste tagamiseks
kohtuistung korraldada alati vähemalt ühe poole soovil, kui nõude väärtus
ületab 2 000 eurot. Kohus peaks püüdma edendada poolte vahelise
kokkuleppe saavutamist ja seepärast peaks kohus juhul, kui pooled on väljendanud
huvi kohtuliku kokkuleppe saavutamiseks, korraldama selle jaoks kohtuistungi.
(12)     Kohtuistungid ja tõendite
kogumine, nagu tunnistajate, ekspertide või poolte ärakuulamine, peaks toimuma
ainult sidevahendite abil. See ei tohiks piirata menetluse poole õigust osaleda
kohtus kohtuistungil. Kohtuistungite korraldamisel ja tõendite kogumisel
peaksid liikmesriigid kasutama tänapäevaseid sidevahendeid, mis võimaldavad
isikud ära kuulata ilma, et nad peaksid kohtusse ilmuma. Kui ärakuulatava isiku
alaline elu- või asukoht on muus liikmesriigis kui see liikmesriik, kus asub
asja menetlev kohus, tuleks kohtuistungid korraldada vastavalt nõukogu määruses
(EÜ) nr 1206/2001 sätestatud nõuetele[17].
Kui ärakuulatava poole alaline elu- või asukoht on selles liikmesriigis, kus
asub pädev kohus, või kolmandas riigis, võib kohtuistungi korraldada video- või
telekonverentsina või muude sobivate sidevahendite abil kooskõlas liikmesriigi
õigusega. Poolel peaks alati olema õigus osaleda kohtus kohtuistungil, kui ta
seda soovib. Kohus peaks tõendite kogumisel kasutama lihtsaimaid ja kõige vähem
kulukaid meetodeid.
(13)     Kohtumenetluse võimalikud
kulud võivad mõjutada võlausaldaja otsust oma nõudega kohtusse pöörduda. Muude
kulude hulgas võivad kohtulõivud mõjutada võlausaldajaid loobuma kohtusse
pöördumisest, eriti nendes liikmesriikides, kus kohtulõivud on
ebaproportsionaalselt suured. Kohtulõivud peaksid olema nõude väärtusega
proportsionaalsed selleks, et tagada piiriüleste väiksemate nõuete puhul
õiguskaitse kättesaadavus. Käesoleva määruse eesmärk ei ole kohtulõivude
suurust ühtlustada, selle asemel kehtestatakse kohtulõivude ülempiir, mille
tulemusel muutuks väiksemate kohtuvaidluste menetlus kättesaadavaks suurele
hulgale võlausaldajatele, jättes samal ajal liikmesriikidele valikuvabaduse
otsustada kohtulõivude arvestamise meetodi ja summa üle.
(14)     Kohtulõivude tasumiseks ei
peaks avaldajal olema vajadust reisida või palgata selleks jurist. Vähemalt
pangaülekandeid ja krediit- või deebetkaardiga veebipõhist maksmist peaksid
aktsepteerima kõik kohtud, kes on pädevad Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetluses.
(15)     Teave kohtulõivude ja nende
tasumise võimaluste ning selle kohta, millised asutused või organisatsioonid on
pädevad pakkuma liikmesriikides praktilist abi, peaks olema selgem ja
internetis hõlpsasti leitav. Liikmesriigid peaksid esitama selle teabe
komisjonile, kes peaks omakorda tagama, et see tehakse üldsusele kättesaadavaks
ja et seda levitatakse laialt.
(16) Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määruses (EÜ) nr 1896/2006[18]
tuleks täpsustada, et kui vaidlus kuulub Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetluse kohaldamisalasse, peaks ka Euroopa maksekäsumenetluse poolel, kes on
esitanud Euroopa maksekäsule vastuväite, olema võimalus kasutada Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlust.
(17)     Selleks et parandada
vastaspoole kaitset, peaksid määruse (EÜ) nr 861/2007 I, II, III ja IV lisas
esitatud tüüpvormid sisaldama teavet selle kohta, millised on tagajärjed
vastaspoole jaoks, kui ta ei esita nõudele vastuväidet või ei ilmu kohtusse,
eelkõige et kohtuotsus võidakse teha tema kahjuks ja seda võidakse täita ning
et ta võib osutuda vastutavaks kohtumenetlusega seotud kulude kandmise eest.
Lisades esitatud teave peaks kajastama käesolevas määruses sätestatud
muudatusi, näiteks muudatusi, mille eesmärk on soodustada sidevahendite
kasutamist kohtu ja poolte vahelises suhtluses.
(18)     Käesoleva määruse I, II, III
ja IV lisa muutmiseks tuleks komisjonile delegeerida Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 290 kohane õigus võtta vastu õigusakte. Eriti tähtis on, et
komisjon korraldab ettevalmistustööde käigus asjakohased konsultatsioonid,
kaasa arvatud ekspertidega. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamisel tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase
edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(19)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva
ala kohta lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli
artiklite 1 ja 2 kohaselt [on Ühendkuningriik ja Iirimaa teatanud oma soovist
osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel]/[ja ilma et see
piiraks nimetatud protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik ja
Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ja see ei ole nende suhtes siduv ega
kohaldatav].
(20)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning
seetõttu ei ole see tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(21)     Seetõttu tuleks määrusi (EÜ)
nr 861/2007 ja (EÜ) nr 1896/2006 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 861/2007 muudetakse
järgmiselt:
(1)
Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 2
Reguleerimisala
1.           Käesolevat määrust
kohaldatakse tsiviil- ja kaubandusasjades igat liiki kohtutes, kui nõude
väärtus ilma nõude intresside, kulude ja muude kõrvalnõueteta ei ületa 10 000 eurot
ajal, mil nõudevorm pädeva kohtu poolt vastu võetakse. See ei laiene
eelkõige maksu-, tolli- või haldusasjadele ja samuti riigi vastutusele, mis
tuleneb riigi tegevusest või tegevusetusest riigivõimu teostamisel (acta
iure imperii).
2.           Käesolevat määrust ei
kohaldata juhul, kui kõik alltoodud elemendid, juhul kui need on asjakohased,
asuvad ühes ja samas liikmesriigis ajal, mil nõudevorm pädeva kohtu poolt vastu
võetakse:
(a)
poolte alaline elu- või asukoht või peamine
elukoht;
(b)
lepingu täitmise koht;
(c)
nõude aluseks olevate asjaolude ilmnemise koht;
(d)
kohtuotsuse täitmise koht;
(e)
asja menetlemiseks pädev kohus.
Alaline elu- või asukoht määratakse kindlaks
vastavalt [määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklitele 59 ja 60]/[määruse (EL) nr 1215/2012
artiklitele 62 ja 63].
3.           Käesolevat määrust ei
kohaldata:
(a)
füüsiliste isikute seisundi või õigus- või teovõime
suhtes;
(b)
abielusuhtest, testamendist või pärimisest ning
ülalpidamiskohustustest tulenevate varaliste õiguste suhtes;
(c)
pankrotimenetluse, maksejõuetute äriühingute või
muude juriidiliste isikute likvideerimismenetluse, kohtumenetluse, kompromissi
tegemise ja muude selliste menetluste suhtes;
(d)
sotsiaalkindlustuse suhtes;
(e)
vahekohtumenetluse suhtes;
(f)
tööõiguse suhtes;
(g)
kinnisvara üürimise või rentimise suhtes, välja
arvatud rahaliste nõuetega seotud hagid, või
(h)
eraelu puutumatuse ja isikuõiguste rikkumise,
sealhulgas au teotamise suhtes.
4.           Käesolevas määruses hõlmab
mõiste „liikmesriigid” kõiki liikmesriike, välja arvatud Taani.
(2)
Artikkel 3 jäetakse välja.
(3)
Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:
(a)
Lõike 4 teise lõiku lisatakse järgmine lause:
„Kohus teavitab avaldajat avalduse
tagasilükkamisest.”
(b)
Lõige 5 asendatakse järgmisega:
„5. Liikmesriigid tagavad, et tüüpvorm A oleks
kättesaadav paberkandjal kõikides kohtutes, kus on võimalik Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlust alustada, ja elektroonilisel kujul nende kohtute
veebisaitidel või asjakohase keskasutuse veebisaidil.”
(4)
Artikli 5 lõige 1 asendatakse järgmisega:
1. Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus on
kirjalik menetlus. Kohus peab kohtuistungi, kui ta leiab, et poolte esitatud kirjalike
tõendite põhjal ei ole võimalik otsust teha, või kui üks pooltest seda taotleb.
Kohus võib sellise taotluse rahuldamisest keelduda, kui ta leiab, et juhtumi
asjaolusid arvestades ei ole kohtuistung selle õiglaseks menetlemiseks vajalik.
Keeldumist põhjendatakse kirjalikult. Keeldumist ei või eraldi vaidlustada ilma
kohtuotsust vaidlustamata.
Kohus ei või keelduda kohtuistungi pidamise
taotluse rahuldamisest, kui:
(a)
nõude väärtus ületab 2 000 eurot või
(b)
mõlemad pooled on väljendanud huvi kohtuliku kokkuleppe
saavutamiseks ja taotlevad selle sõlmimiseks kohtuistungi korraldamist.” ”
(5)
Artikkel 8 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 8
Kohtuistung
1.           Kohtuistung peetakse video-
või telekonverentsina või muude sobivate sidevahendite abil kooskõlas nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1206/2001, juhul kui ärakuulatava poole alaline elu- või
asukoht on muus liikmesriigis kui asja menetlemiseks pädeva kohtu liikmesriik.
2.           Poolel on alati õigus
kohtusse ilmuda ja oma seisukohad isiklikult esitada, kui ta seda taotleb.”
(6)
Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 9
Tõendite kogumine
1.           Kohus otsustab tõendite
kogumise viisi ja otsuse tegemiseks vajalike tõendite ulatuse, arvestades
tõendite lubatavuse kohta kehtestatud norme. Kohus võib tõendeid koguda
kirjalike ütluste abil tunnistajatelt, ekspertidelt või pooltelt. Kui tõendite
kogumiseks on vaja isik ära kuulata, korraldatakse ärakuulamine vastavalt
artiklis 8 sätestatud tingimustele.
2.           Kohus võib kasutada
tunnistajatena eksperte või ära kuulata suulisi ütlusi ainult juhul, kui poolte
esitatud tõendite põhjal ei ole võimalik otsust teha.
3.           Kohus kasutab tõendite
kogumisel lihtsaimaid ja kõige vähem koormavaid meetodeid.”
(7)
Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 11
Poolte toetamine
1.           Liikmesriigid tagavad, et
pooled saavad vormide täitmisel praktilist abi. Pooled peavad saama praktilist
abi eelkõige selleks, et kindlaks teha, kas menetlust saab kasutada konkreetse
vaidluse lahendamiseks, ning selleks, et kindlaks määrata pädev kohus, arvutada
tasumisele kuuluv intress ja kindlaks teha, millised dokumendid tuleb esitada.
2.           Liikmesriigid tagavad, et
teave lõikes 1 sätestatud abi andmiseks pädevate asutuste ja organisatsioonide
kohta oleks kättesaadav paberkandjal kõikides kohtutes, kus on võimalik Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlust alustada, ja elektroonilisel kujul nende
kohtute veebisaitidel või asjakohase keskasutuse veebisaidil.”
(8)
Artikkel 13 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 13
Dokumentide kättetoimetamine ning muu
suhtlus poolte ja kohtu vahel
1.           Artikli 5 lõikes 2 ja artikli
7 lõikes 2 nimetatud dokumendid tuleb kätte toimetada posti teel või
elektrooniliselt, mida tõendab kättesaamise kuupäevaga vastuvõtuteatis.
Dokumente võib elektrooniliselt kätte toimetada ainult poolele, kes on
eelnevalt sõnaselgelt andnud nõusoleku dokumentide elektrooniliseks
kättetoimetamiseks. Elektroonilist kättetoimetamist saab tõendada automaatse
kättesaamise kinnitusega.
2.           Muu, lõikes 1 nimetamata
kirjalik suhtlus kohtu ja poolte vahel toimub elektrooniliselt ja seda tõendab
vastuvõtuteatis, juhul kui selline võimalus on liikmesriigi õiguse kohaselt
menetluses lubatud ja ainult juhul, kui pool on sellise suhtlusviisiga nõus.
3.           Kui lõike 1 kohane
kättetoimetamine ei ole võimalik, võib see toimuda ühel määruse (EÜ) nr 1896/2006
artiklites 13 ja 14 sätestatud meetoditest. Kui lõike 2 kohane suhtlus ei ole
võimalik, võib kasutada muud liikmesriigi õiguse kohaselt lubatud
suhtlusviisi.”
(9)
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 15a
Kohtulõivud ja makseviisid
1.           Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetluses tasutav kohtulõiv ei tohi ületada 10 % nõude väärtusest ilma
nõude intresside, kulude ja muude kõrvalnõueteta. Kui liikmesriik näeb Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetluses ette miinimumkohtulõivu tasumise, ei tohi
see ületada 35 eurot ajal, mil nõudevorm pädeva kohtu poolt vastu võetakse.
2.           Liikmesriigid tagavad, et
pooled saavad kohtulõivu tasuda, ilma et nad peaksid kohtusse kohale tulema, sh
pangaülekande teel ja krediit- või deebetkaardiga veebipõhise maksesüsteemi
abil.”
(10)
Artikli 17 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Artikleid 15a ja 16 kohaldatakse igasuguse
kaebuse suhtes.”
(11)
Artikkel 18 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 18
Kohtuotsuse läbivaatamise miinimumnõuded
1.           Vastaspoolel, kes ei ilmunud
kohtusse, on õigus esitada taotlus Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
raames tehtud kohtuotsuse läbivaatamiseks kohtuotsuse tegemise liikmesriigi
pädevale kohtule juhul, kui
(a)
vastaspoolele ei toimetatud nõudevormi kätte
piisavalt aegsasti ja sellisel viisil, et ta oleks saanud end kaitsta, või
(b)
vastaspoolel ei olnud temast olenemata põhjustel
võimalik nõuet vaidlustada vääramatu jõu või erakorraliste asjaolude tõttu,
välja arvatud juhul, kui vastaspool ei
vaidlustanud kohtuotsust, kui tal oli selleks võimalus.
2.           Läbivaatamise taotlemise
tähtaeg on 30 päeva. Tähtaega arvestatakse alates kuupäevast, mil vastaspool
sai kohtuotsuse sisust tegelikult teadlikuks ja tal oli võimalus sellele
reageerida, ning hiljemalt alates kuupäevast, mil tehti esimene täitetoiming,
mille tulemusel tema vara osaliselt või täielikult arestiti. Tähtaega ei saa
asukoha kauguse tõttu pikendada.
3.           Kui kohus lükkab lõikes 1
osutatud läbivaatamistaotluse tagasi põhjusel, et nimetatud lõikes sätestatud
läbivaatamise tingimused ei ole täidetud, jääb kohtuotsus jõusse.
Kui kohus otsustab, et läbivaatamine on
õigustatud ühel lõikes 1 sätestatud põhjustest, on Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetluses tehtud kohtuotsus tühine. Võlausaldajal säilib siiski
õigus aegumistähtaja täielikule või osalisele peatamisele.”
(12)
Artikli 21 lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:
„b) artikli 20 lõikes 2 osutatud
kinnituse ärakirja ja vajaduse korral selle punktis 4.3 esitatud kohtuotsuse
sisu tõlke kohtuotsust täitva liikmesriigi ametlikku keelde või, kui kõnealuses
liikmesriigis on mitu ametlikku keelt, selle koha, kus kohtuotsuse täitmist
taotletakse, kohtu või menetlustoimingute ametlikku keelde või ühte ametlikest
keeltest vastavalt asjaomase liikmesriigi õigusele, või muusse keelde, mille
aktsepteerimisest kohtuotsust täitev liikmesriik on teatanud. Iga liikmesriik
teeb teatavaks Euroopa Liidu institutsioonide selle ametliku keele või need
ametlikud keeled, mis ei ole tema ametlikud keeled, kuid mille kasutamist
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlemisel ta võib aktsepteerida. Kinnituse
punktis 4.3 esitatud kohtuotsuse sisu tõlgib isik, kes on kvalifitseeritud
tegema tõlkeid ühes liikmesriikidest.”
(13)
Artikkel 25 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 25
Kohtupädevust, sidevahendeid, kaebeõigust,
kohtulõivusid, makseviise ja läbivaatamist puudutav teave
1.           Liikmesriigid edastavad
komisjonile hiljemalt [kuupäev: 6 kuud pärast määruse jõustumist] teabe selle
kohta]:
(a)
millised kohtud on pädevad tegema otsuseid Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetluses;
(b)
millised sidevahendid on vastavalt artikli 4
lõikele 1 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses lubatud ja kohtutele
kättesaadavad;
(c)
kui suured on kohtulõivud Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetluses või kuidas neid arvestatakse, samuti millised on
kohtulõivude maksmiseks lubatud makseviisid vastavalt artiklile 15a;
(d)
millised asutused või organisatsioonid on pädevad
pakkuma praktilist abi vastavalt artiklile 11;
(e)
kas nende menetlusõigusega on ette nähtud vastavalt
artiklile 17 kaebeõigus, kui pika tähtaja jooksul tuleb kaebus esitada ning
millisele kohtule saab kaebust esitada;
(f)
milline on otsuse läbivaatamise taotlemise menetlus
vastavalt artiklile 18;
(g)
millised on artikli 21 lõike 2 punkti b kohaselt
aktsepteeritud keeled ning
(h)
milliste ametiasutuste pädevusse kuulub täitmine
ning millistel ametiasutustel on pädevus artikli 23 kohaldamise eesmärgil.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõigist
hilisematest muudatustest kõnealuses teabes.
2.           Komisjon teeb lõike 1
kohaselt edastatud teabe üldsusele kättesaadavaks kõikide asjakohaste vahendite
abil, sh internetis avaldamise teel.”
(14)
Artikkel 26 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 26
Lisade muutmine
1.           Komisjonil on kooskõlas
artikliga 27 õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte I, II, III ja IV lisa
muutmiseks.”
(15)
Artikkel 27 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 27
Delegeeritud volituste rakendamine
1.           Komisjonile antakse õigus
võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.           Komisjonile antakse määramata
ajaks õigus võtta alates [kuupäev: jõustumise kuupäev] vastu artiklis 26
osutatud delegeeritud õigusakte.
3.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad artiklis 26 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba
jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Artikli 26 alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega
nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa
Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa
Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et
nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse
seda tähtaega kahe kuu võrra.”
(16)
Artikkel 28 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 28
Läbivaatamine
Komisjon esitab [kuupäev: viis aastat pärast
määruse kohaldamise alguskuupäeva] Euroopa Parlamendile, nõukogule ning
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva määruse kohaldamise
kohta. Vajaduse korral tuleb aruandele lisada ettepanekud määruse muutmiseks.
Sel eesmärgil esitavad liikmesriigid samaks
kuupäevaks komisjonile andmed Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
raames esitatud avalduste arvu ja Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluses
tehtud kohtuotsuste täitmise taotluste arvu kohta.” ”
Artikkel 2
Määruse (EÜ) nr 1896/2006 artikkel 17
asendatakse järgmisega:
„Artikkel 17
Vastuväite esitamise mõju
1.           Kui vastuväide esitatakse
artikli 16 lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul, jätkub menetlus päritoluliikmesriigi
pädevates kohtutes, välja arvatud juhul, kui nõude esitaja on sõnaselgelt
taotlenud sel juhul menetluse lõpetamist. Menetlus jätkub:
(a)
mis tahes kohaldatava lihtsustatud menetluse,
eelkõige määruses (EÜ) nr 861/2007 sätestatud menetluse või
(b)
tavalise tsiviilkohtumenetluse korras.
Kui nõude esitaja esitas oma nõude Euroopa
maksekäsumenetluse korras, ei mõjuta siseriiklik õigus kuidagi tema seisundit
järgnevas tsiviilkohtumenetluses.
2.           Üleminekut
tsiviilkohtumenetlusele lõike 1 punktide a ja b tähenduses reguleerib
päritoluliikmesriigi õigus.
3.           Nõude esitajale teatatakse,
kas kostja on vastuväite esitanud, ning samuti üleminekust
tsiviilkohtumenetlusele lõike 1 tähenduses.”
Artikkel 3
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust hakatakse kohaldama [kuupäev: 6
kuud pärast määruse jõustumise kuupäeva].
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
liikmesriikides vahetult kohaldatav kooskõlas aluslepingutega.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu
nimel
president eesistuja
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile:
              1.3.    Ettepaneku/algatuse liik
              1.4.    Eesmärk (eesmärgid)
              1.5.    Ettepaneku/algatuse põhjendus
              1.6.    Meetme kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus- ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate isikute
rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr
861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning
määrust (EÜ) nr 1896/2006, millega luuakse Euroopa maksekäsumenetlus
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB) struktuurile[19]

Jaotis 33.
Õigus
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb
katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[20]
Ø Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Õigusel
rajaneva ala arendamine ja majanduskasvu toetava õiguse edendamine
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Erieesmärk nr
Õigusalane
koostöö tsiviil- ja kaubandusasjades
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise struktuurile
33
03
1.4.3.     Oodatav(ad) tulemus(ed) ja
mõju
Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetluse lihtsustamine, kulude vähendamine ja
menetlusaja lühendamine, õiguskaitse kättesaadavuse parandamine väikesemate
nõuete puhul.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
[…]
Tõhususe ja tulemuslikkuse kontrollimise
indikaatorid on järgmised:
- Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse
avalduste arvu suurendamine alla 2000 euro suuruste ja 2 000–10 000
euro– suuruste nõuete puhul, teave pärineb Euroopa õigusalase koostöö
võrgustikust, Eurobaromeetri uuringutest, Euroopa tarbijakeskuste võrgustikust;
- juhtumite üldiste menetluskulude vähendamine
ja menetlusaja lühendamine, sealhulgas vormi D tõlkimiskulude vähendamine –
Eurobaromeetri uuringud, Euroopa tarbijakeskuste võrgustik
- kohtulõive ja nende tasumise võimalusi ning
praktilist abi käsitleva teabe läbipaistvuse parandamine – Eurobaromeetri
uuringud, Euroopa tarbijakeskuste võrgustik;
- kohtute töökoormuse kohtuasjade kaupa
vähendamine, kasutades selleks kõnealust menetlust, mitte siseriiklikku tava-
või lihtsustatud menetlust – Euroopa õigusalase koostöö võrgustik, intervjuud
paljude liikmesriikide kohtunikega.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Euroopa
väiksemate kohtuvaidluste menetlust käsitleva määruse 861/2007 läbivaatamine
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
[...]Vajadus
ELi tegevuse järele oli selge juba 2007. aastal, kui määrus (EÜ) nr 861/2007
vastu võeti.
Praeguse meetme peamine eesmärk on veelgi vähendada piiriüleste väiksemate
kohtuvaidluste menetlemise ebaproportsionaalseid kulusid ELis. Kõnealust
eesmärki ei saa täita liikmesriigid, kuna see hõlmab ELi määrusega loodud
menetlust. Euroopa meetme edasiseks tõhustamiseks ja lihtsustamiseks ning selle
enamates kohtuasjades kasutamiseks kättesaadavamaks tegemiseks, reguleerimisala
laiendamiseks ning sellest tarbijate ja VKEde jaoks suurema kasu saamiseks
tuleb võtta ELi tasandi meetmeid.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
[…]
Hoolimata sellest, et väiksemate
kohtuvaidluste lahendamise menetlus aitab piiriüleste nõuetega kohtusse
pöördumisel oluliselt vähendada aja- ja rahakulu, tuntakse ja kasutatakse seda
menetlust aastaid pärast määruse nr 861/2007 kohaldamise algust endiselt vähe.
Euroopa Parlament märkis 2011. aasta resolutsioonis,[21] et rohkem tööd tuleb
teha õiguskindluse ja menetluse läbipaistvuse tagamiseks ning keelebarjääride
ületamiseks. Parlament kutsus komisjoni üles astuma samme tarbijate ja
ettevõtjate teadlikkuse suurendamiseks Euroopa väiksemate kohtuvaidluste
menetlusest, et nad seda rohkem kasutaksid. Tarbijate ja ettevõtjate
esindusorganisatsioonid on samuti leidnud, et määrust võiks täiendada nii, et see
vastaks paremini tarbijate ja ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise
suurusega ettevõtjate (VKEde) vajadustele. Ka liikmesriigid on leidnud kehtivas
määruses teatavaid puudusi, mis tuleks kõrvaldada.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
[...]määruse (EL) nr 1215/2012 (uuesti
sõnastatud Brüssel I määrus) eesmärk on ühtlustada rahvusvahelise eraõiguse
sätteid kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil-
ja kaubandusasjades. Määruses sätestatakse muu hulgas, et liikmesriigis tehtud
kohtuotsust tunnustatakse teistes liikmesriikides ühegi erimenetluse järgimist
nõudmata”. Selliseid erimeetmeid, mis alates 10. jaanuarist 2015 kõigi tsiviil-
ja kaubandusasjades tehtavate kohtuasjade puhul kaotatakse, tuntakse välisriigi
kohtuotsuste täidetavaks tunnustamise menetlusena („exequatur”).
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust
käsitlev määrus on oma olemuselt vahend, millega lihtsustatakse väiksemate
nõuete lahendamise menetlusi – standardvormi abil avalduse esitamine, menetluse
läbiviimine kirjaliku menetluse teel, poolte ärakuulamine ning tõendite
kogumine, poolte esindamine, kulud ja tähtajad.
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust
käsitlev määrus sisaldab eeskirju, millega kaotatakse kõnealuse lihtsustatud
menetluse (artikkel 20) alusel tehtud kohtuotsuste tunnustamisel välisriigi
kohtuotsuste täidetavaks tunnustamise menetlus, mis sellega seoses kattub
uuesti sõnastatud Brüsseli I määrusega. Kohtuotsuse täitmiseks vajaliku
kinnitusega seoses kujutab Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlust käsitlev
määrus endast võrreldes uuesti sõnastatud Brüsseli I määrusega lihtsustamist –
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse vorm D on uuesti sõnastatud Brüssel
I määruse I lisa lihtsustatud versioon.
Ülekaalukalt suur osa Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetlust käsitleva määruse sätetest, mis käsitlevad menetluse
lihtsustamist ning jõustamist, kuivõrd nad kujutavad lihtsustamist võrreldes
uuesti sõnastatud Brüssel I määrusega, on alates 10. jaanuarist 2015 (uuesti
sõnastatud Brüssel I määruse jõustumiskuupäev) jätkuvalt Euroopa väiksemate
kohtuvaidluste menetluse lisaväärtuseks.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
¨ Piiratud kestusega ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
¨  Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA – AAAA
Ø       Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
–
Rakendamise käivitumisperiood algab alates määruse
vastuvõtmisest,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise viisid[22]
Ø Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt.
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, kus eelarve täitmise
ülesanded on delegeeritud:
–
¨  rakendusametitele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[23]

–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate
riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Läbivaatamine/aruanne
teostatakse viie aasta pärast. Aruannetele tuleks vajadusel lisada
muudatusettepanekud.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1.     Tuvastatud ohud
 Ohte
ei tuvastatud.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetodid
[...]
Ei kohaldata
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage
rakendatavad või kavandatavad ennetus- ja kaitsemeetmed.
[...]
Ei kohaldata
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number [kirjeldus…...….......................] || Liigendatud/liigendamata ([24]) || EFTA[25] riikidest || kandidaatriikidest[26] || Kolmandatest riikidest || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 [3] || [33.03.01 [Õigusprogramm] || Liigendatud/ || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number [Rubriik……………………………………..] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riikidest || kandidaatriikidest || Kolmandatest riikidest || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 [3] || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Number || [Rubriik…3………...……………………………………………………………….]
 Peadirektoraat: Õigusküsimuste peadirektoraat ||   ||   || Aasta 2014[27] || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverea nr 33.03 01 || Kulukohustus || (1) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 150 || 0 || 0 || 150 000
 Väljamaksed || (2) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Eelarverea number || Kulukohustus || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljamaksed || (2 a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[28] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverea number ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Õigusküsimuste peadirektoraadiassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Väljamaksed || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustus || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljamaksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 3 assigneeringud KOKKU || Kulukohustus || =4+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0 || 0 || 150 000
 Väljamaksed || =5+ 6 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,150 || 0. || 0 || 150 000
Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustus || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljamaksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustus || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljamaksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || „Halduskulud”
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Peadirektoraat: Õigusküsimuste peadirektoraat ||
  Inimressursid || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,182
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,105
 ÕIGUSKÜSIMUSTE PEADIREKTORAADI || assigneeringud KOKKU || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5  assigneeringud KOKKU || (Kulukohustused kokku = maksed kokku) || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustus || 0,041 || 0 041 || 0,041 || 0,041 || 0,191 || 0,041 || 0,041 || 0,437
 Väljamaksed || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,191 || 0,041 || 0,041 || 0,437
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
Ø  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt.
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Märkige eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 ||  Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[29] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kogukulu
 ERIEESMÄRK nr 1 Rakendamise järelevalve[30]... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150
 ERIEESMÄRK nr 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150 ||   || 0 ||   || 0 || 1 || 0,150
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Kokkuvõte
–
     Ettepanek/algatus ei hõlma
haldusassigneeringute kasutamist
–
     X  Ettepanek/algatus hõlmab
haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma
   || Aasta 2014[31] || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Inimressursid || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,182
 Muud halduskulud || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,015 || 0,0,15 || 0,015 || 0,015 || 0,105
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 vahesumma || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST  5[32] välja jäävad kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Inimressursid ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävate kulude vahesumma ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,041 || 0,287
3.2.3.2.   Hinnanguline personalivajadus
–
Ø  Ettepanek/algatus ei nõua personali kasutamist
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020
  Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 33 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad:[33]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy [34] || - peakorteris[35] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditud tööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026 || 0,026
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse haldavale peadirektoraadile juba jaotatud ja/või peadirektoraadis
ümberpaigutatud vahenditest, vajaduse korral koos lisaeraldistega, mis võidakse
meedet juhtivale peadirektoraadile anda iga-aastase vahendite eraldamise
protseduuri raames, võttes arvesse eelarvepiiranguid.
Teostatud ülesannete
kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Asjaomased ametnikud jälgivad seaduse kohaldamist liikmesriikides ning valmistavad ette rakendusmeetmeid vastavalt artiklis 26 kirjeldatule, valmistavad ette komitee (artikkel 27) ning teostavad määruse läbivaatamise aastal n+5 (artikkel 28).
 Koosseisuväline personal || Puudub
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
Ø  Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage, mis laadi ümberplaneerimine on vajalik,
ning täpsustage seotud eelarveread ja neile vastavad summad.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[36].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
ØEttepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatud assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
Ø  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma
 Eelarve tulurida: || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || [37]Ettepaneku/algatuse mõju
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020
 Artikkel............... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avaldatava mõju arvutusmeetod.
[1]               Euroopa
Liidu lepingus on sätestatud, et Euroopa Liit „moodustab oma kodanikele
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva sisepiirideta ala, kus isikute vaba
liikumine on tagatud.” Sellise ala loomiseks peab Euroopa Liit arendama
õigusalast koostööd piiriülese mõjuga tsiviilasjades.
[2]               ELi
õiguskaitse tulemustabel, kättesaadav aadressil
http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/scoreboard/index_en.htm.
[3]               Määrusega
on kohtumenetlust lihtsustatud veel selles osas, et kehtestatud on konkreetsed
tähtajad poolte ja kohtu tehtavatele menetlustoimingutele ning kaotaja pool
peab tasuma võitja menetluskulud mõistlikkuse piires.
[4]               Euroopa Parlamendi 25. oktoobri 2011. aasta resolutsioon
alternatiivse vaidluste lahendamissüsteemi kohta tsiviil-, kaubandus- ja
perekonnaga seotud küsimustes (2011/2117(INI))
[5]               Komisjoni
teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning
Regioonide Komiteele: Aruanne ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanikud - teie
õigused, teie tulevik”, COM(2013) 269, lk 15–16.
[6]               COM(2012)
225 (lõplik).
[7]               Eurobaromeetri
eriuuring nr 395 Euroopa väiksemate kohtuvaidluste kohta, kättesaadav: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_395_sum_en.pdf.
[8]               Komisjonini
jõudis ka mitu vastust, mis olid vormistatud eraldi dokumentidena.
Protsentuaalselt esitatud tulemused kajastavad ainult veebipõhise
konsultatsiooni vastuseid, kuid mõjuhinnangu koostamisel võeti arvesse kõiki
vastuseid.
[9]               Austria,
Bulgaaria, Küpros, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Eesti, Kreeka, Hispaania, Soome,
Prantsusmaa, Itaalia, Leedu, Malta, Madalmaad, Poola, Portugal, Rootsi, Sloveenia,
Slovakkia ja Ühendkuningriik.
[10]             Menetluses
on kolm etappi, mida dokumentide posti teel kättetoimetamine mõjutab: avalduse
kättetoimetamine vastaspoolele, kohtuotsuse kättetoimetamine avaldajale ja
kohtuotsuse kättetoimetamine vastaspoolele. Määruse kehtivast tekstist ei
selgu, kas kutse kohtuistungile tuleb ka kätte toimetada. Paljudes
liikmesriikides toimub kogu poolte ja kohtu vaheline suhtlus siiski posti teel.
[11]             Vt
kohtuasi C-119/13 Eco-cosmetics Gmbh & Co.KG vs Virginie Laetitia Barbara
Dupuy, kohtuasi C-120/13 Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. m.b.h. vs Tetyana
Bonchyk ja C-121/13 Rechtsanwaltskanzlei CMS Hasche Sigle,
Partnerschaftsgesellschaft vs Xceed Holding Ltd.
[12]             ELT
C, …, lk … .
[13]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2007, 11. juuli 2007, millega luuakse
Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus (ELT L 199, 31.7.2007, lk 1).
[14]             ELT
C, …, lk ….
[15]             Nõukogu
määrus (EÜ) nr 44/2001, 22. detsember 2000, kohtualluvuse ja kohtuotsuste
täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 12, lk 1, 16.1.2001).
[16]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1215/2012, 12. detsember 2012,
kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja
kaubandusasjades (ELT L 351, 20.12.2012, lk 1).
[17]             Nõukogu
määrus (EÜ) nr 1206/2001, 28. mai 2001, liikmesriikide kohtute
vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT
L 174, 27.6.2001, lk 1).
[18]             Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1896/2006, 12. detsember 2006, millega
luuakse Euroopa maksekäsumenetlus (ELT L 399, 30.12.2006, lk 1).
[19]             ABM:
Tegevuspõhine juhtimine – ABB: Tegevuspõhine eelarvestamine
[20]             Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
[21]             Euroopa
Parlamendi 25. oktoobri 2011. aasta resolutsioon alternatiivse vaidluste lahendamissüsteemi
kohta tsiviil-, kaubandus- ja perekonnaga seotud küsimustes (2011/2117(INI))
[22]             Eelarve
täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[23]             Määratletud
finantsmääruse artiklis 185.
[24]             Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[25]             EFTA:
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[26]             Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[27]             Aasta,
mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[28]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne teadustegevus, otsene teadustegevus.
[29]             Väljunditena
käsitatakse tarnitavaid tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud
üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
[30]             Vastavalt
punktis 1.4.2 nimetatud eesmärkidele. „Erieesmärk/eesmärgid ...”
[31]             Aasta,
mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[32]             Tehniline
ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava
toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne teadustegevus, otsene
teadustegevus.
[33]             Lepingulised
töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored
eksperdid delegatsioonides.
[34]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised BA
read).
[35]             Peamiselt
struktuurifondid, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja Euroopa
Kalandusfond.
[36]             Vt
institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[37]             Traditsiooniliste
omavahendite (tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab märgitud olema
netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.