               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            2017/0169(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            sõlmida Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
                  1
                (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
                  2
               , määrust (EÜ) nr 562/2006
                  3
                (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
                  4
                (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud seal maksimaalset viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.

               Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
                  5
               ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on aga sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
                  6
                Bahama Ühenduse,
                  7
                Barbadose,
                  8
                Brasiilia,
                  9
                Mauritiuse,
                  10
                Saint Kittsi ja Nevise
                  11
                ning Seišellidega
                  12
                sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
                  13
               ).

               Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
                  14
               . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
                  15
               . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
                  16
               ) jaoks sobilikum.

               Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.

               Läbirääkimised Bahama Ühendusega viidi edukalt lõpule muutmislepingu parafeerimisega 30. augustil 2016. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele kogu ELi ja Bahama Ühenduse vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses. Lisaks sellele muudeti lepingus mõningaid tehnilisi üksikasju (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.

                  Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Lepingu kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused sõlmida leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Bahama Ühenduse ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.

               Lisatud ettepanek on õiguslik vahend lepingu sõlmimiseks. Nõukogu teeb oma otsuse pärast lepingu allakirjutamist kvalifitseeritud häälteenamusega liidu nimel nõukogu eesistuja määratud isiku vahendusel ning pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 teise lõigu punktile a.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Viisanõudest loobumist käsitleva lepingu Bahama Ühendusega sõlmis Euroopa Liit. Seega on vaja liidu tasandi meedet.

               Lisaks sellele mõjutaks see, kui viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid sõlmiksid liikmesriigid, liidu viisaõigustikku (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 2).

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Bahama Ühenduse ja liidu vahel kehtiva viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.

               3.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Bahama Ühendusega läbirääkimisi kahe osapoole vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.

               5.MUU TEAVE

               •Läbirääkimiste tulemus

                  Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

                  Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

                  a. Viibimise kestus

                  Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelises lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevas lepingus.

                  b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 8 lõige 4)

               Lepinguga muudetakse artikli 8 lõike 4 viimast lauset, lisades sinna sõnad „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“. Seega sõnastatakse artikli 8 lõike 4 viimane lause järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab muudetud lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle muudatusega ühtlustatakse Bahama Ühendusega sõlmitud viisanõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.

                  c. Ühenduse asendamine liiduga

                  Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 on ainult Euroopa Liidul juriidilise isiku staatus. „Euroopa Ühendus“ sisaldub siiski neis rahvusvahelistes lepingutes, mis jõustusid enne Lissaboni lepingut. Nii on see ka Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu puhul. Muutmislepinguga asendatakse seetõttu ühendus kogu viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses liiduga.

                  d. Ühisdeklaratsioonid

                  Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:

                  - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul ning

                  - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.

                  e. Jõustumine

                  Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.

                  Muutmislepinguga ei mõjutata teisi Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala.

               6.KOKKUVÕTE

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku kiita pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist heaks Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               2017/0169 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               sõlmida Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõike 6 teise lõigu punkti a alapunktiga v,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
                  17

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu sõlmis 30. novembri 2009. aasta otsusega Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu. Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile „kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 610/2013
                  18
                tehti liidu viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena kuni 90-päevast viibimist mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               (3)Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vahelisse lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevasse lepingusse tuleb liidu lühiajalise viisarežiimiga täieliku kooskõla saavutamiseks inkorporeerida kõnealune uus määratlus.

               (4)Komisjon on pidanud liidu nimel Bahama Ühendusega läbirääkimisi lepingu üle, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“).

               (5)Kooskõlas nõukogu otsusega (EL) 2017/[…] on lepingule alla kirjutatud.

               (6)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  19
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  20
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (8)Leping tuleks seetõttu heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), kiidetakse liidu nimel heaks.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel lepingu artiklis 2 sätestatud teate
                  21
               .

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

                     (3)
                  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (5)
                  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 3.

                     (7)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 24.

                     (8)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 10.

                     (9)
                  Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).

                     (10)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 17.

                     (11)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 38.

                     (12)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 31.

                     (13)
                  Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Nõusolek anti [...].

                     (18)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 610/2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni, nõukogu määrusi (EÜ) nr 1683/95 ja (EÜ) nr 539/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 767/2008 ja (EÜ) nr 810/2009 (ELT L 182, 29.6.2013, lk 1).

                     (19)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (20)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

                     (21)
                  Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.7.2017
            COM(2017) 394 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            sõlmida Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               sõlmida Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               Euroopa Liidu ja Bahama Ühenduse vaheline
               LEPING,

               millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt ning

               BAHAMA ÜHENDUS (edaspidi „Bahama“)

               teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised“,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Ühenduse ja Bahama Ühenduse vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. aprillil 2010,

               KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,

               VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,

               VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,

               PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,

               VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,

               SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,

               KINNITADES VEEL KORD, et käesolev leping hõlmab Euroopa Liidu kõigi liikmesriikide kodanikke, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, julgeolekul ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

               (1)Pealkirjas ja artikli 3 lõikes 5, artikli 6 lõikes 1 ning artikli 8 lõikes 7 asendatakse sõna „ühendus“ sõnaga „liit“.

               (2)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.

               (3)Artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „Euroopa Liidu kodanikud võivad viibida Bahama territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“

               (4)Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Bahama kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvestamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Bahama kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“

               (5)Artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad „kolme kuu“ sõnadega „90 päeva“ ning sõna „ühenduse“ asendatakse sõnaga „liidu“.

               (6)Artikli 8 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“

               Artikkel 2

               Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.

               Käesolev leping on koostatud … [koht] … [kuupäev] … [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Euroopa Liidu nimel

               Bahama Ühenduse nimel

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA

               On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Bahama Ühenduse ametiasutused muudaksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.

               Ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes“ osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibitud päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ________


				|

		52014PC0208

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 93. istungjärgul Euroopa Liidu nimel seoses SOLASe konventsiooni reeglite II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29, III peatüki, päästevahendite koodeksi ja 2011. aasta laiendatud kontrolli programmi koodeksi muudatuste vastuvõtmisega võetava seisukoha kohta /* COM/2014/0208 final - 2014/0119 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           SISSEJUHATUS
Käesolevas komisjoni ettepanekus käsitletakse
Euroopa Liidu seisukohta IMO meresõiduohutuse komitee 93. istungjärgul seoses
seitsme muudatusettepanekuga, mida käsitletakse ükshaaval järgmistes lõikudes.
1.1.        SOLASe konventsiooni reeglite
II-2/3 ja II-2/9.7 muudatused seoses uute laevade ventilatsioonikanalite
tulekindlusega
SOLASe konventsiooni peatüki II-2 nende
muudatustega kehtestatakse laevade ventilatsioonisüsteemidele uued nõuded.
Nendega soovitakse ka täpsustada tule- ja suitsusiibrite ning kaugjuhitavate
tulesiibrite paigaldamise nõudeid. Ühtlasi on esitatud ka mõistete „tulesiiber”
ja „suitsusiiber” uued määratlused.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.1 13. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 8.6 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
1.2.        SOLASe konventsiooni reegli
II-2/13.4 muudatused seoses uute reisi- ja kaubalaevade masinaruumide
täiendavate evakuatsiooniteedega
SOLASe konventsiooni II-2 peatükis käsitletakse
nõudeid evakuatsiooniteedele tulekahju korral. SOLASe nõuete nende muudatustega
soovitakse tagada, et masinaruumides asuvad lahtiste astmetega redelid ja
trepid, mis moodustavad evakuatsioonitee osa ega asu kaitstud kinnises ruumis,
valmistataks terasest. Lisaks kehtestatakse nõuded evakuatsiooniteedele
masinaruumides asuvatest töökodadest.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.1 13. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 8.17 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
1.3.        SOLASe konventsiooni reegli
II-2/18 muudatused seoses uute ro-ro-reisilaevade helikopteri
maandumispiirkondadega
SOLASe konventsiooni II-2 peatükis käsitletakse
nõudeid helikopterirajatistele. SOLASe konventsiooni nende muudatustega
soovitakse kehtestada IMO 22. juuni 2012. aasta ringkiri MSC.1/Circ.1431 –
helikopterirajatiste vahtkustutusseadmete heakskiitmise suunised.
Vahugeneraatorsüsteem peab seega olema kooskõlas kõnealuste suunistega.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.1 13. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 8.30 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
1.4.        SOLASe konventsiooni III
peatüki ja seonduvate nõuete muudatused seoses kõigi laevade pääste- ja
valvepaatide korrapärase hoolduse ja korrashoiuga
SOLASe konventsiooni III peatükis käsitletakse
nõudeid päästevahenditele. SOLASe konventsiooni nende muudatustega soovitakse
muuta pääste- ja valvepaatide korrapärase hoolduse ja korrashoiu nõuded
kohustuslikuks.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.2 31. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 13.16 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
1.5.        Rahvusvahelise
päästevahendite koodeksi muudatused seoses päästevestide kontrollimise
standardseadmetega ning nendega seonduvad muudetud soovitused päästevahendite
kontrollimise kohta ja suunised valmis täiskasvanu päästevesti kontrollimise
standardseadme konstruktsiooni heakskiitmiseks
IMO päästevahendite koodeksis käsitletakse nõudeid
päästevahenditele. Päästevahendite koodeksi kõnealuste muudatustega
kehtestatakse uued nõuded päästevestide kontrollimise standardseadmetele.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.2 34. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 13.27.1
on märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
1.6.        SOLASe konventsiooni reegli
II-1/29 muudatused seoses rooliseadmete katsetamise nõuetega
SOLASe konventsiooni peatükis II-1 käsitletakse
nõudeid rooliseadmetele ja kehtestatakse nõuetele vastavuse kontrolli meetodid.
SOLASe konventsiooni nende muudatustega kehtestatakse alternatiivne nõuetele
vastavuse kontrolli meetod, kui nõuetele vastavust ei ole võimalik kontrollida
proovisõiduga laeva suurima sõidusüvise juures. .
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.2 35. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 13.29 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
1.7.        2011. aasta kontrollide
tõhustatud programmi koodeksi muudatused, mille peamine eesmärk on koodeksi
vastavusse viimine klassifikatsiooniühingute / tunnustatud
organisatsioonide tavadega
Seisukorra hindamise kavaga nähakse ette vanemate
laevade üksikasjalikuma kontrollimise raamistik. Puistlastilaevade ja
naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmis
või laiendatud kontrolli programmis sätestatakse selle üksikasjalikuma
kontrollimise viis. Kuna seisukorra hindamise kava eesmärgi saavutamiseks
kasutatakse laiendatud kontrolli programmi, viidatakse kava eesmärgi
saavutamise vahendina programmile. Laiendatud kontrolli programmi koodeksi
kõnealuste muudatuste eesmärk on viia laiendatud kontrolli programm kooskõlla
praeguste tavadega.
Need muudatused on sätestatud resolutsiooni MSC
92/26/Add.2 36. lisas. MSC 92. istungjärgu raporti (MSC 92/26) punktis 13.33 on
märgitud, et need muudatused võetakse vastu MSC 93. istungjärgu raames.
2.           RAHVUSVAHELISE MEREORGANISATSIOONI
MUUDATUSTE VASTUVÕTMINE
2.1.        SOLASe konventsiooni reeglite
II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29, III peatüki, päästevahendite
koodeksi ja 2011. aasta kontrollide tõhustatud programmi koodeksi muudatuste
vastuvõtmine
Kõnealused muudatused kiideti heaks 12.–21. juunil
2013 toimunud meresõiduohutuse komitee 92. istungjärgul ja kõnealuse komitee
93. istungjärgul 14.–23. mail 2014 esitatakse need vastuvõtmiseks.
2.2.        Vastuvõtmine ja jõustumine
Kui kõnealune komitee on kõnealused muudatused
kinnitanud ja vastu võtnud, esitatakse need vastavatele lepinguosalistele, et
nad saaksid kinnitada oma nõusolekut kõnealustest muudatustest tulenevate
kohustustega.
3.           ASJAKOHASED ELi ÕIGUSAKTID
JA ELi PÄDEVUS
3.1.        SOLASe konventsiooni reeglite
II-2/3 ja II-2/9.7 muudatused seoses uute laevade ventilatsioonikanalite
tulekindlusega
Euroopa Liit jõustas juba direktiivi 2009/45/EÜ
(reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta)[1]
I lisa II-2 peatükiga nõuded tulekaitse, tulekahju avastamise ja tulekustutuse
kohta. Kõnealuse peatüki A osa 12. reeglis on esitatud erinõuded
ventilatsioonikanalitele, mis pärinevad samadest SOLASe sätetest, mida nüüd
eeldatavasti muudetakse. Lisaks on eespool nimetatud lisa II-2 peatüki B osa 9.
reeglis esitatud põhjalikud ja üksikasjalikud nõuded ehitusmaterjalidele, mida
tuleb sõltuvalt laeva klassist kasutada reisilaeva erinevates osades asuvates
ventilatsioonikanalites. SOLASe II-2 peatüki C osa 9. reegli nende muudatustega
asendatakse terve lõige 7 ventilatsioonisüsteemide kohta, milles käsitletakse
nii läbiviikude mõistet kui ka kontrollimist, sealhulgas erinõudeid
reisilaevadele, mis veavad rohkem kui 36 reisijat.
Seega, kui eespool nimetatud muudatused võetakse
vastu, tuleks direktiivi 2009/45/EÜ ventilatsioonikanaleid käsitlevaid nõudeid
muuta. See hõlmab näiteks direktiivi sätteid läbiviikude kohta I lisa II-2
peatüki A osa 12. reeglis ja rohkem kui 36 reisijat vedavate laevadele
ventilatsioonisüsteemide kohta B osa 9. reeglis.
Seetõttu võivad SOLASe konventsiooni muudatused
vastuvõtmisel mõjutada direktiivi 2009/45/EÜ nõudeid ventilatsioonikanalite
kohta.
3.2.        SOLASe konventsiooni reegli
II-2/13.4 muudatused seoses uute reisi- ja kaubalaevade masinaruumide
täiendavate evakuatsiooniteedega
Euroopa Liit jõustas juba direktiivi 2009/45/EÜ I
lisa II-2 peatükiga nõuded reisilaevade masinaruumide evakuatsiooniteede kohta,
eelkõige kõnealuse peatüki B osa (Tuleohutusmeetmed) 6. reegliga, mis pärinevad
samadest SOLASe sätetest, mida nüüd eeldatavasti muudetakse.
Seega, kui eespool nimetatud muudatused võetakse
vastu, tuleks direktiivi 2009/45/EÜ evakuatsiooniteid käsitlevaid nõudeid
muuta, võttes arvesse erinõudeid vaheseinteteki ja masinajuhtimisruumide
evakuatsiooniteede kohta.
Seetõttu võivad SOLASe konventsiooni muudatused
vastuvõtmisel mõjutada direktiivi 2009/45/EÜ nõudeid uute reisilaevade
masinaruumide evakuatsiooniteede kohta.
3.3.        SOLASe konventsiooni reegli
II-2/18 muudatused seoses uute ro-ro-reisilaevade helikopteri
maandumispiirkondadega
Euroopa Liit jõustas juba direktiivi 2009/45/EÜ I
lisa II-2 peatükiga nõuded helikopteri maandumispiirkondade kohta. Täpsemalt on
kõnealuse peatüki B osa 18. reeglis sätestatud, et helikopteritekkidega
varustatud laevad peavad vastama SOLASe konventsiooni (1. jaanuari 2003. aasta
seisuga muudetud kujul) peatüki II-2 G osa 18. reegli nõuetele. Kõnealuseid
nõudeid nüüd eeldatavasti muudetakse.
Seega, kui eespool nimetatud muudatused võetakse
vastu, tuleks direktiivi 2009/45/EÜ uute ro-ro-reisilaevade helikopteri
maandumispiirkondi käsitlevaid nõudeid muuta.
Seetõttu võivad SOLASe konventsiooni muudatused
vastuvõtmisel mõjutada direktiivi 2009/45/EÜ nõudeid helikopteri
maandumispiirkondade kohta, moodustades kõnealuste eeskirjade muudatuste
raamistiku.
3.4.        SOLASe konventsiooni III
peatüki ja seonduvate nõuete muudatused seoses kõigi laevade pääste- ja
valvepaatide korrapärase hoolduse ja korrashoiuga
Euroopa Liit jõustas juba direktiivi 2009/45/EÜ
(reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta) I lisa III peatüki 12.
reegliga nõuded päästevahendite operatiivse valmisoleku, hoolduse ja kontrolli
kohta. 12. reegli alapunktis 2 on sätestatud, et päästevahendeid hooldatakse ja
kontrollitakse vastavalt SOLASe konventsiooni reegli III/20 nõuetele. Seega
nõutakse direktiivis SOLASe nende asjaomaste sätete täitmist, mida nüüd
eeldatavasti muudetakse, ja kõigil muudatustel on otsene mõju ELi õigusele.
Seetõttu mõjutavad SOLASe asjaomaste sätete
kavandatud muudatused direktiivi 2009/45/EÜ nõudeid päästevahendite operatiivse
valmisoleku, hoolduse ja kontrolli kohta.
3.5.        Rahvusvahelise
päästevahendite koodeksi muudatused seoses päästevestide kontrollimise
standardseadmetega ning nendega seonduvad muudetud soovitused päästevahendite
kontrollimise kohta ja suunised valmis täiskasvanu päästevesti kontrollimise
standardseadme konstruktsiooni heakskiitmiseks
Euroopa Liit jõustas juba direktiivi 2009/45/EÜ
(reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta) I lisa III peatükiga nõuded
isiklikele päästevahenditele. Täpsemalt on kõnealuse peatüki 2. reegli
alapunktis 2 sätestatud, et kõik sellised vahendid peavad vastama
rahvusvahelisele päästevahendite koodeksile.
Lisaks on direktiivi 96/98/EÜ (laevavarustuse
kohta)[2]
artikli 5 lõikes 1 sätestatud, et „A.1 lisas loetletud varustus, mis
paigutatakse ühenduse laeva
pardale ..., vastab kõnealuses lisas osutatud rahvusvahelise õiguse aktide
kohaldatavatele nõuetele”. A.1 lisas esitatud tabeli punktis A.1/1.4 on
päästevestide puhul kohaldatavaks standardiks märgitud IMO Res. MSC.48(66)-(LSA
koodeks) ja kohaldatavaks katsestandardiks on muudetud IMO resolutsioonis
A.689(17) sätestatud standardid.
Seega nõutakse mõlemas direktiivis SOLASe nende
sätete täitmist, mida nüüd eeldatavasti muudetakse, kusjuures kõnealuste
eeskirjade kõigil muudatustel on otsene mõju ELi õigusele.
Seetõttu mõjutavad rahvusvahelise päästevahendite
koodeksi kavandatud muudatused direktiivide 2009/45/EÜ ja 98/96/EÜ nõudeid.
3.6.        SOLASe konventsiooni reegli
II-1/29 muudatused seoses rooliseadmete katsetamise nõuetega
Euroopa Liit jõustas juba direktiivi 2009/45/EÜ I
lisa II-1 peatüki C osa 6. ja 7. reegliga nõuded rooliseadmete katsetamise
kohta, mis pärinevad samadest SOLASe sätetest ja kordavad samu SOLASe sätteid,
mida nüüd eeldatavasti muudetakse.
Seega, kui eespool nimetatud muudatused võetakse
vastu, tuleks direktiivi 2009/45/EÜ pea- ja abirooliseadmeid käsitlevaid
nõudeid muuta, võttes arvesse SOLASE uusi nõudeid.
Seetõttu võivad SOLASe konventsiooni muudatused
vastuvõtmisel mõjutada direktiivi 2009/45/EÜ nõudeid.
3.7.        2011. aasta laiendatud
kontrolli programmi koodeksi muudatused, mille peamiseks eesmärgiks on selle
vastavusse viimine klassifikatsiooniühingute / tunnustatud
organisatsioonide tavadega
Määrusega (EL) nr 530/2012 (topeltpõhja ja
-parraste või samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise
kasutuselevõtu kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul)[3] soovitakse kehtestada
kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu kava laevade põhjustatud merereostuse
vältimise 1973. aasta rahvusvahelises konventsioonis ja sellega seotud 1978.
aasta protokollis (MARPOL 73/78) kehtestatud topeltpõhja ja -parraste või
samaväärsete konstruktsiooninõuete rakendamiseks (nagu on sätestatud kõnealuse
määruse artiklis 3) ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul ning
keelata raske nafta transport Euroopa Liidu liikmesriikide sadamatesse või
sadamatest ühekordse põhja ja parrastega naftatankerites.
Kõnealuse määrusega muudetakse IMO seisukorra
hindamise kava kohaldamine kohustuslikuks üle 15 aasta vanustele ühekordse
põhja ja parrastega naftatankeritele. Artiklis 5 nõutakse, et kõnealused
tankerid oleksid kooskõlas seisukorra hindamise kavaga, mida kirjeldatakse
seejärel artiklis 6 kui 27. aprilli 2001. aasta resolutsiooniga MEPC 94(46),
viimati muudetud 11. oktoobri 2002. aasta resolutsiooniga MEPC 99(48) ja 4.
detsembri 2003. aasta resolutsiooniga MEPC 112(50), kehtestatud seisukorra
hindamise kava. Puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus
tehtavate kontrollide tõhustatud programmis ehk laiendatud kontrolli programmis
sätestatakse selle üksikasjalikuma kontrollimise viis. Kuna seisukorra
hindamise kava puhul kasutatakse selle eesmärgi saavutamiseks laiendatud
kontrolli programmi, kohaldatakse laiendatud kontrolli programmis ettenähtud
kontrollimistele kõiki muudatusi vahetult ja automaatselt määruse (EL) nr
530/2012 kaudu.
Seega mõjutaksid meresõiduohutuse komitee 93.
istungjärgul eeldatavasti vastu võetavad laiendatud kontrolli programmi
koodeksi muudatused ELi õigust määruse (EL) nr 530/2012 kohaldamise kaudu.
3.8.        Kokkuvõte
Võttes arvesse eespool esitatud asjakohaseid ELi
õigusakte, leiab komisjon, et meresõiduohutuse komitee 93. istungjärgul
eeldatavasti vastu võetava, eespool kirjeldatud seitsme muudatuse vastuvõtmine
kuulub ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt ELi ainupädevusse,
kuivõrd arutuse all olevate rahvusvaheliste õigusaktide vastuvõtmine võib
mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala.
Kooskõlas väljakujunenud kohtupraktikaga
(vaatamata sellele, et liit ei ole IMO liige) ei ole liikmesriikidel õigust
võtta kohustusi, mis tõenäoliselt mõjutavad ELi eeskirju, mis on kehtestatud
aluslepingute eesmärkide saavutamiseks, välja arvatud juhul, kui neid
volitatakse selleks nõukogu otsusega, mis on vastu võetud komisjoni ettepaneku
põhjal.
4.           KOKKUVÕTE
Komisjon teeb ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus
meresõiduohutuse komitee 93. istungjärgul Euroopa Liidu nimel seoses
eespool punktides 1.1 kuni 1.7 nimetatud muudatustega võetava seisukoha kohta.
2014/0119 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni
meresõiduohutuse komitee 93. istungjärgul Euroopa Liidu nimel seoses
SOLASe konventsiooni reeglite II-2/1, 2/3, 2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29,
III peatüki, päästevahendite koodeksi ja 2011. aasta laiendatud kontrolli
programmi koodeksi muudatuste vastuvõtmisega võetava seisukoha kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 ja artikli 218 lõiget 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Liidu tegevuse
eesmärk meretranspordi sektoris peaks olema suurendada meresõiduohutust.
(2)       IMO meresõiduohutuse komitee
kiitis oma 92. istungjärgul heaks SOLASe konventsiooni reeglite II-2/1, 2/3,
2/9.7, 2/13.4, 2/18, 2/20-1, 2/29, III peatüki, päästevahendite koodeksi ja
2011. aasta laiendatud kontrolli programmi koodeksi muudatused. Eeldatavasti
peaks meresõiduohutuse komitee kõnealused muudatused vastu võtma oma 2014.
aasta mais toimuval 93. istungjärgul.
(3)       SOLASe konventsiooni reeglite
II-2/3 ja II-2/9.7 muudatustega uute laevade ventilatsioonikanalite
tulekindluse kohta kehtestatakse uued nõuded laevade, sealhulgas rohkem kui 36
reisijat vedavate reisilaevade ventilatsioonisüsteemidele. Direktiivi
2009/45/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta)[4] I lisa II-2 peatüki A.
osa 12. reegli ja B. osa 9. reegli sätetes ventilatsioonikanalite läbiviikude
ja rohkem kui 36 reisijat vedavate laevade ventilatsioonisüsteemide kohta
käsitletakse neid küsimusi ja need pärinevad samadest SOLASe sätetest, mida
nüüd eeldatavasti muudetakse.
(4)       SOLASe konventsiooni reegli
II-2/13.4 muudatustega kehtestatakse uute reisi- ja kaubalaevade masinaruumide
täiendavad evakuatsiooniteed. Direktiivi 2009/45/EÜ I lisa II-2 peatüki B. osa
6. reegli (Evakuatsiooniteed) sätetes käsitletakse neid küsimusi ja need
pärinevad samadest SOLASe sätetest, mida nüüd eeldatavasti muudetakse.
(5)       SOLASe konventsiooni reegli
II-2/18 muudatused seoses uute ro-ro-reisilaevade helikopteri maandumispiirkondadega
hõlmavad nõuet, et vahugeneraatoriga tuletõrjesüsteemid oleksid kooskõlas IMO
22. juuni 2012. aasta ringkirjaga MSC.1/Circ.1431 (Helikopterirajatiste
vahtkustutusseadmete heakskiitmise suunised). Direktiivi 2009/45/EÜ I lisa II-2
peatüki B. osa 18. reeglis on sätestatud, et helikopteritekkidega varustatud
laevad peavad vastama SOLASe konventsiooni (1. jaanuari 2003. aasta seisuga
muudetud kujul) nõuetele, mida nüüd eeldatavasti muudetakse.
(6)       SOLASe konventsiooni III
peatüki reegli 20 ja seonduvate nõuete muudatustega, milles käsitletakse kõigi
laevade pääste- ja valvepaatide korrapärast hooldust ja korrashoidu, soovitakse
muuta need üksikasjalikud nõuded kohustuslikuks. Direktiivi 2009/45/EC I lisa
III peatükis on sätestatud, et päästevahendeid hooldatakse ja kontrollitakse
vastavalt SOLASe konventsiooni reegli III/20 nõuetele, mida nüüd eeldatavasti
muudetakse.
(7)       Päästevahendite koodeksi
muudatustega päästevestide kontrollimise standardseadmete kohta kehtestatakse
seadmetele uued nõuded. Direktiivi 2009/45/EÜ III peatüki 2. reegli alapunktis
2 on sätestatud, et kõik isiklikud päästevahendid peavad vastama
päästevahendite koodeksile. Lisaks on direktiivi 96/98/EÜ (laevavarustuse
kohta)[5]
artikli 5 lõikes 1 sätestatud, et direktiivi A.1 lisas loetletud varustus, mis
paigutatakse ühenduse laevapardale, peab vastama kõnealuses lisas osutatud
rahvusvahelise õiguse aktide kohaldatavatele nõuetele. A.1 lisas esitatud
tabeli punktis A.1/1.4 on päästevestide puhul kohaldatavaks standardiks
märgitud IMO Res. MSC.48(66)-(LSA koodeks), mida nüüd eeldatavasti muudetakse.
(8)       SOLASe konventsiooni reegli
II-1/29 muudatustega, milles käsitletakse rooliseadmete katsetamise nõudeid,
kehtestatakse täiendavad nõuded vastavuse kontrollimiseks proovisõiduga. Direktiivi
2009/45/EÜ I lisa II-1 peatüki C osa 6. ja 7. reegel pärinevad samadest SOLASe
sätetest ja kordavad samu SOLASe sätteid pea- ja abirooliseadmetele esitatavate
nõuete kohta (II-1 peatüki C osa 29. reegel), mida nüüd eeldatavasti
muudetakse.
(9)       2011. aasta laiendatud
kontrolli programmi koodeksi muudatustega viiakse see vastavusse
klassifikatsiooniühingute tavadega. Määruse (EL) nr 530/2012 (topeltpõhja ja
-parraste või samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise
kasutuselevõtu kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul)[6] artiklitega 5 ja 6
muudeti kohustuslikuks IMO seisukorra hindamise kava kohaldamine üle 15 aasta
vanustele ühekordse põhja ja parrastega naftatankeritele. Puistlastilaevade ja
naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmis
ehk laiendatud kontrolli programmis sätestatakse selle üksikasjalikuma
kontrollimise viis. Kuna seisukorra hindamise kava puhul kasutatakse selle
eesmärgi saavutamiseks laiendatud kontrolli programmi, kohaldatakse laiendatud
kontrolli programmi kontrollide kõiki muudatusi automaatselt määruse (EL) nr
530/2012 kaudu.
(10)     Euroopa Liit ei ole IMO liige
ega asjaomaste konventsioonide või koodeksite osaline. Seepärast on vajalik, et
nõukogu volitaks liikmesriike väljendama Euroopa Liidu seisukohta ja esitama
oma nõusolekut kõnealustest muudatustest tulenevate kohustustega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1.           Euroopa Liidu seisukoht IMO
meresõiduohutuse komitee 93. istungjärgul on olla nõus selliste muudatuste
vastuvõtmisega, millega muudetakse SOLASe konventsiooni reegleid II-2/3, 2/9.7,
2/13.4 ja 2/18 vastavalt IMO dokumendi MSC 92/26.Add.1 13. lisale ning SOLASe
konventsiooni reegleid II-2/20-1, 2/29, III peatükki, päästevahendite koodeksit
ja 2011. aasta laiendatud kontrolli programmi koodeksit vastavalt IMO dokumendi
MSC 92/26/Add.2 31., 34., 35. ja 36. lisale.
2.           Lõikes 1 sätestatud
Euroopa Liidu seisukohta väljendavad IMOsse kuuluvad liikmesriigid, tegutsedes
ühiselt Euroopa Liidu huvides.
3.           Kõnealuse seisukoha
vormilistes ja väikestes muudatustes võidakse kokku leppida ilma kõnesoleva
seisukoha muutmiseta.
Artikkel 2
Liikmesriike volitatakse andma Euroopa Liidu
huvides oma nõusolek olla seotud artikli 1 lõikes 2 osutatud muudatustega.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 163, 25.6.2009, lk 1.
[2]               EÜT L 46, 17.2.1997, lk 25.
[3]               ELT L 172, 30.6.2012, lk 3.
[4]               ELT L 163, 25.6.2009, lk 1.
[5]               EÜT L 46, 17.2.1997, lk 25.
[6]               ELT L 172, 30.6.2012, lk 3.


Muudetud ettepanek:Nõukogu otsus, milles käsitletakse eriprogrammi „Ideed“ Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvumistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007–2013) rakendamiseks Kohandamine vastavalt 17. mai 2006. aasta kokkuleppele 2007.–2013. aasta finantsraamistiku kohta (esitanud komisjon vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 250 lõikele 2)


title: Ettepanek: Nõukogu otsus millega lubatakse Itaalia Vabariigil kohaldada meetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168 (Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0238

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 7.5.2007KOM(2007) 238 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Itaalia Vabariigil kohaldada meetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168 (Ainult itaaliakeelne tekst on autentne)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil võtta erimeetmed, millega tehakse erand kõnealusest direktiivist, et lihtsustada maksu kogumise menetlust või hoida ära teatavat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist. Komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Itaalia luba võtta meetmed, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168. Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 28. veebruaril 2007 teisi liikmesriike Itaalia taotlusest. Komisjon teatas 21. novembri 2006. aasta kirjas Itaaliale, et tal on taotluse hindamiseks olemas kogu vajalik teave. |120 | Üldine taust Direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 168 on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste ostude puhul tasutud käibemaks, mida tehakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama direktiivi artikli 26 lõike 1 punktiga a on ette nähtud, et ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupade kasutamist isiklikuks tarbeks tuleb käsitada tasu eest teenuste osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks mahaarvatav. Kõnealuse süsteemiga lubatakse arvata maha käibemaks nii ettevõtluse kui ka isiklikuks tarbeks kasutatavate kaupade soetusmaksumusest, kuid selleks, et tagada lõpptarbimise maksustamine, käsitatakse isiklikku kasutamist teenuste osutamisena, millega seotud käibemaks ei kuulu mittemaksukohustuslaste puhul mahaarvamisele. Mootorsõidukite puhul on kõnealust süsteemi raske kohaldada paljudel põhjustel, kuid peamiselt seetõttu, et raske on eristada mootorsõiduki kasutamist ettevõtluseks ja isiklikul tarbel. Aruannete koostamine ja kontrollimine on lisakoormus nii ettevõtetele kui ka maksuametile. Võttes arvesse sõidukite suurt arvu, võib isegi väikesemahuline isiklik kõrvalehoidumine põhjustada märkimisväärset maksutulude vähenemist. Kõnealuses direktiivis sätestatud süsteemi alternatiivina on Itaalia maksuhaldurid taotlenud luba piirata algse mahaarvamise kindlaksmääratud protsendimäära ja samas vabastada ettevõtted isiklikku kasutamist kajastavast arvepidamisest. Sellega lihtsustatakse süsteemi kõigi asjaomaste poolte jaoks ja tagatakse, et maksu osa, mille maksmisest oleks vastasel korral hoidutud, saaks kogutud. Piirangu taotletud protsendimäär on 60%. See tugineb Itaalia uurimistulemustel ja taotluse tingimuste kohaselt vaadatakse see kahe aasta pärast kooskõlas erandi kehtivusega üle. Uut süsteemi kohaldatakse kõigi ettevõtete suhtes, kus sõidukeid ei kasutata ainult ettevõtluse tarbeks. Ühtse määra kehtestamisega kaasnev kasu jääks saamata, kui ettevõtetel oleks võimalik süsteemi rakendamisest keelduda. Samas jäetakse teatavad sõidukid mahaarvamise õiguse piirangu reguleerimisalast välja ja seetõttu käsitletakse neid tavaeeskirjade alusel. Esmajärjekorras jäetakse välja enam kui üheksa istekohaga (sealhulgas juhi istekoht) ja teatavat massi ületavad sõidukid. Seega hõlmab reguleerimisala peamiselt autosid, kaubikuid, pikapeid, mootorrattaid ja mopeede. Isegi kui nad kuuluvad rakendusalasse ja hoolimata sellest, kas neid kasutatakse isiklikuks tarbeks või mitte, ei kohaldata piirangut järgmiste sõidukite suhtes: sõidukid, mis kuuluvad sõidukite ostu ja müügiga tegelevatele ettevõtetele; liisimiseks või rentimiseks ostetud sõidukid; taksod, autokoolides õppesõiduks kasutatavad sõidukid ning sõidukid, mida kasutavad müügiesindajad. |130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kehtib või on kehtinud ka muid piiranguid, millega piiratakse õigust arvata maha sõidukitega seotud käibemaksu. Praegu kohaldatakse Ühendkuningriigis piirangut, millega piiratakse 50% ulatuses maksukohustuslasest rendilevõtja või liisija õigust arvata maha selliste renditud või liisitud sõiduautode eest makstud käibemaks, mida kasutatakse ettevõtetes, kus autot kasutatakse isiklikul otstarbel. Ühendkuningriigile on samuti antud luba mitte käsitada selliste autode isiklikul otstarbel kasutamist tasuna teenuste osutamise eest. Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 176 on ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei arvata. Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni lubatakse liimesriikidel säilitada 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Seepärast kehtivad mitmed sätted, millega piiratakse õigust arvata maha mootorsõidukitega seotud käibemaksu. |141 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |219 | Ei ole asjakohane. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |229 | Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |230 | Mõju hindamine Taotluse eesmärk on vältida käibemaksust kõrvalehoidumist ja lihtsustada maksu kogumise menetlust, mistõttu on selle võimalik mõju positiivne. Itaalia käsitab lahendust sobiva meetmena, mis on võrreldav muude kehtinud ja kehtivate eranditega. Taotletav meede on lähenemisviisilt samalaadne teatises KOM(2004) 728 esitatud komisjoni ettepanekuga, mis sisaldab eeskirju kulude kohta, millelt makstud käibemaksu mahaarvamise õigust võib piirata. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Loa andmine Itaaliale kohaldada meedet, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 168, piirates sellega maksukohustuslase õigust arvata maha käibemaks mootorsõidukitega seotud kuludelt, kui sõidukit ei kasutata ainult ettevõtluse otstarbel. Mahaarvamise õiguse piiramise korral vabastatakse erandina artikli 26 lõike 1 punktist a maksukohustuslased sõidukite isikliku kasutamisega seotud käibemaksu arvestamisest. Meetme reguleerimisala on piiratud ja see hõlmab teatava istekohtade arvu ja massipiiranguga sõidukeid, mistõttu kohaldatakse erandit piiratud hulga sõidukite suhtes. Piirang on kehtestatud ühtse määrana 60% ning Itaalia vaatab erandit tegeva meetme määra ja vajalikkuse läbi ja esitab selle kohta aruande pärast seda, kui erand on kehtinud kaks aastat. Otsus kaotab kehtivuse otsuses kindlaksmääratud päeval või päeval, mil jõustuvad kõnealuses valdkonnas käibemaksu mahaarvamise piiramist käsitlevad ühenduse eeskirjad, sõltuvalt sellest, kumb kuupäev on varasem. |310 | Õiguslik alus Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 395 lõige 1. |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |331 | Käesolev otsus käsitleb liikmesriigile tema enda taotlusel antud luba ja sellega ei kaasne mingeid kohustusi. |332 | Erimeede on erandi piiratud reguleerimisala arvestades kooskõlas taotletava eesmärgiga. |Õigusakti valik |341 | Kavandatud õigusakt (id): muu. |342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 395 kohaselt on erandi tegemine ühistest käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt antud nõukogu loa alusel. Nõukogu otsus on ainus sobiv õigusakt, sest selle saab adresseerida üksikule liikmesriigile. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklausel |531 | Ettepanek sisaldab läbivaatamisklauslit. |533 | Ettepanek sisaldab ajalist piirangut. |1.  Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Itaalia Vabariigil kohaldada meetmeid, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi,[1] eriti selle artikli 395 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2]ning arvestades järgmist:(1) 9. oktoobri 2006. aasta kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 11. oktoobril 2006, taotles Itaalia luba kehtestada meetmed, millega tehakse erand direktiivi 77/388/EMÜ (praegu direktiiv 2006/112/EÜ) sätetest, milles käsitletakse maksukohustuslase õigust arvata maha ostudelt makstud käibemaks ning sätetest, millega nõutakse ettevõtte vara isikliku kasutamisega seotud käibemaksu arvestamist.(2) Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 28. veebruari 2007. aasta kirjas teisi liikmesriike Itaalia taotlusest. Komisjon teatas 21. novembri 2006. aasta kirjas Itaaliale, et tal on taotluse hindamiseks olemas kogu vajalik teave.(3) Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 168 on ette nähtud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste kaupade ja teenuste eest tasutud käibemaks, mida kasutatakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a nõutakse käibemaksu arvestamist, kui ettevõtte vara kasutatakse isiklikuks tarbeks.(4) Sõidukite isiklikuks tarbeks kasutamist on raske täpselt määratleda ja isegi kui see on võimalik, on selline mehhanism tihti koormav. Taotletud meetmete kohaselt tuleks selliste sõidukite kuludega seotud mahaarvatav käibemaks, mida ei kasutata ainult ettevõtluse tarbeks, mõningate eranditega, kehtestada ühtse protsendimäärana. Praegu olemasoleva teabe alusel on Itaalia ametiasutused seisukohal, et 40%-line määr on põhjendatud. Selleks et vältida topeltmaksustamist, tuleb piirangu rakendusalas tühistada nõue arvestada käibemaksu sõidukite isiklikuks tarbeks kasutamise korral. Kõnealused meetmed on põhjendatud vajadusega lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust ja vältida ebaõigest arvepidamisest tulenevat kõrvalehoidumist.(5) Kõnealused erandit tegevad meetmed peaksid olema ajaliselt piiratud, mis võimaldab hinnata nende tõhusust ja protsendimäära sobivust, kuna kavandatud protsendimäär tugineb esialgsetel andmetel ettevõtluse tarbeks kasutavate sõidukite kohta.(6) 29. oktoobril 2004 esitas komisjon ettepaneku nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ (praegu direktiiv 2006/112/EÜ) seoses käibemaksu mahaarvamise õigusega.[3] Erandit tegev meede kaotab kehtivuse kavandatud direktiivi jõustumisel, kui see jõustub otsuses kindlaksmääratud kuupäevast varem,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 168 lubatakse Itaalial piirata 40%-lise määraga õigust arvata maha käibemaks selliste mootorsõidukitega seotud kuludelt, mida ei kasutata ainult ettevõtluse eesmärgil.Artikkel 2Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punktist a ei tohi Itaalia käsitada maksukohustuslase ettevõtte varade hulka kuuluvate sõidukite kasutamist isiklikuks tarbeks tasu eest teenuste osutamisena, kui kõnealuse sõiduki suhtes kohaldatakse käesoleva otsuse kohaselt käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangut.Artikkel 3Käesoleva otsusega ettenähtud käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangut ei kohaldata järgmiste sõidukitega seotud kulude suhtes:2.  sõidukid, mis kuuluvad maksukohustuslase tegevusega seotud kaubavarude hulka;3.  taksona kasutatavad sõidukid;4.  autokoolides õppesõiduks kasutatavad sõidukid;5.  rentimiseks või liisimiseks kasutatavad sõidukid;6.  sõidukid, mida kasutavad müügiesindajad.Artikkel 4Sõidukitega seotud kulud hõlmavad sõiduki ostmist, sealhulgas koostelepinguid, tootmist, ühendusesisest omandamist, importi, liisimist või rentimist, kohaldamist, remonti või hooldust, sõidukiga seotud teenuseid või tarneid ja nende kasutamist, sealhulgas määrdeaineid ja kütust.Artikkel 5Artikleid 1 ja 2 kohaldatakse kõigi mootorsõidukite suhtes (välja arvatud põllumajandus- või metsatraktorid), mida tavaliselt kasutatakse inimeste või kaupade vedamisel teedel, ja mille suurim lubatud mass ei ületa 3 500 kilogrammi, ning milles ei ole lisaks juhi istekohale rohkem kui kaheksa istekohta.Artikkel 6Kaks aastat pärast käesoleva otsuse jõustumist ning igal juhul 31. detsembriks 2009 tuleb komisjonile esitada hinnang, mis hõlmab käesoleva otsuse kohaldamise kahte esimest aastat, sealhulgas kohaldatava piirangu protsendimäära ülevaatamist.Artikkel 7Käesoleva otsuse kehtivus lõpeb ühenduse eeskirjade jõustumisel, millega määratakse kindlaks, millistest mootorsõidukitega seotud kuludest ei või käibemaksu täies ulatuses maha arvata, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2010.Artikkel 8Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[…] [1] ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C 24, 29.1.2005, lk 10. KOM (2004) 728.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            2015/0180(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega kehtestatakse OTIFi üldkogu 12. kohtumisel liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle liidetes tehtavate teatavate muudatuste kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Kavandatud nõukogu otsuse eesmärk on kehtestada Euroopa Liidu seisukoht 29.–30. septembril 2015 peetaval Rahvusvahelise Raudteeveo Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) üldkogu 12. kohtumisel seoses rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle liites D (vagunite kasutamist rahvusvahelises raudteeliikluses käsitlevate lepingute ühtsed eeskirjad (CUV)), liites F (ühtsed eeskirjad tehniliste standardite kehtestamiseks ja ühtsete tehniliste eeskirjade vastuvõtmiseks raudteematerjali suhtes, mis on ette nähtud kasutamiseks rahvusvahelises liikluses (APTU)) ja liites G (ühtsed eeskirjad tehnoloa väljaandmiseks raudteematerjalile, mida kasutatakse rahvusvahelises liikluses (ATMF)) tehtavate teatavate muudatustega, mille kohta üldkogu peab otsuse langetama.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

                  COTIFi ja selle liidete muudatusettepanekud liidu õigusega seoses tehakse üksnes selleks, et selgitada liidete F ja G kohaldamisala ja seda, mis ülesannet täidavad valdaja ja hoolduse eest vastutav üksus ELi õiguse kohaselt, eelkõige raudteede ohutuse direktiivi
                     1
                   kohaselt.

               •Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega

                  COTIFi ja selle liidete muudatusettepanekud ei oma otsest seost liidu poliitikaga.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  COTIFi ja selle liidete muudatusettepanekud, mida OTIFi üldkogu arutama hakkab, on seotud üldeeskirjadega, mida kohaldatakse liidu territooriumile, liidu territooriumilt või läbi liidu territooriumi toimuva rahvusvahelise transpordi suhtes. Kavandatud nõukogu otsuse eesmärk on kehtestada Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht lepingus sätestatud organis, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. Seega on kavandatud nõukogu otsuse õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 91 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               •Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)

                  Euroopa Komisjon on koostanud ELi seisukoha ettepaneku üksnes nende muudatuste suhtes, millel on ELi õigusega otsene seos ja mis käsitlevad eelkõige raudteeohutust ja koostalitlusvõimet, ning nende redaktsiooniliste muudatuste suhtes, millega ajakohastatakse Lissaboni lepinguga kooskõlas Euroopa Liidu nime.

               •Proportsionaalsus

                  COTIFis ja selle liidetes tehtavad olulised muudatused selgitavad liidete F ja G kohaldamisala ja seda, mis ülesannet täidavad valdaja ja hoolduse eest vastutav üksus ELi õiguse kohaselt, eelkõige raudteede ohutuse direktiivi kohaselt. Kavandatud liidu seisukoht on täielikult kooskõlas liidu seisukohaga, mis esitati OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgul ja mis võeti vastu nõukogu 24. juuni 2014. aasta otsusega, millega kehtestati sel istungjärgul Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht (2014/699/EL)
                     2
                  .

               •Vahendi valik

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaselt võtab nõukogu komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetav seisukoht, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.

               3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, KONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA JA MÕJUHINNANGUD

               •Järelhindamised / kehtivate õigusaktide toimivuskontroll

               Rahvusvahelise raudteeveo konventsiooni ja selle liidete muutmist arutati ning muudatusettepanekute üle hääletati 25.–26. juunil 2014 toimunud OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgul, liite B (kaupade rahvusvahelist raudteevedu käsitleva lepingu ühtsed eeskirjad (CIM)) osalise muutmise üle hääletati kirjaliku menetluse teel
                  3
               . Läbivaatamiskomitee võttis konsolideeritud seletuskirja vastu kirjaliku menetluse teel
                  4
               . Liite G(ATMF) ja liite D(CUV) muudatusi arutati OTIFi raames kokku kutsutud töörühmade mitmel koosolekul. Euroopa Komisjon ja Euroopa Raudteeagentuur (ERA) koos mitme liikmesriigiga võtsid neist koosolekutest aktiivselt osa. OTIFi raames kokku kutsutud töörühmade ning Euroopa Komisjoni ja mitme liikmesriigi osalusel toimunud liite B (CIM) ja liite E (infrastruktuuri kasutamist rahvusvahelises raudteeliikluses käsitleva lepingu ühtsed eeskirjad (CUI)) teemaliste arutelude tulemusena ei ole vormistatud ametlikke muudatusettepanekuid, mis tuleks vastu võtta üldkogu 12. kohtumisel. Lisaks sellele moodustas Euroopa Komisjon töörühma, kuhu kuulusid ELi liikmesriikide ja raudteesektori esindajad ja kus arutati neid ELi liikmesriikide esitatud muudatusettepanekuid, mida OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgul ei käsitletud.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Eespool nimetatud kohtumistel peetud aruteludes osalesid aktiivselt Euroopa raudtee- ja taristuettevõtjate ühenduse (CER), Euroopa raudteetaristuettevõtjate (EIM), Rahvusvahelise raudteetranspordikomitee (CIT), Rahvusvaheline Raudteeliidu (UIC), Euroopa Raudteekaubaveo Ühenduse (ERFA), veeremivaldajate rahvusvahelise liidu (UIP) esindajad.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

                  COTIFi ja selle liidete muudatusettepanekud liidu õigusega seoses põhinevad kehtivatel liidu õigusaktidel, sest see oli OTIFi kindel tahe. Liidu võetav seisukoht on täielikult kooskõlas seisukohaga, mille nõukogu OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgu jaoks vastu võttis (nõukogu otsus 2014/699/EL). Käesoleva ettepaneku puhul seega mõju hindamist vaja ei olnud.

               •Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste rakendamist.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad ning seire-, hindamis- ja aruandluskord

                  Muudatusi hakatakse jõustama COTIFi asjakohaste sätete kohaselt. Euroopa Liidu poolset seire-, hindamis- ja aruandluskorda ei ole vaja.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

               Liit ühines rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga (COTIF) 2011. aasta juulis nõukogu otsuse 2013/103/EL
                  5
                alusel. COTIF on segakonventsioon, mille osalised on nii liit kui ka kõik liikmesriigid. Kõnealuse otsuse III lisas on kehtestatud sisekord, mida nõukogu, liikmesriigid ja komisjon OTIFi menetluste korral peavad järgima. ELi ainupädevusse kuuluvates küsimustes hääletab EL kõigi COTIFi osalisriigiks olevate ELi liikmesriikide häälte arvuga. 26 ELi liikmesriiki on samuti OTIFi liikmed. Üks ELi liikmesriik ei ole ratifitseerinud 1999. aasta COTIFi ja kolm ELi liikmesriiki ei ole kehtetuks tunnistanud deklaratsioone, milles käsitletakse liite E (CUI), liite F (APTU) ja liite G (ATMF) kohaldamata jätmist ning mis esitati siis, kui need liited ei olnud ELi õigusega kooskõlla viidud. Seega ei saa kõnealused liikmesriigid hääletada muudatuste üle, milles käsitletakse sätteid, mida nad ei kohalda. OTIFil on 44 aktiivset konventsiooniosalist (kahe ELi mittekuuluva riigi liikmesus on peatatud kuni rahvusvahelise raudteeliikluse taastamiseni ning kaks ELi mittekuuluvat riiki on COTIFi sätete kohaselt kaotanud hääleõiguse).

               COTIFi VI jaotise artikli 34 kohaselt jõustuvad üldkogu poolt vastu võetud konventsiooni enda muudatused kõikide konventsiooniosaliste suhtes kaksteist kuud pärast seda, kui kaks kolmandikku konventsiooniosalistest on muudatused heaks kiitnud, välja arvatud nende konventsiooniosaliste suhtes, kes on enne muudatuste jõustumist deklareerinud, et nad neid heaks ei kiida. Üldkogu poolt vastu võetud konventsiooni liidete muudatused jõustuvad kõikide konventsiooniosaliste suhtes kaksteist kuud pärast seda, kui muudatused on heaks kiitnud pooled nendest konventsiooniosalistest, kes ei ole deklareerinud, et nad ei kohalda asjaomaseid liiteid tervikuna, välja arvatud nende konventsiooniosaliste suhtes, kes on enne muudatuste jõustumist deklareerinud, et nad neid heaks ei kiida.

               Üldkogu võib mõne muudatuse vastuvõtmisel otsustada, et see muudatus on niivõrd oluline, et iga konventsiooniosaline, kes deklareerib, et ei kiida kõnealust muudatust heaks, ning kes ei kiida muudatust heaks 18 kuu jooksul pärast selle jõustumist, lakkab pärast selle tähtaja möödumist olemast OTIFi liige.

               Kui üldkogu otsustes käsitletakse konventsiooni liidete muudatusi, siis peatatakse nende otsuste jõustumisel tervikuna asjaomase liite rakendamine liikluses nende konventsiooniosalistega ja nende konventsiooniosaliste vahel, kes on deklareerinud, et ei kiida selle liite muudatusi heaks.

               Alates kuupäevast, mil konventsiooni või selle liidete muudatused jõustuvad, muutuvad need siduvaks liidus ja selle liikmesriikides, moodustades lahutamatu osa liidu õigustikust.

               COTIFi VII jaotise artikli 38 kohaselt võib Euroopa Liit kui COTIFiga ühinenud piirkondlik organisatsioon teostada õigusi, mis on konventsioonist tulenevalt tema liikmesriikidel, kuivõrd need puudutavad küsimusi, mis on Euroopa Liidu pädevuses.

               Nõukogu otsuse ettepaneku lisas on esitatud kavandatud muudatuste üksikasjalik loetelu ning märgitud, milliste muudatustega võib liit nõustuda sellisel kujul, nagu peasekretär need üldkogu 12. kohtumisel esitab. Mõni kavandatud muudatus, eelkõige COTIFi artiklite 12 ja 20 ning liidete D, F ja G muudatused on seotud raudtee ohutust ja koostalitusvõimet käsitleva liidu õigusega. Võttes arvesse tehnoloogia arengut, peetakse paljusid neid muudatusi asjakohaseks turvalise ja usaldusväärse rahvusvahelise raudteetranspordi seisukohast ja seega tuleb neid toetada. Redaktsiooniliste muudatustega, näiteks COTIFi artikli 3 muudatusega, ajakohastatakse Lissaboni lepinguga kooskõlas Euroopa Liidu nime (sarnased muudatused tehti ka OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgul sätetesse, milles käsitletakse selle organi pädevust). Mõne muudatuse (eelkõige OTIFi haldusmenetlusi ja rahastamist käsitlevad muudatused) puhul ei ole ELi seisukoha kohta ettepanekut tehtud.

               2015/0180 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega kehtestatakse OTIFi üldkogu 12. kohtumisel liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle liidetes tehtavate teatavate muudatuste kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 91 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit ühines 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga, mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga (edaspidi „COTIF”), nõukogu 16. juuni 2011. aasta otsuse 2013/103/EL alusel, milles käsitletakse Euroopa Liidu ja Rahvusvahelise Raudteeveo Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) vahel kõnealuse konventsiooniga liitumise lepingu allakirjutamist ja sõlmimist
                  6
               .

               (2)Kõik liikmesriigid, välja arvatud Küpros ja Malta, on COTIFi konventsiooniga ühinenud ja kohaldavad seda.

               (3)COTIFi artikli 13 § 1 punkti a kohaselt asutatud üldkogu 12. kohtumisel, mis toimub 29.–30. septembril 2015, on kavas võtta vastu otsus COTIFis ja selle liites D (vagunite kasutamist rahvusvahelises raudteeliikluses käsitlevate lepingute ühtsed eeskirjad (CUV)), liites F (ühtsed eeskirjad tehniliste standardite kehtestamiseks ja ühtsete tehniliste eeskirjade vastuvõtmiseks raudteematerjali suhtes, mis on ette nähtud kasutamiseks rahvusvahelises liikluses (APTU)) ja liites G (ühtsed eeskirjad tehnoloa väljaandmiseks raudteematerjalile, mida kasutatakse rahvusvahelises liikluses (ATMF)) tehtavate teatavate muudatuste kohta.

               (4)Liidu seisukoht punktide suhtes, mis on määratletud asjassepuutuvatena, tuleb vastu võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel, sest kõnealuseid muudatusi käsitlevad otsused, mille võtab vastu üldkogu, on õigusliku toimega aktid ja nende reguleerimisese kuulub liidu pädevusse.

               (5)COTIFi muudatuste eesmärk on a) ajakohastada kooskõlas ELi õigusega tehnikaekspertide komitee ülesandeid ja viidet mõistele „valdaja” ning b) muuta teatavaid OTIFi rahastamist, auditeerimist ja aruandlust käsitlevaid eeskirju ja teha väiksemaid muudatusi halduseeskirjades.

               (6)OTIFi peasekretäri esitatud, liites D (CUV) tehtavate muudatuste eesmärk on selgitada seda, mis ülesannet täidavad valdaja ja üksus, kes vastutab selliste lepingute hoidmise eest, milles käsitletakse vagunite kasutamist rahvusvahelises raudteeliikluses.

               (7)Liites G (ATMF) ja liites F (APTU) tehtavate muudatuste eesmärk on täpsustada nende kohaldamisala, jättes välja viite „muule raudteematerjalile”.

               (8)Eespool nimetatud muudatused kuuluvad liidu pädevusse ja on kooskõlas Euroopa Liidu õiguse ja strateegiliste eesmärkidega ning seega peaks liit neid toetama.

               (9)Sellest tulenevalt tuleks vastu võtta käesolevale otsusele lisatud liidu seisukoht. Liidu seisukoht tuleb esitada üldkogul,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.
                     Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab vastu rahvusvahelise raudteeveo konventsiooni üldkogu 12. kohtumisel, peab olema kooskõlas käesoleva otsuse lisaga.

               2.
                     Käesoleva otsuse lisas loetletud dokumentide väiksemate muudatuste osas võivad liidu esindajad üldkogu kohtumisel kokku leppida ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Üldkogu poolt vastu võetud otsused avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas, et märkida ära nende jõustumisaeg.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile ja liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/49/EÜ, 29. aprill 2004, ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudteede ohutuse direktiiv) (ELT L 164, 30.4.2004), muudetud mitmete õigusaktidega, peamiselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/110/EÜ (ELT L 345, 28.11.2008, lk 62).

                     (2)
                  Nõukogu otsus, 24. juuni 2014, millega kehtestatakse OTIFi revisjonikomisjoni 25. istungjärgul Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle lisades tehtavate teatavate muudatuste kohta (ELT L 293, 9.10.2014, lk 26).

                     (3)
                  OTIFi läbivaatamiskomitee ringkiri A 55-25/505.2015, 23.4.2015.

                     (4)
                  OTIFi läbivaatamiskomitee ringkiri A 55-25/504.2015, 23.4.2015.

                     (5)
                  Nõukogu otsus, 16. juuni 2011, Euroopa Liidu ja Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni vahelise lepingu (Euroopa Liidu ühinemise kohta 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga (COTIF), mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga) allakirjutamise ja sõlmimise kohta (ELT L 51, 23.2.2013, lk 1).

                     (6)
                  ELT L 51, 23.2.2013, lk 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.8.2015
            COM(2015) 389 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Nõukogu otsus,
            millega kehtestatakse OTIFi üldkogu 12. kohtumisel liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle liidetes tehtavate teatavate muudatuste kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Nõukogu otsus,

               millega kehtestatakse OTIFi üldkogu 12. kohtumisel liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle liidetes tehtavate teatavate muudatuste kohta

               1.Sissejuhatus

               Rahvusvahelise Raudteeveo Valitsustevahelise Organisatsiooni (edaspidi „OTIF”) peasekretär on kutsunud kokku organisatsiooni üldkogu 12. kohtumise, mis toimub 29.–30. septembril 2015 Bernis.

               Käesoleva dokumendi eesmärk on välja töötada ELi kooskõlastatud seisukoht, mis esitatakse üldkogu kohtumisel. Käesoleva dokumendi valmistas ette liikuvuse ja transpordi peadirektoraat (DG MOVE), keda aitasid komisjoni muud asjaga seotud talitused.

               2.Viidatud dokumendid

               Üldkogu kohtumise päevakorrapunkte käsitlevad dokumendid edastati OTIFi liikmeks olevatele riikidele 15. mail 2015 ja need on kättesaadavad OTIFi veebisaidil järgmisel lingil:

                  http://www.otif.org/en/law/general-assembly/working-documents-concerning-revision-of-cotif.html

               .

               3.Märkused päevakorrapunktide kaupa

               Punkt 1. Eesistuja ning ase-eesistujate valimine

               Dokument: puudub.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 2. Päevakorra vastuvõtmine

               Dokumendid: AG 12/2, AG 12/2 addendum 1.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 3. Volituste kontrollimise komitee moodustamine

               Dokument: puudub.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 4. Töökorraldus ja vajalikuks peetavate komiteede määramine

               Dokument: puudub.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 5. Peasekretäri valimine ajavahemikuks 1. jaanuarist 2016 kuni 31. detsembrini 2018

               Dokumendid: AG 12/5, AG 12/5.1, AG 12/5.2.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Mõlemad kandidaadid peasekretäri kohale on pärit ELi liikmesriikidest (Austria ja Prantsusmaa).

               Punkt 6. OTIFi liikmed – üldine olukord

               Dokument: AG 12/6.

               Hääleõiguste kasutamine: ei kohaldata.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 7. Eelarveraamistik

               Dokumendid: AG 12/7.1, AG 12/7.2.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 8. COTIFi osaline läbivaatamine – konventsiooni põhiosa

               Dokumendid: AG 12/8, AG 12/8 addendum 1, AG 12/8 addendum 2.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht:

               toetatakse artikli 3 (Rahvusvaheline koostöö) muudatusi (redaktsiooniline muudatus, millega sõnad „Euroopa Ühendused” asendatakse sõnadega „Euroopa Liit”).

               Toetatakse artikli 12 (Kohtuotsuste täitmine. Arestimine) muudatusi, sest muudetakse mõistet „valdaja” ning viiakse see kooskõlla ELi õigusega.

               Toetatakse artikli 20 (Tehnikaekspertide komitee) muudatusi, sest need on vajalikud liidete APTU ja ATMF ühtsete eeskirjade ajakohastamiseks vastavalt ELi õigusele.

               Muud muudatused: ELi seisukoht puudub.

               Punkt 9. Liite B (CIM, UR) osaline läbivaatamine

               Dokument: AG 12/9.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: võetakse teadmiseks peasekretäri aruanne kõnealuse liite läbivaatamisega seoses tehtud edusammude ja käimasoleva töö jätkamise kohta.

               Punkt 10. Liite D (CUV, UR) osaline läbivaatamine

               Dokumendid: AG 12/10, AG 12/10 addendum 1, AG 12/10 addendum 2, AG 12/10 addendum 3.

               Hääleõiguste kasutamine: EL.

               Kooskõlastatud seisukoht:

               toetatakse artikli 9 ja seletuskirja muudatusi vastavalt OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgul ELi nimel võetud seisukohale,
                  1
                kuna need selgitavad valdaja ja hoolduse eest vastutava üksuse ülesandeid kooskõlas ELi õigusega.

               Arutati Saksamaa poolt dokumendis AG 12/10 addendum 3 esitatud ettepanekut uue artikli 1a lisamise kohta ja seda toetas liikmesriikide ja raudteesektori esindajatest koosnev ELi töörühm, mis tuli kokku 26. novembril 2014. Sarnane säte on olemas ka CIMis (artikkel 2 – Avalik-õiguslikud õigusnormid). Seega toetatakse ka seda ettepanekut.

               Punkt 11. Liite F (APTU, UR) osaline läbivaatamine

               Dokument: AG 12/11.

               Hääleõiguste kasutamine: EL.

               Kooskõlastatud seisukoht: toetatakse artikli 3 muudatust, mille eesmärk on selgitada artikli kohaldamisala, jättes sellest välja „muu raudteematerjali” ning tehes vajaliku seletuskirja muudatuse.

               Punkt 12. Liite G (ATMF UR) läbivaatamine

               Dokument: AG 12/12.

               Hääleõiguste kasutamine: EL.

               Kooskõlastatud seisukoht: toetatakse artiklite 1 ja 3 muudatusi, mille eesmärk on selgitada artiklite kohaldamisala, jättes nendest välja „muu raudteematerjali” ning tehes vajaliku seletuskirja muudatuse.

               Punkt 13. Läbivaadatud ja konsolideeritud seletuskiri

               Dokumendid: AG 12/13, AG 12/13 addendum 1–10.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: võetakse teadmiseks läbivaadatud ja konsolideeritud seletuskiri ning volitatakse peasekretär lisama seletuskirjale selgitused, mille üldkogu on võtnud vastu seoses üldkogu poolt vastu võetud COTIFi ja selle liidete muudatustega.

               Punkt 14. Ühtne raudteeõigus

               Dokument: AG 12/14.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 15. Aruanne halduskomisjoni tegevuse kohta ajavahemikul 1. oktoobrist 2012 kuni 30. septembrini 2015

               Dokument: AG 12/15.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 16. Halduskomisjoni valimine ajavahemikuks 1. oktoobrist 2015 kuni 30. septembrini 2018 (koosseis ja esimees)

               Dokument: AG 12/16.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 17. Üldkogu 13. kohtumise eeldatav kuupäev

               Dokument: puudub.

               Hääleõiguste kasutamine: ei kohaldata.

               Kooskõlastatud seisukoht: puudub.

               Punkt 18. Muud küsimused

               Dokument: ei ole kättesaadav.

               Hääleõiguste kasutamine: otsustatakse vajaduse korral kohapeal.

               Kooskõlastatud seisukoht: otsustatakse vajaduse korral kohapeal.

               Punkt 19. Üldkogu mis tahes volitused

               Dokument: ei ole kättesaadav.

               Hääleõiguste kasutamine: otsustatakse vajaduse korral kohapeal.

               Kooskõlastatud seisukoht: otsustatakse vajaduse korral kohapeal.

               Punkt 20. Läbivaatamiskomitee aruanded (vajaduse korral)

               Dokument: ei ole kättesaadav.

               Hääleõiguste kasutamine: otsustatakse vajaduse korral kohapeal.

               Kooskõlastatud seisukoht: otsustatakse vajaduse korral kohapeal.

               Punkt 21. Otsuste, volituste, soovituste ja muude üldkogu dokumentide vastuvõtmine (lõppdokument)

               Dokument: ei ole kättesaadav.

               Hääleõiguste kasutamine: ELi liikmesriigid.

               Kooskõlastatud seisukoht: otsustatakse kohapeal.

                     (1)
                  Nõukogu otsus, 24. juuni 2014, millega kehtestatakse OTIFi läbivaatamiskomitee 25. istungjärgul Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht rahvusvahelise raudteeveo konventsioonis (COTIF) ja selle lisades tehtavate teatavate muudatuste kohta (2014/699/EL), ELT L 293/26, 9.10.2014.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus liikmesriikide osamaksude kohta Euroopa Arengufondi (2009. aasta osamaksu 3. osa)

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0575

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 19.10.2009KOM(2009)575 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUSliikmesriikide osamaksude kohta Euroopa Arengufondi (2009. aasta osamaksu 3. osa)SELETUSKIRIKümnenda EAFi sisekokkuleppe ja finantsmäärusega nähakse ette uus liikmesriikide osamaksusid käsitlev menetlus, mille alusel liikmesriigid rahastavad EAFi. Finantsmääruse artikli 157 kohaselt kohaldatakse kõnealust uut menetlust esimest korda 2009. aasta (aasta „n+2” nimetatud sätte tähenduses) osamaksude suhtes.Finantsmääruse artikli 57 lõike 5 kohaselt käsitleb käesolev ettepanek:-  aasta (aasta „n+1” nimetatud artiklis sätestatud püsimenetluste tähenduses) osamaksu kolmanda osa suurust.Finantsmääruse artikli 57 lõike 7 kohaselt on täpsustatud, milliseid summasid haldab komisjon ja milliseid Euroopa Investeerimispank.Finantsmääruse artikli 145 kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank komisjonile tema hallatavate vahendite kohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni.Finantsmääruse artikli 57 lõike 5 kohaselt peab nõukogu tegema otsuse nimetatud ettepaneku kohta hiljemalt 21 kalendripäeva pärast seda, kui komisjon on esitanud oma ettepaneku, ja liikmesriigid peavad tasuma osamaksu kolmanda osa hiljemalt 21 päeva pärast päeva, mil neid nõukogu otsusest teavitatakse.Finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus nimetatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu üheksanda EAFi summasid.Tuletame meelde, et finantsmääruse artikli 60 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei tasu tasumisele kuuluvat osamaksu sätestatud tähtajaks, peab asjaomane liikmesriik tasuma maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud viivise maksmist käsitlevale korrale.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSliikmesriikide osamaksude kohta Euroopa Arengufondi (2009. aasta osamaksu 3. osa)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldataks EÜ asutamislepingu neljandat osa,[1] eriti selle artikli 10 lõiget 1,võttes arvese sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa,[2] eriti selle artiklit 7,võttes arvesse kümnenda Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat 18. veebruari 2008. aasta finantsmäärust (edaspidi „kümnenda EAFi finantsmäärus”),[3] eriti selle artiklit 57 ja artikli 58 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[4]ning arvestades järgmist:(1) Kümnenda Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF”) suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Seetõttu tuleks esitada üheksanda EAFi rahastamisnõue.(2) Kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 145 esimese lõigu kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank komisjonile tema hallatavate vahendite kohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni.(3) Kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 157 kohaselt kohaldatakse artiklites 57–61 sätestatud menetlust esimest korda 2009. aastal. Nimetatud menetluse kohaselt esitab komisjon ettepaneku, milles on täpsustatud 2009. aasta osamaksu kolmanda osa suurus. Nõukogu peab tegema otsuse hiljemalt 21 kalendripäeva pärast seda, kui komisjon on esitanud oma ettepaneku, ja liikmesriigid peavad tasuma osamaksu kolmanda osa hiljemalt 21 päeva pärast päeva, mil neid nõukogu otsusest teavitatakse,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 12009. aasta osamaksu kolmas osa, mida liikmesriigid maksavad komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale EAFi rahastamiseks, on esitatud käesoleva otsuse lisas asuvas tabelis.Artikkel 2Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele, kes tasuvad üheksanda EAFi osamaksu.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISA2009. aasta osamaksu kolmas osa (eurodes)[pic]---[1] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.[2] ELT L 247, 09.09.2006, lk 32.[3] ELT L 78, 19.03.2008, lk 1.[4] ELT C …, …, lk ….