               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.8.2021
            COM(2021) 492 final
            2021/0279(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelise partnerlus- ja koostöölepinguga asutatud koostöönõukogus seoses ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide pikendamisega

               SELETUSKIRI

               1.Reguleerimisese

                  Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelise partnerlus- ja koostöölepinguga (edaspidi „leping“) moodustatud koostöönõukogus liidu nimel võetav seisukoht seoses ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide pikendamist aastateks 2021–2027 käsitleva soovituse nr XX/2020 vastuvõtmisega.

               2.Kontekst

               2.1.Leping

               Lepingu eesmärk on luua raamistik poliitiliseks dialoogiks ja koostööks Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Aserbaidžaani Vabariigi (edaspidi „lepinguosalised“) vahel, et arendada poliitilisi suhteid. Leping jõustus 1. juulil 1999.

               2.2.Koostöönõukogu

               Koostöönõukogu vaatab läbi olulisemad lepingu raames tekkivad küsimused ning muud ühist huvi pakkuvad kahepoolsed või rahvusvahelised küsimused, et saavutada lepingu eesmärgid. Lepinguosaliste kokkuleppel võib koostöönõukogu anda asjakohaseid soovitusi. Koostöönõukogusse kuuluvad ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjoni liikmed ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi valitsuse liikmed. Koostöönõukogul on oma kodukord.

               2.3.Koostöönõukogu kavandatav akt

               Koostöönõukogu peaks võtma kirjaliku menetluse teel vastu soovituse partnerluse prioriteetide (2018–2020) pikendamise kohta aastateks 2021–2027 (edaspidi „akt“).

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liidu poolt koostöönõukogus võetav seisukoht põhineb käesolevale otsusele lisatud soovitusel.

               Partnerluse prioriteedid vastavad jätkuvalt läbivaadatud Euroopa naabruspoliitika ja idapartnerluse eesmärkidele. Neist juhindutakse ELi ja Aserbaidžaani finantskoostöö mitmeaastases programmitöös.

               Lepinguosalised on kinnitanud, et partnerluse prioriteedid on jätkuvalt asjakohane alus suhete arendamiseks, ning et nad on täielikult pühendunud prioriteetide ellurakendamisele.

               ELi ja Aserbaidžaani 2021.–2027. aasta koostöö aluseks on jätkuvalt 2018.–2020. aasta partnerluse prioriteedid.

               Partnerluse prioriteetide pikendamine on Euroopa Liidu huvides.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse alusel. Siia kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Koostöönõukogu on lepinguga loodud organ.

               Akt, mille koostöönõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Akt võib otsustavalt mõjutada ELi õigusnormide sisu, täpsemini ühtse toetusraamistiku kohase finantskoostöö mitmeaastast programmi. Seda seetõttu, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määruse 232/2014 (millega luuakse Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend)
                  2
                artikli 7 lõikes 2 on sätestatud, et riikides, kus on olemas kõnealuse määruse artikli 3 lõikes 2 osutatud dokumendid, tuleb võtta määruse (EL) nr 236/2014
                  3
                artikli 16 lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt vastu kõikehõlmav mitmeaastane ühtne toetusraamistik. Sellised dokumendid peavad olema tegevuskavad või muud samaväärsed ühiselt kokku lepitud dokumendid, näiteks partnerluse prioriteedid.

               Aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku. Seega on otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub selle akti eesmärgist ja sisust, millega seoses liidu nimel seisukoht võetakse. Kui aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning ühte neist võib pidada peamiseks, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus, nimelt peamise eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav materiaalõiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Akti peamine eesmärk on seotud koostööga, mida tehakse Aserbaidžaaniga lepingu ja läbivaadatud Euroopa naabruspoliitika raames.

               4.3.Kokkuvõte

               Käesoleva otsuse ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 207 ja 209 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Avaldamine

               Kuna koostöönõukogu aktiga muudetakse partnerluse prioriteetide kohaldamisaja kestust, tuleb see pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0279 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelise partnerlus- ja koostöölepinguga asutatud koostöönõukogus seoses ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide pikendamisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 207 ja 209 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelisele partnerlus- ja koostöölepingule (edaspidi „leping“) kirjutati alla 22. aprillil 1996 ja see jõustus 1. juulil 1999.

               (2)Lepingu artikli 81 kohaselt võib lepingu kohaselt loodud koostöönõukogu anda soovitusi lepingu eesmärkide saavutamiseks.

               (3)ELi-Aserbaidžaani koostöönõukogu 28. septembri 2018. aasta kohtumisel võeti vastu ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteedid aastateks 2018–2020.

               (4)Koostöönõukogu peaks kirjaliku menetluse teel vastu võtma soovituse ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide rakendamisperioodi pikendamise kohta aastani 2027.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel koostöönõukogus võetav seisukoht ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide pikendamise kohta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelise partnerlus- ja koostöölepinguga moodustatud koostöönõukogus liidu nimel võetav seisukoht seoses soovituse vastuvõtmisega ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide rakendamisperioodi pikendamise kohta aastani 2027 põhineb koostöönõukogu soovituse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Euroopa Komisjonile ning Euroopa Komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C–399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        ELT L 77, 15.3.2014.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 236/2014, millega sätestatakse liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused, ELT L 77, 15.3.2014.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.8.2021
            COM(2021) 492 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelise partnerlus- ja koostöölepinguga asutatud koostöönõukogus seoses ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide pikendamisega

               LISA

               EELNÕU

               ELi-ASERBAIDŽAANI KOOSTÖÖNÕUKOGU
               SOOVITUS nr XX/2020

               ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide pikendamise heakskiitmise kohta aastateks 2021–2027

               ELi-ASERBAIDŽAANI KOOSTÖÖNÕUKOGU,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelist partnerlus- ja koostöölepingut, eriti selle artiklit 81,

               võttes arvesse ELi-Aserbaidžaani koostöönõukogu 28. septembri 2018. aasta soovitust nr 1/2018 ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteetide (2018–2020) kohta,

               ning arvestades järgmist:

               (1)
                     Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi vahelisele partnerlus- ja koostöölepingule (edaspidi „leping“) kirjutati alla 22. aprillil 1996 ja see jõustus 1. juulil 1999.

               (2)
                     Lepingu artikli 81 kohaselt võib koostöönõukogu anda asjakohaseid soovitusi, et saavutada lepingu eesmärgid.

               (3)
                     Lepingu artikli 98 kohaselt võtavad lepinguosalised kõik üld- või erimeetmed, mida on vaja nende lepingust tulenevate kohustuste täitmiseks, ja hoolitsevad lepingus sätestatud eesmärkide saavutamise eest.

               (4)
                     Euroopa Liit ja Aserbaidžaan kinnitasid 28. septembril 2018 lisas esitatud ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteedid aastateks 2018–2020.

               (5)
                     EL ja Aserbaidžaan võtavad partnerluse prioriteetides kahepoolselt arvesse pikaajalisi eesmärke ja tulemusi, milles nad idapartnerluse raames kokku lepivad, sealhulgas rahvatervisealase koostöö tugevdamist,

               ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE SOOVITUSE:

               Artikkel 1

               ELi-Aserbaidžaani koostöönõukogu soovitab lepinguosalistel pikendada lisas esitatud ELi-Aserbaidžaani partnerluse prioriteete aastani 2027. Partnerluse prioriteete võib koostöönõukogu nõusolekul ajakohastada või veelgi pikendada.

               Artikkel 2

               Käesolev soovitus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

               Koostöönõukogu nimel

               Euroopa Liit

                     Aserbaidžaani Vabariik


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.8.2021
            COM(2021) 498 final
            2021/0281(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kirjalikus menetluses seoses ühisseisukohaga minimaalse sissemakse ajutise vähendamise kohta

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe (edaspidi „kokkulepe“) osaliste vahel kirjalikus menetluses seoses kavandatud ühisseisukohaga minimaalse sissemakse ajutise vähendamise kohta.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkulepe

               Kokkulepe on suuline kokkulepe, mille eesmärk on luua raamistik riiklikult toetatavate ekspordikrediitide korrakohaseks kasutamiseks. Tegelikkuses tähendab see, et luuakse võrdsed võimalused (mille puhul konkurents põhineb eksporditavate kaupade hinnal ja kvaliteedil, mitte soodsaimatel finantseerimistingimustel) ning samas püütakse kõrvaldada riiklikult toetatavate ekspordikrediitidega (edaspidi „riiklik toetus“) seotud subsiidiumid ja kaubanduse moonutamine. Kokkulepe jõustus 1978. aasta aprillis ja on tähtajatu.

               Kokkulepe on administratiivselt allutatud OECD-le ja selle täitmist toetab OECD ekspordikrediidi sekretariaat. Siiski ei ole tegemist OECD õigusaktiga
                  1
               .

               Kokkuleppe osaline on Euroopa Liit – mitte liikmesriigid – ning see on ühenduse õigustikku üle võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrusega (EL) nr 1233/2011
                  2
               . Seega on kokkulepe liidu õiguse kohaselt õiguslikult siduv.

               2.2.Kokkuleppe osalised

               Kokkuleppel on praegu üksteist osalist (edaspidi „kokkuleppe osalised“): Ameerika Ühendriigid, Austraalia, Euroopa Liit, Jaapan, Kanada, Korea, Norra, Šveits, Türgi, Uus-Meremaa ja Ühendkuningriik.

               Kokkuleppe osalised võivad teha otsuseid kokkuleppe muutmise kohta, eelkõige võivad nad vastu võtta ühisseisukohti kooskõlas kokkuleppe IV peatüki 5. jaoga. Otsused tehakse konsensuse alusel ja kui mõni osaline on vastu, siis ei saa kokkuleppe muudatust ega ühisseisukohta vastu võtta.

               Euroopa Komisjon esindab liitu kokkuleppe osaliste koosolekutel ja kokkuleppe osaliste kirjalikes otsustusmenetlustes.

               Kokkuleppega on ette nähtud võimalus võtta vastu ühisseisukohti, millega lubatakse osalistel erandkorras kokkuleppe sätetest kõrvale kalduda konkreetse tehingu ja ajutiselt ka määratlemata arvu tehingute puhul. Kirjalikus menetluses on võimalik ühisseisukoht heaks kiita ettepanekule vastamata jätmise teel, kuna vaikimist käsitatakse nõusolekuna. Sama kehtib osalise kohta, kes teatab, et tal ei ole seisukohta. Ühisseisukoha ettepanekule tuleb põhimõtteliselt vastata 20 kalendripäeva jooksul, mida võib pikendada kaheksa kalendripäeva võrra (kokkuleppe artiklid 56 ja 57). OECD ekspordikrediidi sekretariaat teatab osalistele, kas ühisseisukoht võeti vastu. Kokkulepitud ühisseisukoht jõustub teadaandest kolme kalendripäeva möödumisel (kokkuleppe artikkel 59).

               2.3.Kokkuleppe osaliste kavandatav õigusakt

               Kavandatav meede on ühisseisukoht, mille ettepanek esitatakse osalistele vastavalt kokkuleppe IV peatüki 5. jaole. Kavandatav ühisseisukoht on kiireloomuline ja erakorraline meede, et reageerida COVID-19 tervisekriisist tulenevale majanduslangusele ja vähendada kriisi tõsist mõju ELi eksporditööstuse poolt oluliste projektide elluviimisele väikese ja keskmise sissetulekuga riikides (vt täpsemalt punkt 3). Kavandatava ühisseisukohaga, kui selles kokku lepitakse, muudetakse ajutiselt kokkuleppe sätteid, millega reguleeritakse sissemaksenõuet ja maksimaalset riiklikku toetust (kokkuleppe artikli 11 punktid a ja c).

               Võttes arvesse meetme erakorralist iseloomu, tuleks ettepanek esitada niipea kui võimalik. Kui selles kokkuleppele jõutakse, peaksid kõik osalised hakkama kavandatud ühisseisukohta kohaldama niipea kui võimalik. Kokkuleppes sätestatud 28päevase tähtaja jooksul seisukoha esitamata jätmisega (vt punkt 2.2) nõustuksid osalised liidu ühisseisukoha ettepanekuga automaatselt ning kui vastuväiteid ei esitata, oleks see ettepanek ühtlasi ühisseisukoha lõplik versioon, mis jõustuks menetluse lõppemisest kolme päeva möödumisel.

               Eespool toodut arvesse võttes on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse kokkuleppega loodud organis liidu nimel, võttes arvesse, et kavandatav ühisseisukoht on liidule siduv ja mõjutab liidu õigust vastavalt määruse (EL) nr 1233/2011 artiklile 1, milles on sätestatud: „Suuniseid, mis sisalduvad riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppes, kohaldatakse liidus. Kokkuleppe tekst on esitatud käesoleva määruse lisana.“

               Ühisseisukoha menetlus peaks algama 2021. aasta juulis.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kavandatav ühisseisukoht on otseselt seotud COVID-19 tervisekriisiga.

               Kavandatav ühisseisukoht võimaldaks madala ja keskmise sissetulekuga riikide riiklikel hankijatel, kes ostavad kaupu ja teenuseid, millele antakse riiklikku ekspordikrediidi toetust, teha 12 kuu jooksul sissemakseid vähemalt 5 % ulatuses ekspordilepingu väärtusest, mitte 15 % ulatuses, nagu on nõutud kokkuleppe artikli 11 punktis a. See tähendaks omakorda osalise poolt kokkuleppe artikli 11 punkti c kohaselt antava riikliku toetuse ülemmäära ajutist suurendamist 85 %-lt 95 %-le ekspordilepingu väärtusest sama ajavahemiku jooksul.

               COVID-19 majandussurutise taustal on ELi ettevõtjatelt kaupu, teenuseid ja projekte (nt tervishoid ja haridus, aga ka muud sektorid) importivad kolmandad riigid tõsise finantssurve all. Suurem osa asjaomastest projektidest viiakse ellu arengumaade riiklike/avaliku sektori hankijatega. Normaalsetes majandustingimustes saaksid laene rahastavad pangad tavaliselt sissemakse osa jaoks eraturult kindlustuskatte. COVID-19 kriisi tõttu on eraturg siiski arenguriikidele sellise katte pakkumisel ettevaatlik või ei soovi seda üldse teha. Ilma selle katteta keelduvad pangad rahastamast projekti sissemakse osa arengumaades, kus selliseid projekte kõige enam vajatakse, ning see tähendab, et neid projekte ei ole võimalik ellu viia. See turutõrge tuleb kiiresti kõrvaldada.

               Kavandatav ühisseisukoht tooks kasu nii importijatele kui ka eksportijatele: sellega antakse ostjariigi valitsusele kohe rahalist abi ja suurendatakse selle suutlikkust investeerimisprojekte jätkata. Samal ajal annaks see eksportijatele võimaluse pakkuda paindlikke lahendusi rasketel aegadel ja jätkata äritegevust.

               Eeltoodu põhjal tehakse ettepanek vähendada avaliku sektori hankijate sissemakse nõuet 15 %-lt 5 %-le ekspordilepingu väärtusest. Lepingu arengueesmärke ja erandlikku iseloomu arvestades oleks meetmel siiski kaks olulist piirangut. Esiteks kohaldataks kavandatavat meedet üksnes madala ja keskmise sissetulekuga riikide (nn II kategooria riigid kokkuleppe artikli 11 kohaselt ja kooskõlas Maailmapanga määratlusega) avaliku sektori hankijate suhtes. Teiseks kestaks meede ainult ajavahemikul, mille jooksul pandeemia majanduslikud tagajärjed eeldatavasti tuntavad on. Seega saaksid sellest kasu üksnes tehingud, mille puhul ekspordikrediidi toetuse taotlus saadi 12 kuu jooksul pärast ühisseisukoha kehtivuse algust, tingimusel et läbirääkimised tehingu tingimuste üle viidi lõpule hiljemalt 18 kuud pärast käesoleva ühisseisukoha kehtivuse lõppemist (nagu on kinnitatud ekspordikrediidiasutuse lõplikes kohustustes). Kokkuleppe eeskirjade kontekstis on samuti oluline märkida, et kavandatav meede ei toetaks mitte ainult ELi riikidest eksportimist, vaid seda kohaldataks võrdselt kõikides kokkuleppes osalevates riikides antava riikliku toetuse suhtes.

               Kuna kavandatava ühisseisukoha eesmärk on vähendada COVID-19 põhjustatud tervisekriisi tõsist mõju ELi eksporditööstuse poolt oluliste projektide elluviimisele arengumaades ning et ühisseisukoha ettepaneku esitab liit, peaks liidu nimel võetav seisukoht seisnema käesoleva otsuse lisas esitatud ettepaneku kava esitamises ja toetamises.

               3.1.Menetlusõiguslik alus

               3.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel õiguslikud tagajärjed. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               3.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatav ühisseisukoht, mille kokkuleppe osalised peavad kirjaliku menetluse teel vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandataval õigusaktil on õiguslik toime vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrusele (EL) nr 1233/2011 (mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ) artiklile 1, milles on sätestatud, et „Suuniseid, mis sisalduvad riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppes, kohaldatakse liidus. Kokkuleppe tekst on esitatud käesoleva määruse lisana.“

               Seega on otsuse ettepaneku menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               3.2.Materiaalõiguslik alus

               3.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab.

               3.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               3.3.Järeldus

               Otsuse ettepaneku õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               4.Kavandatava akti avaldamine

               Kuna kokkuleppe osaliste õigusaktiga muudetakse riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkulepet, mis on määruse (EL) nr 1233/2011 II lisa, on asjakohane avaldada see pärast heakskiitmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0281 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kirjalikus menetluses seoses ühisseisukohaga minimaalse sissemakse ajutise vähendamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppes (edaspidi „kokkulepe“) sisalduvad suunised on üle võetud ja muudetud Euroopa Liidus õiguslikult siduvaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1233/2011
                  4
               .

               (2)Kokkuleppe osalised (edaspidi „osalised“) peavad tegema kirjaliku menetluse teel otsuse Euroopa Liidu poolt kokkuleppe IV peatüki 5. jao kohaselt esitatud ühisseisukoha ettepaneku kohta, mis käsitleb kokkuleppe artikli 11 punkti a kohaselt nõutava minimaalse sissemakse ajutist vähendamist (edaspidi „kavandatav ühisseisukoht“), võttes arvesse praegust COVID-19 majanduslangust.

               (3)Kavandatav ühisseisukoht võimaldaks madala ja keskmise sissetulekuga riikide riiklikel hankijatel, kes ostavad kaupu ja teenuseid, millele antakse riiklikku ekspordikrediidi toetust, teha 12 kuu jooksul sissemakseid vähemalt 5 % ulatuses ekspordilepingu väärtusest, mitte 15 % ulatuses, nagu on nõutud kokkuleppe artikli 11 punktis a. See tähendaks omakorda osalise poolt kokkuleppe artikli 11 punkti c kohaselt antava riikliku toetuse ülemmäära suurendamist 85 %-lt 95 %-le ekspordilepingu väärtusest sama ajavahemiku jooksul.

               (4)Erakorraline meede on vajalik, et reageerida COVID-19 tervisekriisist tulenevale majanduslangusele ja vähendada kriisi tõsist mõju ELi eksporditööstuse poolt oluliste projektide elluviimisele väikese ja keskmise sissetulekuga riikides.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel osaliste kirjalikus menetluses võetav seisukoht seoses kavandatava ühisseisukohaga, kuna pärast kokkuleppimist võib kavandatav ühisseisukoht otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrusele (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste kohaldamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kirjalikus menetluses seoses ühisseisukoha ettepanekuga, mis käsitleb minimaalse sissemakse ajutist vähendamist, põhineb käesoleva otsuse lisal.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nagu on määratletud OECD konventsiooni punktis 5.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ (ELT L 326, 8.12.2011, lk 45).

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ (ELT L 326, 8.12.2011, lk 45).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.8.2021
            COM(2021) 498 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kirjalikus menetluses seoses ühisseisukohaga minimaalse sissemakse ajutise vähendamise kohta

               LISA

               Euroopa Liidu ühisseisukoha ettepaneku eelnõu

               kooskõlas riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe IV peatüki 5. jaoga

               ECH [•]/2021

               Sissemaksenõude vähendamine 5 %-ni

               COVID-19 kriis mõjutab inimeste elu ja elutingimusi kogu maailmas. Negatiivset mõju suurendab oluliselt tervisekriisist tingitud üleilmne majanduslangus. Valitsused ja rahvusvahelised institutsioonid on hakanud sellele erakorralisele olukorrale reageerima. Suur osa nende jõupingutustest on suunatud meetmetele, mis leevendaksid negatiivset majanduslikku mõju. Tööstusriikidel on probleemide lahendamiseks tavaliselt rohkem vahendeid ja võimalusi, kuid madala ja keskmise sissetulekuga riigid seisavad silmitsi paljude piirangutega, eelkõige puuduvad neil sageli piisavad rahalised vahendid.

               Ekspordikrediidiasutused ja nende ametid on rakendanud mitmeid meetmeid, et säilitada rahvusvahelised kaubavood ning vastata oma tootmisharude ja välismaiste ostjate/riikide vajadustele. Kuigi paljud riigid tõenäoliselt kärbivad oma investeerimiskavasid, on endiselt suur vajadus kriisiennetusprojektidesse ja põhiinfrastruktuuriprojektidesse tehtavate investeeringute järele. On meetmeid, mida saab võtta ainult ühiselt, kuna nende suhtes kehtivad rahvusvaheliselt kokkulepitud eeskirjad, nagu OECD riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkulepe.

               Raske majandusolukorra taustal on nii tööstusühendused kui ka ettevõtted eraldi kutsunud ekspordikrediidiasutusi üles leevendama praegust sissemaksenõuet, kuna ostjariigid satuvad üha suurema finantssurve alla. Suurem osa asjaomastest projektidest viiakse ellu arengumaade riiklike/avaliku sektori hankijatega. Normaalsetes majandustingimustes oleks ostjatel võimalus rahastada sissemakseid pikemate tagasimaksetähtaegadega ning rahastajapangad taotleksid ja saaksid tavaliselt selle laenuosa jaoks katte eraturult. COVID-19 kriisi tõttu paistab eraturg olema arenguriikidele sellise katte pakkumisel väga ettevaatlik või ei soovi seda üldse teha. Ilma sellise katteta ei ole pangad valmis rahastama seda osa projektist riikides, kus selliseid projekte kõige enam vajatakse. See on selge turutõrge, millele tuleb kiiresti lahendus leida.

               Kavandatav ühisseisukoht tooks kasu mõlemale poolele: sellega antakse ostjariigi valitsusele kohe rahalist abi ja suurendatakse selle suutlikkust investeerimisprojekte jätkata. See suurendab prioriteetsete projektide jaoks (näiteks tervishoiusektoris) võimaldatavate rahaliste vahendite mahtu ning annab eksportijatele võimaluse pakkuda rasketel aegadel paindlikke lahendusi ja jätkata äritegevust.

               Seda arvesse võttes teeme ettepaneku vähendada madala ja keskmise sissetulekuga riikide riiklike ja avaliku sektori hankijate sissemaksenõuet 5 %-ni, võttes arvesse, et:

               ·meetmel oleks vahetu mõju kriisiga võitlevate riikide eelarvele;

               ·meede suurendaks paindlikkust, mida eksportijatel on praegu oma äritegevuse jätkamiseks vaja;

               ·meetmega käsitletaks tööstusharu tõstatatud probleeme;

               ·meede oleks väga kitsas ja sihipärane, hõlmates ainult valitud hankijakategooriaid;

               ·meede ei seaks ohtu laenuandmise suutlikkust, kuna OECD jätkusuutliku laenuandmise soovituse sätete ning IMFi ja Maailmapanga programmidest tulenevate kohustuste täitmine jääks selliste projektide toetamise eeltingimuseks, ning

               ·meede oleks ajutine ja kaotaks automaatselt kehtivuse 12 kuu pärast.

               Ühisseisukoha ettepanek: ECH [•]/2021

                        1. Viitenumber:

                        ECH [•]/2021

                        2. Importivad riigid ja ostjad:

                        II kategooria riikide (artikkel 10) riiklikud või avaliku sektori hankijad (vastavalt XII lisale) rahandusministeeriumi või keskpanga tagatisega.

                        3. Tehingu kirjeldus:

                        Projekt, mille suhtes kohaldatakse kokkuleppe artiklit 11.

                        4. Tingimused:

                        Kooskõlas kokkuleppe kõigi teiste artiklitega.

                        5. Ühisseisukoha ettepanek:

                        Sissemaksenõude vähendamine 5 %-ni (artikli 11 punkt a) ja riikliku toetuse ülemmäära suurendamine 95 %-ni ekspordilepingu väärtusest (artikli 11 punkt c). Meede jõustub kohe ja jääb jõusse 12 kuuks pärast selle jõustumist. Kokkuleppega hõlmatud tehingud võivad saada riiklikku toetust käesoleva ühisseisukoha tingimuste kohaselt, tingimusel et:

                        1.ekspordikrediidi toetuse taotlus saadi kätte hiljemalt käesoleva ühisseisukoha kehtivusaja lõpuks ja

                        2.lõpliku kohustuse võtmise kuupäev on 18 kuud pärast käesoleva ühisseisukoha kehtivusaja lõppemist.

                        6. Teadaolevate konkureerivate hankijate riikkondsus ja nimi:

                        Ei kohaldata käesoleva ettepaneku üldise laadi tõttu.

                        7. Pakkumismenetluse / pakkumuste esitamise kestus:

                        Ei kohaldata

                        8. Muu teave:

                        Käesoleva meetme eesmärk on leevendada survet madala ja keskmise sissetulekuga riikide eelarvele ning vabastada vahendeid, et prioriteetsete projektidega jätkata; lisaks aitab see võtta kasutusele vajalikud rahalised vahendid erasektori allikatest, kõrvaldades praeguse COVID-19 kriisi põhjustatud turutõrked.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.8.2021
            COM(2021) 495 final
            2021/0280(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise kaubandus- ja koostöölepinguga, seoses ELi-Ühendkuningriigi kaubandus- ja koostöölepingu (Prüm) artikli 540 lõikes 3 osutatud tähtaja pikendamisega, mille jooksul võib Ühendkuningriigiga vahetada DNA-profiile ja sõrmejälgi

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitees võetav seisukoht seoses ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikega 3 (edaspidi „kaubandus- ja koostööleping“).

               Kaubandus- ja koostööleping sisaldab võimalust vastastikuseks koostööks ühelt poolt liikmesriikide ja teiselt poolt Ühendkuningriigi pädevate õiguskaitseasutuste vahel DNA-profiilide, sõrmejäljeandmete ja sõidukite registreerimisandmete automatiseeritud võrdlemise alal. Selleks et Ühendkuningriik saaks neid võimalusi kasutada, peab ta esmalt võtma vajalikud rakendusmeetmed ja läbima hindamise.

               Ühendkuningriik ja liikmesriigid tegid koostööd DNA-profiilide ja sõrmejälgede automatiseeritud võrdlemisel ning kokkulangevuse korral isikuandmete esitamisel juba enne kaubandus- ja koostöölepingut. Et vältida lünki käimasolevas koostöös, on kaubandus- ja koostöölepingus sätestatud, et kuni 30. septembrini 2021 võivad liikmesriigid esitada Ühendkuningriigile selliseid andmeid veel enne kaubandus- ja koostöölepingus nõutud hindamiste tulemuste selgumist. Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee võib seda vaheperioodi pikendada ühel korral kuni üheksa kuu võrra, st kuni 30. juunini 2022.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.ELi ja Ühendkuningriigi kaubandus- ja koostööleping

               Kaubandus- ja koostööleping loob aluse ELi ja Ühendkuningriigi laiaulatuslikele suhetele alas, kus valitseb heaolu ja heanaaberlikkus ja mida iseloomustavad tihedad ja rahumeelsed suhted, mis põhinevad koostööl poolte sõltumatust ja suveräänsust austades. Kaubandus- ja koostööleping jõustus 1. mail 2021 ja sellega loodi muu hulgas õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee.

               2.2.Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee

               Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee on loodud selleks, et tegelda küsimustega, mida käsitletakse kaubandus- ja koostöölepingu kolmandas osas „Õiguskaitse ja õigusalane koostöö kriminaalasjades“. Kaubandus- ja koostöölepinguga on asutatud mitu erikomiteed.

               Erikomiteedel on oma pädevusvaldkonnaga seotud küsimustes muu hulgas õigus teha järelevalvet kaubandus- ja koostöölepingu rakendamise üle ja vaadata see läbi ning tagada lepingu nõuetekohane toimimine, abistada üldist partnerlusnõukogu tema ülesannete täitmisel ning võtta vastu otsuseid, sealhulgas muudatuste kohta, ja soovitusi kõikides küsimustes, mille puhul see on kõnealuse lepingu või selle lisalepingutega nii ette nähtud.

               2.3.Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee kavandatav akt

               Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikes 3 on sätestatud, et õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee võib pikendada tähtaega, mille jooksul liikmesriigid võivad jätkata artiklites 530, 531 ja 534 osutatud andmete võrdlemist ning kokkulangevuse korral esitada täiendavaid kättesaadavaid isikuandmeid vastavalt siseriiklikule õigusele, sealhulgas õigusabi reeglitele, nagu on osutatud kaubandus- ja koostöölepingu artiklis 536. See tähtaeg lõpeb 30. septembril 2021, välja arvatud juhul, kui õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee otsustab seda pikendada maksimaalselt üheksa kuu võrra.

               Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee otsus eespool nimetatud tähtaega pikendada võib olla mis tahes vormis. Kaaseesistujate otsused tehakse vastastikusel kokkuleppel (vt kaubandus- ja koostöölepingu 1. lisa artikli 1 lõige 2). Otsuse võib teha igal ajal, aga selleks et vältida koostöö ajutist katkemist, tuleks see teha enne 1. oktoobrit 2021.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               3.1.Taust

               Kaubandus- ja koostööleping sisaldab võimalust vastastikuseks koostööks ühelt poolt liikmesriikide ja teiselt poolt Ühendkuningriigi pädevate õiguskaitseasutuste vahel DNA-profiilide, sõrmejäljeandmete ja sõidukite registreerimisandmete automatiseeritud võrdlemise alal. Selleks et Ühendkuningriik saaks neid võimalusi kasutada, peab ta esmalt võtma vajalikud rakendusmeetmed ja läbima hindamise.

               Hindamiskülastuse ja vajaduse korral katselise kasutamise tulemusena koostatud üldhindamisaruande alusel määrab liit ühe või mitu kuupäeva, millest alates liikmesriigid võivad selliseid andmeid Ühendkuningriigile esitada.

               Kaubandus- ja koostöölepingu kohaselt peab Ühendkuningriik läbima hindamise ka DNA- ja sõrmejäljeandmete automatiseeritud edastamise alal, mille jaoks on ühendused Ühendkuningriigiga loodud juba liidu Prümi raamistiku
                  1
                alusel.

               Hindamiskülastuse ja vajaduse korral katselise kasutamise tulemusena koostatud üldhindamisaruande alusel määrab liit kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõike 2 kohaselt ühe või mitu kuupäeva, millest alates liikmesriigid võivad selliseid andmeid kaubandus- ja koostöölepingu alusel Ühendkuningriigile esitada.

               Et vältida käimasoleva DNA- ja sõrmejäljeandmete alase koostöö ajutist katkemist, on kaubandus- ja koostöölepingus sätestatud, et kuni 30. septembrini 2021 võivad liikmesriigid esitada Ühendkuningriigile selliseid andmeid veel enne nende hindamiste tulemuste selgumist ning kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikes 2 osutatud otsust. Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee võib seda vaheperioodi pikendada ühel korral kuni üheksa kuu võrra, st kuni 30. juunini 2022.

               3.2.Vajadus nõukogu otsuse järele

               Ühendkuningriigi hindamine kaubandus- ja koostöölepingu alusel on alles väga varases etapis. Liidu Prümi raamistiku alusel toimunud varasemad hindamismenetlused võtsid aega vähemalt kuus kuud. Seejärel on vaja lisaaega, et nõukogul oleks võimalik hindamisaruannet menetleda ja ametlikult otsustada, et selliseid andmeid võib vahetada. Seetõttu on väga ebatõenäoline, et see protsess viidaks lõpule septembriks 2021. See tähendab, et on olemas märkimisväärne risk, et alates 1. oktoobrist 2021 katkeb DNA- ja sõrmejäljeandmete alane koostöö ajutiselt. See põhjustaks liidu sisejulgeoleku jaoks konkreetseid riske. Kuna õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee saab seda vaheperioodi pikendada ainult üks kord, tehakse ettepanek pikendada seda maksimaalse aja ehk üheksa kuu võrra, st kuni 30. juunini 2022.

               Samal ajal tuleb arvesse võtta, et liit on Ühendkuningriiki Prümi raamistiku alusel DNA-profiilide ja sõrmejäljeandmete vahetamise valdkonnas juba hinnanud. Nendest hindamistest saadik ei ole komisjonile teada ühtki Ühendkuningriigi võetud õigus- või regulatiivmeedet, mis mõjutaks kaubandus- ja koostöölepingu alusel käimas oleva hindamise tulemusi. Teisisõnu eeldab komisjon esmapilgul, et Ühendkuningriik kohaldab endiselt samu menetlusi ja tingimusi, nagu ta tegi juba siis, kui teda hinnati liidu Prümi raamistiku alusel 2018. aastal (DNA-profiilide alal) ja 2019. aastal (sõrmejäljeandmete alal).

               Sellistel asjaoludel on sobiv määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitees seoses selle tähtaja võimaliku pikendamisega kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõike 3 alusel, mille jooksul liikmesriigid võivad jätkata artiklites 530, 531 ja 534 osutatud andmete vahetamist Ühendkuningriigiga ning kokkulangevuse korral esitada täiendavaid kättesaadavaid isikuandmeid vastavalt siseriiklikule õigusele, sealhulgas õigusabi reeglitele, nagu on osutatud kaubandus- ja koostöölepingu artiklis 536.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9 käsitleb otsuseid, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ alla kuuluvad aktid, millel on õiguslik toime kõnealuse organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õigusinstrumendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee on lepinguga – nimelt kaubandus- ja koostöölepinguga – loodud organ.

               Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikes 3 on sätestatud, et õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitee võib pikendada tähtaega, mille jooksul liikmesriigid võivad jätkata artiklites 530, 531 ja 534 osutatud andmete vahetamist Ühendkuningriigiga ning kokkulangevuse korral esitada täiendavaid kättesaadavaid isikuandmeid, nagu on osutatud kaubandus- ja koostöölepingu artiklis 536. Seetõttu kuulub liidu seisukoha kindlaksmääramine sellise otsuse suhtes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaldamisalasse.

               Pikendamise õiguslikud tagajärjed langevad täielikult liidule, kes on kaubandus- ja koostöölepingu pool. See tähendab, et ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt on liidul selles küsimuses ainupädevus.

               Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikes 3 osutatud tähtaja pikendamise otsus ei tähenda, et kaubandus- ja koostöölepingu raamistikku tuleks täiendada või muuta.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               Kui kavandatava aktiga taotletakse mitut eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda, mis on üksteisega lahutamatult seotud ning millest ükski ei ole võrreldes teistega kõrvalise tähtsusega, tuleb erandina nimetada ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõigusliku alusena mitu vastavat õiguslikku alust.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikes 3 osutatud tähtaja pikendamisega taotletakse eesmärke politseikoostöö valdkonnas ja reguleeritakse seda valdkonda.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 87 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 87 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2021/0280 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitees, mis on loodud ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise kaubandus- ja koostöölepinguga, seoses ELi-Ühendkuningriigi kaubandus- ja koostöölepingu (Prüm) artikli 540 lõikes 3 osutatud tähtaja pikendamisega, mille jooksul võib Ühendkuningriigiga vahetada DNA-profiile ja sõrmejälgi

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 87 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vaheline kaubandus- ja koostööleping (edaspidi „kaubandus- ja koostööleping“)
                  3
                näeb ette vastastikuse koostöö ühelt poolt liikmesriikide ja teiselt poolt Ühendkuningriigi pädevate õiguskaitseasutuste vahel DNA-profiilide, sõrmejäljeandmete ja sõidukite registreerimisandmete automatiseeritud võrdlemise alal. Sellise koostöö eeltingimusena peab Ühendkuningriik kõigepealt võtma vajalikud rakendusmeetmed ja läbima liidupoolse hindamise.

               (2)Hindamiskülastuse ja vajaduse korral katselise kasutamise tulemusena koostatud üldhindamisaruande peab liit määrama ühe või mitu kuupäeva, millest alates võivad liikmesriigid selliseid andmeid kaubandus- ja koostöölepingu alusel Ühendkuningriigile esitada.

               (3)Ühtlasi peab Ühendkuningriik läbima hindamise DNA- ja sõrmejäljeandmete otsimise ja võrdlemise alal, mille jaoks on ühendused Ühendkuningriigiga loodud juba liidu Prümi raamistiku
                  4
                alusel.

               (4)Hindamiskülastuse ja vajaduse korral katselise kasutamise tulemusena koostatud üldhindamisaruande alusel määrab liit kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõike 2 kohaselt ühe või mitu kuupäeva, millest alates liikmesriigid võivad selliseid andmeid Ühendkuningriigile esitada.

               (5)Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 artiklis 3 on sätestatud, et selleks et vältida käimasoleva DNA-profiilide ja sõrmejäljeandmete alase koostöö ajutist katkemist, võivad liikmesriigid kuni 30. septembrini 2021 esitada selliseid andmeid Ühendkuningriigile veel enne kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikes 2 osutatud hindamise tulemuste selgumist ja otsuse vastuvõtmist.

               (6)Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõikega 3 antakse õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomiteele õigus pikendada seda tähtaega üks kord maksimaalselt üheksa kuu võrra, st kuni 30. juunini 2022.

               (7)Põhjendustes 3–6 osutatud menetlus ei jõua 30. septembriks 2021 tõenäoliselt veel lõpule. Seega on olemas märkimisväärne risk, et alates 1. oktoobrist 2021 katkeb DNA-profiilide ja sõrmejäljeandmete alane koostöö ajutiselt. See põhjustaks liidu sisejulgeoleku jaoks konkreetseid riske.

               (8)Samal ajal on liit Ühendkuningriiki liidu Prümi raamistiku alusel DNA-profiilide ja sõrmejäljeandmete vahetamise valdkonnas juba hinnanud – sellal, kui Ühendkuningriik oli veel liikmesriik. Nendest hindamistest saadik ei ole liidule teada ühtki Ühendkuningriigi võetud õigus- või regulatiivmeedet, mis mõjutaks kaubandus- ja koostöölepingu alusel käimas oleva hindamise tulemusi.

               (9)Sellistel asjaoludel on sobiv määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitees selle kohta, et liit nõustub, et tähtaega, mille jooksul liikmesriigid võivad jätkata artiklites 530, 531 ja 534 osutatud andmete vahetamist ning kokkulangevuse korral esitada täiendavaid kättesaadavaid isikuandmeid, nagu on osutatud kaubandus- ja koostöölepingu artiklis 536, pikendatakse kuni 30. juunini 2022,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel õiguskaitse ja õigusalase koostöö erikomitees kaubandus- ja koostöölepingu artikli 540 lõike 3 alusel, on, et liit nõustub, et tähtaega, mille jooksul liikmesriigid võivad jätkata artiklites 530, 531 ja 534 osutatud isikuandmete vahetamist Ühendkuningriigiga ning kokkulangevuse korral esitada täiendavaid kättesaadavaid isikuandmeid, nagu on osutatud kaubandus- ja koostöölepingu artiklis 536, pikendatakse kuni 30. juunini 2022.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu otsus 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega (ELT L 210, 6.8.2008, lk 1), ning nõukogu otsus 2008/616/JSK, millega rakendatakse otsust 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega (ELT L 210, 6.8.2008, lk 12).

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        ELT L 149, 30.4.2021, lk 10–2539.

                     (4)

                        Nõukogu otsus 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega (ELT L 210, 6.8.2008, lk 1), ning nõukogu otsus 2008/616/JSK, millega rakendatakse otsust 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega (ELT L 210, 6.8.2008, lk 12).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2021
            COM(2021) 426 final
            2021/0243(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe osaliste kaheksandal kohtumisel seoses kokkuleppe lisa 3 teatavate muudatustega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe osaliste kaheksandal kohtumisel võetav seisukoht seoses kokkuleppe lisa 3 teatavate muudatuste kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkulepe

               Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkulepe (AEWA lepe) on pühendatud rändveelindude ja nende elupaikade kaitsele Aafrikas, Euroopas, Lähis-Idas, Kesk-Aasias, Gröönimaal ja Kanada saarestikus.

               Rändliikide kaitse konventsiooni raames loodud ja ÜRO Keskkonnaprogrammi raames hallatav Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkulepe toob kokku riigid ja laiema rahvusvahelise looduskaitsekogukonna rändveelindude koordineeritud kaitseks ja majandamiseks kogu nende rändealal.

               Kokkulepe jõustus 1. novembril 1999. Euroopa Liit on kokkuleppe osaline alates 1. oktoobrist 2005
                  1
               . Praegu on kokkuleppel 82 osalist, 44 Euraasiast (sh EList) ja 38 Aafrikast. Kokkuleppega on ühinenud 24 liikmesriiki
                  2
               .

               Kokkuleppes sätestatud kohustused on liidu õiguses rakendatud direktiiviga 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (linnudirektiiv)
                  3
               . Linnudirektiiv käsitleb kõikide looduslikult esinevate linnuliikide kaitset nende liikmesriikide Euroopa territooriumil, mille suhtes kohaldatakse aluslepingut. Direktiiv hõlmab nende liikide kaitset ja säilitamist ning selles on kehtestatud nende kasutamise eeskirjad.

               2.2.Kokkuleppeosaliste kogu

               Kokkuleppeosaliste kogu (Meeting of the Parties) on kõnealuse kokkuleppe peamine otsustusorgan. Kogul on volitused kokkuleppe lisasid läbi vaadata ja kohtumised toimuvad iga kolme aasta tagant. Igal kokkuleppeosalisel on üks hääl, kuid piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonidel (nt Euroopa Liit) on nii palju hääli, kui palju nende liikmesriike on kokkuleppega ühinenud. Lisa iga muudatus võetakse vastu kohtumisel kohalolevate kokkuleppeosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega.

               Kokkuleppeosaliste kogu tuleb kaheksandat korda kokku 5.–8. oktoobril 2021 Ungaris.

               2.3.Kokkuleppeosaliste kogu kavandatav akt

               Kokkuleppeosaliste kogu peab oma 5.–8. oktoobril 2021 toimuval kaheksandal kohtumisel võtma vastu resolutsiooni 8.xx, milles käsitletakse AEWA leppe lisade muudatuste vastuvõtmist kooskõlas kokkuleppe artikli X lõikega 5 (edaspidi „kavandatav akt“).

               Kavandatava akti eesmärk on muuta kokkuleppe lisa 3 (tegevuskava). Kui lisas 2 on esitatud nende rändveelindude loetelu, mille suhtes kokkulepet kohaldatakse, siis lisa 3 sisaldab meetmeid, mida lepinguosalised peavad võtma seoses prioriteetsete liikidega. Prioriteetsed liigid on loetletud lisa 3 tabelis 1 vastavalt teatavatele kriteeriumidele, mis on esitatud samas tabelis.

               Kokkuleppe artiklis II on sätestatud: „Kokkuleppeosalised võtavad kooskõlastatud meetmeid veelinnu rändliikide soodsa kaitsestaatuse säilitamiseks või selle taastamiseks. Sel eesmärgil kohaldavad kokkuleppeosalised oma riigi jurisdiktsiooni piires käesoleva kokkuleppe artikliga III ette nähtud meetmeid ning artiklis IV nimetatud tegevuskavas määratletud erimeetmeid.“

               Kavandatav akt jõustub kõikide kokkuleppeosaliste suhtes ja muutub nende jaoks siduvaks üheksakümnendal päeval pärast selle vastuvõtmist kokkuleppeosaliste kogu kohtumisel, välja arvatud juhul, kui kokkuleppeosaline teeb reservatsiooni. Üheksakümne päeva jooksul võib iga kokkuleppeosaline teha lisa muudatuse suhtes reservatsiooni, teatades sellest kirjalikult hoiulevõtjale.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Ettepaneku kohaselt tuleks võtta liidu nimel seisukoht toetada kavandatavat akti kokkuleppeosaliste kogu kaheksandal kohtumisel.

               Kavandatavas aktis sisalduvad ettepanekud lisa 3 tabeli 1 muudatuste kohta tegi Ühendkuningriik AEWA tehnilise komitee soovituste alusel ning need hõlmavad järgmist:

               (1)luua ja lisada kokkuleppe lisa 3 tabeli 1 veeru A 3. kategoorias ja veeru B 2. kategoorias loetletud liikide populatsioonide jaoks uus kategooria f, kui andmed nende kohta on puudulikud, näiteks kui ei ole teavet populatsiooni suundumuste kohta;

               (2)tähistada tabelis 1 esitatud kategooriad, mis on määratud statistiliselt ebakindla suundumuse ja teadmata populatsiooni suuruse alusel sulgudega „()“, ning

               (3)muuta populatsioonide kategooriaid vastavalt AEWA kaitsestaatuse aruande (AEWA Conservation Status Report) 8. väljaande raames kogutud tõenditele.

               Eespool punktides 1 ja 2 esitatud muudatusettepanekud põhinevad ettevaatusprintsiibil, kuna nendega tagatakse, et teabe puudumist populatsiooni suundumuste kohta võetakse populatsioonide loetellu kandmisel hoolikalt arvesse ja saavutatakse seega vajaduse korral kõrgem kaitsetase. Komisjon kiidab nimetatud muudatused Euroopa Liidu nimel heaks kooskõlas nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsuse 2006/871/EÜ (Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt) artikli 3 lõigetega 1 ja 3.

               Eespool punktis 3 esitatud muudatusettepanekud seisnevad mitme liigi ja nende populatsioonide loetelukannete muutmises. Nendest kokkuleppe lisa 3 kavandatud muudatustest ei ole nelja liigi viie populatsiooni loetelukande muutmine kooskõlas asjaomase ELi õigusaktiga (linnudirektiiv). Nende muudatustega nähakse ette

               –järgmiste populatsioonide tõstmine tabeli 1 veerust B1 veergu A3:

               ·hallhane (Anser anser) kaks populatsiooni (Island/Ühendkuningriik ja Iirimaa ning Must meri ja Türgi);

               ·punanokk-vardi (Netta rufina) Musta mere ja Vahemere idaosa populatsioon;

               ·plüü (Pluvialis squatarola squatarola) Kesk- ja Ida-Siberi/Edela-Aasia, Ida- ja Lõuna-Aafrika populatsioon;

               –meriski (Haematopus ostralegus longipes) Kagu-Euroopa ja Lääne-Aasia/Edela-Aasia ja Kirde-Aafrika populatsiooni tõstmine tabeli 1 A veeru kriteeriumi 4 alt veeru A kriteeriumi (3c) alla.

               Need nelja liigi viit populatsiooni käsitlevad kavandatud muudatused tähendavad, et kokkuleppe kohaselt ei oleks nende puhul jahipidamine enam lubatud, kuigi linnudirektiivi kohaselt on tegemist liikidega, kellele võib jahti pidada, kuna need on loetletud linnudirektiivi II lisa B osas. Need muudatused eeldavad seega tugevamat õiguslikku kaitset kui see, mida nõutakse ELi õiguses.

               Kui kavandatud muudatusega lisataks tärn „*“, näitaks see, et liigi puhul võiks jätkata säästvat jahipidamist, mida reguleeritakse rahvusvahelise tegevuskavaga, millega rakendatakse paindliku jahikorralduse põhimõtteid. Seega saaks asjaomase populatsiooniga seotud Euroopa Liidu reservatsiooni tühistada, kui rahvusvahelise organisatsiooni raames on kehtestatud linnudirektiivi artikli 7 nõuetele vastav paindliku jahikorralduse mehhanism. Ühegi kavandatud muudatusega aga tärni „*“ ei lisata.

               Kõik muudatusettepanekud kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9. Siiski teeb komisjon kooskõlas nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsuse 2006/871/EÜ artikli 3 lõikega 4 reservatsiooni seoses eespool nimetatud nelja liigi viit populatsiooni käsitlevate kavandatud muudatustega (nagu ta tegi varasematel kokkuleppeosaliste kogu kohtumistel vastu võetud sarnase mõjuga muudatuste puhul), kuna muudatuste tõttu on vaja muuta linnudirektiivi, kuid seda ei ole võimalik teha üheksakümne päeva jooksul pärast muudatuste vastuvõtmist kokkuleppeosaliste kogu kohtumisel.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  4
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kokkuleppeosaliste kogu on lepinguga, s.t Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppega ettenähtud organ.

               Akt, mille kokkuleppeosaliste kogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv ning võib otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide, täpsemalt linnudirektiivi sisu. Seda seetõttu, et mõned, eelkõige jahipidamisega seotud meetmed, mida kokkuleppeosalised peavad võtma kokkuleppe lisa 3 tabelis 1 loetletud prioriteetsete liikide suhtes, ei ole alati kooskõlas sellega, mis on samade liikide suhtes sätestatud linnudirektiivis. Kui linnudirektiivi II lisas loetletud liike ei tohi kokkuleppe kohaselt enam jahtida, on vaja linnudirektiivi muuta.Nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsuse 2006/871/EÜ (Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt) artikli 3 kohaselt on komisjonil ühenduse pädevusse kuuluvate küsimuste puhul volitus kiita ühenduse nimel heaks kokkuleppe lisade muudatused, mis on vastu võetud kooskõlas kokkuleppe artikli X lõikega 5. Siiski piirdub volitus üksnes selliste muudatustega, mis on kooskõlas metslindude ja nende looduslike elupaikade kaitset käsitlevate ühenduse õigusaktidega ega muuda neid.

               Kuna seoses esitatud ettepanekutega lisa 3 tabeli 1 muutmiseks, mis käsitlevad järgmist üheksat liiki: Kuna nelja liiki – hallhani (Anser ), punanokk-vart (Netta rufina), plüü (Pluvialis squatarola squatarola) ja merisk (Haematopus ostralegus longipes) – käsitlevad lisa 3 tabeli 1 muutmise ettepanekud eeldavad linnudirektiivi muutmist, on vaja nõukogu otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel selles küsimuses kokkuleppe osaliste kaheksandal kohtumisel võetav seisukoht
                  5
               .

               Kavandatav õigusakt ei täiendata ega muuda kokkuleppe institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Kuna kavandatava akti eesmärk on muuta Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe lisa 3, on asjakohane avaldada kõnealune akt pärast selle vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0243 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe osaliste kaheksandal kohtumisel seoses kokkuleppe lisa 3 teatavate muudatustega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkulepe (edaspidi „kokkulepe“) jõustus 1. novembril 1999 ja kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu otsusega 2006/871/EÜ
                  6
               .

               (2)Kokkuleppe artikli X lõike 5 kohaselt võib kokkuleppeosaliste kogu võtta vastu kokkuleppe lisade muudatusi.

               (3)Kokkuleppeosaliste kogu peab oma 5.–8. oktoobril 2021 toimuval kaheksandal kohtumisel võtma vastu resolutsiooni kokkuleppe lisa 3 muudatuste vastuvõtmise kohta.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel kokkuleppeosaliste kohtumisel võetav seisukoht, sest resolutsioon on liidule edaspidi siduv ja võib otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide, täpsemalt linnudirektiivi sisu.

               (5)Resolutsiooni 8.xx kavandis esitatud Ühendkuningriigi ettepanekud kokkuleppe lisa 3 muutmiseks, mis ei ole kooskõlas ELi asjakohase õigusaktiga (linnudirektiiv) ning mis käsitlevad järgmist nelja liiki: hallhani (Anser anser), punanokk-vart (Netta rufina), plüü (Pluvialis squatarola squatarola) ja merisk (Haematopus ostralegus longipes), tuleks Euroopa Liidu nimel heaks kiita, sest ettepanekud võimaldavad kehtestada nende vähenevate populatsioonidega liikidele kõrgema kaitsetaseme. Siiski peaks komisjon kooskõlas nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsuse 2006/871/EÜ artikli 3 lõikega 4 tegema reservatsiooni seoses eespool nimetatud nelja liiki käsitlevate kavandatud muudatustega, kuna nende tõttu on vaja muuta linnudirektiivi, kuid seda ei ole võimalik teha üheksakümne päeva jooksul pärast muudatuste vastuvõtmist kokkuleppeosaliste kogu kohtumisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel kokkuleppeosaliste kaheksandal kohtumisel võetav seisukoht on järgmine:

               Ühendkuningriigi esitatud ettepanekud kokkuleppe lisa 3 muutmise kohta, mis on esitatud kokkuleppeosaliste kaheksanda kohtumise resolutsiooni 8.xx kavandis ja milles käsitletakse järgmist nelja liiki: hallhani (Anser anser), punanokk-vart (Netta rufina), plüü (Pluvialis squatarola squatarola) ja merisk (Haematopus ostralegus longipes), kiidetakse kokkuleppeosaliste seitsmendal kohtumisel Euroopa Liidu nimel heaks.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsus 2006/871/EÜ Aafrika ja Euraasia rändveelindude kaitse kokkuleppe sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt (ELT L 345, 8.12.2006, lk 24).

                     (2)

                        Kokkuleppega ei ole ühinenud kolm liikmesriiki: Austria, Malta ja Poola.

                     (3)

                        ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.
                  http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:020:0007:0025:ET:PDF
                  .

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (5)

                        Muudatusettepanekud, mille puhul ei ole vaja linnudirektiivi muuta, võib komisjon kooskõlas nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsusega 2006/871/EÜ heaks kiita.

                     (6)

                        ELT L 345, 8.12.2006, lk 24.