               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.6.2017
            COM(2017) 297 final
            2017/0127(CNS)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse nõukogu otsust nr 189/2014/EL, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes teatavate kaudsete maksude vähendatud määra ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2007/659/EÜ

               SELETUSKIRI

               Prantsusmaa äärepoolseimatest piirkondadest pärineva rummi suhtes kohaldatakse alates 1923. aastast Prantsusmaa Euroopa-osa turul aktsiisimäära erikorda. See peegeldab pikaajalist maksusoodustuste strateegiat, mis põhineb tähelepanekul, et jättes arvestamata erandlikud suure majanduskasvu aastad, suureneb ülemaailmne rummiturg küllaltki stabiilselt (+/–3,2 %), samuti põhineb see vajadusel viia kõnealuse aktsiisi erimääraga maksustatavad kogused selle kasvumääraga vastavusse, et tagada suhkruroo-suhkru-rummi valdkonna pikaajaline konkurentsivõime Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades. Alates siseturu loomisest ja aktsiisimaksude ühtlustamisest Euroopas on seda eriomast aktsiisikava kohaldatud Euroopa Liidu nõusolekul. Praegu kehtiv süsteem ja luba seda pikendada kehtestati 18. veebruari 2002. aasta otsusega nr 2002/166/EÜ, millega lubatakse Prantsusmaal pikendada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära kohaldamist,
                  1
                võttes arvesse suhkrusektori ühise turu korralduse läbivaatamist 2001. aastal ning piiritusjookide kaitsetollide kaotamist 2003. aastal. Otsuses nr 2002/166/EÜ on samuti märgitud, et juba võetud ühenduse ja riiklikud meetmed suhkruroo-suhkru-rummisektori konkurentsivõime parandamiseks Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades võivad osutuda ebapiisavaks, et tagada konkurentsivõime selline tase, mis võimaldab Prantsusmaal kohandada traditsioonilise rummi suhtes kohaldatavat maksustamist ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes.

               Otsusega nr 2002/166/EÜ piirati vähendatud aktsiisimäära kohaldamist aastakvoodini 90 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit, mis vastab otsuse vastuvõtmisele eelnenud aastate tavapärastele kaubandusvoogudele, võtmata arvesse kasvumäära. Otsuse nr 2002/166/EÜ autorid olid veendunud, et õiguskindlust hõlmava keskkonna loomiseks suhkruroo-suhkru-rummi valdkonna ettevõtjate jaoks ning võttes arvesse seadmete ja rajatiste amortisatsiooniperioodi, on piisav, kui aastast 90 000 hektoliitri suurust aastakvooti kohaldatakse seitsme aasta jooksul alates 1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2009.

               Tegelikkuses muutis komisjon otsust nr 2002/166/EÜ juba 9. oktoobri 2007. aasta otsusega nr 2007/659/EÜ;
                  2
                selle otsusega kehtestati tagasiulatuvalt aastakvoot 108 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit ja seda kohaldati 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2012. Otsuses nr 2007/659/EÜ märgitakse samuti (põhjendus 9), et ülemeredepartemangude rummisektorit on olnud võimalik säilitada vaid tänu Mandri-Prantsusmaa turule, kus ülemeredepartemangude rummi suhtes kohaldatakse maksustamise erikorda, mis võimaldab selle kõrget omahinda osaliselt hüvitada.

               Nõukogu 19.detsembri 2011. aasta otsusega nr 896/2011/EL
                  3
                muudeti otsust nr 2007/659/EÜ, lühendades 108 000 absoluutse alkoholi hektoliitri kvoodi kohaldamisaega kahe aasta võrra kuni 31. detsembrini 2010 ja kehtestades ajavahemikuks 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 aastakvoodiks 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit.

               Nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsuses nr 896/2011/EL leiab nõukogu (põhjendus 5), et kogus, mille suhtes põhimääraga võrreldes vähendatud aktsiisimäära kohaldatakse, peaks võimaldama turule viidava aastase rummikoguse suurenemist 3,2 % võrra ning teatavatel suure majanduskasvuga aastatel 4,3 % võrra. On arusaadav, et tegemist ei ole otsusega, mis kujutab endast nõukogu või komisjoni jaoks siduvat õiguslikku kohustust tulevikus. Samas tuleb tunnistada, et need kasvumäärad on 25 aasta jooksul olnud äärmiselt stabiilsed majandusnäitajad ning on kõige lähedasemad ka tegelikult fikseeritud kasvumääradele:

               „...arvestades vajadust toetada ülemeredepartemangude traditsioonilise rummi konkurentsivõimet Mandri-Prantsusmaa turul, et kindlustada kõnealuste departemangude suhkruroo-, suhkru- ja rummisektori tegevus, tuleks vaadata läbi ülemeredepartemangudest pärit traditsioonilise rummi kogused, mille suhtes võib kohaldada vähendatud aktsiisimäära nende tarbimisse lubamisel kõnealusel turul. Otsusega nr 2007/659/EÜ kehtestatud 108 000 hektoliitri suurust aastakvooti tuleks seetõttu suurendada 120 000 hektoliitrini, sealhulgas kvooti 2011. aasta kohta, et tagada järjepidevus, võttes arvesse nimetatud aastaks prognoositud juurdekasvu. Selline suurendamine võimaldaks katta turule viidud rummikoguste suurenemise 4,3 % aastas, mida on pisut rohkem kui 3,2-protsendiline suurenemine, mis toimus ajavahemikul 2007–2010.“

               Otsusega nr 189/2014/EL
                  4
                tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse otsus nr 896/2011/EL ning määratakse ajavahemikul 1. jaanuarist 2010 kuni 31. detsembrini 2020 aastakvoodiks 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit. Otsuses nr 189/2014/EL kindlaksmääratud kvoot ei peegelda täiel määral otsuses nr 896/2011/EL esitatud prognoositud kasvumäärasid. Lisaks sellele soodustas aastakvoodi kindlaksmääramine suuruses 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit pikaks 10aastaseks perioodiks erinevuse tekkimist nõukogu 2011. aastal prognoositud kasvumäära ja tegelikult kehtestatud kvootide vahel.

                        Aasta

                        Prognoositud kasvumäär

                        Vajadus aasta lõpuks vastavalt prognoositud kasvumäärale (absoluutse alkoholi hektoliitrites)

                        Olemasolev kvoot (absoluutse alkoholi hektoliitrites)

                        EÜ/EL otsus

                        2002

                        0 %

                        90 000

                        2002/166

                        2003

                        3,2 %

                        92 880

                        90 000

                        2002/166

                        2004

                        3,2 %

                        95 852

                        90 000

                        2002/166

                        2005

                        3,2 %

                        98 919

                        90 000

                        2002/166

                        2006

                        3,2 %

                        102 084

                        90 000

                        2002/166

                        2007

                        3,2 %

                        105 351

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2008

                        3,2 %

                        108 722

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2009

                        3,2 %

                        112 201

                        90 000

                        108 000

                        108 000

                        2002/166

                        2007/659

                        2011/896

                        2010

                        3,2 %

                        117 025

                        108 000

                        108 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2011

                        4,3 %

                        122 057

                        108 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        2012

                        4,3 %

                        127 306

                        108 000

                        120 000

                        120 000

                        2007/659

                        2011/896

                        189/2014

                        2013

                        4,3 %

                        131 379

                        120 000

                        120 000

                        2011/896

                        189/2014

                        2014

                        3,2 %

                        135 583

                        120 000

                        189/2014

                        2015

                        3,2 %

                        139 922

                        120 000

                        189/2014

                        2016

                        3,2 %

                        144 400

                        120 000

                        189/2014

                        2017

                        3,2 %

                        149 020

                        120 000

                        189/2014

                        2018

                        3,2 %

                        153 789

                        120 000

                        189/2014

                        2019

                        3,2 %

                        158 710

                        120 000

                        189/2014

                        2020

                        3,2 %

                        163 789

                        120 000

                        189/2014

               Selle tulemusel ei olnud traditsioonilise rummi tootjatel piisavat juurdepääsu Mandri-Prantsusmaa turule. Prognoositud kasvumäärad võimaldaksid 144 400 absoluutse alkoholi hektoliitri suurust kvooti 2016. aasta lõpus, samas kui tegeliku kvoodi suurus oli 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit. Seetõttu on 2016. aasta kvoodi tagasiulatuva suurendamise näol 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini tegemist tasakaalustamisega, mille abil viiakse kvoot nõukogu poolt juba prognoositud tasemele.

               Kvoodi suurendamise vajaduse kiireloomulisus on ilmne: 2016. aasta kvoot 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit kasutati ära enne 2016. aasta lõppu ja ilma kvoodi tagasiulatuva suurendamiseta alates 1. jaanuarist 2016 tekitatakse tootjatele olulist ja tõenäoliselt parandamatut kahju. Rummitootjate ja Prantsuse turustajate vahelisi suhteid reguleerivad aastaks sõlmitud lepingud, millega nähakse ette kohustused, mis hõlmavad müüdavaid koguseid, ostuhindu ning võimalikke allahindlusi ja reklaamimeetmeid. Kvoodi ammendumine toob kaasa maksukohustuse tagantjärele suurenemise seoses kvooti ületavate kogustega, seejuures ei ole tootjatel võimalik aasta alguses, kui lepingud sõlmitakse, näha ette kvoodi ületamise tõenäosust või ulatust. Võttes arvesse asjaolu, et ostuhind määratakse kindlaks aasta alguses vähendatud maksumäära alusel, kujutab maksukohustuse suurenemine seoses kvoodi ületamisega enne aasta lõppu endast riski, mida peavad kandma rummitootjad. See risk realiseerus 2016. aastal. Ilma kvoodi tagasiulatuva suurendamiseta kannavad rummitootjad olulist kahjumit seoses kvooti ületavate kogustega.

               Lisaks sellele kaasneb kvoodi suurendamata jätmisega Prantsusmaa äärepoolseimate piirkondade rummitootjate positsiooni nõrgenemine 2017. aasta kaubandusstrateegiate kavandamisel: kui puudub ettekujutus sellest, millal ammendub 2017. aasta kvoot, ei saa nad pakkuda oma rummi aasta lõpu eripakkumiste kuude jooksul.

               Kvoodi suurendamise vajaduse kiireloomulisust süvendab ka majanduslik kontekst: Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi eksport Euroopa Liitu on vähenenud. Aastatel 2005–2011 suurenes neis piirkondades toodetud traditsioonilise rummi eksport 2005. aasta 155 559 absoluutse alkoholi hektoliitrilt 2011. aastaks 205 482 absoluutse alkoholi hektoliitrini. Alates 2012. aastast on eksport oluliselt vähenenud: 2012. aastal 189 928 absoluutse alkoholi hektoliitrit, järgnes väike suurenemine 2013. aastal (190 382 absoluutse alkoholi hektoliitrit), 2014. aastal eksport vähenes taas (179 755 absoluutse alkoholi hektoliitrit) ning 2015. aastal suurenes taas veidi (180 482 absoluutse alkoholi hektoliitrit).

               Ekspordi selline oluline vähenemine on olulisel määral tingitud Euroopa Liitu suunatud traditsioonilise rummi ekspordi vähenemisest Réunionist, mis on kõnealuste äärepoolseimate piirkondade seas kõige suurem traditsioonilise rummi tootja. Aastatel 2005–2011 suurenes Réunionist pärineva traditsioonilise rummi eksport 2005. aasta 60 092 absoluutse alkoholi hektoliitrilt 2011. aastaks 87 314 absoluutse alkoholi hektoliitrini. Alates 2012. aastast vähenes eksport märkimisväärselt, moodustades 2012. aastal 69 491 absoluutse alkoholi hektoliitrit, 2013. aastal järgnes väike suurenemine (74 702 absoluutse alkoholi hektoliitrit), 2014. aastal eksporditi 63 240 absoluutse alkoholi hektoliitrit ning 2015. aastal 58 890 absoluutse alkoholi hektoliitrit.

               Traditsioonilise rummi Euroopa äärepoolseimatest piirkondadest Mandri-Euroopasse eksportimise vähenemine on olulisel määral tingitud nende piirkondade turuosa vähenemisest Saksamaa kerge rummi turul kolmandate riikide tootjate kasuks. 2008. aastal müüdi Saksamaal äärepoolseimatest piirkondadest pärinevat kerget rummi 46 065 absoluutse alkoholi hektoliitrit. 2014. aastal müüdi vaid 22 885 absoluutse alkoholi hektoliitrit ja 2015. aastal 17 091 absoluutse alkoholi hektoliitrit.

               Seejuures ei saa välistada, et erinevus komisjoni ja nõukogu prognoositud kasvumäärale vastavate kvootide ning tegelikult kindlaksmääratud kvootide vahel on seda muutumist mõjutanud. Vastav analüüs teostatakse seoses otsuse nr 189/2014/EL kavandatava läbivaatamisega tulevikus.

               Samuti tuleb märkida, et kolmandatest riikidest, sealhulgas AKV riikidest (Aafrika, Kariibi mere piirkond ja Vaikse ookeani piirkond) pärinevate rummide tarbimine on Prantsusmaal palju levinum kui Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud rummi tarbimine. Kolmandatest riikidest pärineva rummi tarbimine Prantsusmaal oli 2013. aastal 20 733 absoluutse alkoholi hektoliitrit, 2014. aastal 22 679 absoluutse alkoholi hektoliitrit ja 2015. aastal 26 147 absoluutse alkoholi hektoliitrit. Prantsusmaal vabasse ringlusse lubatud neist äärepoolseimatest piirkondadest pärineva traditsioonilise rummi kogused on vaadeldaval perioodil suurenenud äärmiselt vähe: 2013. aastal 115 438 absoluutse alkoholi hektoliitrit, 2014. aastal 119 066 absoluutse alkoholi hektoliitrit ja 2015. aastal 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit.

               2016. aastal valminud komisjoni talituste tehtud majandusanalüüsis jõuti järeldusele, et Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi import moodustab vaid väikese osa Prantsusmaa üldisest alkoholitarbimisest (vahemikus 1–2 %) ning seetõttu ei kaasne vähendatud aktsiisimäära kohaldamisega konkurentsi moonutamist Prantsusmaa rummiturul. Seetõttu on selle impordi mõju ühise turu toimimisele veelgi vähem tõenäoline.

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  22. septembril 2016 palusid Prantsuse ametiasutused komisjonil esitada nõukogu 20. veebruari 2014. aasta otsuse nr 189/2014/EL kohta tehnilise kohandamise kava, millega suurendatakse aastakvooti 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrilt 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini. Taotlusele lisati seda kohandamist põhjendav aruanne.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  See algatus vastab Lissaboni lepingu artiklis 349 sätestatud poliitiliste suuniste prioriteetidele. Selles artiklis kinnitatakse, et äärepoolseimate piirkondade, mille hulka kuuluvad Guadeloupe, Prantsuse Guajaana, Martinique ja Réunion, struktuuriline ühiskondlik ja majanduslik olukord on ebasoodus, mida tingivad nende kaugus, isoleeritus, väike pindala, rasked looduslikud olud, majanduslik sõltuvus mõnest tootest; tegemist on teguritega, mille püsivus ja koosmõju piiravad tõsiselt nende arengut. Sellega seoses nähakse artiklis 349 ette, et nõukogu võtab pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga komisjoni ettepaneku põhjal erimeetmed, mis on suunatud aluslepingute kohaldamise tingimuste sätestamisele nendes piirkondades, kaasa arvatud ühine poliitika. Kvoodi suurendamise eesmärk on luua ja säilitada roosuhkru ja rummisektoris töökohti, tagada majanduskasv ja tuua investeeringuid. Kvoodi suurendamine süvendab ühist turgu ja muudab selle äärepoolseimate piirkondade ettevõtjate jaoks paremini ligipääsetavaks, kompenseerides ebasoodsat olukorda, mis on tingitud nende geograafilistest ja majanduslikest tingimustest.

                  Lisaks kvoodi kohandamisele peab komisjon tulevaste kvootide määramisel ja nende põhjendamisel tuginema Prantsusmaa kuni 31. juulini 2017 tehtud analüüsidel, mis teostatakse 20. veebruari 2014. aasta otsusega nr 189/2014/EL ettenähtud läbivaatamise raames poole tähtaja möödumisel.

               •Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu (Lissaboni lepingu) artikli 349 kolmanda lõigu kohaselt võtab nõukogu need meetmed, võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade erilisi iseärasusi ja piiranguid, õõnestamata liidu õiguskorra, sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklikkust ja sidusust. Otsus nr 189/2014/EL ja selle aluseks olevad parameetrid on kooskõlas liidu muude poliitikavaldkondadega. Kvoodi suurendamise näol on tegemist tagasiulatuvat mõju omava kohandamisega tasemel, mis vastab nõukogu poolt juba prognoositud aastastel kasvumääradele. Teisi otsuses nr 189/2014/EL sätestatud parameetreid ei muudeta. Sellistel tingimustel ei saa aastakvoodi suurendamine 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrilt 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini kahjustada otsuse nr 189/2014/EL kokkusobivust liidu muude poliitikavaldkondadega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Lissaboni lepingu artikkel 349 – Euroopa Liidu toimimise leping (ELi toimimise leping)

                •Subsidiaarsus (jagatud pädevuse korral)

                  Üksnes nõukogul on volitus võtta ELi toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu erimeetmeid äärepoolseimate piirkondade suhtes, et muuta aluslepingute, kaasa arvatud ühise poliitika kohaldamist nendes piirkondades tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad nende sotsiaalset ja majanduslikku olukorda.

                  Nõukogu otsuse ettepanek on seega kokkusobiv subsidiaarsuse põhimõttega.

               •Proportsionaalsus

                  Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei peaks liidu meetme sisu ega vorm minema aluslepingute eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. 144 000 hektoliitri suurune kvoot vastab kavandatud kasvumäärale ning kogusele, mis tuleneb selle kasvumäära kohaldamisest 2016. aasta lõpuks. Otsuse nr 189/2014/EL õigusliku aluse kohaselt on ainuke vahend, mis võimaldab suurendada kvooti alates 1. jaanuarist 2016, viies selle vastavusse 3,2 % suuruse kasvumääraga, olemasoleva otsuse muutmine tagasiulatuva mõjuga. Selle meetme sisu ega vorm ei lähe ELi toimimise lepingu artiklis 349 sätestatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

                  Vt proportsionaalsust käsitlev punkt.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  1. ELi toimimise lepingu artikli 349 esimesest lõigust tuleneb Euroopa Kohtu liidetud kohtuasjades C-132/14 kuni C-136/14 antud tõlgenduse kohaselt, et vaadeldavad „erimeetmed“ võetakse, „võttes arvesse“ äärepoolseimate piirkondade „struktuurilist ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda“, mida „tingivad“ teatavad tegurid, „mille püsivus ja koosmõju piiravad nende arengut“. Need tegurid esinevad seega ELi toimimise lepingu artikli 349 esimeses lõigus kui äärepoolseimate piirkondade struktuurilist ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda tingivad asjaolud, millega nõukogu peab ELi toimimise lepingu artikli 349 kolmanda lõigu kohaselt erimeetmete võtmisel arvestama (EUROOPA KOHTU OTSUS (suurkoda), 15. detsember 2015, liidetud kohtuasjad C-132/14 kuni C-136/14, punktid 67 ja 68). Pidades silmas seda Euroopa Kohtu hinnangut ning võttes arvesse allpool esitatud põhjusi, on komisjon seisukohal, et kvootide kiireloomuline tagasiulatuv suurendamine, mille alusel vähendatud aktsiisimäära kohaldamise ulatust suurendatakse 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrilt 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini, on ainuke asjakohane meede:

                  – traditsioonilise rummi tootjatel ei ole piisavat juurdepääsu Mandri-Prantsusmaa turule. Prognoositud kasvumäärad vastasid 144 400 absoluutse alkoholi hektoliitrile 2016. aasta lõpus. Seetõttu on 2016. aasta kvoodi tagasiulatuva suurendamise puhul 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini tegemist üksnes tasakaalustamisega, mille abil viiakse kvoot komisjon ja nõukogu poolt juba prognoositud tasemele;

                  – majandusliku raamistiku on komisjon ja nõukogu juba täpsustanud ning kindlaks määranud;

                  – kvoodi kiireloomuline ja tagasiulatuv suurendamine on vajalik selleks, et vältida tootjate vahetut ning tõenäoliselt parandamatut kahjustamist;

                  – Eurostati esitatud arvandmed annavad tunnistust äärepoolseimates piirkondades toodetud traditsioonilise rummi Euroopa Liitu toimuva ekspordi ilmsest vähenemisest;

                  – arvandmed annavad tunnistust kõnealuse traditsioonilise rummi turuosa vähenemisest teistes ELi liikmesriikides kolmandate riikide tootjate kasuks;

                  – muudest kolmandatest riikidest pärineva imporditud rummi Mandri-Prantsusmaal vabasse ringlusse lubatud kogused on suurenenud palju rohkem;

                  – teisi otsuses nr 189/2014/EL sätestatud parameetreid ei ole muudetud.

                  2. Tegemist on tasakaalustusmeetmega, mille majanduslik mõju on piiratud, seetõttu ei ole praegu põhjendatud teha kulutusi seoses „mõju-uuringuga“. Vaadeldaval juhul on alates 1. jaanuarist 2016 kvoodi tagasiulatuva suurendamise näol tegemist ainukese võimalusega tagada, et nendes äärepoolseimates piirkondades toodetud traditsiooniline rumm oleks Euroopa Liidu turul konkurentsivõimeline.

                  Lisaks sellele jõuti 2016. aastal valminud komisjoni talituste tehtud majandusanalüüsis,
                     5
                   mille eesmärk oli hinnata, kas direktiiv 92/83/EMÜ on püstitatud eesmärgiga kooskõlas, järeldusele, et Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi import moodustab vaid väikese osa Prantsusmaa üldisest alkoholitarbimisest ning et seetõttu ei kaasne vähendatud aktsiisimäära kohaldamisega konkurentsi moonutamist Prantsusmaa rummiturul. Seetõttu on selle impordi mõju ühise turu toimimisele veelgi vähem tõenäoline.

                  Need järeldused on avaldatud ning nõu on küsitud kõikidelt huvitatud pooltelt. Kuigi see uuring ei käsitlenud konkreetselt Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi kvoodi suurendamist, mille ulatuses on võimalik kohandada vähendatud aktsiisimäära Mandri-Prantsusmaal, märgib komisjon samas, et mitte ükski selle konsultatsiooni raames saadud ja kontrollitud 750 märkusest ei hõlmanud väiteid või muud teavet, mis oleks väärinud täiendavat analüüsi
                     6
                  .

               •Konsulteerimine huvitatud pooltega

                  Vt eelmine lõige.

                  Lisaks kvoodi kohesele kohandamisele peab komisjon tuginema Prantsusmaa poolt kuni 31. juulini 2017 tehtud analüüsidele seoses 20. veebruari 2014. aasta otsuses nr 189/2014/EL ettenähtud läbivaatamisega poole tähtaja möödumisel. Selle läbivaatamise käigus konsulteeritakse uuesti kõikide huvitatud pooltega.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Vt eespool punkt „Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll“

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

                  Määrus ei mõjuta eelarvet.

               2017/0127 (CNS)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse nõukogu otsust nr 189/2014/EL, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes teatavate kaudsete maksude vähendatud määra ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2007/659/EÜ

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 349,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  7
               ,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  8
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  9
               ,

               toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsuse nr 189/2014/EL
                  10
                artikli 1 kohaselt lubatakse Prantsusmaal pikendada oma mandriosas Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionil toodetud traditsioonilise rummi suhtes direktiivi 92/84/EMÜ
                  11
                artiklis 3 alkoholile ettenähtud aktsiisi täismäärast väiksemat aktsiisimäära ja Prantsusmaa riigisiseste õigusaktide kohaselt kohaldatava alkohoolsetelt jookidelt kogutava maksu „cotisation sur les boissons alcooliques“ (ka „vignette sécurité sociale“, VSS) täismäärast väiksemat määra.

               (2)Eespool nimetatud otsuse artikli 3 kohaselt on selle traditsioonilise rummi vähendatud aktsiisimäär ja VSSi määr piiratud aastakvoodiga, mille suurus on 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit.

               (3)22. septembril 2016 palusid Prantsuse ametiasutused komisjonil esitada tehnilise kohandamise kava, milles suurendatakse aastakvoodi suurust 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrilt 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini. Taotlusele lisati aruanne, mis hõlmas seda taotlust põhjendavat teavet. Traditsioonilise rummi tootjatel ei olnud 2016. aastal piisavat juurdepääsu Mandri-Prantsusmaa turule. Prognoositud kasvumäärad eeldavad 144 400 absoluutse alkoholi hektoliitri suurust aastakvooti ja see kogus saadi täis 2016. aasta lõpus. Seega tuleks 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitri suurust aastakvooti suurendada 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrini. Nõukogu otsusega nr 189/2014/EL lubatud meetmetega seoses tehakse kogu süsteemi analüüs ja põhjalik läbivaatamine. Selles analüüsis võetakse arvesse otsuse nr 189/2014/EL artiklis 4 ettenähtud Prantsusmaa koostatavat aruannet.

               (4)2016. aasta kvoot 120 000 absoluutse alkoholi hektoliitrile kasutati ära enne 2016. aasta lõppu ja ilma kvoodi tagasiulatuva suurendamiseta alates 1. jaanuarist 2016 tekitatakse tootjatele olulist ja tõenäoliselt parandamatut kahju. Rummitootjate ja Prantsusmaa turustajate vahelisi suhteid reguleerivad aastaks sõlmitud lepingud, millega nähakse ette kohustused, mis hõlmavad müüdavaid koguseid, ostuhindu ning võimalikke allahindlusi ja reklaamimeetmeid. Kvoodi ammendumine tõi kaasa maksukohustuse tagantjärele suurenemise seoses kvooti ületavate kogustega, seejuures ei ole tootjatel võimalik aasta alguses, kui lepingud sõlmitakse, näha ette kvoodi ületamise tõenäosust või ulatust. Ilma kvoodi tagasiulatuva suurendamiseta kannavad rummitootjad olulist kahjumit seoses kvooti ületavate kogustega. Seega tuleb lubada kvoodi tagasiulatuvat suurendamist alates 1. jaanuarist 2016.

               (5)Otsuse nr 189/2014/EL teisi parameetreid ei muudetud ja 2016. aastal valminud komisjoni talituste tehtud majandusanalüüs kinnitas, et Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi import moodustab vaid väikese osa Prantsusmaa üldisest alkoholitarbimisest. Seetõttu ei kaasne vähendatud aktsiisimäära kohaldamisega konkurentsi moonutamist Prantsusmaa rummiturul ega seega ka ühisel turul.

               (6)Käesolev otsus ei piira ELi toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 võimalikku kohaldamist.

               (7)Otsust 189/2014/EL tuleks seega vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1. Otsuse nr 189/2014/EL artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „1. Absoluutse alkoholi aastakvoot, mille suhtes kohaldatakse artiklis 2 osutatud rummi suhtes kohaldatavat artiklis 1 osutatud vähendatud VSSi ja aktsiisimäärasid, on kuni 2015. aasta 31. detsembrini 120 000 hektoliitrit. Ajavahemikul 1. jaanuarist 2016 kuni 31. detsembrini 2020 on absoluutse alkoholi aastakvoot 144 000 absoluutse alkoholi hektoliitrit.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsus (2002/166/EÜ), millega lubatakse Prantsusmaal pikendada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära kohaldamist, EÜT L [55], [26.2.2002], lk [33].

                     (2)
                  Nõukogu 9. oktoobri 2007. aasta otsus (2007/659/EÜ), millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2002/166/EÜ, ELT L [270], [13.10.2007], lk [12].

                     (3)
                  Nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsus nr 896/2011/EL, millega muudetakse otsust 2007/659/EÜ seoses otsuse kohaldamisajaga ja aastakvoodiga, millele kohaldatakse vähendatud aktsiisimäära, ELT L [345], [29.12.2011], lk [18].

                     (4)
                  Nõukogu 20. veebruari 2014. aasta otsus nr 189/2014/EL, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes teatavate kaudsete maksude vähendatud määra ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2007/659/EÜ, ELT L [59], [28.2.2014], lk [1].

                     (5)
                  Aruande lk 28 ja 7. lisa lk 17–20.

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/3e197d56-02d3-4efd-b056-5b7d53b8e196/Evaluation%20of%20Council%20Directive%2092-83-EEC%20on%20the%20harmonisation%20of%20the%20structures%20of%20excise%20duties%20on%20alcohol%20and%20alcoholic%20beverages.pdf.

                     (6)

                     https://circabc.europa.eu/sd/a/c1011602-0d01-4d97-9ce1-56a23fa57929/Appendix%209a%20-%20Open%20public%20consultation%20summary%20report.pdf.

                     (7)
                  ELT C , , lk .

                     (8)
                  Nõukogu 20. veebruari 2014. aasta otsus nr 189/2014/EL, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada Guadeloupe’il, Prantsuse Guajaanas, Martinique’il ja Réunionil toodetud traditsioonilise rummi suhtes teatavate kaudsete maksude vähendatud määra ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2007/659/EÜ (ELT L 59, 28.2.2014, lk 1).

                     (9)
                  Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/84/EMÜ alkoholi ja alkohoolsete jookide aktsiisimäärade ühtlustamise kohta (EÜT L 316, 31.10.1992, lk 29).


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0802

Ettepanek Nõukogu otsus millega lubatakse Eestil, Sloveenial, Rootsil ja Ühendkuningriigil kohaldada nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 17 lõikest 1 kõrvale kalduvat erimeedet  /* KOM/2006/0802 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 14.12.2006KOM(2006) 802 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Eestil, Sloveenial, Rootsil ja Ühendkuningriigil kohaldada nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 17 lõikest 1 kõrvale kalduvat erimeedet(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) artikli 27 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt anda liikmesriigile loa kohaldada erimeetmeid kõnealusest direktiivist erandite tegemiseks, et lihtsustada maksustamismenetlust. 26. jaanuaril 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Ühendkuningriik luba jätkata direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõike 1 suhtes kehtiva erandi kohaldamist. Erandiga lubati Ühendkuningriigil lükata käibemaksu mahaarvamisõigus edasi seni, kuni see on makstud teenuse osutajale. 31. augustil 2006, 27. juunil 2006 ja 6. aprillil 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjades taotlesid vastavalt Eesti, Sloveenia ja Rootsi luba kehtestada erand direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1 ja lükata käibemaksu mahaarvamisõigus edasi seni, kuni see on makstud teenuse osutajale. Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 27 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon teisi liikmesriike Eesti taotlusest 6. oktoobri 2006. aasta kirjas, Sloveenia taotlusest 6. oktoobri 2006. aasta kirjas, Rootsi taotlusest 4. oktoobri 2006. aasta kirjas ning Ühendkuningriigi taotlusest 6. oktoobri 2006. aasta kirjas. 6. oktoobri 2006. aasta kirjas Rootsile ning 9. oktoobri 2006. aasta kirjas Eestile, Sloveeniale ja Ühendkuningriigile teatas komisjon, et tal on kogu teave, mida ta peab vajalikuks nende taotluste hindamiseks. |120 | Üldine taust Ühendkuningriik rakendab vabatahtlikku lihtsustatud kava (kassapõhine raamatupidamisarvestus) maksukohustuslaste suhtes, kelle käive ei ületa 660 000 Suurbritannia naelsterlingit (umbes 964 000 eurot). Kõnealuse kava alusel lubatakse asjaomastel maksukohustuslastel vastavalt direktiivi 77/388/EMÜ artikli 10 lõike 2 kolmandale lõigule lükata maksu tasumine edasi kuni makse kättesaamiseni. Samal ajal ei või lihtsustatud kava valinud maksukohustuslased erandina direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1 sisendkäibemaksu maha arvata seni, kuni see on makstud teenuse osutajale. Nõukogu otsuse 87/400/EMÜ alusel sai Ühendkuningriik loa kalduda kõrvale direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1. Kõnealuse otsusega piirduti kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava kasutamisel üksnes maksukohustuslastega, kelle aastakäive oli alla 340 000 eküü. Kuna erandit pikendati nõukogu otsustega 90/497/EMÜ, 93/111/EMÜ, 97/375/EÜ, 2000/435/EÜ ja 2003/909/EÜ, tõsteti järk-järgult ka käibepiiri kuni praegu kehtiva summani 660 000 Suurbritannia naelsterlingit. Esitatud eranditaotluses taotles Ühendkuningriik kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava käibepiiri tõstmist 1 350 000 Suurbritannia naelsterlingini (umbes 2 000 000 eurot). Sellega kahekordistataks kehtivat käibepiiri. Ühendkuningriigi sõnul on kassapõhine raamatupidamisarvestuse kava osa lihtsustamismeetmete sarjast, mille eesmärk on toetada väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid. Kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava kasutamisõigusega äriühinguid on umbes 1 miljon ning kavast kasu saavaid äriühinguid on umbes 750 000. Kõnealustest äriühingutest kasutab kava tegelikult 159 000. Käibepiiri tõstmine võimaldaks kava rakendada veel 57 000 äriühingul. Praegune erand kehtib kuni 31. detsembrini 2006. Ühendkuningriik taotles erandi kehtivusaja pikendamist kuni 31. detsembrini 2009. Komisjon on arvamusel, et Ühendkuningriigi taotlus on vastuvõetav nii käibepiiri tõstmise kui ka erandi kehtivusaja osas. Ühendkuningriigis on vabatahtlikku kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava rakendatud alates 1. oktoobrist 1987. Taotletud käibepiiri suurendamine ei too kavasse muudatusi. Eesti, Sloveenia ja Rootsi taotlevad samuti erandit direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1 vabatahtliku lihtsustatud kava (kassapõhine raamatupidamisarvestus) kasutamiseks. Nagu Ühendkuningriigi kava puhul, lubataks asjaomastel maksukohustuslastel vastavalt direktiivi 77/388/EMÜ artikli 10 lõike 2 kolmandale lõigule lükata maksu tasumine edasi kuni makse kättesaamiseni. Samal ajal ei võiks lihtsustatud kava valinud maksukohustuslased erandina direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1 sisendkäibemaksu maha arvata seni, kuni see on makstud teenuse osutajale. Kava üksikasjad, sealhulgas kava kasutusloa andmise ja äravõtmise eeskirjad ja raamatupidamisarvestuse erinõuded määravad liikmesriigid. Sloveenia puhul oleks ülempiir 50 000 000 Sloveenia tolarit (umbes 208 000 eurot). Eeldatakse, et 62 000 äriühingust, kes võiksid kava valida, hakkaksid seda kasutama umbes 1000. Rootsi puhul oleks ülempiir 3 000 000 Rootsi krooni (umbes 300 000 eurot). See võimaldaks kava kasutamise valida umbes 630 000 äriühingul, kellest hinnanguliselt 60% ehk 400 000 äriühingut hakkaksid kava tõenäoliselt rakendama. Nii Sloveenia kui ka Rootsi eranditaotlused järgivad Ühendkuningriigi puhul kehtivat erandit ja selle kavandatud uuendamist. Komisjon on seetõttu valmis toetama eranditaotluseid, mille eesmärk on lihtsustada väikeettevõtete menetluskorda. Eesti puhul ei ole vabatahtliku lihtsustatud kava (kassapõhine raamatupidamisarvestus) eeskirjad piiratud käibekünnisega. Kava rakendamisel piirdutakse selle asemel maksukohustuslastega, keda Eesti seaduste kohaselt liigitatakse füüsilisest isikust ettevõtjateks, kellest umbes 5700 on registreeritud käibemaksukohustuslasena. Kõnealustel ettevõtjatel on otsese maksustamisega seoses lubatud oma tulu deklareerida kassapõhiste raamatupidamiseeskirjade kohaselt. Seega lihtsustaks kõnealuste ettevõtjate raamatupidamiskohustusi see, kui neil lubataks kassapõhiselt deklareerida ka käibemaksu. Võttes arvesse ettevõtjate väikest arvu, kelle suhtes kava kohaldatakse, ning sellega kaasnevat lihtsustamist, võib komisjon kõnealust eranditaotlust toetada. |130 | Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu 9. juuni 1997. aasta otsus 97/375/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil kohaldada nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 17 lõikest 1 kõrvale kalduvat vabatahtlikku meedet. Nõukogu otsust on muudetud nõukogu 29. juuni 2000. aasta otsusega 2000/435/EÜ ja nõukogu 22. detsembri 2003. aasta otsusega 2003/909/EÜ ning see kaotab kehtivuse 31. detsembril 2006. |141 | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |219 | Ei kohaldata. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |229 | Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |230 | Mõju hindamine Kavandatav otsus on seotud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete käibemaksuga maksustamise lihtsustamismeetmetega ning parandab tõenäoliselt asjaomaste äriühingute rahavoogu. Mõju on igal juhul piiratud, tingituna erandi kitsast kohaldamisalast. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Vabatahtliku kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava kohaldamine, mille järgi peab maksukohustuslane lükkama käibemaksu mahaarvamise edasi seni, kuni teenuse osutajale on kaupade ja teenuste eest tegelikult makstud. Selleks lubatakse Ühendkuningriigil jätkuvalt kohaldada erandit nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1 ning võimaldatakse kõnealune erand Eestile, Sloveeniale ja Rootsile. |310 | Õiguslik alus Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) artikli 27 lõige 1. |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |331 | Käesolev otsus käsitleb liikmesriikidele nende taotlusel antud luba ja sellega ei kaasne mingeid kohustusi. |332 | Erandi piiratud reguleerimisala arvestades on erimeede vastavuses taotletava eesmärgiga. |Õigusakti valik |341 | Kavandatud õigusaktid: muu. |342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 27 kohaselt on erandite tegemine ühistest käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt antud nõukogu loa alusel. Nõukogu otsus on ainus sobiv õigusakt, sest selle saab adresseerida üksikule liikmesriigile. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |520 | Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmise tulemusena tunnistatakse kehtetuks praegu kehtivad õigusaktid. |Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklausel |Ettepanek sisaldab aegumisklauslit. |1.  EttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega lubatakse Eestil, Sloveenial, Rootsil ja Ühendkuningriigil kohaldada nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 17 lõikest 1 kõrvale kalduvat erimeedetEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas,[1] eriti selle artikli 27 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2]ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu otsusega 97/375/EÜ[3] lubatakse Ühendkuningriigil direktiivi 77/388/EMÜ artiklis 27 sätestatud korras kohaldada nimetatud direktiivi artikli 17 lõikest 1 kõrvale kalduvat erimeedet, et rakendada vabatahtlikku kava, mille kohaselt maksustamine toimub väljamakstud ja laekunud raha alusel (kassapõhine raamatupidamisarvestus). Kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava kohaselt võib Ühendkuningriik erandina nimetatud direktiivi artikli 17 lõikest 1 lükata sisendkäibemaksu mahaarvamisõiguse edasi seni, kuni sisendkäibemaks on makstud teenuse osutajale nende maksukohustuslaste puhul, kes vastavalt nimetatud direktiivi artikli 10 lõike 2 kolmanda lõigu teisele taandele on klientidelt müügihinna kättesaamisel kohustatud tasuma oma tarnelt väljundkäibemaksu.(2) 26. jaanuaril 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Ühendkuningriik luba jätkata direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõike 1 suhtes tehtava erandi kohaldamist kolm aastat. Samuti taotles Ühendkuningriik lihtsustatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava käibepiiri tõstmist 660 000 Suurbritannia naelsterlingilt 1 350 000 Suurbritannia naelsterlingini.(3) 31. augustil 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Eesti erandit direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1, et võimaldada maksukohustuslasel käibemaksu mahaarvamist siis, kui teenuse osutajale on tasutud. Mahaarvamise edasilükkamist kohaldatakse üksnes lihtsustatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava alusel, mille kohaselt on maksukohustuslased vastavalt nimetatud direktiivi artikli 10 lõike 2 kolmanda lõigu teisele taandele kohustatud klientidelt makse kättesaamisel tasuma oma tarnelt väljundkäibemaksu. Eesti taotles kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava puhul piirduda maksukohustuslastega, kes Eesti seaduste kohaselt liigitatakse füüsilisest isikust ettevõtjateks.(4) 27. juunil 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Sloveenia erandit direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1, et võimaldada maksukohustuslasel käibemaksu mahaarvamist siis, kui teenuse osutajale on tasutud. Mahaarvamise edasilükkamist kohaldatakse üksnes lihtsustatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava alusel, mille kohaselt on maksukohustuslased vastavalt nimetatud direktiivi artikli 10 lõike 2 kolmanda lõigu teisele taandele kohustatud klientidelt makse kättesaamisel tasuma oma tarnelt väljundkäibemaksu. Sloveenia taotles lihtsustatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava käibepiiriks 50 000 000 Sloveenia tolarit.(5) 6. aprillil 2006 komisjoni peasekretariaati saabunud kirjas taotles Rootsi erandit direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1, et võimaldada maksukohustuslasel käibemaksu mahaarvamist siis, kui teenuse osutajale on tasutud. Mahaarvamise edasilükkamist kohaldatakse üksnes lihtsustatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava alusel, mille kohaselt on maksukohustuslased vastavalt nimetatud direktiivi artikli 10 lõike 2 kolmanda lõigu teisele taandele kohustatud klientidelt makse kättesaamisel tasuma oma tarnelt väljundkäibemaksu. Rootsi taotles lihtsustatud kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava käibepiiriks 3 000 000 Rootsi krooni.(6) Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 27 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon teisi liikmesriike Eesti taotlusest 6. oktoobri 2006. aasta kirjas, Sloveenia taotlusest 6. oktoobri 2006. aasta kirjas, Rootsi taotlusest 4. oktoobri 2006. aasta kirjas ning Ühendkuningriigi taotlusest 6. oktoobri 2006. aasta kirjas. 6. oktoobri 2006. aasta kirjas Rootsile ning 9. oktoobri 2006. aasta kirjas Eestile, Sloveeniale ja Ühendkuningriigile teatas komisjon, et tal on kogu teave, mida ta peab vajalikuks nende taotluste hindamiseks.(7) Kassapõhine raamatupidamisarvestuse kava on lihtsustamismeede väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks. Ühendkuningriigi puhul võimaldab lihtsustatud kava ülemmäära suurendamine rohkematel äriühingutel kava valida. Käibepiiri tõstmine võimaldaks kava rakendusala tõenäoliselt laiendada veel 57 000 äriühinguga. Eesti taotletud erand võimaldab 5700 äriühingul kasutada kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava. Sloveenia puhul saavad kassapõhise raamatupidamisarvestuse kava kasutamise valida 62 000 äriühingut. Rootsis saavad kava kasutada 630 000 äriühingut.(8) Võttes arvesse kõnealust lihtsustatud kava rakendada saavate äriühingute osakaalu ja kava piiratud kehtivusaega, on Eesti, Sloveenia, Rootsi ja Ühendkuningriigi eranditaotlused vastuvõetavad.(9) Kõnealune erand ei mõjuta lõpptarbimisjärgus kogutava liikmesriikide maksutulu üldsummat ning seega ei ole sellel negatiivset mõju käibemaksust tulenevatele Euroopa ühenduste omavahenditele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Erandina nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 1 lubatakse Eestil, Sloveenial, Rootsil ja Ühendkuningriigil lükata edasi teise lõigu kohane maksukohustuslaste sisendkäibemaksu mahaarvamisõigus seni, kuni sisendkäibemaks on tasutud teenuste osutajatele.Asjaomased maksukohustuslased peavad kasutama kava, mille kohaselt nad tasuvad oma tarnelt väljundkäibemaksu klientidelt makse kättesaamisel. Maksukohustuslaste aastakäive ei tohi Sloveenia puhul ületada 50 000 000 Sloveenia tolarit, Rootsi puhul 3 000 000 Rootsi krooni, Ühendkuningriigi puhul 1 350 000 Suurbritannia naelsterlingit ning Eesti puhul peavad nad olema registreeritud füüsilisest isikust ettevõtjana.Artikkel 2Otsus 97/375/EÜ tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 3Käesolev otsus kehtib 31. detsembrini 2009.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Eesti Vabariigile, Sloveenia Vabariigile, Rootsi Kuningriigile ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/69/EÜ (ELT L 221, 12.8.2006, lk 9).[2] ELT C [...], [...], lk [...].[3] EÜT L 158, 17.6.1997, lk 43. Otsust on viimati muudetud otsusega 2003/909/EÜ (ELT L 342, 30.12.2003, lk 49).