               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.2.2016
            COM(2016) 43 final
            2016/0027(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            sagedusala 470–790 MHz kasutamise kohta liidus
            {SWD(2016) 19 final}{SWD(2016) 20 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Euroopa digitaalse ühtse turu strateegia eesmärk on tagada ettevõtjatele ja üldsusele universaalne ja kvaliteetne ühenduvus. Strateegia hõlmab komisjoni konkreetseid ettepanekuid „lasta vabaks 694–790 MHz („700 MHz”) sagedusala, mis on eriti sobiv lairibateenuste pakkumiseks maapiirkondades, võttes sealjuures arvesse audiovisuaalse meedia levitamise spetsiifikat”.

                  Traadita ühenduse jaoks on vaja juurdepääsu spektrile sagedustel alla 1 GHz, mis võimaldab nii laia katvust kui ka suurt kiirust. Pärast üleminekut tõhusama spektrikasutusega digitaaltelevisiooni tehnoloogiale, eraldati liidus UHF-ringhäälingu sagedusalast (470–862 MHz) lairibateenustele kõigepealt 800 MHz sagedusala (790–862 MHz ehk nn digitaalne dividend). Praegu hõlmab UHF-ringhäälingu sagedusala mitut sagedusala vahemikus 470–790 MHz (edaspidi „UHF-sagedusala”). Seda sagedusala kasutatakse maapealse digitaaltelevisiooni (DTT) ning programmitootmise ja erisündmuste edastamise (PMSE) audioseadmete, peamiselt raadiomikrofonide jaoks.

                  2012. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil, st Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu (ITU) konverentsil, kus vaadatakse läbi kohustuslikud raadioside eeskirjad, otsustati, et 1. regioonis (Euroopa ja Aafrika) tuleks alates 2015. aastast eraldada 700 MHz sagedusala ringhäälingu- ja mobiilsideteenustele.

                  2015. aasta novembris toimunud ülemaailmsel raadiosidekonverentsil viidi lõpule rahvusvahelised läbirääkimised tehniliste ja regulatiivsete parameetrite üle 700 MHz sagedusala kasutamiseks traadita lairibaside jaoks. 700 MHz sagedusala sidus kasutamine kõigis Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu regioonides
                     1
                   pakub harvaesinevat võimalust ühtlustada peaaegu kõikjal maailmas see sagedusala traadita lairibaühenduses kasutamiseks. Ühtlasi anti 2015. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil alla 700 MHz jääva ehk 470–694 MHz sagedusala ainuõigused 1. regioonis ringhäälinguteenustele.

                  2013. aastal palus komisjoni asepresident Neelie Kroes endisel volinikul Pascal Lamy'l juhtida mobiilside-, ringhäälingu- ja meediasektori esindajatest koosnevat kõrgetasemelist töörühma, et kujundada ühine seisukoht UHF-sagedusala edasise kasutamise kohta. Töörühma juhi enda koostatud aruandes (nn Lamy' aruanne) soovitati eraldada 700 MHz laineala traadita lairibaühendusele, säilitades samal ajal Euroopa audiovisuaalse mudeli tagatistega, et maapealsele ringhäälingule jääb juurdepääs raadiospektri sagedusalale alla 700 MHz.

                  Komisjoni avalikul konsultatsioonil Lamy' aruande asjus avaldati liidu koordineeritud tegevusele toetust. Ühtlasi võttis raadiospektripoliitika töörühm vastu arvamuse,
                     2
                   milles samuti toetatakse liidu koordineeritud tegevust traadita lairibaühenduse pakkumiseks 700 MHz sagedusalas. Raadiospektripoliitika töörühma arvamuses on soovitatud ühtlustatud tehnilisi tingimusi ja ühist tähtaega 700 MHz sagedusala reaalseks kasutuselevõtuks, samuti alla 700 MHz sagedusala pikaajalist kasutamist audiovisuaalse meedia levitamiseks, kaasa arvatud selle kättesaadavus maapealse digitaaltelevisiooni tarbeks.

                  Komisjon reageeris Euroopa sidusrühmade kaasamise protsessi ja rahvusvaheliste kokkulepete tulemustele Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu egiidi all, töötades välja liidu strateegia UHF-sagedusala pikaajalise kasutamise kohta. Strateegia edendab digitaalset ühtset turgu ja tagab raadiospektri tõhusa haldamise UHF-sagedusalas, võttes arvesse selle sotsiaalset, kultuurilist ja majanduslikku väärtust. UHF-sagedusala strateegial on kolm peamist komponenti:

               ühtlustatud tehnilised tingimused traadita elektroonilise lairibaside teenustele 700 MHz sagedusalas vastavalt tehnoloogia- ja teenuseneutraalsuse põhimõttele;

               ühine tähtaeg 700 MHz sagedusala kättesaadavaks tegemiseks, et võtta see traadita elektroonilise lairibaside teenustes reaalselt kasutusele koos eespool nimetatud ühtlustatud tehniliste tingimustega, ja kooskõlastusmeetmed selle ülemineku toetamiseks;

               audiovisuaalmeedia teenuste levitamise prioriteet sagedusalas alla 700 MHz koos paindliku lähenemisviisiga selle sagedusala kasutamisel; see on vajalik mitmekülgsuse soodustamiseks seoses maapealse digitaaltelevisiooni tähtsusega liikmesriikide turgudel.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

                  Käesolev ettepanek on kooskõlas traadita lairibaühenduse sihttasemega 1 200 MHz, mis on üks peaeesmärke Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 2012/243/EL, millega luuakse mitmeaastane raadiospektripoliitika programm. Ühtlasi soodustab ettepanek uuenduslike audiovisuaalmeedia teenuste edasist arengut, mis on kooskõlas raadiospektripoliitika programmi eesmärkidega ning loadirektiivi
                     3
                   ja raamdirektiiviga,
                     4
                   eelkõige viimase artiklitega 9 ja 9a.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  See seadusandlik meede põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 114, et tagada siseturu toimimine.

               •Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

                  Nagu mõjuhinnangus selgitatud, on käesolevas otsuse ettepanekus pakutav lahendus subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse seisukohast parim valik.

                  Subsidiaarsuse põhimõtet järgitakse, kuna liikmesriigid üksikult ei suuda algatuse eesmärke täita, ent samas võimaldab algatus siseriiklikke asjaolusid (nii 700 MHz kui ka alla 700 MHz sagedusalal) arvesse võtta.

               EL peaks otsustama, kuidas ta kavatseb 700 MHz sagedusala tulevikus kasutada, kui ta soovib vältida liikmesriikide lähenemisviiside lahknevust ja piirata piiriüleseid häireid. UHF-sagedusala käsitlevate ühiste liiduüleste õigusaktide puudumine looks kahjuliku killustatuse UHF-sagedusala kasutamisel liidus. Killustatus tekitab piiriüleseid häireid, mis võivad mõjutada kuni 13 % ELi elanikkonnast.

               Seega tuleb 700 MHz sagedusala kooskõlastatult määrata traadita lairibaühenduse jaoks ja anda sellekohased tegevusload aastaks 2020 ning samuti tuleb alla 700 MHz sagedusalale kooskõlastatult määrata paindlik kasutus, mis kindlustab audiovisuaalmeedia teenuste osutamise laiale rahvahulgale ja investeeringud senisest tõhusamasse tehnoloogiasse, mida on vaja 700 MHz sagedusala vabastamiseks praegusest maapealsest digitaaltelevisioonist.

                  Alla 700 MHz sagedusala paindlik kasutamine on samuti proportsionaalne, kuna käsitleb probleemi ja saavutab eesmärgid kõige tõhusamal viisil. Näiteks kogu alla 700 MHz sagedusala puhastamine traadita lairibaühenduse tarbeks ei ole hetkel vajalik, et rahuldada nõudlust alla 1 GHz sagedusala järele traadita andmesideteenuste pakkumiseks. Samal ajal annab paindlik kasutus maapealse digitaaltelevisiooni puhul alla 700 MHz sagedusalas õiguskindluse neile liikmesriikidele, kes soovivad oma praegust maapealse digitaaltelevisiooni suutlikkust säilitada. Peale selle võib raadiospektri kasutamise ühtlustatud tehnilisi tingimusi kehtestada kokkuleppel raadiospektrikomiteesse kuuluvate riiklike tehnikaekspertidega vastavalt otsusele 676/2002/EÜ.

               •Vahendi valik

                  Komisjoni UHF-sagedusala strateegiat liidu tarbeks rakendatakse kahe õigusakti alusel. Mittesiduva meetme, näiteks parlamendi ja nõukogu soovituse puhul ei oleks liidu kooskõlastatud tegevus kohustuslik, samuti ei nõutaks sellega liikmesriikidelt meetmete võtmist. Määrusele eelistati otsust, kuna meede seab liikmesriikidele kohustused, ilma et selle otsekohaldatavus mõjutaks liikmesriikide eraõiguslikke isikuid. Otsus on ühtlasi asjakohasem kui direktiiv, kuna kavandatav meede ei sätesta üldeeskirjade kogumit, mis tuleb liikmesriigi õigusesse üle võtta, vaid sisaldab kõigest piiratud hulka erimeetmeid, mida liikmesriigid on kohustatud võtma. Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 243/2012/EL raadiospektripoliitika programmi loomise kohta sisaldas näiteks sarnaseid liikmesriikide kohustusi ja meetmeid artikli 6 lõikes 4 ning ühtlasi on Euroopa Parlament ja nõukogu võtnud varem vastu otsused 128/1999/EÜ, 626/2008/EÜ ja 676/2002/EÜ, et kehtestada liikmesriikidele samalaadseid kohustusi ja meetmeid.

                  Käesoleva meetmega, mis on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 114, kaasneb komisjoni rakendusotsus, mis võetakse vastu komiteemenetluse teel vastavalt otsusele nr 676/2002/EÜ,
                     5
                   et määrata 700 MHz sagedusala kasutamiseks traadita elektroonilise lairibaside teenuste jaoks ja teha see kättesaadavaks vastavalt ühtlustatud tehnilistele tingimustele, mis on välja töötatud Euroopa Postside- ja Telekommunikatsiooniadministratsioonide Konverentsi kaasabil
                     6
                  . Samasugust lähenemist kasutati ka 800 MHz sagedusala ühtlustamisel traadita elektroonilise lairibaside teenuste tarbeks vastavalt raadiospektripoliitika programmile ja komisjoni otsusele 2010/267/EL
                     7
                  .

               3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMINE JA MÕJUHINNANGUD

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Käesolevas ettepanekus on võetud arvesse järgmisi sidusrühmade panuseid:

               (a)Lamy' aruanne,
                  8
                mille koostas Pascal Lamy enda juhitud kõrgetasemelise töörühma tehtud töö põhjal;

               (b)Lamy' aruande üle algatatud avalikul konsultatsioonil
                  9
                esitatud seisukohad;

               (c)raadiospektripoliitika töörühma aruanne „Raadiospektri kavandatav koordineerimine ringhäälingu otstarbeks 700 MHz sagedusala ümberjaotamise korral”;
                  10

               (d)raadiospektripoliitika töörühma arvamus „Pikaajaline strateegia UHF-sagedusala (470–790 MHz) edasise kasutamise kohta Euroopa Liidus”.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Komisjoni jaoks algatati kaks sõltumatut eriuuringut, mis leidsid kasutust käesolevas ettepanekus. Need olid:

               „700 MHz sagedusala traadita lairibateenustele eraldamise majanduslik ja sotsiaalne mõju Euroopa Liidus”;

               „Ringhäälingu ja lairibaühenduse lähendamise raskused ja võimalused ning selle mõju raadiospektri ja võrgu kasutamisele”.

                  Esimeses uuringus analüüsitakse üleminekukulusid, 700 MHz sagedusala kasutava traadita lairibaühenduse mõju ning sotsiaalkultuurilisi aspekte, mis on seotud maapealse digitaaltelevisiooni ümbersuunamisega raadiospektri sagedusalasse alla 700 MHz.

                  Teine uuring annab laiaulatusliku hinnangu maapealse digitaaltelevisiooni ja traadita lairibaühenduse lähenemisvõimalustele pärast 2020. aastat.

               •Mõjuhinnang

                  Komisjoni koostatud mõjuhinnang sai õiguskontrollikomiteelt 27. novembril 2015 positiivse arvamuse
                     11
                  .

                  Mõjuhinnangus käsitleti nelja poliitikavalikut.

               (1)Liidu tasandil meetmeid ei võeta.

               (2)700 MHz sagedusala kooskõlastatud määramine traadita lairibaühendusele ja vastavate tegevuslubade andmine aastaks 2020 ning alla 700 MHz sagedusala reserveerimine maapealsele digitaaltelevisioonile ja PMSE audioseadmetele.

               (3)700 MHz sagedusala kooskõlastatud määramine traadita lairibaühendusele ja vastavate tegevuslubade andmine aastaks 2020. Alla 700 MHz sagedusala kooskõlastatud määramine paindlikuks kasutuseks vastavalt riigisisesele nõudlusele, et kindlustada audiovisuaalmeedia teenuste jätkuv osutamine laiale rahvahulgale tehnoloogiliselt neutraalsel viisil, sealhulgas tasuta ringhääling, ning raadiospektri kättesaadavus PMSE audioseadmetega kasutamiseks. Häirete vältimiseks peaks alla 700 MHz sagedusala kasutus olema tehniliselt piiratud allalingi režiimiga
                  12
               . Selle valikuga oleks ühtlasi sätestatud raadiospektri strateegia väljatöötamine PMSE audioseadmete tarbeks, mis korvaks nimetatud seadmete raadiospektrist ilmajäämise UHF-sagedusalas.

               (4)Kogu UHF-sagedusala kooskõlastatud määramine traadita lairibateenustele ja vastavate tegevuslubade andmine aastaks 2020.

                  Komisjon valis kolmanda poliitikavaliku ja nimetas selle „eelistatud valikuks”, kuna see vastab poliitikaeesmärkidele. Eelistatud valik aitab kaasa liiduüleste raadiospektri ja ühenduvusega seotud eesmärkide saavutamisele. 700 MHz sagedusala kasutamine traadita lairibaühenduses koos 800 MHz ja 900 MHz sagedusaladega suurendaks mobiilsidevõrkude läbilaskevõimet. See tagaks üleüldise kättesaadavuse suurel ülekandekiirusel (vähemalt 30 Mb/s kasutaja kohta) ja tüüpilisel konkurentsivõimelisel 3–4 operaatoriga turul. 2020. aasta määramine ühiseks tähtajaks 700 MHz sagedusala otstarbe muutmisel on asjakohane ka seepärast, et kattub ajaliselt 5G-tehnoloogia esmakordse kasutuselevõtuga. Kolmas poliitikavalik tagab ühtlasi ringhäälinguorganisatsioonidele ja üldsusele suunatud audiovisuaalmeedia teenuste, eelkõige maapealse digitaallevi pakkujatele juurdepääsu raadiospektri sagedusalale alla 700 MHz. Alla 700 MHz sagedusala kasutamise paindlikkus teeb lihtsamaks häirete vähendamise ja võimaldab luua uuendusliku „ökosüsteemi”, mis soodustab investeerimist ja uusi ärimudeleid.

                  Kolmandat poliitikavalikut toetab eespool nimetatud 2015. aasta ülemaailmse raadiosidekonverentsi tulemus seoses nii 700 MHz kui ka alla 700 MHz sagedusalaga. Alla 700 MHz sagedusala jääb ainuõiguslikult ringhäälinguteenustele Euroopas ja Aafrikas ning suuresti ka mujal maailmas.

                  Esimesest komisjoni tellitud uuringust selgus, et 700 MHz sagedusala vabastamine 2020. aastal ning ajakohastamine vastavalt uue põlvkonna maapealsele ringhäälingutehnoloogiale maksaks hinnanguliselt 1,2–4,4 miljardit eurot. Suurema osa neist kuludest kannaksid lõpptarbijad, kui nad oma vastuvõtuseadmeid enne tavapärase kasutustsükli lõppu uuendavad. Programmitootmise ja erisündmuste edastamise audioseadmete kulud üleminekuks 2020. aastal oleksid 200 miljonit eurot, kui eeldada, et 30 % praegustest PMSE audioseadmete kasutajatest tegutsevad 700 MHz sagedusalas. ELi riigid võivad siiski pakkuda tehnoloogiast sõltumatuid avalikke tugimeetmeid, mis riigiabi eeskirjadega kooskõlas olles neid kulusid piiraksid
                     13
                  . Lisaks ulatuvad maapealse digitaaltelevisiooni võrkude samale programmimahule kohandamise kulud väiksema spektriala juures hinnanguliselt kuni umbes 890 miljoni euroni. See võib hõlmata eelkõige õiguste omajate kulusid, kelle kasutusõigusi tuleks muuta enne nende õiguste aegumistähtaega. Kui liikmesriigid kaaluvad meetmeid nimetatud kulude leevendamiseks, peavad nad järgima tehnoloogilise neutraalsuse põhimõtet ja komisjoni vastavat otsuste tegemise tava riigiabi valdkonnas,
                     14
                   samuti ELi kohtute vastavat kohtupraktikat
                     15
                  . Mõnel juhul võivad õiguste tühistamise kompenseerimiseks võetud meetmed, kui selline kompenseerimine ei ületa tühistamisega tekitatud kahju, olla teatavatel asjaoludel kooskõlas liidu riigiabi reguleerivate õigusaktidega. Raadiospektripoliitika töörühma andmetel on kasutusõigus antud 14 liikmesriigis kas tähtajatult või tähtajani pärast 2020. aastat.

               Võttes arvesse 800 MHz ja 900 MHz sagedusala hiljutiste spektrioksjonite tulemusi, moodustavad 700 MHz sagedusala 2020. aastaks EL-28 riikidele eraldamisest saadavad tulud konservatiivse hinnangu kohaselt kokku ligikaudu 11 miljardit eurot, kui muud tingimused jäävad samaks.

               4.MÕJU EELARVELE

               Konkreetset mõju liidu eelarvele ei ole oodata.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

                  Kooskõlas UHF-sagedusala strateegiaga on käesolevas ettepanekus sätestatud järgmine:

               tähtajad 700 MHz sagedusala eraldamiseks traadita elektroonilise lairibaside teenuste tarbeks vastavalt liidu tasandil ühtlustatud tehnilistele tingimustele;

               meetmed, mis hõlbustavad raadiospektri kasutuse muutumist UHF-sagedusalal;

               meetmed alla 700 MHz sagedusala pikaajaliseks kasutuseks, ehkki need kuuluvad läbivaatusele.

                  Artiklis 1 on sätestatud kaks siduvat ja ühist tähtaega liikmesriikidele 700 MHz sagedusala eraldamiseks traadita lairibaühendusele:

               piiriülesed kooskõlastuskokkulepped tuleb sõlmida hiljemalt 2017. aasta lõpuks;

               700 MHz sagedusala peab olema traadita elektroonilise lairibaside teenustele tulemuslikuks kasutamiseks kättesaadavaks tehtud 2020. aasta keskpaigaks, kooskõlas komisjoni rakendusotsusega ühtlustatud tehniliste tingimuste kohta selle sagedusala kasutamiseks
                  16
               .

                  Artiklis 1 on ühtlasi sätestatud, et pärast liidu ühist tähtaega peab 700 MHz sagedusala kasutamine traadita lairibaühenduse tarbeks olema piiriüleselt kaitstud.

                  Artiklis 2 on nõutud, et liikmesriigid muudaksid kasutusõiguse 700 MHz sagedusalas kaubeldavaks. See on kooskõlas poliitikaeesmärkidega ning raadiospektripoliitika programmi
                     17
                   ja raamdirektiivi sätetega.

                  Artiklis 3 on nõutud, et liikmesriigid konsulteeriksid riiklikul tasandil ning kaaluksid meetmete võtmist, et tagada teenuste kvaliteetne kättesaadavus oma elanikkonnale ja territooriumile, kui nad annavad õigusi 700 MHz sagedusala kasutamiseks traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamisel. Eesmärk on kasutada ära UHF-sagedusala sotsiaalmajanduslikke hüvesid, aidates ületada digitaalset lõhet ja luues võimalused kõikjale ulatuva asjade interneti jaoks.

                  Artiklis 4 on käsitletud alla 700 MHz sagedusala pikaajalist kasutust. Selles on nõutud, et liikmesriigid kaitseksid selle sagedusala pikaajalist kasutamist audiovisuaalmeedia teenuste levitamisel laia rahvahulga (või üldsuse) seas. See peaks hõlmama traadita PMSE audioseadmete jätkuvat kasutamist kooskõlas riiklike prioriteetidega.

                  Selleks et tagada liikmesriikide kohustuste kooskõla raamdirektiivi artiklitega 9 ja 9a, kehtib alla 700 MHz sagedusala kasutuse kaitsmise kohustus audiovisuaalmeedia teenuste laiale rahvahulgale osutamise suhtes, mitte aga spetsiifilise traadita tehnoloogia või elektroonilise side teenuste liigi suhtes. Seega pakub artiklis 4 sätestatud kaitseabinõu kindlustunnet juurdepääsuks raadiospektrile ja võimaldab arendada maapealset digitaaltelevisiooni kui põhilist platvormi audiovisuaalmeedia teenuste maapealseks edastamiseks üldsusele. Artiklis on ühtlasi võimaldatud alla 700 MHz sagedusala kasutamine muude tehnoloogiate või elektroonilise side teenuste jaoks, mis piirduvad allalingiga (s.t võrgust vastuvõtjatesse, näiteks teleritesse või tahvelarvutitesse).

                  Artiklis 5 on nõutud, et liikmesriigid võtaksid vastu ja avalikustaksid üle liidu oma riiklikud tegevuskavad 700 MHz sagedusala eraldamiseks traadita lairibaühendusele ja sellega seotud üleminekuprotsessi kogu UHF-sagedusala kohta. See säte on tingitud sidusrühmade vahel kokku lepitud üleminekutegevuskavast (vt Lamy' aruande 2. lisa). Tegevuskavas kirjeldatakse kavandatavaid meetmeid üleminekul uuele maapealse digitaaltelevisiooni tehnoloogiale seoses 700 MHz sagedusala otstarbe muutmisega. Eesmärk on tagada läbipaistva menetluse abil, et mõju üldsusele ja ettevõtjatele oleks piiratud.

                  Artiklis 6 on nõutud, et komisjon vaataks hiljemalt 2025. aastaks koostöös liikmesriikidega läbi raadiospektri kasutuse alla 700 MHz sagedusalas. Pärast nimetatud läbivaatamist peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule järelduste kohta aruande koos võimalike ettepanekutega õigusaktide muutmiseks, mis võib näiteks muuta kaitsemeetmete sisu, vormi või kestust. See otsuse säte on kooskõlas Lamy' aruandes esitatud soovitusega. Komisjon peaks raadiospektri kasutust alla 700 MHz sagedusalal läbi vaadates võtma arvesse selle sagedusala kavandatavat läbivaatust ITU 2023. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil.

               2016/0027 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               sagedusala 470–790 MHz kasutamise kohta liidus

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,
                  18

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,
                  19

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Otsusega nr 243/2012/EL
                  20
                kehtestatud mitmeaastases raadiospektripoliitika programmis seadsid Euroopa Parlament ja nõukogu eesmärgiks määrata hiljemalt 2015. aastal kindlaks vähemalt 1 200 MHz spekter, mis sobib traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamiseks liidus, toetada innovaatilise audiovisuaalse meedia arengut, tagades nende teenuste maapealse ja satelliitide kaudu osutamise jaoks piisava spektri kättesaadavuse, kui see vajadus on selgelt põhjendatud, ning tagada programmitootmise ja erisündmuste edastamise süsteemi (PMSE) jaoks piisav spekter.

               (2)Oma digitaalse ühtse turu strateegias
                  21
                rõhutab komisjon 694–790 MHz („700 MHz”) sagedusala tähtsust lairibateenuste osutamisel maapiirkondades ning vajadust vabastada see sagedusala kooskõlastatult, võttes arvesse audiovisuaalmeedia teenuste levi erivajadusi.

               (3)470–790 MHz sagedusala on väärtuslik vahend traadita sidevõrgu kulutõhusaks sisseseadmiseks üleüldise kättesaadavusega sise- ja välitingimustes. Seda sagedusala kasutatakse praegu kogu Euroopa Liidus maapealse digitaaltelevisiooni (DTT) ja traadita PMSE audioseadmete tarbeks. See toetab meedia ning loome- ja kultuurivaldkonna arengut, kuna nende infosisu traadita edastamiseks laiale rahvahulgale kasutatakse suuresti just nimetatud sagedusala.

               (4)1. regiooni puhul, mis hõlmab Euroopa Liitu, eraldati 700 MHz sagedusala ülemaailmsel raadiosidekonverentsil vastu võetud ITU raadioside eeskirjadega ringhäälingu- ja mobiilsideteenuste (v.a liikuva lennuside teenuste) jaoks kaaseelisõiguse põhimõttel ning 470–694 MHz („alla 700 MHz”) sagedusala esmajärjekorras üksnes ringhäälinguteenustele ja teises järjekorras traadita PMSE audioseadmete tarbeks.

               (5)Traadita lairibavõrgu liikluse kiire kasv eeldab traadita sidevõrkude läbilaskevõime suurendamist. Raadiospektri 700 MHz sagedusala pakub nii täiendavat läbilaskevõimet kui ka üleüldist kättesaadavust, eelkõige majanduslikult keerukates maapiirkondades ja äärealadel, sisetingimustes kasutamiseks ja mitmesuguses masinatevahelises sides. Selles kontekstis peaksid kvaliteetse maapealse traadita võrguühenduse kogu liidus kättesaadavaks tegemiseks võetavad ühtsed meetmed, mis tuginevad operaatorite tegevusloast tulenevate kohustuste puhul parimatele riiklikele tavadele, püüdma täita raadiospektripoliitika programmi eesmärki, mille kohaselt peaks 2020. aastaks olema kõigil kodanikel juurdepääs lairibaühendusele kiirusega vähemalt 30 Mb/s. Nii toetatakse meetmete abil innovaatilisi digitaalteenuseid ja tagatakse pikaajaline sotsiaalmajanduslik kasu.

               (6)Raadiospektri ühe sagedusala sisene jagamine ühest küljest kahesuunalise traadita lairibaühenduse kasutuse (üles- ja allalüli) ja teisest küljest ühesuunalise teleringhäälingu või traadita PMSE audioseadmete kasutuse vahel on tehniliselt probleemne. See tähendab, et 700 MHz sagedusala eraldamine kahesuunalise maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenustele piiraks maapealse digitaaltelevisiooni ja traadita PMSE audioseadmete kasutajate raadiospektrit. Maapealne digitaaltelevisioon ja PMSE vajavad seega piisava spektriosa kättesaadavuse pikaajalist regulatiivset prognoositavust, et nad saaksid kindlustada oma teenuste jätkusuutliku osutamise ja arendamise, eelkõige seoses tasuta telekanalitega. Meetmed riiklikul ja liidu tasandil võivad osutuda vajalikeks, et tagada täiendav spektriosa traadita PMSE audioseadmetele väljaspool sagedusala 470–790 MHz.

               (7)Oma aruandes komisjonile (vt Lamy' aruanne)
                  22
                soovitas Pascal Lamy, 470–790 MHz sagedusala edasist kasutamist uuriva kõrgetasemelise töörühma juht, et 700 MHz sagedusala tuleks traadita lairibaühendusele kättesaadavaks teha 2020. aastaks (+/- kaks aastat). See aitaks jõuda pikaajalise regulatiivse prognoositavuse eesmärgini seoses maapealse digitaaltelevisiooni juurdepääsuga alla 700 MHz sagedusalale kuni 2030. aastani, ehkki see tuleks hiljemalt 2025. aastal läbi vaadata. Lamy' aruanne sisaldab ka soovitust olla liikmesriikidel paindlik raadiospektri alla 700 MHz sagedusalas kasutamisel, kui see piirdub üksnes allalingiga. Allalingiga piirdumine piirab igasugust traadita süsteemis toimuvat edastust tehnoloogiast sõltumata, võimaldades vaid ühesuunalist edastust taristu keskjaamadest, nagu telemast või mobiilne tugijaam, kaasaskantavatesse või mobiilsetesse lõppseadmetesse, nagu telerid või mobiiltelefonid.

               (8)Raadiospektripoliitika töörühm soovitab oma arvamuses 470–790 MHz sagedusala edasise kasutamise pikaajalise strateegia kohta liidus („raadiospektripoliitika töörühma arvamus”) võtta kogu Euroopa Liidus vastu kooskõlastatud lähenemisviis 700 MHz sagedusala kättesaadavaks tegemiseks, et kasutada seda hiljemalt 2020. aasta lõpuks tulemuslikult traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamiseks. See oleks kooskõlas alla 700 MHz sagedusala pikaajalise (kuni 2030. aastani) kättesaadavuse tagamisega allalingiga piirduvate audiovisuaalmeedia teenuste osutamiseks. Raadiospektripoliitika töörühm soovitab eelkõige olla paindlik, et alla 700 MHz sagedusala saaks kasutada ka allalingiga piirduvate traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamiseks.

               (9)Võttes arvesse, et mõned liikmesriigid on juba algatanud või lõpetanud siseriikliku menetluse, et lubada 700 MHz sagedusala kasutamist kahesuunalise maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamiseks, peaks liit võtma viivitamata meetmeid, et hoida ära ühtse turu killustumine. Tarvis on kooskõlastatud lähenemisviisi 470–790 MHz sagedusala edasiseks kasutuseks, mis peaks võimaldama ka regulatiivset prognoositavust, pakkuma tasakaalu liikmesriikide mitmekesisuse ja ühtse turu eesmärkide vahel ning kujundama liidu ühtse seisukoha rahvusvahelisel areenil. Seoses sellega tuleks nõuda, et liikmesriigid eraldaksid 700 MHz sagedusala õigeaegselt ning kooskõlas liidu ja siseriikliku õigusega.

               (10)700 MHz sagedusala muude rakenduste jaoks kasutamine kolmandates riikides, nagu on lubatud rahvusvaheliste lepingutega, või liikmesriigi territooriumil, mida liikmesriigi ametiasutused ei suuda tulemuslikult kontrollida, võib mõnes liikmesriigis piirata sagedusala kasutust maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenuste jaoks. See takistaks neil järgimast liidu tasandil kehtestatud ühist ajakava. Asjaomased liikmesriigid peaksid võtma kõik vajalikud meetmed, et viia nimetatud piirangute kestus ja geograafiline ulatus miinimumi, ja vajaduse korral taotlema liidult abi vastavalt raadiospektripoliitika programmi käsitleva otsuse artikli 10 lõikele 2. Ühtlasi peaksid nad sellistest piirangutest teatama komisjonile vastavalt otsuse nr 676/2002/EÜ
                  23
                artikli 6 lõikele 2 ja artiklile 7 ning teave tuleks avaldada vastavalt artiklile 5.

               (11)700 MHz sagedusala kasutamine maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenuste jaoks tuleks võimalikult kiiresti reguleerida paindliku loasüsteemiga. Sellega peaks kaasnema raadiospektri kasutusõiguse valdajate võimalus endale kuuluvate õigustega kaubelda ja neid rentida direktiivi 2002/21/EÜ
                  24
                artiklite 9 ja 9a rakendamise kontekstis.

               (12)Kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artiklitega 9 ja 9a peaksid liikmesriigid võimaluse korral rakendama paindlikku lähenemisviisi ja nad võivad lubada alternatiivset allalingiga piirduvat kasutust, nagu maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenused alla 700 MHz sagedusalas vastavalt liikmesriigi vajadustele audiovisuaalmeedia teenuste osutamisel laiale rahvahulgale. Lubades alla 700 MHz sagedusala kasutamist allalingiga piirduvate maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamiseks, peaksid liikmesriigid tagama, et selline kasutus ei mõjuta alla 700 MHz sagedusala kasutust naaberliikmesriikide maapealses digitaalses ringhäälingus, nagu on sätestatud 2006. aasta piirkondlikul raadiosidekonverentsil sõlmitud lepingus
                  25
               .

               (13)Igal juhul tuleks raadiospektri kasutus 470–694 MHz sagedusalas liidu tasandil ümber hinnata hiljemalt 2025. aastal. Sellel hindamisel tuleks võtta arvesse ka kõnealuse sagedusala kavandatavat läbivaatust 2023. aasta ülemaailmsel raadiosidekonverentsil. Muutuste puhul alla 700 MHz sagedusala kasutuses tuleks arvestada ka tehnika arengut, tarbijakäitumist, tasuta televisiooniteenuse
                  26
                jätkuva pakkumise tähtsust ning sotsiaalseid, majanduslikke ja kultuurilisi üldist huvi teenivaid eesmärke. Seoses sellega tuleb uurida alla 700 MHz sagedusala praeguste ja tulevaste spektrikasutuste kooseksisteerimise tehnilisi ja õiguslikke tingimusi. Need uuringud tagaksid, et eri liikmesriikide lähenemine paindlikule ja tõhusale raadiospektri kasutusele on omavahel kooskõlas, ning võimaldaksid võtta tehnilise ühtlustamise meetmeid selle sagedusala kasutamise ja ühiskasutuse kohta. Selliseid uuringuid ja meetmeid võib välja töötada kooskõlas otsusega nr 676/2002/EÜ.

               (14)Liikmesriigid peaksid võtma vastu ühtsed riiklikud tegevuskavad, et lihtsustada 700 MHz sagedusala kasutust maapealse traadita elektroonilise lairibaside teenuste osutamiseks ja tagada samal ajal sellelt sagedusalalt lahkuvate teleringhäälingu teenuste järjepidevus. Kui tegevuskavad on vastu võetud, peaksid liikmesriigid neid läbipaistval viisil kogu liidus levitama. Tegevuskavad peaksid hõlmama tegevusi ja ajakavasid sageduste ümberkavandamise, võrgu- ja lõppkasutaja seadmete tehniliste muudatuste, raadio- ja muude seadmete kooseksisteerimise ning olemasolevate ja uute loasüsteemide kohta, samuti üleminekukulude esinemisel nende hüvitamise võimalikkust käsitleva teabe kohta, et vältida muu hulgas lõppkasutajate kulutusi. Kui liikmesriigid kavatsevad maapealse digitaaltelevisiooni säilitada, tuleks tegevuskavades pöörata erilist tähelepanu sellele, et ringhäälinguseadmeid saaks hõlpsalt ajakohastada ja minna üle spektrit tõhusamalt kasutavale tehnoloogiale, sh uutele videoformaatidele (nt HEVC) või signaaliedastustehnoloogiatele (nt DVB-T2).

               (15)Raadiospektri 470–790 MHz sagedusala uuele kasutusele ülemineku lõpuleviimise võimaliku kompenseerimise ulatust ja mehhanisme tuleks analüüsida kooskõlas vastavate riiklike sätetega, nagu on esitatud direktiivi 2002/20/EÜ
                  27
                artiklis 14, ning need peavad olema kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 107 ja 108.

               (16)Käesoleva otsuse eesmärki – tagada vastavalt ühistele eesmärkidele liidus kooskõlastatud üleminek raadiospektri sagedusala 470–790 MHz kasutamisele – ei suuda liikmesriigid piisaval määral saavutada ning selle tegevuse ulatuse ja toime tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil; seega võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               (1)30. juuniks 2020 lubavad liikmesriigid 694–790 MHz sagedusala kasutamist maapealsetes süsteemides, mis suudavad osutada traadita elektroonilise lairibaside teenuseid, üksnes komisjoni kehtestatud ühtlustatud tehnilistel tingimustel vastavalt otsuse 676/2002/EÜ artiklile 4. Vajaduse korral korraldavad liikmesriigid lubade andmise või muudavad raadiospektri olemasolevaid asjakohaseid kasutusõigusi kooskõlas direktiiviga 2002/20/EÜ, et vastavat kasutust võimaldada.

               (2)Selleks, et võimaldada 694–790 MHz sagedusala kasutamist vastavalt lõikele 1, sõlmivad liikmesriigid hiljemalt 31. detsembriks 2017 kõik Euroopa Liidu sees vajalikud piiriülesed sagedusalade kooskõlastamise kokkulepped.

               (3)Liikmesriigid ei ole kohustatud täitma lõigetes 1 ja 2 sätestatud kohustusi geograafilistes piirkondades, kus sagedusalade kooskõlastamine kolmandate riikidega on lõpetamata, tingimusel et liikmesriigid teevad kõik mõistlikud jõupingutused, et viia sellise lõpetamata kooskõlastamise kestus ja geograafiline ulatus miinimumi, ning esitavad komisjonile igal aastal tulemuste kohta aruande, kuni allesjäänud kooskõlastusprobleemid on lahendatud. Seda lõiget kohaldatakse ka spektri koordineerimise probleemide suhtes Küprose Vabariigis tulenevalt asjaolust, et Küprose valitsusel puudub võimalus teostada tõhusat kontrolli osal oma territooriumist.

               Artikkel 2

               30. juuniks 2022 lubavad liikmesriigid raadiospektri kasutusõiguste üleandmist või rentimist elektroonilise side teenusteks 694–790 MHz sagedusalas.

               Artikkel 3

               Kui liikmesriigid lubavad 694–790 MHz sagedusala kasutamist või muudavad 694–790 MHz sagedusala olemasolevaid kasutusõigusi, võtavad nad kõik vajalikud meetmed, et tagada kvaliteetne kättesaadavus oma elanikkonnale ja territooriumile kiirusel vähemalt 30 Mb/s nii sise- kui ka välitingimustes, kaasa arvatud vajaduse korral eelnevalt kindlaksmääratud riiklikult prioriteetsetel aladel ja peamistel maapealsetel transporditeedel. Sellised meetmed võivad sisaldada tingimusi võrgu infrastruktuuri või raadiospektri jagamise lihtsustamiseks või soodustamiseks kooskõlas liidu õigusega.

               Selleks hindavad liikmesriigid vajadust seada 694–790 MHz sagedusala sageduste kasutamise õigustele tingimusi ja konsulteerivad selle vajaduse üle.

               Artikkel 4

               (1)Liikmesriigid tagavad 470–694 MHz sagedusala või selle osade kättesaadavuse maapealsete audiovisuaalmeedia teenuste, sealhulgas tasuta televisiooni teenuse osutamiseks laiale rahvahulgale ning traadita PMSE audioseadmete kasutamiseks vastavalt riikliku ringhäälingu vajadustele. Liikmesriigid tagavad, et 470–694 MHz sagedusala mis tahes muu kasutus nende territooriumil ei põhjusta häireid maapealsete audiovisuaalmeedia teenuste osutamisele naaberliikmesriigis.

               (2)Kui liikmesriigid lubavad raadiospektri kasutust 470–694 MHz sagedusalas maapealsetele süsteemidele, mis on suutelised osutama muid elektroonilise side teenuseid peale teleringhäälinguvõrkude teenuste, piirdub selline kasutus allalingiga. Nimetatud kasutus ei mõjuta rahvusvahelistest lepingutest ja liidu õigusest tulenevaid kohustusi.

               Artikkel 5

               30. juuniks 2017 võtavad liikmesriigid vastu ja avalikustavad oma riikliku plaani ja ajakava (edaspidi „riiklik tegevuskava”) käesoleva otsuse artiklitest 1 ja 4 tulenevate kohustuste täitmiseks.

               Selleks et tagada 694–790 MHz sagedusala kasutamine kooskõlas artikli 1 lõikega 1, lisavad liikmesriigid oma riiklikule tegevuskavale vajaduse korral teavet meetmete kohta, millega piirata eelseisva üleminekuprotsessi mõju üldsusele ja traadita PMSE audioseadmete kasutajatele ning lihtsustada koostalitlusvõimelise teleringhäälinguvõrgu seadmete ja vastuvõtjate õigeaegset kättesaadavust siseturul.

               Artikkel 6

               1. jaanuariks 2025 koostab komisjon koostöös liikmesriikidega hinnangu ning esitab nõukogule ja parlamendile aruande suundumuste kohta 470–694 MHz sagedusala kasutuses, võttes arvesse sotsiaalseid, majanduslikke, kultuurilisi ja tehnoloogilisi aspekte, mis mõjutavad kõnealuse sagedusala kasutamist artiklite 1 ja 4 kohaselt. Aruandes hinnatakse, kas 470–694 MHz sagedusala või selle mis tahes osa kasutust liidus on vaja muuta.

               Artikkel 7

               Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 8

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  3. regioonis oli 700 MHz sagedusala ja 2. regioonis 698–790 MHz sagedusala enne 2012. aastat eraldatud mobiilsideteenustele kaaseelisõiguse põhimõttel.

                     (2)
                  Dokument RSPG15-595 final, link:

                     http://rspg-spectrum.eu/wp-content/uploads/2013/05/RSPG15-595_final-RSPG_opinion_UHF.pdf

                  .

                     (3)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002 aasta direktiiv 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33).

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 21).

                     (5)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta otsus nr 676/2002/EÜ Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta (raadiospektrit käsitlev otsus) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 1).

                     (6)
                  Euroopa Postside- ja Telekommunikatsiooniadministratsioonide Konverents

                     (7)
                  Komisjoni 6. mai 2010. aasta otsus ühtlustatud tehniliste tingimuste kohta sagedusala 790–862 MHz kasutamiseks selliste maapealsete süsteemide puhul, millega on võimalik Euroopa Liidus pakkuda elektroonilisi sideteenuseid (ELT L 117/95, 11.5.2010).

                     (8)
                  Link:

                     http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/report-results-work-high-level-group-future-use-uhf-band

                  .

                     (9)
                  Link:

                     https://ec.europa.eu/eusurvey/runner/PublicConsultationLamyReport2014

                  .

                     (10)
                  Dokument RSPG13-524 rev1, link:

                     https://circabc.europa.eu/d/a/workspace/SpacesStore/614d3daf-76a0-402d-8133-77d2d3dd2518/RSPG13-524 %20rev1 %20Report_700MHz_reallocation_REV.pdf

                  .

                     (11)
                  Link:

                     http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/ia_carried_out/cia_2015_en.htm#cnect

                     (12)
                  Ülekanne üksnes võrguinfrastruktuurist vastuvõtjatesse, näiteks teleritesse või tahvelarvutitesse.

                     (13)
                  Komisjon on mitme otsusega kiitnud riigiabi heaks, et piirata mõju tarbijatele ja PMSE seadmete kasutajatele. Vt muu hulgas N622/03 – Digiteerimisfond — Austria, ELT C 228, 17.9.2005; C25/04 — Maapealse digitaaltelevisiooni (DVB-T) kasutuselevõtt Berliin-Brandenburgis — Saksamaa, ELT L 200, 22.7.2006; C24/04 – Maapealne digitaaltelevisioon Rootsis, ELT L 112, 30.4.2007; C52/05 – Digitaaldekoodrid Itaalias, ELT L 147, 8.6.2007; N270/06 – Avatud rakendusliidestega digitaaldekoodrite ostmiseks antavad toetused — Itaalia, ELT C 80, 13.4.2007; N107/07 – Toetused IdTV jaoks — Itaalia, ELT C 246, 20.10.2007; C34/06 – Maapealse digitaaltelevisiooni (DVB-T) kasutuselevõtt Nordrhein-Westfalenis, ELT L 236, 3.9.2008; SA.28685 – Captación de Televisión Digital en Cantabria — Hispaania, ELT C 119, 24.4.2012; N671b/2009 – Üleminek digitaalringhäälingule Slovakkias, ELT C 39, 8.2.2011.

                     (14)
                  Riigiabi C 25/2004, DVB-T Berliin-Brandenburg; riigiabi C 52/2005, digitaaldekoodrid; 2016. aasta jaanuariks kavandatav komisjoni otsus riigiabi kohta, SA.32619, esitanud Hispaania Kuningriik digitaalse dividendi vabastamisel tekkiva kahju hüvitamiseks.

                     (15)
                  Euroopa Kohtu kohtuasi C-222/04, 10. jaanuar 2006, Cassa di Risparmio di Firenze, punkt 131; Euroopa Kohtu kohtuasi C-126/01, 20. november 2003, GEMO SA, punkt 28; Euroopa Kohtu kohtuasi C-53/00, 22. november 2001, Ferring SA, punkt 19 ff; Euroopa Kohtu kohtuasi C-143/99, 8. november 2001, Adria-Wien Pipeline, punkt 38; Euroopa Kohtu kohtuasi C-310/99, Itaalia versus komisjon, punkt 251; Euroopa Kohtu kohtuasi T-109/01, 14. jaanuar 2004, Fleuren Compost BV versus komisjon, punkt 54; Euroopa Kohtu kohtuasi C-251/97, 5. oktoober 1999, Prantsusmaa versus komisjon, punkt 40; Üldkohtu kohtuasi T-177/07, 15. juuni 2010, Mediaset versus komisjon, Euroopa Kohtu kohtuasi C-403/10 P, 28. juuli 2011, Mediaset versus komisjon. Üldkohtu kohtuasi T-21/06, 6. oktoober 2009, Saksamaa versus komisjon, küsimuses DVB-T – Berliin-Brandenburg, Üldkohtu kohtuasjad T-461/13 Hispaania versus komisjon, T-462/13 Baskimaa ja Itelazpi versus komisjon,

                     T-463/13

                   ning

                     T-464/13

                   Galicia versus komisjon ja Retegal versus komisjon,

                     T-465/13

                   Kataloonia ja CTTI versus komisjon,

                     T-487/13

                   Navarra versus komisjon ning

                     T-541/13

                   Abertis Telecom ja Retevisión versus komisjon.

                     (16)
                  Need tähtajad on kooskõlas raadiospektripoliitika töörühma aruande ja arvamuse ning Lamy' aruandega.

                     (17)
                  Vrd artikli 6 lõige 8.

                     (18)
                  ELT C , , lk .

                     (19)
                  ELT C , , lk .

                     (20)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012 otsus nr 243/2012/EL, millega luuakse mitmeaastane raadiospektripoliitika programm (ELT L, 81, 21.3.2012, lk 7).

                     (21)
                  Vt

                     http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market/index_en.htm

                  .

                     (22)
                  Pascal Lamy' aruanne on kättesaadav veebilehel:

                     https://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/report-results-work-high-level-group-future-use-uhf-band

                  .

                     (23)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märts 2002. aasta otsus nr 676/2002/EÜ Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta (raadiospektrit käsitlev otsus) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 1).

                     (24)
                  7. märtsi 2002. aasta direktiiv nr 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33).

                     (25)
                  2006. aastal Genfis peetud piirkondlik raadiosidekonverents (RRC-06), millel käsitleti maapealsete digitaalsete ringhäälinguteenuste planeerimist piirkondade 1 ja 3 osades ning sagedusalades 174–230 MHz ja 470–862 MHz.

                     (26)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/13/EL (audiovisuaalmeedia teenuste direktiiv) tähenduses.

                     (27)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 21).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.8.2016
            COM(2016) 548 final
            2016/0262(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            on subjecting the new psychoactive substance methyl 2-[[1-(cyclohexylmethyl)-1H-indole-3-carbonyl]amino]-3,3-dimethylbutanoate (MDMB-CHMICA) to control measures

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõukogu otsuses 2005/387/JSK uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva teabe vahetuse, riski hindamise ja kontrolli kohta
                  1
                on sätestatud kolmeastmeline menetlus, mis võib viia uue psühhoaktiivse aine suhtes kontrollimeetmete kehtestamiseni Euroopa Liidus.

               15. aprillil 2016 avaldati nõukogu otsuse 2005/387/JSK artikli 5 kohaselt Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse (EMCDDA) ja Europoli koostatud ühisaruanne. 26. mail 2016 taotles nõukogu pärast seda, kui komisjon ja 13 liikmesriiki olid esitanud taotluse, ja nõukogu eelnimetatud otsuse artikli 6 lõike 1 alusel, et hinnataks, milline on uue psühhoaktiivse aine MDMB-CHMICA kasutamisest, tootmisest ja sellega kauplemisest tulenev oht ja organiseeritud kuritegevuse osa selles ning selle aine suhtes rakendatud kontrollimeetmete võimalik mõju.

               EMCDDA teaduskomitee hindas MDMB-CHMICAga seotud ohte kooskõlas nõukogu otsuse artikli 6 lõigetega 2, 3 ja 4. Kõnealuse teaduskomitee eesistuja esitas riskihindamisaruande komisjonile ja nõukogule 28. juulil 2016. Riskihindamise peamised tulemused on järgmised:

               MDMB-CHMICA liigitatakse sünteetiliseks kannabinoidretseptori agonistiks, mis on keemiliselt mitmekesine ainete rühm, millesse kuuluvaid ained tuntakse ka sünteetiliste kannabinoididena. Aine on Euroopa Liidus uimastiturul olnud kättesaadav alates vähemalt 2014. aasta augustist ja seda on tuvastatud 23 liikmesriigis.

               Kuna MDMB-CHMICA toime on väga tugev ja nn seaduslikes uimastites esineb seda ühendit väga erinevates kogustes, kaasneb sellega väga suur ägeda mürgistuse oht. Kaheksa liikmesriiki on registreerinud kokku 28 surma- ja 25 ägeda mürgistuse juhtumit, mis olid seotud MDMB-CHMICAga.

               Nõukogu otsuse 2005/387/JSK artikli 8 lõike 1 kohaselt esitab komisjon kuue nädala jooksul riskihindamisaruande saamise kuupäevast nõukogule kas algatuse uue psühhoaktiivse aine suhtes kontrollimeetmete kehtestamiseks liidus või aruande, milles selgitab, miks ta ei pea seda vajalikuks. Liidetud kohtuasjades C-317/13 ja C-679/13 Euroopa Kohtu 16. aprillil 2015 tehtud otsuse kohaselt tuleb enne nõukogu otsuse 2005/387/JSK artikli 8 lõikel 1 põhineva õigusakti vastuvõtmist konsulteerida Euroopa Parlamendiga.

               Komisjon on riskihindamisaruande järelduste alusel seisukohal, et kõnealuse aine suhtes on põhjust kehtestada kontrollimeetmed kogu liidus. Riskihindamisaruande kohaselt on MDMB-CHMICA nii akuutselt toksiline, et võib põhjustada inimeste tervisele tõsist kahju. Mitmes raportis on ka osutatud, et kasutamine võib põhjustada vägivaldsust ja agressiivsust.

               2.ETTEPANEKU EESMÄRK

               Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku eesmärk on kutsuda liikmesriike üles kehtestama MDMB-CHMICA suhtes kontrollimeetmed ja kriminaalkaristused, mis on liikmesriikide õigusaktide kohaselt ette nähtud, et täita ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioonist tulenevaid kohustusi.

               2016/0262 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               uue psühhoaktiivse aine 2-[[1-(tsükloheksüülmetüül)-1H-indool-3-karbonüül]amino]-3,3-dimetüülbutaanhappe metüülestri (MDMB-CHMICA) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu 10. mai 2005. aasta otsust 2005/387/JSK uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva teabe vahetuse, riski hindamise ja kontrolli kohta,
                  2
                eriti selle artikli 8 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
                  3

               toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse laiendatud teaduskomitee koostas eriistungil nõukogu otsuse 2005/387/JSK artikli 6 kohaselt riskihindamisaruande uue psühhoaktiivse aine MDMB-CHMICA kohta ja esitas selle aruande seejärel 28. juulil 2016 komisjonile ja nõukogule.

               (2)MDMB-CHMICA liigitatakse sünteetiliseks kannabinoidretseptori agonistiks, mis on keemiliselt mitmekesine ainete rühm, millesse kuuluvaid ained tuntakse ka sünteetiliste kannabinoididena. Sünteetiliste kannabinoidretseptori agonistide funktsionaalsed omadused on samalaadsed toimega, mida avaldab
                  Δ9-tetrahüdrokannabinool (THC), mis on üks peamisi kanepi psühhoaktiivseid toimeaineid. ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni kohaselt kontrollitakse järgmisi sünteetilisi kannabinoidretseptori agoniste: kanepi peamine aktiivne toimeaine delta-9-tetrahüdrokannabinool (Δ9-THC) ja kaks sünteetilist kannabinoidi naftaleen-1-üül(1-pentüül-1H-indool-3-yl)metanoon (JWH-018) ja 1-(5-fluoropentüül)-1H-indool-3-yl]-(naftaleen-1-üül)-metanoon (AM-2201).

               (3)Kuna MDMB-CHMICA toime on väga tugev ja nn seaduslikes uimastites esineb seda ühendit väga erinevates kogustes, kaasneb sellega väga suur ägeda mürgistuse oht.

               (4)MDMB-CHMICA on liidus uimastiturul olnud kättesaadav alates vähemalt 2014. aasta augustist ja seda on tuvastatud 23 liikmesriigis. Seda müüakse tavaliselt uimastitarvete poodides kaubandusliku kaubamärgi all nn seadusliku uimastina, samuti internetis kui kanepi nn seaduslikku aseainet. Kättesaadav teave osutab, et MDMB-CHMICA pulbri hulgikoguseid toodetakse Hiinas asuvates keemiaettevõtetes. Need imporditakse liitu, kus neid töödeldakse ja pakendatakse kaubanduslikesse suitsetamissegudesse või müüakse pulbrina. Ei ole teavet, mis viitaks MDMB-CHMICA tootmisele liidu territooriumil.

               (5)MDMB-CHMICAd manustatakse tavaliselt nn seadusliku uimastina kasutusvalmist kaubanduslikust tootest saadud või harvematel juhtudel omavalmistatud taimse segu suitsetamisega. Kaubanduslike toodete puhul tavaliselt ei märgita, kas toode sisaldab MDMB-CHMICAd või muid sünteetilisi kannabinoidretseptori agoniste. Seetõttu ei pruugi paljud MDMB-CHMICAga kokku puutuvad isikud teada, et nad seda ainet kasutavad. Lisaks ei pruugi need tarbijad teada tarbitava annuse suurust. Samuti võib aine segunemine taimse materjaliga olla tootmisprotsessis ebaühtlane, mille tulemusel on mõnes tootes kannabinoidi kontsentratsioon kohati väga kõrge, mis suurendab ägeda mürgistuse ja mürgistuste epideemia ohtu.

               (6)Kättesaadavad andmed osutavad, et MDMB-CHMICAd kasutavad kanepitarbijad, nn psühhonaudid ja isikud, keda regulaarselt narkotestiga kontrollitakse, sh vanglas viibivad isikud.

               (7)Kuigi ei ole konkreetset teavet MDMB-CHIMICA võimalike mõjude kohta vahetule sotsiaalsele keskkonnale või ühiskonnale tervikuna, on mitmes raportis osutatud, et kasutamine võib põhjustada vägivaldsust ja agressiivsust. Lisaks osutab MDMB-CHMICA tuvastamine joobes juhtimise kahtluse juhtudel võimalikule avaliku ohutuse seisukohast ulatuslikumale ohule.

               (8)Kaheksa liikmesriiki on registreerinud kokku 28 surma- ja 25 ägeda mürgistuse juhtumit, mis olid seotud MDMB-CHMICAga. MDMB-CHMICA laiemal kättesaadavusel ja ulatuslikumal kasutamisel võivad olla rasked tagajärjed üksikisikute tervisele ja rahvatervisele.

               (9)Ei ole piisavalt andmeid, et teha järeldusi organiseeritud kuritegevuse võimaliku seotuse kohta MDMB-CHMICA liidus tootmise, levitamise, salakaubaveo ja tarnimisega.

               (10)MDMB-CHMICA ei ole loetletud ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni või ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni alusel kontrollitava ainena. Kuid see on loetletud ainete hulgas, mille läbivaatamist kaalutakse 38. Maailma Terviseorganisatsiooni uimastisõltuvuse eksperdikomisjonis, mis esitab ÜRO narkootiliste ainete komisjonile soovitused asjakohaseks peetavate kontrollimeetmete kohta.

               (11)MDMB-CHMICA-l puudub teadaolev või tunnustatud meditsiiniline kasutus inimtervishoius või veterinaarias. Pärast selle aine ilmumist uimastiturule on seda kasutatud analüüsi võrdlusainena ja selle keemilisi, farmakoloogilisi ja toksikoloogilisi omadusi on uuritud teadusuuringute raames, kuid miski ei viita sellele, et seda kasutataks muudel eesmärkidel.

               (12)Riskihindamisaruandes tõdetakse, et MDMB-CHMICA kohta on vähe teaduslikke tõendeid ning rõhutatakse, et on vaja edasisi teadusuuringuid. Siiski on ainest tervisele ja ühiskonnale tuleneva ohu kohta kättesaadavad tõendid ja andmed piisavad, et nende alusel kehtestada MDMB-CHMICA suhtes kogu liidus kontrollimeetmed.

               (13)Arvestades, et kümme liikmesriiki on oma õigusaktides kehtestanud MDMB-CHMICA suhtes kontrolli 1971. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni psühhotroopsete ainete konventsiooni alusel ja viis liikmesriiki on kehtestanud vastava kontrolli muude seadusandlike meetmetega, aitaks selle aine kontrollimeetmete kehtestamine kogu liidus vältida takistuste tekkimist piiriüleses õiguskaitses ja õigusalases koostöös ning aitaks kaitsta ohtude eest, mida selle aine kättesaadavus võib põhjustada.

               (14)Otsus 2005/387/JSK ei ole Ühendkuningriigi jaoks siduv ning seepärast ei osale ta käesoleva otsuse (millega rakendatakse otsust 2005/387/JSK) vastuvõtmises ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Uue psühhoaktiivse aine 2-[[1-(tsükloheksüülmetüül)-1H-indool-3-karbonüül]amino]-3,3-dimetüülbutaanhappe metüülestri (MDMB-CHMICA) suhtes kehtestatakse kogu liidus kontrollimeetmed.

               Artikkel 2

               Liikmesriigid võtavad oma siseriikliku õiguse kohaselt niipea kui võimalik, kuid hiljemalt [üks aasta pärast käesoleva otsuse avaldamise kuupäeva] vajalikud meetmed, et kehtestada artiklis 1 osutatud uue psühhoaktiivse aine suhtes kontrollimeetmed ja kriminaalkaristused, mis on ette nähtud liikmesriigi õigusega ja on kooskõlas kohustustega, mis tulenevad ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioonist.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Käesolevat otsust kohaldatakse kooskõlas aluslepingutega.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 127, 20.5.2005, lk 32.

                     (2)
                  ELT L 127, 20.5.2005, lk 32.

                     (3)
                  ELT C , , lk .


				|

		52014PC0631

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mis käsitleb liikmesriikide Euroopa Arengufondi 2014. aasta osamaksusid, sealhulgas 2014. aasta osamaksu kolmandat osa /* COM/2014/0631 final - 2014/0292 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
10. Euroopa Arengufondi (edaspidi „10. EAF”)
sisekokkuleppe ja 10. EAFi finantsmäärusega nähakse ette liikmesriikide
osamaksunõudeid käsitlev menetlus, mille alusel liikmesriigid EAFi rahastavad.
10. EAFi finantsmääruse artikli 57 lõike 3 kohaselt käsitletakse käesolevas
ettepanekus järgmist:
–
2014. aasta osamaksu kolmanda osa suurus.
10. EAFi finantsmääruse artikli 57
lõike 7 kohaselt on eraldi täpsustatud, milliseid summasid haldab komisjon
ja milliseid Euroopa Investeerimispank (EIP).
EIP on edastanud komisjonile oma hallatavate
rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi
vastavalt 10. EAFi finantsmääruse artiklile 145.
EAFi finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on
sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate
EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus esitatud osamaksunõuded
hõlmavad seetõttu komisjoni puhul 10. EAFi summasid.
10. EAFi finantsmääruse artikli 57 lõike 5
kohaselt peab nõukogu tegema käesoleva ettepaneku kohta otsuse hiljemalt 21
kalendripäeva pärast komisjoni ettepaneku esitamist ja liikmesriigid peavad
tasuma osamaksu kolmanda osa hiljemalt 21 kalendripäeva pärast kuupäeva, mil
nõukogu otsus neile teatavaks tehti.
EAFi finantsmääruse artikli 60 lõikes 1 on
sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei maksa tasumisele kuuluvat osamaksu
sätestatud tähtajaks, peab asjaomane liikmesriik tasuma maksmata jäänud summalt
viivist vastavalt samas artiklis sätestatud viivise maksmise korrale.
2014/0292 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
mis käsitleb liikmesriikide Euroopa
Arengufondi 2014. aasta osamaksusid, sealhulgas 2014. aasta osamaksu kolmandat
osa
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogus kokku tulnud
liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise
kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ
koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja
-territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa[1] (edaspidi
„sisekokkulepe”), eriti selle artiklit 7,
võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2008.
aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes
kohaldatavat finantsmäärust (edaspidi „10. EAFi finantsmäärus”),[2] mida on viimati
muudetud 11. aprillil 2011,[3]
eriti selle artikli 57 lõiget 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Komisjon esitab 10. EAFi
finantsmääruse artiklites 57–61 sätestatud korras 10. oktoobriks ettepaneku,
milles täpsustatakse a) liikmesriikide 2014. aasta osamaksu kolmanda osa suurus
ja b) 2014. aasta osamaks, mida on muudetud vastavalt tegelikele vajadustele,
kui vastavalt sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3 erineb aastane osamaks tegelikest
vajadustest.
(2)       8. novembril 2013 võttis
nõukogu komisjoni tehtud ettepaneku alusel vastu otsuse määrata liikmesriikide
2014. aasta EAFi osamaksude kogusumma suuruseks 3 250 000 000
eurot. Esialgu määrati komisjoni osa suuruseks 3 100 000 000
eurot ja EIP osa suuruseks 150 000 000 eurot.
(3)       10. EAFi finantsmääruse
artikli 145 esimese lõigu kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank
komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete
ajakohastatud prognoosi.
(4)       Komisjoni ja EIP taotlusel on
2014. aasta osamaksude kogusumma ülemmääraks 3 250 000 000 eurot
ning liikmesriikide EAFi osamaksude summa uus jaotus on järgmine: i) komisjoni
osa suurus on 3 144 308 777,01 eurot ja ii) EIP osa suurus on 105 691 222,99
eurot.
(5)       10. Euroopa Arengufondi
(edaspidi „EAF”) finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et
osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks
ette nähtud summad,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Summad, mille liikmesriigid maksavad
komisjonile 2014. aasta osamaksu kolmanda osana, on esitatud lisas asuvas
tabelis.
Artikkel 2
Käesolevat otsust kohaldatakse alates selle
vastuvõtmise kuupäevast.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.
[2]               ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.
[3]               ELT L 102, 16.4.2011, lk 1.
LISA
järgmise dokumendi juurde:
NÕUKOGU OTSUS,
mis käsitleb liikmesriikide Euroopa
Arengufondi 2014. aasta osamaksusid, sealhulgas 2014. aasta osamaksu kolmandat
osa

 EAFi 2014. aasta osamaksude kolmas osa (eurodes)
   ||   ||   ||   ||
 LIIKMESRIIGID || Osakaal 10. EAFis % || Osamaksu kolmas osa
 tasutud || tasutud || Kokku
 EIP || Komisjon
 10. EAF || 10. EAF
 BELGIA || 3,53 || 0,00 || 10 389 099,83 || 10 389 099,83
 TAANI || 2,00 || 0,00 || 5 886 175,54 || 5 886 175,54
 SAKSAMAA || 20,50 || 0,00 || 60 333 299,29 || 60 333 299,29
 KREEKA || 1,47 || 0,00 || 4 326 339,02 || 4 326 339,02
 HISPAANIA || 7,85 || 0,00 || 23 103 239,00 || 23 103 239,00
 PRANTSUSMAA || 19,55 || 0,00 || 57 537 365,91 || 57 537 365,91
 IIRIMAA || 0,91 || 0,00 || 2 678 209,87 || 2 678 209,87
 ITAALIA || 12,86 || 0,00 || 37 848 108,72 || 37 848 108,72
 LUKSEMBURG || 0,27 || 0,00 || 794 633,70 || 794 633,70
 MADALMAAD || 4,85 || 0,00 || 14 273 975,68 || 14 273 975,68
 AUSTRIA || 2,41 || 0,00 || 7 092 841,53 || 7 092 841,53
 PORTUGAL || 1,15 || 0,00 || 3 384 550,94 || 3 384 550,94
 SOOME || 1,47 || 0,00 || 4 326 339,02 || 4 326 339,02
 ROOTSI || 2,74 || 0,00 || 8 064 060,49 || 8 064 060,49
 ÜHENDKUNINGRIIK || 14,82 || 0,00 || 43 616 560,75 || 43 616 560,75
 BULGAARIA || 0,14 || 0,00 || 412 032,29 || 412 032,29
 TŠEHHI VABARIIK || 0,51 || 0,00 || 1 500 974,76 || 1 500 974,76
 EESTI || 0,05 || 0,00 || 147 154,39 || 147 154,39
 KÜPROS || 0,09 || 0,00 || 264 877,90 || 264 877,90
 LÄTI || 0,07 || 0,00 || 206 016,14 || 206 016,14
 LEEDU || 0,12 || 0,00 || 353 170,53 || 353 170,53
 UNGARI || 0,55 || 0,00 || 1 618 698,27 || 1 618 698,27
 MALTA || 0,03 || 0,00 || 88 292,63 || 88 292,63
 POOLA || 1,30 || 0,00 || 3 826 014,10 || 3 826 014,10
 RUMEENIA || 0,37 || 0,00 || 1 088 942,47 || 1 088 942,47
 SLOVEENIA || 0,18 || 0,00 || 529 755,80 || 529 755,80
 SLOVAKKIA || 0,21 || 0,00 || 618 048,43 || 618 048,43
 KOKKU EL 27 || 100,00 || 0,00 || 294 308 777,01 || 294 308 777,01


title: Ettepanek Nõukogu otsus millega muudetakse Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete maksimaalse lubatava sisalduse kindlaksmääramiseks elektri- ja elektroonikaseadmetes

text:
Avis juridique important

|

52004PC0606

Ettepanek nõukogu otsus millega muudetakse Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete maksimaalse lubatava sisalduse kindlaksmääramiseks elektri- ja elektroonikaseadmetes  /* KOM/2004/0606 lõplik */

Brüssel 23.9.2004KOM(2004) 606 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete maksimaalse lubatava sisalduse kindlaksmääramiseks elektri- ja elektroonikaseadmetes(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Direktiivi 2002/95/EÜ (teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes) artikli 4 lõikes 1 sätestatakse, et turuleviidud uued elektri- ja elektroonikaseadmed ei tohi alates 1. juulist 2006 sisaldada pliid, elavhõbedat, kaadmiumi, kuuevalentset kroomi, polübroomitud bifenüüle (PBB) ega polübroomitud difenüüleetreid (PBDE).2. Artikli 5 lõike 1 punktis a nähakse ette artikli 4 lõikes 1 nimetatud ainete maksimaalse lubatava sisalduse kindlaksmääramine elektri- ja elektroonikaseadmete konkreetsetes materjalides ja komponentides. Komisjoni abistab selles töös jäätmeid käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ[1] artikli 18 alusel loodud komitee. Vastav kord on sätestatud direktiivi 2002/95/EÜ artiklis 7.Komisjon esitas vastavalt kõnealusele korrale jäätmeid käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ artikli 18 alusel loodud komiteele hääletamiseks otsuse eelnõu. Otsuse eelnõu ei saanud komitees kvalifitseeritud häälteenamuse toetust.Seetõttu esitatakse nõukogu otsuse eelnõu vastavalt direktiivi 75/442/EMÜ artiklis 18 sätestatud korrale nõukogule. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates eelnõu esitamist, võtab komisjon esitatud meetmed vastu.EttepanekNÕUKOGU OTSUSmillega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete maksimaalse lubatava sisalduse kindlaksmääramiseks elektri- ja elektroonikaseadmetesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2002/95/EÜ teatavate ohtlike ainete kasutamise piiramise kohta elektri- ja elektroonikaseadmetes[2], eriti selle artikli 5 lõike 1 punkti a,ning arvestades järgmist:(1) Kuna on selge, et raskemetalle ja broomil sisaldavaid leegiaeglusteid on mõnel juhul võimatu täielikult vältida, peaks materjalid võima sisaldada teataval määral pliid, elavhõbedat, kaadmiumi, kuuevalentset kroomi, polübroomitud bifenüüle (PBB) ja polübroomitud difenüüleetreid (PBDE).(2) Eelnõus esitatud lubatava sisalduse piirmäärad põhinevad kemikaale käsitlevatel olemasolevatel ühenduse õigusaktidel ja neid peetakse kõige sobivamateks, et tagada kõrge kaitsetase.(3) Komisjon on vastavalt artikli 5 lõikele 2 konsulteerinud elektri- ja elektroonikaseadmete tootjate, ringlussevõtjate, töötlemisega tegelevate ettevõtjate, keskkonnaorganisatsioonide, töövõtjate ja tarbijaühingutega ning edastanud märkused jäätmeid käsitleva 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ[3] artikli 18 alusel loodud komiteele.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Direktiivi 2002/95/EÜ lisasse lisatakse järgmine märkus:"Vastavalt artikli 5 lõike 1 punktile a võib plii, elavhõbeda, kuuevalentse kroomi, polübroomitud bifenüülide (PBB) ja polübroomitud difenüüleetrite (PBDE) maksimaalne sisaldus homogeenses materjalis olla 0,1 massiprotsenti ning kaadmiumi maksimaalne sisaldus 0,01 massiprotsenti."Artikkel 2Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. juulist 2006.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja[1] Direktiivi on muudetud nõukogu otsusega 1999/468/EÜ (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23).[2] ELT L 37, 13.2.2003, lk 19.[3] EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni otsusega 96/350/EÜ (EÜT L 135, 6.6.1996, lk 32).


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0028

Ettepanek Nõukogu otsus milles käsitletakse ühenduse seisukohta TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsioon, 1975) muutmise ettepaneku kohta  /* KOM/2008/0028 lõplik - ACC 2008/0010 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 29.1.2008KOM(2008) 28 lõplik2008/0010 (ACC)EttepanekNÕUKOGU OTSUSmilles käsitletakse ühenduse seisukohta TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsioon, 1975) muutmise ettepaneku kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 14. novembril 1975. aastal sõlmitud tollikonventsioon TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta (TIR-konventsioon) kiideti Euroopa Majandusühenduse nimel heaks nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2112/78. Konventsioon jõustus ühenduses 20. juunil 1983. Kavandatud otsuse eesmärk on lisada TIR-konventsiooni artiklisse 3 uus selgitav märkus. Kõnealune muudatus hõlmab sõiduautode vedu nende oma ratastel TIR-protseduuri alusel. TIR-juhatust ja TIR-sekretariaati teavitati 3 punkti a alapunkti iii sätete erinevatest tõlgendustest, mistõttu oleks kõnealuseid sätteid vaja täpsustada kavandatava uue selgitava märkuse abil. |120 | Üldine taust TIR-konventsiooniga, mida haldab Genfis asuv Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjon (UNECE), on kehtestatud tollitransiidiprotseduur maanteetranspordiga teostatava rahvusvahelise kaubaveo suhtes. Konventsiooniga võimaldatakse vedada kaupu, mille suhtes kohaldatakse tollide ja maksude peatamist, üle riigipiiride tolliametite minimaalse sekkumisega. Vähendades tavapäraseid takistusi rahvusvahelisel kaubaveol, soodustatakse TIR-süsteemiga rahvusvahelise kaubanduse arengut. Vähendades viivitusi transiitvedudel, aitab süsteem saavutada märkimisväärset kokkuhoidu veokuludes. Süsteemi suurim eelis tuleneb asjaolust, et TIR-konventsiooniga võimaldatakse rahvusvahelise garantiiketi kaudu suhteliselt lihtsalt juurdepääsu nõutavale tagatisele. Viimastel kuudel teavitati TIR-juhatust erinevatest riikide tasandil levivatest tõlgendustest, mis on seotud artikli 3 punkti a alapunkti iii sätetega, milles on käsitletud sõidukeid, mis on „eksporditud ja mida järelikult loetakse omal jõul edasitoimetatavaks kaubaartikliks”. Mõned lepinguosalised näisid olevat nõus sellega, et oma ratastel liikuvad sõiduautod kuuluvad eespool osutatud kirjelduse alla, samas kui teiste lepinguosaliste siseriiklikes õigusaktides on TIR-märkmike kasutamine sõiduautode transportimisel selgelt keelatud, kui sõiduautod ei ole just laaditud teisele sõidukile. Kõnealused tõlgenduslikud erinevused viisid olukorrani, kus üks lepinguosaline oli TIR-märkmiku sõiduauto transportimisel kasutusele võtnud, kuid teise lepinguosalise tolliamet seda reisi jooksul ei aktsepteerinud. Pärast seisukohtade vahetamist oli TIR-juhatus arvamusel, et kõnealust küsimust tuleks õiguslikust aspektist täpsustada ning tegi ettepaneku uue selgitava märkuse kohta. Kõnealuse ettepaneku arutelu toimus tolliküsimuste töörühmas ja TIR-konventsiooni halduskomitees ning ühtki vastuväidet ei esitatud. |139 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Kavandatud otsus on kooskõlas ühise kaubandus- ja transpordipoliitikaga. Maanteetransporti lihtsustava TIR-süsteemiga lubatakse vedada kaupu tolliametite minimaalse sekkumisega üle 67 lepinguosalise riigi piiri ning võimaldatakse rahvusvahelise garantiiketi kaudu suhteliselt lihtsalt juurdepääsu nõutavatele tagatistele. TIR-konventsiooni abil saavutatud lihtsustamine on kooskõlas uuendatud Lissaboni strateegiaga. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsultatsioone ettepaneku kohta peeti Rahvusvahelise Maanteetranspordi Liiduga, TIR-juhatuse kõigi garantiiühingutega ning TIR-konventsiooni kõigi lepinguosaliste tolliametitega. Konsultatsioonid toimusid ka tolliseadustiku komitee kohtumistel ja tolliküsimuste töörühma ning TIR-konventsiooni halduskomitee istungitel. |212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Pooldav arvamus |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |229 | Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |230 | Mõju hindamine Selliste eksporditavate sõiduautode puhul, mida transporditakse oma ratastel, tuleks TIR-märkmiku kasutuseeskirjad TIR-konventsioonis selgelt täpsustada. Kõnealuse muudatuse kehtestamisega tagatakse asjakohase konventsiooni artikli 3 punkti a alapunkti iii nõuetekohane tõlgendamine kõigis lepinguosalistes riikides. Kõrvaldatakse võimalikud transpordiettevõtjate probleemid, mis on seotud selliste eksporditud autode tollikontrolliga, mida käsitatakse omal jõul liikuva kaubana. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Kõnealuse muudatusega tehakse ettepanek lisada TIR-konventsiooni artiklisse 3 uus selgitav märkus. |310 | Õiguslik alus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 133 ja artikli 300 lõige 2. |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |331 | Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. Sellega muudetakse rahvusvahelist kokkulepet, mistõttu vastab see proportsionaalsuse põhimõttele. |332 | Ettepanekus käsitletakse uut selgitavat märkust. Kõnealuse muudatuse eesmärk on võimaldada TIR-konventsiooni artikli 3 punkti a alapunkti iii selge tõlgendamine. |Õigusakti valik |341 | Kavandatud õigusakt(id): otsus |342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Rahvusvahelised kokkulepped ja kõnealuste kokkulepete muudatused kehtestatakse ühenduse õiguskorras otsusega. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |1.  2008/0010 (ACC)EttepanekNÕUKOGU OTSUSmilles käsitletakse ühenduse seisukohta TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo tollikonventsiooni (TIR-konventsioon, 1975) muutmise ettepaneku kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133 koostoimes artikli 300 lõikega 2,ning arvestades järgmist:2.  14. novembril 1975. aastal sõlmitud tollikonventsioon TIR-märkmike alusel toimuva rahvusvahelise kaubaveo kohta (TIR-konventsioon) kiideti ühenduse nimel heaks 25. juuli 1978. aasta nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2112/78[1] ja see jõustus ühenduses 20. juunil 1983[2].3.  TIR-juhatust on teavitatud tõsistest probleemidest, mis on seotud TIR-märkmike kasutamisega nende sõiduautode puhul, mis on „eksporditud ja mida järelikult loetakse omal jõul edasitoimetatavaks kaubaartikliks”. Otsustati, et tehakse ettepanek asjakohase konventsiooni artikli 3 punkti a alapunkti iii uue selgitava märkuse lisamise kohta, mis piiraks sõiduautode veo võimalust nende oma ratastel TIR-märkmike alusel, sest TIR-protseduuri laiendamine sellistele kaupadele võib viia mitmete negatiivsete tagajärgedeni ning suurema pettuseohuni.4.  Septembris 2007 otsustas TIR-konventsiooni halduskomitee, et TIR-konventsiooni artikli 3 punkti a alapunkti iii nõuetekohaseks kohaldamiseks tuleks kõnealusesse artiklisse lisada uus selgitav märkus. Kõnesoleva uue selgitava märkuse eesmärk on kõrvaldada riiklikul tasandil esinevad artikli 3 sätete erinevad tõlgendused, mis on seotud omal jõul liikuvate eksporditud sõidukitega.5.  Tuleks võtta ühenduse seisukoht kavandatud muudatuste kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Ühenduse seisukoht halduskomitees toetab käesoleva otsuse lisas esitatud muudatuse eelnõud.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISALisatakse uus selgitav märkus:„0.3 a) iii) Artikli 3 punkti a alapunkti iii sätted ei hõlma sõiduautosid (CN-kood 8703), mis liiguvad omal jõul. Sõiduautosid võib TIR-protseduuri raames siiski vedada, kui seda tehakse teiste sõidukite abiga, nagu on osutatud artikli 3 punkti a alapunktides i ja ii.”[1] EÜT L 252, 14.9.1978.[2] EÜT L 31, 2.2.1983, lk 13.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.10.2016
            COM(2016) 694 final
            2016/0343(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu muutmise lepingu Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               1.1.Taustteave

               Vastavalt nõukogu otsusele Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu sõlmimise kohta
                  1
                (edaspidi „leping“) jõustus kõnealune leping
                  2
                1. mail 2011. Lepingu üle peetavate läbirääkimiste aluseks oli nõukogu 9. märtsi 2004. aasta otsus, millega volitati komisjoni alustama läbirääkimisi.

               Lepingu eesmärk on muu hulgas jätkuvalt tagada kõrgetasemeline koostöö ja õigusaktide ühtlustamine Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu vahel küsimustes, mis kuuluvad kõnealuse lepingu kohaldamisalasse.

               Lepingu esialgne kohaldamisala hõlmab vastavalt artikli 2 punktile B järgmist:

               lennukõlblikkuse kinnitused ja tsiviillennundustoodete järelevalve;

               keskkonnakõlblikkuse kontroll ja tsiviillennundustoodete kinnitused ning

               hooldusüksuste kinnitused ja järelevalve.

               Ameerika Ühendriikide Föderaalne Lennuamet (edaspidi „FAA“) ja komisjon on lepingu rakendamise käigus, eelkõige lepinguga loodud kahepoolse järelevalvenõukogu (loe: „ühiskomitee“) raames toimunud arutelude käigus jõudnud järeldusele, et nii Euroopa Liit kui ka Ameerika Ühendriigid soovivad minna lennundusohutusalase koostöö valdkonnas lepingu praegustest sätetest kaugemale.

               Mõlemad lepinguosalised märkisid, et prioriteediks tuleks seada veelgi tihedam koostöö piloodilubade ja -koolituse valdkonnas ning nad on palunud ekspertidel uurida asjakohaseid võimalusi ja töötada välja tehnilised ettepanekud. Algatuse tulemused kinnitavad seda, et lepingu laiendamine täiendavatele koostöö ja vastastikuse tunnustamise valdkondadele on võimalik ja vajalik.

               Nõukogu volitas 25. septembril 2014 komisjoni pidama läbirääkimisi lepingu muutmise üle, et sätestada täiendavad koostöövaldkonnad. Pärast seda pidasid komisjon ja FAA läbirääkimisi lepingu muutmise lepingu üle. Vahepeal allkirjastati vastavalt nõukogu asjakohasele otsusele liidu nimel lepingu muutmise leping. Nüüd tuleks lepingu muutmise leping Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 100 lõike 2 ja artikli 218 lõike 6 punkti a alusel heaks kiita.

               1.2.Kohaldamisala

               Esialgse lepingu artikli 2 punkt B on asendatud nii, et see hõlmaks järgmisi valdkondi, kus lepingu asjakohastele lisadele tuginedes on võimalik koostööd konkreetsemaks muuta:

               (1)lennukõlblikkuse kinnitused ja tsiviillennundustoodete järelevalve;

               (2)keskkonnakõlblikkuse kontroll ja tsiviillennundustoodete kinnitused;

               (3)hooldusüksuste kinnitused ja järelevalve;

               (4)lennundusspetsialistidele lubade väljaandmine ja nende koolitamine;

               (5)õhusõidukite käitamine;

               (6)lennuväljad ning

               (7)lennuliiklusteenused ja lennuliikluse korraldamine.

               Sellega seoses on muudetud artiklit 5.

               1.3.Muudatuse lõpuleviimise ajakava

               Eespool nimetatud muudatuse lõpuleviimisel on ülimalt oluline õige ajastus, arvestades ettevalmistusi, mis on tehtud selleks, et võtta vastu uusi piloodilube käsitlev lisa ja inkorporeerida see lepingusse.

               Vastavalt määrusele (EÜ) nr 216/2008
                  3
                peab Euroopa Liidu elanikust piloodil olema liikmesriigi väljaantud piloodiluba. Komisjoni määrusega (EL) nr 1178/2011
                  4
                on ette nähtud lahendus kolmanda riigi loaomanikele, mille kohaselt piloot võib lasta loa kehtivuse üheks aastaks kinnitada või selle alaliselt ümber muuta. Komisjoni määruse (EL) nr 1178/2011 üle peetavate läbirääkimiste käigus selgus, et liikmesriikide eeskirjades, mida on küll teatava määrani ühtlustatud, käsitletakse kolmandate riikide väljaantud piloodilube väga erinevalt. Seetõttu võib tekkida olukord, kus paljude erapiloodiloa omanike (rohkem kui 10 000) välismaal väljaantud juhiload ei ühildu Euroopa süsteemiga. Tuleb märkida, et selline olukord võib tekkide eelkõige nende Euroopa kodanikest loaomanike puhul, kellel on Ameerika Ühendriikide väljaantud erapiloodiluba (PPL). Nende lubade muutmine vastavalt komisjoni määrusele (EL) nr 1178/2011 võib põhjustada eespool nimetatud erapiloodiloaomanikele märkimisväärseid rahalisi ja organisatoorseid lisakulusid.

               Seepärast kehtestati liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja lennundussektori kokkuleppel komisjoni määrusega (EL) nr 1178/2011 üleminekuperiood, mis võimaldab pidada läbirääkimisi lepingu lisa üle, et hõlbustada Ameerika Ühendriikide väljaantud erapiloodilubade muutmist.

               Võttes nõuetekohaselt arvesse asjaomaseid sätteid ja komisjoni määruses (EL) nr 1178/2011 sätestatud tähtaega (8. aprill 2017), jõuti seisukohale, et uus piloodilube käsitlev lisa on vaja kiiresti inkorporeerida lepingusse. Seepärast tuleks lepingut viivitamata muuta.

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Komisjon ja FAA on pidanud lepingu muutmise lepingu üle läbirääkimisi, lähtudes lepingu artikli 2 punktist C ja artikli 19 punktist B.

               Kogu lennundussektoris rõhutatakse järjekindlalt seisukohta, et kaks juhtivat turgu, st Ameerika Ühendriigid ja EL, peaksid astuma samme tihedama koostöö, tunnustamise ja ühtlustamise suunas, et vähendada tarbetuid tehingukulusid, mis lennundusohutuse suurendamisele märkimisväärselt kaasa ei aita, kuid vähendavad sektori üldist konkurentsivõimet. Need hüved on eriti huvipakkuvad ajal, mil teistes maailma piirkondades võib on tekkinud uusi turulesisenejaid.

               Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide õigusraamistiku võrdlemine osutab sellele, et regulatiivseid nõudeid ja menetlusi oleks soovitav lihtsustada mõlemal pool Atlandi ookeani kõikides eespool punktis 1.2 osutatud valdkondades. Kahe süsteemi lähendamine võimaldab märkimisväärselt vähendada kulutusi nii organisatsioonilise struktuuri, ressursside, koolitusprogrammide, sisemiste protsesside kui ka järelevalveprogrammide osas.

               Lepingu täiendavad lisad, mis on vajalikud selleks, et vastastikust tunnustamist konkreetses valdkonnas tõhusalt kohaldada, töötatakse välja ja võetakse vastu lepingus ja otsuses 2011/719/EL sätestatud konkreetsete protseduuride kohaselt. Nende puhul esitab komisjon eraldi täiendavad ettepanekud nõukogu otsuse kohta.

               3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               Kavandatav lepingu muutmise leping annaks pärast selle jõustumist võimaluse teha täiendavat koostööd valdkondades, mida lepinguosalised vastastikku soovitavaks peavad, tingimusel et järelevalvenõukogu võtab iga uue valdkonna puhul vastu asjakohase lisa vastavalt ettepaneku muudetud artiklile 5 ja lepingu artikli 19 punktile B.

               Õiguslik alus

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a.

               Siinkohal väärib äramärkimist ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 216/2008 (mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ning Euroopa Lennundusohutusameti loomist) artikli 12 lõige 1. Kõnealuses lõikes on sätestatud võimalus, et liikmesriikide lennundusametid võivad sertifikaate välja anda kolmanda riigi lennundusameti poolt välja antud sertifikaadi alusel vastavalt liidu ning asjaomase kolmanda riigi vahel sõlmitud tunnustamislepingute sätetele.

               4.MÕJU EELARVELE

               Mõju ELi eelarvele puudub.

               2016/0343 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu muutmise lepingu Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt nõukogu [???] otsusele [XXX]
                  5
                allkirjastati [DATE] Euroopa Liidu nimel Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu muutmise leping, tingimusel et see sõlmitakse mõnel hilisemal kuupäeval.

               (2)Lepingu muudatusega 1 laiendatakse lepinguosaliste vahel tehtava koostöö valdkondi, kus on võimalik vastastikku tunnustada kinnitusi ja järeldusi nõuetele vastavuse kohta, et optimeerida ressursside kasutamist ja vähendada kulusid, säilitades samas lennutranspordi ohutuse kõrge taseme.

               (3)Seepärast tuleks lepingu muudatus 1 Euroopa Liidu nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu muudatus 1 kiidetakse liidu nimel heaks.

               Lepingu muudatus 1 on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud Euroopa Liidu nimel osalema lepingu artikli 19 punktiga B ette nähtud diplomaatiliste nootide vahetamises, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut siduda end lepingu muudatusega 1.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Otsus 2011/719/EL, ELT L 291, 9.11.2011, lk 1).

                     (2)
                  ELT L 291, 9.11.2011, lk 1.

                     (3)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. veebruari 2008. aasta määrus (EÜ) nr 216/2008, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ning Euroopa Lennundusohutusameti loomist (ELT L 79/1, 19.3.2008).

                     (4)
                  Komisjoni 3. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1178/2011, millega kehtestatakse tsiviillennunduses kasutatavate õhusõidukite meeskonnaga seotud tehnilised nõuded ja haldusmenetlused vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 216/2008 (ELT L 311, 25.11.2011, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.10.2016
            COM(2016) 694 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu muutmise lepingu Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS

               Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse vahelise tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu muutmise lepingu Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta

               .

               AMEERIKA ÜHENDRIIKIDE

               JA

               EUROOPA ÜHENDUSE VAHELISE

               TSIVIILLENNUNDUSE OHUTUSE

               REGULEERIMISE ALASE KOOSTÖÖLEPINGU

               MUUDATUS 1

               ARTIKKEL 1 – ÜLDNÕUDED

               Vastavalt Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Ühenduse (edaspidi koos „lepinguosalised“ ja eraldi „lepinguosaline“) tsiviillennunduse ohutuse reguleerimise alase koostöölepingu (edaspidi „leping“) artikli 19 punktis B sätestatud tingimustele lepivad lepinguosalised kokku lepingu muutmises järgmiselt:

               (1)artikli 2 punkt B jäetakse tervikuna välja ja asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu kohane koostöö hõlmab järgmisi valdkondi:

               (1)lennukõlblikkuse kinnitused ja tsiviillennundustoodete järelevalve:

               (2)keskkonnakõlblikkuse kontroll ja tsiviillennundustoodete kinnitused;

               (3)hooldusüksuste kinnitused ja järelevalve;

               (4)lennundusspetsialistidele lubade väljaandmine ja nende koolitamine;

               (5)õhusõidukite käitamine;

               (6)lennuväljad ning

               (7)lennuliiklusteenused ning lennuliikluse korraldamine.“;

               (2)artikkel 5 jäetakse tervikuna välja ja asendatakse järgmisega:

               „ARTIKKEL 5

               Lisad

               .Käesoleva lepingu kohaldamisalasse kuuluvate küsimuste puhul koostavad lepinguosalised või nende esindajad järelevalvenõukogus uued lisad, milles kirjeldatakse nõuetele vastavuse järelduste ja kinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, kui nad lepivad kokku, et mõlema lepinguosalise tsiviillennundusstandardid, eeskirjad, tavad ja protseduurid on piisavalt ühildatavad, et võimaldada kinnituste ja nõuetele vastavuse järelduste tunnustamist, mida üks lepinguosaline esitab teise osalise nimel vastavalt kokkulepitud normidele. Lisaks lepivad lepinguosalised kokku, et nende tsiviillennundussüsteemide tehnilisi erinevusi käsitletakse lisades.“

               ARTIKKEL 2 – AJUTINE KOHALDAMINE

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesolevat muudatust kohaldatakse kuni selle jõustumiseni ajutiselt alates protokolli allakirjutamise kuupäevast.

               ARTIKKEL 3 – JÕUSTUMINE

               Käesolev muudatus jõustub teise kuu esimesel päeval pärast seda, kui lepinguosalised on vahetanud viimase diplomaatilise noodi, milles nad kinnitavad, et kõik käesoleva lepingu jõustumiseks vajalikud menetlused on lõpule viidud.

               SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

               AMEERIKA ÜHENDRIIGID

                     EUROOPA LIIT

               :_____________________________

                     :

                  ___________________________

               AMETINIMETUS:
                     Administraator,

                     AMETINIMETUS:

                     Föderaalne lennuamet

               KUUPÄEV: _____________________________

                     KUUPÄEV:  __________________________


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0151

Ettepanek Nõukogu otsus Horvaatias läbiviidava sortide ametliku kontrolli samaväärsuse kohta  /* KOM/2006/0151 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 4.4.2006KOM(2006) 151 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSHorvaatias läbiviidava sortide ametliku kontrolli samaväärsuse kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu direktiiviga 2002/53/EÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta nähakse ette, et nõukogu peab kindlaks määrama, kas sortide ametlik kontroll kolmandates riikides pakub samasuguseid tagatisi kui liikmesriikides läbiviidav kontroll.Viidatakse eristatavuse, püsivuse, ühtlikkuse ning viljelus- ja kasutusväärtuse nõuete hindamise lisamisele ametlikku põllumajandustaimesortide kataloogi.Horvaatia palus ühenduselt tunnustust seoses sortide ametliku kontrolliga eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse osas. Esimene kiri saadeti tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraadile 8. detsembril 2004. Pärast seda toimusid mitmed arutelud talituste tasandil. Komisjoni talitustele esitati dokumendid. Kõnealused dokumendid piirdusid kolme teraviljasordiga, milleks olid nisu, oder ja mais. Tuleks märkida, et Horvaatia on alates 2001. aastast Rahvusvahelise Uute Taimesortide Kaitse Liidu (UPOV) liige, mis näitab rahvusvahelist tunnustust Horvaatia võimele läbi viia sortide ametlikke kontrolle eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse osas.Sloveenia toetab tugevasti positiivset vastust Horvaatia palvele.Pärast toimiku läbivaatamist arvab komisjon, et Horvaatia pakub nõutud tagatisi.Käesolev ettepanek looks kõnealuse samaväärsuse ja võimaldaks komisjonil ajakohastada otsuse tehnilisi elemente, nagu on sätestatud lisades, võttes arvesse põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alalise komitee arvamust.EttepanekNÕUKOGU OTSUSHorvaatias läbiviidava sortide ametliku kontrolli samaväärsuse kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/53/EÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta,[1] eriti selle artikli 22 lõike 1 punkti a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:1.  Direktiiv 2002/53/EÜ võimaldab nõukogul kindlaks määrata, kas sortide ametlik kontroll kolmandates riikides pakub samaväärseid tagatisi kui liikmesriikides läbiviidav kontroll.2.  Eeskirjades, mis käsitlevad Horvaatias läbiviidavat nisu-, odra- ja maisisortide ametlikku kontrolli, sätestatakse, et sortide heakskiitmine seoses nende eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkusega põhineb ametlike kontrollide tulemustel, eelkõige kasvatuskatsete tulemustel, mis hõlmavad piisavat hulka kirjeldatava sordi tunnuseid.3.  Kõnealuste eeskirjade läbivaatamine ja viis, kuidas neid Horvaatias eespool loetletud kolme sordi puhul kohaldatakse, on näidanud, et need pakuvad samaväärseid tagatisi kui liikmesriikides läbiviidavad kontrollid, tingimusel, et täiendavad tingimused on täidetud.4.  Käesoleva otsusega ei välistata samaväärsuse kohta tehtud ühenduse järelduste tühistamist, kui tingimused, millel need põhinevad, pole rahuldavad või muutuvad mitterahuldavaks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1I lisas loetletud liikide sortide eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse ametlikud kontrollid, mida viib Horvaatias läbi I lisas täpsustatud ametiasutus, pakuvad samasuguseid tagatisi kui liikmesriikides läbiviidavad kontrollid, kui need vastavad II lisas sätestatud tingimustele.Artikkel 2Lisade muudatused võetakse vastu artikli 3 lõikes 2 osutatud menetluse kohaselt.Artikkel 31. Komisjoni abistab põllumajanduse, aianduse ja metsanduse seemnete ja paljundusmaterjali alaline komitee (edaspidi „komitee“).2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.3. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu.4. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaI LISAAsutus | Liigid |Institute for Seed and Seedlings, Osijek | Hordeum vulgare L. Triticum aestivum L. Zea Mays L. |II LISATingimused1. Sortide heakskiitmine seoses eristatavuse, püsivuse ja ühtlikkuse hindamisega põhineb ametlike kontrollide tulemustel.2. Eristatavuse kindlakstegemiseks peavad kasvatuskatsed hõlmama vähemalt olemasolevaid võrreldavaid sorte, mis on-  loetletud ühises põllumajandustaimesortide kataloogis ning-  juhul, kui sort ei ole loetletud eespool nimetatud kataloogis, on see heaks kiidetud või on taotletud heakskiitu ühenduse liikmesriigis kas sertifitseerimiseks ja turustamiseks või teistes riikides sertifitseerimiseks.3. Kõnealuste liikide sortide kontrollimisel minimaalselt hõlmatavad tunnused ja kontrollimise miinimumtingimused on sätestatud komisjoni direktiivis 2003/90/EÜ.[2][1] EÜT L 193, 20.7.2002, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1829/2003 (ELT L 268, 18.10.2003, lk 1).[2] ELT L 254, 8.10.2003, lk 7.