               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2019
            COM(2019) 221 final
            2019/0107(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse Saksamaale volitused muuta olemasolevat Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Teema

                  Saksamaa ja Šveitsi piirialad on tihedalt lõimunud. Paljud sakslased käivad tööl Šveitsis ja vastupidi ning maanteedel toimub elav piiriülene reisijatevedu. Pakutakse mitmeid bussiteenuseid, mis ületavad piiri ja seega ühendavad kahe riigi piirialasid.

                  Reisijate ja kaupade kahepoolset vedu maanteel Šveitsi ja ELi vahel reguleerib ELi ja Šveitsi vahelise maismaatranspordi kokkulepe
                     1
                   (edaspidi „kokkulepe“).

                  Kokkuleppe artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et teise lepinguosalise territooriumil tegutsevate veoettevõtjate teostatavad veod sama lepinguosalise territooriumil asuva kahe punkti vahel ei ole kõnealuse kokkuleppe kohaselt lubatud. See tähendab, et piiriüleseid reisijateveoteenuseid osutavad vedajad võivad reisijaid vedada üksnes üle piiri või selle kokkuleppeosalise territooriumil, kus nad on asutatud. Bussiettevõtjad, kes on asutatud Šveitsis, ei tohi vedada reisijaid Saksamaa poolel asuva kahe punkti vahel ning ELis asutatud ettevõtjad ei tohi vedada reisijaid Šveitsi poolel asuva kahe punkti vahel.

                  Kokkuleppe artikli 20 lõige 2 lubab õigusi, mis tulenevad ELi liikmesriikide ja Šveitsi vahel sõlmitud kahepoolsete lepingutest ja mis kehtisid kokkuleppe sõlmimise ajal, kasutada ka edaspidi, tingimusel et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi. Seega võib reisijate kabotaažvedu bussiga olla Šveitsi puhul võimalik, juhul kui 21. juunil 1999 kehtinud lepingus ELi liikmesriigi ja Šveitsi vahel oli see ette nähtud. Tegelikkuses ei ole üheski liikmesriikide ja Šveitsi vahel sel ajal kehtinud asjakohasest kahepoolses lepingus ette nähtud kabotaažiõigust reisijate veoks bussiga
                     2
                  .

                  Saksamaa teatas11. mai 2017. aasta kirjaga komisjonile, et ta sooviks saada Euroopa Liidult volituse muuta ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt Šveitsiga 1953. aastal sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut,
                     3
                   et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel. ELi ja Šveitsi maismaatranspordi ühiskomitee 2018. aasta juunis toimunud kohtumisel teatas Šveits komisjonile, et on huvitatud kõnealuse lepingu vastavast muutmisest.

                  Kabotaaž reisijate bussiveo puhul võib parandada transpordi tõhusust, kuna võimaldab suurendada sõiduki koormustegurit. Seetõttu suhtub EL üldiselt positiivselt kabotaažituru avamisele, nagu ta on teinud ELis kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1073/2009 (rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta)
                     4
                   (edaspidi „määrus (EÜ) nr 1073/2009“). Kabotaažvedude lubamine bussiga toimuva rahvusvahelise reisijateveo raames Saksamaa ja Šveitsi piirialadel võimaldaks asjaomastel ettevõtjatel muutuda konkurentsivõimelisemaks ja tõhusamaks.

                  ELi pädevus

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et liidu ainupädevusse kuulub ka rahvusvahelise lepingu sõlmimine, kui selle sõlmimise näeb ette liidu seadusandlik akt või kui lepingut on vaja selleks, et võimaldada liidul teostada oma sisemist pädevust, või kui selle sõlmimine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala.

                  Määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohaselt võivad liidus kabotaažvedusid teatavatel tingimustel teostada üksnes ühenduse litsentsi omavad vedajad. Rahvusvahelised kohustused, mis lubavad teistel vedajatel, eelkõige kolmandate riikide vedajatel, selliseid vedusid teostada, mõjutavad eespool nimetatud määrust ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses
                     5
                  .

                  Lisaks mõjutavad sellised rahvusvahelised kohustused ka kokkulepet, eriti selle artiklit 20. Need ei ole lubatud nimetatud artikli lõikega 1, välja arvatud lõikes 2 sätestatud juhtudel.

                  Seega kuuluvad Saksamaa kavandatavad kohustused liidu ainupädevusse. ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt võib liit siiski volitada liikmesriike tegutsema valdkondades, kus tal on ainupädevus.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on anda Saksamaale volitused muuta olemasolevat Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel.

                  Menetlus

                  Liidus toimuvad kabotaažveod, mida teostavad kolmandate riikide vedajad, kes ei oma määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohast ühenduse litsentsi, mõjutavad bussiteenuste siseturu toimimist, mille liidu seadusandja on kehtestanud määrusega (EÜ) nr 1073/2009. Seetõttu on vaja, et liidu seadusandja annaks ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohase volituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 91 osutatud seadusandlikule menetlusele.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Praegu ei luba kokkulepe reisijate kabotaažvedusid bussiga. Kokkuleppe artikli 20 lõige 2 lubab siiski konkreetselt jätkata olemasolevate kabotaažiõiguste kasutamist tingimusel, et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi. Saksmaa ja Šveitsi vaheline leping, millega lubataks kabotaažvedu bussidega rahvusvahelise reisijateveo käigus, ei muudaks kokkuleppest tulenevaid Šveitsi õigusi. Olemasoleva lepingu muutmine, mis piirdub kabotaažiga vastavatel piirialadel ning mittediskrimineerimise ja moonutamata konkurentsi puhul kokkuleppe artikli 20 lõikes 2 sätestatud tingimustega identsetel tingimustel, on kooskõlas kõnealuses sättes ette nähtud erandi põhimõttega.

                  Reisijate kabotaažvedu bussidega on ELis lubatud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1073/2009 sätetega. Kõnealuse määruse artiklis 15 on ELi-sisesed kabotaažveod lubatud järgmistel juhtudel 1) juhuveod, 2) regulaarsed eriveod, kui korraldaja ja vedaja vahel on sõlmitud leping, ning 3) liiniveod, kui vedaja teeb neid rahvusvahelise liiniveo käigus, välja arvatud veoteenused, mis vastavad linnakeskuse või linnastu, samuti kõnealuse keskuse või linnastu ja seda ümbritsevate piirkondade vahelise transpordi vajadustele. Saksmaa taotlus muuta kahepoolset maanteeveolepingut mõjutaks kõnealuse määruse toimimist, kuid mõju oleks piisavalt piiratud, kui luba antakse eespool kirjeldatud tingimustel.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Šveitsiga sõlmitud kahepoolse maanteetranspordi lepingu muudatus, millega lubataks kahe riigi piirialadel kabotaažvedusid piiriüleste bussiveoteenuste osutamisel, ei oleks vastuolus ühegi muu liidu tegevuspõhimõttega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 2 lõige 1 ja artikkel 91.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas.

               •Proportsionaalsus

                  Käesoleva ettepaneku ainus eesmärk on anda Saksamaale vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikele 1 volitused muuta olemasolevat Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel. Sellest tulenevalt ei lähe kavandatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus selle eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

                  Liidus toimuvad kabotaažveod, mida teostavad kolmandate riikide vedajad, kes ei oma määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohast ühenduse litsentsi, mõjutavad bussiteenuste siseturu toimimist, mille liidu seadusandja on kehtestanud määrusega (EÜ) nr 1073/2009. Seetõttu on vaja, et liidu seadusandja annaks ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohase volituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 91 osutatud seadusandlikule menetlusele. Kavandatav õigusakt, mis on oma olemuselt üksikvolitus, tuleb vastu võtta Saksamaa vastava taotluse tõttu. Seega peaks see olema Saksamaale adresseeritud otsuse vormis. Sellest tulenevalt on kavandatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus sobiv vahend, et anda Saksamaale selles küsimuses volitused vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikele 1.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Käesolev ettepanek põhineb Saksamaa taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust liikmesriiki. Sarnase taotluse on esitanud Itaalia, kelle suhtes kohaldatakse paralleelset menetlust.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Käesolev ettepanek ei avalda mõju ELi eelarvele.

               2019/0107 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse Saksamaale volitused muuta olemasolevat Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 2 lõiget 1 ja artiklit 91,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  6
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  7
               ,

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kaupade ja reisijate raudtee- ja maanteeveo kokkuleppe
                  8
                (edaspidi „kokkulepe“) artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et teise lepinguosalise territooriumil tegutsevate veoettevõtjate teostatavad veod sama lepinguosalise territooriumil asuva kahe punkti vahel (kabotaažveod) ei ole lubatud.

               (2)Kokkuleppe artikli 20 lõike 2 kohaselt võib kabotaažiõigusi, mis tulenevad ELi liikmesriikide ja Šveitsi vahel sõlmitud kahepoolsete lepingutest ja mis kehtisid kokkuleppe sõlmimise ajal ehk 21. juunil 1999, kasutada ka edaspidi, tingimusel, et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi. Saksamaa ja Šveitsi vahel 1953. aastal sõlmitud kahepoolne maanteetranspordi leping
                  9
                ei luba kabotaažvedusid kahe riigi vahel bussiveoteenuse osutamisel. Seega ei ole selliste vedude õigus, mis tuleneks kõnealuse lepingu muutmisest, kokkuleppe artikli 20 lõikega 2 hõlmatud õiguste hulgas.

               (3)Rahvusvahelised kohustused, mis võimaldavad Šveitsi vedajatel teha liidu piires kabotaažvedusid, võivad mõjutada kokkuleppe artikli 20 kohaldamist määral, mil kõnealune säte ei luba selliseid vedusid.

               (4)Määruse (EÜ) nr 1073/2009
                  10
                kohaselt võivad liidus kabotaažvedusid teatavatel tingimustel teostada üksnes ühenduse litsentsi omavad vedajad. Rahvusvahelised kohustused, mis lubavad sellist litsentsi mitteomavatel kolmandate riikide vedajatel kõnealuseid vedusid teostada, võivad mõjutada kõnealust määrust.

               (5)Seega kuuluvad sellised kohustused liidu ainupädevusse välisasjades. Liikmesriigid võivad pidada läbirääkimisi või võtta selliseid kohustusi ainult juhul, kui liit on neid selleks volitanud kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikega 1.

               (6)Liidus toimuvad kabotaažveod, mida teostavad kolmandate riikide vedajad, kes ei oma määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohast ühenduse litsentsi, mõjutavad bussiteenuste siseturu toimimist, mille liidu seadusandja on kehtestanud määrusega (EÜ) nr 1073/2009. Seetõttu on vaja, et liidu seadusandja annaks ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohase volituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 91 osutatud seadusandlikule menetlusele.

               (7)Saksamaa taotles 11. mai 2017. aasta kirjaga komisjonilt volitusi muuta Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel.

               (8)Kabotaažveod võimaldavad suurendada sõidukite koormustegurit, mis omakorda suurendab teenuste majanduslikku tasuvust. Seepärast on asjakohane lubada selliseid vedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel Šveitsi ja Saksamaa piirialadel. See võib veelgi tihendada kõnealuste piirialade lõimitust.

               (9)Tagamaks, et asjaomased kabotaažveod ei muudaks ülemääraselt bussiteenuste siseturu toimimist, nagu see on sätestatud määruses (EÜ) nr 1073/2009, tuleks nende lubade andmisel kohaldada tingimusi, et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi.

               (10)Samal põhjusel tuleks lubada kabotaažvedusid Saksamaa piirialadel üksnes Saksamaa ja Šveitsi vahelise bussiveoteenuse osutamise käigus. Selleks on vaja määratleda Saksamaa piirialad käesoleva otsuse tähenduses viisil, mis võtab nõuetekohaselt arvesse määruse (EÜ) nr 1073/2009 toimimist, võimaldades samal ajal suurendada asjaomaste vedude tasuvust,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga volitatakse Saksamaad muutma olemasolevat Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et lubada kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel Saksamaa ja Šveitsi vastavatel piirialadel, tingimusel et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi.

               Esimese lõigu tähenduses käsitatakse Saksamaa piirialadena Baden-Württembergi liidumaa Freiburgi ja Tübingeni haldusüksust ning Baieri liidumaa Švaabimaa haldusüksust.

               Artikkel 2

               Saksamaa teavitab komisjoni käesoleva otsuse artikli 1 kohasest Šveitsiga sõlmitud kahepoolse maanteetranspordi lepingu muudatusest ja edastab kõnealuse lepingu teksti. Komisjon teatab sellest nõukogule ja Euroopa Parlamendile.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kaupade ja reisijate raudtee- ja maanteeveo kokkulepe (EÜT L 114, 30.4.2002, lk 91).

                     (2)

                        Kuigi kokkuleppe artikli 20 lõike 2 viimases lauses on märgitud, et vastavad õigused on loetletud lepingu 8. lisas, on 8. lisas loetletud üksnes reisijate kolmnurkliikumise õigused (vastavalt kokkuleppe artikli 19 lõikele 2), kuid mitte ühtki kabotaažiõigust.
                     2007. aastal muutis Prantsusmaa 1951. aastal Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et võimaldada kahe riigi vaheliste regulaarsete piiriüleste vedude käigus kabotaaži kahe riigi piirialadel. Prantsusmaa on praegu ainus riik, kes on sõlminud Šveitsiga lepingu, mis lubab reisijate kabotaažvedu bussiga.

                     (3)

                        Lepingu tekst on veebis kättesaadav föderaalõigusaktide süstemaatilises kataloogis numbri 0.741.619.136 all (
                  https://www.admin.ch/gov/de/start/bundesrecht/systematische-sammlung.html
                  ).

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1073/2009 rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006 (ELT L 300, 14.11.2009, lk 88).

                     (5)

                        Samasuguse olukorra kohta vt Euroopa Liidu Kohtu 16. mai 2017. aasta arvamus nr 2/15, EU:C:2017:376, punktid 189 ja 190.

                     (6)

                        ELT C , , lk .

                     (7)

                        ELT C , , lk .

                     (8)

                        ELT L 114, 30.4.2002, lk 91.

                     (9)

                        Lepingu tekst on saadaval Šveitsi föderaalõigusaktide süstemaatilises kataloogis numbri 0.741.619.136 all.

                     (10)

                        ELT L 300, 14.11.2009, lk 88.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2019
            COM(2019) 223 final
            2019/0108(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega volitatakse Itaaliat pidama Šveitsiga läbirääkimisi ja sõlmima lepingu, millega lubatakse kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Teema

                  Itaalia ja Šveitsi piirialad on tihedalt lõimunud. Paljud itaallased käivad tööl Šveitsis ja vastupidi ning maanteedel toimub elav piiriülene reisijatevedu. Pakutakse mitmeid bussiteenuseid, mis ületavad piiri ja seega ühendavad kahe riigi piirialasid.

                  Reisijate ja kaupade kahepoolset vedu maanteel Šveitsi ja ELi vahel reguleerib ELi ja Šveitsi vahelise maismaatranspordi kokkulepe
                     1
                   (edaspidi „kokkulepe“).

                  Kokkuleppe artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et teise lepinguosalise territooriumil tegutsevate veoettevõtjate teostatavad veod sama lepinguosalise territooriumil asuva kahe punkti vahel ei ole kõnealuse kokkuleppe kohaselt lubatud. See tähendab, et piiriüleseid reisijateveoteenuseid osutavad vedajad võivad reisijaid vedada üksnes üle piiri või selle kokkuleppeosalise territooriumil, kus nad on asutatud. Bussiettevõtjad, kes on asutatud Šveitsis, ei tohi vedada reisijaid Itaalia poolel asuva kahe punkti vahel ning ELis asutatud ettevõtjad ei tohi vedada reisijaid Šveitsi poolel asuva kahe punkti vahel.

                  Kokkuleppe artikli 20 lõige 2 lubab õigusi, mis tulenevad ELi liikmesriikide ja Šveitsi vahel sõlmitud kahepoolsete lepingutest ja mis kehtisid kokkuleppe sõlmimise ajal, kasutada ka edaspidi, tingimusel et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi. Seega võib reisijate kabotaažvedu bussiga olla Šveitsi puhul võimalik juhul, kui 21. juunil 1999 kehtinud lepingus ELi liikmesriigi ja Šveitsi vahel oli see ette nähtud. Tegelikkuses ei ole üheski liikmesriikide ja Šveitsi vahel sel ajal kehtinud asjakohasest kahepoolses lepingus ette nähtud kabotaažiõigust reisijate veoks bussiga
                     2
                  .

                  Itaalia teatas 7. veebruari 2018. aasta kirjas komisjonile, et soovib pidada läbirääkimisi ja sõlmida Šveitsiga lepingu, millega lubatakse kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel. ELi ja Šveitsi maismaatranspordi ühiskomitee 2018. aasta juunis toimunud kohtumisel teatas Šveits komisjonile, et on huvitatud sellise lepingu sõlmimisest.

                  Kabotaaž reisijate bussiveo puhul võib parandada transpordi tõhusust, kuna võimaldab suurendada sõiduki koormustegurit. Seetõttu suhtub EL üldiselt positiivselt kabotaažituru avamisele, nagu ta on teinud ELis kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1073/2009 (rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta)
                     3
                   (edaspidi „määrus (EÜ) nr 1073/2009“). Kabotaažvedude lubamine bussiga toimuva rahvusvahelise reisijateveo raames Itaalia ja Šveitsi piirialadel võimaldaks asjaomastel ettevõtjatel muutuda konkurentsivõimelisemaks ja tõhusamaks.

                  ELi pädevus

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et liidu ainupädevusse kuulub ka rahvusvahelise lepingu sõlmimine, kui selle sõlmimise näeb ette liidu seadusandlik akt või kui lepingut on vaja selleks, et võimaldada liidul teostada oma sisemist pädevust, või kui selle sõlmimine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala.

                  Määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohaselt võivad liidus kabotaažvedusid teatavatel tingimustel teostada üksnes ühenduse litsentsi omavad vedajad. Rahvusvahelised kohustused, mis lubavad teistel vedajatel, eelkõige kolmandate riikide vedajatel, selliseid vedusid teostada, mõjutavad eespool nimetatud määrust ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses
                     4
                  .

                  Lisaks mõjutavad sellised rahvusvahelised kohustused ka kokkulepet, eriti selle artiklit 20. Need ei ole lubatud nimetatud artikli lõikega 1, välja arvatud lõikes 2 sätestatud juhtudel.

                  Seega kuuluvad Itaalia kavandatavad kohustused liidu ainupädevusse. ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt võib liit siiski volitada liikmesriike tegutsema valdkondades, kus tal on ainupädevus.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on anda Itaaliale volitused pidada läbirääkimisi ja sõlmida Šveitsiga leping, mille alusel lubatakse kahe riigi piirialadel kabotaažvedusid piiriüleste bussiveoteenuste osutamisel.

                  Menetlus

                  Liidus toimuvad kabotaažveod, mida teostavad kolmandate riikide vedajad, kes ei oma määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohast ühenduse litsentsi, mõjutavad bussiteenuste siseturu toimimist, mille liidu seadusandja on kehtestanud määrusega (EÜ) nr 1073/2009. Seetõttu on vaja, et liidu seadusandja annaks ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohase volituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 91 osutatud seadusandlikule menetlusele.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Praegu ei luba kokkulepe reisijate kabotaažvedusid bussiga. Kokkuleppe artikli 20 lõige 2 lubab siiski konkreetselt jätkata olemasolevate kabotaažiõiguste kasutamist tingimusel, et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi. Itaalia ja Šveitsi vaheline leping, millega lubataks kabotaažvedu bussidega rahvusvahelise reisijateveo käigus, ei muudaks kokkuleppest tulenevaid Šveitsi õigusi. Kahepoolse lepingu sõlmimine, mis piirdub kabotaažiga vastavatel piirialadel ning mittediskrimineerimise ja moonutamata konkurentsi puhul kokkuleppe artikli 20 lõikes 2 sätestatud tingimustega identsetel tingimustel, on kooskõlas kõnealuses sättes ette nähtud erandi põhimõttega.

                  Reisijate kabotaažvedu bussidega on ELis lubatud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1073/2009 sätetega. Kõnealuse määruse artiklis 15 on ELi-sisesed kabotaažveod lubatud järgmistel juhtudel 1) juhuveod, 2) regulaarsed eriveod, kui korraldaja ja vedaja vahel on sõlmitud leping, ning 3) liiniveod, kui vedaja teeb neid rahvusvahelise liiniveo käigus, välja arvatud veoteenused, mis vastavad linnakeskuse või linnastu, samuti kõnealuse keskuse või linnastu ja seda ümbritsevate piirkondade vahelise transpordi vajadustele. Itaalia poolt taotletud kahepoolse maanteeveolepingu sõlmimine mõjutaks kõnealuse määruse toimimist, kuid mõju oleks piisavalt piiratud, kui luba antakse eespool kirjeldatud tingimustel.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Itaalia ja Šveitsi vaheline leping, millega lubataks kahe riigi piirialadel kabotaažvedusid piiriüleste bussiveoteenuste osutamisel, ei oleks vastuolus ühegi muu liidu tegevuspõhimõttega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 2 lõige 1 ja artikkel 91.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas.

               •Proportsionaalsus

                  Ettepaneku eesmärk on anda ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohaselt luba pidada läbirääkimisi ja sõlmida kahepoolne leping Itaalia ja Šveitsi vahel, millega lubatakse kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel. Sellest tulenevalt ei lähe kavandatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus selle eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

                  Liidus toimuvad kabotaažveod, mida teostavad kolmandate riikide vedajad, kes ei oma määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohast ühenduse litsentsi, mõjutavad bussiteenuste siseturu toimimist, mille liidu seadusandja on kehtestanud määrusega (EÜ) nr 1073/2009. Seetõttu on vaja, et liidu seadusandja annaks ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohase volituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 91 osutatud seadusandlikule menetlusele. Kavandatav õigusakt, mis on oma olemuselt üksikvolitus, tuleb vastu võtta Itaalia vastava taotluse tõttu. Seega peaks see olema Itaaliale adresseeritud otsuse vormis. Sellest tulenevalt on kavandatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus sobiv vahend, et anda Itaaliale selles küsimuses volitused vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikele 1.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Käesolev ettepanek põhineb Itaalia taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust liikmesriiki. Sarnase taotluse on esitanud Saksamaa, kelle suhtes kohaldatakse paralleelset menetlust.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Käesolev ettepanek ei avalda mõju ELi eelarvele.

               2019/0108 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega volitatakse Itaaliat pidama Šveitsiga läbirääkimisi ja sõlmima lepingu, millega lubatakse kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 2 lõiget 1 ja artiklit 91,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  5
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  6
               ,

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kaupade ja reisijate raudtee- ja maanteeveo kokkuleppe
                  7
                (edaspidi „kokkulepe“) artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et teise lepinguosalise territooriumil tegutsevate veoettevõtjate teostatavad veod sama lepinguosalise territooriumil asuva kahe punkti vahel (kabotaažveod) ei ole lubatud.

               (2)Kokkuleppe artikli 20 lõike 2 kohaselt võib kabotaažiõigusi, mis tulenevad ELi liikmesriikide ja Šveitsi vahel sõlmitud kahepoolsete lepingutest ja mis kehtisid kokkuleppe sõlmimise ajal ehk 21. juunil 1999, kasutada ka edaspidi, tingimusel, et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi. Itaalia ei ole sõlminud Šveitsiga kahepoolset lepingut, mis lubaks kabotaažvedusid kahe riigi vahel bussiveoteenuse osutamisel. Seega ei ole selliste vedude õigus, mis tuleneks kõnealuse lepingu võimalikust sõlmimisest, kokkuleppe artikli 20 lõikega 2 hõlmatud õiguste hulgas.

               (3)Rahvusvahelised kohustused, mis võimaldavad Šveitsi vedajatel teha liidu piires kabotaažvedusid, võivad mõjutada kokkuleppe artikli 20 kohaldamist sel määral, mil kõnealune säte ei luba selliseid vedusid.

               (4)Määruse (EÜ) nr 1073/2009
                  8
                kohaselt võivad liidus kabotaažvedusid teatavatel tingimustel teostada üksnes ühenduse litsentsi omavad vedajad. Rahvusvahelised kohustused, mis lubavad sellist litsentsi mitteomavatel kolmandate riikide vedajatel kõnealuseid vedusid teostada, võivad mõjutada kõnealust määrust.

               (5)Seega kuuluvad sellised kohustused liidu ainupädevusse välisasjades. Liikmesriigid võivad pidada läbirääkimisi või võtta selliseid kohustusi ainult juhul, kui liit on neid selleks volitanud kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikega 1.

               (6)Liidus toimuvad kabotaažveod, mida teostavad kolmandate riikide vedajad, kes ei oma määruse (EÜ) nr 1073/2009 kohast ühenduse litsentsi, mõjutavad bussiteenuste siseturu toimimist, mille liidu seadusandja on kehtestanud määrusega (EÜ) nr 1073/2009. Seetõttu on vaja, et liidu seadusandja annaks ELi toimimise lepingu artikli 2 lõike 1 kohase volituse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 91 osutatud seadusandlikule menetlusele.

               (7)Itaalia taotles 7. veebruari 2018. aasta kirjaga komisjonilt volitusi pidada läbirääkimisi ja sõlmida Šveitsiga leping, millega lubatakse kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel kahe riigi vahelistel piirialadel.

               (8)Kabotaažveod võimaldavad suurendada sõidukite koormustegurit, mis omakorda suurendab teenuste majanduslikku tasuvust. Seepärast on asjakohane lubada selliseid vedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel Šveitsi ja Itaalia piirialadel. See võib veelgi tihendada kõnealuste piirialade lõimitust.

               (9)Tagamaks, et asjaomased kabotaažveod ei muudaks ülemääraselt bussiteenuste siseturu toimimist, nagu see on sätestatud määruses (EÜ) nr 1073/2009, tuleks nende lubade andmisel kohaldada tingimusi, et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi.

               (10)Samal põhjusel tuleks lubada kabotaažvedusid Itaalia piirialadel üksnes Itaalia ja Šveitsi vahelise bussiveoteenuse osutamise käigus. Selleks on vaja määratleda Itaalia piirialad käesoleva otsuse tähenduses viisil, mis võtab nõuetekohaselt arvesse määruse (EÜ) nr 1073/2009 toimimist, võimaldades samal ajal suurendada asjaomaste vedude tasuvust,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga volitatakse Itaaliat pidama Šveitsiga läbirääkimisi ja sõlmima lepingu, millega lubatakse kabotaažvedusid rahvusvaheliste bussiveoteenuste osutamisel Itaalia ja Šveitsi vastavatel piirialadel, tingimusel et ELi vedajate vahel ei esine diskrimineerimist ega moonutata konkurentsi.

               Esimese lõigu tähenduses käsitatakse Itaalia piirialadena Piemonte ja Lombardia piirkonda ning Valle d’Aosta ja Trentino-Alto Adige autonoomset piirkonda.

               Artikkel 2

               Itaalia teavitab komisjoni käesoleva otsuse artikli 1 kohase lepingu sõlmimisest ja edastab kõnealuse lepingu teksti. Komisjon teatab sellest nõukogule ja Euroopa Parlamendile.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kaupade ja reisijate raudtee- ja maanteeveo kokkulepe (EÜT L 114, 30.4.2002, lk 91).

                     (2)

                        Kuigi kokkuleppe artikli 20 lõike 2 viimases lauses on märgitud, et vastavad õigused on loetletud lepingu 8. lisas, on 8. lisas loetletud üksnes reisijate kolmnurkliikumise õigused (vastavalt kokkuleppe artikli 19 lõikele 2), kuid mitte ühtki kabotaažiõigust.
                     2007. aastal muutis Prantsusmaa 1951. aastal Šveitsiga sõlmitud kahepoolset maanteetranspordi lepingut, et võimaldada kahe riigi vaheliste regulaarsete piiriüleste vedude käigus kabotaaži kahe riigi piirialadel. Prantsusmaa on praegu ainus riik, kes on sõlminud Šveitsiga lepingu, mis lubab reisijate kabotaažvedu bussiga.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1073/2009 rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006 (ELT L 300, 14.11.2009, lk 88).

                     (4)

                        Samasuguse olukorra kohta vt Euroopa Liidu Kohtu 16. mai 2017. aasta arvamus nr 2/15, EU:C:2017:376, punktid 189 ja 190.

                     (5)

                        ELT C , , lk .

                     (6)

                        ELT C , , lk .

                     (7)

                        ELT L 114, 30.4.2002, lk 91.

                     (8)

                        ELT L 300, 14.11.2009, lk 88.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.7.2019
            COM(2019) 298 final
            2019/0143(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel kirjaliku menetlusega, mille algatab Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) tehniliste ekspertide komitee, et võtta vastu ühtsete tehniliste eeskirjade NVRi ja UTP TAFi muudatused

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku reguleerimisese

               Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) tehniliste ekspertide komitee (CTE) 12. istungjärk toimub 12.–13. juunil 2019 Bernis. Koosoleku päevakorda kuuluvad järgmised küsimused:

               –ettepanek võtta vastu otsus muuta OTIF registrisüsteemi – raudteeveeremi riiklikud registrid (NVR) ning

               –ettepanek võtta vastu otsus muuta OTIFi ühtsete tehnonõuete kehtestamise 1. lisa – kaubaveo telemaatilised seadmed (UTP TAF).

               (a)Kehtivad NVRi tehnilised kirjeldused on samaväärsed komisjoni otsuses 2007/756/EÜ
                  1
                sätestatud tehniliste kirjeldustega.

               Neljanda raudteepaketi raames võttis komisjon vastu komisjoni rakendusotsuse (EL) 2018/1614,
                  2
                milles on sätestatud ELi veeremiregistrite ajakohastatud tehnilised kirjeldused ja Euroopa raudteeveeremi registri (EVR) tehnilised kirjeldused, millega asendatakse ELi siseriiklikud sõidukiregistrid alates 2021. aastast ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2007/756/EÜ.

               CTE otsuse eesmärk on muuta siseriiklikke raudteeveeremiregistreid ja säilitada nende samaväärsus komisjoni rakendusotsusega (EL) 2018/1614.

               (b)OTIFi ühtsed tehnilised eeskirjad on COTIFi põhimõtetest, eesmärkidest ja menetlustest tulenev tehniliste kirjelduste kogum raudteematerjalide tootmiseks ja haldamiseks ning nende peamine eesmärk on saavutada maksimaalne koostalitlusvõime. Seega on OTIFi UTPd samaväärsed ELi koostalitluse tehniliste kirjeldustega (KTKd).

               UTP TAF sisaldab põhi- ja lisanõudeid, mis on seotud raudteeveo-ettevõtjate ja taristuettevõtjate vahelise suhtlusprotsessi ning rongide ja vagunite liikumise jälgimiseks kasutatavate andmebaaside ning kaubaveoklientidele antava teabega, ilma milleta TAFi allsüsteem ei saa toimida. Need on praegu samaväärsed komisjoni määruses (EL) nr 1305/2014
                  3
                ja komisjoni rakendusmääruses (EL) nr 2018/278
                  4
                sätestatud TAF KTK nõuetega.

               Komisjon võttis 27. mail 2019 vastu komisjoni määruse (EL) nr 1305/2014 muudatuse
                  5
               .

               UTP TAFi muutmise otsuse eesmärk on säilitada selle samaväärsus komisjoni määruse (EL) nr 1305/2014 viimati muudetud versiooniga.

               Liidu nimel võetav seisukoht eespool nimetatud otsuste kohta, mille CTE peab vastu võtma, kehtestatakse nõukogu otsusega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Rahvusvahelise raudteeveo konventsioon (COTIF)

               COTIF on OTIFi loomist käsitlev õigusakt. COTIFi artikli 2 lõike 1 kohaselt on OTIFi eesmärk rahvusvahelise raudteeliikluse igakülgne soodustamine, parandamine ja hõlbustamine, eelkõige ühtse õigussüsteemi kehtestamisega rahvusvahelise raudteeliikluse eri õigusvaldkondades. COTIFiga reguleeritakse ka OTIFi töö korraldamist, eesmärke, volitusi, suhteid osalisriikidega ja tegevust üldiselt.

               Seepärast käsitletakse COTIFis raudteealaseid õigusakte mitmes erinevas tehnilises ja õiguslikus raudteeküsimuses ning see on jagatud kahte ossa: konventsiooni põhiosa, millega reguleeritakse OTIFi töö korraldamist, ja kaheksa lisa (sh uus lisa H, mis võetakse vastu eelseisval OTIFi 13. üldkogul), millega kehtestatakse ühtne raudteeõigus.

               –Lisa A – Reisijate rahvusvahelise raudteeveo leping (CIV)

               –Lisa B – Kaupade rahvusvahelise raudteeveo leping (CIM)

               –Lisa C – Ohtlike kaupade rahvusvaheline raudteevedu (RID)

               –Lisa D – Veeremite kasutamist rahvusvahelises raudteeliikluses käsitlev leping (CUV)

               –Lisa E – Taristu kasutamist rahvusvahelises raudteeliikluses käsitlev leping (CUI)

               –Lisa F – Ühtsed eeskirjad tehniliste standardite kehtestamiseks ja ühtsete tehniliste eeskirjade vastuvõtmiseks raudteematerjali suhtes, mis on ette nähtud kasutamiseks rahvusvahelises liikluses (APTU UR)

               –Lisa G – Rahvusvahelises liikluses kasutatavale raudteematerjalile tehnilise kasutusloa andmise ühtsed eeskirjad (ATMF UR)

               –Lisa H – Ühtsed eeskirjad rongide ohutu käitamise kohta rahvusvahelises liikluses (EST UR)

               COTIFi lisade F ja G kohaselt on tehnilise koostalitluse jaoks 12 UTPd.

               COTIFit kohaldatakse 46 riigis, sealhulgas 26 ELi liikmesriigis (kõik, välja arvatud Malta ja Küpros).

               2.2.Euroopa Liidu ja Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) vaheline leping

               Nõukogu võttis 16. juunil 2011 vastu nõukogu otsuse 2013/103/EL,
                  6
                allkirjastades ja sõlmides Euroopa Liidu ja OTIFi vahelise lepingu Euroopa Liidu ühinemise kohta 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga (COTIF), mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga. Leping jõustus 1. juulil 2011.

               Lepingu osalised on liit ja kõik selle liikmesriigid, välja arvatud Küpros ja Malta. Nõukogu otsuses 2013/103/EL on täpsustatud, et OTIFi kohtumistel esindab liitu komisjon. Samuti sisaldab see liidu deklaratsiooni pädevuse teostamise kohta (I lisa) ning nõukogu, liikmesriikide ja komisjoni sisekorda OTIFi raames toimuvate menetluste jaoks (III lisa).

               2.3.OTIFi tehniliste ekspertide komitee

               Tehniliste ekspertide komitee (CTE) on OTIFi organ, mis loodi COTIFi artikliga 8. See koosneb OTIFi osalisriikidest, kes kohaldavad COTIFi lisasid F ja G (APTU ja ATMF).

               CTE on pädev küsimustes, mis puudutavad koostalitlust ja tehnilist ühtlustamist raudteevaldkonnas ning tehnilise tunnustamise menetlusi. CTE töötab välja lisad APTU ja ATMFi kohta ning ühtsed eeskirjad, mida kohaldatakse rahvusvahelises liikluses kasutamiseks ettenähtud raudteematerjalide suhtes ning milles käsitletakse eelkõige järgmist:

               ·tehniliste eeskirjade vastuvõtmine veeremi ja taristu jaoks ning standardite kehtestamine;

               ·veeremi vastavuse hindamise menetlused;

               ·veeremi hooldust käsitlevad sätted;

               ·rongi koosseisuga ja veeremi ohutu kasutamisega seotud kohustused;

               ·riski hindamist käsitlevad sätted;

               ·registrite tehnilised kirjeldused.

               CTE-l on praegu alaline töörühm (WG TECH), kes vastutab CTE otsuste ettevalmistamise eest.

               2.4.Õigusaktide vastuvõtmine CTEs

               UTPde vastuvõtmise tavapärast protsessi kirjeldatakse APTU artiklites 6 ja 8 ning see võib kesta umbes poolteist aastat.

               2.5.OTIFi CTE poolt kirjaliku menetlusega vastu võetavad kavandatud õigusaktid

               CTE esitas otsustamiseks järgmised kirjaliku menetlusega vastu võetavad muudatused:

               –ettepanek võtta vastu otsus muuta NVRi ning

               –ettepanek võtta vastu otsus muuta UTP TAFi 1. lisa.

               2.5.1.NVRi tehniliste kirjelduste muutmine

               NVRi tehniliste kirjelduste muutmise otsuse eesmärk on säilitada nende samaväärsus komisjoni rakendusotsusega (EL) 2018/1614.

               Seetõttu puudutavad muudatused registrite ja registreerimisega seotud menetlusi. Muudatused ei puuduta NVRi tarkvara ega toimimist.

               Kokkuvõttes on muudatused järgmised.

               ·Uue nõude kehtestamine, mille kohaselt ELi mittekuuluvad osalisriigid annavad OTIFi peasekretärile teada registriüksuste kontaktandmed, mille OTIFi peasekretär seejärel avaldab (lisatud uus punkt 2.3).

               ·Tähtaja kehtestamine (20 tööpäeva) NVRi muudatuste registreerimiseks (punktis 3.2.3).

               ·Täiendav selgitus selliste sõidukite täiendava registreerimise kohta, mida ei ole registreeritud NVRis ega ühendatud Euroopa keskse virtuaalse raudteeveeremi registriga (ECVVR) (3.2.5).

               ·Täiendav selgitus selle kohta, kuidas registreeringut NVRide vahel üle kanda ja kuidas muuta Euroopa raudteeveeremi numbrit (EVN) (3.2.6).

               ·Juurdepääsuõiguste tabelite (3.3) ja ühtlustatud piirangute koodide loetelu (1. liide – piirangute kodeerimine) ajakohastamine.

               ·Euroopa tunnusnumbri (EIN) struktuuri ja sisu ajakohastamine [2. liide: riigi kood (väli 1) ja dokumendi liik (väli 2)].

               ·Redaktsioonilised muudatused kogu tekstis.

               Vastavalt COTIFi artikli 20 lõike 1 punktile e ning ATMFi ühtsete eeskirjade artikli 13 lõigetele 1, 4 ja 5 on CTE pädev tegema otsuseid nende muudatuste kohta.

               2.5.2.UTP TAFi muutmine

               UTP TAFi muutmise otsuse eesmärk on säilitada selle samaväärsus komisjoni määruse (EL) nr 1305/2014 viimati muudetud versiooniga hõlmatud TAF KTKga.

               Nagu ka TAF KTK, viitab UTP TAF Euroopa Liidu Raudteeameti veebisaidil avaldatud ja korrapäraselt uuendatavatele tehnilistele dokumentidele (tavaliselt vähemalt kord aastas). Nende tehniliste dokumentide viimased ajakohastused on väikesed ning konkreetselt seotud raudteeveo-ettevõtjate ja raudteetaristu-ettevõtjate vahelise teabevahetuse andmete- ja sõnumivorminguga.

               Kuna kõnealuste viidete muutmine kujutab endast ametlikult UTP TAFi muutmist, peab selle kohta tegema otsuse CTE vastavalt COTIFi artikli 20 lõike 1 punktile b ja APTU artiklile 6.

               Kavandatud õigusaktid on OTIFi osalisriikide ja COTIFiga ühinenud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonide, eelkõige Euroopa Liidu jaoks õiguslikult siduvad.

               2.6.Liidu pädevus ja hääleõigus

               ELi–OTIFi lepingu artiklis 6 on sätestatud järgmine:

               „1. Liidu ainupädevusse kuuluvate küsimuste otsustamisel kasutab liit konventsiooni raames oma liikmesriikide hääleõigust.

               2. Otsuste tegemisel küsimustes, kus liidul on liikmesriikidega jagatud pädevus, kasutab hääleõigust kas liit või teevad seda liikmesriigid.

               3. Konventsiooni artikli 26 lõike 7 kohaselt on liidul sama palju hääli, kui palju on tal liikmeid, kes on ühtlasi konventsiooniosalised. Kui liit hääletab, siis liikmesriigid ei hääleta.“

               Liidu õiguse kohaselt on liidul ainupädevus raudteetranspordi valdkonnas juhul, kui COTIF või selle kohaselt vastu võetud õiguslikud vahendid võivad mõjutada või muuta liidus kehtivaid eeskirju. Kõnealuste muudatuste vastuvõtmine mõjutab selgelt liidu eeskirju, kuna meetme eesmärk on viia NVR ja UTP TAF kooskõlla vastavalt komisjoni rakendusotsusega (EL) 2018/1614 ja komisjoni määruse (EL) nr 1305/2014 viimati muudetud versiooniga.

               Kuna kahe eespool nimetatud CTE otsusega hõlmatud küsimustes on ainupädevus liidul, kasutab liit, keda esindab komisjon, nende kahe otsuse vastuvõtmisel hääleõigust.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liit peaks eespool nimetatud põhjustel andma oma poolthääle.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  7
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  8
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Aktid, mille CTE peab vastu võtma, on õigusliku toimega aktid. Kavandatavad aktid on õigusliku toimega, kuna need muudavad OTIFi õigusraamistikku, viies COTIFi UTPd kooskõlla allsüsteeme käsitlevate ELi KTKdega, ning on liidu jaoks siduvad.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on pelgalt kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud raudteetranspordiga.

               Kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikkel 91.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 91 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2019/0143 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel kirjaliku menetlusega, mille algatab Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) tehniliste ekspertide komitee, et võtta vastu ühtsete tehniliste eeskirjade NVRi ja UTP TAFi muudatused

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 91 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit on ühinenud 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga, mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga (edaspidi „COTIF“), kooskõlas nõukogu otsusega 2013/103/EL
                  9
               .

               (2)Kõik liikmesriigid, välja arvatud Küpros ja Malta, on COTIFi osalised.

               (3)Vastavalt COTIFi artiklile 8 loodi Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) tehniliste ekspertide komitee (edaspidi „CTE“). Vastavalt COTIFi artikli 20 lõike 1 punktile b ning liite G (ATMF) artikli 13 lõigetele 1, 4 ja 5, on CTE pädev tegema otsuseid OTIFi registrisüsteemi – raudteeveeremi riiklikud registrid (NVR) vastuvõtmise või muutmise kohta. Vastavalt COTIFi artikli 20 lõike 1 punktile b ning lisa F (APTU) artiklile 6 on CTE pädev tegema otsuseid kaubaveo telemaatiliste seadmete ühtsete tehniliste eeskirjade (UTP TAF) või COTIFi konventsiooni lisal F (APTU) ja lisal G (ATFM) põhineva UTP muutmise sätte vastuvõtmise kohta.

               (4)CTE võtab kirjaliku menetlusega vastu otsuse ettepaneku NVRi tehniliste kirjelduste muutmise kohta ja otsuse ettepaneku UTP TAFi 1. lisa muutmise kohta.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel CTEs võetav seisukoht, kuna kavandatavad muudatused on liidu jaoks siduvad.

               (6)Kõnealuste muudatuste eesmärk on ühtlustada NVRi ja UTP TAFi vastavalt komisjoni rakendusotsusega (EL) 2018/1614
                  10
                ja komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 2019/778
                  11
               .

               (7)Kavandatud muudatused on kooskõlas liidu õiguse ja strateegiliste eesmärkidega ning aitab viia OTIFi õigusaktid kooskõlla liidu samaväärsete sätetega, mistõttu peaks liit neid toetama,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               NVRi ja UTP TAFi 1. lisa muutmist käsitlev liidu nimel võetav seisukoht, mis võetakse kirjaliku menetlusega ja mille algatab 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooni alusel loodud tehniliste ekspertide komitee, on järgmine.

               1.Hääletada CTE kavandatud NVRi muudatuste poolt, nagu need on esitatud CTE töödokumendis TECH-19001-CTE12-5.1.

               2.Hääletada CTE kavandatud UTP TAFi muudatuste poolt, nagu need on esitatud CTE töödokumendis TECH-18037-CTE12-5.2.

               Artikkel 3

               Tehniliste ekspertide komitee otsused ja nende jõustumise kuupäev avaldatakse pärast otsuste vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Komisjoni 9. novembri 2007. aasta otsus 2007/756/EÜ, millega võetakse vastu direktiivide 96/48/EÜ ja 2001/16/EÜ artikli 14 lõigetega 4 ja 5 ettenähtud riikliku raudteeveeremi registri ühised tehnilised kirjeldused (ELT L 305, 23.11.2007, lk 30).

                     (2)

                        Komisjoni 25. oktoobri 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1614, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/797 artiklis 47 osutatud veeremiregistrite kirjeldused ning millega muudetakse komisjoni otsust 2007/756/EÜ ja tunnistatakse see kehtetuks (ELT L 268, 26.10.2018, lk 53).

                     (3)

                        Komisjoni 11. detsembri 2014. aasta määrus (EL) 1305/2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu raudteesüsteemi kaubaveoteenuste telemaatiliste seadmete koostalitluse tehnilist kirjeldust (ELT L 356, 12.12.2014, lk 438).

                     (4)

                        Komisjoni 23. veebruari 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/278, millega muudetakse määruse (EL) nr 1305/2014 lisa teadete struktuuri, andmete ja teadete mudeli ning vaguni ja ühendveoüksuste kasutamise andmebaasi osas ning et vastu võtta ühise liidese sidekihi IT-standard (ELT L 54, 24.2.2018).

                     (5)

                        Komisjoni 16. mai 2019. aasta rakendusmäärus (EL) 2019/778, millega muudetakse komisjoni määrust (EL) nr 1305/2014 muudatuste juhtimise osas (ELT L 139I, 27.5.2019, lk 356–359).

                     (6)

                        Nõukogu 16. juuni 2011. aasta otsus 2013/103/EL Euroopa Liidu ja Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni vahelise lepingu (Euroopa Liidu ühinemise kohta 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga (COTIF), mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga) allakirjutamise ja sõlmimise kohta (ELT L 51, 23.2.2013, lk 1).

                     (7)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (8)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (9)

                        Nõukogu 16. juuni 2011. aasta otsus 2013/103/EL Euroopa Liidu ja Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni vahelise lepingu (Euroopa Liidu ühinemise kohta 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteeveo konventsiooniga (COTIF), mida on muudetud 3. juuni 1999. aasta Vilniuse protokolliga) allakirjutamise ja sõlmimise kohta (ELT L 51, 23.2.2013, lk 1).

                     (10)

                        Komisjoni 25. oktoobri 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1614, milles sätestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/797 artiklis 47 osutatud veeremiregistrite kirjeldused ning millega muudetakse komisjoni otsust 2007/756/EÜ ja tunnistatakse see kehtetuks (ELT L 268, 26.10.2018, lk 53).

                     (11)

                        Komisjoni 16. mai 2019. aasta rakendusmäärus (EL) 2019/778, millega muudetakse komisjoni määrust (EL) nr 1305/2014 muudatuste juhtimise osas (ELT L 139I, 27.5.2019, lk 356–359).