               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.3.2021
            COM(2021) 114 final
            2021/0059(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel seoses riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatud otsusega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks komisjoni poolt liidu nimel võetav seisukoht riiklikult toetatava ekspordikrediidi kokkuleppe (edaspidi „kokkulepe“) raames seoses kavandatava otsusega muuta kokkuleppe sätteid kohalike kulude kohta. Nendes on sätestatud toetatava ekspordilepingu väärtuse maksimaalne protsendimäär, mis võib koosneda toodetest ja teenustest mida hangitakse kohalikult, st sihtriigist ja mitte eksportivast riigist või kolmandast riigist. Kavandatud otsus suurendaks seda maksimaalset protsendimäära, võimaldades suuremat paindlikkust vastavalt tegelikule turuolukorrale.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkulepe

               Tegemist on Euroopa Liidu, Ameerika Ühendriikide, Kanada, Jaapani, Korea, Norra, Šveitsi, Austraalia, Uus-Meremaa ja Türgi vahelise suulise kokkuleppega, mille eesmärk on luua raamistik riiklikult toetatavate ekspordikrediitide nõuetekohaseks kasutamiseks. Tegelikkuses tähendab see, et luuakse võrdsed võimalused (mille puhul konkurents põhineb eksporditavate kaupade hinnal ja kvaliteedil, mitte soodsaimatel finantseerimistingimustel) ning samas püütakse kõrvaldada riiklikult toetatavate ekspordikrediitidega seotud subsiidiumid ja kaubanduse moonutamine. Kokkulepe, mis jõustus 1978. aasta aprillis, on sõlmitud määramata ajaks, ja see ei ole OECD õigusakt, kuigi OECD sekretariaat aitab seda hallata
                  1
               .

               Kokkulepet ajakohastatakse korrapäraselt, et võtta arvesse finantsturu ja poliitika arengusuundi, mis mõjutavad riiklikult toetatavate ekspordikrediitide andmist. Euroopa parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1233/2011
                  2
                on sätestatud, et liidus kohaldatakse kokkuleppes esitatud suuniseid ja seega on kokkulepe muudetud ELis õiguslikult siduvaks
                  3
               . Kokkuleppe tingimuste läbivaatamine on inkorporeeritud ELi õigusesse delegeeritud õigusaktidega kõnealuse määruse artikli 2 kohaselt.

               2.2.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osalised

               Euroopa Komisjon esindab liitu kokkuleppeosaliste (edaspidi „ osalised“) koosolekutel ja kokkuleppeosaliste kirjalikus otsustusmenetluses. Otsused kokkuleppe kõikide paranduste kohta võetakse vastu konsensuse alusel. Liidu seisukoha võtab vastu nõukogu ja seda arutatakse liikmesriigi esindajatega nõukogu ekspordikrediidi töörühmas
                  4
               .

               Kokkuleppe artiklis 62 on sätestatud, et osalised vaatavad korrapäraselt läbi kokkuleppe toimimise. Läbivaatamise ajal uurivad osalised muu hulgas teatamismenetlusi, eristatud diskontomäärade süsteemi rakendamist ja toimimist, seotud abi käsitlevaid eeskirju ja menetlusi, tingimuste kohandamist, varasemaid kohustusi ja kokkuleppeosaliste ringi laiendamise võimalusi.

               2.3.Riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatud õigusakt

               2019. aasta juunis toimunud kokkuleppe osaliste 141. koosolekul arutati ELi ettepaneku eelnõu, mis käsitles riikliku toetuse suurendamist kohalike kulude katteks. Eelnõu leidis teiste osaliste seas positiivset vastukaja, siiski üks delegatsioon oma seisukohta ei esitanud ja palus ELil esitada rohkem taustteavet ja selgitusi.

               Kokkuleppeosaliste järgmisel koosolekul 2019. aasta novembris arutati kohalike kulude katteks ettenähtud riikliku toetuse suurendamist uuesti. Arutati ettepaneku eelnõu võimalikke muudatusi, sealhulgas kohalike kulude katmise piiramine konkreetsete sektorite või riikidega. Siiski ei jõudnud osalised üksmeelele ja arutelud lükati järgmistele koosolekutele edasi. 2020. aasta juunis toimunud kokkuleppeosaliste 144. koosolekul esitas ELi delegatsioon, kes ei toetanud ettepaneku eelnõud, kohalike kulude katmise toetamise kohta vastuettepaneku. Teised osalised seda ettepanekut ei toetanud, kuid lahendamata küsimuste puhul pakuti ja arutati kompromisslahendusi ja -muudatusi.

               EL vaatas oma ettepaneku eelnõu läbi, võttes arvesse osaliste varasematel koosolekutel väljendatud seisukohti, ja esitas 17. novembril 2020 toimunud osaliste 145. koosolekul kompromissettepaneku eelnõu. Mõned osalised tahtsid kompromissettepanekusse teha väikseid muudatusi. Peale mõningat arutelu toetasid kõik osalised kompromissettepanekut koos soovitatud muudatustega. Kokkuleppe osalised peavad liidu kompromissettepaneku eelnõu võtma vastu kirjaliku menetluse teel.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kohalike kulude katmise riikliku toetuse peamised põhimõtted on esitatud kokkuleppe artiklis 10. Selles on sätestatud, et kohalikud kulud ei tohi ületada 30 % protsenti ekspordilepingu väärtusest (omamaine osa ja kolmandate riikide tarned). Need sätted võeti vastu 2006. aastal, kui riikliku toetuse maksimaalset osatähtsust suurendati 15 %-lt 30 %-le ekspordilepingu väärtusest. Viimastel aastakümnenditel on maailmakaubandus ja tootmismudelid märkimisväärselt arenenud. Ülemaailmsete väärtusahelate tekkimine on muutnud eksportijate tarneallikate valimise viise: äriühingud, kelle esmatootmine oli varem ühes riigis, optimeerivad nüüd oma hankeid kulutõhususe ja geograafilise kättesaadavuse põhjal ning lõpptoote tootmis- ja koosteliinid asuvad sageli mitmes riigis. ELi eksporditööstus on kohalike kulude osas juba pikka aega nõudnud suuremat paindlikkust. Praegune kohalike kulude katmise toetuse piirang seab ELi eksportijad ebasoodsasse konkurentsiolukorda võrreldes eksportijatega, kes asuvad riikides, mis ei ole kokkuleppega seotud.

               Kohalike kulude katmise riikliku toetuse suurendamist käsitlev kavandatud otsus tähendaks, et kohalike kulude maksimaalset osatähtsust suurendatakse 40 %-le ekspordilepingu väärtusest kõrge sissetulekuga riikides
                  5
                (kokkuleppes I kategooria riigid) ja 50 %-le keskmise ja madala sissetulekuga riikides (kokkuleppes II kategooria riigid). Taastuvate energiaallikate, kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise ja veeprojektide ekspordikrediidi sektorilepete kohalike kulude sätted viidaks kooskõlla sätetega kokkuleppe põhiosas. Peale selle lisataks kokkuleppele läbivaatamisklausel, millega nähakse ette, et läbivaatamine tehakse kolm aastat pärast kohalikke kulusid käsitlevate uute sätete jõustumist.

               Seepärast soovitatakse, et liidu seisukoht oleks kokkuleppeosaliste kavandatud otsus kohalike kulude katmise riikliku toetuse suurendamise kohta kirjaliku menetluse teel heaks kiita.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud kord, mille alusel võetakse vastu otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Nende hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  6
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatav akt võib otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1233/2011(mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ) sisu. Põhjus on see, et selle määruse artiklis 2 on sätestatud, et „komisjon võtab vastavalt artiklile 3 vastu delegeeritud õigusakte II lisa muutmiseks seoses kokkuleppe osaliste vahel kokku lepitud muudatustega suunistes“.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatud akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks ja teine on kõrvalise tähtsusega, saab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olla üksainus materiaalõiguslik alus, mis oleneb peamisest või domineerivast eesmärgist või valdkonnast.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga. Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna osaliste kavandatud otsusega muudetakse kokkulepet, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0059 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel seoses riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatud otsusega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Riiklikult toetatava ekspordikrediidi kokkulepe (edaspidi „kokkulepe“) on ELis õiguslikult siduv vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrusele (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ
                  7
               .

               (2)Kokkuleppe osalised (edaspidi „osalised“) leppisid 17. novembril 2020 oma 145. koosolekul kokku võtta kirjaliku menetluse teel vastu otsus muuta kokkulepet, et suurendada ekspordikrediidi riiklikku toetamist kohalike kulude vormis.

               (3)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel kokkuleppe osaliste poolt kirjaliku menetluse teel vastu võetava otsuse kohta, kuna kavandatav otsus võib mõjutada otsustavalt liidu õigusaktide sisu tulenevalt määruse (EL) nr 1233/2011 artiklist 2.

               (4)Kavandatud otsusega kohalike kulude katmise riikliku toetamise suurendamise kohta tuleks kokkuleppes kohandada kohalike kulude toetamist käsitlevaid sätteid domineerivate kaubandus- ja tootmismudelitega. Ülemaailmsed väärtusahelad on muutnud eksportijate tarneotsuseid ning enamik eksportijaid tarnib nüüd mitmest riigist ja üha enam ka ostja asukohast. Selleks et pakkuda ELi eksportijatele suuremat paindlikkust ja võimaldada optimaalseid hankestrateegiad, tuleks riiklikku toetust kohalike kulude katteks suurendada 30 %-lt 40 %-le ekspordilepingu väärtusest kõrge sissetulekuga riikides ja 30 %-lt 50 %-le keskmise ja madala sissetulekuga riikides,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kirjalikus menetluses seoses kavandatud otsusega suurendada kohalike kulude katteks riiklikku toetust on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nagu on määratletud OECD konventsiooni punktis 5.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ (ELT L 326, 8.12.2011, lk 45).

                     (3)

                        OECD kokkuleppe varasemad versioonid on võetud ELi õigusesse üle nõukogu otsustega.

                     (4)

                        Nõukogu otsus, millega moodustatakse krediidikindlustus-, krediidigarantii- ja finantskrediidipoliitika koordineerimisrühm (EÜT 66, 27.10.1960, lk 1339).

                     (5)

                        Määrab kord aastas Maailmapank, võttes aluseks kogurahvatulu elaniku kohta.

                     (6)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ (ELT L 326, 8.12.2011, lk 45) (edaspidi „määrus (EL) nr 1233/2011“).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.3.2021
            COM(2021) 114 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel seoses riiklikult toetatavate ekspordikrediitide kokkuleppe osaliste kavandatud otsusega

               LISA

               ETTEPANEK

               II PEATÜKK EKSPORDIKREDIIDI FINANTSEERIMISE TINGIMUSED

               11.SISSEMAKSE, MAKSIMAALNE RIIKLIK TOETUS JA KOHALIKUD KULUD

               d)Osalised võivad anda riiklikku toetust kohalike kulude katteks järgmistel tingimustel:

               1)riikliku toetuse maksimaalne summa kohalikeks kuludeks ei tohi ületada:

               –I kategooria riikide puhul 40% ekspordilepingu väärtusest;

               –II kategooria riikide puhul 50% ekspordilepingu väärtusest.

               2)Riiklikku toetust kohalike kulude katteks ei anta tingimustel, mis on asjakohaseks eksporditehinguks kokkulepitutest soodsamad või kitsendavamad.

               3)kui riiklik toetus kohalike kulude katteks ületab 15 % ekspordilepingu väärtusest, tuleb sellisest riiklikust toetusest eelnevalt teatada kooskõlas punktiga 48, täpsustades toetatavate kohalike kulude laadi.

               65.KOHALIKE KULUDE KATTEKS ANTAVA RIIKLIKU TOETUSE LÄBIVAATAMINE

               Osalised vaatavad kohalike kulude katmise toetust käsitlevad sätted läbi hiljemalt kolm aastat pärast ametlikku heakskiitmist.

               Kokkuleppe IV LISA

               SEKTORILEPE TAASTUVATE ENERGIAALLIKATE, KLIIMAMUUTUSTE LEEVENDAMISE JA NENDEGA KOHANEMISE NING VEEPROJEKTIDE EKSPORDIKREDIITIDE KOHTA

               7. KOHALIKUD KULUD

               a)Sellise riiklikult toetatava ekspordikrediidi korral, mis on seotud lepingutega, mille väärtus on vähemalt 10 miljonit SDRi, ei ületa riiklik toetus kohalike kulude katteks 30 % ekspordilepingu väärtusest.

               b)Riiklikult toetatava ekspordikrediidi korral, mis on seotud lepingutega, mille väärtus on alla 10 miljoni SDRi:

               1.käesoleva sektorileppe I liites loetletud sektorite puhul ei ületa riiklik toetus kohalike kulude katteks 45 % ekspordilepingu väärtusest;

               2.II liites loetletud sektorite ja käesoleva sektorileppe punktis 4 määratletud veeprojektide puhul ei ületa riiklik toetus kohalike kulude katteks 30 % ekspordilepingu väärtusest.

               c)Kui riiklik toetus kohalike kulude katteks ületab 15 % ekspordilepingu väärtusest, tuleb sellisest riiklikust toetusest eelnevalt teatada kooskõlas käesoleva sektorileppe punktiga 8, täpsustades toetatavate kohalike kulude laadi.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.3.2021
            COM(2021) 127 final
            2021/0066(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis selle meresõiduohutuse komitee 103. istungjärgul ja merekeskkonna kaitse komitee 76. istungjärgul seoses meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni, puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitleva rahvusvahelise koodeksi, tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi ning laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsiooni muudatuste vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 103. istungjärgul (MSC 103), mis toimub virtuaalsena 5.–14. mail 2021, ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni merekeskkonna kaitse komitee 76. istungjärgul (MEPC 76), mis toimub virtuaalsena 7.–17. juunil 2021. MSC 103. istungjärgul on kavas vastu võtta muudatused järgmistes konventsioonides ja koodeksites:

               –meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvaheline konventsioon (STCW konventsioon);

               –puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitlev rahvusvaheline koodeks (ESP koodeks);

               –tuleohutussüsteemide rahvusvaheline koodeks (FSSi koodeks).

               MEPC 76. istungjärgul on kavas vastu võtta muudatused järgmistes konventsioonides:

               –kattumisvastaste süsteemide konventsioon (AFSi konventsioon).

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsioon

               Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsiooniga loodi IMO, mille eesmärk on tagada foorum koostööks regulatiivse tegevuse ja tavade valdkonnas kõikides rahvusvahelist merekaubandust mõjutavates tehnilistes küsimustes. Samuti on selle eesmärk toetada rangeimate võimalike nõuete üldist vastuvõtmist meresõiduohutuse, meresõidu tõhususe ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja kontrolli küsimustes, et edendada võrdseid võimalusi. Selles käsitletakse ka seonduvaid haldus- ja õigusküsimusi.

               Konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               Kõik liikmesriigid on konventsiooni osalised.

               Kõik liikmesriigid on 2. oktoobril 1983 jõustunud 1973. aasta rahvusvahelise laevade põhjustatava merereostuse vältimise konventsiooni (edaspidi „MARPOLi konventsioon“) ja selle 18. mail 2005 jõustunud VI lisa osalised. Liit ei ole MARPOLi konventsiooni osaline.

               Kõik liikmesriigid on 25. mail 1980 jõustunud 1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (edaspidi „SOLASi konventsioon“) osalised. Liit ei ole SOLASi konventsiooni osaline.

               SOLASi konventsiooniga muudeti gaaskütusel või muudel madala leekpunktiga kütustel töötavate laevade rahvusvaheline ohutuskoodeks (IGFi koodeks) kohustuslikuks. Selle eesmärk on sätestada rahvusvaheline standard laevade jaoks, mis töötavad gaaskütusel või madala leekpunktiga vedelkütustel. Koodeksis käsitletakse kõiki valdkondi, mis on eriti olulised gaaskütuse või madala leekpunktiga vedelkütuse kasutamise korral. Selles sätestatakse maagaasil töötavate jõu- ja abiseadmete projekteerimise ja paigalduse kriteeriumid, mille puhul ohutuse, töökindluse ja usaldusväärsuse tase on samaväärne sellega, mis on saavutatav uute ja samaväärsete tavapäraste naftakütusel töötavate jõu- ja abiseadmetega.

               2.2.Rahvusvaheline Mereorganisatsioon

               Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) on ÜRO spetsialiseeritud asutus, kes vastutab meresõidu ohutuse ja turvalisuse ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise eest. IMO on rahvusvahelise meresõidu ohutuse, turvalisuse ja keskkonnatoime valdkonnas norme kehtestav ülemaailmne organisatsioon. Selle põhiülesanne on luua laevanduse jaoks õiglane ja tulemuslik reguleeriv raamistik, mis võetakse ülemaailmselt vastu ning mida rakendatakse ülemaailmselt.

               IMO liikmeks võivad olla kõik riigid ning kõik ELi liikmesriigid on IMO liikmed. ELi suhted IMOga põhinevad eelkõige 1974. aastal Valitsustevahelise Nõuandva Merendusorganisatsiooni (IMCO) ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vahel sõlmitud koostöölepingul.

               IMO meresõiduohutuse komitee koosneb kõikidest IMO liikmetest ja tuleb kokku üks kord aastas. Komitee käsitleb kõiki küsimusi, mis jäävad organisatsiooni tegevusvaldkonda ning puudutavad navigatsiooniabi, laevade ehitamist ja seadistamist, laevade mehitamist ohutuse seisukohast, kokkupõrke vältimise eeskirju, ohtliku lasti käitlemist, meresõiduohutuse menetlusi ja nõudeid, hüdrograafilist teavet, logiraamatuid ja navigatsiooniandmeid, laevaõnnetuste uurimist, merepäästet ning kõiki muid meresõiduohutust otseselt mõjutavaid küsimusi.

               IMO merekeskkonna kaitse komiteesse kuuluvad samuti kõik IMO liikmed ja see tuleb kokku vähemalt kord aastas. Komitee käsitleb keskkonnaküsimusi, mis jäävad organisatsiooni tegevusvaldkonda ning puudutavad MARPOLi konventsiooniga hõlmatud ning laevade põhjustatud reostuse (sh nafta-, mahtlastina veetavate kemikaalide, laevade heitvee-, jäätme- ja heitmereostuse, sh õhusaasteainete ja kasvuhoonegaaside heite) kontrolli ja vältimist. Muud käsitletavad küsimused hõlmavad ballastvee käitlemist, kattumisvastaseid süsteeme, laevade ringlussevõttu, reostuseks valmisolekut ja reostustõrjet ning merekaitsealade ja eriti tundlike merepiirkondade kindlaksmääramist.

               Nii IMO meresõiduohutuse komitee kui ka merekeskkonna kaitse komitee tagavad vahendid, et täita neile IMO konventsiooni, IMO assamblee või IMO nõukogu poolt määratud ülesandeid või eespool nimetatud tegevusvaldkonna alla kuuluvaid ülesandeid, mida võidakse neile määrata mis tahes muu rahvusvahelise õigusakti alusel ja mille IMO on heaks kiitnud. Meresõiduohutuse komitee ja merekeskkonna kaitse komitee ja nende allorganid teevad oma otsused oma liikmete häälteenamusega.

               2.3.IMO meresõiduohutuse komitee kavandatavad aktid

               MSC 103. istungjärgul (5.–14. mai 2021) on kavas vastu võtta STCW konventsiooni ja koodeksi, ESP koodeksi, FSSi koodeksi, SOLASi konventsiooni III peatüki ja LSA koodeksi muudatused.

               STCW konventsiooni reegli 1/1 kavandatud muudatuste eesmärk on lisada „kõrgepinge“ määratlus ning STCW koodeksi jaotise A-1/1 eesmärk on muuta „tegevustaseme“ määratlust nii, et see hõlmaks ka „elektrimehaaniku“ ametikohta.

               2011. aasta ESP koodeksi B lisa A osa 2. lisa kavandatud muudatuste eesmärk on piirata topeltpõhja ja -parrastega naftatankerite kerepaksuse mõõtmine esimesel korralisel ülevaatusel üksnes küsitavate piirkondadega.

               Tuleohutussüsteemide koodeksi (FSSi koodeks) 9. peatüki kavandatud muudatuste eesmärk on selgitada kaubalaevadele ja reisilaevade kajutirõdudele paigaldatud individuaalselt tuvastatavate tulekahjuandurite süsteemide vähem keerukate ja kulukate osade piires identifitseeritavate rikete isoleerimise vastuvõetavust.

               2.4.IMO merekeskkonna kaitse komitee kavandatav akt

               10.–17. juunil 2021 toimuval MEPC 76. istungjärgul kavatsetakse vastu võtta AFSi konventsiooni muudatused. Kavandatud muudatuste eesmärk on lisada keelatud kattumisvastaste ainete loetellu tsübutriin. See on ELi algatuse tulemus.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               3.1.Meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni muudatused

               Inimressursside, väljaõppe ja vahiteenistuse allkomitee (HTW) kuuendal istungjärgul, mis toimus 29. aprillist kuni 3. maini 2019 Londonis, kiitis allkomitee heaks ITFi taotluse täpsustada „elektrimehaaniku“ ülesannete tegevustaset STCW koodeksi jaotises A-I/1 (Mõisted ja selgitused) esitatud „tegevustaseme“ määratluses ning lisada kõnealusesse jaotisesse mõiste „kõrgepinge“ uus määratlus.

               Seejärel leppis allkomitee kokku „kõrgepinge“ esialgse määratluse, mis lisatakse STCW reeglisse I/1, nagu see on esitatud HTW 6/13 7. lisas, et esitada see MSC 102. istungjärgule heakskiitmiseks eesmärgiga see vastu võtta. Samuti leppis allkomitee kokku STCW koodeksi jaotise A-I/1 muudatusettepanekus, mis käsitleb „elektrimehaaniku“ ülesannete lisamist „tegevustaseme“ mõistesse, mis tuleneb muudatusest nende ülesannete lisamisse 2010. aasta Manila muudatuste raames, mis on esitatud dokumendi HTW 6/13 8. lisas, et esitada see MSC 102. istungjärgule heakskiitmiseks eesmärgiga see vastu võtta.

               MSC 102. istungjärgul kiideti muudatused heaks ja selle aruande (MSC 102/24) punktides 13.9 ja 13.10 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta MSC 103. istungjärgul.

               Liit peaks kõnealuseid muudatusi toetama, kuna nendega täpsustatakse „elektrimehaaniku“ ülesannete tegevustaset ja kehtestatakse mõiste „kõrgepinge“ ühine määratlus.

               3.2.Puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitleva rahvusvahelise koodeksi (ESP koodeks) muudatused

               Laevade projekteerimise ja ehituse allkomitee arutas oma seitsmendal istungjärgul Rahvusvahelise Klassifikatsiooniühingute Assotsiatsiooni (IACS) ettepanekut, mida toetas uuring, muuta 2011. aasta ESP koodeksi B lisa A osa 2. lisa, mida on muudetud resolutsiooniga MSC.461(101), mille kohaselt piisaks topeltpõhja ja -parrastega naftatankerite esimesel korralisel ülevaatusel üksnes küsitavate piirkondade kerepaksuse mõõtmisest. Pärast lühikest arutelu nõustus allkomitee 7. lisas esitatud 2011. aasta ESP koodeksi muudatusettepanekutega, mis esitatakse MSC 102. istungjärgul heakskiitmiseks ja seejärel vastuvõtmiseks.

               MSC 102. istungjärgul kiideti muudatused heaks ja MSC aruande (MSC 102/24) punktis 17.24 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta MSC 103. istungjärgul. See küsimus lisati juba MSC 102. istungjärgu ELi mitteametlikku dokumenti.

               Liit peaks neid muudatusi toetama, kuna need võimaldavad IACSil keskenduda topeltpõhja ja -parrastega naftatankerite kerepaksuse mõõtmisel küsitavatele piirkondadele.

               3.3.Tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi (FSSi koodeks) muudatused

               MSC 98. istungjärgul lisati allkomitee kahe aasta (2018–2019) tegevuskavasse ning laevasüsteemide ja -seadmete (SSE) 6. istungjärgu esialgsesse päevakorda uus väljund „FSSi koodeksi 9. peatüki muudatused seoses kaubalaevadele ja reisilaevade kajutirõdudele paigaldatud individuaalselt tuvastatavate tulekahjuandurite süsteemide rikete isoleerimise nõuetega“, mille täitmise tähtajaks oli 2020. aasta (MSC 98/23, punkt 20.34).

               SSE allkomitee leppis oma 7. istungjärgul kokku tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi (FSS koodeks) 9. peatüki muudatusettepanekutes ja sellega seotud MSC resolutsiooni eelnõus, mis on esitatud komitee aruande SSE 7/21 3. lisas, et selle saaks MSC 102. istungjärgul heaks kiita.

               MSC 102-l kiideti FSSi koodeksi 9. peatüki muudatusettepanekud heaks ja MSC aruande (MSC 102/24) punktis 19.8 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta MSC 103-l.

               Liit peaks neid muudatusi toetama, kuna neis võetakse arvesse süsteeme, milles on ühendatud reisilaevade puhul nõutud individuaalselt tuvastatavate tulekahjuandurite suurem ohutus ning vähem keerukas ja kulukas osade piires rikete isoleerimine, mis on vastuvõetav ainult kaubalaevade ja reisilaevade kajutirõdude puhul.

               3.4.Kattumisvastaste süsteemide konventsiooni muudatused

               MEPC 71. istungjärgul kiideti heaks ELi taotlus esitada uus ettepanek muuta laevade kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvahelise konventsiooni (AFSi konventsioon, 2001) 1. lisa, et lisada sellesse tsübutriini kontroll, ning edastas selle kaalumiseks reostuse vältimise ja tõrje allkomitee viiendale istungjärgule (PPR 5).

               MEPC 73. istungjärgul märgiti, et PPRi 5. istungjärgul, millel esmalt nõustuti, et esialgne ettepanek (muuta AFSi konventsiooni 1. lisa, et lisada sellesse tsübutriini kontroll, mis esitati liidu nimel dokumendis PPR 5/19 koos dokumendis PPR 5/INF.9 esitatud teabega) vastab AFSi konventsiooni 2. lisa nõuetele, jõuti kokkuleppele, et on õigustatud tsübutriini üksikasjalikum läbivaatamine.

               Pärast PPRi 7. istungjärgul toimunud arutelu otsustas allkomitee 1) esitada AFSi konventsiooni 1. lisa (kattumisvastaste süsteemide kontroll) muudatuste kavandi (lisada tsübutriini kontroll, mis on esitatud 6. lisa 1. lisas) kaalumiseks MEPC 75. istungjärgule, et otsustada praegu nurksulgudes esitatud jõustumiskuupäevad ja seejärel muudatus heaks kiita; ning 2) esitada AFSi konventsiooni 4. lisa (Kattumisvastaste süsteemide ülevaatused ja sertifitseerimisnõuded) muudatuste kavandi, sealhulgas kattumisvastase süsteemi rahvusvahelise sertifikaadi näidisvormi muudatuste kavandi, kaalumiseks MEPC 75. istungjärgule, et muudatus heaks kiita.

               MEPC 75. istungjärgul koostati AFSi konventsiooni muudatuste lõpptekst ja MEPC aruande (MEPC 75/18) punktis 10.17 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta MEPC 76. istungjärgul. Seisukoht neid muudatusettepanekuid toetada lisati MEPC 75. istungjärgul käsitletud ELi mitteametlikku dokumenti.

               Liit kutsus üles kõnealuse, nüüdseks ELis müügikeelu saanud kattumisvastase aine ülemaailmseks keelustamiseks. Seetõttu peaks liit neid muudatusi toetama, kuna nendega keelustatakse selle aine kasutamine ülemaailmselt, saavutades seega ELi eesmärgi.

               3.5.Asjakohased ELi õigusaktid ja ELi pädevus

               3.5.1.Meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni muudatused

               Direktiiviga 2008/106/EÜ
                  1
                nõutakse, et liikmesriigid tagaksid meremeeste miinimumkoolituse vastavalt STCW konventsiooni nõuetele ning kohaldaksid STCW koodeksi kohustuslikku A osa. Käesoleval juhul on eriti olulised direktiivi artikli 1 lõiked 6 ja 7, milles on sätestatud konkreetsete laevaohvitseride vastutus elektriküsimustes, ning I lisa I peatüki reegel III/5, milles osutatakse elektri-, elektroonika- ja juhtimistehnika valdkonna eriülesannetele, mille puhul on kehtestatud pädevusnõuetes määratletud tasemed. MSC 103. istungjärgul vastu võetavad STCW koodeksi A osa muudatused mõjutavad direktiivi nõudeid.

               3.5.2.Puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitleva rahvusvahelise koodeksi muudatused

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 530/2012
                  2
                artiklitega 5 ja 6 muudetakse kohustuslikuks IMO seisukorra hindamise kava kohaldamine üle 15-aastaste ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite suhtes. Puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmis ehk laiendatud kontrolli programmis sätestatakse sellise üksikasjalikuma kontrollimise viis. Kuna seisukorra hindamise kava puhul kasutatakse selle eesmärgi saavutamiseks ESPd, kohaldatakse ESP kontrollide kõiki muudatusi, näiteks kõnealust muudatust, mille eesmärk on keskenduda topeltpõhja ja -parrastega naftatankerite esimesel korralisel ülevaatusel üksnes küsitavate piirkondade kerepaksuse mõõtmisele, määruse (EL) nr 530/2012 raames automaatselt.

               3.5.3.Tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi (FSSi koodeks) muudatused

               Direktiivi 2009/45/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta)
                  3
                artikli 6 lõike 2 punkti a alapunkti i kohaselt kohaldatakse SOLASi konventsiooni (muudetud kujul) A-klassi reisilaevade suhtes. FSSi koodeks on SOLASi konventsiooni abil muudetud reisilaevade suhtes kohustuslikuks.

               Seega mõjutaksid FSSi koodeksi muudatused, mis on kavas vastu võtta MSC 103. istungjärgul, direktiivi 2009/45/EÜ alusel kohaldatavaid nõudeid.

               3.5.4.Kattumisvastaste süsteemide konventsiooni muudatused

               ELi biotsiidide määrusega (EL) nr 528/2012
                  4
                reguleeritakse muu hulgas kattumisvastaste toodete turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist. Tuginedes mitme ELi tasandil tehtud teadusliku uuringu ja vastastikuse hindamise tulemustele võttis komisjon 27. jaanuaril 2016 vastu rakendusotsuse (EL) 2016/107,
                  5
                millega keelatakse tsübutriini sisaldavate kattumisvastaste värvide turul kättesaadavaks tegemine ja kasutamine kõigis ELi liikmesriikides ja EMP riikides. Seetõttu mõjutavad kattumisvastaste süsteemide konventsiooni muudatused määrust (EL) 528/2012.

               3.5.5.ELi pädevus

               STCW koodeksi A osa muudatused mõjutaksid liidu õigust seoses direktiivi 2008/106/EÜ kohaldamisega.

               ESP koodeksi muudatused mõjutaksid liidu õigust seoses määruse (EL) 530/2012 kohaldamisega.

               Tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi (FSSi koodeks) muudatused mõjutaksid liidu õigust seoses direktiivi 2009/45/EÜ artikli 6 lõike 2 punkti a alapunkti i kohaldamisega.

               Laevade kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvahelise konventsiooni muudatused mõjutaksid liidu õigust määruse (EL) 528/2012 kohaldamisega.

               Seepärast on liidul ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 viimase osa kohaselt ainupädevus ja seega on vaja esitada liidu seisukoht aktide kohta, millega võetakse vastu eespool nimetatud muudatused.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase kokkuleppe osaline
                  6
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  7
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               IMO meresõiduohutuse komitee ja merekeskkonna kaitse komitee on lepinguga, s.t Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsiooniga ettenähtud organid.

               Otsused, mille need kaks IMO komiteed peavad vastu võtma, on õigusliku toimega aktid. Kavandatavad aktid võivad otsustavalt mõjutada järgmiste ELi õigusaktide sisu.

               –Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv (EL) 2008/106 meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta. Seda põhjusel, et direktiiviga kohaldatakse STCW koodeksi A osa.

               –Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 530/2012 topeltpõhja ja -parraste või samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul. Seda põhjusel, et kõnealuse määrusega on muudetud kohustuslikuks IMO kehtestatud seisukorra hindamise kava kohaldamine üle 15 aasta vanuste ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite suhtes. Puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmis ehk laiendatud kontrolli programmis sätestatakse sellise üksikasjalikuma kontrollimise viis. Kuna seisukorra hindamise kava eesmärgi saavutamiseks kasutatakse laiendatud kontrolli programmi, on kõik laiendatud kontrolli programmi kohaste kontrollide muudatused määruse (EL) nr 530/2012 kaudu automaatselt kohaldatavad.

               –Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta. Selle põhjuseks on järgmised asjaolud: direktiivis 2009/45/EÜ on sätestatud, et A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama SOLASi konventsiooni (muudetud) nõuetele. FSSi koodeks on muudetud kohustuslikuks SOLASi konventsiooniga.

               –Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrus (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist. Seda põhjusel, et määrusega keelatakse tsübutriini sisaldavate kattumisvastaste värvide turul kättesaadavaks tegemine ja kasutamine kõigis ELi liikmesriikides ja EMP riikides.

               Seetõttu mõjutaksid muudatused järgmistes konventsioonides ja koodeksites:

               –meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvaheline konventsioon;

               –puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitlev rahvusvaheline koodeks;

               –tuleohutussüsteemide rahvusvaheline koodeks (FSSi koodeks);

               –laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsioon;

               ELi õigust vastavalt järgmiste õigusaktide kohaldamise kaudu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv (EL) 2008/106 meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 530/2012 topeltpõhja ja -parraste või samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrus (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist.

               Kavandatavate aktidega ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud meretranspordiga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2021/0066 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis selle meresõiduohutuse komitee 103. istungjärgul ja merekeskkonna kaitse komitee 76. istungjärgul seoses meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni, puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitleva rahvusvahelise koodeksi, tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi ning laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsiooni muudatuste vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Rahvusvaheline Mereorganisatsiooni (edaspidi „IMO“) konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               (2)IMO on meresõidu ohutuse ja turvalisuse ning laevade põhjustatud mere- ja atmosfäärireostuse vältimise eest vastutav ÜRO spetsialiseeritud asutus. Kõik liidu liikmesriigid on IMO liikmed. Liit ei ole IMO liige.

               (3)IMO konventsiooni artikli 28 punkti b kohaselt võib meresõiduohutuse komitee võtta vastu meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni (edaspidi „STCW konventsioon“)
                  8
                ja rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (edaspidi „SOLASi konventsioon“)
                  9
                muudatusi.

               (4)IMO konventsiooni artikli 38 punkti a kohaselt võib merekeskkonna kaitse komitee vastu võtta laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsiooni (AFSi konventsioon)
                  10
                muudatusi.

               (5)Meresõiduohutuse komitee kavatseb oma 103. istungjärgul (5.–14. mai 2021) vastu võtta STCW konventsiooni, puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitleva rahvusvahelise koodeksi (ESP koodeks) ja tuleohutussüsteemide rahvusvahelise koodeksi (FSSi koodeks) muudatused.

               (6)Merekeskkonna kaitse komitee võtab oma 10. kuni 17. juunini 2021 toimuval 76. istungjärgul vastu AFSi konventsiooni muudatused.

               (7)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel meresõiduohutuse komitee 103. istungjärgul võetav seisukoht, kuna STCW, ESP koodeksi ja FSSi koodeksi muudatused võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/106/EÜ,
                  11
                Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 530/2012
                  12
                ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/45/EÜ
                  13
               .

               (8)STCW konventsiooni STCW koodeksi A osa muudatustega täpsustataks „elektrimehaaniku“ ülesannete tegevustaset ja kehtestataks mõiste „kõrgepinge“ ühine määratlus. Seepärast peaks liit neid muudatusi toetama, kuna nendega selgitatakse pardal töötavate isikute ülesandeid, tagades sellega erinevate kohustuste ja ülesannete suurema selguse.

               (9)ESP koodeksi B lisa A osa 2. lisa muudatused võimaldaksid inspektoritel keskenduda topeltpõhja ja -parrastega naftatankerite kerepaksuse mõõtmisel küsitavatele piirkondadele. Seepärast peaks liit neid muudatusi toetama, sest nendega parandatakse mereohutust ja vähendatakse õnnetuste korral lekete ohtu.

               (10)FSSi koodeksi 9. peatüki muudatustega võetaks arvesse süsteeme, milles on ühendatud reisilaevade puhul nõutud individuaalselt tuvastatavate tulekahjuandurite suurem ohutus ning vähem keerukas ja kulukas osade piires rikete isoleerimine, mis on vastuvõetav ainult kaubalaevade ja reisilaevade kajutirõdude puhul. Seepärast peaks liit neid muudatusi toetama, sest nendega parandatakse pardal viibivate inimeste kaitset tulekahjude korral.

               (11)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel merekeskkonna kaitse komitee 76. istungjärgul, kuna AFSi konventsiooni 1. ja 4. lisa muudatused võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrust (EL) 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist.

               (12)AFSi konventsiooni 1. ja 4. lisa muudatused tagaksid ELis juba müügikeelu saanud kattumisvastase aine tsübutriini ülemaailmse keelustamise.

               (13)Liidu seisukoha esitavad ühiselt ELi liikmesriigid, kes on IMO meresõiduohutuse komitee ja merekeskkonna kaitse komitee liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) meresõiduohutuse komitee 103. istungjärgul võetavad seisukohad on järgmised:

               (a)nõustuda meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni muudatuste (esitatud IMO dokumendi MSC 102/24 7. ja 8. lisas) vastuvõtmisega;

               (b)nõustuda puistlastilaevade ja naftatankerite ülevaatuste käigus tehtavate kontrollide tõhustatud programmi käsitleva rahvusvahelise koodeksi muudatuste (esitatud IMO dokumendi MSC 102/24 15. lisas) vastuvõtmisega ning

               (c)nõustuda rahvusvahelise tuleohutussüsteemide koodeksi muudatuste (esitatud IMO dokumendi MSC 102/24 20. lisas) vastuvõtmisega.

               Artikkel 2

               Euroopa Liidu nimel IMO merekeskkonna kaitse komitee 76. istungjärgul võetav seisukoht on järgmine: nõustuda laevade kahjulike kattumisvastaste süsteemide kontrolli rahvusvaheline konventsiooni muudatuste (esitatud IMO dokumendi MEPC 75/18 7. lisas) vastuvõtmisega.

               Artikkel 3

               1.Artiklis 1 osutatud seisukoha esitavad ühiselt ELi liikmesriigid, kes on IMO meresõiduohutuse komitee liikmed.

               2.Artiklis 2 nimetatud seisukoha esitavad ühiselt ELi liikmesriigid, kes on IMO merekeskkonna kaitse komitee liikmed.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 323, 3.12.2008, lk 33–61.

                     (2)

                        ELT L 172, 30.6.2012, lk 3–9.

                     (3)

                        ELT L 163, 25.6.2009, lk 1–140.

                     (4)

                        ELT L 167, 27.6.2012, lk 1–123.

                     (5)

                        ELT L 21, 28.1.2016, lk 81–82.

                     (6)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (7)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (8)

                        STCW konventsioon jõustus 28. aprillil 1984.

                     (9)

                        SOLASi konventsioon jõustus 25. mail 1980.

                     (10)

                        AFSi konventsioon jõustus 17. septembril 2008.

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/106/EÜ meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta (ELT L 323, 3.12.2008, lk 33).

                     (12)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 530/2012 topeltpõhja ja -parraste või samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise kasutuselevõtu kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul (ELT L 172, 30.6.2012, lk 3).

                     (13)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta (ELT L 163, 25.6.2009, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.6.2021
            COM(2021) 314 final
            2021/0147(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga moodustatud kaubanduskomitees võetav seisukoht kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmise küsimuses

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga (edaspidi „leping“) moodustatud kaubanduskomitees võetav seisukoht kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmise küsimuses.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vaheline vabakaubandusleping

               Lepinguga luuakse liidu ja Vietnami vaheline vabakaubanduspiirkond. Lepingu eesmärk on liberaliseerida ja lihtsustada lepinguosalistevahelist kaubandust ja investeerimist. Need eesmärgid vastavad lepinguosaliste laiemale otsusele tugevdada oma majandus-, kaubandus- ja investeerimissuhteid kooskõlas kestliku arengu eesmärgiga ning edendada lepingu kohast kaubandust ja investeeringuid viisil, milles võetakse arvesse keskkonna- ja töökaitse kõrget taset ning asjakohaseid rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid ja lepinguid. Leping jõustus 1. augustil 2020.

               2.2.Kaubanduskomitee

               Lepingu artikliga 17.1 moodustatakse kaubanduskomitee. Lepingu artikliga 17.2 moodustatakse viis erikomiteed: kaubavahetuskomitee, tollikomitee, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete komitee, investeeringute, teenuskaubanduse, e-kaubanduse ja riigihangete komitee ning kaubanduse ja kestliku arengu komitee. Artikliga 17.3 luuakse aga kaks töörühma: intellektuaalomandi õiguste, sealhulgas geograafiliste tähiste töörühm, ning mootorsõidukite ja nende osade töörühm.

                  Kaubanduskomitee koosneb lepinguosaliste esindajatest ja see tuleb kokku üks kord aastas, kui kaubanduskomitee ei otsusta teisiti, või kiireloomulistel juhtudel, kui lepinguosalised seda taotlevad. Kaubanduskomitee kaasesimehed on Vietnami kaubandus- ja tööstusminister ning Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik.

                  Kaubanduskomitee, erikomiteed ja töörühmad vastutavad lepingu rakendamise ja kohaldamise eest oma valdkondades.

               2.3.Kaubanduskomitee kavandatav akt

               Vastavalt lepingu artikli 17.1 lõike 4 punktile f võib kaubanduskomitee kehtestada oma kodukorra („kavandatav akt“).

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liidu nimel tuleks võtta seisukoht, et lepinguga ettenähtud kaubanduskomitee kodukord võetakse vastu.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Selle mõiste alla kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kaubanduskomitee on lepinguga, nimelt Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga moodustatud organ.

               Akt, mille kaubanduskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt.

               Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks ja teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatud akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitika ja rahvusvahelise transpordiga.

                  Seetõttu on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise leping, nimelt selle artikli 91 lõige 1, artikli 100 lõige 2 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Järeldus

                  Kavandatava otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 91 lõige 1, artikli 100 lõige 2 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Kaubanduskomitee otsus kavatsetakse pärast selle vastuvõtmist avaldada.

               2021/0147 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga moodustatud kaubanduskomitees võetav seisukoht kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmise küsimuses

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 91 lõiget 1, artikli 100 lõiget 2 ja artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepingu (edaspidi „leping“) sõlmis liit nõukogu otsusega (EL) 2020/753
                  2
                ja see jõustus 1. augustil 2020.

               (2)Lepingu artikli 17.1 lõike 4 punkti f kohaselt võib kaubanduskomitee võtta vastu oma kodukorra.

               (3)Nagu on sätestatud lepingus, võetakse kaubanduskomitee esimesel koosolekul vastu tema kodukord.

               (4)Seetõttu on lepingu rakendamiseks asjakohane kindlaks määrata, et liidu nimel kaubanduskomitees võetav seisukoht kaubanduskomitee kodukorra küsimuses põhineb kaubanduskomitee otsuse eelnõul (lisatud),

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga moodustatud kaubanduskomitee esimesel koosolekul kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmise küsimuses võetav seisukoht põhineb käesolevale otsusele lisatud kaubanduskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Kaubanduskomitee otsus avaldatakse pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        ELT L 186, 12.6.2020, lk 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.6.2021
            COM(2021) 314 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            millega määratakse kindlaks liidu nimel Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga moodustatud kaubanduskomitees võetav seisukoht kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmise küsimuses

               LIIDE

               KAUBANDUSKOMITEE OTSUS
                  nr […/2021],

               (kuupäev),

               millega võetakse vastu kaubanduskomitee kodukord

               KAUBANDUSKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelist vabakaubanduslepingut, eriti selle artikli 17.1 lõike 4 punkti f,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Lepingu artikli 17.1 lõike 4 punkti f kohaselt võib kaubanduskomitee võtta vastu oma kodukorra,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               1.Võetakse vastu kaubanduskomitee kodukord, mis on esitatud lisas.

               2.Käesolev otsus jõustub [kokkulepitud kuupäeval].

               (Koht, kuupäev)

                        Kaubanduskomitee nimel

                        kaasesimehed

               LISA

               KAUBANDUSKOMITEE KODUKORD

               Ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepingu artikliga 17.1 moodustatud

               ARTIKKEL 1

               Kaubanduskomitee roll ja nimi

               1.
                     Ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise vabakaubanduslepingu (edaspidi „leping“) artikli 17.1 kohaselt moodustatud komitee vastutab kõikide lepingu artiklis 17.1 nimetatud valdkondade eest.

               2.
                     Komitee nimetus komitee dokumentides, sealhulgas otsustes ja soovitustes, on „kaubanduskomitee “.

               ARTIKKEL 2

               Koosseis ja esimees

               1.
                     Lepingu artikli 17.1 lõike 1 kohaselt koosneb kaubanduskomitee Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi esindajatest.

               2.
                     Kaubanduskomitee kaasesimehed on ühiselt Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik ning Vietnami tööstus- ja kaubandusminister, või nende esindajad.

               3.
                     Kui kaubanduskomitee kaasesimeestena tegutsevad kummagi lepinguosalise eespool nimetatud esindajad, teatab kumbki lepinguosaline teisele lepinguosalisele kaubanduskomitee kaasesimehena tegutseva ametniku nime, ametikoha ja kontaktandmed. Selle kaasesimeest esindava ametniku volitus esindada lepinguosalist kehtib kuni kuupäevani, mil lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele uue kaasesimehe nimetamisest.

               ARTIKKEL 3

               Sekretariaat

               1.
                     Kummagi lepinguosalise kaubanduse eest vastutava talituse ametnikud tegutsevad koos kaubanduskomitee sekretariaadina.

               2.
                     Sekretariaat on käesoleva kodukorra kohaselt kaubanduskomitee töö korraldamise kontaktpunkt ja vahendaja.

               3.
                     Kumbki lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele oma kaubanduskomitee sekretariaadi liikme nime, ametikoha ja kontaktandmed. Selle ametniku volitus tegutseda lepinguosalise sekretariaadi liikmena kehtib kuni kuupäevani, mil lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele uue sekretariaadi liikme nimetamisest.

               ARTIKKEL 4

               Koosolekud

               1.
                     Kaubanduskomitee koosolekud toimuvad vastavalt lepingu artikli 17.1 lõikele 2. Kui kaubanduskomitee ei otsusta teisiti, toimub kaubanduskomitee koosolek kord aastas või kiireloomulistel juhtudel siis, kui lepinguosaline seda taotleb.

               2.
                     Koosolekud kutsub kokku koosolekut korraldava lepinguosalise kaasesimees.

               3.
                     Koosolek võib toimuda asjaomaste isikute kohtumise vormis või videokonverentsina või muul viisil.

               ARTIKKEL 5

               Delegatsioonid

               Kummagi lepinguosalise poolne kaubanduskomitee sekretariaadi liige teatab teise lepinguosalise sekretariaadi liikmele võimaluse korral 14 päeva enne koosolekut vastavalt Euroopa Liidu ja Vietnami delegatsiooni kavandatava koosseisu. Nimekirja märgitakse delegatsiooni iga liikme nimi ja ametikoht.

               ARTIKKEL 6

               Koosoleku päevakord

               1.
                     Kaubanduskomitee sekretariaadi liige koostab enne iga koosolekut koosoleku esialgse päevakorra, võttes aluseks koosolekut korraldava lepinguosalise ettepaneku, ning teatab teistele lepinguosalistele märkuste esitamise tähtaja. Esialgne päevakord koostatakse võimalust mööda 30 päeva, kuid mitte hiljem kui 14 päeva enne koosolekut.

               2.
                     Kaubanduskomitee võtab päevakorra vastu koosoleku alguses. Punkte, mida esialgses päevakorras ei ole, võib päevakorda lisada konsensuse alusel.

               ARTIKKEL 7

               Protokollid

               1.
                     Koosoleku protokolli kavandi koostab koosolekut korraldava lepinguosalise sekretariaadi liige 15 päeva jooksul pärast koosoleku lõppu, kui kaasesimehed ei otsusta teisiti. Protokolli kavand edastatakse märkuste tegemiseks teise lepinguosalise sekretariaadi liikmele.

               2.
                     Protokollis võetakse üldjuhul kokku iga päevakorrapunkt, loetledes vajaduse korral:

               a)
                     kõik kaubanduskomiteele esitatud dokumendid;

               b)
                     kõik avaldused, mille üks kaubanduskomitee kaasesimeestest on palunud protokolli kanda, ning

               c)
                     tehtud otsused, antud soovitused, kokkulepitud seisukohad ja konkreetsetes küsimustes vastu võetud otsused.

               3.
                     Protokolli kantakse loetelu kõigist kaubanduskomitee otsustest, mis on tehtud pärast komitee viimast koosolekut kirjaliku menetluse teel vastavalt artikli 8 lõikele 2.

               4.
                     Protokolli kantakse ka kõigi kaubanduskomitee koosolekul osalenud isikute nimed ning ametinimetused ja ametikohad.

               5.
                     Koosolekut korraldava lepinguosalise sekretariaadi liige täpsustab protokolli kavandit laekunud märkuste alusel ning lepinguosalised kiidavad läbivaadatud protokolli kavandi heaks 30 päeva jooksul alates koosoleku toimumise kuupäevast või muul kaasesimeeste kokkulepitud kuupäeval. Pärast heakskiitmist koostab sekretariaat protokolli kaks originaaleksemplari ning kumbki lepinguosaline saab protokolli ühe originaaleksemplari.

               6.
                     Kui käesolevat korda kohaldatakse erikomiteede koosolekute suhtes, tehakse erikomitee koosoleku protokoll kättesaadavaks kaubanduskomitee järgmisele koosolekule.

               ARTIKKEL 8

               Otsused ja soovitused

               1.
                     Kaubanduskomitee võib vastu võtta otsuseid ja soovitusi kõikides lepinguga ettenähtud küsimustes. Kooskõlas lepingu artikliga 17.4 võetakse kaubanduskomitee otsused ja soovitused vastu vastastikusel kokkuleppel.

               2.
                     Koosolekutevahelisel ajal võib kaubanduskomitee otsuseid ja soovitusi vastu võtta kirjaliku menetluse teel.

               3.
                     Kaasesimees esitab otsuste ja soovituste kavandi teksti kirjalikult teisele kaasesimehele kaubanduskomitee töökeeles. Teisel lepinguosalisel on aega üks kuu või ettepaneku teinud lepinguosalise määratud pikem ajavahemik, et väljendada oma nõusolekut kavandatava otsuse või soovitusega. Kui teine lepinguosaline ei väljenda oma nõusolekut, arutatakse kavandatud otsust või soovitust ja see võidakse vastu võtta kaubanduskomitee järgmisel koosolekul. Otsuste ja soovituste eelnõud loetakse vastuvõetuks, kui teine lepinguosaline on väljendanud oma nõusolekut, ning nende vastuvõtmine kantakse artikli 7 lõike 2 kohaselt komitee koosoleku protokolli.

               4.
                     Kui kaubanduskomiteel on lepingust tulenev õigus võtta vastu otsuseid või soovitusi, nimetatakse need vastavalt „otsuseks“ või „soovituseks“. Kaubanduskomitee sekretariaat annab kõigile otsustele ja soovitustele järjekorranumbri, vastuvõtmise kuupäeva ja teema. Igas otsuses ja soovituses sätestatakse selle jõustumise kuupäev.

               5.
                     Kaubanduskomitee vastu võetud otsused ja soovitused koostatakse kahes eksemplaris, kinnitatakse kaasesimeeste poolt ja edastatakse kummalegi lepinguosalisele.

               ARTIKKEL 9

               Läbipaistvus

               1.
                     Lepinguosalised võivad konsensuslikult kokku leppida, et koosolekud on avalikud.

               2.
                     Lepinguosaline võib otsustada avaldada kaubanduskomitee otsuseid ja soovitusi oma ametlikus väljaandes või veebis.

               3.
                     Kõiki lepinguosalise esitatud dokumente tuleks käsitada konfidentsiaalsena, välja arvatud juhul, kui lepinguosaline otsustab teisiti.

               4.
                     Kaubanduskomitee koosolekute esialgsed päevakorrad avalikustatakse enne koosoleku toimumist. Artikli 7 kohaselt kokku lepitud koosolekute protokollid avalikustatakse.

               5.
                     Lõigetes 2–4 nimetatud dokumendid ja muu teave avalikustatakse kooskõlas kummagi lepinguosalise kohaldatavate isikukandmete kaitse normidega ja vastavalt lepingu artiklile 17.15.

               ARTIKKEL 10

               Keeled

               1.
                     Kaubanduskomitee töökeel on inglise keel.

               2.
                     Kaubanduskomitee võtab lepingu muutmist ja tõlgendamist käsitlevad otsused vastu lepingu autentsete tekstide keeltes. Kaubanduskomitee muud otsused, sealhulgas käesoleva kodukorra vastuvõtmise otsus, võetakse vastu lõikes 1 osutatud töökeeles.

               3.
                     Lepinguosaline vastutab otsuste ja muude dokumentide tõlkimise eest oma ametlikesse keeltesse, kui see on käesoleva artikli kohaselt nõutav, ning kannab tõlkimise kulud.

               ARTIKKEL 11

               Kulud

               1.
                     Lepinguosaline kannab ise kaubanduskomitee koosolekutel osalemise kulud, sealhulgas personali-, sõidu- ja elamiskulud, video- ja telekonverentside ning posti- ja telekommunikatsioonikulud.

               2.
                     Koosolekute korraldamise ja dokumentide paljundamisega seotud kulud kannab koosolekut korraldav lepinguosaline.

               3.
                     Kulud, mis on seotud koosolekutel ühest kaubanduskomitee töökeelest teise töökeelde tehtava suulise tõlke teenuse osutamisega, kannab koosolekut korraldav lepinguosaline.

               ARTIKKEL 12

               Erikomiteed ja töörühmad

               1.
                     Teave lepingu alusel moodustatud erikomiteede ja töörühmade määratud kontaktpunktide kohta esitatakse kaubanduskomiteele kirjalikult. Kogu asjakohane kirjavahetus ning dokumendid ja muu teave, mida erikomiteede ja töörühmade kontaktpunktid omavahel lepingu rakendamise kohta vahetavad, edastatakse samaaegselt ka kaubanduskomitee sekretariaadile.

               2.
                     Lepingu artikli 17.2 lõike 6 kohaselt annab erikomitee kaubanduskomiteele teada oma koosolekute tulemustest ja järeldustest.

               ARTIKKEL 13

               Kodukorra muutmine

               Käesolevat kodukorda võib muuta kaubanduskomitee kirjaliku otsusega vastavalt artiklile 8.

               ARTIKKEL 14

               Ühiskomitee teavitamine

               Vastavalt lepingu artikli 17.1 lõikele 5 teavitab kaubanduskomitee partnerlus- ja koostöölepingu alusel ühise institutsioonilise raamistiku osana moodustatud ühiskomiteed enda ja vajaduse korral oma erikomiteede tegevusest ühiskomitee korrapärastel koosolekutel.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.9.2021
            COM(2021) 612 final
            2021/0311(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vahelise viisade väljastamise lihtsustamise lepingu osalise peatamise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               ELi ja Valgevene Vabariigi vaheline viisade väljastamise lihtsustamise leping (edaspidi „viisalihtsustusleping“) jõustus 1. juulil 2020
                  1
                paralleelselt tagasivõtulepinguga
                  2
               . Viisalihtsustuslepingu eesmärk on lihtsustada vastastikkuse põhimõtte alusel liidu ja Valgevene kodanikele selliste viisade väljastamist, mis annavad neile õiguse kavandatud viibimiseks riigis kuni 90 päeva 180päevase ajavahemiku jooksul.

               Viisalihtsustusleping aitab edendada inimestevahelisi kontakte ning väärtuste, sealhulgas inimõiguste ja ELi demokraatlike väärtuste jagamist. Viisalihtsustuslepingu preambulis rõhutatakse, kui olulised on ELi ja Valgevene koostöö aluspõhimõtted ning nende suhtes siduvatest asjakohastest rahvusvahelistest õigusaktidest tulenevad kohustused ja vastutus, sealhulgas inimõiguste ja demokraatlike põhimõtete austamine.

               Nõukogu võttis 12. oktoobril 2020 vastu järeldused ELi reageerimise kohta Valgevenes toimuvatele sündmustele
                  3
               . Nõukogu kordas oma järeldustes, et 9. augustil 2020 toimunud presidendivalimised ei olnud ei vabad ega õiglased ning Valgevene režiimil puudub demokraatlik legitiimsus. Nõukogu kinnitas uuesti oma täielikku toetust Valgevene suveräänsusele ja sõltumatusele ning rõhutas Valgevene rahva demokraatlikku õigust valida oma president vabade ja õiglaste valimiste teel ilma välise sekkumiseta. Järeldustes tuletati meelde ka piiravaid meetmeid, mis seisnevad presidendivalimiste tulemuste võltsimise ja rahumeelsete meeleavalduste vägivaldse mahasurumise eest vastutavale 40 isikule kehtestatud reisikeelus ja nende varade külmutamises, ning teatati ELi valmisolekust võtta täiendavaid piiravaid meetmeid üksuste ja kõrgete ametisikute, sealhulgas Aleksandr Lukašenka suhtes
                  4
               .

               EL piiras kahepoolset koostööd Valgevene kesktasandi ametivõimudega, suurendas oma toetust Valgevene rahvale ja kodanikuühiskonnale ning kohandas vastavalt ümber oma kahepoolset rahalist abi. Kooskõlas nende meetmetega tegi EL vägivallaohvritele, kodanikuühiskonna organisatsioonidele ja sõltumatule meediale viivitamata kättesaadavaks täiendavad rahalised vahendid.

               Opositsiooniaktivistide, kodanikuühiskonna organisatsioonide, inimõiguste kaitsjate ja sõltumatu meedia tegevuse mahasurumine jätkub. 2021. aasta septembri keskpaigaks oli riigis rohkem kui 670 poliitvangi ja nende arv kasvab iga nädalaga. Nende vastu korraldatakse poliitiliselt motiveeritud kohtuprotsesse, mis sageli toimuvad suletud uste taga rutakalt ja lõpevad häbiväärsete kohtuotsustega, millega määratakse aastate pikkused vanglakaristused.

               Viisalihtsustuslepingu kohaldamine on jätkunud, kuid viisalihtsustuse ühiskomitee loomine lepingu rakendamise jälgimiseks on edasi lükatud.

               Vastusena Valgevene ühiskonna kõigi osade jätkuvale jõhkrale mahasurumisele ja eelkõige 23. mail 2021 toimunud reisilennuki kaaperdamisele keelas EL Valgevene lennuettevõtjatel ELi õhuruumist üle lendamise ja ELi lennujaamadesse sisenemise
                  5
                ning võttis vastu neljanda sanktsioonide paketi, milles loetleti üksikisikud ja üksused
                  6
                ning sihipärased majandussanktsioonid
                  7
               .

               Valgevene ametiasutused reageerisid kõnealuste meetmete võtmisele, teatades 28. juunil 2021 idapartnerluses osalemise peatamisest ning ELiga sõlmitud tagasivõtulepingu kohaldamise peatamisest. Lisaks kutsus Valgevene oma suursaadiku ELi juures tagasi konsultatsioonide pidamiseks, nõudis ELi suursaadiku Brüsselisse konsultatsioonideks tagasikutsumist ning teatas, et ELi institutsioonide esindajatel ja üksikisikutel, kes aitasid kaasa sanktsioonide ettevalmistamisele, keelatakse Valgevenesse siseneda. Valgevene ametiasutused nõudsid liikmesriikide kultuuriinstituutide tegevuse peatamist. Samuti teatas Valgevene, et kaalub täiendavate võimalike vastumeetmete võtmist. Lisaks esitati 8. septembril 2021 Valgevene parlamendile eelnõu, mis käsitles ELiga sõlmitud tagasivõtulepingu peatamist.

               Kuigi rändeolukord ELi välispiiril Valgevenega on stabiliseerunud, sealhulgas Bagdadist Minskisse suundunud otselendude peatamise tõttu, on see endiselt pingeline ja rändesurve püsib, kuna ära hoitud ebaseadusliku piiriületamise katsete arv on endiselt suur. 19. septembri 2021 seisuga on Leedu-Valgevene piiri ebaseaduslikult ületanud 4 145 inimest; see arv on 56 korda suurem kui 2020. aastal. Enam kui pool Leedu ja Valgevene vahelise piiri ületanud kolmandate riikide kodanikest pärinevad Iraagist (2 805), neile järgnevad Kongo (Brazzaville) ja Kameruni kodanikud ning väike osa on Süüria, Iraani ja Afganistani kodanikke. Poola-Valgevene piiri ületas samal ajavahemikul 1 493 kolmanda riigi kodanikku. See arv on 23 korda suurem kui 2020. aastal. Kõige suurema osa moodustavad Iraagi kodanikud, kuid palju on ka Afganistani kodanikke. Suhtarvudes toimus kõige rohkem ebaseaduslikke piiriületusi siiski piiril Lätiga: 2020. aastal avastati 3 ebaseaduslikku piiriületust, 2021. aastal aga 377. Sama suundumus on nähtav ka varjupaigataotluste puhul. Võrreldes eelmise aasta sama perioodiga on Leedus registreeritud 2021. aastal 14 korda rohkem varjupaigataotlusi (2 399), mille on esitanud peamiselt Iraagi kodanikud (50 %). Poolas on registreerinud 131 % rohkem varjupaigataotlusi (4 109) ning kõige sagedasemad taotlejad on afgaanid (33 %), neile järgnevad valgevenelased (29 %) ja venelased (18 %). Sarnaselt esitati Lätis 465 varjupaigataotlust, mis on peaaegu kuus korda rohkem kui 2020. aastal.

               Selline äkiline tõus viitab sellele, et režiim soodustab ebaseaduslikku rännet poliitilistel eesmärkidel, ning seda eelkõige survemeetmena Leedu, Poola ja Läti vastu seisukoha tõttu, mille need riigid on Valgevene suhtes võtnud. Valgevene tegevus ELi liikmesriikide vastu nõuab ühtset reageerimist.

               2.KAVANDATAVAD MEETMED

               Viisalihtsustusleping sõlmiti eeldusel, et inimõiguste ja demokraatlike põhimõtete austamine on üks aluspõhimõtetest, mis reguleerib liidu ja Valgevene vahelist koostööd ning nende kohustusi ja vastutust
                  8
               . Nii liit kui ka Valgevene tõdesid, et viisalihtsustusleping ei tohiks kaasa tuua ebaseaduslikku rännet, pöörates erilist tähelepanu julgeolekule ja tagasivõtmisele
                  9
               .

               Eespool kirjeldatud konteksti silmas pidades rikub Valgevene neid põhimõtteid. Valgevene ei ohusta mitte ainult liidu ja selle liikmesriikide vahelisi vastastikuseid suhteid, vaid süvendab ka inimõiguste rikkumisi, mis on vastuolus Valgevene rahvusvaheliste kohustustega
                  10
               .

               Seepärast on asjakohane peatada viisalihtsustuslepingu teatavate artiklite kohaldamine, millega nähakse ette lihtsustused teatavatele järgmistele taotlejate kategooriatele:

               i) Valgevene ametlike delegatsioonide liikmed, sealhulgas selliste delegatsioonide alalised liikmed, kes osalevad Valgevenele esitatud ametliku kutse alusel ametlikel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel või vahetusprogrammides või üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil;

               ii) Valgevene riiklike ja piirkondlike valitsuste ja parlamentide, Valgevene konstitutsioonikohtu ja Valgevene ülemkohtu liikmed nende tööülesannete täitmisel.

               Seepärast tuleks peatada järgmiste viisalihtsustuslepingu artiklite kohaldamine: reisi eesmärki tõendavaid dokumente käsitleva artikli 4 lõike 1 punkt a, mitmekordsete viisade väljastamist käsitleva artikli 5 lõike 1 punktid a ja b ning lõike 2 punkt a ja viisataotluste menetlemise tasu käsitleva artikli 6 lõike 3 punktid a ja b.

               Nõukogu otsuse jõustumisel peatatakse nende sätetega ette nähtud erieeskirjade kohaldamine. Sellest tulenevalt kohaldatakse nende sätete asemel viisaeeskirja üldeeskirju
                  11
               .

               Viisalihtsustuslepingu muude sätete kohaldamist ei peatata ning Valgevene kodanike suhtes kohaldatav viisade väljastamise lihtsustatud kord jääb kehtima. See võimaldab säilitada inimestevahelisi kontakte. Viisalihtsustuslepingu peatamata sätteid ei tohiks siiski kasutada selleks, et hoida kõrvale viisalihtsustuslepingu osalist peatamist käsitleva nõukogu otsuse eesmärgist. Liikmesriigid peaksid teavitama komisjoni katsetest hoida kõrvale viisalihtsustuslepingu osalisest peatamisest või väidetavatest katsetest sellest kõrvale hoida.

               3.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesoleva ettepaneku menetlusõiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 9. Materiaalõiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punkt a.

               Lisaks on viisalihtsustuslepingu artikli 14 lõikes 5 sätestatud, et „[k]umbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu täitmise täielikult või osaliselt peatada. Peatamise otsusest teatatakse teisele lepinguosalisele hiljemalt 48 tundi enne selle jõustumist. Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu peatamise aluseks olnud põhjused enam ei kehti.“

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  ei kohaldata

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik, et saavutada seatud eesmärk: peatada viisade väljastamise lihtsustatud korra teatavate sätete kohaldamine Valgevene ametiisikute suhtes, jätkates samal ajal Valgevene tavakodanike toetamist viisamenetluste lihtsustamise kaudu.

               4.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               2021/0311 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vahelise viisade väljastamise lihtsustamise lepingu osalise peatamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a ja artikli 218 lõiget 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vaheline viisade väljastamise lihtsustamise leping
                  12
                (edaspidi „leping“) jõustus 1. juulil 2020 paralleelselt Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vahelise riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtulepinguga
                  13
                (edaspidi „tagasivõtuleping“).

               (2)Lepingu eesmärk on lihtsustada vastastikkuse põhimõtte alusel liidu ja Valgevene kodanikele selliste viisade väljastamist, mis annavad neile õiguse kavandatud viibimiseks riigis kuni 90 päeva 180päevase ajavahemiku jooksul. Leping aitab edendada inimestevahelisi kontakte ja väärtuste, sealhulgas inimõiguste ja ELi demokraatlike põhimõtete jagamist.

               (3)Lepingu artikli 14 lõike 5 kohaselt võib kumbki lepinguosaline lepingu täitmise täielikult või osaliselt peatada. Peatamise otsusest teatatakse teisele lepinguosalisele hiljemalt 48 tundi enne selle jõustumist. Lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui lepingu peatamise aluseks olnud põhjused enam ei kehti.

               (4)Vastusena Valgevene ühiskonna kõigi osade jätkuvale jõhkrale mahasurumisele ja eelkõige 23. mail 2021 toimunud reisilennuki kaaperdamisele keelas liit Valgevene lennuettevõtjatel ELi õhuruumist üle lendamise ja ELi lennujaamadesse sisenemise ning võttis määruse (EÜ) nr 765/2006
                  14
                ja otsuse 2012/642/ÜVJP
                  15
                alusel vastu neljanda sanktsioonide paketi, loetledes selles üksikisikud ja üksused ning sihipärased majandussanktsioonid.

               (5)Valgevene reageeris kõnealuste meetmete võtmisele, teatades 28. juunil 2021 idapartnerluses osalemise peatamisest ning tagasivõtulepingu kohaldamise peatamisest. 8. septembril 2021 esitati Valgevene parlamendile eelnõu Euroopa Liiduga sõlmitud tagasivõtulepingu peatamise kohta.

               (6)Samal ajal on Leedut ning viimasel ajal ka Poolat ja Lätit tabanud Valgevenest tuleneva ebaseadusliku rände voo enneolematu suurenemine. Selline järsk kasv viitab sellele, et režiim soodustab ebaseaduslikku rännet poliitilistel eesmärkidel ning survestab eelkõige Leedut, Poolat ja Lätit Valgevene suhtes võetud seisukoha tõttu.

               (7)Valgevene eespool osutatud tegevus rikub lepingu sõlmimise aluspõhimõtteid ning on vastuolus liidu ja selle liikmesriikide huvidega. Valgevene ei austa oma tegevuses inimõigusi ega demokraatlikke põhimõtteid ning tema võetud meetmed põhjustavad Valgevene territooriumilt liitu suunduvat ebaseaduslikku rännet.

               (8)Seetõttu tuleks peatada lepingu teatavate sätete kohaldamine, millega nähakse ette lühiajaliste viisade taotlejate teatavate kategooriate, nimelt Valgevene ametlike delegatsioonide, Valgevene riiklike ja piirkondlike valitsuste ja parlamentide ning Valgevene konstitutsioonikohtu ja Valgevene ülemkohtu liikmete lihtsustatud kohtlemine nende tööülesannete täitmisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Peatatakse lepingu järgmiste sätete kohaldamine:

               (a)artikli 4 lõike 1 punkt a viisataotleja suhtes, kes on Valgevene ametliku delegatsiooni liige, sealhulgas ametliku delegatsiooni alaline liige, kes osaleb Valgevenele esitatud ametliku kutse alusel ametlikel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel või vahetusprogrammides, samuti üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil;

               (b)artikli 5 lõike 1 punktid a ja b viisataotleja suhtes, kes on oma ametiülesannete täitmisel Valgevene valitsuse või piirkondliku valitsuse või Valgevene konstitutsioonikohtu või Valgevene ülemkohtu liige, samuti iga viisataotleja suhtes, kes on Valgevene ametliku delegatsiooni alaline liige ja osaleb Valgevenele esitatud ametliku kutse alusel korrapäraselt kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel või vahetusprogrammides, samuti üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil;

               (c)artikli 5 lõike 2 punkt a viisataotleja suhtes, kes on Valgevene ametliku delegatsiooni liige, kes osaleb Valgevenele esitatud ametliku kutse alusel korrapäraselt ametlikel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel või vahetusprogrammides, samuti üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil;

               (d)artikli 6 lõike 3 punktid a ja b viisataotleja suhtes, kes on Valgevene valitsuse või piirkondliku valitsuse või parlamendi või Valgevene konstitutsioonikohtu või Valgevene ülemkohtu liige, samuti iga viisataotleja suhtes, kes on Valgevene ametliku delegatsiooni liige ja kes osaleb Valgevenele esitatud ametliku kutse alusel kohtumistel, nõupidamistel, läbirääkimistel või vahetusprogrammides, samuti üritustel, mida korraldavad valitsustevahelised organisatsioonid mõne liikmesriigi territooriumil.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub teisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vaheline viisade väljastamise lihtsustamise leping (ELT L 180, 9.6.2020).

                     (2)

                        Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vaheline riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtuleping (ELT L 181, 9.6.2020).

                     (3)

                        Nõukogu järeldused Valgevene kohta, 12. oktoober 2020, 11661/20.

                     (4)

                        Sanktsioonide teine pakett võeti vastu 6. novembril 2020 (nõukogu 6. novembri 2020. aasta rakendusmäärus (EL) 2020/1648, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 765/2006 (milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes) artikli 8a lõiget 1; nõukogu 6. novembri 2020. aasta rakendusotsus (ÜVJP) 2020/1650, millega rakendatakse otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb Valgevene vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 370I)). Sanktsioonide kolmas pakett võeti vastu 17. detsembril 2020 (nõukogu 17. detsembri 2020. aasta rakendusmäärus (EL) 2020/2129, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 765/2006 (milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes) artikli 8a lõiget 1; nõukogu 17. detsembri 2020. aasta rakendusotsus (ÜVJP) 2020/2130, millega rakendatakse nõukogu otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb Valgevene vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 426I)). Mõlemas paketis esitatud piiravad meetmed hõlmavad reisikeeldu ja varade külmutamist, mis on suunatud eespool nimetatud õigusaktides loetletud isikutele ja üksustele.

                     (5)

                        Nõukogu 4. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/907, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 765/2006, milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes, ja nõukogu 4. juuni 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/908, millega muudetakse otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Valgevenes (ELT L 197I).

                     (6)

                        Nõukogu 21. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/996, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 765/2006, milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes; nõukogu 21. juuni 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/997, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 765/2006, milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes, artikli 8a lõiget 1; nõukogu 21. juuni 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/999, millega rakendatakse määruse (EÜ) nr 765/2006 (milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes) artikli 8a lõiget 1; nõukogu 21. juuni 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/1001, millega muudetakse otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Valgevenes; nõukogu 21. juuni 2021. aasta rakendusotsus (ÜVJP) 2021/1002, millega rakendatakse otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Valgevenes (ELT L 219I). Eespool nimetatud õigusaktides loetletud isikute ja üksuste varad külmutatakse ning ELi kodanikel ja äriühingutel on keelatud loetellu kantutele rahalisi vahendeid kättesaadavaks teha. Piiravad meetmed hõlmavad ka loetellu kantud isikute suhtes kehtestatud reisikeeldu.

                     (7)

                        Nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1030, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 765/2006, milles käsitletakse piiravaid meetmeid Valgevene suhtes; nõukogu 24. juuni 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/1031, millega muudetakse nõukogu otsust 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb piiravaid meetmeid seoses olukorraga Valgevenes (ELT L 224I).

                     (8)

                        Viisalihtsustuslepingu preambuli põhjendus 3.

                     (9)

                        Viisalihtsustuslepingu preambuli põhjendus 2.

                     (10)

                        Vastavalt Valgevene inimõiguste olukorra eriraportööri Anaïs Marini 4. mai 2021. aasta aruandele A/HRC/47/49.

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (ELT L 243, 15.9.2009, lk 1).

                     (12)

                        Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vaheline viisade väljastamise lihtsustamise leping (ELT L 180, 9.6.2020).

                     (13)

                        Euroopa Liidu ja Valgevene Vabariigi vaheline riigis ebaseaduslikult elavate isikute tagasivõtuleping (ELT L 181, 9.6.2020).

                     (14)

                        Nõukogu 18. mai 2006. aasta määrus (EÜ) nr 765/2006, mis käsitleb president Lukašenko ja teatavate Valgevene ametnike vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 134, 20.5.2006, lk 1) ja mida on muudetud nõukogu määrusega (EL) 2021/907 (ELT L 197I, 4.6.2021), nõukogu määrusega (EL) 2021/996 (ELT L 219I, 21.6.2021, lk 1), nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2021/997 (ELT L 219I, 21.6.2021, lk 3), nõukogu rakendusmäärusega (EL) 2021/999 (ELT L 219I , 21.6.2021, lk 55) ja nõukogu määrusega (EL) 2021/1030 (ELT L 224I , 24.6.2021, lk 1).

                     (15)

                        Nõukogu 15. oktoobri 2012. aasta otsus 2012/642/ÜVJP, mis käsitleb Valgevene vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 285, 17.10.2012, lk 1), mida on muudetud nõukogu otsusega (ÜVJP) 2021/908 (ELT L 197I, 4.6.2021, lk 3), nõukogu otsusega (ÜVJP) 2021/1001 (ELT L 219I, 21.6.2021, lk 67), nõukogu rakendusotsusega (ÜVJP) 2021/1002 (ELT L 219I, 21.6.2021, lk 70) ja nõukogu otsusega (ÜVJP) 2021/1031 (ELT L 224I, 24.6.2021).