				|

		52011PC0626

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus (ÜTK määrus) /* KOM/2011/0626 lõplik - 2011/0281 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Mitmeaastast finantsraamistikku 2014–2020
(edaspidi „mitmeaastane finantsraamistik”)[1]
käsitlevas komisjoni ettepanekus on sätestatud ühise põllumajanduspoliitika
(edaspidi „ÜPP”) eelarveraamistik ja põhisuunad. Selle
alusel esitab komisjon määruste paketi, milles sätestatakse ÜPP õiguslik
raamistik aastateks 2014–2020, ning mõjuhinnangu, milles kaalutakse
alternatiivseid võimalusi poliitika kujundamiseks.
Käesolev reformiettepanek põhineb 2020.
aastaks seatud ühise põllumajanduspoliitika eesmärke käsitleval teatisel,[2] milles esitatakse üldised
poliitilised valikuvõimalused, et tulla toime põllumajanduse ja maapiirkondade
tulevaste probleemidega ning täita ÜPP eesmärgid, nimelt: 1)
elujõuline toidutööstus; 2) loodusvarade säästev majandamine ja kliimameetmed; ning
3) tasakaalustatud territoriaalne areng. Teatises käsitletud reformi suundi on
ulatuslikult toetatud nii institutsioonidevahelises arutelus[3] kui ka mõjuhinnangu raames
toimunud sidusrühmade nõupidamisel.
Kogu protsessist nähtus üks ühine teema –
vajadus edendada ressursitõhusust, et tagada ELi põllumajanduse ja
maapiirkondade arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv vastavalt Euroopa
2020. aasta strateegiale, säilitades põllumajanduspoliitika kahesambaline struktuur,
mille puhul kasutatakse täiendavaid vahendeid samade eesmärkide saavutamiseks. Esimese samba moodustavad otsemaksed ja turumeetmed, mille alusel
antakse ELi põllumajandustootjatele iga-aastast sissetulekutoetust ning
toetust konkreetsete turuhäirete puhul; teise sambaga on hõlmatud maaelu arengu
meetmed, mille puhul liikmesriigid koostavad ja kaasrahastavad ühise raamistiku
alusel mitmeaastaseid programme[4].
ÜPP järjestikuste reformidega on suurendatud
põllumajanduse turule orienteeritust, võimaldades tootjatele
sissetulekutoetust, parandades keskkonnanõuete integreerimist ning tugevdades
toetust maaelu arengule, mis on kogu ELi maapiirkondade arengu integreeritud
poliitika. Samast reformiprotsessist tulenevad aga ka
nõuded, et toetust liikmesriikide vahel ja liikmesriikides tuleb paremini
jaotada ning sihipärasemalt suunata meetmeid, mida võetakse keskkonna-alaste
probleemide ning turu suurenenud volatiilsusega tõhusamalt toimetulemiseks.
Varem tehti reforme peamiselt selleks, et
leida lahendus siseprobleemidele alates tohututest ülejääkidest kuni
toiduohutuse kriisideni; kõnealused reformid tulid ELile
kasuks nii Euroopa kui ka rahvusvahelisel tasandil. Enamik tänapäeva
vastavatest ülesannetest on siiski tingitud põllumajandusvälistest faktoritest
ning vajaksid seega ulatuslikumat poliitilist reageeringut.
Sissetulekud põllumajanduses on eeldatavasti
ka edaspidi löögi all, kuna põllumajandustootjad on silmitsi suuremate riskide,
tootlikkuse aeglustumise ja sisendihindade tõusust tingitud hinnavahe väikese
erinevusega; seetõttu on vaja säilitada sissetulekutoetus
ja tõhustada vahendeid, et paremini riske juhtida ja kriisiolukordadele
reageerida. Tugev põllumajandus on eluliselt oluline ELi toidutööstuse ja
ülemaailmselt toiduga kindlustatuse jaoks.
Samal ajal peavad põllumajandus ja
maapiirkonnad tegema jõupingutusi, et täita kliima- ja energiaalaseid ning
elurikkuse strateegia kõrgeid eesmärke, mis on ELi 2020. aasta tegevuskava
osad. Põllumajandus- ja metsandustootjaid kui peamisi
maakasutajaid on vaja toetada selliste põllumajandustootmise ja tootmistavade
rakendamisel ja säilitamisel, millest on kasu keskkonnaalaste ja
kliimaeesmärkide saavutamisel, kuna turuhinnad selliste avalike hüvede
pakkumist ei kajasta. Väga oluline on kasutada maapiirkondade eripalgelist
potentsiaali ning sellega panustada kaasavasse majanduskasvu ja ühtekuuluvusse.
Seepärast ei ole tulevane ÜPP selline
poliitika, mis tegeleb üksnes väikese, kuigi olulise ELi majanduse osaga, vaid
see on ka selline poliitika, mis on strateegilise tähtsusega toiduga
kindlustatuse, keskkonna ja territoriaalse tasakaalu jaoks. Selles seisneb ELi lisandväärtus tõeliselt ühise poliitika puhul,
millega on võimalik kõige tõhusamalt kasutada piiratud eelarvevahendeid, et
säilitada säästev põllumajandus kogu ELis, lahendada selliseid olulisi
piiriüleseid ülesandeid nagu kliimamuutused ja solidaarsuse tugevdamine
liikmesriikide vahel, kuid võimaldada ka kohalikele vajadustele sobivat
paindlikku rakendamist.
Mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekus
sätestatud raamistikuga nähakse ette, et ÜPP võiks jääda oma kahesambalise
struktuuri juurde, säilitades iga samba kohta eelarve 2013. aasta tasemel
ning keskendudes ELi põhiprioriteetide saavutamisele. Säästvat
tootmist tuleks soodustada otsetoetustega, eraldades 30 % nende
eelarvelistest vahenditest kohustuslikeks meetmeteks, mis on kasulikud kliima
ja keskkonna jaoks. Toetusetasemed peaksid järk-järgult lähenema ning suuremate
abisaajate toetusi tuleks järk-järgult piirata. Koos muude ELi ühiselt
hallatavate fondidega tuleks maaelu areng lisada ühisesse strateegilisse
raamistikku, millel on tulemusele orienteeritud lähenemisviis ning mille puhul
kehtivad selged ja tõhustatud eeltingimused. Seoses turumeetmetega tuleks ÜPP
rahastamist väljaspool mitmeaastast finantsraamistikku tõhustada kahe
instrumendiga: 1) kriisireserv hädaolukordadele reageerimiseks; ning 2)
Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kohaldamisala laiendamiseks.
Selle põhjal on ÜPP õigusraamistiku
põhielemendid ajavahemikuks 2014–2020 sätestatud järgmistes määrustes:
–
ettepanek: Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames
toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad
(„otsetoetuste määrus”);
–
ettepanek: Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine
turukorraldus (ühise turukorralduse määrus) („ÜTK määrus”);
–
ettepanek: Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrus Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate
maaelu arengu toetuste kohta („maaelu arengu määrus”);
–
ettepanek: Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrus ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja
järelevalve kohta („horisontaalne määrus”);
–
ettepanek: nõukogu määrus,
millega määratakse kindlaks põllumajandustoodete ühise turukorraldusega seotud
teatavate toetuste ja hüvitiste kehtestamise meetmed;
–
ettepanek: Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 73/2009 seoses
põllumajandustootjatele 2013. aastal makstavate otsetoetuste;
–
ettepanek: Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 seoses
ühtse otsemaksete kava ja viinamarjakasvatajate toetamisega.
Maaelu arengu määrus põhineb komisjoni 6.
oktoobril 2011 esitatud ettepanekul, milles sätestatakse kõigi ühise
strateegilise raamistiku[5]
kohaselt toimivate fondide ühiseeskirjad. Järgneb veel üks
määrus, milles käsitletakse enim puudust kannatavate isikute toetuseks
ettenähtud abikava, mida rahastatakse mitmeaastase finantsraamistiku eri
rubriikide kohaselt.
Lisaks sellele on ettevalmistamisel uued
eeskirjad, milles käsitletakse toetusesaajaid käsitleva teabe avaldamist,
võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu esitatud vastuväiteid, ning püüdes leida
kõige sobivamat lahendust, et kooskõlastada toetusesaajate isikuandmete kaitse
õigus läbipaistvuse põhimõttega.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Mõjuhinnangus hinnatakse ja võrreldakse
kehtiva poliitikaraamistiku hindamise ning tulevaste probleemide ja vajaduste
analüüsi põhjal kolme alternatiivse stsenaariumi mõju. See
on pika, 2010. aasta aprillis alanud protsessi tulemus, mida juhtis
talitustevaheline rühm, mis koondas ulatuslikud kvantitatiivsed ja
kvalitatiivsed analüüsid, sealhulgas kehtestas võrdlusaluse keskmise tähtajaga
prognooside näol põllumajandusturgudele ja tuludele kuni 2020. aastani ning
koostas mudeli põllumajandussektori poolt majandusele avalduvate eri
poliitikastsenaariumide mõjude kohta.
Mõjuhinnangus töötati välja järgmised kolm
stsenaariumi: 1) kohandamisstsenaarium, mille korral
jätkuks praegune poliitikaraamistik, kuid tegeletakse selle kõige olulisemate
puudustega, nt otsetoetuste jaotamine; 2) integratsioonistsenaarium, mis hõlmab
suuri poliitilisi muudatusi, mis seisnevad otsetoetuste tõhusamas suunamises ja
nende keskkonnasäästlikumaks muutmises ning tugevdatud strateegilises
suunatuses maaelu arengu poliitika paremaks koordineerimiseks muude ELi
poliitikatega, samuti õigusliku aluse laiendamises tootjatevahelise koostöö
suurendamiseks; ning 3) ümbersuunamisstenaarium, mille puhul keskendutakse
poliitikas vaid keskkonnale ning kaotatakse järk-järgult otsetoetused, eeldades
et tootmisvõimsust saab säilitada ka ilma toetusteta ning maapiirkondade
sotsiaal-majanduslikke vajadusi saab hõlmata muude poliitikatega.
Võttes arvesse majanduskriisi ja riikide
rahandusele avaldunud survet, millele EL vastas Euroopa 2020. aasta
strateegiaga ja mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekuga, rõhutatakse kolme
stsenaariumi puhul eri aspekte seoses tulevase ÜPP kolme poliitikaeesmärgiga,
milleks on konkurentsivõimelisem ja jätkusuutlikum põllumajandus elujõulistes
maapiirkondades. Selleks et saavutada parem kooskõla
Euroopa 2020. aasta strateegiaga, eelkõige ressursitõhususe aspektist, on
järjest olulisem parandada põllumajanduslikku tootlikkust teadusuuringute,
teadmussiirde ning koostöö ja innovatsiooni edendamise kaudu (sealhulgas
põllumajanduse tootlikkust ja jätkusuutlikust käsitleva Euroopa
innovatsioonipartnerluse kaudu). Kuna ELi põllumajanduspoliitika puhul ei
tegutseta enam kauplemist moonutavas poliitikakeskkonnas, tuleb arvestada
sektorile mõjuva lisasurvega, mis tuleneb täiendavast liberaliseerimisest Doha
arengukava või vabakaubanduspiirkonna raames koos Mercosuriga.
Koostati kolm poliitikastsenaariumi, mille
puhul võeti arvesse mõjuhinnangu raames läbiviidud konsultatsioonides
väljendatud eelistusi. Huvitatud pooled said esitada oma
arvamused ajavahemikul 23.11.2010–25.1.2011 ning 12.1.2011 korraldati
nõuandekomitee kohtumine. Põhipunktid on kokkuvõtlikult järgmised[6].
–          Sidusrühmade hulgas toetatakse
laialdaselt vajadust tugeva, kahe samba struktuuril põhineva ÜPP järele, et
lahendada probleeme seoses toiduga kindlustatuse, loodusvarade säästva
majandamise ja territoriaalse arenguga.
–          Enamik vastajaid leidis, et ÜPP
peaks aitama kaasa turgude ja hindade stabiliseerimisele.
–          Sidusrühmadel on eriarvamused
toetuse suunamise kohta (eelkõige otsetoetuste ümberjaotamine ja toetuste
piiramine).
–          Ollakse ühel meelel selles suhtes,
et mõlemal sambal on oluline osa kliimameetmete tõhustamises ning suuremas
keskkonnahoidlikkuses ELi ühiskonna heaoluks. Kuigi paljud põllumajandustootjad
leiavad, et see toimib juba praegu, on laiem avalikkus veendunud, et I samba
kohaseid toetusi saaks kasutada tulemuslikumalt.
–          Vastajad soovivad, et kõik ELi
piirkonnad, sealhulgas vähem soodsad piirkonnad saaksid osa tulevasest
majanduskasvust ja arengust.
–          Paljud vastajad rõhutasid ÜPP
integreerimist muude poliitikatega, nt keskkond, tervishoid, kaubandus, areng.
–          Innovatsioonis,
konkurentsivõimelise ettevõtluse arendamises ning ELi kodanikele avalike hüvede
pakkumises nähti võimalust viia ÜPP vastavusse Euroopa 2020. aasta
strateegiaga.
Mõjuhinnangus võrreldi seega kolme
alternatiivset poliitikastsenaariumi.
Ümbersuunamisstsenaarium kiirendaks
strukturaalset kohandamist põllumajandussektoris, suunates tootmise kõige
kulutõhusamatele valdkondadele ja tulemuslikesse sektoritesse. Kuigi keskkonnatoetusi suurendatakse märkimisväärselt, seab see
sektori ette suuremad ohud, kuna turusekkumine on võimalik vaid piiratud
ulatuses. Lisaks suureneksid oluliselt sotsiaalsed ja keskkonnakulud, kuna
vähem konkurentsivõimelised piirkonnad oleksid silmitsi märkimisväärse tulude
vähenemise ja keskkonna halvenemisega, kuna kõnealuse poliitika järgi kaoks
otsetoetuste võimendav mõju, mis on seotud nõuetele vastavuse tingimustega.
Teisest küljest võimaldaks
kohandamisstsenaarium kõige paremini praegust poliitikat jätkata, millega
kaasneks küll piiratud, kuid tuntav paranemine nii põllumajanduse
konkurentsivõime kui ka keskkonnahoidlikkuse seisukohalt. Siiski
on tõsiseid kahtlusi, kas selle stsenaariumi puhul tegeletakse piisavalt
oluliste tulevaste kliima- ja keskkonnaprobleemide lahendamisega, mis toetaks
ka põllumajanduse pikaajalist säästlikkust.
Integratsioonistsenaarium oleks uus edasiminek
otsetoetuste paremal suunamisel ja nende keskkonnasäästlikumaks muutmisel. Analüüs näitab, et keskkonnasäästlikkuse aspekt ei tekita
põllumajandustootjatele suuri kulusid, kuid mõningane halduskoormus on siiski
vältimatu. Seega on uue tõuke andmine maaelu arengule võimalik tingimusel, et
liikmesriigid ja piirkonnad kasutavad uusi võimalusi tõhusalt ning et ühine
strateegiline raamistik koos muude ELi vahenditega ei kaotaks sünergiat I
sambaga ega nõrgestaks maaelu arengule omaseid tugevaid külgi. Kui õige
tasakaal on saavutatud, oleks see stsenaarium kõige asjakohasem põllumajanduse
ja maapiirkondade pikaajalise säästlikkuse seisukohalt.
Selle põhjal järeldatakse mõjuhinnangus, et
integratsioonistsenaarium on kõige tasakaalustatum selleks, et viia ÜPP
järk-järgult vastavusse ELi strateegiliste eesmärkidega ning see tasakaal
kajastub ka eri elementide rakendamisel õigusakti ettepanekutes. Samuti on oluline töötada välja hindamisraamistik ÜPP tulemuslikkuse
mõõtmiseks koos ühiste, poliitikaeesmärkidega seotud näitajatega.
Lihtsustamist peetakse kogu protsessi vältel
väga oluliseks ning lihtsustamist tuleks mitmel eri viisil edendada, näiteks
nõuetele vastavuse ja turuinstrumentide täiustamise või väikepõllumajandustootjate
kava väljatöötamisega. Lisaks tuleks otsetoetuste
keskkonnasäästlikumaks muutmist kavandada selliselt, et halduskoormus,
sealhulgas kontrollikulud oleksid võimalikult väikesed.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK
KÜLG
Soovitatakse säilitada kehtiv ÜPP
kahesambaline struktuur, milles I samba üldiselt kohaldatavaid iga-aastasi
kohustuslikke meetmeid täiendavad vabatahtlikud meetmed, mis on paremini
kohandatud riiklike ja piirkondlike eripäradega II samba mitmeaastase
programmipõhise lähenemise alusel. Siiski tuleks
otsetoetuste uue kontseptsiooni puhul paremini kasutada ära sünergiat II
sambaga, mille meetmed viiakse omakorda ühisesse strateegilisse raamistikku, et
neid paremini kooskõlastada muude ELi ühiselt hallatavate vahenditega.
Seoses sellega jäetakse alles ka nelja peamise
õigusakti praegune struktuur, ehkki finantsmääruse reguleerimisala on
suurendatud, et koondada üldsätted horisontaalsesse määrusesse.
Ettepanekud on kooskõlas subsidiaarsuse
põhimõttega. ÜPP on tõepoolest ühine poliitika: see kuulub
ELi ja liikmesriikide jagatud pädevusse, mida hallatakse ELi tasandil säästva
ja mitmekesise põllumajanduse säilitamiseks ELis ning oluliste piiriüleste
probleemidega tegelemiseks, näiteks kliimamuutused ja liikmesriikide vahelise
solidaarsuse suurendamine. Võttes arvesse tulevikuprobleeme seoses toiduga
kindlustatusega ning keskkonna ja territoriaalse tasakaaluga, jääb ÜPP
strateegilise tähtsusega poliitikaks, et tagada kõige tulemuslikum lahendus
poliitilistele probleemidele ning eelarvevahendite kõige tõhusam kasutamine. Lisaks
soovitatakse jätta alles kahe samba vahendite praegune struktuur, mille puhul
on liikmesriikidel suurem vabadus suunata meetmeid kohalike eripärade
arvestamiseks ning samuti II samba kaasrahastamiseks. II sammas hõlmab ka uut
Euroopa innovatsioonipartnerlust ja riskijuhtimise meetmete kogumit. Samal ajal
viiakse poliitika paremini vastavusse Euroopa 2020. aasta strateegiaga
(sealhulgas ühine raamistik muude ELi vahenditega) ning võetakse kasutusele
mitmed parandamise ja lihtsustamise elemendid. Mõjuhinnangu raames teostatud
analüüs näitab selgelt, millised kulud tekivad seoses negatiivsete keskkonda
mõjutavate, sotsiaalsete ja majanduslike tagajärgedega, kui midagi ei võeta
ette.
Ühise turukorralduse määruses on sätestatud
põllumajandusturgude ühise korralduse eeskirjad; enim
puudust kannatavate isikute toetuseks ettenähtud abikava suunatakse eraldi
rahastamisvahendi alla.
2008.–2009. aasta piimandussektori kriisist
nähtus tõhusa turvavõrgu säilitamise ja olemaolevate vahendite täiustamise
vajadus. Piimandusküsimustega tegeleva kõrgetasemelise eksperdirühma
järgnevatest aruteludest ilmnes ka toiduahela toimimise tõhustamise vajadus. Seega
on määruseses seatud eesmärk täiustada, laiendada ja lihtsustada sätteid
seniste kogemuse põhjal, mis on saadud riiklikust sekkumisest,
eraladustamisest, erakorraliste/hädaabimeetmete võtmisest ja eri sektorite
abistamisest, ning hõlbustada koostööd tootja- ja tootmisharudevaheliste
organisatsioonide vahel.
Teatavad sektoripõhised toetused on välja
jäetud (nt lõssipulbri, humala ja siidiussikasvatuse toetus) Piimakvoodisüsteem
ja viinapuude istutamise keeld kaotavad kehtivate õigusaktide kohaselt
kehtivuse, mistõttu see punkt on jäetud muutmata. Suhkrukvoodid
kaotavad kehtivuse 30. septembril 2015. Ette on nähtud loomahaigusest tingitud
tarbijate usalduse kaotuse säte ja turuhäiret käsitlev üldsäte, millest viimast
laiendatakse, et hõlmata kõik sektorid praegusesse ühisesse turukorraldusse.
Toote määratlus tootjaorganisatsiooni ja nende
organisatsioonide liitude ning tootmisharudevaheliste organisatsioonide
tunnustamiseks liikmesriigi poolt on laiendatud praeguse ühise turukorralduse
kõigile sektoritele. Puu- ja köögiviljasektoris
tootjarühmade asutamise toetus on viidud üle maaelu arengu alla.
Määruses leiab kajastamist piimandussektorile
juba tehtud ettepanek, milles sätestatakse põhitingimused juhtudeks, mil
liikmesriik peab kirjalikud lepingud muutma kohustuslikuks, et sel viisil
tugevdada toiduahelas piimatootjate läbirääkimisjõudu. Selles
kajastub ka juba tehtud ettepanek turustamisstandardite kohta kvaliteedipaketi
raames.
Lihtsustamise eesmärgil tühistatakse teatavad
sektoripõhised toetused, siidiussisektoris lahutatakse toetuse andmine
tootmiskohustusest, lõpetatakse suhkrukvoodisüsteem, tühistatakse tarnelepingu
registreerimise ja humalasektoris vastavustunnistuse nõue, mis aitab vähendada
liikmesriikide ja ettevõtjate halduskoormust. Enam ei ole
vaja säilitada suutlikkust rakendada valdkondlikke abikavasid ega eraldada
vahendeid nende kontrollimiseks.
4.           MÕJU EELARVELE
Mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekuga on
ette nähtud, et märkimisväärne osa ELi eelarvest peaks jätkuvalt olema suunatud
põllumajandusele, mis on ühine strateegilise tähtsusega poliitika. Seega soovitatakse, et ÜPP peaks pöörama rõhku oma põhitegevusele,
mille kohaselt eraldatakse aastatel 2014–2020 (praeguste hindade juures) 317,2
miljardit eurot I sambale ja 101,2 miljardit eurot II sambale.
I ja II samba rahastamisvahenditele antakse
täiendavaid rahalisi vahendeid 17,1 miljardi euro ulatuses, millest 5,1
miljardit eurot on ette nähtud teadusuuringutele ja innovatsioonile, 2,5 miljardit
eurot toiduohutusele ja 2,8 miljardit enim puudust kannatavatele inimestele
toiduabi andmiseks mitmeaastase finantsraamistiku muudest rubriikidest, samuti
3,9 miljardit eurot uuele kriisireservile põllumajandussektoris ning 2,8
miljardit eurot Euroopa Globaliseerumisega Kohanemise Fondile väljaspool
mitmeaastast finantsraamistikku, moodustades seega aastatel 2014–2020 eelarve kogumahuks
435,6 miljardit eurot.
Seoses toetuse jagamisega liikmesriikides
tehakse ettepanek, et kõik liikmesriigid, kelle otsetoetused jäävad allapoole
kui on 90 % ELi keskmisest, katavad ühe kolmandiku sellest vahest. Selle põhjal arvutatakse otsetoetusi käsitlevas määruses riiklikud
ülemmäärad.
Maaelu arengu toetuse jaotamine põhineb
objektiivsetel kriteeriumidel seoses poliitikaeesmärkidega, võttes arvesse
praegust jaotamist. Nagu praegugi tuleks vähem arenenud
piirkondade puhul jätkuvalt kasutada kõrgemaid kaasrahastamise määrasid, mida
kohaldatakse ka teatavate meetmete suhtes, nagu teadmussiire, tootjarühmad,
koostöö ja Leader.
Kasutusele on võetud teatav sammastevaheline
paindlikkus (kuni 5 % otsetoetustest): vahendite
paigutamine I sambast II sambasse võimaldab liikmesriikidel tugevdada oma
maaelu arengu poliitikat ning II sambast I sambasse paigutamine on suunatud
liikmesriikidele, kus otsetoetuste tase on alla 90 % ELi keskmisest.
ÜPP reformiettepanekute mõjuhinnangu
üksikasjad on esitatud ettepanekutele lisatud finantsselgituses.
2011/0281 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega kehtestatakse
põllumajandustoodete ühine turukorraldus (ÜTK määrus)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,[7]
olles edastanud õigusakti eelnõu riikide
parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust,[8]
olles konsulteerinud Euroopa
andmekaitseinspektoriga[9],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[10]
ning arvestades järgmist:
(1)
Komisjoni teatises nõukogule, Euroopa Parlamendile,
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Ühise
põllumajanduspoliitika eesmärgid 2020. aastaks: toidu,
loodusvarade ja territooriumiga seotud tulevikuprobleemide lahendamine”[11] on sätestatud ühise
põllumajanduspoliitika võimalikud probleemid, eesmärgid ja suundumused pärast
2013. aastat. Kõnealuse teatise üle peetavat mõttevahetust arvesse võttes,
tuleks ÜPPd reformida jõustumisega alates 1. jaanuarist 2014. Kõnealune reform
peaks hõlmama kõiki ÜPP põhivahendeid, sealhulgas nõukogu [kuupäev] määrus (EL)
nr [KOM(2010) 799], millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus
ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus)[12]. Arvestades reformi ulatust,
on asjakohane tunnistada määrus (EL) nr [KOM(2010) 799] kehtetuks ja asendada
see uue ÜTK määrusega. Võimaluse korral peaks reform ühtlustama, tõhustama ja
lihtsustama eelkõige ka selliseid sätteid, mis hõlmavad rohkem kui ühte
põllumajandussektorit, sealhulgas ka neid, millega tagatakse, et komisjon võib
delegeeritud õigusaktidega võtta vastu meetmete mitteolemuslikke osi.
(2)
Eriti oluline on, et komisjon viiks oma
ettevalmistustöö käigus läbi vastavaid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide
tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja
õigeaegse ning sobiva edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(3)
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi
„alusleping”) artikli 43 lõikele 3 võtab nõukogu vastu meetmed
hindade ja maksude, toetuste ja koguseliste piirangute kehtestamise kohta. Selguse huvides tuleks aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaldamisel
käesolevas määruses sõnaselgelt osutada asjaolule, et nõukogu võtab meetmed
kõnealuse artikli alusel.
(4)
Käesolev määrus peaks sisaldama kõiki ÜTK määruse
põhielemente. Hindade, maksude, toetuste ja koguseliste
piirangute kehtestamine on teatavatel juhtudel lahutamatult seotud kõnealuste
põhielementidega.
(5)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada kõigi
aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodete suhtes, et tagada kõigi
selliste toodete ühine turukorraldus, nagu on nõutud aluslepingu artikli 40
lõikes 1.
(6)
Tuleks selgitada, et määrust (EL) nr […]
[horisontaalne ÜPP määrus][13]
ning selle alusel vastuvõetud sätteid kohaldatakse käesolevas määruses
sätestatud meetmete suhtes. Eelkõige on [horisontaalne ÜPP
määrus] kehtestatud sätted, millega tagatakse ÜPP määruses sätestatud
kohustuste täitmine, sh kontrollid ning kohustuste täitmata jätmise korral
kohaldatavad haldusmeetmed ja -karistused ning eeskirjad seoses tagatiste
esitamise ja vabastamise ning alusetult makstud summade tagasimaksmisega.
(7)
Käesoleva määruse ja muudes aluslepingu artikli 43
alusel vastuvõetud õigusaktides osutatakse kombineeritud nomenklatuuri
rubriikide ja alamrubriikide tootekirjeldustele ja viidetele. Muudatused ühise tollitariifistiku nomenklatuuris võivad tingida
vajaduse kõnealuseid määrusi tehniliselt kohandada. Komisjonil peaks olema
võimalik võtta vastu rakendusmeetmed, et teha selliseid kohandusi. Lihtsuse ja
selguse huvides tuleks nõukogu 5. veebruari 1979. aasta määrus (EÜ) nr 234/79
(põllumajandustoodete ühise tollitariifistiku nomenklatuuri kohandamise korra
kohta),[14]
millega praegu on ette nähtud selline õigus, tunnistada kehtetuks ning õigus
tuleks integreerida käesolevasse määrusesse.
(8)
Võttes arvesse riisisektori eripära, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte , et ajakohastada käesoleva määruse II lisa I osas sätestatud
riisisektorit käsitlevad mõisted.
(9)
Selleks et tagada tootmise suunatus koorimata riisi
teatavatele sortidele, peaks komisjonil olema võimalik vastu võtta
rakendusmeetmed, et määrata kindlaks riikliku sekkumise hinna tõstmised ja
alandamised.
(10)
Teravilja, riisi, suhkru, kuivsööda, seemnete,
oliiviõli ja lauaoliivide, lina ja kanepi, puu- ja köögivilja, banaanide, piima
ja piimatoodete ning siidiusside puhul tuleks kehtestada turustusaastad, mis on
võimaluse korral kohandatud nende toodete vastavatele bioloogilistele
tootmistsüklitele.
(11)
Puu- ja köögivilja ning töödeldud puu- ja
köögiviljasektori eripära arvessevõtmiseks tuleks komisjonile aluslepingu
artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, et kehtestada
turustusaastad kõnealuste toodete jaoks.
(12)
Turgude stabiliseerimiseks ja põllumajandusega
tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme tagamiseks on eri sektorites
välja töötatud hinnatoetuse diferentseeritud süsteem ja kasutusele võetud
otsetoetuskavad, milles võetakse ühest küljest arvesse iga sektori vajadusi,
teisalt aga eri sektorite omavahelist sõltuvust. Neid
meetmeid rakendatakse riikliku sekkumise või vajaduse korral eraladustusabi
maksmise vormis. Jätkuvalt on vaja säilitada hinnatoetusmeetmed, samal ajal
neid tõhustades ja lihtsustades.
(13)
Selguse ja läbipaistvuse huvides tuleks sätted
allutada ühisele struktuurile, säilitades samas igas sektoris järgitava
poliitika. Selleks on asjakohane eristada võrdlus- ja
sekkumishindu ning määratleda viimati nimetatud hind, eelkõige selgitades, et
üksnes riikliku sekkumise jaoks kehtestatud sekkumishinnad vastavad WTO
põllumajanduslepingu 3. lisa 8. punkti esimeses lauses osutatud kohaldatavatele
jäikadele hindadele (st hinnavahe toetus). Sellega seoses tuleks mõista, et
turusekkumine võib olla nii riikliku sekkumise kui ka sekkumise muude
vormidena, mille puhul ei kasutata varem kehtestatud hinna avaldamist.
(14)
Iga asjaomase sektori varasemate ÜTKde kohaseid
tavasid ja kogemusi silmas pidades, peaks sekkumissüsteem olema vajaduse korral
avatud aasta teatavatel perioodidel ning seda tuleks avada kõnealuse perioodi
jooksul pidevalt või sõltuvalt turuhindadest.
(15)
Mõnede toodete teatavate koguste puhul rakendatakse
riikliku sekkumise korras kokkuostmisel (st hinnavahe toetus) kindlaksmääratud
hinnataset ning varasemate ÜTKde kohaseid tavasid ja kogemusi kajastavatel
muudel juhtudel sõltub see hankemenetlusest.
(16)
Käesolevas määruses tuleks sätestada riikliku
sekkumise käigus ostetud toodete müümise võimalus. Sellised
meetmed tuleb võtta viisil, mis väldib turuhäireid ning tagab võrdse
juurdepääsu kaupadele ja ostjate võrdse kohtlemise.
(17)
Turu läbipaistvuse tagamiseks tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, et
sätestada tingimused, mille kohaselt võib otsustada anda eraladustusabi, et
saavutada turu tasakaalustamine, stabiliseerida turuhinnad ning võtta arvesse
turuolukorda.
(18)
Selleks et võtta arvesse eri sektorite eripära,
tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu
teatavaid õigusakte, et lisaks käesolevas määruses sätestatud nõuetele võtta
vastu nõuded ja tingimused, millele peavad vastama riikliku sekkumise raames
kokkuostetavad tooted või eraladustusabi süsteemi alusel ladustatavad tooted,
ning samuti kehtestada kvaliteedist tulenev hinna tõstmise või alandamise
kohaldamine nii kokkuostu kui ka müügi puhul ning võtta vastu sätted seoses
makseasutuste kohustusega, et kogu veiseliha oleks pärast ülevõtmist ja enne
lõplikku ladustamist konditustatud.
(19)
Selleks et võtta arvesse eri olukordi
sekkumisvarude ladustamisel liidus ja tagada ettevõtjatele piisav juurdepääs
riiklikule sekkumisele, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt
anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse nõudeid, mida
tuleb järgida sekkumiskeskuste ladustuskohtades riikliku sekkumise korras
kokkuostetavate toodete puhul, ja sätteid, milles käsitletakse liikmesriikide
lattu jäänud minimaalsete koguste müüki; ning eeskirju,
milles käsitletakse otsemüügi selliseid koguseid, mida ei ole enam võimalik
uuesti originaalpakendisse tagasi panna või mille tarbimisväärtus on langenud; ning
teatavaid eeskirju, milles käsitletakse toodete ladustamist sellises
liikmesriigis ja väljaspool seda liikmesriiki, kes vastutab toodete ja nende
töötlemise eest seoses tollimaksude ning muude vastavalt ühisele
põllumajanduspoliitikale eraldatavate või sissenõutavate summadega.
(20)
Selleks et tagada eraladustamise puhul soovitud
tulemus turul, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus
võtta vastu teatavaid õigusakte seoses meetmetega tasutava abisumma
vähendamiseks, kui lepingulise ladustusaja jooksul ladustatav kogus on väiksem,
kui lepingus ette nähtud; ning seoses ettemakse andmise
tingimustega.
(21)
Riikliku sekkumise või eraldustamise meetmetes
osalevate ettevõtjate õiguste ja kohustuste kaitsmiseks tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte
seoses sätetega, milles käsitletakse pakkumismenetluste korda; ettevõtjate vastavust tingimustele; ning tagatise esitamise kohustust.
(22)
Selleks et standardida eri toodete esitlemist turu
läbipaistvuse parandamise ja hindade registreerimise eesmärgil ja seoses
turusekkumise korra kohaldamisega riikliku sekkumise või eraladustusabi andmise
vormis, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta
vastu teatavaid õigusakte seoses liidu rümpade klassifitseerimisskaaladega
veise- ja vasikaliha-, sealiha-, lamba- ja kitselihasektoris.
(23)
Selleks et tagada rümpade klassifitseerimise täpsus
ja usaldusväärsus, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda
õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse liidu komitee poolt
liikmesriikides rümpade klassifitseerimise kohaldamise läbivaatamist.
(24)
Ühise põllumajanduspoliitika kohaselt vastu võetud
enim puudust kannatavatele isikutele toiduabi jaotamise abikava suhtes tuleks
kohaldada eraldi määrust, mis võetakse vastu kava sotsiaalse ühtekuuluvuse
kajastamiseks. Käesolevas määruses tuleks siiski
sätestada, et riiklikes sekkumisvarudes hoitavad tooted tuleb teha
kättesaadavaks, et neid saaks realiseerida kavas kasutamiseks.
(25)
Tuleks soodustada puu- ja köögiviljade ning
piimatoodete tarbimist laste hulgas, sh suurendada kõnealuste toodete osakaalu
laste toiduvalikus ajal, mil nende toitumisharjumused on kujunemisjärgus. Tuleks soodustada liidu abi, et rahastada või kaasrahastada kõnealuste
toodete jagamist lastele õppeasutustes.
(26)
Abikavade eelarve mõistliku haldamise tagamiseks
tuleks kehtestada iga kava jaoks asjakohased sätted. Liidu
toetust ei tohi kasutada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jaotamise
kavade asendamiseks. Pidades silmas eelarvepiiranguid, peaksid liikmesriigid
sellest hoolimata suutma asendada abikavadele antava riikliku rahalise toetuse
erasektori toetustega. Koolidele puuvilja jaotamise kava tõhususe
suurendamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama täiendavad meetmed, mille puhul
on liikmesriikidel lubatud anda riiklikku toetust.
(27)
Selleks et parandada laste toitumisharjumusi ning
tagada Euroopa rahaliste vahendite tõhus ja sihipärane kasutamine ning
tõhustada teadlikkust koolidele puuvilja ja piima jaotamise kava kohta, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse: koolidele puuvilja
jaotamise kava jaoks sobimatuid tooteid; kava sihtrühma; riiklikke või
piirkondlikke strateegiaid, mida liikmesriikidel tuleb toetuse saamiseks koostada,
sh kaasnevad meetmed; toetusesaajate heakskiitmist ja valimist; liikmesriikide
vahel abi jaotamise objektiivseid kriteeriume, abi soovituslikku jaotamist
liikmesriikide vahel ning liikmesriikide vahel abi ümberjaotamise meetodit, mis
põhineb saadud taotlustel; toetuskõlblikke kulusid, sealhulgas võimalus määrata
kindlaks selliste kulude ülemmäär; nõuet toetusesaajatele osutada liidu
subsideerivale rollile abikavas.
(28)
Võttes arvesse piimatoodete tarbimise suundumust
ning piimatoodete turu uuendusi ja arengut ning et tagada, et asjaomased
toetusesaajad ja taotlejad vastaksid toetuse saamise tingimustele ja tõsta
teadlikkust abikava kohta, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt
anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse koolipiima
programmi seoses programmi jaoks sobimatute toodetega; riiklike
või piirkondlike strateegiatega, mida liikmesriikidel tuleb toetuse saamiseks
koostada, ning programmi sihtrühmaga; abi andmise tingimustega; tagatise
esitamisega toetuse nõuetekohaseks kasutamiseks juhul, kui toetus on makstud
ette; järelevalve ja hindamisega; õppeasutustele esitatava nõudega teatada
subsideerivast rollist abikavas.
(29)
Abikava humalakasvatajate organisatsioonidele
kasutatakse ainult ühes liikmesriigis. Paindlikkuse saavutamiseks
ning kõnealuse sektori lähenemisviisi ühtlustamiseks muude sektorite
lähenemisviisidega tuleks abikava lõpetada, kuid jätta alles võimalus toetada
tootjaorganisatsioone maaelu arengu meetmete raames.
(30)
Liidu rahastamist on vaja selleks, et ergutada
tunnustatud ettevõtjate organisatsioone koostama töökavasid oliiviõli ja
lauaoliivide tootmiskvaliteedi parandamiseks. Sellega
seoses tuleks käesolevas määruses sätestada liidu toetuse andmine vastavate
töökavade raames võetavatele meetmetele antud prioriteetide alusel. Asjaomased
meetmed peaksid siiski olema kõige kasulikumad ning kaasrahastamine peaks
toimuma selliste töökavade kvaliteedi tõstmise nimel.
(31)
Selle tagamiseks, et oliiviõli ja lauaoliivide
ettevõtjate organisatsioonidele oliiviõli ja lauaoliivide tootmiskvaliteedi
parandamiseks ettenähtud abi jõuab toetusesaajateni ning et kõnealused
ettevõtjate organisatsioonid täidavad oma kohustusi, tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte,
milles käsitletakse tootjaorganisatsioonide tunnustamist abikava jaoks ning
sellise tunnustamise peatamist või tühistamist; liidu
toetuse saamise tingimustele vastavaid meetmeid; liidu toetuse andmist
erimeetmete korral; tegevusi ja kulusid, mis ei vasta liidu toetuse saamise
tingimustele; ning tööprogrammide valikut ja heakskiitmist ning tagatise
esitamise nõuet.
(32)
Käesolevas määruses eristatakse ühelt poolt puu- ja
köögivilja, sealhulgas turustamiseks ettenähtud puu- ja köögivilja ning
töötlemiseks ette nähtud puu- ja köögivilja, ning teiselt poolt töödeldud puu-
ja köögivilja. Tootjaorganisatsioone käsitlevaid eeskirju,
rakenduskavasid ja liidu finantsabi kohaldatakse üksnes puu- ja köögivilja ning
töötlemiseks ette nähtud puu- ja köögivilja suhtes.
(33)
Puu- ja köögivilja tootmismahtu ei ole võimalik
täpselt prognoosida; kõnealused tooted riknevad kiiresti. Isegi
piiratud ülejäägid võivad turgu märkimisväärselt häirida. Seepärast tuleks
võtta kriisiohjamismeetmed ning need meetmed jätkuvalt rakenduskavadesse
lülitada.
(34)
Puu- ja köögivilja tootmine ning turustamine peaks
igati arvestama keskkonnaprobleeme, sealhulgas viljelustavasid, jäätmekäitlust
ja turult kõrvaldatud toodete hävitamist, eeskätt vee kvaliteedi kaitse,
bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ja maapiirkondade korrashoiu
seisukohalt.
(35)
Kuna maaelu arengu poliitika kohaselt tuleks
tootjarühmade loomiseks anda toetust kõigi liikmesriikide kõikides sektorites,
tuleks puu- ja köögiviljasektoris lõpetada eritoetuse andmine.
(36)
Eeskätt puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonidele
suurema vastutuse andmiseks oma rahaliste otsuste eest ja neile määratud
riiklike ressursside ettevalmistamiseks tulevaste nõudmiste jaoks tuleks nende
ressursside kasutamisele seada tingimused. Tootjaorganisatsioonide
asutatud rakendusfondide ühine rahastamine on sobiv lahendus. Teatavatel
juhtudel peaks olema lubatud täiendav rahastamine. Rakendusfonde tuleks
kasutada üksnes puu- ja köögiviljasektori rakenduskavade rahastamiseks. Liidu
kulude kontrollimiseks peaks rakendusfonde asutavatele tootjaorganisatsioonidele
antaval abil olema piir.
(37)
Piirkondades, kus puu- ja köögiviljasektoris on
tootmise organiseeritus madal, tuleks lubada täiendavate riiklike rahaliste
toetuste andmist. Liikmesriikidele, kellel on erilisi
struktuurilisi raskusi, peaks liit need toetused hüvitama.
(38)
Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonidele
tõhusa, sihipärase ja jätkusuutliku toetuse tagamiseks tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte,
milles käsitletakse rakendusfonde ja -kavasid, riikliku raamistiku ja
strateegia struktuuri ja sisu; liidu finantsabi; kriisiennetus-
ja -ohjamismeetmeid, ning riiklikku finantsabi.
(39)
Konkureerivate struktuuride tugevdamiseks on vaja
tagada veinisektori toetusmeetmed. Kõnealuste meetmete
määratlemise ja rahastamise eest peaks vastutama liit, aga piirkondlike
organite vajadustele vastava sobiva meetmekombinatsiooni valik peaks jääma
liikmesriikidele, võttes vajaduse korral arvesse piirkonna eripära ning
lülitades meetmed ka riiklikesse toetusprogrammidesse. Kõnealuste programmide
rakendamise eest peaksid vastutama liikmesriigid.
(40)
Üks riiklike toetusprogrammide jaoks kõlblik keskne
meede peaks olema liidu veinide müügi edendamine ja turustamine kolmandates
riikides. Ümberkorraldus- ja muutmistegevuse rahastamist
tuleks jätkata, sest neil on veinisektorile positiivne struktuuriline mõju. Samuti
peaks olema võimalik toetada veinisektoris selliste investeeringute tegemist,
mille eesmärk on parandada ettevõtete majanduse tulemuslikkust. Kõrvalsaaduste
destilleerimise toetamine peaks olema selline meede, mida on võimalik kasutada
liikmesriikidel, kes soovivad sellist vahendit kasutada, et tagada veini
kvaliteet ja kaitsta samal ajal keskkonda.
(41)
Kriisiolukordade vastutustundliku lahendamise soodustamiseks
tuleks veinitoetusprogrammide raames rahastada selliseid ennetusvahendeid nagu
näiteks saagikindlustus, ühisfondid ja toorelt koristamine.
(42)
Viinamarjakasvatajate toetamist käsitlevad sätted,
mille kohta liikmesriigid on teinud toetusõigusi käsitleva otsuse, on muudetud
lõplikuks. Seepärast on ainus makstav toetus selline,
mille andmise peavad liikmesriigid otsustama määruse (EL) nr [KOM(2011) 799]
artikli 137 ja selles sättes kehtestatud tingimuste kohaselt 1. detsembriks
2013.
(43)
Selle tagamiseks, et veinitoetusprogrammid täidavad
oma eesmärgid ning Euroopa rahalisi vahendeid kasutatakse sihipäraselt, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse eeskirju: kulude eest
vastutamise kohta alates toetusprogrammi esitamise kuupäevast või
toetusprogrammi muutmisest kuni selle kohaldamise alguskuupäevani; toetusmeetmete
abikõlblikkuse kriteeriumide, toetuskõlblike kululiikide ja tegevuste kohta; toetuskõlbmatute
meetmete kohta ning toetuse ülemmäära kohta meetme kaupa; toetusprogrammide
muutmise kohta pärast nende kohaldamise algust; ettemaksete nõuete ja künniste
kohta, sealhulgas tagatise nõue ettemakse korral; sisalduvate üldsätete ja
mõistete kohta toetusprogrammide kohaldamiseks; toetusmeetmete väärkasutuse ja
projektide topeltrahastamise vältimise kohta; veinivalmistamise kõrvalsaaduste
kõrvaldamise kohta tootjate poolt ja erandite kohta kõnealusest kohustusest, et
vältida täiendavat halduskoormust, ning sätete kohta destilleerijate
vabatahtlikuks sertifitseerimiseks; liikmesriikide jaoks toetusmeetmete
rakendamist käsitlevate nõuete sätestamise ja toetusmeetmete ulatuse kooskõla
tagavate piirangute kohta; toetusesaajatele tehtavate maksete, sealhulgas
kindlustusvahendajate kaudu tehtavate maksete kohta.
(44)
Mesinduse eripäraks on tootmistingimuste ja
saagikuse suured erinevused ja ettevõtjate hajutatus ning mitmekesisus nii
tootmis- kui ka turustusetapis. Arvestades varroatoosi
levikut mitmes liikmesriigis viimastel aastatel ja probleeme, mida see haigus
mee tootmises tekitab, on liidu abinõud jätkuvalt vajalikud, sest varroatoosi
ei ole võimalik täielikult likvideerida ning seda tuleb ravida selleks
kinnitatud toodetega. Neid asjaolusid arvestades ning eesmärgiga parandada
mesindustoodete tootmist ja turustamist liidus, tuleks iga kolme aasta järel
kõnealuse sektori jaoks koostada riiklikud programmid, et parandada
mesindustoodete tootmise ja turustamise üldtingimusi. Neid riiklikke programme
peaks osaliselt rahastama liit.
(45)
Selleks et tagada mesinduses liidu rahastamise
sihipärane kasutamine, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda
õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse: meetmeid, mida võib lülitada mesindusprogrammidesse, kohustusi
käsitlevaid eeskirju seoses riiklike programmide sisu, nende koostamise ja
seotud uuringutega; ning igale osalevale liikmesriigile liidu rahalise toetuse
jaotamise tingimusi.
(46)
Sarnaselt muude sektorite toetusviisidega
otsetoetuste süsteemi raames tuleks liidu toetus siidiusside kasvatamiseks
tootmisest lahti siduda.
(47)
Toetuse maksmine liidus lõssi ja lõssipulbri
tootmiseks, mida kasutatakse söödana ning töödeldakse kaseiiniks ja
kaseinaatideks, ei ole osutunud tõhusaks turutoetusmeetmeks ning see tuleks
seetõttu peatada; samuti tuleks peatada juustu tootmisel
kaseiini ja kaseinaatide kasutamist käsitlevate eeskirjade kohaldamine.
(48)
Põllumajandustoodete turustamisstandardite
kohaldamine võib kaasa aidata nii nende toodete tootmise ja turustamisega
seotud majandustingimuste parandamisele kui ka toodete kvaliteedi
parandamisele. Seetõttu on niisuguste standardite
kohaldamine tootjate, kauplejate ja tarbijate huvides.
(49)
Pärast põllumajandustoodete kvaliteedipoliitikat
käsitleva komisjoni teatise[15]
avaldamist ja sellele järgnenud arutelusid peetakse asjakohaseks jätta sektori-
või tootepõhised turustamisstandardid kehtima, et võtta arvesse tarbijate
ootusi ja aidata kaasa põllumajandustoodete tootmise ja turustamisega seotud
majandustingimuste parandamisele ja põllumajandustoodete kvaliteedi
parandamisele.
(50)
Selleks et tagada, et kõik tooted on veatu ja
standardse turustuskvaliteediga ning ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruses (EÜ) nr 178/2002 (millega
sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse
Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) [16] oleks vaja eespool nimetatud
komisjoni teatises kavandatud üldist põhiturustamisstandardit toodete jaoks,
mis ei ole hõlmatud sektori- või tootepõhiste turustamisstandarditega. Kui sellised tooted vastavad kohaldatavale rahvusvahelisele
standardile, tuleks need lugeda üldisele turustamisstandardile vastavaks.
(51)
Mõne sektori ja/või toote puhul on määratlused,
nimetused ja/või müüginimetused olulised konkurentsitingimuste
kindlaksmääramise seisukohalt. Seepärast on asjakohane
sätestada sektorite ja/või toodete puhul mõisted, nimetused ja müüginimetused,
mida tuleks kasutada Euroopa Liidus üksnes selliste toodete turustamiseks, mis
vastavad konkreetsetele nõuetele.
(52)
Turustamisstandardite jaoks tuleks kehtestada
horisontaalset laadi sätted.
(53)
Turustamisstandardeid tuleks kohaldada selleks, et
turule tarnitaks standardseid ja rahuldava kvaliteediga tooteid ning need
standardid peaksid eelkõige käsitlema määratlusi, klassidesse liigitamist,
esitlust ja märgistamist, pakendamist, tootmismeetodit, säilitamist,
transporti, tootjateavet, teatavate ainete sisaldust, seonduvaid
haldusdokumente, ladustamist, sertifitseerimist ja tähtaegu.
(54)
Võttes arvesse tarbijate huvi saada piisavat ja
läbipaistvat tooteteavet, peaks olema eelkõige võimalik määrata juhtumipõhiselt
vastaval geograafilisel tasandil kindlaks asjakohane tootmiskoht, võttes samas
arvesse teatavate sektorite eripära (eelkõige töödeldud põllumajandustoodete puhul).
(55)
Turustamisstandardeid tuleks kohaldada kõigi liidus
turustatavate toodete suhtes.
(56)
Kolmandatest riikidest imporditud toodete suhtes on
asjakohane sätestada erieeskirjad, kui kolmandas riigis jõus olevate riiklike
sätetega õigustatakse erandite tegemist kõnealustest turustamisstandarditest,
kui on tagatud nende sätete samaväärsus liidu õigusaktidega.
(57)
Võiderasvadega seoses on asjakohane kehtestada
liikmesriikidele võimalus säilitada või võtta vastu teavad kvaliteeditasemeid
käsitlevad riiklikud eeskirjad.
(58)
Selleks et turuolukorra muutustele reageerida ja
iga sektori eripära arvestada, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290
kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, millega võtta vastu ja
muuta üldise turustamisstandardiga seotud nõudeid ja vastavuseeskirju ning teha
neist erandeid.
(59)
Selleks et võtta arvesse tarbijate ootusi ja aidata
kaasa põllumajandustoodete majanduslike tootmis- ja turustustingimuste, samuti
nende kvaliteedi parandamisele ning selleks et kohaneda pidevalt muutuvate
turutingimustega, rahuldada tarbijate nõudmisi ning võtta arvesse asjaomaste
rahvusvaheliste standardite arengusuundi ja vältida takistuste tekkimist
tootearendusel, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus
võtta vastu teatavaid õigusakte, millega võtta vastu sektori- või tootepõhised
turustamisstandardid kõigil turustusetappidel, samuti selliste standardite
kohaldamisel tehtavad erandid ning määratluste ja müüginimetuste suhtes
kohaldatavad vajalikud muudatused ja erandid.
(60)
Selleks et seoses turustamisstandarditega tagada
riiklike eeskirjade nõuetekohane ja läbipaistev kohaldamine teatavate toodete
ja/või sektorite suhtes, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt
anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, millega kehtestatakse selliste
turustamisstandardite kohaldamistingimused ning katselise tegevusega saadud
toodete valdamise, ringluse ja kasutamise tingimused.
(61)
Selleks et võtta arvesse liidu ja teatavate
kolmandate riikide vahelise kauplemise eripära, mõne põllumajandustoote eripära
ning iga sektori eripära, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt
anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse iga standardi
lubatud hälvet, mille ületamisel käsitatakse kogu tootepartiid standardile
mittevastavana, ning millega määrata kindlaks tingimused, mille alusel
loetakse, et imporditud tooted vastavad piisaval määral turustamisstandarditega
seotud liidu nõuetele, ning mille abil saab võtta meetmeid, millega
kehtestatakse erandid eeskirjadest, et liidus turustatakse üksnes sellistele
standarditele vastavaid tooteid, ning mille abil kehtestatakse eeskirjad, mis
on seotud liidust eksporditavate toodete turustamisstandardite kohaldamisega.
(62)
Kvaliteetveinide kontseptsiooni aluseks on liidus
muu hulgas veini geograafilise päritoluga seonduvad eriomadused. Tarbijate teavitamiseks tähistatakse selliseid veine kaitstud
päritolunimetuste ja geograafiliste tähistega. Selleks et asjaomaste toodete
kvaliteediga seonduvaid väiteid toetaks läbipaistev ja üksikasjalikum
raamistik, tuleks luua süsteem päritolunimetuse ja geograafilise tähise
registreerimistaotluste läbivaatamiseks kooskõlas lähenemisviisiga, mis järgib
toiduainete (välja arvatud vein ja kanged alkohoolsed joogid) suhtes
kohaldatavat liidu horisontaalset kvaliteedipoliitikat, mis on kehtestatud
nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 510/2006
põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste
kaitse kohta[17].
(63)
Päritolunimetuse või geograafilise tähisega veinide
eriliste kvaliteediomaduste säilitamiseks tuleks anda liikmesriikidele õigus
kohaldada rangemaid eeskirju.
(64)
Selleks et veinide päritolunimetusi ja
geograafilisi tähiseid saaks liidu kaitse alla võtta, tuleks need liidu
tasandil tunnustada ja need registreerida vastavalt komisjoni sätestatud
menetluskorrale.
(65)
Tuleks kaitsta kolmandate riikide selliseid
päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid, mis on ka päritolumaal kaitstud.
(66)
Registreerimismenetlus peaks kõikidel füüsilistel
või juriidilistel isikutel, kellel on liikmesriigi või kolmanda riigi vastu
seaduslik huvi, võimaldama vastuväidet esitades oma õigusi kasutada.
(67)
Registreeritud päritolunimetused ja geograafilised
tähised peaksid olema kaitstud selliste kasutusviiside eest, millega seoses
kasutatakse põhjendamatult ära nõuetele vastavate toodete saavutatud mainet. Ausa konkurentsi edendamiseks ja tarbijate eksitamise vältimiseks
peaks kõnealune kaitse laienema ka toodetele ja teenustele, mida käesolevas
määruses ei käsitleta, sealhulgas aluslepingu I lisas nimetamata toodetele ja
teenustele.
(68)
Selleks et võtta arvesse olemasolevat
märgistamistava, tuleks komisjonile alusartikli 290 kohaselt anda õigus võtta
vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse viinamarjasordi nime kasutamise
lubamist isegi juhul, kui see sisaldab kaitstud päritolunimetust või kaitstud
geograafilist tähist või koosneb sellest.
(69)
Selleks et võtta arvesse tootmise eripära
piiritletud geograafilises piirkonnas, tagada toote kvaliteet ja jälgitavus
ning tagada tootjate ja ettevõtjate õiguste ja seaduslike huvide kaitse, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse geograafilise ala piiritlemise põhimõtteid ning
tootmisega seotud mõisteid, piiranguid ja erandeid piiritletud geograafilises
piirkonnas; tingimusi, mille kohaselt võib
tootespetsifikaat sisaldada lisanõudeid; ning tootespetsifikaadi põhipunkte; ning
sellise taotleja kategooriat, kes võib taotleda päritolunimetuse või
geograafilise tähise kaitset; menetluskorda, mida peab järgima päritolunimetuse
või geograafilise tähise kaitse taotlemisel, sealhulgas riiklikud
eelmenetlused, komisjoni kontroll, vastuväidete esitamise menetlus ning
päritolunimetuse või geograafilise tähise muutmist, tühistamist või vahetamist
käsitlevad menetlused; piirüleste taotluste suhtes kohaldatavaid menetlusi; kolmanda
riigi geograafilise piirkonnaga seotud taotlusmenetlusi; kaitse alguskuupäeva
määratlemist; tootespetsifikaatide muutmisega seotud menetlusi; ning muudatuse
jõustumiskuupäeva määratlemist.
(70)
Selleks et tagada piisav kaitse ja seda, et
käesoleva määruse kohaldamine ei kahjusta ettevõtjaid ega pädevaid asutusi
seoses veininimetustega, millele on kaitse antud enne 1. augustit 2009, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse kaitstud nimetuste suhtes piirangute
kehtestamist ja üleminekusätteid seoses: veininimetustega,
mida liikmesriigid on 1. augustiks 2009 tunnustanud kui päritolunimetusi
või geograafilisi tähiseid; riikliku eelmenetlusega; veinidega, mis on enne
konkreetset kuupäeva turule lastud või märgistatud; tootespetsifikaatide
muutmisega.
(71)
Liidus kasutatakse traditsiooniliselt teatavaid
nimetusi, mis annavad tarbijatele sellist teavet veinide eriomaduste ja
kvaliteedi kohta, mis täiendab päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste abil
antavat teavet. Siseturu toimimise ja ausa konkurentsi
tagamiseks ning tarbijate eksitamise vältimiseks peaks olema võimalik nimetatud
traditsioonilisi nimetusi liidus kaitse alla võtta.
(72)
Selleks et tagada tootjate ja ettevõtjate piisav
kaitse ja seaduslikud õigused ning võtta arvesse liidu ja teatavate kolmandate
riikide vahelise kauplemise eripära, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290
kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse
sätteid kaitstava nimetuse keeleversiooni ja kirjaviisi kohta; traditsioonilise nimetuse kaitsetaotlust esitada võivate taotlejate
kategooria määratlust; traditsioonilise nimetuse tunnustamise taotluse
kehtivustingimusi; traditsioonilise nimetuse kavandatud tunnustamise
tagasilükkamise põhjusi; kaitse ulatust, sealhulgas seost kaubamärkide,
kaitstud traditsiooniliste nimetuste, kaitstud päritolunimetuste või kaitstud
geograafiliste tähiste, homonüümide või teatavate viinamarjaveinide nimetustega;
traditsioonilise nimetuse tühistamise põhjusi; taotluse või nõude esitamise
kuupäeva; menetluskorda, mida peab järgima traditsioonilise nimetuse kaitse
taotlemisel, sealhulgas komisjoni kontrolli, vastuväite esitamise menetlusi
ning traditsioonilise nimetuse tühistamist ja muutmist käsitlevad menetlusi,
ning tingimusi, mille alusel võib traditsioonilist nimetust kasutada
kolmandatest riikidest pärit toodetel ja näha ette erandid.
(73)
Käesoleva määrusega hõlmatud veinisektori toodete
kirjeldamine, nimetamine ja esitusviis võib nende turustamisvõimalusi
märkimisväärselt mõjutada. Veinisektori toodete märgistust
käsitlevate liikmesriikide õigusaktide erinevused võivad takistada siseturu
sujuvat toimimist. Seega tuleks kehtestada eeskirjad, mis arvestavad tarbijate
ja tootjate seaduslike huvidega. Seepärast on asjakohane näha ette liidu
märgistamiseeskirjad.
(74)
Selleks et tagada vastavus olemasoleva
märgistamistavaga, märgistamise ja esitusviisiga seotud horisontaaleeskirjadega
ning selleks, et võtta arvesse veinisektori eripära; selleks
et tagada sertifitseerimis-, heakskiitmis- ja kontrollimenetluste tõhusus ning
ettevõtjate seaduslikud huvid ning ettevõtjate kahjustamise vältimiseks tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse erandlikke olukordi, mille puhul on õigustatud
nimetustele „kaitstud päritolunimetus” või „kaitstud geograafiline tähis” viite
väljajätmine; esitusviisi ja muude kui käesoleva määrusega ettenähtud
märgistuse andmete kasutamist; teatavaid kohustuslikke üksikasju; valikulisi
üksikasju; ning esitusviisi; vajalikke meetmeid seoses päritolunimetust või
geograafilist tähist kandvate veinide märgistamise ja esitusviisiga ning seoses
veinidega, mille asjaomane päritolunimetus või geograafiline tähis vastab
vajalikele nõuetele; veine, mis on turule viidud ja märgistatud enne 1.
augustit 2009; ning märgistamist ja esitusviisi käsitlevaid erandeid.
(75)
Veini käsitlevaid sätteid tuleks kohaldada
aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud lepinguid arvestades.
(76)
On asjakohane kehtestada eeskirjad
veiniviinamarjasortide liigitamise kohta, mille kohaselt peaksid liikmesriigid,
kelle veinitoodang on suurem kui 50 000 hektoliitrit aastas, jätkuvalt
vastutama selliste veiniviinamarjasortide liigitamise eest, millest nende
territooriumil võib veini valmistada. Teatavad
veiniviinamarjasordid tuleks seejuures kõrvale jätta.
(77)
Asjakohane oleks kindlaks määrata teatavad
veinivalmistustavad ja veini tootmisega seotud piirangud, eelkõige seoses
kupaažiga ja teatavatest kolmandatest riikidest pärit viinamarjavirrete,
viinamarjamahla ja värskete viinamarjade sortide kasutamisega. Rahvusvaheliste standardite täitmiseks peaks komisjon üldreeglina
lähtuma Rahvusvahelise Veiniameti (OIV) soovitatud veinivalmistustavadest.
(78)
Veinisektori puhul peaks liikmesriikidel olema
lubatud piirata teatavate veinivalmistustavade kasutamist või välistada nende
kasutamine ning näha ette rangemad piirangud oma territooriumil valmistatava
veini suhtes, samuti lubada kindlaks määratavate tingimuste alusel kasutada
katseliselt veinivalmistustavasid, mille kasutamiseks ei ole veel luba antud.
(79)
Asjakohaste toodete jälgitavuse rahuldava taseme
tagamiseks, eelkõige tarbijakaitse huvides, tuleks sätestada, et kõikidel
käesoleva määrusega hõlmatud veinisektori toodetel peaks liidus ringeldes olema
saatedokument.
(80)
Viinamarjakasvatusvõimaluste paremaks haldamiseks
peaksid liikmesriigid esitama komisjonile istandusregistril põhineva
tootmisvõimsuse ülevaate. Et innustada liikmesriike
ülevaadet esitama, tuleb ümberkorraldus- ja muutmistoetust anda üksnes nendele
liikmesriikidele, kes on kõnealuse ülevaate esitanud.
(81)
Selleks et liikmesriikidel oleks lihtsam jälgida ja
kontrollida tootmisvõimsust, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290
kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse
istandusregistri ulatust ja sisu ning vastavaid erandeid.
(82)
Veinitoodete transpordi lihtsustamiseks ja selleks
et liikmesriikidel oleks seda lihtsam kontrollida, tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte,
milles käsitletakse eeskirju saatedokumendi, selle kasutamise ning kõnealuse
dokumendi kasutamise kohustusest vabastamise kohta; selliste
tingimuste kehtestamist, mille kohaselt kehtib saatedokument kaitstud
päritolunimetuse ja kaitstud geograafilise tähise tõendina; registri pidamise
kohustuse kehtestamist; täpsustamist registri pidaja kohta ning registri
pidamise kohustusest vabastamist; registrisse tehtavate kannete määratlemist; ning
saatedokumentide ja registrite kasutamise eeskirjade kehtestamist.
(83)
Suhkruettevõtjate ja suhkrupeedikasvatajate õiguste
ja kohustuste õiglase tasakaalu tagamiseks on pärast kvoodisüsteemi kohaldamise
lõppu jätkuvalt vaja erivahendeid. Seepärast tuleks
kehtestada standardsätted, mis reguleerivad nendevahelisi kokkuleppeid.
(84)
            Selleks et võtta arvesse suhkrusektori
eripära ja tagada, et kõigi poolte huve võetakse arvesse, tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte,
milles käsitletakse kõnealuseid kokkuleppeid, eriti seoses suhkrupeedi ostu-,
tarne-, ülevõtu- ja maksetingimuste reguleerimisega.
(85)
Tootjaorganisatsioonidel ja nende ühendustel võib
olla oluline tähtsus tarnete koondamisel ja parimate tavade edendamisel. Tootmisharudevahelistel organisatsioonidel võib olla oluline osa
tarneahelas osalejate vahelise dialoogi algatamisel, parimate tavade
edendamisel ja turu läbipaistvuse suurendamisel. Seepärast tuleks selliste,
teatavaid sektoreid hõlmavate organisatsioonide ja nende ühenduste mõistet ja
tunnustamist käsitlevad kehtivad eeskirjad ühtlustada, tõhustada ja laiendada,
et näha ette ELi õigusaktides sätestatud põhikirjadest tulenev taotluspõhine
tunnustamine kõikides sektorites.
(86)
Eri sektorites kehtivad sätted, millega suurendatakse
tootjaorganisatsioonide, nende ühenduste ja tootmisharudevaheliste
organisatsioonide mõju sellega, et liikmesriikidel võimaldatakse selliste
organisatsioonide teatavaid eeskirju teatavatel tingimustel laiendada
mitteliikmetest tootjatele, on osutunud tõhusaks ning need tuleks ühtlustada,
tõhustada ja laiendada kõigis sektorites.
(87)
Elustaimede, veise- ja vasikaliha, sealiha, lamba-
ja kitseliha, munade ja kodulinnuliha puhul tuleks sätestada teatavate meetmete
vastuvõtmise võimalus pakkumise kohandamiseks turu nõuetele, mis võivad kaasa
aidata turgude stabiliseerimisele ja põllumajandusega tegeleva asjaomase
rahvastikuosa rahuldava elatustaseme tagamisele.
(88)
Et soodustada tootjaorganisatsioonide, nende
ühenduste ja tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevust, mis hõlbustaks
pakkumist turunõuetega kohandada, välja arvatud turult kõrvaldamisega seotud
tegevus, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta
vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse elustaime-, piima- ja piimatoodete,
veise- ja vasikaliha-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna- ja
linnulihasektoris kvaliteedi parandamiseks võetavaid meetmeid; parema tootmis-, töötlemis- ja turustuskorralduse edendamist; turuhinnadünaamika
registreerimise hõlbustamist; kasutatud tootmisvahenditel põhinevate lühi- ja
pikaajaliste prognooside kujundamist.
(89)
Veinituru toimimise parandamiseks peaksid
liikmesriigid suutma rakendada tootmisharudevaheliste organisatsioonide
otsuseid. Kõnealuste otsuste reguleerimisalasse ei tohiks
aga kuuluda konkurentsi moonutada võivad tavad.
(90)
Ametlikke kirjalikke lepinguid käsitlevate liidu
õigusaktide puudumisel võivad liikmesriigid teha oma lepinguõiguse raames
selliste lepingute kasutamise kohustuslikuks tingimusel, et ei rikuta liidu
õigust ning tagatakse siseturu ja ühise turukorralduse nõuetekohane toimimine. Arvestades kõnealuses valdkonnas valitseva olukorra ebaühtlust liidus,
peaks selliste otsuste tegemine jääma subsidiaarsuse huvides liikmesriikide
pädevusse. Siiski tuleks lepingute asjakohaste miinimumnõuete ning siseturu ja
ühise turukorralduse nõuetekohase toimimise tagamiseks piima ja
piimatoodetesektoris liidu tasandil siiski kehtestada lepingute kasutamise
peamised tingimused. Kuna mõne piimaühistu põhikirjas võib sarnase mõjuga punkt
juba olemas olla, tuleks sellised ühistud lihtsuse huvides lepingutele
kehtestatud nõuetest vabastada. Iga sellise süsteemi tulemuslikkuse tagamiseks
peaks lepingut võrdselt kohaldama ka vahendajate suhtes, kes koguvad
põllumajandustootjatelt piima ja viivad selle töötlejatele.
(91)
Tootmise mõistliku arengu ja seega piimatootjatele
rahuldava elatustaseme tagamiseks tuleks parandada nende
läbirääkimispositsiooni töötlejatega, mille tulemusel jaguneks lisandväärtus
tarneahelas ühtlasemalt. Kõnealuste ÜPP eesmärkide
saavutamiseks tuleks aluslepingu artikli 42 ja artikli 43 lõike 2 kohaselt
võtta vastu säte, mis võimaldaks piimatootjatest koosnevatel
tootjaorganisatsioonidel või nende ühendustel pidada mõne või kõigi oma
liikmete nimel piimatöötlejaga läbirääkimisi lepingutingimuste, sealhulgas
hinna üle. Piimaturul tõhusa konkurentsi säilitamiseks tuleks selle võimaluse
suhtes kohaldada asjakohaseid koguselisi piirnorme.
(92)
Kõikide liidus kasvatatud humala tarnelepingute
registreerimine on koormav meede ning tuleks lõpetada.
(93)
Selleks et tagada, et tootjaorganisatsioonide,
nende ühenduste, tootmisharudevaheliste organisatsioonide ja ettevõtjate
organisatsioonide tegevuse tõhustamiseks oleksid nende eesmärgid ja kohustused
sõnaselgelt määratletud, et võtta arvesse iga sektori eripära ning tagada
konkurentsieeskirjade täitmine ja ühise turukorralduse toimimine, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse eeskirju: selliste
konkreetsete eesmärkide kohta, mida kõnealused organisatsioonid võivad ja
peavad või ei tohi täita, sealhulgas erandid käesolevas määruses loetletud
eesmärkidest; selliste organisatsioonide ja ühenduste põhikirja, struktuuri,
iseseisva õigusvõime, liikmelisuse, suuruse, aruandluse ja tegevuse,
tunnustamise mõju, tunnustuse tühistamise ning ühinemiste kohta; rahvusvaheliste
organisatsioonide ja ühenduste kohta; tootjaorganisatsioonide ja nende
ühenduste allhangete ja tehniliste vahendite hankimise kohta; tootjaorganisatsioonide
ja ühenduste poolt turustatava toodangu miinimummahu või -väärtuse kohta; organisatsioonivälistele
isikutele organisatsioonide teatavate eeskirjade laiendamise ja selliste
isikute kohustusliku registreerimistasu kohta; sealhulgas rangemad
tootmiseeskirjad, mida tohib täiendada; esindatavusega seotud täiendavate
nõuete kohta; asjaomase majanduspiirkonna kohta, sealhulgas kõnealuste
piirkondade mõiste kontroll komisjoni poolt; minimaalse ajavahemiku kohta,
mille jooksul peaksid eeskirjad enne nende laiendamist kehtima; selliste
isikute või organisatsioonide kohta, kelle suhtes võib eeskirju või rahastamist
kohaldada; ning olukorra kohta, mille puhul komisjon võib nõuda eeskirjade
laiendamise või kohustusliku rahastamise tagasilükkamist või tühistamist.
(94)
Liidu ühtne turg sisaldab kauplemissüsteemi liidu
välispiiridel. Kauplemissüsteem peaks hõlmama
imporditollimakse ja eksporditoetusi ning peaks põhimõtteliselt liidu turgu
stabiliseerima. Kauplemissüsteem peaks põhinema mitmepoolsete
kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus võetud kohustustel ning kahepoolsetel
kokkulepetel.
(95)
Kaubavoogude järelevalve on eelkõige haldusküsimus,
mis tuleks lahendada paindlikult. Tuleks teha
litsentsinõuete kehtestamise otsus, võttes arvesse litsentside vajalikkust
asjakohaste turgude korraldamise ning eelkõige kõnealuste toodete impordi või
ekspordi järelevalve seisukohalt.
(96)
Selleks et võtta arvesse kaubanduse ja turu
arengut, asjaomase turu vajadusi ning vajaduse korral impordi või ekspordi üle
peetavat järelevalvet, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda
õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse selliste sektorite
toodete loetelu, mille puhul nõutakse impordi- või ekspordilitsentsi esitamist; juhtumeid ja olukordi, mil impordi- või ekspordilitsentsi ei pea esitama.

(97)
Selleks et määratleda impordilitsentside süsteemi
põhielemendid, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus
võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse: litsentsiga
kaasnevate õiguste ja kohustuste ning selle õiguslike tagajärgede määratlemist,
sealhulgas võimalik tolerants impordi- või ekspordikohustuse suhtes, ning kui
see on kohustuslik, päritoluriigi ja lähtekoha märkimist; selle sätestamist, et
impordilitsentsi väljaandmisel või vabasse ringlusse lubamisel tuleb esitada
kolmanda riigi või asutuse väljaantud dokument, millega tõendatakse muu hulgas
toodete päritolu, ehtsust ja kvaliteediomadusi; litsentsi üleandmise suhtes
kohaldatavate eeskirjade või vajaduse korral üleandmise piirangute
vastuvõtmist; litsentsisüsteemi usaldusväärsuse ja tõhususe seisukohalt
vajalike eeskirjade vastuvõtmist ning selliste olukordade määratlemist, mil
liikmesriikide vahel on vaja konkreetset haldusabi pettuse ja rikkumiste
ärahoidmiseks või sellega tegelemiseks; ning selliste juhtumite ja olukordade
määratlemist, mille puhul nõutakse või ei nõuta tagatise esitamist,
garanteerimaks toodete importi või eksporti litsentsi kehtivusaja jooksul.
(98)
WTO lepingute ja kahepoolsete kokkulepete kohaselt
põllumajandustoodete suhtes kohaldatavate tollimaksude olulised andmed on
sätestatud ühises tollitariifistikus. Komisjonile tuleks
anda volitus võtta vastu meetmed, mis käsitlevad kõnealuste oluliste andmete
alusel tollimaksude üksikasjalikku arvutamist.
(99)
Selleks et vältida või kõrvaldada kahjulikke mõjusid
liidu turul, mis võivad tuleneda teatavate põllumajandustoodete impordist,
tuleks selliste toodete impordi puhul kohaldada täiendavat tollimaksu, juhul
kui teatavad tingimused on täidetud.
(100)
Selleks et tagada piiril kehtiva hinna süsteemi
tõhusus, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta
vastu teatavaid õigusakte, millega nähakse ette võimalus kontrollida
tolliväärtust muu väärtuse kui ühikuhinna alusel.
(101)
Teatavatel tingimustel on asjakohane avada ja
hallata imporditariifikvoote, mis tulenevad kooskõlas aluslepinguga sõlmitud
rahvusvahelistest lepingutest või muudest õigusaktidest.
(102)
Selleks et tagada võrdne ligipääs saadaolevatele
kogustele, liidu kokkulepete, kohustuste ja õiguste kohaldamine ning
ettevõtjate võrdne kohtlemine impordi tariifikvoodi raames, tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte,
milles käsitletakse: tingimusi ja abikõlblikkuse nõudeid,
mida ettevõtja peab täitma taotluse esitamisel impordi tariifikvoodi raames; sätteid
seoses õiguste üleandmisega ettevõtjate vahel ja vajaduse korral üleandmise
piirangutega impordi tariifikvootide haldamisel; imporditariifikvootide
süsteemis osalemise korral tagatise esitamise nõudmist; selliste mis tahes
konkreetseid eripärasid, nõudeid või piiranguid käsitlevate kõigi vajalike
sätete vastuvõtmist, mida kohaldatakse rahvusvahelistes lepingutes või muudes
õigusaktides sätestatud tariifikvootide suhtes.
(103)
Kui põllumajandustooted vastavad teatavatele
spetsifikatsioonidele ja/või hinnatingimustele, võivad need kolmandates
riikides kuuluda impordi erirežiimi alla. Sellise süsteemi
nõuetekohase kohaldamise tagamiseks on vajalik halduskoostöö importiva kolmanda
riigi ja liidu asutuste vahel. Selleks peaks toodetele olema lisatud liidus välja
antud sertifikaat.
(104)
Selle tagamiseks, et kui eksporditakse tooted, mis
liidu poolt aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud kokkulepete alusel võivad
kolmandasse riiki importimisel kuuluda erirežiimi alla, kui teatavad tingimused
on täidetud, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus
võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse nõuet, et liikmesriigi
pädev asutus annab taotluse korral ja pärast asjakohast kontrolli välja
tingimuste täitmist tõendava dokumendi.
(105)
Tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõikidest
muudest kaitsemeetmetest liidu välispiiril. Erandlikel
asjaoludel võib siseturu- ja tollimaksumehhanism osutuda ebapiisavaks. Sellisel
juhul peaks liit saama viivitamata võtta kõik vajalikud meetmed, et liidu turg
ei jääks võimalike häirete puhul kaitseta. Kõnealused meetmed peaksid olema
kooskõlas liidu rahvusvaheliste kohustustega.
(106)
Tuleks ette näha võimalus keelata sees- ja
välistöötlemise korra kasutamine. Seega on asjakohane
võimaldada sellistes olukordades sees- ja välistöötlemise korra kasutamine
peatada.
(107)
Kolmandatesse riikidesse eksportimisel selliste
toetuste määramine, mis põhinevad liidu ja maailmaturuhinna vahel ning mille
puhul piirdutakse liidu WTO kohustustega, peaks kaitsma liidu osalemist
käesoleva määruse reguleerimisalasse jäävate teatavate toodete rahvusvahelises
kaubanduses. Subsideeritud ekspordi suhtes tuleks
rakendada väärtuselisi ja koguselisi piiranguid.
(108)
Väärtuspiirangute järgimine tuleks tagada
eksporditoetuste kindlaksmääramise ajal, kontrollides makseid Euroopa
Põllumajanduse Tagatisfondi käsitlevate eeskirjade alusel.
Järelevalvet võib hõlbustada eksporditoetuste kohustuslik eelkinnitamine,
lubades diferentseeritud toetuste puhul võimalust muuta ettenähtud sihtkohta
geograafilises piirkonnas, mille suhtes kehtib ühtne eksporditoetuse määr. Sihtkoha
muutmise korral tuleks maksta tegeliku sihtkoha suhtes kehtivat toetust, mis ei
või olla suurem kui alguses ettenähtud sihtkoha suhtes kohaldatav summa.
(109)
Koguselistele piirangutele vastavuse peaks tagama usaldusväärne
ja tõhus järelevalvesüsteem. Selleks tuleks
eksporditoetuse andmiseks nõuda ekspordilitsentsi. Eksporditoetust tuleks anda
kasutatavate piirnormide ulatuses iga asjaomase toote konkreetse olukorra
põhjal. Sellest eeskirjast võiks erandeid lubada üksnes aluslepingu I lisas
loetlemata töödeldud toodete puhul, mille suhtes koguselisi piiranguid ei
kohaldata. Tuleks sätestada erandid halduseeskirjadest kõrvalekaldumise puhuks,
kui eksporditoetustega kaetud eksport ei ületa tõenäoliselt ette nähtud
koguseid.
(110)
Elusveiste ekspordi korral tuleks eksporditoetuste
andmine ja väljamaksmine ette näha üksnes juhul, kui järgitakse loomade heaolu,
eelkõige loomade kaitset transportimisel käsitlevate liidu õigusaktide sätteid.
(111)
Selleks et tagada käesoleva määrusega hõlmatud
põllumajandustoodete eksportijatele võrdne juurdepääs eksporditoetustele,
tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu
teatavaid õigusakte, milles käsitletakse põllumajandustooteid käsitlevate
teatavate eeskirjade kohaldamist töödeldud kaupade kujul eksporditavate toodete
suhtes.
(112)
Selleks et eksportijad järgiksid loomade heaolu
nõudeid ja pädevad asutused saaksid kontrollida eksporditoetuste kasutamise
õigsust, kui eksporditoetuste saamine eeldab loomade heaolu nõuete järgimist,
tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu
teatavaid õigusakte, milles käsitletakse loomade heaolu nõuete järgimist
väljaspool liidu tolliterritooriumi, sealhulgas sõltumatute kolmandate isikute
kaasamine.
(113)
Selleks et ettevõtjad täidaksid oma kohustusi
hankemenetlustes osalemisel, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290
kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse
esmanõude litsentsi tagatiste vabastamiseks hankemenetluses olevate
eksporditoetuste puhul.
(114)
Ettevõtjate ja ametiasutuste halduskoormuse
vähendamiseks tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus
võtta vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse selliste künniste
kehtestamist, millest allpool ei nõuta ekspordilitsentsi esitamist, ja määrata
sihtkohad või tegevused, mille puhul ekspordilitsentsi esitamise kohustusest
erandi tegemine võib olla õigustatud, ning lubada õigustatud oludes
ekspordilitsentsi andmist tagasiulatuvalt.
(115)
Selleks et võtta arvesse praktilisi olukordi, mille
puhul võib eksporditoetusi maksta täiel või osalisel määral, ning aidata
ettevõtjatel katta periood taotlemise ja eksporditoetuse lõppmakse vahel,
tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu
teatavaid õigusakte, milles käsitletakse meetmeid seoses: mõne
muu kuupäevaga eksporditoetuse maksmiseks; eksporditoetuse maksmise
tagajärgedega, kui tootekood või litsentsil esitatud sihtkoht ei vasta
tegelikule tootele või sihtkohale; eksporditoetuse ettemaksega, sealhulgas
tagatise esitamine ja vabastamine;            kontrollide ja tõendamisega, kui
toodete tegeliku sihtkoha suhtes on kahtlusi, sealhulgas liidu
tolliterritooriumile reimportimise võimalus; sihtkohtadega, mida käsitatakse
ekspordina liidust, ning seoses eksporditoetuseks kõlblike sihtkohtade
lisamisega liidu tolliterritooriumi hulka.
(116)
Selleks et tagada, et eksporditoetust saavad tooted
eksporditakse liidu tolliterritooriumilt ja selleks et vältida nende võimalikku
tagasisaatmist kõnealusele territooriumile ning vähendada ettevõtjate
halduskoormust selle tõendamisel, et toetust saavad tooted jõuavad
diferentseeritud toetuste puhul sihtriiki, tuleks komisjonile aluslepingu
artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte, milles
käsitletakse meetmeid seoses: tähtajaga, mil liidu
tolliterritooriumilt väljaviimine peab olema lõpetatud, sealhulgas ajutiseks
taassisseveoks ettenähtud aeg; töötlemisega, mida eksporditoetust saavad tooted
võivad kõnealusel perioodil läbida; sihtkohta saabumise tõendiga diferentseeritud
toetuste puhul; toetuse künniste ja tingimustega, mille alusel võib eksportijad
sellise tõendi esitamisest vabastada; ning tingimustega, mille alusel kiidavad
sõltumatud kolmandad isikud heaks sihtkohta saabumise tõendi diferentseeritud
toetuste puhul.
(117)
Selleks et võtta arvesse eri sektorite eripärasid,
tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu
teatavaid õigusakte, milles käsitletakse ettevõtjate ja eksporditoetuseks
kõlblike toodete suhtes esitatavaid konkreetseid nõudeid ja tingimusi, eelkõige
toodete määratlus ja omadused, ning sätted koefitsientide kehtestamise kohta
eksporditoetuste arvutamiseks.
(118)
Selleks et keelatud kultuurid ei saaks häirida kiu
tootmiseks kasvatatava kanepi turu toimimist, tuleks käesolevas määruses
sätestada imporditud kanepi ja kanepiseemnete kontroll, tagamaks et kõnealused
saadused pakuksid tetrahüdrokannabinooli sisalduse suhtes teatavaid
garantiisid. Lisaks tuleks jätkata muul otstarbel kui
külvamiseks imporditud kanepiseemnete suhtes kasutatavat kontrollsüsteemi, mis
näeb ette asjaomaste importijate heakskiitmise süsteemi.
(119)
Lillesibulate ekspordi miinimumhindu ei ole enam
vaja ning need tuleks kehtetuks tunnistada.
(120)
Aluslepingu artikli 42 kohaselt kohaldatakse
aluslepingu konkurentsieeskirju käsitleva peatüki sätteid põllumajandussaaduste
tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult sellises ulatuses, mis on liidu
õigusaktidega kindlaks määratud aluslepingu artikli 43 lõigete 2 ja 3
raames ning vastavalt nendes lõigetes ette nähtud menetlusele.
(121)
Aluslepingu artiklis 101 osutatud kokkuleppeid,
otsuseid ja tegevusi käsitlevaid, samuti turgu valitseva seisundi
kuritarvitamisega seotud konkurentsieeskirju tuleks põllumajandussaaduste ja
-toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes kohaldada sel määral, et nende
kohaldamine ei ohustaks ÜPP eesmärkide saavutamist.
(122)
Eriline lähenemisviis tuleks lubada sellistele
põllumajandustootjatele või põllumajandustootjate organisatsioonidele või nende
ühendustele, kelle eesmärk on põllumajandustoodete ja -saaduste ühistootmine
või -turustamine või ühiste seadmete kasutamine, välja arvatud siis, kui
selline ühistegevus välistab konkurentsi või ohustab aluslepingu artikli 39
eesmärkide saavutamist.
(123)
Seoses teatavate kutsealadevaheliste
organisatsioonide tegevusega tuleks lubada erikäsitlust, tingimusel et need ei
põhjusta turgude eraldamist, ei kahjusta turukorralduse ladusat toimimist, ei
moonuta ega kõrvalda konkurentsi, ei sisalda hindade kindlaksmääramist ega
tekitada diskrimineerimist.
(124)
Riikliku abi andmine kahjustaks ühtse turu
nõuetekohast toimimist. Seepärast tuleks
põllumajandustoodete suhtes kohaldada aluslepingu riigiabi käsitlevaid sätteid.
Teatavates olukordades tuleks lubada erandeid. Selliste erandite kohaldamiseks
peaks komisjon koostama olemasoleva, uue või kavandatava riikliku toetuse
loetelu, andma liikmesriikidele asjakohast nõu ja pakkuma välja neile sobivaid
meetmeid.
(125)
Põhjapõtrade ja põhjapõdratoodete tootmise ja
turustamise erilise majandusliku olukorra tõttu võivad Soome ja Rootsi kõnealuste
tegevuste puhul jätkata riikliku toetuse maksmist.
(126)
Selleks et lahendada õigustatud erakorralisi
olukordi ka pärast toetusprogrammides ettenähtud erakorralise
destilleerimismeetme üleminekuperioodi lõppu aastal 2012, peaksid liikmesriigid
olema suutelised tegema riiklikke toetusmakseid erakorraliseks
destilleerimiseks, järgides üldist eelarvelist piirangut, mis on 15 %
liikmesriigi riikliku toetusprogrammi vastava aastaeelarve suurusest. Sellistest riiklikest maksetest tuleks komisjonile teatada ning need
tuleb käesoleva määruse kohaselt enne nende tegemist heaks kiita.
(127)
Väljajuurimistasu ja teatavaid veinisektori
toetusprogrammide meetmeid käsitlevad sätted ei tohiks takistada riiklike
maksete tegemist samal eesmärgil.
(128)
Soomes sõltub suhkrupeedikasvatus erilistest
geograafilistest ja kliimatingimustest, mis mõjutavad suhkrupeedikasvatust
ebasoodsalt lisaks suhkrureformi üldistele mõjudele. Seepärast
tuleks kõnealusel liikmesriigil lubada oma suhkrupeedikasvatajatele teha
jätkuvalt riiklikke makseid.
(129)
Liikmesriikidel tuleks lubada jätkata pähklitoetuse
riiklike maksete tegemist, nagu praegu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 73/2009
artikliga 120, et pehmendada liidu varasema pähklitoetuskava tootmiskohustusest
lahutamise mõju. Kuna kõnealune määrus on tunnistatud
kehtetuks, tuleks selguse huvides riiklikud maksed ette näha käesoleva
määrusega.
(130)
Loomataudide leviku tõkestamiseks kavandatud
meetmete kohaldamisest tulenevad vaba ringluse piirangud võivad ühe või mitme
liikmesriigi turul põhjustada raskusi. Kogemused näitavad,
et tõsised turuhäired, näiteks tarbimise või hindade oluline vähenemine, võivad
olla tingitud tarbijate usalduse kaotusest seoses ohuga inimeste või loomade
tervisele või taimedele. Kogemustest lähtudes tuleks tarbijate usalduse kaotuse
tõttu võetavate meetmete kohaldamisala laiendada taimsetele saadustele.
(131)
Veise- ja vasikaliha, piima ja piimatoodete,
sealiha, lamba- ja kitseliha, munade ja kodulinnuliha erakorralised
turutoetusmeetmed peaksid olema otseselt seotud haiguste leviku tõkestamiseks
vastuvõetud tervishoiu- ja veterinaarmeetmetega. Neid
meetmeid tuleks võtta liikmesriikide palvel, et vältida tõsiseid häireid
turgudel.
(132)
Selleks et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult
turuhäirete ohule, tuleks ette näha sekkumise erimeetmed. Tuleks
määratleda kõnealuste meetmete reguleerimisala.
(133)
Selleks et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult
turuhäirete ohule, mis on tingitud märkimisväärsest hinnatõusust või -langusest
sise- või välisturul või mis tahes muust turgu mõjutavast asjaolust, tuleks
komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid
õigusakte, milles käsitletakse vajalikke meetmeid asjaomase sektori jaoks, mis
vajaduse korral hõlmavad ka reguleerimisala laiendamist või muutmist, käesoleva
määrusega ettenähtud meetmete kestust või muid aspekte, või teatavate koguste
ja/või perioodide kohta imporditollimaksude täielikku või osalist peatamist.
(134)
Komisjonile tuleks anda volitused võtta vajalikud
meetmed, et lahendada eriomaseid küsimusi eriolukorras.
(135)
Ettevõtjatelt, liikmesriikidelt ja/või kolmandatelt
riikidelt võib nõuda teadete esitamist, mis on seotud käesoleva määruse
kohaldamise, põllumajandustoodete turu järelevalve, analüüsi ja haldamisega,
turu läbipaistvuse, ÜPP meetmete nõuetekohase toimimisega, kõnealuste meetmete
kontrollimise, järelevalve, hindamise ja auditeerimisega ning rahvusvaheliste
kokkulepete rakendamisega, sh kõnealuste kokkulepete kohaste teavitamise
nõuetega. Ühtlustatud, täiustatud ja lihtsustatud
käsitluse tagamiseks tuleks komisjonile anda õigus võtta vastu kõik teavitamist
käsitlevad vajalikud meetmed. Sel juhul tuleks võtta arvesse andmevajadust ja
sünergiaid võimalike andmeallikate vahel.
(136)
Selleks et teavitamine oleks kiire, tõhus, täpne ja
kulutasuv, tuleks komisjonile aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta
vastu teatavaid õigusakte, milles käsitletakse esitatava teabe laadi ja liiki; teavitamise meetodeid; eeskirju seoses juurdepääsuõigustega
kättesaadavaks tehtud teabele või teabesüsteemidele; teabe avaldamise tingimusi
ja vahendeid.
(137)
Kohaldatakse liidu õigusakte üksikisikute kaitse
kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta,
eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi
95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste
andmete vaba liikumise kohta) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri
2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete
töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba
liikumise kohta).
(138)
Vahendid põllumajandussektori kriiside puhul
ettenähtud reservist tuleks üle kanda vastavalt eelarvealast koostööd ning
usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva Euroopa Parlamendi, nõukogu ja
komisjoni vahel sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe[18] lõikes 14 osutatud
tingimustele ja menetlusele ning tuleks selgitada, et käesolev määrus on
kohaldatav põhiõigusakt.
(139)
Selleks et tagada sujuv üleminek määrusega (EL) nr
[KOM(2010) 799] kehtestatud korraldustelt käesoleva määruse sätetele, tuleks komisjonile
aluslepingu artikli 290 kohaselt anda õigus võtta vastu teatavaid õigusakte,
milles käsitletakse vajalikke meetmeid, eelkõige selliseid, mis on seotud
ettevõtjate omandatud õiguste ja õiguspäraste ootuste kaitsega.
(140)
Kiirmenetlust tuleks kasutada erandjuhtudel, kui
see osutub vajalikuks, et reageerida tõhusalt ja tulemuslikult turuhäirete
ohule või tekkinud turuhäirete korral. Kiirmenetluse valik
peaks olema põhjendatud ning tuleks täpsustada juhud, mil kiirmenetlust tuleks
kasutada.
(141)
Käesoleva määruse ühtsete rakendamistingimuste
tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Neid
volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari
2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja
üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme,
mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[19].
(142)
Uurimismenetlust tuleks kasutada käesoleva määruse
rakendamiseks vajalike õigusaktide vastuvõtmiseks, võttes arvesse, et
kõnealused aktid on seotud ÜPPga, nagu on osutatud määruse (EL) nr 182/2011
artikli 2 lõike 2 punkti b alapunktis ii. Nõuandemenetlust tuleks siiski
kasutada käesoleva määruse rakendamiseks vajalike konkurentsiküsimustega seotud
seadusandlike aktide vastuvõtmiseks, võttes arvesse, et nõuandemenetlust
kasutatakse üldise konkurentsiõiguse rakendamiseks vajalike õigusaktide
vastuvõtmiseks.
(143)
Komisjon peaks nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel
võtma vastu viivitamatult kohaldatavad rakendusaktid, mis on seotud liidu
selliste kaitsemeetmete vastuvõtmise, muutmise või kehtetuks tunnistamisega,
millega peatatakse töötlemise või sees- või välistöötlemise korra kasutamine
turuolukorrale reageerimiseks ning lahendatakse hädaolukorras eriküsimused, kui
see on vajalik tungiva kiireloomulisuse tõttu.
(144)
Teatavate käesoleva määruse kohaste meetmete puhul,
mis nõuavad kiiret tegutsemist või mis on seotud üksnes üldsätete kohaldamisega
konkreetsete olukordade puhul ilma konfidentsiaalsuseeskirjadeta, tuleks
komisjonile anda õigus vastu võtta rakendusakte määrust (EÜ) nr 182/2011
kohaldamata.
(145)
Lisaks peaks komisjonil olema õigus täita teatavaid
haldus- või juhtimisülesandeid, mis ei eelda delegeeritud õigusaktide ega
rakendusaktide vastuvõtmist.
(146)
Määruse (EL) nr [KOM(2010) 799] kohaselt kaotavad
mitmed sektoripõhised meetmed (sh piimakvootide, suhkrukvootide ja muud
suhkrumeetmed ning viinapuude istutamise piirangud ja samuti teatavad
riigiabimeetmed) kehtivuse mõistliku aja jooksul pärast käesoleva määruse
jõustumist. Pärast määruse (EL) nr [KOM(2010) 799]
kehtetuks tunnistamist tuleks asjakohaseid sätteid kohaldada jätkuvalt kuni
vastavate kavade lõppemiseni.
(147)
Selleks et tagada sujuv üleminek määrusega (EL) nr
[KOM(2010) 799] kehtestatud korraldustelt käesoleva määruse sätetele, tuleks
komisjonile anda õigus vastu võtta üleminekumeetmed.
(148)
Nõukogu 30. juuli 1996. aasta määrus (EÜ) nr
1601/96 (milles sätestatakse humala tootjatele 1995. aasta lõikusega seotud
toetuse summad)[20]
on ajutine meede, mille laad on tänaseks aegunud. Nõukogu
22. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1037/2001 (millega lubatakse otsetarbimiseks
pakkuda ja tarnida teatavaid importveine, mille puhul võib olla kasutatud
määruses (EÜ) nr 1493/1999 sätestamata veinivalmistusviise)[21] on asendatud nõukogu 20.
detsembri 2005. aasta otsusega 2006/232/EÜ[22]
vastu võetud Euroopa Ühenduse ja Ameerika Ühendriikide vahelise
veinikaubanduslepingu sätetega ning on seetõttu aegunud. Selguse ja
õiguskindluse huvides tuleks määrused (EÜ) nr 1601/96 ja (EÜ) nr 1037/2001
tunnistada kehtetuks.
(149)
Seoses lepinguliste suhetega piima- ja
piimatootesektoris on käesolevas määruses sätestatud meetmed piimaturu
praegustes majandustingimustes ja tarneahela praeguse struktuuri puhul
õigustatud. Selleks et meetmete mõju oleks täielik, tuleks
neid kohaldada piisavalt pika aja jooksul (nii enne kui ka pärast piimakvootide
kaotamist). Võttes aga arvesse nende meetmete kaugeleulatuvat mõju, peaksid
need olema ajutist laadi ning need tuleks uuesti läbi vaadata. Komisjon peaks
vastu võtma piimaturu arengu aruanded, mis peaksid hõlmama võimalikke
ettepanekuid põllumajandustootjate julgustamiseks sõlmida ühistootmislepinguid;
aruanded esitatakse vastavalt 30. juuniks 2014 ja 31. detsembriks 2018,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
SISUKORD
SELETUSKIRI............................................................................................................................ 2
1........... ETTEPANEKU TAUST................................................................................................ 2
2........... HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE
JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED         4
3........... ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG.............................................................................. 6
4........... MÕJU EELARVELE..................................................................................................... 8
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega
kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus (ÜTK määrus).............................................................................................................................. 9
I OSA SISSEJUHATAVAD SÄTTED...................................................................................... 37
II OSA SISETURG.................................................................................................................... 41
I JAOTIS TURUSEKKUMINE................................................................................................. 41
I PEATÜKK Riiklik sekkumine ja eraladustusabi........................................................................ 41
1. jagu Üldsätted riikliku sekkumise ja
eraladustusabi kohta......................................................... 41
2. jagu Riiklik sekkumine............................................................................................................. 42
3. jagu Eraladustusabi................................................................................................................. 45
4. jagu Riikliku sekkumise ja eraladustusabi
ühissätted................................................................. 46
II PEATÜKK Toetuskavad........................................................................................................ 49
1. jagu Toidule juurdepääsu parandamisega seotud
toetuskavad................................................... 49
1. alajagu Koolidele puuvilja jagamise kava................................................................................. 49
2. Alajagu Koolidele piima jagamise kava.................................................................................... 51
2. jagu Toetus oliiviõli ja lauaoliivide
sektoris................................................................................ 53
3. jagu Toetus puu- ja köögiviljasektoris...................................................................................... 54
4. jagu Veinisektori toetusprogrammid......................................................................................... 61
1. alajagu Üldsätted ja abikõlblikud meetmed.............................................................................. 61
2. alajagu Eritoetusmeetmed........................................................................................................ 63
3. Alajagu Menetlussätted........................................................................................................... 67
5. jagu Toetus mesindussektoris.................................................................................................. 68
II JAOTIS TURUSTAMIST JA TOOTJAORGANISATSIOONE
KÄSITLEVAD EESKIRJAD 70
I PEATÜKK Turustamiseeskirjad............................................................................................... 70
1. jagu Turustamisstandardid....................................................................................................... 70
1. alajagu Sissejuhatavad sätted................................................................................................... 70
2. alajagu Üldine turustamisstandard............................................................................................ 70
3. alajagu Sektori- või tootepõhised
turustamisstandardid............................................................. 71
4. alajagu Impordi ja ekspordiga seotud
turustamisstandardid....................................................... 77
5. alajagu Üldsätted.................................................................................................................... 78
2. jagu Päritolunimetused, geograafilised
tähised ja veinisektori traditsioonilised nimetused............. 79
1. alajagu Sissejuhatavad sätted................................................................................................... 79
2. alajagu Päritolunimetused ja geograafilised
tähised.................................................................... 79
3. alajagu Traditsioonilised nimetused.......................................................................................... 88
3. jagu Märgistamine ja esitusviis veinisektoris.............................................................................. 90
II PEATÜKK ÜKSIKUTE SEKTORITE SUHTES KEHTIVAD
ERISÄTTED........................ 95
1. jagu Suhkur............................................................................................................................ 95
2. jagu Vein................................................................................................................................ 95
3. jagu Piim ja piimatooted.......................................................................................................... 97
III PEATÜKK Tootjaorganisatsioonid ja
tootjaorganisatsioonide liidud, tootmisharudevahelised organisatsioonid,
ettevõtjate organisatsioonid.......................................................................................................................... 99
1. jagu Mõiste ja tunnustamine..................................................................................................... 99
2. jagu Eeskirjade laiendamine ja kohustuslikud
sissemaksed...................................................... 101
3. jagu Pakkumise kohandamine................................................................................................ 102
4. jagu Menetluseeskirjad.......................................................................................................... 103
III OSA KAUBANDUS KOLMANDATE RIIKIDEGA......................................................... 105
I PEATÜKK Impordi- ja ekspordilitsentsid............................................................................... 105
II peatükk Imporditollimaks...................................................................................................... 107
III peatükk Tariifikvootide haldamine ja
impordi erirežiim kolmandate riikide poolt..................... 108
IV peatükk Teatavate toodete importi
käsitlevad erisätted.......................................................... 111
V peatükk Kaitse ja seestöötlemine........................................................................................... 112
VI peatükk Eksporditoetused.................................................................................................... 114
VII peatükk Välistöötlemine...................................................................................................... 118
IV OSA KONKURENTSIEESKIRJAD.................................................................................. 120
I PEATÜKK Ettevõtjate suhtes kohaldatavad
eeskirjad............................................................ 120
II PEATÜKK Riigiabi eeskirjad................................................................................................ 122
V OSA ÜLDSÄTTED............................................................................................................. 125
I PEATÜKK Erandlikud meetmed............................................................................................ 125
1. jagu Turuhäired..................................................................................................................... 125
2. jagu Loomahaiguste ning inimeste, loomade või
taimede tervisele avalduvast ohust tingitud tarbijate usalduse kaotusega seotud
erandlikud turutoetusmeetmed........................................................................................ 126
3. jagu Eriküsimused................................................................................................................. 127
II PEATÜKK Teatised ja aruandlus.......................................................................................... 127
III PEATÜKK Põllumajandussektori kriisiabireserv................................................................... 129
VI OSA VOLITUSTE DELEGEERIMINE, RAKENDUS-,
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED 130
I PEATÜKK Volituste delegeerimine ja
rakendussätted............................................................. 130
II PEATÜKK Ülemineku- ja lõppsätted.................................................................................... 131
I LISA ARTIKLI 1 LÕIKES 2
OSUTATUD TOODETE LOETELU I osa: Teravili................. 133
II osa: Riis................................................................................................................................ 135
III osa: Suhkur.......................................................................................................................... 136
IV osa: Kuivsööt....................................................................................................................... 136
V osa: Seemned........................................................................................................................ 137
VI osa: Humal........................................................................................................................... 138
VII osa: Oliiviõli ja lauaoliivid.................................................................................................... 138
VIII osa: Lina ja kanep............................................................................................................. 138
IX osa: Puu- ja köögivili............................................................................................................ 139
X osa. Töödeldud puu- ja köögiviljasaadused............................................................................ 139
XI osa: Banaanid...................................................................................................................... 142
XII osa: Vein............................................................................................................................ 142
XIII osa: Eluspuud ja muud taimed, taimesibulad,
-juured jms; lõikelilled ja dekoratiivne taimmaterjal 143
XIV osa: Tubakatooted............................................................................................................ 143
XV osa: Veise- ja vasikaliha...................................................................................................... 143
XVI osa: Piim ja piimatooted..................................................................................................... 144
XVII osa: Sealiha...................................................................................................................... 144
XVIII osa: Lamba- ja kitseliha.................................................................................................. 145
XIX osa: Munad....................................................................................................................... 145
XX osa: Kodulinnuliha.............................................................................................................. 146
XXI osa: Põllumajanduslikku päritolu
etüülalkohol..................................................................... 146
XXII osa: Mesindustooted........................................................................................................ 147
XXIII osa: Siidiussid................................................................................................................. 147
XXIV osa: Muud tooted........................................................................................................... 148
II LISA ARTIKLI 3 LÕIKES 1
OSUTATUD MÕISTED I osa: Riisisektorit käsitlevad mõisted 156
II osa: Humalasektorit käsitlevad mõisted.................................................................................. 159
III osa: Veinisektorit käsitlevad mõisted..................................................................................... 159
IV osa: Veise- ja vasikalihasektorit käsitlevad
mõisted............................................................... 161
V osa: Piima- ja piimatootesektorit käsitlevad
mõisted............................................................... 161
VI osa: Munasektorit käsitlevad mõisted.................................................................................... 161
VII osa: Kodulinnulihasektorit käsitlevad
mõisted....................................................................... 162
VIII osa: Mesindussektorit käsitlevad mõisted........................................................................... 163
III LISA ARTIKLIS 7 OSUTATUD RIISI JA
SUHKRU STANDARDKVALITEET............. 164
IV LISA ARTIKLI 41 LÕIKES 1 OSUTATUD
TOETUSPROGRAMMIDE EELARVE....... 166
V LISA ARTIKLI 56 LÕIKES 3 OSUTATUD
RAHVUSVAHELISED ORGANISATSIOONID     167
VI LISA ARTIKLIS 60 OSUTATUD TOODETE
MÕISTED, NIMETUSED JA MÜÜGINIMETUSED       168
I osa. Alla 12 kuu vanuste veiste liha.......................................................................................... 168
I............ Määratlus................................................................................................................... 168
II........... Müüginimetused.......................................................................................................... 168
II osa. Viinamarjasaadused....................................................................................................... 171
III osa. Piim ja piimatooted....................................................................................................... 177
IV osa. CN-koodi 0401 alla kuuluv inimtoiduks
ette nähtud piim................................................ 179
V osa. Kodulinnulihasektori tooted............................................................................................ 182
VI osa. Võiderasvad................................................................................................................. 184
VII osa. Oliiviõli ja oliivijääkõli
kirjeldused ja määratlused.......................................................... 187
VI lisa liide (osutatud II osas) Viinamarjakasvatusvööndid.......................................................... 188
VII LISA ARTIKLIS 62 OSUTATUD
VEINIVALMISTUSTAVAD I osa Rikastamine, hapestamine ja hapetustamine teatavates
viinamarjakasvatusvööndites...................................................................................... 193
II osa Piirangud......................................................................................................................... 196
VIII LISA ARTIKLIS 163 OSUTATUD
VASTAVUSTABELID............................................ 199
FINANTSSELGITUS.............................................................................................................. 215
I OSA
SISSEJUHATAVAD SÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisala
1.           Käesoleva määrusega
kehtestatakse põllumajandustoodete turgude ühine korraldus, mis hõlmab kõiki
ELi toimimise lepingu I lisas loetletud tooteid, v.a määruse (EL) nr [KOM(2011)
416] (kalandus- ja vesiviljelusturu ühise korralduse kohta) I lisas loetletud
kalandus- ja vesiviljelustooted.
2.           Lõikes 1 määratletud
põllumajandustooted jagatakse järgmisteks I lisas loetletud sektoriteks:
a)      teravili, I lisa I
osa;
b)      riis, I lisa II osa;
c)      suhkur, I lisa III
osa;
d)      kuivsööt, I lisa IV
osa;
e)      seemned, I lisa V
osa;
f)       humal, I lisa VI
osa;
g)      oliiviõli ja
lauaoliivid, I lisa VII osa;
h)      lina ja kanep, I
lisa VIII osa;
i)       puu- ja
köögiviljad, I lisa IX osa;
j)       töödeldud puu- ja
köögiviljad, I lisa X osa;
k)      banaanid, I lisa XI
osa;
l)       vein, I lisa XII
osa;
m)     elustaimed,
I lisa XIII osa;
n)      tubakas, I lisa XIV
osa;
o)      veise- ja
vasikaliha, I lisa XV osa;
p)      piim ja piimatooted,
I lisa XVI osa;
q)      sealiha, I lisa XVII
osa;
r)       lamba- ja
kitseliha, I lisa XVIII osa;
s)       munad, I lisa XIX
osa;
t)       linnuliha, I lisa
XX osa;
u)      etüülalkohol, I lisa
XXI osa;
v)      mesindus, I lisa
XXII osa;
w)     siidiussid, I lisa
XXIII osa;
x)      muud tooted, I lisa
XXIV osa.
Artikkel 2
Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) üldsätted
Määrust (EL) nr […] (ühise põllumajanduspoliitika
rahastamise, haldamise ja järelevalve kohta) ning selle alusel vastu võetud
sätteid kohaldatakse käesolevas määruses sätestatud meetmete suhtes.
Artikkel 3
Mõisted
1.           Käesolevas määruses
kasutatakse teatavate sektorite puhul II lisas sätestatud mõisteid.
2.           Määruses (EL) nr […] (ühise
põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja järelevalve kohta), määruses
(EL) nr […] (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames
toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad)
ning määruses (EL) nr […] (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD)
antavate maaelu arengu toetuste kohta) sätestatud mõisteid kasutatakse vajaduse
korral käesoleva määruse kohaldamisel.
3.           Võttes arvesse riisisektori
eripära, antakse komisjonile vastavalt artiklile 160 õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, et ajakohastada II lisa I osas sätestatud mõisted.
4.           Käesoleva määruse kohadamisel
tähendavad vähem arenenud piirkonnad selliseid piirkondi, mis on määratletud
määruse [KOM(2011) 615] (millega kehtestatakse ühissätted ühisesse
strateegilisse raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi,
Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta ja nähakse
ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja
Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006)[23] artikli 82 lõike 2 punktis a.
Artikkel 4
Põllumajandustoodete puhul kasutatava ühise tollitariifistiku nomenklatuuri
kohandamised
Kombineeritud nomenklatuuri muudatustest
tingitud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega kohandada
tootekirjeldusi ja viiteid kaupade kombineeritud nomenklatuuri rubriikidele ja
alamrubriikidele käesolevas määruses või aluslepingu artikli 43 kohaselt
vastuvõetud muudes õigusaktides. Kõnealused rakendusaktid
võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 5
Riisi ümberarvestuskursid
Komisjon võib rakendusaktidega:
a)           määrata kindlaks
töötlemise eri etappidel oleva riisi ümberarvestuskursi, töötlemiskulud ja
kõrvalsaaduste väärtuse;
b)           võtta kõik
vajalikud meetmed seoses riisi ümberarvestuskursi kohaldamisega.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 6
Turustusaastad
Kehtestatakse järgmised turustusaastad:
a)           banaanisektori
puhul jooksva aasta 1. jaanuarist 31. detsembrini;
b)           1. aprillist
järgmise aasta 31. märtsini järgmiste sektorite puhul:
i)       kuivsöödasektor;
ii)       siidiussisektor;
c)           1. juulist
järgmise aasta 30. juunini järgmiste sektorite puhul:
i)       teraviljasektor;
ii)       seemnesektor;
iii)      oliiviõli ja
lauaoliivide sektor;
iv)      lina- ja
kanepisektor;
v)      piima- ja
piimatootesektor;
d)           veinisektori
puhul 1. augustist järgmise aasta 31. juulini;
e)           riisisektori
puhul 1. septembrist järgmise aasta 31. augustini;
f)            suhkrusektori
puhul 1. oktoobrist järgmise aasta 30. septembrini.
Võttes arvesse puu- ja köögiviljasektori ning
töödeldud puu- ja köögiviljasektori eripära, antakse komisjonile artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks
turustusaastad kõnealuste toodete puhul.
Artikkel 7
Võrdlushinnad
Järgmised võrdlushinnad on kindlaks määratud:
a)           teraviljasektor:
101,31 eurot/tonn, mis on seotud lattu tarnitud kauba hulgimüügi etapiga enne
mahalaadimist;
b)           III lisa
punktis A määratletud standardkvaliteediga koorimata riis:150 eurot/tonn, mis
on seotud lattu tarnitud kauba hulgimüügi etapiga enne mahalaadimist;
c)           III lisa
punktis B määratletud standardkvaliteediga pakkimata suhkur, mis on hangitud
tehasest:
i)       valge suhkur: 404,4
eurot/tonn;
ii)       toorsuhkur: 335,2
eurot/tonn.
d)           veise- ja
vasikalihasektor: 2 224 eurot R3-kvaliteediklassi isasveiste rümba tonni
kohta, nagu on sätestatud artikli 18 lõike 8 kohaselt liidu täiskasvanud veiste
rümpade klassifitseerimisskaalas;
e)           piima- ja
piimatootesektor:
i)       246,39 eurot 100 kg
või kohta;
ii)       169,80 eurot 100
kg lõssipulbri kohta;
f)            sealihasektor:
1 509,39 eurot standardkvaliteediga searümba tonni kohta, mis on
määratletud kaalu ja tailihasisalduse alusel, nagu on sätestatud artikli 18
lõike 8 kohaselt liidu searümpade klassifitseerimisskaalale järgmiselt:
i)       60–120 kg
kaaluvad rümbad: klass E;
ii)       120–180 kg
kaaluvad rümbad: klass R.
II OSA
SISETURG
I JAOTIS
TURUSEKKUMINE
I PEATÜKK
Riiklik sekkumine ja eraladustusabi
1. jagu
Üldsätted riikliku sekkumise ja eraladustusabi kohta
Artikkel 8
Reguleerimisala
Käesolevas peatükis sätestatakse turusekkumise
eeskirjad, milles käsitletakse:
a)           riiklikku
sekkumist, kui liikmesriigi pädevad asutused on tooted kokku ostnud ja
ladustavad neid müügini, ning
b)           eraettevõtjatele
toodete ladustamiseks antavat toetust.
Artikkel 9
Abikõlblike toodete päritolu
Riikliku sekkumise korras ostetakse kokku või
eraladustamise toetust antakse liidu päritolu toodetele. Kui
kõnealused tooted on valmistatud põllukultuuridest, peavad põllukultuurid olema
koristatud liidus ning kui toode on valmistatud piimast, peab piim olema
toodetud liidus.
2. jagu
Riiklik sekkumine
Artikkel 10
Riikliku sekkumise tingimustele vastavad tooted
Lähtudes käesolevas jaos kehtestatud
tingimustest ning nõuetest ja -tingimustest, mille komisjon määrab delegeeritud
õigusaktidega ja/või rakendusaktidega kindlaks artiklite 18 ja 19 kohaselt,
kohaldatakse riiklikku sekkumist järgmiste toodete suhtes:
a)           pehme nisu,
oder ja mais;
b)           koorimata riis;
c)           veise- ja
vasikalihasektori värske või jahutatud liha, mis kuulub CN-koodide
0201 10 00 ja 0201 20 20–0201 20 50 alla;
d)           või, mis on
valmistatud liidu tunnustatud ettevõttes otseselt ja ainult pastöriseeritud
koorest, mis on saadud otseselt ja ainult lehmapiimast ning mille
piimarasvasisaldus on vähemalt 82 % massist ja maksimaalne veesisaldus
16 % massist;
e)           pihustuskuivatuse
teel lehmapiimast saadud kõrgeima kvaliteediga lõssipulber, mis on valmistatud
liidu tunnustatud ettevõttes ning mille valgusisaldus on vähemalt 34,0 %
rasvata kuivekstrakti massist.
Artikkel 11
Riikliku sekkumise ajavahemikud
Riiklik sekkumine toimub:
a)           pehme nisu, odra
ja maisi puhul 1. novembrist 31. maini;
b)           koorimata riisi
puhul 1. aprillist 31. juulini;
c)           veise- ja
vasikaliha puhul kogu turustusaasta jooksul;
d)           või ja
lõssipulbri puhul 1. märtsist 31. augustini.
Artikkel 12
Riikliku sekkumise alustamine ja lõpetamine
1.           Artiklis 11 osutatud
ajavahemike jooksul:
a)      alustatakse
riiklikku sekkumist pehme nisu, või ja lõssipulbri puhul;
b)      võib komisjon
rakendusaktidega alustada riiklikku sekkumist odra, maisi ja koorimata riisi
(sealhulgas koorimata riisi eriliigid või -sordid) puhul, kui turuolukord seda
nõuab. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud
kontrollimenetluse kohaselt;
c)      võib komisjon
rakendusaktidega alustada riiklikku sekkumist veise- ja vasikalihasektori
puhul, kui liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna artikli 19 punkti a kohaselt
vastuvõetud võrdlusperioodi veise- ja vasikaliha keskmine turuhind, mis on
registreeritud artikli 18 lõike 8 kohaselt vastu võetud liidu rümpade
klassifitseerimisskaala alusel, langeb vaatlusperioodil alla 1 560 euro
tonni kohta.
2.           Komisjon võib riikliku
sekkumise lõpetada rakendusaktidega veise- ja vasikalihasektori puhul, kui
artikli 19 punkti a kohaselt vastuvõetud võrdlusperioodi jooksul ei ole lõike 1
punktiga c ettenähtud tingimused enam täidetud.
Artikkel 13
Kokkuostmine kindlaksmääratud hinnaga või hankemenetluse teel
1.           Kui on alustatud artikli 12
lõike 1 punkti a kohast riiklikku sekkumist, on iga artiklis 11 osutatud
perioodi puhul kindlaksmääratud hinnaga kokkuostmise aluseks järgmised
piirmäärad:
a)      pehme nisu puhul 3
miljonit tonni;
b)      või puhul
30 000 tonni;
c)      lõssipulbri puhul
109 000 tonni.
2.           Kui on alustatud artikli 12
lõike 1 kohast riiklikku sekkumist, toimub kokkuost hankemenetluse teel, et
määrata kindlaks maksimaalne kokkuostuhind:
a)      pehme nisu, või ja
lõssipulbri puhul, mis ületavad lõikes 1 osutatud piirmäärasid,
b)      odra, maisi,
koorimata riisi, veise- ja vasikaliha puhul.
Eriliste ja nõuetekohaselt põhjendatud asjaolude
korral võib komisjon rakendusaktidega piirata liikmesriigi või liikmesriigi
piirkonna hankemenetlusi või artikli 14 lõike 2 kohaselt registreeritud
keskmise turuhinna alusel määrata riikliku sekkumise jaoks kindlaks
kokkuostuhinnad liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna kohta. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2
osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 14
Riikliku sekkumise hinnad
1.           Riikliku sekkumise hinnad:
a)      riikliku sekkumise
raames kokku ostetavate toodete hind, kui riiklik sekkumine toimub
kindlaksmääratud hinna alusel või
b)      maksimaalne hind,
millega riikliku sekkumise tingimustele vastavaid tooteid võib kokku osta, kui
riiklik sekkumine toimub hankemenetluse teel.
2.           Riikliku sekkumise hinnatase:
a)      pehme nisu, odra,
maisi, koorimata riisi ja lõssipulbri puhul vastab hinnatase kindlaksmääratud
hinnaga kokkuostmisel asjaomastele artiklis 7 kindlaksmääratud võrdlushindadele
ning hankemenetluse teel toimunud kokkuostu puhul ei ületa hinnatase vastavaid
võrdlushindu;
b)      või puhul on
hinnatase kindlaksmääratud hinnaga kokkuostmisel 90 % artiklis 7
kindlaksmääratud võrdlushinnast ning hankemenetluse teel toimunud kokkuostu
puhul ei ületa hinnatase 90 % võrdlushinnast.
c)      ei ületa veise- ja
vasikaliha puhul artikli 12 lõike 1 punktis c osutatud hinda.
3.           Lõikes 1 ja 2 osutatud
riikliku sekkumise hinnad ei piira pehme nisu, odra, maisi ja koorimata riisi
puhul kvaliteedist tulenevat hinna tõstmist või alandamist. Võttes arvesse
vajadust tagada tootmise suunatust teatavatele koorimata riisi liikidele,
antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte, et määrata kindlaks riikliku sekkumise hinna tõstmised või
alandamised.
Artikkel 15
Riiklikest sekkumisvarudest müümise üldpõhimõtted
Riikliku sekkumise raames ostetud tooteid
müües tuleb:
a)           vältida turu
mis tahes häirimist,
b)           tagada ostjate
võrdne ligipääs kaupadele ja võrdne kohtlemine ning
c)           järgida
aluslepingu artikli 218 alusel sõlmitud kokkulepetest tulenevaid kohustusi.
Tooteid võib võõrandada, tehes need
kättesaadavaks määruses (EL) nr […] sätestatud liidus enim puudust
kannatavatele isikutele toiduabi jaotamise programmi jaoks, kui see on
programmis ette nähtud. Sel juhul vastab selliste toodete
arvestuslik väärtus artikli 14 lõikes 2 osutatud asjaomasele kindlaksmääratud
riikliku sekkumise hinnatasemele.
3. jagu
Eraladustusabi
Artikkel 16
Abikõlblikud tooted
Kui käesolevas jaos sätestatud tingimustest
ning komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega ja/või rakendusaktidega
vastavalt artiklitele 17–19 vastuvõetud nõuetest ja tingimustest ei tulene
teisiti, võib eraladustusabi anda järgmistele toodetele:
a)           valge suhkur;
b)           oliiviõli;
c)           linakiud;
d)           täiskasvanud
veiste värske või jahutatud liha;
e)           otseselt ja
ainult lehmapiimast saadud koorest valmistatud või;
f)            lehmapiimast valmistatud
lõssipulber;
g)           sealiha;
h)           lamba- ja
kitseliha.
Artikkel 17
Abi andmise tingimused
1.           Komisjonile antakse vajaduse
korral artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et
kehtestada turu läbipaistvuse tagamiseks tingimused, mille kohaselt võib
otsustada anda eraladustusabi artiklis 16 loetletud toodete puhul, võttes
arvesse asjaomaste toodete registreeritud liidu keskmisi turuhindu ja
võrdlushindu või vajadust reageerida eriti keerulisele turuolukorrale või
sektori majandusarengule ühes või enamas liikmesriigis.
2.           Komisjon võib otsustada
rakendusaktidega anda eraladustusabi artiklis 16 loetletud toodete puhul,
võttes arvesse käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tingimusi. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
3.           Komisjon määrab
rakendusaktidega kindlaks artiklis 16 sätestatud eraladustusabi eelnevalt või
pakkumismenetluste teel. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162
artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
4.           Komisjon võib
rakendusaktidega piirata eraladustusabi andmist või määrata kindlaks
eraladustusabi liikmesriigi või liikmesriigi piirkonna kohta registreeritud
keskmise turuhinna alusel. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162
artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
4. jagu
Riikliku sekkumise ja eraladustusabi ühissätted
Artikkel 18
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2–9 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse eri sektorite
eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega lisaks käesolevas määruses
sätestatud nõuetele võtta vastu nõuded ja tingimused, millele peavad vastama
riikliku sekkumise raames kokkuostetavad tooted ja eraladustusabi süsteemi
alusel ladustatavad tooted. Kõnealused nõuded ja tingimused aitavad tagada
kokkuostetavate ja ladustavate toodete abikõlblikkuse ja kvaliteedi seoses
kvaliteedigruppide, kvaliteediklasside, kategooriate, koguste, pakendamise, märgistuse,
maksimumvanuse ja säilitamisega ning toodete etapiga, mille suhtes riiklik
sekkumishind ja eraladustusabi kehtivad.
3.           Võttes arvesse teravilja- ja
koorimata riisi sektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega
kehtestada artikli 14 lõikes 3 osutatud kvaliteedist tuleneva hinna tõstmise
või alandamise nii pehme nisu, odra, maisi ja koorimata riisi kokkuostu kui ka
müügi puhul.
4.           Võttes arvesse veise- ja
vasikalihasektori eripära, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta vastu
eeskirjad seoses makseasutuste kohustusega, et kogu veiseliha oleks
konditustatud pärast ülevõtmist ja enne lõplikku ladustamist.
5.           Võttes arvesse eri olukordi
sekkumisvarude ladustamisel liidus ja selleks, et tagada ettevõtjatele piisav
juurdepääs riiklikule sekkumisele, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega
vastu:
a)      nõuded, mida
sekkumiskeskuste ladustuskohtades tuleb riikliku sekkumise korras
kokkuostetavate toodete puhul järgida, sealhulgas eeskirjad ladustuskohtade
minimaalse laomahu, heas seisukorras vastuvõetud toodete hoidmise tehniliste
nõuete ning ladustamisperioodi lõppemisel toodete müügi kohta;
b)      eeskirjad seoses
liikmesriikidesse ladustamisele jäävate väikeste koguste müügiga, mida
liikmesriigid teevad omal vastutusel ja sama menetluse alusel, mida
kohaldatakse liidus; ning eeskirjad, milles käsitletakse otsemüügi selliseid
koguseid, mida ei ole enam võimalik uuesti originaalpakendisse tagasi panna või
mille tarbimisväärtus on langenud;
c)      eeskirjad, milles
käsitletakse toodete ladustamist sellises liikmesriigis ja väljaspool seda
liikmesriiki, kes vastutab toodete ja selliste toodete töötlemise eest seoses
tollimaksude ning muude vastavalt ühisele põllumajanduspoliitikale eraldatavate
või sissenõutavate summadega.
6.           Võttes arvesse vajadust
tagada eraladustamise puhul soovitud tulemuse saavutamine turul, võib komisjon
delegeeritud õigusaktidega:
a)      võtta vastu meetmed
tasutava abisumma vähendamiseks, kui ladustatav kogus on väiksem, kui lepingus
ette nähtud;
b)      kehtestada ettemakse
andmise tingimused.
7.           Võttes arvesse ettevõtjate
õigusi ja kohustusi riiklikus sekkumises osalemisel või eraladustamise puhul,
võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta vastu eeskirjad seoses:
a)      hankemenetlustega,
millega tagatakse võrdne juurdepääs kaupadele ja ettevõtjate võrdne kohtlemine;
b)      ettevõtjate
vastavusega tingimustele;
c)      tagatise
esitamisega, selleks et ettevõtjad täitaksid oma kohustusi.
8.           Võttes arvesse vajadust
standardida eri toodete esitusviisi turu läbipaistvuse parandamise ja hindade registreerimise
eesmärgil ja seoses turusekkumise korra kohaldamisega riikliku sekkumise või
eraladustusabi andmise vormis, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta
vastu liidu rümpade klassifitseerimisskaalad järgmistes sektorites:
a)      veise- ja vasikaliha;
b)      sealiha;
c)      lamba- ja kitseliha.
9.           Võttes arvesse vajadust
tagada rümpade klassifitseerimise täpsus ja usaldusväärsus, võib komisjon
delegeeritud õigusaktidega näha ette, et rümpade klassifitseerimise kohaldamist
liikmesriikides kontrollib liidu komitee, kuhu kuuluvad komisjoni ja
liikmesriikide nimetatud eksperdid. Kõnealuste sätetega võib ette näha, et liit
kannab kontrollitegevusest tulenevad kulud.
Artikkel 19
Rakendamisvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vajalikke
meetmeid käesoleva peatüki ühetaoliseks kohaldamiseks kogu Euroopa Liidus. Kõnealused eeskirjad võivad eelkõige olla seotud:
a)           käesoleva
peatüki kohaldamiseks vajalike võrdlusperioodide, turgude ja turuhindadega;
b)           menetluste ja
tingimustega, mis on seotud riikliku sekkumise korras kokkuostetavate toodete
tarnimisega, pakkuja kantavate transpordikuludega, makseasutuste ülevõetavate
toodetega ja maksmisega;
c)           eri tegevustega
konditustamisel veise- ja vasikalihasektoris;
d)           ladustamise mis
tahes lubamisega väljaspool liikmesriigi territooriumi, kui tooted on kokku
ostetud ja ladustatud;
e)           riikliku
sekkumise korras kokkuostetud toodete müügi või realiseerimise tingimustega,
eelkõige müügihindade, laost väljaviimise, väljaviidud toodete edasise
kasutamise või sihtkohaga, sealhulgas menetlustega, mis on seotud liidus enim
puudust kannatavatele isikutele toiduabi jagamise programmi jaoks
kättesaadavaks tehtud toodetega, sealhulgas vedu liikmesriikide vahel;
f)            liikmesriigi
pädeva asutuse ja taotlejate vaheliste lepingute sisu ja nende sõlmimisega;
g)           eraladustamise
kohtade, laos hoidmise ning laost väljaviimisega;
h)           eraladustusperioodi
kestusega ning lepingus sätestatud ladustusperioodi lühendamise või pikendamise
tingimustega;
i)            tingimustega,
mille kohaselt võib otsustada, et eraladustuslepingute alusel ladustatud
tooteid võib uuesti turustada või müüa;
j)            eeskirjadega,
milles käsitletakse kindlaksmääratud hinnaga kokkuostmisel või kindlaksmääratud
hinnaga eraladustusabi andmisel järgitavat korda;
k)           hankemenetlustega
nii riikliku sekkumise kui ka eraladustamise puhul, eelkõige seoses:
i)       pakkumuste
esitamisega ja miinimumkogusega pakkumuse esitamisega ning
ii)       pakkumuste
valikuga, millega tagatakse, et eelistatakse liidule kõige soodsamaid
pakkumusi, kuid mis ei tähenda seda, et hankemenetlusele peab tingimata
järgnema lepingu sõlmimine.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 20
Muud rakendusvolitused
Komisjon võtab
vastu vajalikud rakendusaktid, et:
a)           võtta arvesse
artikli 13 lõikes 1 sätestatud sekkumise piirmäärasid ning
b)           kohaldada
artikli 13 lõikes 2 osutatud pehme nisu, või ja lõssipulbri hankemenetluse
suhtes suuremaid koguseid kui need, mis on sätestatud artikli 13 lõikes 1.
II PEATÜKK
Toetuskavad
1. jagu
Toidule juurdepääsu parandamisega seotud toetuskavad
1. alajagu
Koolidele puuvilja jagamise kava
Artikkel 21
Lastele puu- ja köögiviljade, töödeldud puu- ja köögivilja ning
banaanitoodete jagamiseks antav toetus
1.           Komisjoni poolt vastavalt
artiklitele 22 ja 23 delegeeritud või rakendusaktidega määratletavate
tingimuste kohaselt antakse liidu toetust:
a)      puu- ja köögiviljade, töödeldud puu- ja
köögivilja ning banaanisektori toodete jagamiseks lastele haridusasutustes,
sealhulgas lasteaedades; muudes koolieelsetes
lasteasutustes, algkoolides ja gümnaasiumides; ning
b)      teatavate seonduvate logistika ning
jagamise, seadmete, teavitamise, järelevalve, hindamise ja kaasnevate meetmega
seotud kulude katmiseks.
2.           Liikmesriigid, kes soovivad
kavas osaleda, peavad eelnevalt välja töötama kava rakendamise strateegia
riiklikul või piirkondlikul tasandil. Samuti peaksid nad ette nägema kava
tõhususe suurendamiseks vajalikud täiendavad meetmed.
3.           Liikmesriigid koostavad oma
strateegiate väljatöötamisel loetelu puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja
köögivilja- ning banaanisektori toodetest, mis on nende kavade raames
toetuskõlblikud. Kõnealune loetelu ei hõlma siiski tooteid, mis on välja jäetud
komisjoni poolt artikli 22 lõike 2 punkti a kohaselt delegeeritud õigusaktidega
vastuvõetud meetme kohaselt. Toodete valikul lähtuvad liikmesriigid
objektiivsetest kriteeriumidest, mille hulka võivad kuuluda toote hooajalisus
ja kättesaadavus ning keskkonnaaspektid. Sellega seoses võivad liikmesriigid
eelistada liidust pärit tooteid.
4.           Lõikes 1 osutatud liidu
toetus:
a)      ei ületa 150 miljonit eurot
õppeaasta kohta, ega
b)      Ei ületa 75 % lõikes 1 osutatud
tarne- ja seotud kuludest või 90 % kuludest vähem arenenud piirkondades
või aluslepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimates piirkondades ega
c)      hõlma muid kui ainult lõikes 1 osutatud
tarnimise ja sellega seotud kulusid.
5.           Lõikes 1 osutatud liidu
toetust ei tohi kasutada olemasolevate riiklike koolidele puuvilja jagamise
kavade või muude koolidele puuvilja jagamise kavade rahaliste vahendite
asendamiseks. Juhul kui liikmesriik on siiski juba kehtestanud programmi, mis
oleks käesoleva artikli kohaselt abikõlblik liidu abi saamiseks, ning kavatseb
seda laiendada või tõhustada, sealhulgas seoses programmi sihtrühma, kestuse
või abikõlblike toodetega, võib liidu abi anda tingimusel, et järgitakse lõike
4 punktis b sätestatud piirmäärasid seoses liidu abi osakaaluga siseriikliku
rahastamise kogumäära suhtes. Sellisel juhul peab liikmesriik oma
rakendamisstrateegias märkima, kuidas ta kavatseb oma kava laiendada või
tõhustada.
7.           Lisaks liidu abile võivad
liikmesriigid anda artikli 152 kohaselt riiklikku abi.
8.           Koolidele puuvilja jagamise
liidu kava ei piira ühegi eraldiseisva, liidu õigusega kooskõlas oleva riikliku
koolidele puuvilja jagamise kava rakendamist.
9.           Liit võib määruse (EL) nr […]
(ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja järelevalve kohta)
artikli 6 alusel rahastada ka koolidele puuvilja jagamise kavaga seotud
teavitamis-, järelevalve- ja hindamismeetmeid, sealhulgas neid, mille eesmärk
on teavitada sellest üldsust, ning võrgustiku loomise meetmeid.
Artikkel 22
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2–4 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse vajadust
parandada laste toitumisharjumusi, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega
võtta vastu eeskirju, milles käsitletakse:
a)      tooteid, mis on kava jaoks sobimatud,
võttes arvesse toiteväärtuse aspekte;
b)      kava sihtrühma;
c)      riiklikke või piirkondlikke strateegiaid,
mida liikmesriikidel tuleb toetuse saamiseks koostada, sh kaasnevad meetmed;
d)      toetusesaajate heakskiitmist ja valimist.
3.           Võttes arvesse vajadust
tagada Euroopa Liidu vahendite tõhus ja sihipärane kasutamine, võib komisjon
delegeeritud õigusaktidega vastu võtta eeskirjad, milles käsitletakse:
a)      liikmesriikide vahel toetuse jaotamise
objektiivseid kriteeriume, toetuse soovituslikku jaotamist liikmesriikide vahel
ning liikmesriikide vahel toetuse ümberjaotamise meetodit, mis põhineb saadud
toetusetaotlustel;
b)      toetuskõlblikke kulusid, sealhulgas
võimalus määrata kindlaks selliste kulude ülemmäär;
c)      järelevalvet ja hindamist.
4.           Võttes arvesse vajadust tõsta
teadlikkust toetuskava kohta, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta
vastu eeskirjad, milles nõutakse osalevalt liikmesriigilt osutamist liidu
toetuse subsideerivale osale.
Artikkel 23
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
kõik käesoleva jaoga seotud vajalikud meetmed ning eelkõige seoses:
a)           eelarves vabade assigneeringute
piiresse jääva abi lõplikku jagamisega osalevate liikmesriikide vahel;
b)           toetusetaotluste ja maksetega;
c)           kava avaldamise viisiga ja
võrgustiku loomise meetmetega.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2. Alajagu
Koolidele piima jagamise kava
Artikkel 24
Laste varustamine piimatoodetega
1.           Liidu toetust antakse
õppeasutustes laste varustamiseks teatavate piima- ja piimatootesektori
toodetega.
2.           Liikmesriigid, kes soovivad
kavas osaleda, peavad eelnevalt riiklikul või piirkondlikul tasandil välja
töötama selle rakendamise strateegia.
3.           Lisaks liidu toetusele võivad
liikmesriigid anda artikli 152 kohaselt riiklikku abi.
4.           Vastavalt aluslepingu artikli
43 lõikele 3 võtab nõukogu piima puhul antava liidu abi kindlaksmääramise
meetmed.
5.           Lõikega 1 ettenähtud liidu
toetust antakse maksimaalselt 0,25 liitri piimaekvivalendi eest lapse kohta
koolipäevas.
Artikkel 25
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2–4 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse piimatoodete
tarbimise suundumust ning piimatoodete turu uuendusi ja arengut ning
toiteväärtuse aspekte, määrab komisjon delegeeritud õigusaktidega kindlaks kava
tingimustele vastavad tooted ning võtab vastu eeskirjad, milles käsitletakse
riiklikke või piirkondlikke strateegiaid, mida liikmesriikidel tuleb toetuse
saamiseks välja töötada, ning kava sihtrühma määratlemist.
3.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et asjaomased toetusesaajad ja taotlejad vastaksid toetuse saamise
tingimustele, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu toetuse andmise
tingimused.
Võttes arvesse vajadust tagada, et taotlejad
täidavad oma kohustusi, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu meetmed
seoses tagatise esitamisega toetuse nõuetekohaseks kasutamiseks juhul, kui
toetus on makstud ette.
4.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et tõsta teadlikkust toetuskavast, võib komisjon delegeeritud
õigusaktidega nõuda, et õppeasutused osutaksid liidu subsideerivale rollile
kavas.
Artikkel 26
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
vajalikud meetmed ning eelkõige seoses:
a)           menetlustega, millega tagatakse
toetuse tingimustele vastava maksimumsumma järgimine;
b)           taotlejate heakskiitmise,
toetusetaotluste ja maksetega;
c)           kava avaldamise viisiga.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2. jagu
Toetus oliiviõli ja lauaoliivide sektoris
Artikkel 27
Ettevõtjate organisatsioonidele antav toetus
1.           Liit rahastab
artiklis 109 määratletud ettevõtjate organisatsioonide koostatud
kolmeaastaseid tööprogramme ühes või mitmes järgmises valdkonnas:
a)      oliivikasvatuse
keskkonnamõjude parandamine;
b)      oliiviõli ja
lauaoliivide tootmise kvaliteedi parandamine;
c)      oliiviõli ja
lauaoliivide kvaliteedi jälgitavus, sertifitseerimine ja kaitsmine, eelkõige
lõpptarbijale müüdavate oliiviõlide kvaliteedi kontrollimine riiklike asutuste
järelevalve all.
2.           Lõikes 1 osutatud
tööprogrammide liidupoolne rahastamine on järgmine:
a)      11 098 000
eurot aastas Kreekale;
b)      576 000 eurot
aastas Prantsusmaale; ning
c)      35 991 000
eurot aastas Itaaliale.
3.           Lõikes 1 osutatud
tööprogrammide liidupoolse rahastamise maksimummäär on võrdne liikmesriikide
poolt kinnipeetud summadega. Abikõlblike kulude rahastamise ülemmäär on
järgmine:
a)      75 % tegevuste
puhul lõike 1 punktis a osutatud valdkondades;
b)      75 %
põhivarasse investeerimise puhul ja 50 % muude tegevuste puhul lõike 1
punktis b osutatud valdkondades;
c)      75 %
tööprogrammide puhul, mida vähemalt kahe tootjaliikmesriigi tunnustatud
ettevõtjate organisatsioonid viivad läbi vähemalt kolmes kolmandas riigis või
muus liikmesriigis lõike 1 punktis c osutatud valdkondades, ja 50 % muu
tegevuse puhul nendes valdkondades.
Asjaomane liikmesriik tagab lisarahastamise, mis
moodustab kuni 50 % kuludest, mida liidupoolne rahastamine ei kata.
Artikkel 28
Delegeeritud volitused
1.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et artiklis 27 sätestatud toetus vastab oliiviõli ja lauaoliivide
tootmiskvaliteedi tõstmise eesmärgile, antakse komisjonil artikli 160 kohaselt
õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse:
a)      ettevõtjate ja
organisatsioonide tunnustamise tingimusi abikava eesmärkide saavutamiseks ning
sellise tunnustamise peatamist või lõpetamist;
b)      liidupoolse toetuse
saamise tingimustele vastavaid meetmeid;
c)      liidu toetuse eraldamist
erimeetmete korral;
d)      tegevusi ja kulusid,
mis ei vasta liidu toetuse saamise tingimustele;
e)      tööprogrammide
valikut ja heakskiitmist.
2.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et ettevõtjad täidavad oma kohustusi, antakse komisjonil artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega nõutakse tagatise
esitamist, juhul kui toetus on ette makstud.
Artikkel 29
Rakendamisvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
meetmed seoses:
a)           tööprogrammide
rakendamise ja selliste programmide muutmisega;
b)           toetuse
maksmisega, sealhulgas toetuse ettemaksed.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
3. jagu
Toetus puu- ja köögiviljasektoris
Artikkel 30
Rakendusfondid
1.           Puu- ja köögiviljasektori
tootjaorganisatsioonid võivad moodustada rakendusfonde. Fondi rahastatakse:
a)      tootjaorganisatsioonilt
või tema liikmetelt saadavast rahalisest toetusest;
b)      liidu finantsabist,
mida võib anda tootjaorganisatsioonidele kooskõlas komisjoni poolt
artiklite 35 ja 36 kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusaktides ja
rakendusaktides sätestatud mõistete ja tingimustega.
2.           Rakendusfonde kasutatakse
üksnes selliste rakenduskavade rahastamiseks, mis on liikmesriikidele esitatud
ja nende poolt heaks kiidetud.
Artikkel 31
Rakenduskavad
1.           Puu- ja köögiviljasektori
rakenduskaval on vähemalt kaks artikli 106 punktis c osutatud eesmärki või
järgmist eesmärki:
a)      toodangu
planeerimine;
b)      toodete kvaliteedi
parandamine;
c)      toodete
kaubandusliku väärtuse suurendamine;
d)      värskete või
töödeldud toodete tarbimise edendamine;
e)      keskkonnameetmed ja
keskkonnasõbralikud tootmismeetodid, sealhulgas mahepõllumajandus;
f)       kriisiennetus ja
-ohje.
Rakenduskavad esitatakse heakskiitmiseks
liikmesriikidele.
2.           Lõike 1 punktis f osutatud
kriisiennetus ja -ohje on seotud puu- ja köögiviljaturu kriiside vältimise ja
tekkinud kriiside lahendamisega ning hõlmab sellega seoses:
a)      toodete turult
kõrvaldamist;
b)      puu- ja köögivilja
toorelt koristamist või koristamata jätmist;
c)      toodete tarbimise
edendamist ja neist teavitamist;
d)      koolitusmeetmeid;
e)      saagikindlustust;
f)       toetust ühisfondide
moodustamise halduskulude katmiseks.
Kriisiennetus- ja -ohjamismeetmed, sealhulgas
kolmandas lõigus osutatud laenude põhiosa ja intressi tagasimaksed, ei moodusta
üle ühe kolmandiku rakenduskava kuludest.
Tootjaorganisatsioonid võivad kriisiennetus- ja
-ohjamismeetmete rahastamiseks võtta laene kommertstingimustel. Sellisel juhul võib kõnealuste laenude põhiosa ja intressi
tagasimaksmine olla rakenduskava osa ning seega võib seda artikli 32
alusel liidu finantsabist rahastada. Kriisiennetuse ja -ohjega seotud mis tahes
konkreetset tegevust rahastatakse kas selliste laenude abil või otseselt, kuid
mitte mõlemal viisil.
3.           Liikmesriigid tagavad, et:
a)      rakenduskavad
hõlmavad kahte või enamat keskkonnameedet või
b)      vähemalt 10 %
rakenduskavade kuludest kasutatakse keskkonnameetmete rahastamiseks.
Keskkonnameetmete puhul järgitakse määruse
(EL) nr […] (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD)
antavate maaelu arengu toetuste kohta) artikli 29 lõikes 3 sätestatud
põllumajandusliku keskkonnatoetusega seotud tingimusi.
Kui vähemalt 80 % tootjaorganisatsiooni
tootjaliikmetest on võtnud ühe või mitu ühesugust põllumajanduse keskkonna
kohustust määruse (EL) nr […] (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist
(EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) artikli 29 lõike 3 alusel, siis
käsitatakse iga sellist kohustust esimese lõigu punktis a osutatud
keskkonnameetmena.
Esimeses lõigus osutatud keskkonnameetmetele antav
abi hõlmab täiendavaid kulusid ja kõnealusest tegevusest tulenevalt saamata
jäänud tulu.
4.           Liikmesriigid tagavad, et
keskkonnale avaldavat survet suurendavad investeeringud on lubatud üksnes siis,
kui on kasutusele võetud tõhusad meetmed keskkonna kaitsmiseks sellise surve
eest.
Artikkel 32
Liidu finantsabi
1.           Liidu finantsabi on võrdne
artikli 30 lõike 1 punktis a osutatud tegelikult makstud rahalise toetuse
summaga, kuid mitte suurem kui 50 % tegelikest kuludest.
2.           Liidu finantsabi ülempiir on
4,1 % iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtusest.
Kõnealust protsendimäära võib suurendada
4,6 %-le turustatud toodangu väärtusest, tingimusel et summat, mis ületab
4,1 % turustatud toodangu väärtusest, kasutatakse üksnes kriisiennetus- ja
-ohjamismeetmeteks.
3.           Tootjaorganisatsiooni
taotlusel suurendatakse lõikes 1 sätestatud toetusmäära 50 %-lt 60%-le ühe
rakenduskava või rakenduskava osa kohta, kui see vastab vähemalt ühele
järgmistest tingimustest:
a)      selle on esitanud
mitu liidu tootjaorganisatsiooni, kes tegelevad eri liikmesriikides
rahvusvaheliste kavadega;
b)      selle on esitanud
üks või mitu tootmisharudevahelistel alustel toimivate kavadega tegelevat
tootjaorganisatsiooni;
c)      sellega kaetakse
üksnes selliste mahepõllumajanduslike toodete tootmiseks antavaid eritoetusi,
mis on hõlmatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 834/2007;[24]
d)      see on esimene kava,
mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioon, mis on ühinenud teise
tunnustatud tootjaorganisatsiooniga;
e)      see on esimene kava,
mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioonide liit;
f)       selle on esitanud
tootjaorganisatsioonid nendest liikmesriikidest, kus tootjaorganisatsioonid
turustavad vähem kui 20 % puu- ja köögiviljatoodangust;
(g)     selle on esitanud
tootjaorganisatsioon ühest äärepoolseimast piirkonnast, nagu on osutatud
aluslepingu artiklis 349;
(h)     see hõlmab üksnes
eritoetusi meetmeteks, mille eesmärk on propageerida haridusasutuses viibivate
laste hulgas puu- ja köögivilja tarbimist.
4.           Lõikes 1 sätestatud piirmäära
50 % suurendatakse 100 %-le puu- ja köögivilja turult kõrvaldamiste
puhul, kui kõrvaldatav kogus ei ületa 5 % iga tootjaorganisatsiooni
turustatud toodangu mahust ning kui kõrvaldamine on toimunud järgmisel viisil:
a)      tasuta jagamine
heategevusorganisatsioonidele ja -fondidele, mille liikmesriigid on sel
eesmärgil heaks kiitnud, kasutamiseks nende tegevuses selliste inimeste
aitamiseks, kellel on riigi seaduste kohaselt õigus saada sotsiaalabi, eelkõige
piisavate elatusvahendite puudumise tõttu;
b)      tasuta jagamine
karistusasutustele, koolidele, riiklikele haridusasutustele ja laste
puhkelaagritele, samuti liikmesriikide määratud haiglatele ja vanadekodudele; liikmesriigid
teevad kõik vajaliku tagamaks, et sel viisil jagatud kogused täiendavad
selliste asutuste tavaliselt ostetavaid koguseid.
Artikkel 33
Riiklik finantsabi
1.           Liikmesriikide nendes
piirkondades, kus puu- ja köögiviljasektori tootjate organiseerituse tase on
eriti madal, võib komisjon vastavalt artikli 162 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusele rakendusaktidega lubada liikmesriikidel nõuetekohaselt
põhjendatud taotluse alusel maksta tootjaorganisatsioonidele riiklikku
finantsabi, mis moodustab maksimaalselt 80 % artikli 30 lõike 1 punktis a
osutatud rahalisest toetusest. Kõnealune finantsabi täiendab rakendusfondi
kaudu toimuvat rahastamist.
2.           Liikmesriikides, milles
määruse (EL) nr […] (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD)
antavate maaelu arengu toetuste kohta) artiklis 28 osutatud
tootjaorganisatsioonid, tootjaorganisatsioonide liidud ja tootjarühmad
turustavad alla 15 % puu- ja köögiviljatoodangu väärtusest ning mille puu-
ja köögiviljatoodang annab vähemalt 15 % nende põllumajanduse
kogutoodangust, võib liit asjaomase liikmesriigi taotluse põhjal lõikes 1
osutatud riikliku finantsabi hüvitada. Komisjon otsustab rakendusaktidega
sellise hüvitamise üle. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162
artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 34
Rakenduskavade riiklik raamistik ja riiklik strateegia
1.           Liikmesriigid kehtestavad
siseriikliku raamistiku artikli 31 lõikes 3 osutatud keskkonnameetmetega seotud
üldtingimuste väljatöötamiseks. Kõnealuse raamistikuga tagatakse eelkõige, et
sellised meetmed vastavad määruses (EL) nr […] (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist
(EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) sätestatud nõuetele, eelkõige
kõnealuse määruse artiklis 6 sätestatud nõuete järjekindluse kohta.
Liikmesriigid esitavad oma raamistiku kavandi
komisjonile, kes rakendusaktidega võib kolme kuu jooksul nõuda muudatusi, kui
ta leiab, et kõnealune kavand ei võimalda saavutada aluslepingu
artiklis 191 ning liidu seitsmendas keskkonnaalases tegevusprogrammis
sätestatud eesmärke. Samu eesmärke tuleb järgida ka
rakenduskavadest toetatavate üksikpõllumajandusettevõtetesse tehtavate
investeeringute puhul.
2.           Kõik liikmesriigid koostavad
puu- ja köögiviljaturu säästvate rakenduskavade riikliku strateegia. Kõnealuse
strateegiaga on hõlmatud:
a)      olukorra tugevate ja
nõrkade külgede analüüs ning arengupotentsiaal;
b)      valitud
prioriteetide põhjendus;
c)      rakenduskavade ja
rahastamisvahendite eesmärgid ning tulemuslikkuse näitajad;
d)      rakenduskavade
hindamine;
e)      tootjaorganisatsioonide
aruandluskohustus.
Riiklikus strateegias sisaldub ka lõikes 1
osutatud riigisisene raamistik.
3.           Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata
liikmesriikide suhtes, kus ei ole tunnustatud tootjaorganisatsioone.
Artikkel 35
Delegeeritud volitused
Võttes arvesse vajadust tagada
tootjaorganisatsioonide tõhus, sihipärane ja jätkuv toetamine puu- ja köögiviljasektoris,
antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte, et kehtestada eeskirjad, milles käsitletakse:
a)           rakendusfonde
ja rakenduskavasid, mis on seotud:
i)       rakendusfondide
hinnangulise suuruse, rahastamise ja kasutamisega;
ii)       rakenduskavade
sisu, kestuse, heakskiitmise ja muutmisega;
iii)      meetmete
abikõlblikkusega, tegevuskava kohase tegevuse või kuludega ja vastavate
täiendavate riiklike eeskirjadega;
iv)      tegevuskavade ja
maaelu arengu programmide vahelise suhtega;
v)      tootjaorganisatsioonide
liitude rakenduskavadega;
b)           riikliku
raamistiku ja riikliku strateegia struktuuri ja sisuga;
c)           liidu
finantsabiga, mis on seotud:
i)       liidu finantsabi
arvutamise alusega, eelkõige tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtus;
ii)       abi arvutamiseks
kohaldatava võrdlusperioodiga;
iii)      finantsabi saamise
õiguste vähendamisega abitaotluste hilinenud esitamise korral;
iv)      ettemaksete
tegemisega ning tagatiste esitamise ja kaotamisega ettemaksete korral;
d)           kriisiennetus-
ja -ohjamismeetmed, mis on seotud:
i)       kriisiennetus- ja
-ohjamismeetmete valikuga;
ii)       turult
kõrvaldamise mõistega;
iii)      turult kõrvaldatud
toodete sihtotstarbega;
iv)      turult kõrvaldamise
maksimumtoetusega;
v)      etteteatamisega
turult kõrvaldamise korral;
vi)      turustatud toodangu
mahuga turult kõrvaldamise korral;
vii)     tasuta jagamiseks
ettenähtud toodete pakendil Euroopa Liidu embleemi esitamisega;
viii)    kõrvaldatud toodete
saajatele esitatavate tingimustega;
ix)      toorelt koristamise
ja koristamata jätmise mõistega;
x)      toorelt koristamise
ja koristamata jätmise tingimustega;
xi)      saagikindlustuse
eesmärkidega;
xii)     mõistega
„ebasoodsad ilmastikutingimused”;
xiii)    ühisfondide
moodustamise halduskulude katmise toetuse tingimustega;
e)           riikliku
finantsabiga, mis on seotud:
i)       tootjate
organiseerituse tasemega;
ii)       rakenduskavade
muudatustega;
iii)      finantsabi saamise
õiguste vähendamisega abitaotluste hilinenud esitamise korral;
iv)      tagatiste
esitamise, vabastamise ja kaotamisega ettemaksete korral;
v)      liidu poolt tagasi
makstava riikliku finantsabi maksimaalse protsendiga.
Artikkel 36
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
meetmed seoses:
a)           rakendusfondide
juhtimisega;
b)           rakenduskavade
vormiga;
c)           abitaotluste ja
abi maksmisega, sealhulgas ettemakse ja abi maksmine osaliselt;
d)           kriisiennetus-
ja -ohjamismeetmeteks võetud laenudega;
e)           turustamisstandarditega
turult kõrvaldamise korral;
f)            transpordi-,
sortimis- ja pakendamiskuludega tasuta jagamise korral;
g)           edendus-,
teavitamis- ja koolitusmeetmetega kriisiennetuse ja -ohje korral;
h)           saagikindlustusmeetmete
haldamisega;
i)            riigiabi
sätetega kriisiennetus- ja -ohjamismeetmete puhul;
j)            riikliku
finantsabi andmise loaga;
k)           riikliku
finantsabi taotlemise ja väljamaksmisega;
l)            riikliku
finantsabi tagasimaksmisega.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
4. jagu
Veinisektori toetusprogrammid
1. alajagu
Üldsätted ja abikõlblikud meetmed
Artikkel 37
Reguleerimisala
Käesolevas jaos on sätestatud eeskirjad,
millega reguleeritakse liidu vahendite eraldamist liikmesriikidele ning
kõnealuste vahendite kasutamist liikmesriikide poolt viieaastaste riiklike
toetusprogrammide (edaspidi „toetusprogrammid”) raames veinisektorit toetavate
erimeetmete rahastamiseks.
Artikkel 38
Kooskõla ja järjepidevus
1.           Toetusprogrammid on kooskõlas
liidu õigusega ning liidu tegevuse, poliitika ja prioriteetidega.
2.           Liikmesriigid vastutavad
toetusprogrammide eest ning tagavad, et need on sisult järjekindlad ning et
neid koostatakse ja rakendatakse objektiivselt, võttes arvesse asjaomaste
tootjate majanduslikku olukorda ja vajadust vältida tootjate põhjendamatut
ebavõrdset kohtlemist.
3.           Toetust ei anta:
(a)     teadusprojektidele
ja teadusprojekte toetavatele meetmetele, ilma et see piiraks artikli 43 lõike
3 punkte d ja e;
b)      määruse (EL) nr […]
(Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu
toetuste kohta) kohastes liikmesriikide maaelu arengu programmides
sisalduvatele meetmetele.
Artikkel 39
Toetusprogrammide esitamine
1.           Iga IV lisas loetletud
tootjaliikmesriik esitab komisjonile viieaastase toetusprogrammi kavandi, mis
sisaldab vähemalt ühte artiklis 40 sätestatud abikõlblikku meedet.
2.           Toetusprogramme hakatakse
kohaldama kolm kuud pärast nende esitamist komisjonile.
Kui komisjon kehtestab rakendusaktiga, et
toetusprogramm ei vasta käesolevas jaos sätestatud eeskirjadele, teavitab
komisjon sellest liikmesriiki. Sellisel juhul esitab
liikmesriik komisjonile muudetud toetusprogrammi. Muudetud toetusprogrammi
hakatakse kohaldama kaks kuud pärast selle esitamist, välja arvatud juhul, kui
vastuolu ei ole kõrvaldatud – sel juhul kohaldatakse käesolevat lõiku.
3.           Lõiget 2 kohaldatakse mutatis
mutandis liikmesriikide esitatud toetusprogrammide muudatuste suhtes.
Artikkel 40
Abikõlblikud meetmed
Toetusprogrammid võivad sisaldada üksnes ühte
või mitut järgmist meedet:
a)           toetus ühtse
otsemaksete kava alusel vastavalt artiklile 42;
b)           müügi
edendamine vastavalt artiklile 43;
c)           viinamarjaistanduste
ümberkorraldamine ja muutmine vastavalt artiklile 44;
d)           toorelt
koristamine vastavalt artiklile 45;
e)           ühisfondid
vastavalt artiklile 46;
f)            saagikindlustus
vastavalt artiklile 47;
g)           investeeringud
vastavalt artiklile 48;
h)           kõrvalsaaduste
destilleerimine vastavalt artiklile 49.
Artikkel 41
Toetusprogrammide üldeeskirjad
1.           Saada olevaid liidu rahalisi
vahendeid eraldatakse IV lisas sätestatud eelarvepiiride raames.
2.           Liidu toetust antakse üksnes
selliste abikõlblike kulude katmiseks, mis on tehtud pärast asjaomase
toetusprogrammi esitamist.
3.           Liikmesriigid ei kata
toetusprogrammide alusel liidu rahastatavate meetmete kulusid.
2. alajagu
Eritoetusmeetmed
Artikkel 42
Ühtne otsemaksete kava ja toetus viinamarjakasvatajatele
Toetusprogrammid võivad hõlmata üksnes
viinamarjakasvatajatele antavat toetust toetusõiguste eraldamise vormis, mille
kohta on liikmesriigid teinud otsuse 1. detsembriks 2012 vastavalt määruse (EL)
nr [KOM(2010) 799] artiklile 137 ning kõnealuses artiklis sätestatud tingimuste
kohaselt.
Artikkel 43
Müügiedendamine kolmandates riikides
1.           Käesoleva artikli kohane
toetus hõlmab teavitus- või müügiedendusmeetmeid, mis on suunatud liidu
veinidele kolmandates riikides, et suurendada nende konkurentsivõimet
kõnealustes riikides.
2.           Lõikes 1 osutatud meetmeid
kohaldatakse kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega
veinide või selliste veinide suhtes, millele on märgitud viinamarjasort.
3.           Lõikes 1 osutatud meetmed
võivad hõlmata üksnes järgmist:
a)      avalikke suhteid,
müügiedendus- või reklaamimeetmeid, eelkõige neid, mis rõhutavad liidu toodete
eeliseid, eriti seoses kvaliteedi, toiduohutuse või keskkonnasõbralikkusega;
b)      osalemist
rahvusvahelise tähtsusega üritustel, messidel või näitustel;
c)      teavituskampaaniaid,
mis tutvustavad eelkõige päritolunimetusi, geograafilisi tähiseid ja
mahetootmist hõlmavaid liidu süsteeme;
d)      uurimusi uute
turgude kohta, mis on vajalikud turuväljundite laiendamiseks;
e)      uurimusi teavitus-
ja müügiedendusmeetmete tulemuste hindamiseks.
4.           Lõikes 1 osutatud liidu
toetus müügiedendusmeetmetele ei tohi ületada 50 % abikõlblikest
kulutustest.
Artikkel 44
Viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine
1.           Viinamarjaistanduste
ümberkorraldamise ja muutmise meetmete eesmärk on suurendada veinitootjate
konkurentsivõimet.
2.           Viinamarjaistanduste
ümberkorraldamist ja muutmist toetatakse siis, kui liikmesriigid esitavad oma
tootmisvõimsuse ülevaate vastavalt artikli 102 lõikele 3.
3.           Viinamarjaistanduste
ümberkorraldus- ja muutmistoetus võib hõlmata ainult ühte või mitut järgmist
tegevust:
a)      sordivahetus,
sealhulgas ümberpookimine;
b)      viinamarjaistanduste
ümberpaigutamine;
c)      viinamarjaistanduste
haldamise parandamine.
Ei toetata selliste viinamarjaistanduste tavapärast
uuendamist, kus viinapuud on ealiselt vananenud.
4.           Viinamarjaistanduste
ümberkorraldus- ja muutmistoetuse vormid võivad olla üksnes järgmised:
a)      meetme rakendamisest
tingitud sissetulekute kaotamise puhul tootjatele antav hüvitis;
b)      toetus ümberkorraldus-
ja muutmiskulude katmiseks.
5.           Lõike 4 punktis a osutatud
sissetulekute kaotamise eest tootjatele antav hüvitis võib katta kuni
100 % vastavast kahjumist ning seda võib anda ühes järgmistest vormidest:
a)      olenemata määruse
(EL) nr [KOM(2010 )799] II osa I jaotise III peatüki V jao II alajaost
istutusõiguse kohta üleminekuajal, mille kohaselt on lubatud nii uute kui ka
vanade viinapuude üheaegne olemasolu kuni üleminekuaja lõpuni, mis ei tohi olla
pikem kui kolm aastat;
b)      rahaline hüvitis.
6.           Liidu toetus
viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise tegelike kulude katmiseks ei
tohi olla suurem kui 50 %. Vähem arenenud piirkondades
viinamarjaistanduste ümberkorraldamiseks ja muutmiseks antav liidu rahaline
toetus ei ületa 75 %.
Artikkel 45
Toorelt koristamine
1.           Käesolevas artiklis tähendab
toorelt koristamine ebaküpsete viinamarjakobarate täielikku hävitamist või
eemaldamist, mille tulemusel asjaomase ala saak langeb nullini.
2.           Toorelt koristamise toetuse
eesmärk on taastada liidu veinituru pakkumise ja nõudluse tasakaal, et vältida
turukriise.
3.           Toorelt koristamise toetust
võib anda hüvitisena kindlasummalise toetuse vormis hektari kohta ja selle
määrab asjaomane liikmesriik.
Toetus ei tohi olla suurem kui 50 %
viinamarjakobarate hävitamise või eemaldamise otseste kulude summast ning
sissetuleku kaotusest seoses sellise hävitamise või eemaldamisega.
4.           Asjaomased liikmesriigid
kehtestavad objektiivsetel kriteeriumidel põhineva süsteemi tagamaks, et
toorelt koristamise meetme alusel üksikisikutest veinitootjatele antav hüvitis
ei ületaks lõike 3 teises lõigus osutatud ülemmäära.
Artikkel 46
Ühisfondid
1.           Ühisfondide loomiseks antava
toetusega abistatakse tootjaid, kes soovivad end turukõikumiste vastu
kindlustada.
2.           Ühisfondide loomiseks antavat
toetust võib anda ajutise ja väheneva abi vormis, et katta fondide
halduskulusid.
Artikkel 47
Saagikindlustus
1.           Saagikindlustuse toetuse
eesmärk on kaitsta tootjate sissetulekut loodusõnnetuste, halbade
ilmastikutingimuste, taimehaiguste või kahjurite leviku mõjude eest.
2.           Saagikindlustuse toetust võib
anda liidu rahalise toetuse vormis, mis ei ületa:
a)      80 %
kindlustusmaksetest, mille tootjad on tasunud enda kindlustamiseks
loodusõnnetustega võrreldavate halbade ilmastikutingimuste põhjustatud kahju
vastu;
b)      50 %
kindlustusmaksetest, mille tootjad on tasunud enda kindlustamiseks:
i)        punktis a osutatud
kahjude ja halbadest ilmastikutingimustest tulenevate muude kahjude vastu;
ii)       loomade tekitatud
kahjude ning taimehaigustest või kahjurite levikust tulenevate kahjude vastu.
3.           Saagikindlustuse toetust võib
anda juhul, kui asjaomased kindlustushüvitised ei hüvita tootjatele üle
100 % sissetuleku kaotusest, võttes arvesse kõiki tootjatele
võimaldatavaid hüvitisi muudest kindlustusriskiga seotud toetuskavadest.
4.           Saagikindlustuse toetus ei
tohi moonutada kindlustusturu konkurentsi.
Artikkel 48
Investeeringud
1.           Toetust võib anda nii
materiaalseteks kui ka mittemateriaalseteks investeeringuteks
töötlemisrajatistesse, veinitehaste infrastruktuuri ja veini turustamisse, mis
parandavad ettevõtte majanduse üldist tulemuslikkust ja on seotud ühe või mitme
järgmise tegevusega:
a)      VI lisa II osas
osutatud viinamarjasaaduste tootmine või turustamine;
b)      VI lisa II osas
osutatud toodetega seotud uute toodete, protsesside ja tehnoloogia arendus.
2.           Lõike 1 kohast toetuse
ülemmäära kohaldatakse ainult mikro-, väikeste ja keskmise suurusega
ettevõtjate suhtes komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ (mikro-,
väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluse kohta) [25] tähenduses.
Erandina esimesest lõigust võib toetuse ülemmäära
kohaldada aluslepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimate piirkondade ning
määruse (EÜ) nr 1405/2006[26]
artikli 1 lõikes 2 määratletud Egeuse mere väikesaarte kõigi ettevõtjate suhtes. Soovituse 2003/361/EÜ lisa I jaotise artikli 2 lõikega 1 hõlmamata
ettevõtjate suhtes, kellel on vähem kui 750 töötajat või kelle käive on
väiksem kui 200 miljonit eurot, vähendatakse abi ülemmäära poole võrra.
Toetust ei anta raskustes olevatele ettevõtjatele,
nagu need on määratletud raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja
ümberkorraldamiseks ette nähtud riigiabi käsitlevates liidu suunistes[27].
3.           Abikõlblikeks kuludeks ei
peeta määruse (EL) nr [KOM(2011) 615] artikli 59
lõikes 3 sätestatud abikõlbmatuid kulusid.
4.           Seoses lubatavate
investeerimiskuludega kehtivad liidu toetuse suhtes järgmised abi
maksimummäärad:
(a)     50 % vähem
arenenud piirkondades;
(b)     40 % muudes kui
vähem arenenud piirkondades;
c)      75 %
aluslepingu artiklis 349 osutatud äärepoolseimate piirkondade puhul;
d)      65 % määruse
(EÜ) nr 1405/2006 artikli 1 lõikes 2 määratletud väiksemate Egeuse
saarte puhul.
5.           Käesoleva artikli lõikes 1
osutatud toetuse suhtes kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EL) nr
[KOM(2011) 615] artiklit 61.
Artikkel 49
Kõrvalsaaduste destilleerimine
1.           Toetust võib anda
veinivalmistamise kõrvalsaaduste vabatahtlikuks või kohustuslikuks
destilleerimiseks, mis toimub kooskõlas VII lisa II osa D jaos kehtestatud
tingimustega.
Toetuse suurus määratakse kindlaks toodetud
alkoholi mahuprotsendi ja alkoholikoguse (hektoliitrites) alusel. Toetust ei maksta destilleeritavates kõrvalsaadustes sisalduva
alkoholikoguse eest, mis on suurem kui 10 % toodetud veinis sisalduvast
alkoholikogusest.
2.           Toetuse maksimaalsed tasemed
põhinevad kogumise ja töötlemise kuludel ning need määrab kindlaks komisjon
rakendusaktidega vastavalt artiklile 51.
3.           Lõikes 1 osutatud
destilleerimise, milleks on antud toetust, käigus saadud alkoholi kasutatakse
üksnes tööstuslikult või energia saamiseks, et vältida konkurentsi moonutamist.
3. Alajagu
Menetlussätted
Artikkel 50
Delegeeritud volitused
Võttes arvesse vajadust tagada
toetusprogrammide eesmärkide saavutamine ja Euroopa Liidu vahendite sihipärane
kasutamine, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, et kehtestada eeskirjad:
a)           kulude eest
vastutamise kohta alates toetusprogrammi esitamise kuupäevast või
toetusprogrammi muutmisest kuni selle kohaldamise alguskuupäevani;
b)           toetusmeetmete
abikõlblikkuse kriteeriumide, toetuskõlblike kululiikide ja tegevuste kohta,
toetuskõlbmatute meetmete kohta ning toetuse ülemmäära kohta meetmete kaupa;
c)           toetusprogrammide
muutmise kohta pärast nende kohaldamise algust;
d)           ettemaksete
nõuete ja künniste kohta, sealhulgas tagatise nõue ettemakse korral;
e)           sisalduvate
üldsätete ja mõistete kohta käesoleva jao kohaldamiseks;
f)            toetusmeetmete
väärkasutuse ja projektide topeltrahastamise vältimise kohta;
g)           veinivalmistamise
kõrvalsaaduste kõrvaldamise kohta tootjate poolt ja erandite kohta kõnealusest
kohustustest, et vältida täiendavat halduskoormust, ning eeskirjade kohta
destilleerijate vabatahtlikuks sertifitseerimiseks;
h)           liikmesriikide
jaoks toetusmeetmete rakendamist käsitlevate nõuete sätestamise ja toetusmeetmete
reguleerimisala kooskõla tagavate piirangute kohta;
j)            seoses
toetusesaajatele tehtavate maksetega ja maksetega kindlustusvahendajate kaudu
artikliga 47 ettenähtud saagikindlustuse toetuse puhul.
Artikkel 51
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
meetmed seoses:
a)           toetusprogrammide
esitamise ja vastava rahastamiskavaga ning seoses toetusprogrammide
läbivaatamisega;
b)           taotlemis- ja
valikumenetlusega;
c)           toetusmeetmete
hindamisega;
d)           abi arvutamise
ja maksmisega toorelt koristamise ja kõrvalsaaduste destilleerimise puhul;
e)           liikmesriikidele
esitatavate toetusmeetmete finantsjuhtimise nõuetega;
f)            eeskirjadega
meetmete ühtsuse kohta.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
5. jagu
Toetus mesindussektoris
Artikkel 52
Riiklikud programmid ja rahastamine
1.           Liikmesriigid võivad
mesindussektori jaoks koostada riiklikud programmid, mis hõlmavad kolmeaastast
ajavahemikku.
2.           Liidu rahaline toetus
mesindusprogrammidele ei ületa 50 % liikmesriikide kantavatest kuludest.
3.           Selleks et vastata lõikes 2
sätestatud liidu rahastamise tingimustele, peavad liikmesriigid oma
territooriumil korraldama mesindussektori tootmis- ja turustusstruktuuri
uuringuid.
Artikkel 53
Delegeeritud volitused
Võttes arvesse vajadust tagada Euroopa Liidu
vahendite sihipärane kasutamine mesindussektori toetuseks, antakse komisjonile
artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte:
a)           seoses
meetmetega, mida võib lisada mesindusprogrammidesse;
b)           riiklike
programmide ja artikli 52 lõikes 3 osutatud uuringute koostamise ja sisu
eeskirjadega; ning
c)           tingimuste
kohta seoses igale osalevale liikmesriigile liidu rahalise toetuse
eraldamisega, mis põhineb muu hulgas tarude koguarvul liidus.
Artikkel 54
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega:
a)           vastu võtta
eeskirjad, et välistada mesindusprogrammi raames rahastatud meetmete samaaegne
rahastamine liidu mõne muu kava raames, ning eeskirjad kasutamata vahendite
ümberjaotamise kohta;
b)           kiita heaks
liikmesriikide esitatud mesindusprogrammid, sealhulgas liidu rahaliste toetuse
eraldamine.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
II JAOTIS
TURUSTAMIST JA TOOTJAORGANISATSIOONE KÄSITLEVAD EESKIRJAD
I PEATÜKK
Turustamiseeskirjad
1. jagu
Turustamisstandardid
1. alajagu
Sissejuhatavad sätted
Artikkel 55
Reguleerimisala
Ilma et see piiraks põllumajandustoodete
suhtes kohaldatavaid sätteid ning veterinaaria ja fütosanitaaria ning
toiduainete sektoris vastuvõetud sätteid, millega tagatakse toodete vastavus
hügieeni- ja tervishoiunormidele ning loomade ja inimeste tervise kaitsele ning
taimekaitsele, sätestatakse käesolevas jaos eeskirjad, milles käsitletakse
üldist turustamisstandardit ning põllumajandustoodete sektori- ja/või
tootepõhiseid turustamisstandardeid.
2. alajagu
Üldine turustamisstandard
Artikkel 56
Vastavus üldisele turustamisstandardile
1.           Käesoleva määruse kohaldamisel
vastab toode „üldisele turustamisstandardile”, kui see on veatu ja standardse
turustuskvaliteediga.
2.           Kui 3. alajao ning nõukogu
direktiivide 2000/36/EÜ,[28]
2001/112/EÜ,[29]
2001/113/EÜ,[30]
2001/114/EÜ,[31]
2001/110/EÜ[32]
ja 2001/111/EÜ[33]
kohaselt ei ole turustamisstandardeid kehtestatud, võib tooteid, mis on ette
nähtud müügiks või lõpptarbijale jaemüügiks vastavalt määruse (EÜ)
nr 178/2002 artikli 7 lõikele 3, turustada üksnes juhul, kui need vastavad
üldisele turustamisstandardile.
3.           Toodet käsitatakse üldisele turustamisstandardile
vastavana, kui turustamiseks ettenähtud toode vastab vajaduse korral
kohaldatavale standardile, mille on vastu võtnud üks käesoleva määruse V lisas
loetletud rahvusvahelistest organisatsioonidest.
Artikkel 57
Delegeeritud volitused
Võttes arvesse vajadust reageerida
turuolukorra muutustele ja arvestada iga sektori eripära, antakse komisjonile
artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et võtta vastu
ja muuta artikli 56 lõikes 1 osutatud üldise turustamisstandardiga seotud
nõudeid ja artikli 56 lõikes 3 osutatud vastavuseeskirju ning lubada nendest
erandeid.
3. alajagu
 Sektori- või tootepõhised turustamisstandardid
Artikkel 58
Üldpõhimõte
Tooteid, mille suhtes kehtivad sektori- või
tootepõhised turustamisstandardid, võib liidus turustada üksnes kooskõlas
selliste standarditega.
Artikkel 59
Kehtestamine ja sisu
1.           Selleks et võtta arvesse
tarbijate ootusi ja aidata kaasa põllumajandustoodete tootmise ja turustamisega
seotud majandustingimuste parandamisele ja põllumajandustoodete kvaliteedi
parandamisele, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse artiklis 55 osutatud
turustamisstandardeid kõigil turustusetappidel, samuti selliste standardite
kohaldamisel tehtavad erandid, selleks et kohaneda pidevalt muutuvate
turutingimustega, rahuldada tarbijate nõudmisi ning võtta arvesse asjaomaste
rahvusvaheliste standardite arengusuundi ja vältida takistuste tekkimist
tootearendusel.
2.           Lõikes 1 osutatud
turustamisstandarditega võivad olla hõlmatud:
a)      muud kui käesolevas
määruses sätestatud mõisted, nimetused ja/või müüginimetused ning rümpade ja
rümbaosade loetelud, mille suhtes kohaldatakse VI lisa;
b)      klassifitseerimiskriteeriumid,
nagu klassidesse liigitamine, kaal, suurus, vanus, kategooria;
c)      taimesort või
loomatõug või kaubanduslik tüüp;
d)      esitusviis,
müüginimetused, kohustuslike turustamisstandarditega seotud märgistus,
pakkimiskeskuste suhtes kohaldatavad eeskirjad, märgistamine, ümbrised,
saagikoristusaasta ja eritingimuste kasutamine;
e)      kriteeriumid, nagu
välimus, konsistents, vastavus, tooteomadused;
f)       tootmises kasutatud
teatavad ained, koostisosad või koostisained, sealhulgas nende kvantitatiivne
sisaldus, puhtus ja identifitseerimine;
g)      tootmistüüp ja
tootmismeetod, sealhulgas veinivalmistustavad, vastavad halduseeskirjad ja
käitlusahel;
h)      virrete ja veinide
kupaaž ja segamine, sealhulgas nende mõisted ja nende suhtes kehtivad
piirangud;
i)       säilitamismeetod ja
-temperatuur;
j)       põllumajandustootmise
asukoht ja/või päritolu;
k)      kogumise sagedus,
tarnimine, säilitamine ja käitlemine;
l)       tootja ja/või
tööstuskäitise, kus toode on valmistatud või töödeldud, identifitseerimine ja
registreerimine;
m)     veesisalduse
protsent;
n)      piirangud seoses
teatavate ainete kasutamisega ja/või tegevuste rakendamisega;
o)      erikasutus;
p)      äridokumendid,
saatedokumendid ja registrite pidamine;
q)      ladustamine,
transport;
r)       sertifitseerimismenetlus;
s)       tingimused, millega
reguleeritakse selliste toodete müümist, valdamist, ringlust ja kasutamist, mis
ei vasta lõike 1 kohaselt vastu võetud turustamisstandarditele ja/või artiklis 60
osutatud mõistetele, nimetustele ja müüginimetustele, ning kõrvalsaaduste
kõrvaldamist;
t)       tähtajad.
3.           Lõike 1 kohaselt vastu võetud
sektori- või tootepõhised turustamisstandardid kehtestatakse ilma määruse (EL)
nr [KOM(2010) 733] (põllumajandustoodete kvaliteedikavade kohta) IV jaotises
sätestatut piiramata ning võttes arvesse:
a)      asjaomase toote
eripära;
b)      vajadust tagada
tingimused toodete sujuvaks turuleviimiseks;
c)      tarbijate huvi saada
toote kohta piisavat ja läbipaistvat teavet, sealhulgas tootmiskoha kohta, mis
määratakse kindlaks iga juhtumi puhul eraldi, lähtudes geograafilisest
asukohast;
d)      meetodeid, mida
kasutatakse toodete füüsikaliste, keemiliste ja organoleptiliste omaduste
kindlaksmääramiseks;
e)      rahvusvaheliste
asutuste vastu võetud standardsoovitused.
Artikkel 60
Teatavate sektorite ja toodete mõisted, nimetused ja müüginimetused
1.           VI lisas sätestatud mõisteid,
nimetusi ja müüginimetusi kohaldatakse järgmiste sektorite või toodete suhtes:
a)      oliiviõli ja
lauaoliivid;
b)      vein;
c)      veise- ja
vasikaliha;
d)      inimtoiduks
ettenähtud piim ja piimatooted;
e)      linnuliha;
f)       inimtoiduks
ettenähtud võiderasvad.
2.           VI lisas sätestatud mõisteid,
nimetusi või müüginimetusi võib liidus kasutada üksnes sellise toote
turustamiseks, mis vastab kõnealuses lisas sätestatud vastavatele tingimustele.
3.           Võttes arvesse vajadust teha
kohandusi seoses tarbijate nõudmiste rahuldamise ja tehnika arenguga ning et
vältida takistuste tekkimist tootearendusel, antakse komisjonile artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte VI lisas sätestatud mõistete,
nimetuste ja müüginimetuste muudatuste, erandite tegemise või vabastamise
kohta.
Artikkel 61
Lubatud hälve
Võttes arvesse iga sektori eripära, antakse
komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et
kehtestada iga standardi lubatud hälve, mille ületamisel käsitatakse kogu
tootepartiid kõnealusele standardile mittevastavana.
Artikkel 62
Veinivalmistustavad ja analüüsimeetodid
1.           VI lisa II osas loetletud
toodete valmistamiseks ja säilitamiseks liidus kasutatakse üksnes
veinivalmistustavasid, mis on lubatud VII lisa kohaselt ning sätestatud
artikli 59 lõike 2 punktis g ning artikli 65 lõigetes 2 ja 3.
Esimest lõiku ei kohaldata:
a)      viinamarjamahla ja
kontsentreeritud viinamarjamahla suhtes;
b)      viinamarjamahla
valmistamiseks ettenähtud viinamarjavirde või kontsentreeritud viinamarjavirde
suhtes.
Lubatud veinivalmistustavasid võib kasutada üksnes
kõnealuste toodete asjakohase valmistamise, säilitamise või töötlemise
tagamiseks.
VI lisa II osas loetletud tooteid valmistatakse
liidus vastavalt VII lisas sätestatud eeskirjadele.
Liidus ei tohi turustada VI lisa II osas loetletud
tooteid:
a) mille puhul on kasutatud veinivalmistustavasid,
mis ei ole liidus lubatud või
b) mille puhul on kasutatud veinivalmistustavasid,
mis ei ole riiklikul tasandil lubatud või
c) nende puhul ei ole järgitud VII lisas
sätestatud eeskirju.
2.           Komisjon,
lubades veinivalmistustavade kasutamist vastavalt artikli 59 lõikes 2
punktis g osutatud menetlusele:
a)      tugineb
Rahvusvahelise Veiniameti soovitatud ja avaldatud veinivalmistustavadele ja
analüüsimeetoditele ning selliste veinivalmistustavade katselise kasutamise
tulemustele, mille kasutamiseks ei ole veel luba antud;
b)      arvestab inimeste tervise
kaitsega;
c)      võtab arvesse
tarbijate eksitamise võimalikku ohtu nende ootuste ja arusaamade tõttu, pidades
silmas teabevahendite kättesaadavust ja võimalikkust selliste riskide
vältimiseks;
d)      lubab veini
looduslike ja põhiomaduste säilitamist ega põhjusta asjaomase toote koostise
märkimisväärset muutust;
e)      tagab
keskkonnakaitse vastuvõetava miinimumtaseme;
f)       järgib üldeeskirju,
milles käsitletakse VII lisas sätestatud veinivalmistustavasid ja eeskirju.
3.           Komisjon võtab vajaduse
korral rakendusaktidega vastu artikli 59 lõike 3 punktis d osutatud meetodid VI
lisa II osas loetletud toodete jaoks. Kõnealused meetodid põhinevad
Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni (OIV) soovitatud ja
avaldatud mis tahes asjakohasel meetodil, välja arvatud juhul, kui need oleksid
seatud õiguspärase eesmärgi saavutamiseks ebatõhusad või ebasobivad. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
Kuni selliste eeskirjade vastuvõtmiseni
kasutatakse nende asemel asjaomase liikmesriigi lubatud meetodeid.
Artikkel 63
Veiniviinamarjasordid
1.           VI lisa II osas loetletud ja
liidus toodetud tooteid valmistakse käesoleva artikli lõike 2 kohaselt
liigitatavatest veiniviinamarjasortidest.
2.           Kui lõikest 3 ei tulene teisiti,
liigitavad liikmesriigid veiniviinamarjasordid, mida võib nende territooriumil
veini tootmiseks istutada, taasistutada või pookida.
Liikmesriigid võivad liigitada üksnes
veiniviinamarjasorte, mis vastavad järgmistele tingimustele:
a)      asjaomane sort kuulub
Vitis vinifera liiki või on Vitis vinifera liigi ja muude
perekonna Vitis liikide ristand;
b)      sort ei ole üks
järgmistest: 'Noah', 'Othello', 'Isabelle', 'Jacquez', 'Clinton' ja
'Herbemont'.
Kui veiniviinamarjasort jäetakse esimeses lõigus
osutatud liigitusest välja, tuleb see sort välja juurida 15 aasta jooksul
alates selle väljajätmisest.
3.           Lõike 2 esimeses lõigus
osutatud liigitamiskohustusest vabastatakse liikmesriigid, kelle viimase viie
veiniaasta keskmise toodangu alusel arvutatud veinitoodang ei ole suurem kui
50 000 hektoliitrit aastas.
Siiski võib ka esimeses lõigus osutatud
liikmesriikides veini tootmiseks istutada, taasistutada või pookida üksnes
lõike 2 teises lõigus esitatud tingimustele vastavaid veiniviinamarjasorte.
4.           Erandina lõike 2 esimesest ja
kolmandast lõigust ning lõike 3 teisest lõigust lubavad liikmesriigid
teadusuuringuteks ja katseteks istutada, ümber istutada või pookida järgmisi
veiniviinamarjasorte:
a)      lõikes 3 osutatud
liikmesriikide puhul liigitamata veiniviinamarjasordid;
b)      lõikes 3 osutatud
liikmesriikide puhul veiniviinamarjasordid, mis ei vasta lõike 2 teises lõigus
esitatud tingimustele.
5.           Aladelt, kuhu on veini
tootmiseks istutatud veiniviinamarjasordid vastuolus lõigetega 2–4, tuleb
viinapuud välja juurida.
Sellistelt aladelt ei pea viinapuid välja juurima
juhul, kui kõnealuste alade toodang on mõeldud eranditult veinitootja oma
majapidamise tarbeks.
Artikkel 64
VI lisa II osas loetletud kategooriatele mittevastava veini erikasutus
Välja arvatud villitud vein, mille kohta on
tõendeid, et villimine toimus enne 1. septembrit 1971, võivad üksikisikutest
veinitootjad ainult oma majapidamise tarbeks, veiniäädika tootmiseks või
destilleerimiseks kasutada veini, mis on toodetud artikli 63 lõike 2
esimesele lõigule vastavalt koostatud liigitustesse kantud
veiniviinamarjasortidest, kuid mis ei vasta VI lisa II osas sätestatud
kategooriatele.
Artikkel 65
Teatavate toodete ja sektorite siseriiklikud eeskirjad
1.           Olenemata artikli
59 lõike 1 sätetest võivad liikmesriigid vastu võtta või jõusse jätta
oma siseriiklikud õigusaktid, millega nähakse ette erinevad kvaliteeditasemed
võiderasvade jaoks. Need eeskirjad peavad võimaldama kvaliteeditaseme
hindamist, lähtudes eeskätt kasutatud toorainega seotud kriteeriumitest, toote organoleptilistest
omadustest ning selle füüsikalisest ja mikrobioloogilisest stabiilsusest.
Esimese lõiguga ettenähtud võimalust kasutavad
liikmesriigid peavad tagama, et teiste liikmesriikide tooted, mis vastavad
nende siseriiklikes õigusaktides sätestatud kriteeriumitele, võivad
mittediskrimineerivatel tingimustel kasutada mõisteid, mis kinnitavad nendele
kriteeriumitele vastavust.
2.           Liikmesriigid võivad piirata
või keelata teatavate liidu õigusega lubatud veinivalmistustavade kasutamist
või välistada nende tavade kasutamise ning näha ette rangemad eeskirjad oma
territooriumil valmistatava veini suhtes, et kindlustada kaitstud
päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide, vahuveinide ja
liköörveinide põhiomaduste säilimine.
3.           Liikmesriigid võivad lubada
selliste veinivalmistustavade katselist kasutamist, mis muidu ei ole lubatud,
kooskõlas tingimustega, mille komisjon määrab kindlaks lõike 4 kohaselt
vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega.
4.           Võttes arvesse vajadust
tagada nõuetekohane ja läbipaistev kohaldamine, antakse komisjonile artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks
käesoleva artikli lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamise tingimused ning samuti
käesoleva artikli lõikes 3 osutatud katselise tegevusega saadud toodete
valdamise, ringluse ja kasutamise tingimused.
4. alajagu
 Impordi ja ekspordiga seotud turustamisstandardid
Artikkel 66
Üldsätted
Võttes arvesse liidu ja teatavate kolmandate
riikide vahelise kauplemise eripära ja mõne põllumajandustoote eripära, antakse
komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et
määrata kindlaks tingimused, mille alusel loetakse, et imporditud tooted
vastavad piisaval määral liidu turustamisstandardite nõuetele, ja tingimused,
millega kehtestatakse erandid artiklist 58, ja tingimused, mis on seotud
liidust eksporditavate toodete suhtes turustamisstandardite kohaldamisega.
Artikkel 67
Veini impordi erisätted
1.           Kui aluslepingu
artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutes ei ole sätestatud teisiti,
kohaldatakse käesoleva peatüki 2. jaos sätestatud päritolunimetusi ja
geograafilisi tähiseid ja märgistust käsitlevaid sätteid ning käesoleva määruse
artiklis 60 osutatud mõisteid ja müüginimetusi CN-koodide 2009 61,
2009 69 ja 2204 alla kuuluvate liitu imporditavate toodete suhtes.
2.           Kui aluslepingu artikli 218
kohaselt sõlmitud lepingutes ei ole sätestatud teisiti, toodetakse käesoleva
artikli lõikes 1 osutatud tooteid kooskõlas Rahvusvahelise Veiniameti
soovitatud ja avaldatud või käesoleva määruse kohaselt liidu lubatud
veinivalmistustavadega.
3.           Lõikes 1 osutatud toodete
importimisel tuleb esitada:
a)      lõigetes 1 ja 2
osutatud tingimuste täitmist tõendav sertifikaat, mille peab toote päritolumaal
koostama pädev asutus ja mis on lisatud komisjoni avaldatavasse loetellu;
b)      toote päritoluriigi
määratud asutuse või osakonna koostatud analüüsiaruanne, kui toode on mõeldud
otsetarbimiseks.
5. alajagu
Üldsätted
Artikkel 68
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktide abil võtta
käesoleva jaoga seotud vajalikud meetmed ja eelkõige:
a)           rakendada
üldist turustamisstandardit;
b)           rakendada VI
lisas sätestatud mõisteid ja müüginimetusi;
c)           koostada VI
lisa III osa punkti 5 teises lõigus ja VI lisa VI osa kuuenda lõigu punktis a
osutatud toodete loetelud, mis põhinevad selliste toodete soovituslikel
loeteludel, mida liikmesriigid peavad oma territooriumil vastavaks kõnealustele
sätetele, ja mille liikmesriigid saadavad komisjonile;
d)           rakendada
sektori- või tootepõhiseid turustamisstandardeid, sealhulgas proovivõtmise
üksikasjalikud eeskirjad ning toodete koostise määramiseks kasutatavad
analüüsimeetodid;
e)           kindlaks teha,
kas tooteid on käideldud lubatud veinivalmistustavadest erinevatel menetlustel;

f)            kehtestada
lubatud hälve;
g)           rakendada
artiklit 66.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2. jagu
Päritolunimetused, geograafilised tähised ja veinisektori traditsioonilised
nimetused
1. alajagu
Sissejuhatavad sätted
Artikkel 69
Reguleerimisala
1.           Käesolevas jaos kehtestatud
eeskirju päritolunimetuste, geograafiliste tähiste ja traditsiooniliste
nimetuste kohta kohaldatakse VI lisa II osa punktides 1, 3–6, 8, 9, 11, 15 ja
16 osutatud toodete suhtes.
2.           Lõikes 1 osutatud eeskirjade
aluseks on:
a)      tarbijate ja
tootjate seaduslike huvide kaitsmine;
b)      asjaomaste toodete
ühisturu tõrgeteta toimimise tagamine ning
c)      kvaliteetsete
toodete tootmise edendamine, võimaldades seejuures kasutada riikliku
kvaliteedipoliitika meetmeid.
2. alajagu
Päritolunimetused ja geograafilised tähised
Artikkel 70
Mõisted
1.           Käesolevas jaos kasutatakse
järgmisi mõisteid:
a)      „päritolunimetus” –
piirkonna, konkreetse koha või nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel riigi
nimi, mida kasutatakse, et kirjeldada artikli 69 lõikes 1 osutatud toodet,
mis vastab järgmistele nõuetele:
i)        toote kvaliteet ja
omadused tulenevad valdavalt või eranditult teatavast geograafilisest
piirkonnast koos sellele omaste looduslike tingimuste ja inimtegevusega;
ii)       viinamarjad,
millest toode on valmistatud, pärinevad eranditult kõnealusest geograafilisest
piirkonnast;
iii)      toodetakse
kõnealuses geograafilises piirkonnas ning
iv)      toode on saadud
viinamarjasortidest, mis kuuluvad Vitis vinifera liiki;
b)      „geograafiline tähis”
– piirkonnale, konkreetsele kohale või nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel
riigile viitav tähis, mida kasutatakse, et kirjeldada artikli 69 lõikes 1
osutatud toodet, mis vastab järgmistele nõuetele:
i)        sellel on eriline
kvaliteet, maine või muud omadused, mis tulenevad peamiselt sellest
geograafilisest piirkonnast;
ii)       vähemalt 85 %
selle valmistamiseks kasutavatest viinamarjadest pärinevad eranditult
kõnealusest geograafilisest piirkonnast;
iii)      selle tootmine
toimub kõnealuses geograafilises piirkonnas ning
iv)      see on saadud
viinamarjasortidest, mis kuuluvad Vitis vinifera liiki või Vitis
vinifera liikide ja muude perekonna Vitis liikide ristandite hulka.
2.           Teatavad traditsiooniliselt
kasutatavad nimetused on päritolunimetused, kui:
a)      need tähistavad
veini;
b)      need viitavad
geograafilisele nimele;
c)      täidavad lõike 1
punkti a alapunktides i–iv osutatud nõudeid ning
d)      nende suhtes
kohaldatakse käesolevas alajaos sätestatud päritolunimetuse ja geograafilise
tähise kaitse alla võtmise menetlust.
3.           Päritolunimetused ja
geograafilised tähised, sealhulgas need, mis on seotud kolmandate riikide
geograafiliste piirkondadega, võetakse liidu kaitse alla käesolevas alajaos
sätestatud eeskirjade alusel.
Artikkel 71
Kaitsetaotlused
1.           Päritolunimetuste või
geograafiliste tähiste nimede kaitsetaotlused peavad hõlmama tehnilist
toimikut, milles sisaldub:
a)      kaitstav nimetus;
b)      taotleja nimi ja
aadress;
c)      lõikes 2 osutatud
tootespetsifikaat ning
d)      koonddokument,
milles esitatakse kokkuvõte lõikes 2 osutatud tootespetsifikaadist.
2.           Tootespetsifikaat võimaldab
huvitatud pooltel kontrollida päritolunimetuse või geograafilise tähise
asjaomaseid tootmistingimusi.
3.           Kui kaitsetaotlus on seotud
kolmanda riigi geograafilise piirkonnaga, peaks see lisaks lõigetes 1 ja 2
sätestatud andmetele sisaldama tõendit, et kõnealune nimetus on kaitstud selle
päritolumaal.
Artikkel 72
Taotlejad
1.           Iga huvitatud tootjarühm või
nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel üksiktootja võib taotleda
päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitset. Taotlemises võivad osaleda
ka teised huvitatud isikud.
2.           Tootjad võivad kaitset
taotleda üksnes nende endi toodetavatele veinidele.
3.           Ühise taotluse võib esitada
piiriülest geograafilist piirkonda tähistava nime kohta või piiriülese geograafilise
piirkonnaga seotud traditsioonilise nimetuse kohta.
Artikkel 73
Riiklik eelmenetlus
1.           Liidust pärit veinide
artiklis 71 osutatud päritolunimetuse või geograafilise tähise
kaitsetaotluste suhtes kohaldatakse riiklikku eelmenetlust.
2.           Kui liikmesriik leiab, et
päritolunimetus või geograafiline tähis ei vasta nõuetele või et see ei vasta
liidu õigusele, lükkab ta taotluse tagasi.
3.           Kui liikmesriik leiab, et
nõuded on täidetud, kohaldatakse riiklikku menetlust, millega tagatakse
tootespetsifikaadi piisav avalikustamine vähemalt internetis.
Artikkel 74
Komisjoni järelevalve
1.           Komisjon avalikustab
päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitsetaotluse esitamise kuupäeva.
2.           Komisjon kontrollib, kas
artiklis 71 osutatud kaitsetaotlused vastavad käesolevas alajaos sätestatud
tingimustele.
3.           Kui komisjon leiab, et
käesolevas alajaos sätestatud tingimused on täidetud, otsustab ta
rakendusaktidega avaldada artikli 71 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendi
ning riikliku eelmenetluse käigus tehtud tootespetsifikaadi avaldamise viite Euroopa
Liidu Teatajas.
4.           Kui komisjon leiab, et
käesolevas alajaos sätestatud tingimused ei ole täidetud, otsustab ta
rakendusaktidega taotluse tagasilükkkamise üle.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 75
Vastuväidete esitamise menetlus
Kahe kuu jooksul alates artikli 71 lõike
1 punktis d osutatud koonddokumendi avaldamisest võivad kõik seaduslikku huvi
omavad liikmesriigid, kolmandad riigid, füüsilised või juriidilised isikud, kes
asuvad või on asutatud muus liikmesriigis kui kaitset taotlev liikmesriik või
kolmandas riigis, esitada vastuväite kavandatavale kaitse alla võtmisele,
esitades komisjonile nõuetekohaselt põhjendatud avalduse seoses käesolevas
alajaos sätestatud abikõlblikkuse tingimuste täitmisega.
Kolmandas riigis asuvate või asutatud
füüsiliste või juriidiliste isikute puhul esitatakse kõnealune avaldus kas otse
või asjaomase kolmanda riigi ametiasutuste kaudu esimeses lõigus osutatud kahekuulise
ajavahemiku jooksul.
Artikkel 76
Kaitse alla võtmise otsus
Komisjonile kättesaadava teabe alusel ja
artikli 75 kohase vastuväidete esitamise menetluse lõppemisel otsustab
komisjon rakendusaktidega käesolevas alajaos sätestatud tingimustele vastava ja
liidu õigusega kooskõlas oleva päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitse
alla võtta või taotluse tagasi lükata, kui kõnealuseid tingimusi ei täideta.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 77
Homonüümid
1.           Kui taotlus on esitatud
sellise nimetuse registreerimiseks, mis on täielikult või osaliselt homonüümne
käesoleva määruse kohaselt juba registreeritud nimetusega, siis võetakse
registreerimisel arvesse kohalikku ja tavapärast kasutust ning segiajamise
ohtu.
Ei registreerita homonüümset nimetust, mis võib
tekitada tarbijas eksliku arvamuse, et tooted on pärit muult territooriumilt,
isegi kui nimetus on sõnasõnaliselt võetuna selliste toodete tegeliku
päritoluterritooriumi, -piirkonna või -koha puhul täpne.
Registreeritud homonüümset nimetust lubatakse
kasutada tingimusel, et tegelikkuses suudetakse tagada hiljem registreeritud
homonüümi ja registris juba esineva nimetuse eristamine, võttes arvesse
vajadust kohelda asjaomaseid tootjaid erapooletult ning mitte eksitada
tarbijaid.
2.           Lõiget 1 kohaldatakse mutatis
mutandis, kui taotlus on esitatud sellise nimetuse registreerimiseks, mis
on täielikult või osaliselt homonüümne geograafilise tähisega, mis on
liikmesriikide õigusaktidega kaitstud.
3.           Kui viinamarjasordi nimi
sisaldab kaitstud päritolunimetust või kaitstud geograafilist tähist, ei tohi
kõnealust nime kasutada põllumajandustoodete märgistamiseks. Võttes arvesse
olemasolevaid märgistamistavasid, võib komisjon artikli 160 kohaselt
vastuvõetud delegeeritud õigusaktidega teisiti otsustada.
4.           Artikliga 70 hõlmatud
toodete päritolunimetuste ja geograafiliste tähiste kaitse ei mõjuta kaitstud
geograafilisi tähiseid, mida kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse
(EÜ) nr 110/2008[34]
artiklis 2 määratletud piiritusjookide suhtes.
Artikkel 78
Kaitse alla võtmisest keeldumise põhjused
1.           Üldnimetuseks muutunud
nimetust ei kaitsta päritolunimetuse või geograafilise tähisena.
Käesolevas jaos tähendab „üldnimetuseks muutunud nimetus”
veini nimetust, mis vaatamata oma seotusele koha või piirkonnaga, kus toodet
algselt toodeti või turustati, on muutunud veini üldnimetuseks liidus.
Selleks et otsustada, kas nimetus on või ei ole
muutunud üldnimetuseks, võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige:
a)      hetkeolukorda
liidus, eelkõige tarbimispiirkondades;
b)      asjakohaseid liidu
või riigisiseseid õigusakte.
2.           Nimetust ei kaitsta
päritolunimetuse või geograafilise tähisena juhul, kui selle kaitsmine võiks
kaubamärgi mainet ja tuntust arvesse võttes tarbijat veini tegeliku olemuse
osas eksitada.
Artikkel 79
Seos kaubamärkidega
1.           Kui päritolunimetus või
geograafilise tähis on käesoleva määruse alusel kaitstud, keeldutakse artikli
80 lõike 2 kohaselt kasutatava kaubamärgi ning VI lisa II osas loetletud ühe
kategooria alla kuuluva tootega seotud kaubamärgi registreerimisest juhul, kui
kaubamärgi registreerimistaotlus esitatakse komisjonile pärast päritolunimetuse
või geograafilise tähise kaitsetaotluse esitamist ning päritolunimetus või
geograafiline tähis võetakse seejärel kaitse alla.
Esimese lõigu sätteid rikkudes registreeritud
kaubamärk tunnistatakse kehtetuks.
2.           Ilma et see piiraks
artikli 78 lõike 2 kohaldamist, võib olenemata päritolunimetuse
või geograafilise tähise kaitsest jätkuvalt kasutada või uuendada artikli 80
lõike 2 kohaselt kasutatavat kaubamärki, mis on taotletud, registreeritud või
asjaomaste õigusaktidega ette nähtud juhtudel liidu territooriumil kasutuses
juurdunud enne komisjonile päritolunimetuse või geograafilise tähise
kaitsetaotluse esitamise kuupäeva, tingimusel et selle tühistamiseks või
kehtetuks tunnistamiseks ei ole ühtegi põhjust Euroopa Parlamendi ja nõukogu
22. oktoobri 2008. aasta direktiivi 2008/95/EÜ (kaubamärke käsitlevate
liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)[35]
või nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 (ühenduse
kaubamärgi kohta)[36]
alusel.
Sellistel juhtudel lubatakse kasutada
päritolunimetust või geograafilist tähist kõrvuti vastavate kaubamärkidega.
Artikkel 80
Kaitse
1.           Kaitstud päritolunimetust ja
kaitstud geograafilint tähist võivad kasutada kõik ettevõtjad, kes turustavad
veini, mis on toodetud kooskõlas vastava tootespetsifikaadiga.
2.           Kaitstud päritolunimetust ja
kaitstud geograafilist tähist ning tootespetsifikaadiga kooskõlas kaitstud
nimetust kasutavat veini kaitstakse:
a)      kõnealuse kaitstud
nimetuse otsese või kaudse kaubanduslikul eesmärgil kasutamise eest:
i)        sarnastel
toodetel, mis ei vasta kaitstud nimetuse tootespetsifikaadile või
ii)       kui sellise kasutusega
kaasneb päritolunimetuse või geograafilise tähise maine ärakasutamine;
b)      väärkasutuse,
imiteerimise või seoste tekitamise eest ka siis, kui toote või teenuse tegelik
päritolu on näidatud või kui kaitstud nimetus on tõlgitud, ümberkirjutatud või
translitereeritud, või sellele on lisatud väljend „stiil”, „liik”, „meetod”,
„toodetud nagu”, „imitatsioon”, „maitse”, „samasugune” või muu samalaadne
väljend;
c)      muude toote
lähtekohta, päritolu, laadi või olulisi omadusi käsitlevate valede või
eksitavate märgete eest, mis esitatakse asjaomase toote sise- või
välispakendil, reklaammaterjalides või tootega seotud dokumentides, ning
selliste pakendite kasutamise eest, mis võivad jätta toote päritolust vale
mulje;
d)      mis tahes muu
tegevuse eest, mis võib tarbijale jätta vale mulje toote tegeliku päritolu
kohta.
3.           Kaitstud päritolunimetused ja
kaitstud geograafilised tähised ei muutu liidus üldnimetusteks artikli 78 lõike
1 tähenduses.
Artikkel 81
Register
Komisjon loob veini kaitstud päritolunimetuste
ja kaitstud geograafiliste tähiste avalikkusele kättesaadava elektroonilise
registri ja haldab seda. Registrisse võib kanda kolmandate
riikide toodete päritolunimetused ja geograafilised tähised, mida liidus
kaitstakse liidu osalusel sõlmitud rahvusvahelise lepingu kohaselt. Sellised
nimetused kantakse registrisse kaitstud geograafilise tähisena, välja arvatud
juhul, kui need on lepingutes määratletud kaitstud päritolunimetusena käesoleva
määruse tähenduses.
Artikkel 82
Tootespetsifikaatide muutmine
Artikli 86 lõike 4 punkti b tingimustele
vastav taotleja võib taotleda kaitstud päritolunimetuse või kaitstud
geograafilise tähise tootespetsifikaadi muutmise heakskiitmist, eelkõige
selleks, et võtta arvesse teaduse ja tehnika edusamme või määratleda uuesti
geograafiline piirkond. Taotlustes kirjeldatakse ja
põhjendatakse taotletud muudatusi.
Artikkel 83
Tühistamine
Komisjon võib omal algatusel või õigustatud
huvi omava liikmesriigi, kolmanda riigi või füüsilise või juriidilise isiku
asjakohaselt põhjendatud taotluse korral rakendusaktidega otsustada
päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitse tühistada, kui vastava
tootespetsifikaadi järgimine ei ole enam tagatud.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 84
Olemasolevad kaitstud veininimetused
1.           Nõukogu määruse
(EÜ) nr 1493/1999[37]
artiklite 51 ja 54 ning komisjoni määruse (EÜ) nr 753/2002[38] artikli 28 kohaselt
kaitstud veininimetused võetakse automaatselt käesoleva määruse kohase kaitse
alla. Komisjon kannab need käesoleva määruse artiklis 81 sätestatud
registrisse.
2.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vajalikud meetmed, et kõrvaldada artiklis 81 sätestatud
registrist veininimetused, mille suhtes kohaldatakse määruse (EL) nr [KOM(2010)
799] artikli 191 lõiget 3.
3.           Artiklit 83 ei kohaldata
käesoleva artikli lõikes 1 osutatud olemasolevate kaitstud veininimetuste
suhtes.
Kuni 31. detsembrini 2014 võib komisjon omal
algatusel otsustada rakendusaktidega tühistada lõikes 1 osutatud olemasolevate
kaitstud veininimetuste kaitse, kui kõnealused nimetused ei vasta artiklis 70
sätestatud tingimustele.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 85
Tasud
Liikmesriikidel on õigus nõuda oma kulude katteks
tasu, sealhulgas nende kulude katteks, mis tekivad seoses käesoleva alajao
kohaste kaitsetaotluste, vastuväidete, muutmis- ja tühistamistaotluste
läbivaatamisega.
Artikkel 86
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2–5 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse tootmise
eripära piiritletud geograafilises piirkonnas, võib komisjon delegeeritud
õigusaktidega võtta vastu:
a)      asjaomase
geograafilise piirkonna piiritluse põhimõtted ning
b)      mõisted, piirangud
ja erandid seoses tootmisega piiritletud geograafilises piirkonnas.
3.           Võttes arvese vajadust tagada
toote kvaliteet ja läbipaistvus, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega
kehtestada tingimused, mille kohaselt võivad tootespetsifikaadid sisaldada
lisanõudeid.
4.           Võttes arvesse vajadust
tagada tootjate ja ettevõtjate seaduslikud õigused ja huvid, võib komisjon
delegeeritud õigusaktidega võtta vastu eeskirjad, milles käsitletakse:
a)      tootespetsifikaadi
elemente;
b)      sellise taotleja
kategooriat, kes võib taotleda päritolunimetuse või geograafilise tähise
kaitset;
c)      tingimusi, mida peab
järgima päritolunimetuse või geograafilise tähise kaitse taotlemisel, riiklikku
eelmenetlust, komisjoni kontrolli, vastuväidete esitamise menetlust ning
päritolunimetuse või geograafilise tähise muutmist, tühistamist või vahetamist
käsitlevaid menetlusi;
d)      piirüleste taotluste
suhtes kohaldatavaid tingimusi;
e)      kolmanda riigi
geograafilise piirkonnaga seotud taotlustele esitatavaid tingimusi;
f)       kuupäeva, millest
alates kohaldatakse kaitset või kaitse muudatust;
g)      tootespetsifikaatide
muutmisega seotud tingimusi.
5.           Võttes arvesse vajadust
tagada piisav kaitse, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada
piirangud kaitstud nimetuse suhtes.
6.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et käesoleva alajao kohaldamine ei kahjusta ettevõtjaid ega pädevaid
asutusi seoses veininimetustega, millele on kaitse antud enne 1. augustit 2009
või mille kohta on kaitsetaotlus esitatud enne kõnealust kuupäeva, võib
komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta üleminekusätted seoses:
a)      veininimetustega,
mida liikmesriigid on enne 1. augustit 2009 tunnustanud kui päritolunimetusi
või geograafilisi tähiseid või veininimetustega, mille kohta on esitatud
kaitsetaotlus enne kõnealust kuupäeva;
b)      riikliku
eelmenetlusega;
c)      veinidega, mis on
enne konkreetset kuupäeva turule lastud või märgistatud, ning
d)      tootespetsifikaatide
muutmisega.
Artikkel 87
Rakendamisvolitused
1.           Komisjon võib rakendusaktidega
võtta vastu vajalikud meetmed seoses:
a)      tootespetsifikaadil
esitatava teabega geograafilise piirkonna ja lõpptoote vahelise seose kohta;
b)      kaitse andmise või
tagasilükkamise otsuste avalikkusele kättesaadavaks tegemisega;
c)      artiklis 81 osutatud
registri loomise ja pidamisega;
d)      termini „kaitstud
päritolunimetus” muutmisega terminiks „kaitstud geograafiline tähis”;
e)      piirüleste taotluste
esitamisega.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta vajalikud meetmed seoses päritolunimetuse või
geograafilise tähise kaitsetaotluse või muutmise heakskiitmise
kontrollimenetlusega, samuti seoses vastuväidete, tühistamis- ja
muutmistaotluste menetlusega, ning seoses olemasolevate kaitstud veininimetuste
puhul esitatava teabega, eelkõige seoses:
a)      näidisdokumentide ja
edastamisvormidega;
b)      tähtaegadega;
c)      faktide, tõendite ja
tõendavate dokumentide üksikasjadega, mis tuleb esitada koos taotluse või
nõudega.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 88
Muud rakendusvolitused
Kui vastuväidet käsitatakse vastuvõetamatuna,
otsustab komisjon rakendusaktidega vastuväite vastuvõetamatuna tagasi lükata.
3. alajagu
Traditsioonilised nimetused
Artikkel 89
Mõiste
„Traditsiooniline nimetus” – liikmesriikides
tavapäraselt artikli 69 lõikes 1 osutatud toodete kohta kasutatav nimetus,
millega osutatakse:
a)           et toote
päritolunimetus või geograafiline tähis on kaitstud liidu või riigisisese
õiguse alusel või
b)           kaitstud
päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega toodete valmistamis- või
laagerdamismeetodile, kvaliteedile, värvusele, kohatüübile või mingile
konkreetsele ajaloosündmusele.
Artikkel 90
Kaitse
1.           Kaitstud traditsioonilist
nimetust võib kasutada üksnes sellise toote puhul, mis on valmistatud kooskõlas
artiklis 89 osutatud määratlusega.
Traditsioonilisi nimetusi kaitstakse ebaseadusliku
kasutamise eest.
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et
lõpetada kaitstud traditsiooniliste nimetuste ebaseaduslik kasutamine.
2.           Traditsioonilised nimetused
ei muutu liidu üldnimetusteks.
Artikkel 91
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2–4 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse vajadust
tagada piisav kaitse, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta
sätted kaitstava nimetuse keeleversiooni ja kirjaviisi kohta.
3.           Võttes arvesse vajadust
tagada tootjate ja ettevõtjate seaduslikud õigused ja huvid, võib komisjon
delegeeritud õigusaktidega kehtestada:
a)      selliste taotlejate
kategooria, kes võivad esitada traditsioonilise nimetuse kaitsetaotluse;
b)      traditsioonilise
nimetuse tunnustamise taotluse kehtivustingimused;
c)      traditsioonilise
nimetuse kavandatud tunnustamise tagasilükkamise põhjused;
d)      kaitse ulatust,
seost kaubamärkide, kaitstud traditsiooniliste nimetuste, kaitstud
päritolunimetuste või kaitstud geograafiliste tähiste, homonüümide või
teatavate viinamarjaveinide nimetustega;
e)      traditsioonilise
nimetuse tühistamise põhjused;
f)       taotluse või nõude
esitamise kuupäeva;
g)      traditsioonilise
nimetuse kaitse taotlemisel järgitav kord, sealhulgas komisjoni kontroll,
vastuväidete esitamise menetlused ning tühistamis- või muutmismenetlused.
4.           Võttes arvesse
kauplemistingimusi liidu ja teatavate kolmandate riikide vahel, võib komisjon
delegeeritud õigusaktidega määrata tingimused, mille alusel võib
traditsioonilist nimetust kasutada kolmandatest riikidest pärit toodetel ja
näha ette erandid artiklist 89.
Artikkel 92
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
1.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta kõik vajalikud meetmed seoses traditsioonilise nimetuse
kaitse- või muutmise heakskiitmist käsitleva kontrollimenetlusega, samuti
seoses vastuväidete või tühistamistaotluste menetlusega, eelkõige seoses:
a)      näidisdokumentide ja
edastamisvormidega;
b)      tähtaegadega;
c)      faktide, tõendite ja
tõendavate dokumentide üksikasjadega, mis tuleb esitada koos taotluse või
nõudega;
d)      üldsusele
traditsioonilise nimetuse kättesaadavaks tegemist käsitlevate üksikasjalike
eeskirjadega.
2.           Komisjon otsustab
rakendusaktidega, kas kiita heaks või lükata tagasi traditsioonilise nimetuse
kaitse- või muutmistaotlus või kaitse tühistamine.
3.           Komisjon näeb
rakendusaktidega ette selliste traditsiooniliste nimetuste kaitse, mille
kaitsetaotlus on heaks kiidetud, eelkõige liigitades need vastavalt artiklile
89 ning avaldades mõiste ja/või kasutustingimused.
4.           Käesoleva artikli lõigetes 1
kuni 3 osutatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud
kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 93
Muud rakendusvolitused
Kui vastuväidet käsitatakse vastuvõetamatuna,
otsustab komisjon rakendusaktidega vastuväite vastuvõetamatuna tagasi lükata.
3. jagu
Märgistamine ja esitusviis veinisektoris
Artikkel 94
Mõiste
Käesolevas jaos kasutatakse järgmisi mõisteid:
(a)          „märgistamine”
– kõik tootega seotud ja sellele viitavad sõnad, andmed, kaubamärgid,
margitoodete nimed, kujunduselemendid või sümbolid mis tahes pakenditel,
dokumentidel, sedelitel, etikettidel või kaelaetikettidel;
b)           „esitus” – mis
tahes teave, mis edastatakse tarbijatele asjaomase toote pakendi abil,
sealhulgas pudelite kuju ja tüübi abil.
Artikkel 95
Horisontaaleeskirjade kohaldatavus
Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud
teisiti, kohaldatakse märgistamise ja esitusviisi suhtes direktiivi 2008/95/EÜ,
nõukogu direktiivi 89/396/EMÜ,[39]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/13/EÜ[40] ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu direktiivi 2007/45/EÜ[41].
Artikkel 96
Kohustuslikud elemendid
1.           Nende VI lisa II osa
punktides 1–11, 13, 15 ja 16 osutatud toodete märgistamisel ja esitusviisil,
mida turustatakse liidus või mis on ette nähtud eksportimiseks, kasutatakse
järgmisi kohustuslikke elemente:
a)      viinamarjasaaduste
kategooria nimetus kooskõlas VI lisa II osaga;
b)      kaitstud
päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide puhul:
i)        termin „kaitstud
päritolunimetus” või „kaitstud geograafiline tähis” ning
ii)       kaitstud
päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise nimetus;
c)      tegelikku
alkoholisisaldust mahuprotsentides;
d)      märge lähtekoha
kohta;
e)      märge villija kohta
ning vahuveini, gaseeritud vahuveini, kvaliteetvahuveini või aromaatse kvaliteetvahuveini
puhul tootja või müüja nimi;
f)       imporditud veinide
puhul märget importija kohta ning
g)      vahuveini,
gaseeritud vahuveini, kvaliteetvahuveini või aromaatse kvaliteetvahuveini puhul
märge suhkrusisalduse kohta.
2.           Erandina lõike 1 punktist a
võib viite viinamarjasaaduste kategooriale välja jätta selliste veinide puhul,
mille etikett sisaldab kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise
tähise nimetust.
3.           Erandina lõike 1 punktist b
võib viite terminitele „kaitstud päritolunimetus” või „kaitstud geograafiline
tähis” jätta välja järgmistel juhtudel:
a)      kui etiketil on
esitatud artikli 89 punktis a määratletud traditsiooniline nimetus;
b)      komisjoni poolt
artikli 160 kohaselt vastuvõetud delegeeritud aktidega määratletavatel
erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, selleks et tagada vastavus
olemasoleva märgistamistavaga.
Artikkel 97
Vabatahtlikud elemendid
1.           VI lisa II osa punktides
1–11, 13, 15 ja 16 osutatud toodete märgistamisel ja esitusviisil kasutatakse
järgmisi vabatahtlikke elemente:
a)      aastakäik;
b)      ühe või mitme
viinamarjasordi nimi;
c)      suhkrusisaldusele
osutavad terminid muude kui artikli 96 lõike 1 punktis g osutatud veinide
puhul;
d)      kaitstud
päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega veinide puhul artikli 89 punktis
b osutatud traditsioonilised nimetused;
e)      kaitstud
päritolunimetusele või kaitstud geograafilisele tähisele osutav liidu sümbol;
f)       teatavatele
tootmismeetoditele viitavad terminid;
g)      kaitstud
päritolunimetust või kaitstud geograafilist tähist kandvate veinide puhul muu
sellise geograafilise koha nimi, mis on väiksem või suurem kui päritolunimetuse
või geograafilise tähise aluseks olev piirkond.
2.           Seoses käesoleva artikli
lõike 1 punktides a ja b osutatud elementide kasutamisega veinide puhul, millel
puudub kaitstud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis, ning
piiramata artikli 77 lõike 3 kohaldamist:
a)      kehtestavad
liikmesriigid õigus- ja haldusnormid, et tagada sertifitseerimise,
heakskiitmise ja kontrolli menetlused, millega tagatakse asjaomase teabe
õigsus;
b)      võivad liikmesriigid
mittediskrimineerivate ja objektiivsete kriteeriumide alusel ning konkurentsi
arvesse võttes koostada kõrvale jäetavate veiniviinamarjasortide loetelud nende
territooriumil veiniviinamarjasortidest toodetava veini suhtes, eelkõige kui:
i)        esineb oht, et
tarbija võib segi ajada veini tegeliku päritolu, sest vastav
veiniviinamarjasort on lahutamatult seotud olemasoleva kaitstud
päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega;
ii)       kontrollimine ei
oleks kulutõhus, kuna vastav veiniviinamarjasort moodustab väga väikese osa
liikmesriigi viinamarjaistandustest;
c)      ei anna eri
liikmesriikidest pärit veinide segamine õigust veiniviinamarjasordi
märgistamiseks, välja arvatud juhul, kui asjaomased liikmesriigid lepivad kokku
teisiti ja tagavad vastavate sertifitseerimis-, heakskiitmis- ja
kontrollimenetluste teostatavuse.
Artikkel 98
Keeled
1.           Artiklites 96 ja 97 osutatud
sõnadega väljendatud kohustuslikud ja vabatahtlikud elemendid esitatakse ühes
või enamas liidu ametlikus keeles.
2.           Olenemata lõikest 1
esitatakse kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise nimetus
või artikli 89 punktis b osutatud traditsiooniline nimetus etiketil selle riigi
keeles või keeltes, kus kaitse kehtib.
Kui kaitstud päritolunimetuste või kaitstud
geograafiliste tähiste või riiklike erinimetuste puhul kasutatakse ladina
tähestikust erinevat tähestikku, siis võib asjaomane nimetus olla esitatud ka
ühes või enamas liidu ametlikus keeles.
Artikkel 99
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2–6 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse vajadust
tagada märgistamise ja esitusviisiga seotud horisontaaleeskirjadega vastavus
ning selleks, et võtta arvesse veinisektori eripära, võib komisjon delegeeritud
õigusaktidega vastu võtta mõisted, eeskirjad ja piirangud seoses:
a)      esitusviisiga ja
muude kui käesoleva alajaoga ettenähtud märgistuse andmete kasutamisega;
b)      kohustuslike
elementidega, millega on hõlmatud:
i)        kohustuslike
elementide esitamiseks kasutatavad mõisted ja nende kasutustingimused;
ii)       ettevõtete
nimetused ja nende kasutustingimused;
iii)      sätted, millega
lubatakse tootjaliikmesriikidel kehtestada täiendavad eeskirjad seoses
kohustuslike elementidega;
iv)      sätted, millega
lubatakse kehtestada täiendavad erandid lisaks artikli 96 lõikes 2 osutatutele
seoses viinamarjasaaduste kategooriale viitamise väljajätmisega, ning
v)       keelte kasutamise
sätted;
c)      vabatahtlike
elementidega, millega on hõlmatud:
i)        vabatahtlike
elementide esitamiseks kasutatavad mõisted ja nende kasutustingimused;
ii)       sätted, millega
lubatakse tootjaliikmesriikidel kehtestada täiendavad eeskirjad seoses
vabatahtlike elementidega;
d)      esitusviisiga,
millega on hõlmatud:
i)        teatavate
pudelikujude kasutustingimused ning teatavate konkreetsete pudelikujude
loetelu;
ii)       vahuveinipudeli-tüüpi
pudelite ja -korkide kasutustingimused;
iii)      sätted, millega
lubatakse tootjaliikmesriikidel kehtestada täiendavad eeskirjad seoses
esitusviisiga;
iv)      keelte kasutamise
sätted.
3.           Võttes arvesse vajadust
tagada käesoleva jaoga ettenähtud sertifitseerimis-, heakskiitmis- ja
kontrollimenetluste tõhusus, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta
vastu vajalikud meetmed.
4.           Võttes arvesse vajadust
kaitsta ettevõtjate seaduslikke huve, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega
võtta vastu eeskirjad seoses päritolunimetust või geograafilist tähist kandvate
veinide ajutise märgistamise ja esitusviisiga ning seoses veinidega, mille asjaomane
päritolunimetus või geograafiline tähis vastab vajalikele nõuetele.
5.           Võttes arvesse vajadust
vältida ettevõtjate kahjustamist, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega
võtta vastu üleminekusätted seoses veinidega, mis on viidud turule ja märgistatud
enne 1. augustit 2009.
6.           Võttes arvesse vajadust
arvestada liidu ja teatavate kolmandate riikide vahelise kauplemise eripära,
võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada erandid käesolevast jaost
seoses liidu ja kolmandate riikide vahelise kauplemisega.
Artikkel 100
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
vajalikud meetmed seoses menetluste ja tehniliste kriteeriumidega. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2
osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
II PEATÜKK
ÜKSIKUTE SEKTORITE SUHTES KEHTIVAD ERISÄTTED
1. jagu
Suhkur
Artikkel 101
Suhkrusektori kokkulepped
1.           Suhkrupeedi ja suhkruroo
ostutingimusi, sealhulgas külvieelseid tarnelepinguid, reguleerivad liidu
suhkrupeedi ja suhkruroo kasvatajate ning liidu suhkruettevõtjate vahel
sõlmitud majandusharusisesed kirjalikud kokkulepped.
2.           Võttes arvesse suhkrusektori
eripära, antakse komisjonile vastavalt artiklile 160 õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte seoses käesoleva artikli lõikes 1 osutatud
lepingutingimustega.
2. jagu
Vein
Artikkel 102
Istandusregister ja tootmisvõimsuse ülevaade
1.           Liikmesriigid peavad
istandusregistrit, mis sisaldab ajakohast teavet tootmisvõimsuse kohta.
2.           Käesoleva artikli lõikes 1
sätestatud kohustust ei kohaldata liikmesriikide suhtes, kus kogu viinapuude
kasvuala, kuhu on istutatud artikli 63 lõike 2 kohaselt liigitatavad
veiniviinamarjasordid, ei ole suurem kui 500 hektarit.
3.           Liikmesriigid, kes vastavalt
artiklile 44 näevad oma toetusprogrammides ette viinamarjaistanduste
ümberkorraldamise ja muutmise, esitavad komisjonile iga aasta 1. märtsiks
istandusregistril põhineva tootmisvõimsuse ajakohastatud ülevaate.
4.           Võttes arvesse vajadust, et
liikmesriikidel oleks lihtsam jälgida ja kontrollida tootmisvõimsust, antakse
komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte
seoses eeskirjadega istandusregistri ulatuse ja sisu ning vastavate erandite
kohta.
5.           Pärast 1. jaanuari 2016 võib
komisjon rakendusaktiga otsustada, et lõpetatakse käesoleva artikli lõigete 1–3
kohaldamine. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu artikli 162 artiklis 2
osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 103
Saatedokumendid ja register
1.           Veinisektori tooteid võib
liidus ringlusse lubada koos ametlikult kinnitatud saatedokumendiga.
2.           Füüsilised või juriidilised
isikud või isikute rühmad, kes valdavad seoses oma ettevõtlustegevusega
veinisektori tooteid, eriti tootjad, villijad ja töötlejad, samuti
hulgikauplejad, peavad kõnealuste toodete kohta kauba sissetulemise ja
väljaminemise registreid.
3.           Võttes arvesse vajadust
lihtsustada veinitoodete transporti ja selleks et liikmesriikidel oleks seda
lihtsam kontrollida, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse:
a)      saatedokumenti ja
selle kasutamist käsitlevad eeskirjad;
b)      tingimusi, mille
kohaselt kehtib saatedokument kaitstud päritolunimetuse ja kaitstud
geograafilise tähise tõendina;
c)      registri pidamise ja
kasutamise kohustust;
d)      registripidajat ning
registri pidamise kohustusest vabastamist;
e)      registrisse
tehtavaid kandeid.
4.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta vastu:
a)      registrite
koostamist, nendesse kantud tooteid, registrisse tehtavaid kandeid, tähtaegu ja
registrite lõpetamist käsitlevaid eeskirju;
b)      meetmeid, mille
kohaselt peavad liikmesriigid kindlaks määrama kadude suurimad lubatud
protsendimäärad;
c)      registrite pidamise
üld- ja üleminekusätteid;
d)      eeskirju, millega
määratakse kindlaks saatedokumentide säilitamise ja registrite pidamise aeg.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
3. jagu
Piim ja piimatooted
Artikkel 104
Lepingulised suhted piima- ja piimatootesektoris
1.           Kui liikmesriik otsustab, et
iga toorpiima tarne kohta põllumajandustootjalt toorpiima töötlejale tuleb
sõlmida poolte vahel kirjalik leping, peab see vastama lõikes 2 sätestatud
tingimustele.
Esimeses lõigus kirjeldatud juhul otsustab
asjaomane liikmesriik ka seda, kas poolte vahel peab olema sõlmitud kirjalik
leping iga tarneetapi kohta, kui toorpiima tarnitakse ühe või mitme koguja
kaudu. Koguja on ettevõtja, kes transpordib toorpiima
põllumajandustootjalt või teiselt kogujalt toorpiima töötlejale või teisele
kogujale, kusjuures toorpiima omandiõigus antakse iga kord üle.
2.           Leping:
a)      sõlmitakse enne
tarnimist;
b)      sõlmitakse
kirjalikult ning
c)      hõlmab eelkõige
järgmisi elemente:
i)        tarne eest makstav
hind, mis:
–
ei muutu ja mis sätestatakse lepingus ja/või
–
muutub üksnes lepingus sätestatud tegurite osas,
eelkõige turunäitajatel põhineva turuolukorra ja tarnitavate koguste ning
tarnitava toorpiima kvaliteedi või koostise muutumise puhul;
ii)       kogus, mida
võidakse tarnida ja/või tarnitakse ja tarnete ajakava ning
iii)      lepingu kestus,
mis võib hõlmata määramatut tähtaega koos lepingu lõpetamise sätetega.
3.           Erandina lõikest 1 ei ole
leping nõutav, kui põllumajandustootja tarnib toorpiima töötlejale, milleks on
ühistu, mille liige põllumajandustootja on ja mille põhikirjas sisalduvad
sätted, millel on lõike 2 punktidega a, b ja c sarnane mõju.
4.           Põllumajandustootjate,
kogujate või toorpiima töötlejate sõlmitud toorpiima tarnimist käsitlevate
lepingute kõik punktid, sealhulgas lõike 2 punktis c sätestatu, on poolte vahel
vabalt kokkulepitavad.
5.           Käesoleva artikli ühtse
kohaldamise tagamiseks võib komisjon rakendusaktidega võtta vastu vajalikud
meetmed. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2
osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 105
Läbirääkimised lepingute sõlmimiseks piima- ja piimatootesektoris
1.           Artikli 106 alusel
tunnustatud piima- ja piimatootesektori tootjaorganisatsioonid võivad pidada
põllumajandustootjatest liikmete nimel kogu ühise toodangu või selle osa suhtes
läbirääkimisi lepingute üle, milles käsitletakse toorpiima tarnet
põllumajandustootjalt toorpiima töötlejale või kogujale artikli 104 lõike 1
teise lõigu tähenduses.
2.           Tootjaorganisatsioon võib
pidada läbirääkimisi:
a)      olenemata sellest,
kas toorpiima omandiõigus antakse põllumajandustootjalt tootjaorganisatsioonile
või mitte;
b)      olenemata sellest,
kas kokkulepitud hind on mõnede või kõikide põllumajandustootjatest liikmete
ühise toodangu jaoks sama või mitte;
c)      tingimusel, et
tootjaorganisatsiooni poolt läbirääkimistega hõlmatud toorpiima kogus ei ületa:
i)        3,5 % liidu
kogutoodangust ning
ii)       33 %
tootjaorganisatsiooni poolt läbirääkimistega hõlmatud konkreetse liikmesriigi
kogutoodangust ning
iii)      33 % kõikide
tootjaorganisatsiooni poolt läbirääkimistega hõlmatud liikmesriikide
kogutoodangust;
d)      tingimusel, et
asjaomased põllumajandustootjad ei ole ühegi teise tootjaorganisatsiooni
liikmed, mis peab samuti nende nimel läbirääkimisi sarnaste lepingute üle, ning
e)      tingimusel, et
tootjaorganisatsioon teavitab pädevaid asutusi liikmesriigis või liikmesriikides,
kus ta tegutseb.
3.           Käesoleva artikli
kohaldamisel tõlgendatakse viidet tootjaorganisatsioonidele viitena
tootjaorganisatsioonide liitudele. Võttes arvesse vajadust tagada nende liitude
nõuetekohane jälgimine, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta
vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse selliste liitude tunnustamise
tingimusi.
4.           Erandina lõike 2 punkti c
alapunktidest ii ja iii ning isegi siis, kui 33 % künnist ei ületata, võib
teises lõigus osutatud pädev asutus üksikjuhtudel otsustada, et
tootjaorganisatsioon ei või läbirääkimisi pidada, kui asjaomane asutus leiab,
et see on vajalik konkurentsis püsimiseks või selleks, et ära hoida väikeste ja
keskmise suurusega toorpiima töötlejatele tekitatavat tõsist kahju
liikmesriigis.
Esimeses lõigus osutatud otsuse teeb komisjon
määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklis 14 osutatud läbirääkimiste nõuandemenetluse
kohaselt vastuvõetud rakendusaktiga selliste läbirääkimiste kohta, mis hõlmavad
rohkem kui ühe liikmesriigi toodangut. Muudel juhtudel
teeb otsuse läbirääkimistega hõlmatud toodangu kohta liikmesriigi pädev asutus.

Esimeses ja teises lõigus osutatud otsuseid ei
kohaldata enne asjaomastele ettevõtjatele teatamise tähtpäeva.
5.           Käesolevas artiklis
kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)      „riiklik
konkurentsiasutus” – määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklis 5 osutatud asutus;
b)      „VKE” – mikro-,
väike- või keskmise suurusega ettevõte komisjoni soovituse 2003/361/EÜ
tähenduses.
III PEATÜKK
Tootjaorganisatsioonid ja tootjaorganisatsioonide liidud, tootmisharudevahelised
organisatsioonid, ettevõtjate organisatsioonid
1. jagu
Mõiste ja tunnustamine
Artikkel 106
Tootjaorganisatsioonid
Liikmesriigid tunnustavad taotluse korral
tootjaorganisatsioone, mis:
a)           koosnevad
tootjatest, kes kuuluvad artikli 1 lõikes 2 loetletud mis tahes sektorisse;
b)           on asutatud
tootjate algatusel;
c)           järgivad
konkreetset eesmärki, mis võib hõlmata vähemalt ühte järgmistest eesmärkidest:
i)       selle tagamine, et
tootmine kavandatakse ja kohandatakse vastavalt nõudmisele, eriti kvaliteedi ja
kvantiteedi osas;
ii)       tarnete koondamine
ja liikmete toodete turustamine;
iii)      tootmiskulude
optimeerimine ja omahindade tasakaalustamine;
iv)      säästvate
tootmismeetodite ja turuarengute uuringute tegemine;
v)      keskkonnasäästlike
viljelustavade ja tootmistehnoloogia kasutamise edendamine ning selleks
tehnilise abi osutamine;
vi)      kõrvalsaaduste ja
jäätmete käitlemine, eelkõige vee, mulla ja maastiku kaitseks ning bioloogilise
mitmekesisuse säilitamiseks või arendamiseks ning
vii)     loodusvarade
säästvase kasutamisse ja kliimamuutuste leevendamisse panustamine;
d)           asjaomasel
turul valitseva seisundi puudumine, välja arvatud juhul, kui see on vajalik
aluslepingu artikli 39 eesmärkide saavutamiseks.
Artikkel 107
Tootjaorganisatsioonide liidud
Liikmesriigid tunnustavad taotluse korral
artikli 1 lõikes 2 loetletud mis tahes sektorisse kuuluvaid
tootjaorganisatsioonide liite, mis on asutatud tootjaorganisatsioonide
algatusel.
Vastavalt artikli 114 lõike 1 kohaselt
vastuvõetud eeskirjadele võivad tootjaorganisatsioonide liidud teostada
tootjaorganisatsioonide liitude kõiki tegevusi ja funktsioone.
Artikkel 108
Tootmisharudevahelised organisatsioonid
1.           Liikmesriigid tunnustavad
taotluse korral artikli 1 lõikes 2 loetletud mis tahes sektorisse kuuluvaid
tootmisharudevahelisi organisatsioone, mis:
a)      koosnevad ühes või
mitmes sektoris toodete tootmise, kaubanduse ja/või töötlemisega seotud
majandustegevuse esindajatest;
b)      on moodustatud kõigi
või osa liikmesorganisatsioonide või -liitude algatusel;
c)      järgivad konkreetset
eesmärki, millega võib olla hõlmatud vähemalt üks järgmistest eesmärkidest:
i)        tootmise ja turuga
seotud teadlikkuse ja läbipaistvuse suurendamine, sealhulgas statistilised
andmed hindade, mahtude ja eelnevalt sõlmitud lepingute kestuse kohta, ning
analüüsid võimalike edasiste turusuundumuste kohta piirkondlikul või riiklikul
tasandil;
ii)       toodete
turuletoomise parema koordineerimise toetamine, eelkõige turu-uuringute abil;
iii)      liidu eeskirjadele
vastavate standardsete lepinguvormide koostamine;
iv)      toodete
potentsiaali täielikum ärakasutamine;
v)       teabe kogumine ja
uuringute teostamine, et tõhustada, parandada ja kohandada tootmist turunõuete
ning tarbijate eelistuste ja ootustega, eriti seoses tootekvaliteedi,
sealhulgas kaitstud päritolunimetusega ja kaitstud geograafilise tähisega
toodete konkreetsed omadused, ning keskkonnakaitsega;
vi)      võimaluste otsimine
loomatervishoiutoodete või taimekaitsevahendite ja muude lisandite kasutamise
piiramiseks ning tootekvaliteedi säilitamise ja mulla ning vee kaitse
tagamiseks;
vii)     kõigil tootmis- ja
turustamisetappidel kasutatavate tootekvaliteedi parandamise meetodite ja
vahendite arendamine;
viii)    mahepõllumajanduse,
samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste
potentsiaali kasutamine, kaitsmine ja edendamine;
ix)      integreeritud ja
jätkusuutlikku tootmist või muid keskkonnasäästlikke tootmismeetoditeid
käsitlevate teadusuuringute edendamine ja teostamine;
x)       toodete tervisliku
tarbimise soodustamine ning alkoholi kuritarvitamisega seotud ohtudest
teavitamine;
xi)      müügiedendusmeetmete
võtmine, eelkõige kolmandates riikides.
2.           Oliiviõli ja lauaoliivide
ning tubakasektori tootmisharudevaheliste organisatsioonide puhul võib lõike 1
punktis c osutatud konkreetse eesmärgiga olla hõlmatud ka vähemalt üks
järgmistest eesmärkidest:
a)      liikmete toodangu
tarnimise ja turustamise koondamine ja koordineerimine;
b)      tootmise ja
töötlemise ühiselt kohandamine turu nõudmisele ja toote täiustamine;
c)      tootmise ja
töötlemise tõhustamise ja täiustamise edendamine.
Artikkel 109
Ettevõtjate organisatsioonid
Käesoleva määruse kohaldamisel hõlmavad
oliiviõli ja lauaoliivide sektori ettevõtjate organisatsioonid tunnustatud
tootjaorganisatsioone, tunnustatud tootmisharudevahelised organisatsioone või
muude ettevõtjate tunnustatud organisatsioone või nende liite.
2. jagu
Eeskirjade laiendamine ja kohustuslikud sissemaksed
Artikkel 110
Eeskirjade laiendamine
1.           Kui liikmesriigi teatavas
piirkonnas või teatavates piirkondades tegutsevat tunnustatud tootjaorganisatsiooni,
tunnustatud tootjaorganisatsiooni liitu või tunnustatud tootmisharudevahelist
organisatsiooni käsitatakse teatava toote tootmist või müüki või töötlemist
esindavana, võib asjaomane liikmesriik kõnealuse organisatsiooni taotluse
põhjal muuta mõned selle organisatsiooni kokkulepped, otsused või
kooskõlastatud tegevused piiratud ajaks siduvaks teistele asjaomases piirkonnas
või asjaomastes piirkondades üksi või rühmadena tegutsevatele ettevõtjatele,
kes ei kuulu sellesse organisatsiooni või liitu.
2.           „Majanduspiirkond” – kõrvuti
või naabruses asetsevatest tootmispiirkondadest koosnev geograafiline ala, kus
on ühesugused tootmis- ja turustustingimused.
3.           Liikmesriigi
majanduspiirkonnas või asjaomastes piirkondades tegutsevat organisatsiooni või
liitu käsitatakse esindavana, kui:
a)      see moodustab
asjaomase toote või asjaomaste toodete tootmis- või müügi- või töötlemismahust:
i)        puu- ja
köögiviljasektori tootjaorganisatsioonide puhul vähemalt 60 % või
ii)       muudel juhtudel
vähemalt kaks kolmandikku, ning
b)      see moodustab
tootjaorganisatsiooni puhul rohkem kui 50 % asjaomastest tootjatest.
Kui teistele ettevõtjatele organisatsiooni või
organisatsioonide liidu eeskirjade laiendamise taotlus hõlmab rohkem kui ühte
majanduspiirkonda, peab organisatsioon või organisatsioonide liit tõendama
esimeses lõigus osutatud esindavuse minimaalset taset iga tootmisharu puhul,
mida ta igas asjaomases majanduspiirkonnas ühendab.
4.           Eeskirjadega, mille
laiendamist teistele ettevõtjatele võib taotleda lõike 1 kohaselt, täidetakse
ühte järgmistest eesmärkidest:
a)      aruandlus toodangu
ja turu kohta;
b)      liidu või
siseriiklikest eeskirjadest karmimad tootmiseeskirjad;
c)      liidu eeskirjadega
vastavuses olevate standardlepingute koostamine;
d)      turustamiseeskirjad;
e)      keskkonnakaitse eeskirjad;
f)       meetmed toodete
müügi edendamiseks ja nende potentsiaali kasutamiseks;
g)      meetmed
mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja
geograafiliste tähiste kaitseks;
h)      toodete
lisandväärtuse, eelkõige uute, rahvatervisele ohutute kasutusalade uuringud;
i)       uuringud toodete
kvaliteedi parandamiseks,
j)       eelkõige
taimekaitsevahendite või veterinaartoodete kasutamise vähendamist ning mulla ja
keskkonna kaitset tagavate viljelusmeetodite uuringud;
k)      pakendamise ja
esitusviisi minimaalsete kvaliteediomaduste ja miinimumnormide määratlemine;
l)       sertifitseeritud
seemne kasutamine ja toote kvaliteedi järelevalve.
Kõnealuste eeskirjadega ei tekitata kahju
asjaomase liikmesriigi või liidu teistele ettevõtjatele, neil ei ole ühtegi
artikli 145 lõikes 2 loetletud mõju ega ole need muul moel vastuolus liidu või
riiklike kehtivate eeskirjadega.
Artikkel 111
Mitteliikmetelt saadav rahaline toetus
Kui tunnustatud tootjaorganisatsiooni,
tunnustatud tootjaorganisatsiooni liidu või tunnustatud tootmisharudevahelise
organisatsiooni eeskirju laiendatakse artikli 110 kohaselt ning kõnealuste
eeskirjadega hõlmatud meetmed toovad üldist majanduslikku kasu isikutele, kelle
tegevus on seotud asjaomaste toodetega, võib tunnustuse andnud liikmesriik
otsustada, et üksikisikud või rühmad, kes ei ole selle organisatsiooni liikmed,
aga saavad nendest meetmetest kasu, maksavad organisatsioonile täielikult või
osaliselt summa, mida maksavad selle liikmed, ulatuses, milles sellised
osamaksed on ette nähtud kõnealuste meetmete kohaldamisest tekkivate kulude
katmiseks.
3. jagu
Pakkumise kohandamine
Artikkel 112
Pakkumise turunõuetega kohandamist hõlbustavad meetmed
Võttes arvesse vajadust soodustada artiklites
106–108 kirjeldatud organisatsioonide tegevust, mis hõlbustaks pakkumise
kohandamist turunõuetega, välja arvatud turult kõrvaldamisega seotud tegevust,
antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte, milles käsitletakse elustaime-, veise- ja vasikaliha-, sealiha-,
lamba- ja kitseliha-, muna- ja linnulihasektori suhtes järgmisi meetmeid:
a)           kvaliteedi
parandamine;
b)           parema
tootmis-, töötlemis- ja turustuskorralduse edendamine;
c)           turuhinnadünaamika
registreerimise hõlbustamine;
d)           kasutatud
tootmisvahenditel põhinevate lühi- ja pikaajaliste prognooside tegemise
lubamine.
Artikkel 113
Turustamiseeskirjad veinide ühisturu toimimise parandamiseks ja
stabiliseerimiseks
Veinide (sealhulgas viinamarjade,
viinamarjavirrete ja veinide, millest need on saadud) ühisturu toimimise
parandamiseks ja stabiliseerimiseks võivad tootjaliikmesriigid, eelkõige
artikli 108 kohaselt tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide
otsustega, kehtestada tarne reguleerimiseks turustamiseeskirju.
Kõnealused eeskirjad on proportsionaalsed
saavutatavate eesmärkidega ja need ei tohi:
a)           olla seotud
asjaomase toote esmaturustuse järgsete tehingutega;
b)           lubada hindade
kindlaksmääramist, sealhulgas juhul, kui hinnad määratakse juhindumiseks või
soovitusena;
c)           teha
kättesaamatuks üldiselt saadaoleva aastakäigu ülemäärast osa;
(d)          luua võimalusi
selleks, et keelduda riiklike ja liidu sertifikaatide väljaandmisest, mida on
vaja veini ringlusse laskmiseks ja turustamiseks, kui turustamine on kooskõlas
kõnealuste eeskirjadega.
4. jagu
Menetluseeskirjad
Artikkel 114
Delegeeritud volitused
Võttes arvesse vajadust tagada, et
tootjaorganisatsioonide, oliiviõli ja lauaoliivide sektori ettevõtjate
organisatsioonide ning tootmisharudevaheliste organisatsioonide eesmärgid ja
ülesanded oleksid selgelt määratletud, nii et see aitaks tõhustada selliste
organisatsioonide meetmeid, antakse komisjonile seoses tootjaorganisatsioonide,
tootjaorganisatsioonide liitude, tootmisharudevaheliste organisatsioonide ning
ettevõtjate organisatsioonidega artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte:
a)           konkreetse
eesmärgi kohta, mida kõnealused organisatsioonid ja liidud võivad ja peavad või
ei tohi täita, sealhulgas erandid artiklis 106–109 sätestatud eesmärkidest;
b)           selliste
organisatsioonide ja liitude põhikirja, tunnustamise, struktuuri, iseseisva
õigusvõime, liikmelisuse, suuruse, aruandluse ja tegevuste, artikli 106 punktis
d osutatud tootajoragnisatsiooni sellise tunnustamisnõude kohta, et tal puudub
asjaomasel turul valitsev seisund, välja arvatud juhul, kui see on vajalik
aluslepingu artikli 39 eesmärkide saavutamiseks, ning tunnustamise
mõju, tunnustuse tühistamise ning ühinemiste kohta;
c)           riikidevaheliste
organisatsioonide ja liitude kohta, sealhulgas käesoleva artikli punktides a ja
b osutatud eeskirjad;
d)           tootjaorganisatsioonide
ja nende liitude allhangete ja tehniliste vahendite hankimise kohta;
e)           tootjaorganisatsioonide
ja liitude poolt turustatava toodangu miinimummahu või -väärtuse kohta;
f)            organisatsioonivälistele
isikutele organisatsioonide teatavate artikli 110 kohaste eeskirjade
laiendamise ja selliste isikute artiklis 111 osutatud kohustusliku
registreerimistasu kohta, sealhulgas rangemate tootmiseeskirjade nimekiri, mida
tohib artikli 110 lõike 4 punkti b kohaselt laiendada; esindatavusega seotud
täiendavate nõuete kohta; asjaomaste majanduspiirkondade kohta, sealhulgas
kõnealuste piirkondade mõiste kontroll komisjoni poolt; minimaalse ajavahemiku
kohta, mille jooksul peaksid eeskirjad enne nende laiendamist kehtima; selliste
isikute või organisatsioonide kohta, kelle suhtes võib eeskirju või rahastamist
kohaldada; ning olukorra kohta, mille puhul komisjon võib nõuda eeskirjade
laiendamise või kohustuslike sissemaksete tagasilükkamist või tühistamist.
Artikkel 115
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vajalikud
meetmed seoses käesoleva peatükiga, eelkõige seoses artiklites 110 ja 112
osutatud meetmete rakendamist käsitlevate menetluste ja tehniliste
tingimustega. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 116
Muud rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega võtta vastu
üksikotsused, et:
a)           artikli 114
punkti c kohaselt vastuvõetud eeskirjade alusel tunnustada rohkem kui ühes
liikmesriigis tegutsevaid organisatsioone;
b)           keelduda
tootmisharudevaheliste organisatsioonide tunnustamisest või tunnistada
tunnustus kehtetuks, tunnistada kehtetuks eeskirjade laiendamine või
kohustuslikud sissemaksed, kiita heaks artikli 114 punkti f kohaselt vastu
võetud eeskirjade alusel liikmesriikide teatatud majanduspiirkondade muutmine
või teha otsuseid selle kohta.
III OSA
KAUBANDUS KOLMANDATE RIIKIDEGA
I PEATÜKK
Impordi- ja ekspordilitsentsid
Artikkel 117
Üldeeskirjad
1.           Ilma et see piiraks selliste
juhtude kohaldamist, mil käesoleva määruse kohaselt nõutakse impordi- või
ekspordilitsentsi, tuleb vabasse ringlusse lubamiseks importimisel või ühe või
mitme põllumajandustoote liitu või liidust eksportimisel esitada litsents,
võttes arvesse litsentside vajalikkust asjaomaste turgude korraldamisel ja
eelkõige asjaomaste toodetega kauplemise üle järelevalve pidamisel.
2.           Liikmesriigid annavad
litsentsi igale taotlejale, sõltumata tema asukohast liidus, kui aluslepingu
artikli 43 lõike 2 kohaselt vastuvõetud õigusaktides ei ole ette nähtud
teisiti ning ilma et see piiraks käesoleva peatüki kohaldamiseks võetud
meetmeid.
3.           Litsentsid kehtivad kogu
liidus.
Artikkel 118
Delegeeritud volitused
1.           Võttes arvesse kaubanduse ja
turu arengut, asjaomase turu vajadusi ning asjaomaste toodete impordi üle
peetavat järelevalvet, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta
vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks:
a)      põllumajandustoodete
loetelu, mille puhul nõutakse impordi- või ekspordilitsentsi esitamist;
b)      juhtumid ja
olukorrad, mil impordi- või ekspordilitsentsi ei pea esitama. See on seotud
eelkõige asjaomaste toodete tollistaatuse, järgitava kauplemiskorra, tegevuse
eesmärkide, taotleja õigusliku seisundi ja asjakohaste kogustega.
2.           Võttes arvesse vajadust
määratleda litsentside süsteemi põhielemente, antakse komisjonile artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse:
a)      litsentsiga
kaasnevate õiguste ja kohustuste ning selle õiguslike tagajärgede määratlemist,
tolerants impordi- või ekspordikohustuse suhtes, ning kui see on kohustuslik,
päritoluriigi ja lähtekoha märkimist;
b)      selle sätestamist,
et impordilitsentsi väljaandmisel või vabasse ringlusse lubamisel tuleb esitada
kolmanda riigi või asutuse väljaantud dokument, millega tõendatakse muu hulgas
toodete päritolu, ehtsust ja kvaliteediomadusi;
c)      litsentsi üleandmise
suhtes kohaldatavate eeskirjade või kõnealuse üleandmise piirangute
kehtestamist;
d)      litsentsisüsteemi
usaldusväärsuse ja tõhususe seisukohalt vajalike eeskirjade kehtestamist ning
selliste olukordade määratlemist, mil liikmesriikide vahel on vaja konkreetset
haldusabi pettuse ja rikkumiste ärahoidmiseks või sellega tegelemiseks;
e)      selliste juhtumite
ja olukordade määratlemist, mille puhul nõutakse või ei nõuta tagatise
esitamist, et tagada toodete import või eksport litsentsi kehtivusaja jooksul.
Artikkel 119
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võtab rakendusaktidega vastu
vajalikud meetmed seoses käesoleva jaoga, sealhulgas eeskirjad:
a)           taotluste
esitamise ning litsentside väljaandmise ja nende kasutamise kohta;
b)           litsentsi
kehtivusaja ja esitatava tagatise suuruse kohta;
c)           tõendeid selle
kohta, et litsentside kasutamise suhtes esitatud nõuded on täidetud;
d)           asendus- ja duplikaatlitsentside
väljaandmise kohta;
e)           litsentside
menetlemise kohta liikmesriikide poolt ja süsteemi haldamiseks vajaliku
teabevahetuse kohta.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 120
Muud rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega:
a) piirata koguseid, mille kohta litsentsid
võivad olla välja antud;
b) lükata taotletud kogused tagasi ning
c) suurte koguste taotlemise korral peatada
taotluste esitamine turu haldamiseks.
II peatükk
Imporditollimaks
Artikkel 121
Rahvusvaheliste kokkulepete rakendamine
Komisjon võtab rakendusaktidega vastu meetmed
selliste rahvusvaheliste kokkulepete rakendamiseks, mis on sõlmitud aluslepingu
artikli 218 kohaselt või alusepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt vastuvõetud mis
tahes muu õigusakti või ühise tollitariifistiku kohaselt seoses
põllumajandustoodete imporditollimaksude arvutamisega. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
Artikkel 122
Piiril kehtiva hinna süsteem puu- ja köögivilja-, töödeldud puu- ja
köögivilja ning veinisektori teatavate toodete puhul
1.           Puu- ja köögivilja-,
töödeldud puu- ja köögiviljasektori toodete ning viinamarjamahla ja virrete
suhtes ühise tollitariifistiku tollimaksumäära kohaldamisel on kaubasaadetise
hind piiril võrdne selle saadetise tolliväärtusega, mis on arvutatud vastavalt
12. oktoobri 1992. aasta määruse (EÜ) nr 2913/1992 (millega kehtestatakse
ühenduse tolliseadustik)[42]
sätetele ja 2. juuli 1993. aasta määrusele (EÜ) nr 2454/93 (millega
kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega
kehtestatakse ühenduse tolliseadustik)[43].
2.           Tolliseadustiku
rakendussätete artikli 248 kohaldamisel hõlmavad tolliametite teostatavad
kontrollid selleks, et teha kindlaks, kas tagatis tuleks esitada, tolliväärtuse
kontrolli asjaomaste toodete ühikuväärtuse suhtes, nagu on osutatud
tolliseadustiku artikli 30 lõike 2 punktis c.
3.           Võttes arvesse süsteemi
tõhusust, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse, et käesoleva artikli lõikes 2
osutatud tolliasutuse tehtavate kontrollidega kontrollitakse täiendavalt või
alternatiivina tolliväärtust ühikuväärtuse suhtes, sealhulgas tolliväärtuse kontrolli
muu väärtuse suhtes.
Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad
käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud muu väärtuse arvutamiseks. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2
osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 123
Täiendavad imporditollimaksud
1.           Komisjon võib
rakendusaktidega kindlaks määrata teravilja-, riisi-, suhkru-, puu- ja
köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja, veise- ja vasikaliha-, piima- ja
piimatoote-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha- ning
banaanisektori tooted, samuti viinamarjamahlast ja viinamarjavirdest tooted,
mille suhtes kohaldatakse täiendavat imporditollimaksu, kui neid tooteid
imporditakse ühises tollitariifistikus sätestatud tollimaksumääraga, et vältida
või kõrvaldada nende toodete impordist liidu turule avalduvat ebasoodsat mõju,
kui:
a)      imporditakse
hinnaga, mis on liidu poolt WTO-le teatatud hinnast („käivitushinnast”) madalam
või
b)      impordi maht ületab
mis tahes aastal teatava taseme („käivituskoguse”).
Käivituskogus kinnitatakse turulepääsu võimaluste
alusel, mis määratakse kindlaks impordi protsendina vastavast siseriiklikust
tarbimisest kolme eelneva aasta vältel.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2.           Täiendavaid imporditollimakse
ei kehtestata, kui import tõenäoliselt liidu turgu ei häiri või kui nende mõju
oleks kavandatava eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalne.
3.           Lõike 1 punkti a kohaldamisel
määratakse impordihinnad kindlaks kõnealuse kaubasaadetise CIF-impordihinna
alusel.
CIF-impordihindu kontrollitakse kõnealuse toote
tüüpiliste maailmaturu- või liidu impordituru hindade suhtes.
4.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud meetmed.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud
kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 124
Muud rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega:
a)           määrata
kindlaks imporditollimaks kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud aluslepingu
artikli 218 ja ühise tollitariifistiku kohaselt sõlmitud ning käesoleva määruse
artikli 121 kohaselt vastuvõetud rahvusvahelistes kokkulepetes;
b)           määrata
kindlaks tüüpilised hinnad ja käivituskogused täiendavate imporditollimaksude
kohaldamiseks artikli 123 lõike 1 esimese lõigu kohaselt vastu võetud
eeskirjade raames.
III peatükk
Tariifikvootide haldamine ja impordi erirežiim kolmandate riikide poolt
Artikkel 125
Tariifikvoodid
1.           Põllumajandustoodete impordi
tariifikvoodid liidus (või selle osas) vabasse ringlusse lubamiseks või liidu
põllumajandustoodete kolmandatesse riikidesse impordi tariifikvoodid, mida liit
peab aluslepingu artikli 218 kohaselt või vastavalt aluslepingu artikli 43
lõikele 2 vastuvõetud mõne muu õigusakti kohaselt sõlmitud kokkuleppest
tulenevalt osaliselt või täielikult haldama, avatakse ja/või hallatakse
vastavalt vajadusele komisjoni poolt delegeeritud ja rakendusaktidega vastavalt
artiklitele 126–128.
2.           Tariifikvoote hallatakse
viisil, millega välditakse asjaomaste ettevõtjate diskrimineerimist, kasutades
ühte järgmistest meetoditest või nende kombinatsiooni või mõnda muud asjakohast
meetodit:
a)      meetod, mis põhineb
taotluste esitamise kronoloogilisel järjekorral (põhimõttel „kes ees, see
mees”);
b)      meetod, millega
jaotatakse kvoodid taotluste esitamisel taotletud koguste alusel („üheaegse
läbivaatamise meetod”);
c)      meetod, mis põhineb
tavapärase kaubanduse struktuuri arvessevõtmisel („vanade olijate / uute
taotlejate meetodit” kasutades).
3.           Vastuvõetud haldamismeetodi
puhul:
a)      võetakse vajaduse
korral impordi tariifikvootide jaoks arvesse liidu turu tarnevajadusi ja selle
turu tasakaalu valvamise vajadust, või
b)      lubatakse vajaduse
korral ekspordi tariifikvootide jaoks asjaomase kvoodi kohaste kõigi võimaluste
täielikku kasutamist.
Artikkel 126
Delegeeritud volitused
1.           Võttes arvesse vajadust
tagada võrdne ligipääs saadaolevatele kogustele ning ettevõtjate võrdne
kohtlemine impordi tariifikvoodi raames, antakse komisjonile artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et:
a)      määrata tingimusi ja
abikõlblikkuse nõudeid, mida ettevõtja peab täitma impordi tariifikvoodi raames
taotluse esitamisel; asjaomaste sätetega võib nõuda minimaalset kogemust
kauplemisel kolmandate riikide ja samaväärsete territooriumidega või
töötlemistoimingu puhul minimaalset kogemust, mis on väljendatud miinimumkoguse
ja minimaalse ajavahemikuga vastavas turusektoris; kõnealused sätted võivad
hõlmata erieeskirju, et võtta arvesse teatava sektori vajadusi ja kehtivat tava
ning töötleva tööstuse kasutusi ja vajadusi;
b)      võtta vastu sätted
seoses õiguste üleandmisega ettevõtjate vahel ja vajaduse korral üleandmise
piirangutega impordi tariifikvootide haldamisel;
c)      nõuda
imporditariifikvootide süsteemis osalemise korral tagatise esitamist;
d)      võtta vastu mis
tahes konkreetseid eripära, nõudeid või piiranguid käsitlevad vajalikud sätted,
mida kohaldatakse rahvusvahelistes kokkulepetes või artikli 125 lõikes 1
osutatud muus õigusaktis sätestatud tariifikvootide suhtes.
2.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et kui eksporditakse tooteid, mis liidu poolt vastavalt aluslepingu
artiklile 218 sõlmitud kokkulepete kohaselt võivad kolmandasse riiki impordil
kuuluda erirežiimi alla, kui teatavad tingimused on täidetud, antakse
komisjonile käesoleva määruse artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu
delegeeritud õigusakte, millega nõutakse, et liikmesriikide pädevad asutused annavad
nõudmise korral ja asjakohase kontrolli järel välja dokumendi, mille alusel
tõendatakse, et tingimused on täidetud eksporditavate toodete puhul, mis
kolmandasse riiki impordil võivad kuuluda erirežiimi alla, kui teatavad
tingimused on täidetud.
Artikkel 127
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
1.           Komisjon võib
rakendusaktidega sätestada:
a)      aasta
tariifikvoodid, mis on vajaduse korral aasta lõikes sobivalt jaotatud, ning
määrab kindlaks kasutatava haldusmeetodi;
b)      eeskirjad selliste
erisätete kohaldamiseks, mis on impordi- või ekspordikorra vastuvõtmist
käsitleva lepingu või õigusaktiga ette nähtud, eelkõige seoses:
i)        tagatistega, mis
kinnitavad toote iseloomu, lähtekohta ja päritolu;
ii)       punktis i osutatud
tagatiste tõendamiseks kasutatava dokumendi tunnustamisega;
iii)      ekspordiriigi
väljaantud dokumendi esitamisega;
iv)      toodete sihtkoha ja
kasutamisega;
c)      litsentside või
lubade kehtivusaja;
d)      tagatise suuruse;
e)      litsentside
kasutamise ning vajaduse korral erieeskirjad eelkõige seoses impordilitsentside
taotluste esitamise ja tariifikvootide raames antava loa tingimustega;
f)       artikli 126 lõikes
2 osutatud dokumendiga seotud vajalikud meetmed.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 128
Muud rakendusvolitused
1.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu sätted menetluse juhtimiseks, et tagada, et
tariifikvootide raames saadaolevaid koguseid ei ületata, määrates eelkõige iga
taotluse puhul kindlaks jaotuskoefitsiendi, kui saadaolevad kogused on
ammendatud, ning lükates tagasi menetluses olevad taotlused ja peatades
vajaduse korral taotluste esitamise.
2.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta vastu sätted kasutamata koguste ümberjaotamiseks.
IV peatükk
Teatavate toodete importi käsitlevad erisätted
Artikkel 129
Kanepi import
1.           Järgmisi tooteid võib liitu
importida juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:
a)      CN-koodi
5302 10 00 alla kuuluv harilik kanep vastab määruse (EL) nr […]
(millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel
põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad) artikli 25 lõikes 3
ja artikli 28 punktis h sätestatud tingimustele;
b)      CN-koodi
1207 99 15 alla kuuluvate külvamiseks ette nähtud kanepisortide
seemnega on kaasas tõend selle kohta, et tetrahüdrokannabinooli sisaldus ei
ületa määruse (EL) nr […] (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika
raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste
eeskirjad) artikli 25 lõike 3 ja artikli 28 punkti h kohaselt kindlaksmääratud
piirnormi;
c)      CN-koodi
1207 99 91 alla kuuluvaid muuks otstarbeks kui külvamiseks ettenähtud
kanepiseemneid impordivad üksnes liikmesriigi heakskiidu saanud importijad,
tagamaks et neid seemneid ei kasutata külvamiseks.
2.           Käesoleva artikli kohaldamine
ei piira nende rangemate eeskirjade kohaldamist, mille liikmesriigid on vastu
võtnud kooskõlas ELi toimimise lepinguga ning WTO põllumajanduslepingust
tulenevate kohustustega.
Artikkel 130
Importtoodete suhtes kohaldatavad erandid ning eritagatis veinisektoris
Seoses liidu rahvusvaheliste kohustustega võib
importtoodete suhtes VII lisa II osa B jao punktist 5 või C jaost kohaldatavaid
erandeid võtta vastu aluslepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt.
VII lisa II osa B jao punkti 5 suhtes
kohaldatava erandi puhul annavad importijad määratud tolliasutusele nende
toodete kohta tagatise vabasse ringlusse lubamise ajal. Tagatis
vabastatakse, kui importija tõendab selle liikmesriigi tollile, kus tooted
vabasse ringlusse lubati, et:
a)           toodete suhtes
ei ole erandeid kohaldatud või,
b)           kui toodete
suhtes on erandeid kohaldatud, siis ei ole neist veini valmistatud, või kui
toodetest on veini valmistatud, siis lõpptooted on nõuetekohaselt märgistatud.
Komisjon võib rakendusaktidega sätestada
eeskirjad, et tagada käesoleva artikli ühetaoline kohaldamine, sealhulgas
tagatise summad ning nõuetekohane märgistus. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
V peatükk
Kaitse ja seestöötlemine
Artikkel 131
Kaitsemeetmed
1.           Komisjon võtab kaitsemeetmed
liitu impordi suhtes vastavalt käesoleva artikli lõikele 3 ning kooskõlas
nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 260/2009 (impordi
ühiste eeskirjade kohta)[44]
ja nõukogu 7. juuli 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 625/2009
(teatavatest kolmandatest riikidest pärit impordi ühiste eeskirjade kohta)[45].
2.           Kui Euroopa Parlamendi ja
nõukogu muude õigusaktidega ning nõukogu muude õigusaktidega ei ole ette nähtud
teisiti, võtab komisjon aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud
rahvusvaheliste lepingutega ettenähtud kaitsemeetmed liitu impordi suhtes
vastavalt käesoleva artikli lõikele 3.
3.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed
liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel. Kõnealused rakendusaktid
võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
              Kui komisjon saab
liikmesriigilt taotluse, võtab ta sellekohase otsuse rakendusaktidega vastu
viie tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist. Kõnealused rakendusaktid
võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
              Nõuetekohaselt põhjendatud
edasilükkamatutel juhtudel võtab komisjon artikli 162 lõikes 3 osutatud
menetluse kohaselt vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
Liikmesriikidele teatatakse vastuvõetud meetmetest
ja neid kohaldatakse viivitamata.
4.           Komisjon võib
rakendusaktidega tühistada või muuta käesoleva artikli lõike 3 kohaselt vastu
võetud liidu kaitsemeetmed. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162
artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
              Nõuetekohaselt põhjendatud
edasilükkamatutel juhtudel võtab komisjon artikli 162 lõikes 3 osutatud
menetluse kohaselt vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
Artikkel 132
Töötlemise ja seestöötlemise tolliprotseduuri peatamine
1.           Kui töötlemise või
seestöötlemise tolliprotseduur häirib või võib häirida liidu turgu, võib
komisjon rakendusaktidega liikmesriigi taotluse põhjal või omal algatusel
täielikult või osaliselt peatada töötlemise või seestöötlemise tolliprotseduuri
teravilja-, riisi-, suhkru-, oliiviõli ja lauaoliivide, puu- ja köögivilja-,
töödeldud puu- ja köögivilja, veini-, veise- ja vasikaliha-, piima- ja
piimatoodete-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha- ja
põllumajandusliku päritolu etüülalkoholi sektori toodete suhtes. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
              Kui komisjon saab
liikmesriigilt taotluse, võtab ta sellekohase otsuse rakendusaktidega vastu
viie tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist. Kõnealused rakendusaktid
võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
              Nõuetekohaselt põhjendatud
edasilükkamatutel juhtudel võtab komisjon artikli 162 lõikes 3 osutatud
menetluse kohaselt vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
Liikmesriikidele teatatakse vastuvõetud meetmetest
ja neid kohaldatakse viivitamata.
2.           Ühise turukorralduse
nõuetekohaseks toimimiseks vajalikus ulatuses võivad Euroopa Parlament ja nõukogu
ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetluse kohaselt
tegutsedes täielikult või osaliselt keelata seestöötlemise korra kasutamise
lõikes 1 osutatud toodete suhtes.
VI peatükk
Eksporditoetused
Artikkel 133
Reguleerimisala
1.           Maailmaturu noteeringutel või
hindadel põhineva ekspordi võimaldamiseks vajalikul määral ja aluslepingu
artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevates piirides võib maailmaturu
noteeringute või hindade ja liidu hindade vahe katta eksporditoetusega järgmiste
toodete puhul:
a)      järgmiste sektorite
tooted, mida eksporditakse töötlemata kujul:
i)        teraviljad;
ii)       riis;
iii)      suhkur: seoses I
lisa III osa punktides b–d ja g loetletud toodetega;
iv)      veise- ja
vasikaliha;
v)       piim ja
piimatooted;
vi)      sealiha;
vii)     munad;
viii)    linnuliha;
b)      käesoleva lõike
punkti a alapunktides i–iii, v ja vii loetletud tooted, mida eksporditakse
töödeldud kaupade kujul vastavalt nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrusele
(EÜ) nr 1216/2009 (millega nähakse ette põllumajandussaaduste töötlemisel
saadud teatavate kaupadega kauplemise kord),[46]
ning I lisa X osa punktis b loetletud suhkrut sisaldavate toodete kujul.
2.           Töödeldud kaupade kujul
eksporditavate toodete eksporditoetused ei või olla suuremad kui
eksporditoetused samade toodete puhul, mida eksporditakse töötlemata kujul.
3.           Komisjon võtab
rakendusaktidega käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud meetmed. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
Artikkel 134
Eksporditoetuse jaotamine
Kogused, mida võib eksporditoetusega
eksportida, määratakse meetodiga, mis:
a)           on kõige
asjakohasem toote iseloomu ja vastava turusituatsiooni seisukohalt ning mis
võimaldab olemasolevate vahendite kõige tulemuslikumat kasutamist, võttes arvesse
liidu ekspordi tõhusust ja korraldust ning selle mõju turu tasakaalule,
põhjustamata sealjuures asjaomaste ettevõtjate diskrimineerimist, eelkõige
suurte ja väikeste ettevõtjate vahel;
b)           on ettevõtjate
jaoks halduslikult kõige vähem koormav, võttes arvesse haldusnõudeid.
Artikkel 135
Eksporditoetuse kindlaksmääramine
1.           Samu eksporditoetusi
kohaldatakse samade toodete suhtes kogu liidus. Need võivad erineda vastavalt
sihtkohale, eriti kui olukord maailmaturul, konkreetsed nõuded teatavatel
turgudel või aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevad
kohustused seda tingivad.
2.           Nõukogu võtab aluslepingu
artikli 43 lõike 3 kohaselt toetuse kindlaksmääramise meetmed.
Artikkel 136
Eksporditoetuse andmine
1.           Artikli 133 lõike 1 punktis a
loetletud ja edasise töötlemiseta eksporditavate toodete puhul antakse
eksporditoetust üksnes taotluse ja ekspordilitsentsi esitamisel.
2.           Artikli 133 lõike 1
punktis a loetletud toodete suhtes kohaldatakse seda toetusmäära, mis kehtis
litsentsi taotlemise päeval või seda, mis tulenes asjaomasest
pakkumismenetlusest, ning diferentseeritud toetuse korral seda, mis kehtib
nimetatud päeval:
a)      litsentsil näidatud
sihtkoha puhul või
b)      tegeliku sihtkoha
puhul, kui see erineb litsentsil näidatud sihtkohast; sel juhul ei tohi
kohaldatav summa ületada litsentsil näidatud sihtkoha suhtes kehtivat summat.
Komisjon võib rakendusaktidega võtta asjakohaseid
meetmeid käesolevas lõikes sätestatud paindlikkuse kuritarvitamise vältimiseks. Kõnealused meetmed võivad eelkõige olla seotud avalduse esitamise
menetlusega.
3.           Võttes arvesse vajadust
tagada aluslepingu I lisas loetletud toodete ja sellistest toodetest töödeldud
toodete eksportijatele võrdne juurdepääs eksporditoetusele, antakse komisjonile
käesoleva määruse artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte, et kohaldada käesoleva artikli lõikeid 1 ja 2 käesoleva määruse
artikli 133 lõike 1 punktis b osutatud kaupade suhtes.
Komisjon võib rakendusaktidega võtta käesoleva
lõike kohaldamiseks vajalikud meetmed. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
4.           Toetust makstakse järgmiste
asjaolude tõendamisel:
a)      tooted on liidu
tolliterritooriumilt välja viidud vastavalt tolliseadustiku artiklis 161 osutatud
ekspordiprotseduurile;
b)      diferentseeritud
toetuse korral on tooted imporditud litsentsil osutatud sihtkohta või muusse
sihtkohta, mille puhul oli määratud toetus, ilma et see piiraks lõike 2 punkti
b kohaldamist.
Artikkel 137
Elusloomade eksporditoetused veise- ja vasikalihasektoris
1.           Veise- ja vasikalihasektori
toodete osas peavad elusloomade eksporditoetuse andmisel ja maksmisel olema
täidetud tingimused, mis on kehtestatud liidu õigusaktidega, milles
käsitletakse loomade heaolu ja eelkõige loomade kaitset vedamise ajal.
2.           Võttes arvesse vajadust
innustada eksportijad, et järgiksid loomade heaolu nõudeid ja pädevad asutused
saaksid kontrollida eksporditoetuste kasutamise õigsust, kui eksporditoetuste
saamine eeldab loomade heaolu nõuete järgimist, antakse komisjonile artikli 160
kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles käsitletakse loomade
heaolu nõuete järgimist väljaspool liidu tolliterritooriumi, sealhulgas
sõltumatute kolmandate isikute kaasamine.
3.           Komisjon võib rakendusaktidega
võtta käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud meetmed. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
Artikkel 138
Ekspordipiirangud
Aluslepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud
lepingutest tulenevaid koguselisi kohustusi täidetakse selliste
ekspordilitsentside alusel, mis antakse välja lepingutes sätestatud
võrdlusperioodideks, mida kohaldatakse asjaomaste toodete suhtes.
Komisjon võib võtta vastu rakendusakte, et
tagada koguseliste kohustuste täitmine, sealhulgas ekspordilitsentside
väljaandmise lõpetamine või piiramine juhul, kui kõnealuseid koguselisi
kohustusi on ületatud või võidakse ületada. WTO
põllumajanduslepingust tulenevate kohustuste täitmisega seoses ei mõjuta
võrdlusperioodi lõpp ekspordilitsentside kehtivust.
Artikkel 139
Delegeeritud volitused
1.           Komisjonile antakse artikli
160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesoleva artikli
lõigetes 2 kuni 6 loetletud meetmete kohta.
2.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et ettevõtjad täidaksid oma kohustusi hankemenetlustes osalemisel,
määrab komisjon delegeeritud õigusaktidega esmanõude litsentsi tagatiste
vabastamiseks hankemenetluses olevate eksporditoetuste puhul.
3.           Võttes arvesse vajadust
vähendada ettevõtjate ja ametiasutuste halduskoormust, võib komisjon
delegeeritud aktidega kehtestada sellised künnised, millest allpool ei nõuta
ekspordilitsentsi väljaandmist või esitamist, ning määrata sihtkohad või
tegevused, mille puhul ekspordilitsentsi esitamise kohustusest erandi tegemine
võib olla õigustatud, ning lubada õigustatud oludes ekspordilitsentsi andmist
tagantjärele.
4.           Võttes arvesse vajadust
järgida praktilisi olukordi, mille puhul võib eksporditoetusi maksta täiel või
osalisel määral, ning selleks et aidata ettevõtjatel ületada periood taotlemise
ja eksporditoetuse lõppmakse vahel, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega
vastu võtta meetmed seoses:
a)      mõne muu kuupäevaga
eksporditoetuse maksmiseks;
b)      eksporditoetuse
maksmise tagajärgedega, kui tootekood või litsentsil esitatud sihtkoht ei vasta
tegelikule tootele või sihtkohale;
c)      eksporditoetuse
ettemaksega, sealhulgas tagatise esitamine ja vabastamine;
d)      kontrollide ja
tõendamisega, kui toodete tegeliku sihtkoha suhtes on kahtlusi, ning liidu
tolliterritooriumile reimpordi võimalusega;
e)      sihtkohtadega, mida
käsitatakse ekspordina liidust, ning seoses eksporditoetuseks kõlblike
sihtkohtade lisamisega liidu tolliterritooriumi hulka.
5.           Võttes arvesse vajadust
tagada, et eksporditoetust saavad tooted eksporditakse liidu tolliterritooriumilt
ja selleks et vältida nende võimalikku tagasisaatmist kõnealusele
territooriumile ning vähendada ettevõtjate halduskoormust selle tõendamisel, et
toetust saavad tooted jõuavad diferentseeritud toetuste puhul sihtriiki, võib
komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta meetmed seoses:
a)      tähtajaga, mil liidu
tolliterritooriumilt väljaviimine peab olema lõpetatud, sealhulgas ajutiseks
taassisseveoks ettenähtud aeg;
b)      töötlemisega, mida
eksporditoetust saavad tooted võivad kõnealusel perioodil läbida;
c)      sihtkohta saabumise
tõendiga diferentseeritud toetuste puhul;
d)      toetuse künniste ja
tingimustega, mille alusel võib eksportijad sellise tõendi esitamisest
vabastada;
e)      tingimustega, mille
alusel kiidavad sõltumatud kolmandad isikud heaks sihtkohta saabumise tõendi
diferentseeritud toetuste puhul.
6.           Võttes arvesse eri sektorite
eripärasid, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega võtta vastu ettevõtjate ja
eksporditoetuseks kõlblike toodete suhtes esitatavad konkreetsed nõuded ja
tingimused, toodete määratluse ja omadused, ning sätted koefitsientide
kehtestamise kohta eksporditoetuste arvutamiseks.
Artikkel 140
Kontrollimenetluse kohased rakendusvolitused
Komisjon võtab rakendusaktidega käesoleva jao
kohaldamiseks vajalikud meetmed, eelkõige:
a)           selliste
eksporditavate koguste ümberjaotamisega, mida ei ole eraldatud või kasutatud;
b)           artikli 133
lõike 1 punktis b osutatud toodetega.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 141
Muud rakendusvolitused
Komisjon võib rakendusaktidega kindlaks
määrata koefitsiendid, et kohandada eksporditoetusi vastavalt artikli 139
lõikele 6 vastuvõetud eeskirjadele.
VII peatükk
Välistöötlemine
Artikkel 142
Välistöötlemise korra peatamine
1.           Kui välistöötlemise
tolliprotseduur häirib või võiks häirida liidu turgu, võib komisjon
rakendusaktidega liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel täielikult või
osaliselt peatada välistöötlemise tolliprotseduuri teravilja-, riisi-, puu- ja
köögivilja-, töödeldud puu- ja köögivilja, veini-, veise- ja vasikaliha-,
sealiha-, lamba- ja kitseliha- ning linnulihasektori toodete suhtes. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, võtab
ta sellekohase otsuse rakendusaktidega vastu viie tööpäeva jooksul pärast
taotluse saamist. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu
artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Nõuetekohaselt põhjendatud edasilükkamatutel
juhtudel võtab komisjon artikli 162 lõikes 3 osutatud menetluse kohaselt vastu
viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
Liikmesriikidele teatatakse vastuvõetud meetmetest
ja neid kohaldatakse viivitamata.
2.           Ühise turukorralduse
nõuetekohaseks toimimiseks vajalikus ulatuses võivad Euroopa Parlament ja
nõukogu aluslepingu artikli 43 lõikes 2 sätestatud menetluse kohaselt
tegutsedes täielikult või osaliselt keelata välistöötlemise korra kasutamise
lõikes 1 loetletud toodete suhtes.
IV OSA
KONKURENTSIEESKIRJAD
I PEATÜKK
Ettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjad
Artikkel 143
Aluslepingu artiklite 101–106 kohaldamine
Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud
teisiti, kohaldatakse aluslepingu artikleid 101–106 ja nende rakendussätteid
vastavalt käesoleva määruse artiklitele 144–146 kõikide aluslepingu artikli 101
lõikes 1 ja artiklis 102 osutatud kokkulepete, otsuste ja tegevuste suhtes, mis
on seotud põllumajandustoodete tootmise või nendega kauplemisega.
Artikkel 144
ÜPP eesmärkide, põllumajandustootjate ja nende liitude suhtes kohaldatavad
erandid
1.           Aluslepingu artikli 101
lõiget 1 ei kohaldata käesoleva määruse artiklis 143 osutatud kokkulepete,
otsuste ja tegevuse suhtes, mis on vajalikud aluslepingu lepingu artiklis 39
sätestatud eesmärkide saavutamiseks.
Eelkõige ei kohaldata aluslepingu artikli 101
lõiget 1 käesoleva määruse artikli 106 kohaselt tunnustatud
põllumajandustootjate, põllumajandustootjate liitude või sellistest liitudest
moodustatud ühenduste, või käesoleva määruse artikli 107 kohaselt tunnustatud
tootjaorganisatsioonide kokkulepete, otsuste ja tegevuse suhtes, mis on seotud
põllumajandustoodete tootmise või müügiga või ühiste seadmete kasutamisega
põllumajandustoodete ladustamiseks, käitlemiseks või töötlemiseks, ning kui need
ei kohusta kehtestama ühesuguseid hindu, välja arvatud siis, kui seejuures
välistatakse konkurents või ohustatakse aluslepingu artikli 39 eesmärke.
2.           Pärast konsulteerimist
liikmesriikidega ning asjaomaste ettevõtjate või ettevõtjate liitude ja kõikide
teiste vajalikuks peetavate füüsiliste või juriidiliste isikute ärakuulamist on
ainult komisjon, kelle otsuseid on pädev läbi vaatama Euroopa Kohus, volitatud
avaldamisele kuuluva rakendusaktidega vastuvõetud otsusega kindlaks määrama,
millised kokkulepped, otsused ja tegevused vastavad lõikes 1 sätestatud
tingimustele.
Komisjon langetab sellise otsuse kas omal
algatusel või mõne liikmesriigi pädeva asutuse või huvitatud ettevõtja või
ettevõtjate liidu taotlusel.
3.           Lõike 2 esimeses lõigus
osutatud otsuses avaldatakse osapoolte nimed ja otsuse põhiline sisu. Seejuures
tuleb arvesse võtta ettevõtjate õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi.
Artikkel 145
Tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepped ja
kooskõlastatud tegevused
1.           Aluslepingu artikli 101
lõiget 1 ei kohaldata käesoleva määruse artikli 108 kohaselt tunnustatud
tootmisharudevaheliste organisatsioonide, mille eesmärk on käesoleva määruse
artikli 108 lõike 1 punktis c loetletud tegevuste teostamine, ning käesoleva
määruse artikli 108 lõikes 2 osutatud oliiviõli ja lauaoliivide ning
tubakasektori tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepete, otsuste ja
kooskõlastatud tegevuste suhtes.
2.           Lõiget 1 kohaldatakse
ainult juhul, kui:
a)      kokkulepetest, otsustest ja
kooskõlastatud tegevusest on komisjonile teatatud;
b)      komisjon ei leia rakendusaktidega kahe
kuu jooksul pärast vajalike andmete saamist, et kõnealused kokkulepped, otsused
või kooskõlastatud tegevus on vastuolus liidu eeskirjadega.
3.           Kokkuleppeid, otsuseid ja
kooskõlastatud tegevust ei või rakendada enne lõike 2 punktis b osutatud
ajavahemiku lõppu.
4.           Igal juhul tunnistatakse
liidu eeskirjadega vastuolus olevaks kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud
tegevus, kui need:
a)      võivad kaasa tuua
liidu turgude mis tahes kujul jaotamise;
b)      võivad mõjutada
turukorralduse ladusat toimimist;
c)      võivad tekitada
konkurentsimoonutusi, mis ei ole tootmisharudevahelise organisatsiooni
tegevusega soovitud ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks
vältimatud;
d)      sisaldavad hindade
või kvootide kindlaksmääramist;
e)      võivad tekitada
diskrimineerimist või kõrvaldada konkurentsist märkimisväärse osa asjaomaseid
tooteid.
5.           Kui komisjon leiab
rakendusaktidega pärast lõike 2 punktis b osutatud kahekuulise ajavahemiku
lõppu, et lõike 1 kohaldamise tingimused ei ole täidetud, teeb ta otsuse
asutamislepingu artikli 101 lõike 1 kohaldamise kohta kõnealuse
kokkuleppe, otsuse või kooskõlastatud tegevuse suhtes.
Kõnealust komisjoni otsust ei kohaldata enne
sellest asjaomasele tootmisharudevahelisele organisatsioonile teatamise
kuupäeva, välja arvatud juhul, kui tootmisharudevaheline organisatsioon on
esitanud ebaõigeid andmeid või kuritarvitanud lõikes 1 sätestatud erandit.
6.           Mitmeaastaste lepingute puhul
kehtib esimese aasta kohta teatamine ka lepingu järgnevatel aastatel. Sel juhul
võib komisjon siiski igal ajal omal algatusel või mõne teise liikmesriigi
taotlusel teha avalduse mittevastavuse tuvastamise kohta.
II PEATÜKK
Riigiabi eeskirjad
Artikkel 146
Aluslepingu artiklite 107–109 kohaldamine
1.           Kui lõikest 2 ei tulene
teisiti, kohaldatakse põllumajandustoodete valmistamise ja nendega kauplemise
suhtes aluslepingu artikleid 107–109.
2.           Aluslepingu artikleid 107–109
ei kohaldata maksete suhtes, mida liikmesriigid teevad kooskõlas:
a)      käesoleva määrusega
ettenähtud meetmetega, mida liit on täielikult või osaliselt rahastanud või
b)      käesoleva määruse
artiklite 147–153 sätetega.
Artikkel 147
Veinisektori toetusprogrammidega seotud riiklik abi
Erandina artikli 41 lõikest 3 võivad liikmesriigid
kooskõlas riigiabi käsitlevate liidu eeskirjadega anda riiklikku abi artiklites
43, 47 ja 48 osutatud meetmetele.
Asjaomastes riigiabi käsitlevates liidu
eeskirjades sätestatud abi piirmäär kehtib kogu riiklikule rahastamisele, mis
hõlmab nii liidu kui ka riiklikke vahendeid.
Artikkel 148
Põhjapõdrakasvatusele antav riigiabi Soomes ja Rootsis
Rootsi ja Soome võivad komisjoni
rakendusaktidega antud loal anda riiklikku abi põhjapõtrade ja
põhjapõdratoodete (CN ex 0208 ja ex 0210) tootmiseks ja turustamiseks,
kui sellega ei kaasne tavapärase tootmismahu suurenemist.
Artikkel 149
Riiklik abi suhkrusektorile Soomes
Soome võib anda suhkrupeedikasvatajatele
riiklikku abi kuni 350 eurot hektari kohta turustusaastal.
Artikkel 150
Riiklik abi mesindusele
Liikmesriigid võivad maksta riiklikku abi,
mida antakse struktuuri- või loodustingimuste poolest ebasoodsas olukorras
olevate mesilate kaitsmiseks või majandusarengu programmide raames, välja
arvatud tootmiseks või turustamiseks mõeldud abi.
Artikkel 151
Riiklik abi veini destilleerimiseks erakorraliste olukordade puhul
1.           Liikmesriigid võivad maksta
põhjendatud erakorralises olukorras veinitootjatele riiklikku abi
vabatahtlikuks või kohustuslikuks veini destilleerimiseks.
2.           Lõikes 1 osutatud abi on
proportsionaalne ja võimaldab lahendada kriisiolukorra.
3.           Liikmesriigil aasta jooksul
kasutada olev abi summa sellise abi andmiseks ei ületa 15 % kõnealusel
aastal liikmesriigil kasutada olevast üldsummast, mis on sätestatud IV lisas.
4.           Liikmesriigid, kes soovivad
kasutada lõikes 1 osutatud riiklikku abi, esitavad komisjonile selle kohta
teatise koos nõuetekohase põhjendusega. Komisjon otsustab rakendusaktidega
meetme heakskiitmise üle ja selle üle, kas toetusmakseid võib teha.
5.           Lõikes 1 osutatud
destilleerimise käigus saadud alkoholi kasutatakse üksnes tööstuslikult või
energia saamiseks, et vältida konkurentsi moonutamist.
6.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta vastu käesoleva artikli kohaldamiseks vajalikud meetmed.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud
kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 152
Riiklik abi lastele toodete jaotamise puhul
Lisaks artiklites 21 ja 24 sätestatud liidu
abile võivad liikmesriigid maksta riigiabi, et varustada toodetega lapsi
haridusasutustes või et katta artikli 21 lõikes 1 osutatud seotud kulusid.
Liikmesriigid võivad riiklikku abi rahastada
asjaomases sektoris kehtestatava maksu abil või erasektori mis tahes muu panuse
abil.
Lisaks artiklis 21 sätestatud liidu abile
võivad liikmesriigid maksta riigiabi, et rahastada kaasnevaid meetmeid, mis on
vajalikud, et tõhustada liidu abikava tarnida puu- ja köögivilja-, töödeldud
puu- ja köögivilja- ning banaanisektori tooteid, nagu on ette nähtud artikli 21
lõikega 2.
Artikkel 153
Riiklik abi pähklikasvatusele
1.           Liikmesriigid võivad maksta
riiklikku abi kuni 120,75 eurot hektari kohta aastas
põllumajandustootjatele, kes toodavad järgmisi tooteid:
a)      CN-koodide
0802 11 ja 0802 12 alla kuuluvad mandlid;
b)      CN-koodide
0802 21 ja 0802 22 alla kuuluvad sarapuupähklid;
c)      CN-koodide 0802 31
ja 0802 32 alla kuuluvad kreeka pähklid;
d)      CN-koodi
0802 50 alla kuuluvad pistaatsiapähklid;
e)      CN-koodi
1212 99 30 alla kuuluvad jaanikaunad.
2.           Riiklikku abi võib maksta
üksnes järgmiste maksimumpindalade puhul.
 Liikmesriik || Maksimumpindala (ha)
 Belgia || 100
 Bulgaaria || 11 984
 Saksamaa || 1 500
 Kreeka || 41 100
 Hispaania || 568 200
 Prantsusmaa || 17 300
 Itaalia || 130 100
 Küpros || 5 100
 Luksemburg || 100
 Ungari || 2 900
 Madalmaad || 100
 Poola || 4 200
 Portugal || 41 300
 Rumeenia || 1 645
 Sloveenia || 300
 Slovakkia || 3 100
 Ühendkuningriik || 100
3.           Liikmesriigid võivad
sätestada riikliku abi maksmise tingimuseks, et põllumajandustootjad oleksid
artikli 106 alusel tunnustatud tootjaorganisatsiooni liikmed.
V OSA
ÜLDSÄTTED
I PEATÜKK
Erandlikud meetmed
1. jagu
Turuhäired
Artikkel 154
Turuhäirete vastu võetavad meetmed
1.           Võttes arvesse vajadust
tõhusalt ja tulemuslikult reageerida turuhäirete ohule, mis on tingitud
märkimisväärsest hinnatõusust või -langusest sise- või välisturul või mis tahes
muust turgu mõjutavast asjaolust, antakse komisjonile artikli 160 kohaselt
õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et võtta vajalikke meetmeid asjaomase
sektori jaoks ning täites kõiki kohustusi, mis tulenevad aluslepingu artikli
218 kohaselt sõlmitud kokkulepetest.
Kui esimeses lõigus osutatud turuhäirete puhul on
see hädavajalik, kohaldatakse käesoleva määruse artiklis 161 sätestatud
menetlust delegeeritud õigusaktide suhtes, mis on võetud vastu käesoleva lõike
alusel.
              Selliste meetmetega võib
laiendada reguleerimisala või pikendada või muuta käesoleva määrusega
ettenähtud muude meetmete kestust või muid aspekte, või täielikult või
osaliselt peatada imporditollimaksud, sealhulgas vajaduse korral teatavad
kogused ja ajavahemikud.
2.           Lõikes 1 osutatud meetmeid ei
kohaldata I lisa XXIV osa 2. jaos loetletud toodete suhtes.
3.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta käesoleva artikli lõike 1 kohaldamiseks vajalikud
eeskirjad. Kõnealused eeskirjad võivad eelkõige olla seotud menetluste ja
tehniliste kriteeriumidega. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162
artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2. jagu
Loomahaiguste ning inimeste, loomade või taimede tervisele avalduvast ohust
tingitud tarbijate usalduse kaotusega seotud erandlikud turutoetusmeetmed
Artikkel 155
Loomahaiguste ning inimeste, loomade või taimede tervisele avalduvast ohust
tingitud tarbijate usalduse kaotusega seotud meetmed
1.           Komisjon võib
rakendusaktidega võtta vastu erandlikke toetusmeetmeid:
a)      seoses mõjutatava
turuga, et võtta arvesse liidusesisese kaubanduse või kolmandate riikidega
toimuva kaubanduse piiranguid, mis võivad tuleneda loomahaiguste leviku
tõkestamise meetmete kohaldamisest ning
b)      selleks, et võtta
arvesse tõsiseid turuhäireid, mis on otseselt tingitud tarbija usalduse
kaotusest seoses ohtudega inimeste, loomade või taimede tervisele.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2.           Lõikes 1 sätestatud meetmeid
kohaldatakse järgmiste sektorite suhtes:
a)      veise- ja
vasikaliha;
b)      piim ja piimatooted;
c)      sealiha;
d)      lamba- ja kitseliha;
e)      munad;
f)       linnuliha.
Lõike 1 punktis b sätestatud meetmeid, mis on
seotud inimeste või taimede tervisele avalduvast ohust tingitud tarbijate
usalduse kaotusega, kohaldatakse ka kõikide muude põllumajandustoodete suhtes,
välja arvatud I lisa XXIV osa 2. jaos loetletud tooted.
3.           Lõikes 1 sätestatud meetmed
võetakse asjaomase liikmesriigi taotluse korral.
4.           Lõike 1 punktis a sätestatud
meetmeid võib võtta üksnes juhul, kui asjaomane liikmesriik on võtnud
loomahaiguste puhangute kiireks tõkestamiseks vajalikud tervishoiu- ja
veterinaarmeetmed, ning nii suures ulatuses ja nii pikaks ajaks, kui on
asjaomase turu toetamiseks tingimata vajalik.
5.           Liit rahastab lõikes 1
sätestatud meetmeid osaliselt, hüvitades kuni 50 % liikmesriigi kantud
kuludest.
Suu- ja sõrataudi tõrje puhul on liidu osaline
rahastamine veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha- ning lamba-
ja kitselihasektorites 60 % sellistest kuludest.
6.           Liikmesriigid tagavad, et kui
tootjad kannavad osa liikmesriikide kantud kuludest, ei põhjusta see
konkurentsimoonutusi eri liikmesriikide tootjate vahel.
3. jagu
Eriküsimused
Artikkel 156
Eriküsimuste lahendamise meetmed
1.           Komisjon võtab eriprobleemide
lahendamiseks rakendusaktidega vastu vajalikud ja õigustatud erakorralised
meetmed. Kõnealused meetmed võivad teha erandi käesoleva määruse sätetest
üksnes sellises ulatuses, mis on tingimata vajalik ja selliseks ajavahemikuks,
mis on hädavajalik. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 162
artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
2.           Eriküsimuste lahendamiseks
võtab komisjon nõuetekohaselt põhjendatud edasilükkamatutel juhtudel artikli
162 lõikes 3 osutatud menetluse kohaselt vastu viivitamata kohaldatavad
rakendusaktid.
II PEATÜKK
Teatised ja aruandlus
Artikkel 157
Teatistele esitatavad nõuded
1.           Komisjon võib lõikes 2
osutatud menetluse kohaselt võtta vastu vajalikud meetmed, et nõuda
ettevõtjatelt, liikmesriikidelt ja/või kolmandatelt riikidelt teadete
esitamist, mis on seotud käesoleva määruse kohaldamise, põllumajandustoodete
turu järelevalve, analüüsi ja haldamisega, turu läbipaistvuse tagamisega, ÜPP
meetmete nõuetekohase toimimisega, kõnealuste meetmete kontrollimise,
järelevalve, hindamise ja auditeerimisega ning rahvusvaheliste kokkulepete
rakendamisega, sh kõnealuste kokkulepete kohaste teavitamise nõuetega. Sel
juhul võetakse arvesse andmevajadust ja sünergiaid võimalike andmeallikate
vahel.
              Saadud teavet võib edastada
või teha kättesaadavaks rahvusvahelistele organisatsioonidele ja kolmandate
riikide pädevatele asutustele ning seda võib avaldada, pidades silmas
isikuandmete kaitset ja ettevõtjate õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi,
sealhulgas hindu.
2.           Võttes arvesse vajadust, et
lõikes 1 osutatud teadete esitamine on kiire, tõhus, täpne ning kulutõhus,
antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud
õigusaktid, et sätestada:
a)      esitatava teabe laad
ja liik;
b)      teavitamise
meetodid;
c)      eeskirjad, mis on
seotud juurdepääsuõigustega kättesaadavaks tehtud teabele või
teabesüsteemidele;
d)      teabe avaldamise
tingimused ja vahendid.
3.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu:
a)      eeskirjad käesoleva
artikli kohaldamiseks vajaliku teabe esitamise kohta;
b)      esitatava teabe haldamise
korra, samuti eeskirjad teatiste sisu, vormi, ajastuse, sageduse ja tähtaegade
kohta;
c)      edastamise korra või
korra, mille kohaselt tehakse teave kättesaadavaks liikmesriikidele,
rahvusvahelistele organisatsioonidele ja kolmandate riikide pädevatele
asutustele või avaldamise korra, pidades silmas isikuandmete kaitset ja
ettevõtjate õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi.
Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 158
Komisjoni aruandekohustus
Komisjon esitab aruande Euroopa Parlamendile
ja nõukogule:
a)           pärast 2013.
aastat iga kolme aasta järel artiklites 52–54 sätestatud mesindussektori
meetmete rakendamise kohta;
b)           30. juuniks
2014 ja 31. detsembriks 2018 turuolukorra muutumise kohta piima- ja
piimatootesektoris ning eelkõige artiklite 104–107 ja 145 tegevuste kohta
kõnealuses sektoris; aruanne hõlmab eelkõige võimalikke algatusi, mis
julgustavad põllumajandustootjaid sõlmima ühistootmislepinguid ja millele on
lisatud asjakohased ettepanekud.
III PEATÜKK
Põllumajandussektori kriisiabireserv
Artikkel 159
Kriisiabireservi kasutamine
Eelarvealast
koostööd ning usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva Euroopa Parlamendi,
nõukogu ja komisjoni vahel sõlmitud institutsioonidevahelise kokkuleppe[47] lõikes 14 osutatud tingimuste
ja menetluse kohaselt põllumajandussektori kriiside puhul ettenähtud reservist
ülekantud vahendid tehakse kättesaadavaks meetmete jaoks, mille suhtes
kohaldatakse käesolevat määrust aastaks või aastateks, mille jaoks lisatoetust
taotletakse, ning mida kohaldatakse olukordades, mis ulatuvad tavapärasest
turuarengust väljapoole.
Eelkõige kantakse
vahendid üle selliste kulude jaoks, mille aluseks on:
a)           II osa I
jaotise I peatükk;
b)           III osa VI
peatükk ning
c)           käesoleva osa I
peatükk.
Komisjon võib
rakendusaktidega ning erandina teisest lõigust otsustada, et vahendeid ei kanta
üle kõnealuse lõigu punktis b osutatud teatavate kulutuste jaoks, kui sellised
kulutused moodustavad tavapärase turukorralduse osa. Kõnealused
rakendusaktid võetakse vastu artikli 162 artiklis 2 osutatud kontrollimenetluse
kohaselt.
VI OSA
VOLITUSTE DELEGEERIMINE, RAKENDUS-,
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
I PEATÜKK
Volituste delegeerimine ja rakendussätted
Artikkel 160
Delegeerimine
1.           Delegeeritud õigusaktide
vastuvõtmise õigus antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud
tingimuste kohaselt.
2.           Käesolevas määruses osutatud
volitused delegeeritakse komisjonile määramata ajaks alates käesoleva määruse
jõustumisest.
3.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad käesolevas määruses osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta
juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Käesoleva määruse alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes siis, kui Euroopa Parlament ega
nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemisest esitanud
selle kohta vastuväiteid või kui mõlemad institutsioonid on enne selle tähtaja
möödumist teatanud komisjonile, et neil ei ole õigusaktile vastuväiteid.
Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse korral kahe
kuu võrra pikendada.
Artikkel 161
Kiirmenetlus
1.           Käesoleva artikli kohaselt
vastuvõetud delegeeritud õigusaktid jõustuvad viivitamata ja neid kohaldatakse
seni, kuni nende suhtes ei esitata lõike 2 kohaselt vastuväiteid. Kui
käesoleva artikli alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt tehakse teatavaks
Euroopa Parlamendile ja nõukogule, esitatakse põhjendused kiirmenetluse kasutamise
kohta.
2.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad esitada vastuväiteid delegeeritud õigusakti suhtes, mis on vastu võetud
käesoleva artikli kohaselt kooskõlas artikli 160 lõikes 5 osutatud menetlusega.
Sellisel juhul tunnistab komisjon õigusakti kehtetuks kohe, kui talle on
teatatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusest esitada vastuväiteid.
Artikkel 162
Komiteemenetlus
1.           Komisjoni abistab
põllumajandusturgude ühise korralduse komitee. Kõnealune komitee on komitee
määruse (EL) 182/2011 tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3.           Kui on viidatud käesolevale
lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8
koostoimes selle artikliga 5.
II PEATÜKK
Ülemineku- ja lõppsätted
Artikkel 163
Kehtetuks tunnistamine
1.           Määrus (EL) nr [KOM(2010)
799] tunnistatakse kehtetuks.
Määruse (EL) nr [KOM(2010) 799] sätete kohaldamist
jätktakse siiski järgmiselt:
a)      II osa I jaotis,
artiklid 248, 260–262 suhkrusektori suhtes ning III lisa II osa kuni 2014/2015.
suhkru turustusaasta lõpuni 30. septembril 2015;
b)      II osa
I jaotise III peatüki sätted seoses piima tootmise piiramise süsteemiga
kuni 31. märtsini 2015;
c)      veinisektori suhtes:
i)        artiklid 82–87
seoses artikli 82 lõikes 2 osutatud seni veel väljajuurimata aladega ja artikli
83 lõikes 1 osutatud aladega, mis on seadustamata, seni kuni sellised alad on
väljajuuritud või seadustatud;
ii)       II osa I jaotise
III peatüki V jao II alajaos sätestatud istutusõiguste süsteem üleminekuajal
kuni 31. detsembrini 2015, või selleks, et liikmesriigid saaksid jõustada kõik
otsused, mis on tehtud kõnealuse määruse artikli 89 lõike 5 kohaselt, kuni 31.
detsembrini 2018.
d)      artikli 291 lõige 2
kuni 31. märtsini 2014;
e)      artikli 293 esimene
ja teine lõik kuni 2013/2014. suhkru turustusaasta lõpuni;
f)       artikkel 294 kuni
31. detsembrini 2017;
g)      artikkel 326.
2.           Viiteid määrusele (EL) nr
[KOM(2010) 799] käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ja määrusele (EL)
nr […] (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja järelevalve
kohta) ning neid loetakse käesoleva määruse VIII lisas sätestatud
vastavustabelite kohaselt.
3.           Nõukogu määrused (EÜ) nr
234/79, (EÜ) nr 1601/96 ja (EÜ) nr 1037/2001 tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 164
Üleminekueeskirjad
Selleks et tagada sujuv üleminek määrusega
(EL) nr [KOM(2010) 799] kehtestatud korraldustelt käesoleva määruse sätetele,
antakse komisjonile artikli 160 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte, milles käsitletakse vajalikke meetmeid, mis on seotud ettevõtjate omandatud
õiguste ja õiguspäraste ootuste kaitsega.
Artikkel 165
Jõustumine ja kohaldamine
1.           Käesolev määrus jõustub
seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Artikleid 7, 16 ja 101 ning III lisa kohaldatakse
suhkrusektori suhtes siiski üksnes pärast 1. oktoobril 2015. aastal lõppeva
2014/2015. suhkru turustusaasta lõppu.
2.           Artikleid 104 ja 105
kohaldatakse piima ja piimatootesektori suhtes kuni 30. juunini 2020.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
ARTIKLI 1
LÕIKES 2 OSUTATUD TOODETE LOETELU
I osa: Teravili
Teraviljasektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)        0709 90 60 || Suhkrumais, värske või jahutatud
       0712 90 19 || Kuivatatud suhkrumais (tervelt, tükeldatult, viilutatult, purustatult või pulbrina), muul viisil töötlemata (v.a hübriidid seemneks)
       1001 90 91 || Harilik nisu ja meslin seemneks
       1001 90 99 || Speltanisu, harilik nisu ja meslin (v.a seemneks)
       1002 00 00 || Rukis
       1003 00 || Oder
       1004 00 00 || Kaer
       1005 10 90 || Maisiterad, seemneks (v.a hübriidid seemneks)
       1005 90 00 || Mais (v.a seemneks)
       1007 00 90 || Terasorgo, v.a hübriidid seemneks
       1008 || Tatar, hirss ja kanaari paelrohi; muu teravili
 (b)        1001 10 00 || Kõva nisu
 (c)        1101 00 || Püülijahu nisust või meslinist
       1102 10 00 || Rukkijahu
       1103 11 || Nisutangud ja -lihtjahu
       1107 || Linnased, röstitud või röstimata
 (d)        0714 || Maniokk, maranta, saalep, maapirn, bataat jms kõrge tärklise- või inuliinisisaldusega juured ja mugulad (värsked, jahutatud, külmutatud või kuivatatud, tükeldamata või tükeldatud või graanulitena); saagopalmi säsi
   || ex   1102 || Püülijahu muust teraviljast, v.a nisust ja meslinist:
   ||       1102 20 || – maisijahu
   ||       1102 90 || – muud
   ||       1102 90 10 || – – odrajahu
   ||       1102 90 30 || – – kaerajahu
   ||       1102 90 90 || – – muud
   || ex   1103 || Teraviljatangud, -lihtjahu ja -graanulid, v.a nisutangud ja -lihtjahu (alamrubriik 1103 11), riisitangud ja -lihtjahu (alamrubriik 1103 19 50) ja riisigraanulid (alamrubriik 1103 20 50)
   || ex   1104 || Muul viisil töödeldud teravili (näiteks kroovitud, valtsitud, helvestatud, kruupideks jahvatatud, lõigatud või jämejahvatusega), v.a rubriigi 1006 riis ja alamrubriiki 1104 19 91 kuuluv helvestatud riis; terved, valtsitud, helvestatud või jahvatatud teraviljaidud
   ||       1106 20 || Peen- ja jämejahu ning pulber rubriigi 0714 saagost, juurtest või mugulatest
   || ex   1108 || Tärklis; inuliin:
   || – tärklis:
   ||       1108 11 00 || – – nisutärklis
   ||       1108 12 00 || – – maisitärklis
   ||       1108 13 00 || – – kartulitärklis
   ||       1108 14 00 || – – maniokitärklis
   || ex   1108 19 || – – muu tärklis:
   ||       1108 19 90 || – – – muud
   ||       1109 00 00 || Nisugluteen, kuivatatud või kuivatamata
 CN-kood || Kirjeldus
   ||       1702 || Muud suhkrud, sh keemiliselt puhas laktoos, maltoos, glükoos ja fruktoos, tahkel kujul; maitse- ja värvainelisanditeta suhkrusiirupid; tehismesi, naturaalse meega segatud või segamata; karamell:
   || ex   1702 30 || – glükoos ja glükoosisiirup, mis ei sisalda fruktoosi või mille kuivaine fruktoosisisaldus on alla 20 % massist:
   ||
   ||
   ||   || – – muud:
   || ex 1702 30 50 || – – – valge kristalliline aglomeeritud või aglomeerimata pulber, mille kuivaine glükoosisisaldus on alla 99 % massist
   || ex   1702 30 90 || – – – muud, mille kuivaine glükoosisisaldus on alla 99 % massist
   || ex   1702 40 || – glükoos ja glükoosisiirup kuivaine fruktoosisisaldusega vähemalt 20 % massist, kuid alla 50 % massist, v.a invertsuhkur:
   ||       1702 40 90 || – – muud
   || ex   1702 90 || – muud, sealhulgas invertsuhkur ja muu suhkru ning suhkrusiirupi segud kuivaine fruktoosisisaldusega 50 % massist:
   ||       1702 90 50 || – – maltodekstriin ja maltodekstriinisiirup
   || – – karamell:
   || – – – muud
   ||       1702 90 75 || – – – – pulbrina, aglomeeritud või aglomeerimata
   ||       1702 90 79 || – – – – muud
   ||       2106 || Mujal nimetamata toiduvalmistised:
   || ex   2106 90 || – muud
   || – – lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga suhkrusiirupid:
   || – – – muud
   ||       2106 90 55 || – – – – glükoosisiirupid ja siirupid maltodekstriinist
   || ex   2302 || Kliid, pebred jm teraviljade tuulamis-, jahvatus- vm töötlusjäägid, granuleerimata või granuleeritud
   || ex   2303 || Tärklise tootmisjäägid jms jäätmed, suhkrupeedist, suhkruroost või muust toorainest suhkru tootmise, õllepruulimise ja kääritamise ning destilleerimise jäätmed, granuleeritud või granuleerimata:
   ||       2303 10 || – tärklise tootmisjäägid jms jäätmed
   ||       2303 30 00 || – õllepruulimise või piirituse destilleerimise jäätmed
   || ex   2306 || Õlikoogid jm taimsete rasvade või õlide (v.a rubriikides 2304 ja 2305 esitatute) ekstraheerimise tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata:
   || – muud
   ||       2306 90 05 || – – maisi-idudest
   || ex   2308 00 || Mujal nimetamata taimse päritoluga loomasöödaks kasutatavad tooted, jäätmed ja kõrvalproduktid, granuleeritud või granuleerimata:
   ||       2308 00 40 || – tammetõrud ja hobukastanid; puuviljade ja marjade, v.a viinamarjade pressimisjäägid
   ||       2309 || Loomasöödana kasutatavad tooted:
   || ex   2309 10 || – kassi- ja koeratoit, jaemüügiks pakendatud:
   ||       2309 10 11       2309 10 13       230910 31       2309 10 33       2309 10 51       2309 10 53 || − − mis sisaldavad tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid
 CN-kood || Kirjeldus
   || ex   2309 90 || – muud:
   ||       2309 90 20 || – – kombineeritud nomenklatuuri grupi 23 lisamärkuses 5 kirjeldatud tooted
   || – – muud, sh eelsegud:
   ||       2309 90 31       2309 90 33       2309 90 41       2309 90 43       2309 90 51       2309 90 53 || – − − mis sisaldavad tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid:
 (1)  Käesolevas alamrubriigis tähendab mõiste „piimatooted” tooteid, mis kuuluvad rubriikidesse 0401–0406, samuti alamrubriikidesse 1702 11 00, 1702 19 00 ja 2106 90 51 kuuluvaid tooteid.
II osa: Riis
Riisisektor hõlmab järgmises tabelis loetletud
tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)          1006 10 21 kuni         1006 10 98 || Koorimata riis, v.a seemneks
         1006 20 || Kooritud (pruun) riis
         1006 30 || Poolkroovitud või kroovitud riis, poleeritud või poleerimata, glaseeritud või glaseerimata
 (b)          1006 40 00 || Purustatud riis
 (c)          1102 90 50 || Riisijahu
         1103 19 50 || Riisitangud ja -lihtjahu
         1103 20 50 || Riisigraanulid
         1104 19 91 || Helvestatud riis
 ex    1104 19 99 || Valtsitud riisiterad
         1108 19 10 || Riisitärklis
III osa: Suhkur
Suhkrusektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)         1212 91 || Suhkrupeet
        1212 99 20 || Suhkruroog
 (b)         1701 || Roosuhkur ja peedisuhkur ning keemiliselt puhas sahharoos tahkel kujul
 (c)         1702 20 || Vahtrasuhkur ja vahtrasiirup
        1702 60 95 ja       1702 90 95 || Muud suhkrud kui laktoos, glükoos, maltodekstriin ja isoglükoos, tahkel kujul ja suhkrusiirupid, maitse- ja värvainelisanditeta
        ||
        1702 90 71 || Karamell kuivaine sahharoosisisaldusega vähemalt 50 % massist
        2106 90 59 || Lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga suhkrusiirupid, v.a isoglükoosi-, laktoosi- ja glükoosisiirupid ning siirupid maltodekstriinist
 (d)         1702 30 10        1702 40 10        1702 60 10        1702 90 30 || Isoglükoos
 (e)         1702 60 80        1702 90 80 || Inuliinisiirup
 (f)         1703 || Melass, mis on saadud suhkru ekstraheerimisel või rafineerimisel
 (g)         2106 90 30 || Lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga isoglükoosisiirup
 (h)         2303 20 || Suhkrupeedi või suhkruroo pressimisjäägid jm suhkrutootmisjäätmed
IV osa: Kuivsööt
Kuivsöödasektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)  ex    1214 10 00 || – Lutsernijahu ja -graanulid, kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud
 – Muul viisil kuivatatud ja jahvatatud lutsernijahu ja -graanulid
 ex    1214 90 90 || – Lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk jm kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud söödad, v.a hein, söödakapsas ja heina sisaldavad tooted
 – Muul viisil kuivatatud ja jahvatatud lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk, mesikas, põld-seahernes ja harilik nõiahammas
 (b)  ex    2309 90 99 || – Lutsernimahlast ja rohumahlast saadud valgukontsentraadid
 – Veetustatud tooted, mis on eranditult saadud eespool nimetatud kontsentraatide valmistamisel tekkinud tahketest jääkidest ja mahlast
V osa: Seemned
Seemnesektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
        0712 90 11 || Suhkrumaisi hübriidid:
 – seemneks
        0713 10 10 || Herned (Pisum sativum):
 – seemneks
 ex   0713 20 00 || Kikerherned (nuudid):
 – seemneks
 ex   0713 31 00 || Aedoad sordist Vigna mungo (L.) Hepper või Vigna radiata (L.) Wilczek:
 – seemneks
 ex   0713 32 00 || Kandilised aedoad e asukioad (Phaseolus või Vigna angularis):
 – seemneks
        0713 33 10 || Harilikud aedoad (Phaseolus vulgaris):
 – seemneks
 ex   0713 39 00 || Muud oad:
 – seemneks
 ex   0713 40 00 || Läätsed:
 – seemneks
 ex   0713 50 00 || Põldoad (Vicia faba var. major) ja söödaoad (Vicia faba var. equina, Vicia faba var. minor):
 – seemneks
 ex   0713 90 00 || Muud kuivatatud kaunviljad:
 – seemneks
        1001 90 10 || Speltanisu:
 – seemneks
 ex   1005 10 || Maisi hübriidsordid seemneks
        1006 10 10 || Koorimata riis:
 – seemneks
        1007 00 10 || Terasorgo hübriidid:
 – seemneks
        1201 00 10 || Sojauba, purustatud või purustamata:
 – seemneks
        1202 10 10 || Lüdimata maapähkel, röstimata või muul viisil kuumtöötlemata:
 – seemneks
        1204 00 10 || Linaseemned, purustatud või purustamata:
 – seemneks
        1205 10 10 ja ex   1205 90 00 || Rapsi- või rüpsiseemned, purustatud või purustamata:
 – seemneks
        1206 00 10 || Päevalilleseemned, purustatud või purustamata:
 – seemneks
 ex   1207 || Muud õliseemned ja õliviljad, purustatud või purustamata:
 – seemneks
        1209 || Seemned, viljad ja eosed:
 – külviks
VI osa: Humal
Humalasektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 1210 || Humalakäbid, värsked või kuivatatud, ka jahvatatud, pulbristatud või graanulitena; lupuliin
 1302 13 00 || Taimemahlad ja -ekstraktid humalast
VII osa: Oliiviõli
ja lauaoliivid
Oliivõli ja lauaoliivide sektor hõlmab
järgmises tabelis loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)         1509 || Oliiviõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
        1510 00 || Muud oliividest saadud õlid ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata, k.a nende õlide või fraktsioonide segud rubriigi 1509 õlide või nende fraktsioonidega
 (b)         0709 90 31 || Oliivid, värsked või jahutatud, muuks kasutuseks peale õli tootmise
        0709 90 39 || Muud oliivid, värsked või jahutatud
        0710 80 10 || Oliivid (toored või eelnevalt aurutatud või keedetud), külmutatud
        0711 20 || Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud oliivid (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud
 ex   0712 90 90 || Kuivatatud oliivid (tervelt, tükeldatult, viilutatult, purustatult või pulbrina), muul viisil töötlemata
        2001 90 65 || Oliivid, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud
 ex   2004 90 30 || Oliivid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud
        2005 70 00 || Oliivid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutamata
 (c)         1522 00 31        1522 00 39 || Loomsete või taimsete rasvainete või vahade töötlemise jäägid, mis sisaldavad oliiviõli omadustega õlisid
        2306 90 11        2306 90 19 || Õlikoogid jm oliiviõli ekstraheerimise tahked jäätmed
VIII osa: Lina ja
kanep
Lina- ja kanepisektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
                    5301 || Lina, toores või töödeldud (kuid ketramata); linatakud ja -jäätmed (sh lõngajäätmed ja kohestatud jäätmed)
                    5302 || Harilik kanep (Cannabis sativa L.), toores või töödeldud, kuid ketramata; kanepitakud ja -jäätmed (sh lõngajäätmed ja kohestatud jäätmed)
IX osa: Puu- ja
köögivili
Puu- ja köögiviljasektor hõlmab järgmises
tabelis loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
       0702 00 00 || Tomatid, värsked või jahutatud
       0703 || Sibul, šalott, küüslauk, porrulauk jm sibulköögiviljad, värsked või jahutatud
       0704 || Kapsas, lillkapsas, nuikapsas, lehtkapsas ja muu söödav kapsas perekonnast Brassica, värske või jahutatud
       0705 || Aedsalat (Lactuca sativa) ja sigur (Cichorium spp.), värske või jahutatud
       0706 || Porgand, naeris, söögipeet, aed-piimjuur, juurseller, redis jms söödav juurvili, värske või jahutatud
       0707 00 || Kurgid ja kornišonid, värsked või jahutatud:
       0708 || Kaunviljad, poetatud või poetamata, värsked või jahutatud
 ex  0709 || Muu köögivili, värske või jahutatud, v.a alamrubriikidesse 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 ja 0709 90 60 kuuluv köögivili
 ex  0802 || Muud pähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata, v.a alamrubriiki 0802 90 20 kuuluvad beetli- ja koolapähklid
       0803 00 11 || Värsked jahubanaanid
 ex  0803 00 90 || Kuivatatud jahubanaanid
       0804 20 10 || Värsked viigimarjad
       0804 30 00 || Ananassid
       0804 40 00 || Avokaadod
       0804 50 00 || Guajaavid, mangod ja mangostanid
       0805 || Värsked või kuivatatud tsitrusviljad
       0806 10 10 || Värsked lauaviinamarjad
       0807 || Värsked melonid (k.a arbuusid) ja papaiad
       0808 || Värsked õunad, pirnid ja küdooniad
       0809 || Värsked aprikoosid, kirsid, virsikud (k.a nektariinid), ploomid ja laukaploomid
       0810 || Muud värsked marjad ja puuviljad
       0813 50 31       0813 50 39 || Segud, mis koosnevad eranditult rubriikidesse 0801 ja 0802 kuuluvatest pähklitest
       0910 20 || Safran
 ex  0910 99 || Aed-liivatee, värske või jahutatud
 ex  1211 90 85 || Värske või jahutatud basiilik, meliss, münt, harilik pune (oregano), rosmariin, salvei
       1212 99 30 || Jaanileivapuu kaunad
X osa. Töödeldud
puu- ja köögiviljasaadused
Töödeldud puu- ja köögiviljasaaduste sektor
hõlmab järgmises tabelis loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)  ex  0710 || Külmutatud köögivili, toores või eelnevalt aurutatud või keedetud, v.a alamrubriigi 0710 40 00 suhkrumais, alamrubriigi 0710 80 10 oliivid ja alamrubriigi 0710 80 59 perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad
   || ex  0711 || Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud köögivili (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud, v.a alamrubriigi 0711 20 oliivid, alamrubriigi 0711 90 10 perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad ning alamrubriigi 0711 90 30 suhkrumais
   || ex  0712 || Kuivatatud köögivili (tervelt, tükeldatult, viilutatult, purustatult või pulbrina), muul viisil töötlemata, v.a alamrubriiki ex 0712 90 05 kuuluvad inimtoiduks kõlbmatud kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud kartulid, alamrubriikidesse 0712 90 11 ja 0712 90 19 kuuluv suhkrumais ning alamrubriiki ex 0712 90 90 kuuluvad oliivid
   ||       0804 20 90 || Kuivatatud viigimarjad
   ||       0806 20 || Kuivatatud viinamarjad
   || ex  0811 || Külmutatud puuviljad, marjad ja pähklid, kuumtöötlemata, aurutatud või vees keedetud, ilma suhkru- või muu magusainelisandita, v.a alamrubriiki ex 0811 90 95 kuuluvad külmutatud banaanid
 CN-kood || Kirjeldus
   || ex  0812 || Lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud puuviljad, marjad ja pähklid (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud, v.a lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud banaanid, mis kuuluvad alamrubriiki ex 0812 90 98
   || ex  0813 || Kuivatatud puuviljad ja marjad, v.a rubriikide 0801–0806 puuviljad; selle grupi pähklite või kuivatatud puuviljade ja marjade segud, v.a üksnes rubriikidesse 0801 ja 0802 kuuluvatest pähklitest koosnevad pähkli- ja kuivatatud pähklite segud, mis kuuluvad alamrubriikidesse 0813 50 31 ja 0813 50 39
   ||       0814 00 00 || Tsitrusviljade või meloni (k.a arbuusi) koor, värske, külmutatud, kuivatatud või lühiajaliselt säilitatud soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses
   ||       0904 20 10 || Kuivatatud paprika, purustamata ja jahvatamata
 (b)  ex  0811 || Külmutatud puuviljad, marjad ja pähklid, kuumtöötlemata, aurutatud või vees keedetud, suhkru- või muu magusainelisandiga
   || ex  1302 20 || Pektiinid pektinaadid ja pektaadid
   || ex  2001 || Köögiviljad, puuviljad, marjad, pähklid jm taimede söödavad osad, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud, v.a: -     perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a alamrubriiki 2001 90 20 kuuluvad magus ja mahe paprika ning piment -     alamrubriigi 2001 90 30 suhkrumais (Zea mays var. saccharata) -     alamrubriiki 2001 90 40 kuuluvad jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad vähemalt 5 % massist tärklist -     alamrubriiki 2001 90 60 kuuluvad palmipungad -     alamrubriiki 2001 90 65 kuuluvad oliivid -     viinamarjalehed, humalavõrsed jm söödavad taimeosad, mis kuuluvad alamrubriiki ex 2001 90 97
   ||       2002 || Tomatid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta
   ||       2003 || Seened ja trühvlid, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta
   || ex  2004 || Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädika või äädikhappeta, külmutatud, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted, v.a alamrubriiki 2004 90 10 kuuluv suhkrumais (Zea mays var. saccharata), alamrubriiki ex 2004 90 30 kuuluvad oliivid ja alamrubriiki 2004 10 91 kuuluvad kartulid, mis on valmistatud või konserveeritud jahu või helvestena
   || ex  2005 || Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappeta, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted, v.a alamrubriiki 2005 70 00 kuuluvad oliivid, alamrubriiki ex 2005 80 00 kuuluv suhkrumais (Zea mays var. saccharata), ja perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a alamrubriiki 2005 99 10 kuuluvad magus ja mahe paprika ning piment ja alamrubriiki 2005 20 10 kuuluvad kartulid, mis on valmistatud või konserveeritud jahu või helvestena
   || ex  2006 00 || Puuviljad, pähklid, puuviljakoored jm taimeosad, suhkrus säilitatud (nõrutatud ja kuivanud, glasuuritud või suhkrustatud), v.a rubriiki ex 2006 00 38 ja ex 2006 00 99 kuuluvad suhkrus säilitatud banaanid
   || ex  2007 || Džemmid, keedised, puuvilja- või marjaželeed, marmelaadid, puuvilja-, marja- või pähklipüreed ja pastad, saadud kuumtöötlemisel, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, v.a: -     alamrubriiki ex 2007 10 kuuluvad homogeenitud tooted banaanidest -     alamrubriikidesse ex 2007 99 39, ex 2007 99 50 ja ex 2007 99 97 kuuluvad banaanikeedised, -želeed, -marmelaadid, -püreed või -pastad
   || ex  2008 || Puuviljad ja marjad, pähklid jm söödavad taimeosad, muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud, mujal nimetamata, suhkru-, muu magusaine- või alkoholilisandiga või ilma, v.a: -     alamrubriiki 2008 11 10 kuuluv maapähklivõi -     alamrubriiki 2008 91 00 kuuluvad palmipungad -     alamrubriiki 2008 99 85 kuuluv mais -     alamrubriiki 2008 99 91 kuuluvad jamss, bataat jms toiduks kasutatavad taimeosad, mis sisaldavad tärklist vähemalt 5 % massist -     viinamarjalehed, humalavõrsed jm söödavad taimeosad, mis kuuluvad alamrubriiki ex 2008 99 99 -     alamrubriikidesse ex 2008 92 59, ex 2008 92 78, ex 2008 92 93 ja ex 2008 92 98 kuuluvad segud banaanidest, muul moel valmistatud või konserveeritud -     alamrubriikidesse ex 2008 99 49, ex 2008 99 67 ja ex 2008 99 99 kuuluvad muul viisil valmistatud ja konserveeritud banaanid
   || ex  2009 || Kääritamata, alkoholilisandita marjamahlad, puu- ja köögiviljamahlad (v.a alamrubriikidesse 2009 61 ja 2009 69 kuuluvad viinamarjamahl ja viinamarjavirre ning alamrubriiki ex 2009 80 kuuluv banaanimahl), suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma
XI osa: Banaanid
Banaanisektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
        0803 00 19 || Värsked banaanid, v.a jahubanaanid
 ex   0803 00 90 || Kuivatatud banaanid, v.a jahubanaanid
 ex   0812 90 98 || Lühiajaliseks säilitamiseks konserveeritud banaanid
 ex   0813 50 99 || Kuivatatud banaane sisaldavad segud
        1106 30 10 || Banaanidest valmistatud peen- ja jämejahu ning pulber
 ex   2006 00 99 || Suhkrus säilitatud banaanid
 ex   2007 10 99 || Homogeenitud tooted banaanidest
 ex   2007 99 39 ex   2007 99 50 ex   2007 99 97 || Džemmid, keedised, želeed, marmelaadid, püreed ja pastad banaanidest
 ex   2008 92 59 ex   2008 92 78 ex   2008 92 93 ex   2008 92 98 || Muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud banaane sisaldavad segud, piirituselisandita
 ex   2008 99 49 ex   2008 99 67 ex   2008 99 99 || Muul viisil toiduks valmistatud või konserveeritud banaanid
 ex   2009 80 35 ex   2009 80 38 ex   2009 80 79 ex   2009 80 86 ex   2009 80 89 ex   2009 80 99 || Banaanimahl
XII osa: Vein
Veinisektor hõlmab järgmises tabelis loetletud
tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)        2009 61       2009 69 || Viinamarjamahl (k.a viinamarjavirre)
       2204 30 92       2204 30 94       2204 30 96       2204 30 98 || Muu viinamarjavirre, v.a osaliselt käärinud või kus käärimine on peatatud alkoholi lisamata
 (b)  ex  2204 || Viinamarjaveinid värsketest viinamarjadest, k.a kangendatud veinid; viinamarjavirre, v.a rubriiki 2009 kuuluv, välja arvatud alamrubriikidesse 2204 30 92, 2204 30 94, 2204 30 96 ja 2204 30 98 kuuluv muu viinamarjavirre
 (c)        0806 10 90 || Värsked viinamarjad, v.a lauaviinamarjad
       2209 00 11       2209 00 19 || Veiniäädikas
 (d)        2206 00 10 || Piquette
       2307 00 11       2307 00 19 || Veinisete
       2308 00 11       2308 00 19 || Viinamarjade pressimisjäägid
XIII osa: Eluspuud
ja muud taimed, taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja dekoratiivne
taimmaterjal
Elustaimesektor hõlmab kombineeritud
nomenklatuuri gruppi 6 kuuluvaid tooteid.
XIV osa: Tubakatooted
Tubakasektor hõlmab CN-koodi 2401 alla
kuuluvat toor- või töötlemata tubakat ja tubakajäätmeid.
XV osa: Veise- ja
vasikaliha
Veise- ja vasikalihasektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)        0102 90 05 kuni       0102 90 79 || Elusad koduveised, v.a tõupuhtad aretusloomad
       0201 || Värske või jahutatud veiseliha
       0202 || Külmutatud veiseliha
       0206 10 95 || Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, värske või jahutatud
       0206 29 91 || Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, külmutatud
       0210 20 || Veiseliha, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
       0210 99 51 || Paks vaheliha ja õhuke vaheliha, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
       0210 99 90 || Toiduks kasutatav jahu ja pulber lihast või rupsist
       1602 50 10 || Muud veiselihast või -rupsist valmistatud tooted või konservid, kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist
       1602 90 61 || Muud lihast või rupsist valmistatud tooted või konservid, mis sisaldavad veiseliha või rupsi, kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist
 (b)        0102 10 || Elusveised, tõupuhtad aretusloomad
 0206 10 98 || Söödav veise rups, v.a paks vaheliha ja õhuke vaheliha, värske või jahutatud, välja arvatud farmaatsiatoodete tooraineks
       0206 21 00       0206 22 00       0206 29 99 || Söödav veise rups, v.a paks vaheliha ja õhuke vaheliha, külmutatud, välja arvatud farmaatsiatoodete tooraineks
       0210 9959 || Söödav veise rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud, v.a paks vaheliha ja õhuke vaheliha
 ex  1502 00 90 || Veiserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv
 1602 50 31 ja 1602 50 95 || Muud veiselihast või rupsist valmistatud tooted või konservid, v.a kuumtöötlemata liha või rups ning segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist
       1602 90 69 || Muud lihast või rupsist valmistatud tooted ja konservid, mis sisaldavad veiseliha või rupsi, v.a kuumtöötlemata; segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist
XVI osa: Piim ja
piimatooted
Piima- ja piimatootesektor hõlmab järgmises
tabelis loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)        0401 || Piim ja rõõsk koor, kontsentreerimata, suhkru- või muu magusainelisandita
 (b)        0402 || Piim ja rõõsk koor, kontsentreeritud või suhkru- või muu magusainelisandiga
 (c)        0403 10 11 kuni       0403 10 39       0403 9011 kuni       0403 90 69 || Petipiim, kalgendatud piim ja koor, jogurt, keefir ja muu fermenteeritud või hapendatud piim ja koor, (kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, lõhna- ja maitseaineteta, puuvilja-, pähkli- või kakaolisandita)
 (d)        0404 || Vadak, kontsentreeritud või kontsentreerimata, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma; mujal nimetamata tooted naturaalsetest piimakomponentidest, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma
 (e)  ex   0405 || Või ja muud piimarasvad; piimarasvavõided rasvasisaldusega üle 75 %, kuid alla 80 % massist
 (f)        0406 || Juust ja kohupiim
 (g)        1702 19 00 || Lõhna- ja maitseaine või värvainelisanditeta laktoos ja laktoosisiirup, kuivaine laktoosisisaldusega vähem kui 99 % massist, väljendatud veevaba laktoosina kuivaines
 (h)        2106 90 51 || Lõhna- ja maitseainetega või värvilisandiga laktoosisiirupid
 (i)  ex   2309 || Loomasöödana kasutatavad tooted:
 –  valmistoidud ja sööt, mis sisaldavad tooteid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust kas otseselt või määruse (EÜ) nr 1667/2006 alusel, v.a valmistoidud ja sööt, mille suhtes kehtib käesoleva lisa I osa.
XVII osa: Sealiha
Sealihasektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)  ex  0103 || Elusad kodusead, v.a tõupuhtad aretusloomad
 (b)  ex  0203 || Värske, jahutatud või külmutatud kodusealiha
 ex  0206 || Kodusea söödav rups, värske, jahutatud või külmutatud, v.a farmaatsiatoodete tooraineks
 ex  0209 00 || Seapekk ilma tailihata või muu searasv, sulatamata või muul viisil ekstraheerimata, värske, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
 ex  0210 || Kodusea liha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
       1501 00 11       1501 00 19 || Searasv ja -rasvkude (k.a seapekk)
 (c)        1601 00 || Vorstid jms tooted lihast, rupsist või verest; nende baasil valmistatud toiduained
       1602 10 00 || Homogeenitud tooted lihast, rupsist või verest
       1602 20 90 || Mis tahes looma maksast, v.a hane- või pardimaksast, tooted või konservid
       1602 41 10       1602 42 10       1602 49 11 kuni       1602 49 50 || Muud kodusealiha või -rupsi sisaldavad tooted või konservid
       1602 90 10 || Tooted mis tahes loomade verest
       1602 90 51 || Muud kodusea liha või rupsi sisaldavad tooted või konservid
       1902 20 30 || Täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte, mis sisaldavad üle 20 % massist vorsti või vorsttooteid, mis tahes liha või rupsi, k.a mis tahes liiki või päritoluga rasvu
XVIII osa: Lamba-
ja kitseliha
Lamba- ja kitselihasektor hõlmab järgmises
tabelis loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)         0104 10 30 || Lambatalled (kuni aasta vanused)
   ||        0104 10 80 || Eluslambad, v.a. tõupuhtad aretusloomad ja lambatalled
   ||        0104 20 90 || Eluskitsed, v.a tõupuhtad aretusloomad
   ||        0204 || Värske, jahutatud või külmutatud lamba- või kitseliha
   ||        0210 99 21 || Lamba- ja kitseliha, kondiga, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
   ||        0210 99 29 || Lamba- ja kitseliha, kondita, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
 (b)         0104 10 10 || Eluslambad – tõupuhtad aretusloomad
   ||        0104 20 10 || Eluskitsed – tõupuhtad aretusloomad
   ||        0206 80 99 || Lamba ja kitse söödav rups, värske või jahutatud, v.a farmaatsiatoodete tooraineks
   ||        0206 90 99 || Lamba ja kitse söödav rups, külmutatud, v.a farmaatsiatoodete tooraineks
   ||        0210 99 60 || Lamba ja kitse söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
   || ex    1502 00 90 || Lamba- või kitserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv
 (c)         1602 90 72 || Muud lamba- ja kitselihast või lamba ja kitse rupsist valmistatud tooted või konservid, kuumtöötlemata;
   ||        1602 90 74 || segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist
 (d)         1602 90 76        1602 90 78 || Muud lamba- või kitselihast või -rupsist valmistatud tooted või konservid, v.a kuumtöötlemata või segud kuumtöödeldud ja kuumtöötlemata lihast või rupsist
XIX osa: Munad
Munasektor hõlmab järgmises tabelis loetletud
tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)         0407 00 11        0407 00 19        0407 00 30 || Kodulinnumunad (koorega), värsked, konserveeritud või kuumtöödeldud
 (b)         0408 11 80        0408 19 81        0408 19 89        0408 91 80        0408 99 80 || Kooreta linnumunad ja munakollased, värsked, kuivatatud, vees või aurus keedetud, vormitud, külmutatud või muul viisil töödeldud (suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma), v.a inimtoiduks kõlbmatud
XX osa: Kodulinnuliha
Kodulinnulihasektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 (a)        0105 || Eluskodulinnud, s.o kanad liigist Gallus domesticus, pardid, haned, kalkunid ja pärlkanad
 (b)  ex  0207 || Rubriigi 0105 kodulindude värske, jahutatud või külmutatud liha ja söödav rups, v.a punkti c alla kuuluv maks
 (c)        0207 13 91 || Kodulinnumaks, värske, jahutatud või külmutatud
       0207 14 91 ||
       0207 26 91 ||
       0207 27 91 ||
       0207 34 ||
       0207 35 91 ||
       0207 36 81 ||
       0207 36 85 ||
       0207 36 89 ||
       0210 99 71 || Kodulinnumaks, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
       0210 99 79 ||
 (d)        0209 00 90 || Kodulindude rasv, sulatamata või muul viisil ekstraheerimata, värske, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
 (e)        1501 00 90 || Kodulindude rasv ja -rasvkude
 (f)        1602 20 10 || Muul viisil valmistatud või konserveeritud hane- või pardimaks
   ||
       1602 31 || Rubriigi 0105 kodulindude liha või söödav rups, muul viisil valmistatud või konserveeritud
       1602 32 ||
       1602 39 ||
XXI osa: Põllumajanduslikku
päritolu etüülalkohol
1.           Etüülalkoholisektor hõlmab
järgmises tabelis loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
 ex  2207 10 00 || Aluslepingu I lisas loetletud põllumajandussaadustest saadud denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega vähemalt 80 % mahust
 ex  2207 20 00 || Aluslepingu I lisas loetletud põllumajandussaadustest saadud denatureeritud etüülalkohol jms piiritusjoogid, mis tahes alkoholisisaldusega
 ex  2208 90 91 ning ex  2208 90 99 || Aluslepingu I lisas loetletud põllumajandustoodetest saadud denatureerimata etüülalkohol alkoholisisaldusega alla 80 % mahust
2.           Etüülalkoholisektor hõlmab ka
põllumajandusliku päritoluga etüülalkoholist valmistatud tooteid, millel on
kõik punktis 1 kirjeldatud etüülalkoholi omadused ning mis kuuluvad CN-koodi
2208 alla ja on pakendatud nõudesse mahuga üle kahe liitri.
XXII osa: Mesindustooted
Mesindussektor hõlmab järgmises tabelis
loetletud tooteid:
 CN-kood || Kirjeldus
      0409 00 00 || Naturaalne mesi
 ex 0410 00 00 || Mesilaspiim ja söödav taruvaik
 ex 0511 99 85 || Mesilaspiim ja inimtoiduks kõlbmatu taruvaik
 ex 1212 99 70 || Õietolm
 ex 1521 90 || Mesilasvaha
XXIII osa: Siidiussid
Siidiussisektor hõlmab CN-koodi ex
0106 90 00 alla kuuluvaid siidiusse ja CN-koodi ex
0511 99 85 alla kuuluvaid siidiussimune.
XXIV osa: Muud
tooted
Muude toodete puhul tähendab see kõiki artikli
1 lõikes 1 osutatud tooteid, mis ei ole loetletud osades I–XXIII, sealhulgas
need, mis on loetletud järgnevalt 1. ja 2. jaos.
1. jagu
 CN-kood || Kirjeldus
 ex  0101 || Elushobused, -eeslid, -muulad ja -hobueeslid:
       0101 10 || – tõupuhtad aretusloomad:
       0101 10 10 || – – hobused(ª)
       0101 10 90 || – – muud
       0101 90 || – muud
 – – hobused:
       0101 90 19 || – – – muud kui tapaloomad
       0101 90 30 || – – eeslid
       0101 90 90 || – – muulad ja hobueeslid
 ex  0102 || Elusveised:
 ex  0102 90 || – muud kui tõupuhtad aretusloomad:
       0102 90 90 || – – muud kui koduveised
 ex  0103 || Elussead:
       0103 10 00 || – tõupuhtad aretusloomad(b)
 – muud
 ex  0103 91 || – – massiga alla 50 kg:
       0103 91 90 || – – – muud kui kodusead
 ex  0103 92 || – – massiga 50 kg ja rohkem
 CN-kood || Kirjeldus
       0103 92 90 || – – muud kui kodusead
       0106 || Muud elusloomad
 ex  0203 || Värske, jahutatud või külmutatud sealiha:
 – värske või jahutatud:
 ex  0203 11 || – – rümbad ja poolrümbad:
       0203 11 90 || – – – muud kui kodusea
 ex  0203 12 || – – tagaosad, abatükid ja nende jaotustükid, kondiga:
       0203 12 90 || – – – muud kui kodusea
 ex  0203 19 || – – muud:
       0203 19 90 || – – – muud kui kodusea
 – külmutatud:
 ex  0203 21 || – – rümbad ja poolrümbad:
       0203 21 90 || – – – muud kui kodusea
 ex  0203 22 || – – tagaosad, abatükid ja nende jaotustükid, kondiga:
       0203 22 90 || – – – muud kui kodusea
 ex  0203 29 || – – muud:
       0203 29 90 || – – – muud kui kodusea
 ex  0205 00 || Eesli-, muula- või hobueesliliha, värske, jahutatud või külmutatud
 ex  0206 || Veise, sea, lamba, kitse, hobuse, eesli, muula või hobueesli söödav rups, värske, jahutatud või külmutatud:
 ex  0206 10 || – veise rups, värske või jahutatud
       0206 10 10 || – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 – veise rups, külmutatud:
 ex  0206 22 00 || – – maks:
 – – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 ex  0206 29 || – – muud:
       0206 29 10 || – – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 ex  0206 30 00 || – searups, värske või jahutatud:
 – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 – – muud:
 – – – muu kui kodusea
 – sea rups, külmutatud:
 ex  0206 41 00 || – – maks:
 – – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 – – – muud:
 – – – – muu kui kodusea
 ex 0206 49 00 || – – muud:
   || – – – kodusea rups: – – – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
   || – – – muud
   ||
 ex   0206 80 || – muu rups, värske või jahutatud:
        0206 80 10 || – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 – – muud:
        0206 80 91 || – – – hobuse, eesli, muula või hobueesli rups
 ex   0206 90 || – muu rups, külmutatud:
        0206 90 10 || – – farmaatsiatoodete tooraineks(c)
 – – muud:
        0206 90 91 || – – – hobuse, eesli, muula või hobueesli rups
        0208 || Muu liha ja söödav rups, värske, jahutatud või külmutatud
 CN-kood || Kirjeldus
 ex   0210 || Liha ja söödav rups, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud; toiduks kasutatav lihast või rupsist valmistatud jahu või pulber:
 – sealiha:
 ex   0210 11 || – – tagaosad, abatükid ja nende jaotustükid, kondiga:
        0210 11 90 || – – – muud kui kodusea
 ex   0210 12 || – – kõhutükid (läbikasvanud) ja nende jaotustükid:
        0210 12 90 || – – – muud kui kodusea
 ex   0210 19 || – – muud:
        0210 19 90 || – – – muud kui kodusea
 – muu, k.a toidukõlblik peen- ja jämejahu lihast või rupsist:
        0210 91 00 || – – esikloomaliste
        0210 92 00 || – – vaala, delfiini ja pringli (imetajad seltsist Cetacea); lamantiini ja dugongi (imetajad seltsist Sirenia)
        0210 93 00 || – – roomajate (k.a mao ja kilpkonna)
 ex   0210 99 || – – muud:
 – – – liha:
        0210 99 31 || – – – – põhjapõdra
        0210 99 39 || – – – – muud
 – – – rups:
 – – – – muu kui kodusea, veise, lamba ja kitse rups
        0210 99 80 || – – – – – muu kui kodulinnumaks
 ex   0407 00 || Linnumunad (koorega), värsked, konserveeritud või kuumtöödeldud:
        0407 00 90 || – muud kui kodulindude munad
 ex   0408 || Kooreta linnumunad ja munakollased, värsked, kuivatatud, vees või aurus keedetud, külmutatud või muul viisil töödeldud (suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma):
 – munakollane:
 ex   0408 11 || – – kuivatatud:
        0408 11 20 || – – – inimtoiduks kõlbmatu(d)
 ex   0408 19 || – – muud:
        0408 19 20 || – – – inimtoiduks kõlbmatu(d)
 – muud:
 ex   0408 91 || – – kuivatatud:
        0408 91 20 || – – – inimtoiduks kõlbmatu(d)
 ex   0408 99 || – – muud:
        0408 99 20 || – – – inimtoiduks kõlbmatu(d)
        0410 00 00 || Mujal nimetamata loomse päritoluga toiduained
        0504 00 00 || Loomasooled, -põied ja -maod (v.a kalade omad), terved või tükeldatud, värsked, jahutatud, külmutatud, soolatud, soolvees, kuivatatud või suitsutatud
 ex   0511 || Mujal nimetamata loomsed tooted; inimtoiduks kõlbmatud surnud loomad grupist 1 või 3:
        0511 10 00 || – veisesperma
 – muud:
   ||
 ex   0511 99 || – – muud:
        0511 99 85 || – – – muud
 ex   0709 || Muu köögivili, värske või jahutatud:
 ex   0709 60 || – perekonna Capsicum või Pimenta viljad:
 – – muud:
        0709 60 91 || – – – – perekonna Capsicum viljad kapsaitsiini või õlivaikvärvide tootmiseks(c)
        0709 60 95 || – – – eeterlike õlide ja resinoidide tööstuslikuks tootmiseks(c)
        0709 60 99 || – – – muud
 CN-kood || Kirjeldus
 ex   0710 || Külmutatud köögivili, toores või eelnevalt aurutatud või keedetud:
 ex   0710 80 || – muu köögivili:
 – – perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad:
        0710 80 59 || – – – muud kui paprika
 ex   0711 || Ajutiseks säilitamiseks konserveeritud köögivili (näiteks gaasilise vääveldioksiidiga, soolvees, väävlishapus vees või muus konserveerivas lahuses), kuid kohe tarbimiseks kõlbmatud:
 ex   0711 90 || – muu köögivili; köögiviljasegud:
 – – köögiviljad:
        0711 90 10 || – – – – perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad viljad, v.a paprika
 ex   0713 || Kuivatatud kaunviljad (poetatud, kooritud või koorimata, tükeldatud või tükeldamata):
 ex   0713 10 || – herned (Pisum sativum):
        0713 10 90 || – – muud kui seemneks
 ex   0713 20 00 || – kikerherned (nuudid):
 – – muud kui seemneks
 – aedoad (Vigna spp., Phaseolus spp.):
 ex   0713 31 00 || – – aedoad sordist Vigna mungo (L.) Hepper või Vigna radiata (L.) Wilczek:
 – – – muud kui seemneks
 ex   0713 32 00 || – – kandilised aedoad e asukioad (Phaseolus või Vigna angularis):
 – – – muud kui seemneks
 ex   0713 33 || – – harilikud aedoad (Phaseolus vulgaris):
        0713 33 90 || – – – muud kui seemneks
 ex   0713 39 00 || – – muud:
 – – – muud kui seemneks
 ex   0713 40 00 || – läätsed:
 – – muud kui seemneks
 ex   0713 50 00 || – põldoad (Vicia faba var. major) ja söödaoad (Vicia faba var. equina ja Vicia faba var. minor):
 – – muud kui seemneks
 ex   0713 90 00 || – muud:
 – – muud kui seemneks
        0801 || Kookospähklid, brasiilia pähklid ja kašupähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata:
 ex   0802 || Muud pähklid, värsked või kuivatatud, lüditud või lüdimata, kooritud või koorimata:
 ex   0802 90 || – muud:
 ex   0802 90 20 || – – beetli- ja koolapähklid
 ex   0804 || Värsked või kuivatatud datlid, viigimarjad, ananassid, avokaadod, guajaavid, mangod ja mangostanid:
        0804 10 00 || – datlid
        0902 || Tee, lõhna- või maitseainetega või ilma
 ex   0904 || Piprad perekonnast Piper; perekonda Capsicum või Pimenta kuuluvad kuivatatud, purustatud või jahvatatud viljad, v.a alamrubriiki 0904 20 10 kuuluv paprika
        0905 00 00 || Vanill
        0906 || Kaneel ja kaneelipuu õied
        0907 00 00 || Nelk (kogu vili, pungad ja varred)
        0908 || Muskaatpähkel, muskaatõis ja kardemon
        0909 || Aniisi, tähtaniisi, apteegitilli, koriandri, ristiköömne või köömne seemned; kadakamarjad
 ex   0910 || Ingver, kollajuur e kurkum, loorberilehed, karri ja muud vürtsid, v.a aed-liivatee ja safran
 ex   1106 || Rubriigi 0713 kuivatatud kaunviljadest, rubriigi 0714 saagost, juurtest või mugulatest valmistatud peen- ja jämejahu ning pulber; grupi 8 toodetest valmistatud peen- ja jämejahu ning pulber:
        1106 10 00 || – rubriigi 0713 kuivatatud kaunviljadest
 ex   1106 30 || – grupi 8 toodetest:
        1106 30 90 || – – muu kui banaanidest
 CN-kood || Kirjeldus
 ex   1108 || Tärklis; inuliin:
        1108 20 00 || – inuliin
        1201 00 90 || Sojauba, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1202 10 90 || Maapähkel, röstimata või muul viisil kuumtöötlemata, lüdimata, v.a seemneks
        1202 20 00 || Maapähkel, röstimata või muul viisil kuumtöötlemata, lüditud, purustatud või purustamata
        1203 00 00 || Kopra
        1204 00 90 || Linaseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1205 10 90 ja ex   1205 90 00 || Rapsi- või rüpsiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1206 00 91 || Päevalilleseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1206 00 99 ||
        1207 20 90 || Puuvillaseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1207 40 90 || Seesamiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1207 50 90 || Sinepiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1207 91 90 || Unimagunaseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1207 99 91 || Kanepiseemned, purustatud või purustamata, v.a seemneks
 ex   1207 99 97 || Muud õliseemned ja õliviljad, purustatud või purustamata, v.a seemneks
        1208 || Peen- ja jämejahu õliseemnetest või õliviljadest (v.a sinep)
 ex   1211 || Taimed ja taimeosad (sh seemned ja viljad), mida kasutatakse peamiselt parfümeerias ja farmaatsias, insektitsiididena, fungitsiididena vms otstarbel, värsked või kuivatatud, ka tükeldatud, purustatud, pulbristatud (välja arvatud käesoleva lisa IX osas CN-koodi ex 1211 90 85 all loetletud tooted)
 ex   1212 || Jaanileivapuukaunad, mere- ja muud vetikad, suhkrupeet ja suhkruroog, värsked, jahutatud, külmutatud või kuivatatud, jahvatatud või jahvatamata; puuviljade kivid ja tuumad ning mujal nimetamata, inimtoiduks kasutatavad taimsed tooted (k.a sigurisordi Cichorium intybus sativum röstimata juured):
 ex   1212 99 || – – muu kui suhkruroog:
        1212 99 41 ja        1212 99 49 || – – – jaanileivapuu seemned
 ex   1212 99 70 || – – – muud, v.a sigurijuur
        1213 00 00 || Teraviljaõled ja aganad, töötlemata, ka hekseldatud, jahvatatud, pressitud või granuleeritud
 ex   1214 || Kaalikas, söödapeet ja muud söödajuurviljad, hein, lutsern, ristik, esparsett, söödakapsas, lupiin, vikk jms söödad, ka graanulitena:
 ex   1214 10 00 || – lutsernijahu ja -graanulid, v.a kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud või muul viisil kuivatatud ja jahvatatud lutsern
 ex   1214 90 || – muud:
        1214 90 10 || – – söödapeet, kaalikas ja muud söödajuurviljad
 ex   1214 90 90 || – – muud, v.a:
 – lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk jm kunstlikult kuuma õhu käes kuivatatud söödad, v.a hein, söödakapsas ja heina sisaldavad tooted
 – lutsern, esparsett, ristik, lupiin, vikk, mesikas, kikerhernes ja harilik nõiahammas, muul viisil kuivatatud ja jahvatatud
 ex   1502 00 || Veise-, lamba- või kitserasv ja -rasvkude, v.a rubriiki 1503 kuuluv:
 ex   1502 00 10 || – kasutamiseks tööstusliku toorainena, v.a toiduainete tootmiseks, v.a luudest ja jäätmetest saadud rasv(c)
        1503 00 || Rasvasteariin, sulatatud searasva õli, oleosteariin, oleoõli ja rasvõli (emulgeerimata, segamata või muul viisil töötlemata)
 ex   1504 || Kalade või mereimetajate rasvad, õlid ja nende fraktsioonid (rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata), v.a rubriikide 1504 10 ja 1504 20 kalamaksaõli ja selle fraktsioonid
        1507 || Sojaõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
        1508 || Maapähkliõli (arahhiseõli) ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
        1511 || Palmiõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
        1512 || Päevalille-, safloori- või puuvillaõli ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
 CN-kood || Kirjeldus
        1513 || Kookospähkli- (kopra-), palmituuma- või babassupalmiõli ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
        1514 || Rapsi-, rüpsi- või sinepiõli ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
 ex   1515 || Muud mittelenduvad taimerasvad ja -õlid (v.a alamrubriiki ex 1515 90 11 kuuluv jojoobiõli) ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata
 ex   1516 || Loomsed või taimsed rasvad või õlid ja nende fraktsioonid, osaliselt või täielikult hüdrogeenitud, esterdatud, ümberesterdatud või elaidiseeritud, rafineeritud või rafineerimata, kuid edasi töötlemata (v.a alamrubriiki 1516 20 10 kuuluv hüdrogeenitud kastoorõli ehk nn opaalvaha)
 ex   1517 || Margariin; söödavad segud või valmistised loomsetest või taimsetest rasvadest või õlidest või selle grupi erinevate rasvade või õlide fraktsioonidest, v.a rubriigi 1516 toidurasvadest või -õlidest ning nende fraktsioonidest, v.a alamrubriigid 1517 10 10, 1517 90 10 ja 1517 90 93
        1518 00 31        1518 00 39 || Mittelenduvate taimeõlide vedelad segud, kasutamiseks tehnilisel otstarbel või tööstusliku toorainena, v.a toiduainete tootmiseks(c)
        1522 00 91 || Õlijätted ja -setted; loomsete või taimsete rasvainete või vahade töötlemisel tekkinud seebirasv, v.a need, mis sisaldavad oliiviõli omadustega õlisid
        1522 00 99 || Muud loomsete või taimsete rasvainete või vahade töötlemise jäägid, v.a need, mis sisaldavad oliiviõli omadustega õlisid
 ex   1602 || Muud lihast, rupsist või verest valmistatud tooted või konservid:
 – sea:
 ex   1602 41 || – – tagaosad ja nende jaotustükid:
        1602 41 90 || – – – muud kui kodusea
 ex   1602 42 || – – abatükid ja nende jaotustükid:
        1602 42 90 || – – – muud kui kodusea
 ex   1602 49 || – – muud, sh segud:
        1602 49 90 || – – – muud kui kodusea
 ex   1602 90 || – muud, sh tooted mis tahes loomade verest:
 – – muud kui tooted mis tahes loomade verest:
        1602 90 31 || – – – uluki või küüliku
   || – – – muud:
 – – – – muud kui kodusea liha või rupsi sisaldav:
 – – – – – muud kui veiseliha või rupsi sisaldavad:
        1602 90 99 || – – – – – – muud kui lamba või kitse
 ex   1603 00 || Ekstraktid ja mahlad lihast
        1801 00 00 || Kakaooad (terved või purustatud, toored või röstitud)
        1802 00 00 || Kakaoubade kestad, kelmed jms kakaojäägid
 ex   2001 || Köögiviljad, puuviljad, marjad, pähklid jm taimede söödavad osad, äädika või äädikhappega toiduks valmistatud või konserveeritud:
 ex   2001 90 || – muud:
        2001 90 20 || – – perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a magus ja mahe paprika ning piment
 ex   2005 || Muud köögiviljad, toiduks valmistatud või konserveeritud ilma äädikata või äädikhappega, külmutamata, v.a rubriigis 2006 nimetatud tooted:
 ex   2005 99 || – muud köögiviljad, ja köögiviljasegud:
        2005 99 10 || – – perekonda Capsicum kuuluvate taimede viljad, v.a magus ja mahe paprika ning piment
 ex   2206 || Muud kääritatud joogid (näiteks õuna- ja pirnisiider, mõdu); kääritatud jookide segud omavahel või mittealkohoolsete jookidega, mujal nimetamata:
        2206 00 31 kuni        2206 00 89 || – muu kui piquette
 ex   2301 || Inimtoiduks kõlbmatu jahu ja graanulid lihast või rupsist, kalast, vähkidest, molluskitest või muudest veeselgrootutest; rasvakõrned:
        2301 10 00 || – inimtoiduks kõlbmatu jahu ja graanulid lihast või rupsist; rasvakõrned
 CN-kood || Kirjeldus
 ex   2302 || Kliid, pebred jm tera- või kaunviljade tuulamis-, jahvatus- vm töötlusjäägid, granuleerimata või granuleeritud:
        2302 50 00 || – kaunviljadest
        2304 00 00 || Õlikoogid jm sojaõli ekstraheerimisel saadud tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata
        2305 00 00 || Õlikoogid jm maapähkliõli ekstraheerimisel saadud tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata
 ex   2306 || Õlikoogid jm taimsete rasvade või õlide (v.a rubriikides 2304 ja 2305 esitatute) ekstraheerimise tahked jäätmed, peenestatud või peenestamata, granuleeritud või granuleerimata, v.a CN alamrubriigid 2306 90 05 (õlikoogid jm maisi-idude ekstraheerimise tahked jäätmed) ja 2306 90 11 ning 2306 90 19 (õlikoogid jm oliiviõli ekstraheerimise tahked jäätmed)
 ex   2307 00 || Veinisete; viinakivi:
        2307 00 90 || – viinakivi
 ex   2308 00 || Mujal nimetamata taimse päritoluga loomasöödaks kasutatavad tooted, jäätmed ja kõrvalproduktid, granuleeritud või granuleerimata:
        2308 00 90 || – muud kui viinamarjade pressimisjäägid, tammetõrud ja hobukastanid, puuviljade ja marjade, v.a viinamarjade pressimisjäägid
 ex   2309 || Loomasöödana kasutatavad tooted:
 ex   2309 10 || – kassi- ja koeratoit, jaemüügiks pakendatud:
        2309 10 90 || – – mis ei sisalda tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid
 ex   2309 90 || – muud:
        2309 90 10 || – – muud, sh eelsegud: – – lahustatud tooted kalast või mereimetajatest
 ex   2309 90 91 kuni        2309 90 99 || – – – mis ei sisalda tärklist või alamrubriikidesse 1702 30 50, 1702 30 90, 1702 40 90, 1702 90 50 ja 2106 90 55 kuuluvat glükoosi, glükoosisiirupit, maltodekstriini või maltodekstriinisiirupit või piimatooteid, v.a:
 – lutsernimahlast ja rohumahlast saadud valgukontsentraadid
 – veetustatud tooted, mis on eranditult saadud eelmises taandes osutatud kontsentraatide valmistamisel tekkinud tahketest jääkidest ja mahlast
 (a)   Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud tingimusi (vt nõukogu direktiiv 94/28/EÜ (EÜT L 178, 12.07.1994, lk 66); komisjoni määrus (EÜ) nr 504/2008 (ELT L 149, 7.6.2008. lk 3)). (b)  Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes ELi õigusaktides (vt nõukogu direktiiv 88/661/EÜ (EÜT L 382, 31.12.1988, lk 36); nõukogu direktiiv 94/28/EÜ (EÜT L 178, 12.7.1994, lk 66); komisjoni otsus 96/510/EÜ (EÜT L 210, 20.8.1996, lk 53)) sätestatud tingimusi. (c)   Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud tingimusi (vt komisjoni määrus (EMÜ) nr 2454/93 (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1) artiklid 291–300). (d)  Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse kaupade kombineeritud nomenklatuuri eelsätete punktis IIF sätestatud tingimusi.
2. jagu
 CN-kood || Kirjeldus ||
 0101 90 11 || Elushobused, tapaloomad (a) ||
 ex 0205 00 || Värske, jahutatud või külmutatud hobuseliha ||
 0210 99 10 || hobuseliha, soolatud, soolvees või kuivatatud ||
 0511 99 10 || Sooned ja kõõlused; toornahkade lõikmed ja muud samalaadsed jäätmed ||
 0701 || Kartulid, värsked või jahutatud ||
 0901 || Kohv (röstitud või röstimata, kofeiiniga või ilma); kohviubade kestad ja koored; ükskõik mis vahekorras kohvi sisaldavad kohviasendajad ||
 1105 || Kuivatatud kartulist valmistatud peen- ja jämejahu, pulber, helbed ja graanulid ||
 ex 1212 99 70 || Sigurijuured ||
 2209 00 91 ja 2209 00 99 || Äädikas ja äädikhappest valmistatud äädika asendajad, v.a veiniäädikas ||
 4501 || Looduslik kork, töötlemata või esmatöödeldud; korgijäätmed; purustatud, granuleeritud või jahvatatud kork ||
 (a)   Selle alamrubriigi kirjete suhtes kohaldatakse asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud tingimusi (vt komisjoni määrus (EMÜ) nr 2454/93 (EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1) artiklid 291–300).
II LISA
ARTIKLI 3
LÕIKES 1 OSUTATUD MÕISTED
I osa: Riisisektorit käsitlevad mõisted
I.          Mõisted
„koorimata riis”, „kooritud riis”, „poolkroovitud riis”, „kroovitud riis”,
„ümarateraline riis”, „keskmiseteraline riis”, „pikateraline riis A või B”
ja „purustatud riis” on määratletud järgmiselt:
1.         a)         „koorimata riis” on
riis, mille teradel on pärast vilja peksmist säilinud tera väliskest;
b)      „kooritud riis” on
riis, mille teradelt on eemaldatud ainult tera väliskest. Selle määratluse alla
kuuluvad näiteks niisugustele kaubanduslikele kirjeldustele vastavad tooted
nagu “pruun riis”, “cargo riis”, “loonzain” ja “riso sbramato”;
c)       „poolkroovitud
riis” on riis, mille teradelt on eemaldatud tera väliskest, osa idust ja kogu
viljakesta välimine kiht või osa sellest, kuid mitte sisemised kihid;
d)      „kroovitud riis” on
riis, mille teradelt on eemaldatud tera väliskest, viljakesta nii välimine kui
sisemine kiht ja kogu idu pika- või keskmiseteralise riisi puhul ja vähemalt
osa sellest ümarateralise riisi puhul, ja kus pikisuunalised valged triibud
võivad olla säilinud vaid kuni 10 % teradel;
2.      a)          „ümarateraline riis” on riis,
mille terade pikkus ei ületa 5,2 mm ning tera pikkuse ning laiuse suhe on
väiksem kui 2;
b)      „keskmiseteraline
riis” on riis, mille terade pikkus on üle 5,2 mm, kuid mitte üle
6,0 mm ning tera pikkuse ning laiuse suhe on väiksem kui 3;
c)       „pikateraline
riis”:
i)        „pikateraline riis
A” on riis, mille terade pikkus on üle 6,0 mm ning mille tera pikkuse ja
laiuse suhe on suurem kui 2, kuid väiksem kui 3;
ii)       „pikateraline riis
B” on riis, mille terade pikkus on üle 6,0 mm ning mille tera pikkuse ja
laiuse suhe on vähemalt 3;
d)      „terade mõõtmine”: kroovitud
riisi puhul mõõdetakse terasid järgmisel viisil:
i)        võetakse partiist
tüüpiline proov;
ii)       proovi sõelutakse
nii, et sõelale jäävad ainult terved terad, sealhulgas valmimata terad;
iii)      keskmise
leidmiseks tehakse kaks mõõtmist, mõlemas 100 tera;
iv)      tulemused
esitatakse millimeetrites, ümardatuna kümnendkohani.
3.      „Purustatud riis” on riis, mille kildude
pikkus ei ületa 3/4 terve tera keskmisest pikkusest.
II.           Ebakvaliteetsete
ja katkiste terade puhul kohaldatakse järgmisi mõisteid:
A.      Terved terad on
terad, mille tipust on eemaldatud ainult osa, sõltumata eri jahvatusetappide
omadustest.
B.      Kärbitud terad on
terad, mille kogu tipp on eemaldatud.
C.      Katkised terad või
terade killud on terad, millel on eemaldatud suurem osa kui tipp; katkiste
terade hulka kuuluvad:
–
suured katkised terad (teratükid, mis on pikemad
kui pool tera, kuid ei moodusta tervet tera);
–
keskmised katkised terad (teratükid, mis on
vähemalt veerandi tera pikkused, kuid väiksemad suurte katkiste terade
miinimumsuurusest);
–
peened purustatud terad (teratükid, mis on
väiksemad kui veerand tera, kuid liiga suured, et läbida 1,4 mm avadega
sõela);
–
killud (väikesed teratükid või -osakesed, mis
läbivad 1,4 mm avadega sõela); lõhestunud terad
(tükid, mis on tekkinud tera lõhenemisel pikisuunas).
D.      Rohelised terad on
terad, mis ei ole täiesti küpsed.
E.      Terad, millel on
loomulikke väärarenguid, on terad, millele on pärilik või mittepärilik
väärareng võrreldes sordi tüüpiliste morfoloogiliste tunnustega.
F.      Kriitjad terad on terad,
mille pinnast on vähemalt kolm neljandikku tuhm ja kriitjas.
G.      Punasetriibulised
terad on terad, millel on pikisuunas terakestast jäänud erineva intensiivsuse
ja varjundiga punaseid triipe.
H.      Täpilised terad on
terad, millel on väike selgelt piiritletud ja enam-vähem korrapärase kujuga
tume sõõr; täpiliste terade hulka kuuluvad ka sellised, millel on ainult pinnal
õrnad mustad triibud; triipudel ja täppidel ei tohi olla kollast või tumedat
ranti.
I.       Värvunud terad on
terad, mille väikesel pinnaosal on loomulik värv selgelt muutunud; laigud
võivad olla eri värvi (mustjad, punakad, pruunid); sügavaid musti triipe
käsitatakse samuti laikudena. Kui laikude värv (must, roosa, punakaspruun) on
kohe silmahakkava tugevusega ja kui laigud katavad vähemalt poole tera pinnast,
tuleb teri käsitada kollaste teradena.
J.       Kollased terad on
terad, mille loomulik värv on täielikult või osaliselt muutunud ja mis on
saanud sidruni- või ruske tooni muul viisil kui kuivamise tõttu.
K.     Klaasjad terad on
terad, mille värv on kogu pinnal ühtlaselt veidi muutunud muul viisil kui
kuivamise tõttu; selle muutuse tõttu on terad värvunud hele-kollakaspruuniks.
II osa: Humalasektorit
käsitlevad mõisted
1.           „Humal” on hariliku humala (humulus
lupulus) (emas)taime kuivatatud õisikud, nimetatakse ka humalakäbideks;
õisikud on rohekaskollased ning munaja kujuga, neil on õieraag ja nende mõõtmed
on tavaliselt 2–5 cm;
2.           „humalapulber” on toode, mis
on saadud humala jahvatamisel ning sisaldab kõiki humala looduslikke osi;
3.           „suurema lupuliinisisaldusega
humalapulber” on toode, mis on saadud humala jahvatamisel pärast osa lehtede,
varte, kandelehtede ja õisikutelgede mehaanilist eemaldamist;
4.           „humalaekstrakt” on
kontsentreeritud tooted, mis on saadud humala või humalapulbri töötlemisel lahustiga;
5.           „segatud humalatooted” on
kahe või enama punktides 1–4 nimetatud toote segu.
III osa: Veinisektorit
käsitlevad mõisted
Veinisektorit käsitlevad mõisted
1.           „Väljajuurimine” –
viinapuujuurte täielik kõrvaldamine viinapuid täis istutatud alalt.
2.           „Istutamine” – poogitud või
pookimata viinapuude või viinapuude osade lõplik istutamine viinamarjade
tootmiseks või pooktaimede istanduse rajamiseks.
3.           „Ümberpookimine” – juba varem
poogitud viinapuu pookimine.
Saadusega seonduvad mõisted
4.           „Värsked viinamarjad” –
viinapuu viljad, mida kasutatakse veini valmistamiseks, küpsed või isegi veidi
kuivatatud, mida saab tavalistel veinikeldri meetoditel purustada või pressida
ja mis võivad iseeneslikult tekitada alkoholkäärimise.
5.           „Värske viinamarjavirre, mille
käärimine on peatatud alkoholi lisamise teel” – saadus:
a)      mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 12 mahuprotsenti, aga mitte üle 15 mahuprotsendi;
b)      mis on saadud,
lisades eranditult artikli 63 lõike 2 kohaselt liigitatavatest
veiniviinamarjasortidest saadud käärimata viinamarjavirdele, mille naturaalne
alkoholisisaldus on vähemalt 8,5 mahuprotsenti:
i)        kas veinist saadud
neutraalset alkoholi, sealhulgas kuivatatud viinamarjade destilleerimisel
saadud alkohol, mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt 96 mahuprotsenti;
ii)       või veini
puhastamata destilleerimissaadust, mille tegelik alkoholisisaldus on vähemalt
52 mahuprotsenti, aga mitte üle 80 mahuprotsendi.
6.           „Viinamarjamahl” –
kääritamata, kuid käärimiskõlblik vedel saadus, mis on:
a)      kohase töötlemisega
muudetud tarbimiskõlblikuks sellisena, nagu see on;
b)      saadud värsketest
viinamarjadest või viinamarjavirdest või lahjendamise teel. Kui mahl on saadud
lahjendamise teel, peab see olema saadud kontsentreeritud viinamarjavirde või
kontsentreeritud viinamarjamahla lahjendamise teel.
Viinamarjamahla lubatud tegelik alkoholisisaldus
ei tohi ületada 1 mahuprotsenti.
7.           „Kontsentreeritud
viinamarjamahl” – karamellimata viinamarjamahl, mis on saadud viinamarjamahla
osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud
otsese kuumuse abil, ja nii, et edaspidi kirjeldataval meetodil kasutatava
refraktomeetri näit temperatuuril 20 °C ei ole alla 50,9 %.
Kontsentreeritud viinamarjamahla lubatud tegelik
alkoholisisaldus ei tohi ületada 1 mahuprotsenti.
8.           „Veinisete” on:
a)      ladustamise ajal või
pärast lubatud töötlemist veini sisaldavatesse anumatesse kogunev jääk;
b)      punktis a osutatud
saaduse filtreerimisel või tsentrifuugimisel saadud jääk;
c)      ladustamise ajal või
pärast lubatud töötlemist viinamarjavirret sisaldavatesse anumatesse kogunev
jääk või
d)      punktis c osutatud
saaduse filtreerimisel või tsentrifuugimisel saadud jääk.
9.           „Viinamarjade
pressimisjäägid” – värskete viinamarjade kääritatud või kääritamata
pressimisjäägid.
10.         „Piquette” – toode, mis on
saadud:
a)      vees leotatud
töötlemata viinamarjade pressimisjääkide kääritamisel; or
b)      viinamarjade
kääritatud pressimisjääkide leotamisel vees.
11.         „Destilleerimiseks kangendatud
vein” – saadus:
a)      mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 18 mahuprotsenti, aga mitte üle 24 mahuprotsendi;
b)      mis on saadud üksnes
sel viisil, et jääksuhkrusisalduseta veinile on lisatud veini puhastamata
destilleerimissaadust, mille suurim tegelik alkoholisisaldus on 86
mahuprotsenti, või
c)      mille suurim
lenduvate hapete sisaldus äädikhappes väljendatuna on 1,5 grammi liitri kohta.
12.         „Kuvee” on:
a)      viinamarjavirre;
b)      vein; või
c)      viinamarjavirrete
ja/või erinevate omadustega veinide segu,
mis on mõeldud teatud liiki vahuveinide
valmistamiseks.
Alkoholisisaldus
13.         „Tegelik alkoholisisaldus
mahuprotsentides” – 100 mahuühikus saaduses sisalduv puhta alkoholi mahuühikute
hulk temperatuuril 20 °C.
14.         „Potentsiaalne
alkoholisisaldus mahuprotsentides” – puhta alkoholi mahuühikute hulk, mille
võib tekitada 100 ühikus saaduses sisalduvate suhkrute täielik käärimine
temperatuuril 20 °C.
15.         „Üldalkoholisisaldus
mahuprotsentides” – tegeliku ja potentsiaalse alkoholisisalduse summa.
16.         „Naturaalne alkoholisisaldus
mahuprotsentides” – saaduse üldalkoholisisaldus mahuprotsentides enne
võimalikku rikastamist.
17.         „Tegelik alkoholisisaldus
massiprotsentides” – 100 kilogrammis tootes sisalduva puhta alkoholi
kilogrammide arv.
18.         „Potentsiaalne
alkoholisisaldus massiprotsentides” – puhta alkoholi kogus kilogrammides, mida
on võimalik saada 100 kilogrammis saaduses leiduvate suhkrute täielikul
käärimisel.
19.         „Üldalkoholisisaldus
massiprotsentides” – tegeliku ja potentsiaalse alkoholisisalduse summa.
IV osa: Veise- ja
vasikalihasektorit käsitlevad mõisted
1.           „Veised” – CN-koodide ex
0102 10 ning 0102 90 05 – 0102 90 79 alla kuuluvad
elus koduveised.
2.           „Täiskasvanud veised” –
vähemalt 8 kuu vanused veised.
V osa: Piima- ja
piimatootesektorit käsitlevad mõisted
Seoses tariifikvootide rakendamisega
Uus-Meremaalt pärit või suhtes kuulub määratluse „toodetud vahetult piimast või
koorest” alla või, mis on valmistatud vahetult piimast või koorest ilma
säilitusaineid kasutamata ühtsel, iseseisval ja katkematul menetlusel, mille
puhul koor võib läbida piimarasva kontsentreerimise ja/või fraktsioneerimise
etapi.
VI osa: Munasektorit
käsitlevad mõisted
1.           „Koorega munad” on koorega
kodulinnumunad, värsked, konserveeritud või keedetud, välja arvatud punktis 2
nimetatud haudemunad;
2.           „haudemunad” on
inkubeerimisel kasutatavad kodulinnumunad;
3.           „terviktooted” on kooreta
kodulinnumunad, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, inimtoiduks
kõlblikud;
4.           „eraldatud tooted” on
kodulinnumunade rebu, suhkru- või muu magusainelisandiga või ilma, inimtoiduks
kõlblikud.
VII osa: Kodulinnulihasektorit
käsitlevad mõisted
1.           „Eluskodulinnud” on
eluskanad, -pardid, -haned, -kalkunid ja -pärlkanad kaaluga üle 185 grammi;
2.           „tibud” on eluskanad,
-pardid, -haned, -kalkunid ja -pärlkanad kaaluga alla 185 grammi;
3.           „tapetud kodulinnud” on kanad
liigist Gallus domesticus, pardid, haned, kalkunid ja pärlkanad,
tervelt, rupsiga või ilma;
4.           „muude toodete põhjal
valmistatud tooted”:
a)      I lisa
XX osa punktis a loetletud tooted;
b)      I lisa
XX osa punktis b loetletud tooted, v.a tapetud kodulinnud
ja söödav rups; mida tuntakse nime all „kodulinnulõiked”;
c)      I lisa
XX osa punktis b osutatud söödav rups;
d)      I lisa
XX osa punktis c loetletud tooted;
e)      I lisa
XX osa punktides d ja e loetletud tooted;
f)       I lisa XX osa
punktis f nimetatud tooted, v.a CN-koodi 1602 20 11 ja
1602 20 19 alla kuuluvad tooted.
VIII osa: Mesindussektorit
käsitlevad mõisted
1.           „Mesi” on looduslik magus
aine, mida valmistavad Apis mellifera mesilased taimede nektarist,
elusate taimeosade eritistest või elusatest taimeosadest toituvate putukate
eritistest, mida mesilased koguvad, muundavad teatavate endast pärit olevate
ainetega ühendamise teel, sadestavad, veetustavad ja ladustavad ning jätavad
meekärgedesse küpsema ja valmima.
Mee peamised liigid on järgmised:
a)      päritolu järgi:
i)        õiemesi: taimede
nektarist saadud mesi;
ii)       lehemesi: mesi,
mis on saadud peamiselt elusate taimeosade eritistest toituvate putukate (Hemiptera)
või elusate taimeosade eritistest;
b)      töötlemis- ja/või
müügiks pakkumise viisi järgi:
iii)      kärjemesi: mesi,
mida mesilased ladustavad vastehitatud haudmeta meekärgedes ja õhukestes
kärjepõhjades ning mida müüakse kinniste tervete meekärgede või nende osadena;
iv)      kärjetükkidega
mesi: üht või mitut kärjemeetükki sisaldav mesi;
v)       nõrgunud mesi: lahtikaanetatud
haudmeta meekärgedest nõrutamise teel saadud mesi;
vi)      vurrimesi: lahtikaanetatud
haudmeta meekärgedest tsentrifugaaljõu abil eraldatud mesi;
vii)     pressitud mesi: haudmeta
meekärgede pressimisel kuumutamata või mõõdukat kuumutamist (kuni 45 °C)
kasutades saadud mesi;
viii)    filtreeritud mesi: mesi,
mis on saadud mee koostisele võõraste orgaaniliste või anorgaaniliste ainete
eemaldamise teel, mille tulemusel on eemaldatud märkimisväärne kogus õietolmu.
„Pagarimesi” on mesi,
a)      mis on sobiv
tööstuslikuks või muu hiljem töödeldava toidu koostises kasutamiseks ning
b)      millel võivad olla
järgmised omadused:
–
võõras lõhn ja maitse;
–
käärimistunnustega või käärinud või
–
üle kuumutatud.
2.           „Mesindustooted” on mesi,
mesilasvaha, mesilaspiim, taruvaik või õietolm.
III LISA
ARTIKLIS 7 OSUTATUD RIISI
JA SUHKRU STANDARDKVALITEET
A.           Koorimata riisi
standardkvaliteet
Standardkvaliteediga koorimata riis on:
a)      veatu ja standardse
turustuskvaliteediga, lõhnatu;
b)      maksimaalse
niiskusesisaldusega 13 %;
c)      kroovitud riisi
toodang on 63 % tervete terade kaalust (lubatud kuni 3 % lõigatud
teri), kroovitud riisi rikutud terade massiprotsent on:
 CN-koodide 1006 10 27 ja 1006 10 98 alla kuuluv kriitjate teradega kroovitud riis || 1,5 %
 muu kui CN-koodide 1006 10 27 ja 1006 10 98 alla kuuluv kriitjate teradega kroovitud riis: || 2,0 %
 punasetriibulised terad || 1,0 %
 tähnilised terad || 0,50 %
 värvunud terad || 0,25 %
 kollased terad || 0,02 %
 klaasjad terad || 0,05 %
B.           Suhkru
standardkvaliteet
I.       Suhkrupeedi
standardkvaliteet
Standardkvaliteediga suhkrupeet on:
(a)     veatu ja standardse
turustuskvaliteediga;
(b)     vastuvõtupunktis
suhkrusisaldusega 16 %.
II.      Valge suhkru
standardkvaliteet
1.       Standardkvaliteediga valgel suhkrul on
järgmised omadused:
a)       veatu, ehtne ja
standardne turustuskvaliteet; kuiv, ühtlastes kristallides, vabalt voolav;
b)      minimaalne
polarisatsioon: 99,7;
c)       suurim
niiskusesisaldus: 0,06 %;
d)      maksimaalne
invertsuhkru sisaldus: 0,04 %;
e)       punkti 2 kohaselt
määratud punktide üldarv ei ole suurem kui 22 ega ületa:
          15 punkti tuhasuse puhul;
          9 punkti värvitüübi puhul, mis on
määratud Brunswicki Põllumajandustehnoloogia Instituudi meetodil (edaspidi
„Brunswicki meetod”);
          6 punkti lahuse värvitooni ühiku puhul,
mis on määratud International Commission for Uniform Methods of Sugar
Analysis'e meetodil (edaspidi „ICUMSA meetod”).
2.       Ühele punktile vastab:
a)       0,0018 % tuhasust,
mis on määratud ICUMSA meetodil 28° Brixi juures;
b)      0,5
värvitüübiühikut, mis on määratud Brunswicki meetodil;
c)       7,5 lahuse
värvitooni ühikut, mis on määratud ICUMSA meetodil.
3.       Punktis 1 osutatud faktorite määramise
meetodid on samad, mida kasutatakse kõnealuste faktorite määramiseks
sekkumismeetmete raames.
III.     Toorsuhkru
standardkvaliteet
1.       Standardkvaliteediga toorsuhkur on
suhkur, mille saagis valges suhkrus väljendatuna on 92 %.
2.       Toorpeedisuhkru saagise arvutamiseks
lahutatakse kõnealuse suhkru polarisatsiooniastmest:
a)       tuhasuse
protsendimäär, mis on korrutatud neljaga,
b)      invertsuhkru
protsendimäär, mis on korrutatud kahega,
c)       arv 1.
3.       Toor-roosuhkru saagise arvutamiseks
lahutatakse kõnealuse suhkru kahekordsest polarisatsiooniastmest arv 100.
IV LISA
ARTIKLI 41 LÕIKES 1
OSUTATUD TOETUSPROGRAMMIDE EELARVE
1 000 EUR eelarveaasta kohta
 BG || 26 762
 CZ || 5 155
 DE || 38 895
 EL || 23 963
 ES || 353 081
 FR || 280 545
 IT || 336 997
 CY || 4 646
 LT || 45
 LU || 588
 HU || 29 103
 MT || 402
 AT || 13 688
 PT || 65 208
 RO || 42 100
 SI || 5 045
 SK || 5 085
 UK || 120
V LISA
ARTIKLI 56 LÕIKES 3
OSUTATUD RAHVUSVAHELISED ORGANISATSIOONID
- Codex Alimentarius
- ÜRO Euroopa Majanduskomisjon (United Nations
Economic Commission for Europe)
VI LISA
ARTIKLIS 60 OSUTATUD
TOODETE MÕISTED, NIMETUSED JA MÜÜGINIMETUSED
Käesolevas lisas
tähendab müüginimetus nimetust, mille all toitu müüakse, direktiivi 2000/13/EÜ
artikli 5 lõikes 1 määratletud tähenduses.
I osa. Alla 12 kuu
vanuste veiste liha
I.            Määratlus
Käesoleva lisa käesoleva osa kohaldamisel
tähendab mõiste „liha” alla 12 kuu vanuste veiste rümpasid, kondiga ja kondita
liha ning viilutatud või viilutamata rupsi, mis on ette nähtud inimtoiduks ning
mida pakutakse värskelt, külmutatult või sügavkülmutatult ning mis on pakitud
või pakkimata.
Tapmise ajal liigitavad ettevõtjad pädeva
asutuse järelevalve all kõik alla 12 kuu vanused veised ühte järgmistest
kategooriatest:
(A)         V-kategooria: alla
8 kuu vanused veised
Kategooriat tähistav täht: V;
(B)         Z-kategooria: üle
8 kuu, kuid alla 12 kuu vanused veised
Kategooriat tähistav täht: Z.
II.          Müüginimetused
1.           Alla 12 kuu vanuste veiste
liha turustatakse liikmesriikides üksnes järgmiste iga liikmesriigi jaoks
ettenähtud müüginimetuste all:
(A)    veised, kelle vanus
on alla 8 kuu (kategooriat tähistav täht: V):
 Turustav riik || Kasutatav müüginimetus
 Belgia || veau, viande de veau/kalfsvlees/Kalbfleisch
 Bulgaaria || месо от малки телета
 Tšehhi Vabariik || Telecí
 Taani || Lyst kalvekød
 Saksamaa || Kalbfleisch
 Eesti || Vasikaliha
 Kreeka || μοσχάρι γάλακτος
 Hispaania || Ternera blanca, carne de ternera blanca
 Prantsusmaa || veau, viande de veau
 Iirimaa || Veal
 Itaalia || vitello, carne di vitello
 Küpros || μοσχάρι γάλακτος
 Läti || Teļa gaļa
 Leedu || Veršiena
 Luksemburg || veau, viande de veau/Kalbfleisch
 Ungari || Borjúhús
 Malta || Vitella
 Madalmaad || Kalfsvlees
 Austria || Kalbfleisch
 Poola || Cielęcina
 Portugal || Vitela
 Rumeenia || carne de vițel
 Sloveenia || Teletina
 Slovakkia || Teľacie mäso
 Soome || vaalea vasikanliha/ljust kalvkött
 Rootsi || ljust kalvkött
 Ühendkuningriik || Veal
(B)    veised, kelle vanus
on üle 8, kuid alla 12 kuu (kategooriat tähistav täht: Z):
 Turustav riik   || Kasutatav müüginimetus
 Belgia || jeune bovin, viande de jeune bovin/jongrundvlees/Jungrindfleisch
 Bulgaaria || Телешко месо
 Tšehhi Vabariik || hovězí maso z mladého skotu
 Taani || Kalvekød
 Saksamaa || Jungrindfleisch
 Eesti || noorloomaliha
 Kreeka || νεαρό μοσχάρι
 Hispaania || Ternera, carne de ternera
 Prantsusmaa || jeune bovin, viande de jeune bovin
 Iirimaa || rosé veal
 Itaalia || vitellone, carne di vitellone
 Küpros || νεαρό μοσχάρι
 Läti || jaunlopa gaļa
 Leedu || Jautiena
 Luksemburg || jeune bovin, viande de jeune bovin/Jungrindfleisch
 Ungari || Növendék marha húsa
 Malta || Vitellun
 Madalmaad || rosé kalfsvlees
 Austria || Jungrindfleisch
 Poola || młoda wołowina
 Portugal || Vitelão
 Rumeenia || carne de tineret bovin
 Sloveenia || meso težjih telet
 Slovakkia || mäso z mladého dobytka
 Soome || vasikanliha/kalvkött
 Rootsi || Kalvkött
 Ühendkuningriik || Beef
2.           Punktis 1 osutatud
müüginimetusi võib täiendada vastava lihatüki või rupsi nime või nimetusega.
3.           Punkti 1 alapunkti A
tabelis esitatud V-kategooria müüginimetusi ning nendest müüginimetustest
tuletatud mis tahes uut nime võib kasutada üksnes siis, kui on täidetud
käesolevas lisas sätestatud tingimused.
Eelkõige ei tohi sõnu „veau”, „telecí”, „Kalb”, „μοσχάρι”,
„ternera”, „kalv”, „veal”, „vitello”, „vitella”, „kalf”, „vitela” ja „teletina”
kasutada üle 12 kuu vanuste veiste liha müüginimetuses ega etiketil.
4.           Punktis 1 esitatud nõudeid ei
kohaldata veiste liha suhtes, mille kohta on enne 29. juunit 2007
registreeritud kaitstud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis
vastavalt määrusele (EÜ) nr 510/2006.
II osa. Viinamarjasaadused
1)      Vein
         Vein on ainult värskete purustatud või
purustamata viinamarjade või viinamarjavirde täielikul või osalisel käärimisel
saadud saadus.
Veini:
a)       tegelik
alkoholisisaldus on pärast VII lisa I osa punktis B nimetatud menetluse
läbimist või ilma selleta vähemalt 8,5 mahuprotsenti, kui vein on saadud ainult
käesoleva lisa liites osutatud viinamarjakasvatusvööndites A ja B korjatud
viinamarjadest, ja vähemalt 9 mahuprotsenti teistest
viinamarjakasvatusvöönditest korjatud viinamarjade puhul;
b)      tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 4,5 mahuprotsenti. Seda erandina muidu kehtivast
minimaalsest alkoholisisaldusest, kui veinil on kaitstud päritolunimetus või
kaitstud geograafiline tähis, olgu see valmistatud VII lisa I osa punktis B
täpsustatud menetlusel või mitte;
c)       üldalkoholisisaldus
ei ületa 15 mahuprotsenti. Erandina:
–
võib teatavatelt liidu viinamarjakasvatuspiirkonda
kuuluvatelt viinamarjakasvatusaladelt (määrab komisjon delegeeritud
õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1) pärinevate ja rikastamiseta
toodetud veinide üldalkoholisisalduse ülempiir ulatuda 20 mahuprotsendini,
–
võib teatavate kaitstud päritolunimetusega ja
rikastamiseta toodetud veinide üldalkoholisisalduse ülempiir olla suurem kui 15
mahuprotsenti;
d)      üldhappesisaldus
vastavalt eranditele, mille komisjon võib vastu võtta delegeeritud
õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1, on viinhappes väljendatuna
vähemalt 3,5 grammi liitri kohta või 46,6 milliekvivalenti liitri kohta.
         „Retsina” on lauavein, mis on
valmistatud üksnes Kreeka territooriumil süüria männi vaiguga töödeldud
viinamarjavirdest. Süüria männi vaigu kasutamine on lubatud ainult „Retsina”
veini saamiseks Kreekas kohaldatavate sätete kohaselt.
         Erandina punktist b kuuluvad „Tokaji
eszencia” ja „Tokajská esencia” veinide hulka.
         Olenemata artikli 60 lõikest 2
võivad liikmesriigid siiski lubada kasutada mõistet „vein”:
a)       liitnimetusena koos
puuvilja nimega selliste toodete turustamiseks, mis on saadud muude puuviljade
kui viinamarjade kääritamisel; or
b)      kui see on
liitnimetuse osa.
         Tuleb vältida nimetatud toodete
segiajamist käesolevas lisas esitatud veinikategooriatele vastavate toodetega.
2)      Kääriv toorvein
         Kääriv toorvein on saadus, mille
alkoholkäärimine ei ole veel lõppenud ja mis ei ole veel settest eraldatud.
3)      Liköörvein
Liköörvein on saadus:
a)       mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 15 mahuprotsenti, aga mitte üle 22 mahuprotsendi;
b)      mille
üldalkoholisisaldus on vähemalt 17,5 mahuprotsenti, välja arvatud teatavad
päritolunimetuse või geograafilise tähisega liköörveinid, mis on komisjoni
poolt koostatavas loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt
artikli 59 lõikele 1;
c)       mis on saadud:
–
osaliselt kääritatud viinamarjavirdest,
–
veinist,
–
eespool nimetatud saaduste segust või
–
viinamarjavirdest või viinamarjavirde ja veini
segust, kui tegemist on komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega vastavalt
artikli 59 lõikele 1 kindlaks määratud teatavate kaitstud päritolunimetuse
või geograafilise tähisega liköörveinidega;
d)      mille esialgne
naturaalne alkoholisisaldus on vähemalt 12 mahuprotsenti, välja arvatud
teatavad kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega
liköörveinid, mis on komisjoni poolt koostatavas loetelus, mis esitatakse
delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1;
e)       millele on lisatud:
i)        üksikult või
seguna:
–
veinist saadud neutraalset alkoholi, sealhulgas
kuivatatud viinamarjade destilleerimisel saadud alkoholi, mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 96 mahuprotsenti;
–
veini või kuivatatud viinamarjade destillaati,
mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 52 ega üle 86 mahuprotsendi;
ii)       vajaduse korral
ühte või mitut järgmist saadust:
–
kontsentreeritud viinamarjavirret;
–
ühe punkti e alapunktis i osutatud saaduse ja
punkti c esimeses ja neljandas taandes osutatud viinamarjavirde segu;
f)       millele erandina
punktist e on lisatud (kui tegu on teatavate kaitstud päritolunimetuse või
kaitstud geograafilise tähisega liköörveinidega, mis on komisjoni koostatavas
loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 59
lõikele 1):
i)        punkti e
alapunktis i loetletud saadusi üksikult või seguna või
ii)       üht või mitut
järgmistest saadustest:
–
veinialkoholi või kuivatatud viinamarjadest saadud
alkoholi, mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 95 ega üle 96
mahuprotsendi;
–
veinist või pressitud viinamarjajääkidest
destilleeritud kangeid alkohoolseid jooke, mille tegelik alkoholisisaldus ei
ole alla 52 ega üle 86 mahuprotsendi;
–
kuivatatud viinamarjadest destilleeritud kangeid
alkohoolseid jooke, mille tegelik alkoholisisaldus ei ole alla 52 mahuprotsendi
ega üle 94,5 mahuprotsendi; ning
iii)      vajaduse korral
ühte või mitut järgmist saadust:
–
kuivatatud viinamarjadest saadud osaliselt
kääritatud viinamarjavirret;
–
otsesel kuumutamisel saadud kontsentreeritud
viinamarjavirret, mis vastab, välja arvatud nimetatud menetluse puhul,
kontsentreeritud viinamarjavirde määratlusele;
–
kontsentreeritud viinamarjavirret;
–
ühe punkti f alapunktis ii osutatud saaduse ja
punkti c esimeses ja neljandas taandes osutatud viinamarjavirde segu.
4)      Vahuvein
Vahuvein on saadus:
a)       mis on saadud
järgmiste saaduste esimesel või teisel alkoholkäärimisel:
–
värsked viinamarjad;
–
viinamarjavirre või
–
vein;
b)      mille mahuti
avamisel vabaneb ainult käärimisel tekkinud süsinikdioksiid;
c)       mille ülerõhk
suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu
vähemalt 3 baari; ning
d)      mille valmistamiseks
mõeldud kuveede üldalkoholisisaldus on vähemalt 8,5 mahuprotsenti.
5)      Kvaliteetvahuvein
Kvaliteetvahuvein on saadus:
a)       mis on saadud
järgmiste saaduste esimesel või teisel alkoholkäärimisel:
–
värsked viinamarjad;
–
viinamarjavirre või
–
vein;
b)      mille mahuti
avamisel vabaneb ainult käärimisel tekkinud süsinikdioksiid;
c)       mille ülerõhk
suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu
vähemalt 3,5 baari; ning
d)      mille valmistamiseks
mõeldud kuveede üldalkoholisisaldus on vähemalt 9 mahuprotsenti.
6)      Aromaatne kvaliteetvahuvein
Aromaatne kvaliteetvahuvein on kvaliteetvahuvein:
a)       mis on saadud
üksnes nii, et kuvee komponentidena kasutatakse viinamarjavirret või käärivat
viinamarjavirret, mis on pärit sellistest viinamarjasortidest, mis on komisjoni
koostatavas loetelus, mis esitatakse delegeeritud õigusaktidega vastavalt
artikli 59 lõikele 1.
          Aromaatsed kvaliteetvahuveinid, mida
traditsiooniliselt toodetakse, kasutades kuvee komponendiks olevaid veine,
määrab kindlaks komisjon kooskõlas artikli 59 lõike 1 kohaste delegeeritud
õigusaktidega;
b)      mille ülerõhk
suletud mahutis temperatuuril 20°C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu vähemalt
3 baari;
c)       mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 6 mahuprotsenti; ning
d)      mille
üldalkoholisisaldus on vähemalt 10 mahuprotsenti.
7)      Gaseeritud vahuvein
Gaseeritud vahuvein on saadus:
a)       mis on saadud ilma
kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähiseta veinist;
b)      mille mahuti
avamisel vabaneb süsinikdioksiid, mis on tervikuna või osaliselt saadud selle
gaasi lisamisel; ning
c)       mille ülerõhk
suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva süsinikdioksiidi tõttu
vähemalt 3 baari.
8)      Poolvahuvein
Poolvahuvein on saadus:
a)       mis on saadud
veinist, mille üldalkoholisisaldus on vähemalt 9 mahuprotsenti;
b)      mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 7 mahuprotsenti;
c)       mille ülerõhk
suletud mahutis temperatuuril 20 °C on sisalduva sisetekkelise
süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 1 baar, kuid mitte üle 2,5 baari; ning
d)      mis pannakse
60-liitristesse või väiksematesse mahutitesse.
9)      Gaseeritud poolvahuvein
Gaseeritud poolvahuvein on saadus:
a)       mis on saadud
veinist;
b)      mille tegelik
alkoholisisaldus on vähemalt 7 mahuprotsenti ja üldalkoholisisaldus vähemalt 9
mahuprotsenti;
c)       mille ülerõhk suletud
mahutis temperatuuril 20 °C on täielikult või osaliselt lisatud
süsinikdioksiidi tõttu vähemalt 1 baar, kuid mitte üle 2,5 baari; ning
d)      mis pannakse
60-liitristesse või väiksematesse mahutitesse.
10)    Viinamarjavirre
         Viinamarjavirre on värsketest viinamarjadest
loomulikult või füüsilisel töötlemisel saadud vedel saadus. Viinamarjavirde
lubatud tegelik alkoholisisaldus ei ületa 1 mahuprotsenti.
11)    Osaliselt kääritatud viinamarjavirre
         Kääriv viinamarjavirre on
viinamarjavirde kääritamise saadus, mille tegelik alkoholisisaldus on üle 1
mahuprotsendi, aga alla kolme viiendiku selle üldalkoholisisaldusest.
12)    Kuivatatud viinamarjadest saadud osaliselt
kääritatud viinamarjavirre
         Kuivatatud viinamarjadest saadud kääriv
viinamarjavirre on kuivatatud viinamarjadest saadud viinamarjavirde osalise
kääritamise saadus, mille üldsuhkrusisaldus on enne käärimist vähemalt 272
grammi liitri kohta ning mille naturaalne ja tegelik alkoholisisaldus ei tohi
olla alla 8 mahuprotsendi. Samas ei loeta kuivatatud viinamarjadest saadud
käärivaks viinamarjavirdeks teatavaid veine, mille komisjon määrab kindlaks
delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1 ja mis vastavad
eespool nimetatud nõuetele.
13)    Kontsentreeritud viinamarjavirre
         Kontsentreeritud viinamarjavirre on
karamellimata viinamarjavirre, mis on saadud viinamarjavirde osalise
veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud otsese
kuumuse abil, ja nii, et edaspidi artikli 62 lõike 3 kolmanda lõiguga ja
artikli 68 punktiga d ette nähtud meetodil kasutatava refraktomeetri näit
temperatuuril 20 °C ei ole alla 50,9 %.
         Kontsentreeritud viinamarjavirde lubatud
tegelik alkoholisisaldus ei tohi ületada 1 %.
14)    Puhastatud kontsentreeritud
viinamarjavirre
         Puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirre
on vedel karamellimata saadus:
a)       mis on saadud
viinamarjavirde osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud
meetodil, välja arvatud otsese kuumuse abil, ja nii, et edaspidi artikli 62
lõike 3 kolmanda lõigu ja artikli 68 punktiga d ette nähtud meetodil kasutatava
refraktomeetri näit temperatuuril 20 °C ei ole alla 61,7 %;
b)      mis on läbinud
lubatud töötluse hapetustamiseks ja koostisosade (v.a suhkru) kõrvaldamiseks;
c)       millel on järgmised
omadused:
–
pH-väärtus ei ole 25 Brixi juures üle 5;
–
optiline tihedus 425 nm juures 1 cm paksusel ei
ületa 25 Brixi juures kontsentreeritud viinamarjavirrete puhul 0,100;
–
sahharoosisisaldus ei ole kindlaksmääratava
analüüsimeetodiga täheldatav;
–
Folin-Ciocalteau indeks ei ületa 25 Brixi juures
6,00;
–
tiitritav happesus ei ületa 15 milliekvivalenti
üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;
–
vääveldioksiidisisaldus ei ületa 25 milligrammi
üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;
–
katioonide kogusisaldus ei ületa 8 milliekvivalenti
üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;
–
elektrijuhtivus ei ületa 25 Brixi ja 20 °C
juures 120 μS/cm;
–
hüdroksümetüülfurfuraali sisaldus ei ületa 25
milligrammi üldsuhkrusisalduse kilogrammi kohta;
–
mesoinositooli olemasolu.
          Puhastatud kontsentreeritud
viinamarjavirde lubatud tegelik alkoholisisaldus ei tohi ületada 1
mahuprotsenti.
15)    Kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein
Kuivatatud viinamarjadest valmistatud vein on
saadus:
a)       mis on toodetud
rikastamiseta, osaliseks veetustamiseks päikese kätte või varju jäetud
viinamarjadest;
b)      mille üldalkoholisisaldus
on vähemalt 16 mahuprotsenti ja tegelik alkoholisisaldus vähemalt 9
mahuprotsenti ning
c)       mille naturaalne
alkoholisisaldus on vähemalt 16 mahuprotsenti (või mille suhkrusisaldus on
vähemalt 272 grammi liitri kohta).
16)    Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud
vein
Üleküpsenud viinamarjadest valmistatud vein on
saadus:
a)       mis on toodetud
rikastamiseta;
b)      mille naturaalne
alkoholisisaldus on suurem kui 15 mahuprotsenti ning
c)       mille
üldalkoholisisaldus on vähemalt 15 mahuprotsenti ja tegelik alkoholisisaldus
vähemalt 12 mahuprotsenti.
Liikmesriigid võivad kehtestada selle toote
laagerdumistähtaja.
17)    Veiniäädikas
Veiniäädikas on äädikas:
a)       mis on saadud
eranditult veini äädikhappelisel käärimisel; ning
b)      mille üldhappesus
äädikhappes väljendatuna on vähemalt 60 grammi liitri kohta.
III osa. Piim ja
piimatooted
1.      Mõiste „piim” tähendab ainult ühe või
mitme lüpsmise tulemusena udarast eritunud sekreeti, millele ei ole midagi
lisatud ega millest ei ole midagi eraldatud.
Mõistet „piim” võib siiski kasutada:
a)       piima kohta, mida
on töödeldud selle koostist muutmata, või piima kohta, mille rasvasisaldus on
standarditud käesoleva lisa IV osa alusel;
b)      koos sõnaga, mis
nimetab, või sõnadega, mis nimetavad sellise piima tüüpi, kvaliteediklassi,
päritolu ja/või kavatsetavat kasutust või kirjeldavad selle füüsilist
töötlemist või koostise muutmist juhul, kui muutmine piirdub piima loomulike
koostisainete lisamise ja/või eemaldamisega.
2.      Käesolevas osas tähendavad „piimatooted”
tooteid, mis on saadud ainult piimast, arvestades, et nende valmistamiseks
vajalikke aineid võib lisada juhul, kui neid aineid ei kasutata mõne piima
koostisaine täielikuks või osaliseks asendamiseks.
Ainult piimatoodetele reserveeritakse:
a)       järgmised kõigil
turustusetappidel kasutatavad nimetused:
i)        vadak;
ii)       koor;
iii)      või;
iv)      pett;
v)       võiõli;
vi)      kaseiinid;
vii)     veevaba piimarasv;
viii)    juust;
ix)      jogurt;
x)       keefir;
xi)      kumõss;
xii)     viili/fil;
xiii)    smetana;
xiv)    fil;
b)      nimed direktiivi
2000/13/EÜ artiklis 5 määratletud tähenduses, mida tegelikult piimatoodete
kohta kasutatakse.
3.      Mõistet „piim” ja piimatoodete kohta
kasutatavaid nimetusi võib samuti tarvitada koos sõnaga, mis nimetab, või
sõnadega, mis nimetavad liittooteid, mille ükski osa ei asenda või ei ole
mõeldud asendama ühtki piima koostisainet ja milles piim või piimatoode on kas
koguseliselt või toote iseloomustamisel oluline.
4.      Märkida tuleb komisjoni poolt määratletud
piima ja piimatoodete päritolu, v.a juhul, kui tegemist on lehmapiimaga.
5.      Käesoleva osa punktides 1, 2 ja 3
osutatud nimetusi ei tohi kasutada ühegi toote kohta peale kõnealuses punktis
nimetatud toodete.
         Seda sätet ei kohaldata toodete
nimetamisel, mille täpne iseloom on selge tavapärase kasutamise tõttu ja/või
juhul, kui nimetusi kasutatakse selgesti toote iseloomuliku omaduse
kirjeldamiseks.
6.      Käesoleva osa punktides 1, 2 ja 3
nimetamata toodete puhul ei tohi kasutada ühtki märgist, äridokumenti,
reklaammaterjali või nõukogu direktiivi 2006/114/EÜ[48] artiklis 2 määratletud
reklaamimise viisi ega ühtki esitusviisi, mis väidab, viitab või vihjab, et
toode on piimatoode.
         Piima või piimatooteid sisaldava toote
puhul võib nimetust „piim” või käesoleva osa punkti 2 teises lõigus osutatud
nimetusi kasutada ainult põhiliste toorainete kirjeldamiseks ja koostisainete
loetlemiseks vastavalt direktiivile 2000/13/EÜ.
IV osa. CN-koodi
0401 alla kuuluv inimtoiduks ette nähtud piim
I.       Mõisted
Käesoleva osa kohaldamisel kasutatakse järgmisi
mõisteid:
a)       „piim” –ühe või
mitme lehma lüpsmise saadus;
b)      „joogipiim” – III
punktis nimetatud tooted, mis on mõeldud ilma edasise töötlemiseta
tarbijale tarnimiseks;
c)       „rasvasisaldus” –
piimarasva massiosade arv saja massiosa piima kohta;
d)      „valgusisaldus” –
valgu massiosade arv saja massiosa piima kohta (arvutatakse, korrutades piima
üldlämmastiku massiprotsendi teguriga 6,38).
II.      Tarne või müük
lõpptarbijale
1)      Ilma edasise töötlemiseta võib tarnida
või müüa lõpptarbijale kas otse või restoranide, haiglate, sööklate või muude
toitlustusettevõtete kaudu ainult niisugust piima, mis vastab joogipiimale
sätestatud nõuetele.
2)      Toodete müüginimetused on esitatud
käesoleva osa III punktis. Neid nimetusi tuleb kasutada ainult selles
punktis nimetatud toodete kohta, ilma et see piiraks nende kasutamist
liitnimetustes.
3)      Liikmesriigid võtavad meetmeid, et
tutvustada tarbijatele asjakohaste toodete iseloomu ja koostist, kui sellise
teabe puudumine võiks põhjustada segadust.
III.     Joogipiim
1.       Joogipiimaks loetakse järgmisi tooteid:
a)       toorpiim: piim,
mida pole kuumutatud üle 40 °C ega töödeldud mingil samaväärse mõjuga
viisil;
b)      täispiim: kuumtöödeldud
piim, mis rasvasisalduse osas vastab ühele järgmistest nõuetest:
i)        standardne
täispiim: piim, mille rasvasisaldus on vähemalt 3,5 % (m/m). Liikmesriigid
võivad ette näha täiendava täispiima liigi, mille rasvasisaldus on 4 %
(m/m) või rohkem;
ii)       mittestandardne
täispiim: piim, mille rasvasisaldust pole pärast lüpsmist muudetud piimarasvade
lisamise või eemaldamisega ega segatud seda piimaga, mille loomulikku
rasvasisaldust on muudetud. Rasvasisaldus ei tohi siiski olla alla 3,5 %
(m/m);
c)       madala
rasvasisaldusega piim: kuumtöödeldud piim, mille vähendatud rasvasisaldus on
vähemalt 1,50 % (m/m) ja kõige rohkem 1,80 % (m/m);
d)      rasvatu piim: kuumtöödeldud
piim, mille vähendatud rasvasisaldus on kõige rohkem 0,5 % (m/m).
          Kuumtöödeldud piima, mille
rasvasisaldus ei vasta esimese lõigu punktides b, c ja d sätestatud nõuetele,
käsitatakse joogipiimana tingimusel, et rasvasisaldus on pakendil ühe
kümnendkoha täpsusega selgelt ära märgitud ja kergesti loetav kujul
„rasvasisaldus … %”. Sellist piima ei nimetata täispiimaks, madala
rasvasisaldusega piimaks ega rasvatuks piimaks.
2.       Ilma et see piiraks punkti 1 alapunkti b
alapunkti ii kohaldamist, on lubatud ainult järgmised muudatused:
a)       joogipiimale ette
nähtud rasvasisalduse saamiseks võib muuta loomulikku rasvasisaldust,
eemaldades või lisades koort või lisades täispiima, madala rasvasisaldusega
piima või rasvatu piima;
b)      piima võib rikastada
piimavalkude, mineraalsoolade või vitamiinidega vastavalt Euroopa parlamendi ja
nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 1925/2006 (vitamiinide,
mineraaltoitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta)[49];
c)       laktoosisisaldust
võib vähendada laktoosi glükoosiks ja galaktoosiks muutmise teel.
          Alapunktides b ja
c nimetatud piima koostise muutmised on lubatud ainult juhul, kui toote
pakendil on vastav kustumiskindel märge, mis on hästi nähtav ja loetav. Selline
märge ei asenda nõukogu direktiiviga 90/496/EMÜ[50] ette nähtud toitumisalase teabega
märgistamise kohustust. Valkudega rikastatud piima valgusisaldus peab olema
3,8 % (m/m) või rohkem.
          Liikmesriigid võivad
alapunktides b ja c nimetatud piima koostise muutmist piirata
või selle keelata.
3.       Joogipiim:
a)       külmumistemperatuur
peab olema ligilähedane päritolupiirkonna toorpiima keskmisele
külmumistemperatuurile;
b)      3,5 massiprotsenti
rasva sisaldava 1 liitri piima mass temperatuuril 20° C peab olema
vähemalt 1028 grammi, teistsuguse rasvasisaldusega piima liitri mass peab
olema ekvivalentne;
c)       3,5 massiprotsenti
rasva sisaldavas piimas peab olema vähemalt 2,9 massiprotsenti valku,
teistsuguse rasvasisaldusega piima korral peab valgu sisaldus olema
ekvivalentne.
V osa. Kodulinnulihasektori tooted
I        Käesoleva lisa
käesolevat osa kohaldatakse seoses teatavate kodulinnuliha ning kodulinnuliha
või rupsi valmististe ja toodete turustamisega liidus äri või kaubanduse teel
järgmiste liikide puhul:
–
kanad liigist Gallus domesticus,
–
pardid,
–
haned,
–
kalkunid,
–
pärlkanad.
         Kõnealuseid sätteid kohaldatakse ka
CN-koodi 0210 99 39 alla kuuluva soolvees säilitatud kodulinnuliha suhtes
II       Mõisted
1)      „kodulinnuliha” – inimtoiduks sobiv
kodulinnuliha, mis ei ole läbinud mingit töötlust peale külmtöötluse;
2)      „värske kodulinnuliha” – kodulinnuliha,
mida ei ole kunagi külmutamisega jäigastatud ning mida tuleb kogu aeg hoida
temperatuuril, mis ei ole madalam kui − 2 °C ega kõrgem kui + 4 °C.
Liikmesriigid võivad siiski kehtestada veidi erinevad temperatuurinõuded
minimaalse pikkusega ajavahemikuks, mis on vajalik värske kodulinnuliha
lõikamiseks ja käitlemiseks jaemüügipoodides või müügipunktide abihoonetes, kui
lõikamise ja käitlemise eesmärk on üksnes tarbijale kohapeal müümine;
3)      „külmutatud kodulinnuliha” –
kodulinnuliha, mis tuleb külmutada nii kiiresti kui võimalik normaalse
tapatoimingu piires ning mida ei tohi hoida kõrgemal temperatuuril kui
− 12 °C;
4)      „kiirkülmutatud kodulinnuliha” –
kodulinnuliha, mida hoitakse kogu aeg temperatuuril, mis ei ole kõrgem kui
–18 °C, millest kõrvalekalded on sätestatud nõukogu direktiivis 89/108/EMÜ[51];
5)      „kodulinnulihast valmistis” –
kodulinnuliha, sealhulgas kodulinnuliha, mis on peenestatud, millele on lisatud
toidu- või maitseaineid või lisandeid või mida on töödeldud viisil, millest ei
piisa lihaskiu sisemise struktuuri muutmiseks;
6)      „värskest kodulinnulihast valmistis” –
kodulinnulihast valmistis, mille valmistamisel on kasutatud värsket
kodulinnuliha.
          Liikmesriigid võivad siiski kehtestada
veidi erinevad temperatuurinõuded, mida kohaldatakse minimaalse pikkusega ajavahemiku
jooksul ja üksnes sellises ulatuses, mis on vajalik värskest kodulinnulihast
valmististe tööstuslikul tootmisel lõikamise ja käitlemise hõlbustamiseks;
7)      „kodulinnulihatooted” – määruse (EÜ)
nr 853/2004 I lisa punktis 7.1 määratletud lihatooted, mille
valmistamisel kasutatakse kodulinnuliha.
VI osa. Võiderasvad
Kui artiklis 60 märgitud tooted ei vasta
lisas kehtestatud nõuetele, ei tohi neid töötlemata kujul lõpptarbijale tarnida
või temale üle anda ei otse ega ka restoranide, haiglate, sööklate või teiste
samalaadsete asutuste kaudu.
Nende toodete müüginimetused on esitatud
käesolevas osas.
Allpool esitatud müüginimetusi kasutatakse üksnes
toodete kohta, mis kuuluvad järgmiste CN-koodide alla ja mille rasvasisaldus on
vähemalt 10 %, kuid mitte üle 90 % massist:
a)      piimarasvad, mille
CN-kood on 0405 ja ex 2106;
b)      rasvad, mille
CN-kood on ex 1517;
c)      rasvad, mis
koosnevad taimse ja/või loomse päritoluga toodetest, mille CN-kood on ex 1517
ja ex 2106.
Rasvasisaldus peab soola arvestamata olema vähemalt
kaks kolmandikku nende toodete kuivainest.
Neid müüginimetusi kohaldatakse üksnes toodete
suhtes, mis on 20 °C juures tahked ja sobivad kasutamiseks võidena.
Neid määratlusi ei kohaldata:
a)      selliste toodete
nimetuse suhtes, mille eripära on traditsioonilisest kasutusest teada, ja/või
kui nimetus iseloomustab selgelt toote eripära;
b)      kontsentreeritud
toodete suhtes (või, margariin, rasvasegu), mille rasvasisaldus on vähemalt
90 %.
 Rasva grupp || Müüginimetused || Tootekategooriad
 Mõisted || Tootekategooria lisakirjeldus, milles märgitakse ära rasva massiprotsent
 A. Piimarasvad Tahked, plastsed, peamiselt vesi-õlis-tüüpi emulsioonidena tooted, mida saadakse üksnes piimast ja/või teatavatest piimatoodetest, mille olulise väärtusega koostisosa on rasv. Nendele toodetele võib siiski olla lisatud ka teisi nende valmistamiseks vajalikke aineid tingimusel, et neid aineid ei kasutata ühegi piima koostisosa täielikuks või osaliseks asendamiseks. || 1. Või 2. Kolmveerandrasvane või (*) 3. Poolrasvane või (**) 4. Piimarasvavõie X % || Toode, mille piimarasvasisaldus on üle 80 % ja alla 90 %, maksimaalne veesisaldus on 16 % ja maksimaalne rasvata piima kuivainesisaldus 2 %. Toode, mis sisaldab vähemalt 60 %, aga mitte rohkem kui 62 % piimarasva. Toode, mis sisaldab vähemalt 39 %, aga mitte rohkem kui 41 % piimarasva. Toode, mis võib sisaldada piimarasva järgmistes kontsentratsioonides: -        alla 39 %; -        rohkem kui 41 %, kuid alla 60 %; -        rohkem kui 62 %, kuid alla 80 %.
 B. Rasv Tahked, plastsed, peamiselt vesi-õlis-tüüpi emulsioonidena tooted, mida saadakse tahketest ja/või vedelatest taimsetest ja/või loomsetest inimtoiduks sobivatest rasvadest; rasvasisaldusest võib piimarasv moodustada kuni 3 %. || 1. Margariin 2. Kolmveerandrasvane margariin (***) 3. Poolrasvane margariin (****) 4. Rasvavõided X % || Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis sisaldab vähemalt 80 %, kuid alla 90 % rasva. Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis sisaldab vähemalt 60 %, aga mitte rohkem kui 62 % rasva. Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis sisaldab vähemalt 39 %, aga mitte rohkem kui 41 % rasva. Taimsetest ja/või loomsetest rasvadest saadud toode, mis võib sisaldada rasva järgmistes kontsentratsioonides: -       alla 39 %; -       rohkem kui 41 %, kuid alla 60 %; -       rohkem kui 62 %, kuid alla 80 %.
 Rasva grupp || Müüginimetused || Tootekategooriad
 Mõisted || Tootekategooria lisakirjeldus, milles märgitakse ära rasva massiprotsent
 C. Taimsetest ja loomsetest toodetest kokku segatud rasvad Tahked, plastsed, peamiselt vesi-õlis-tüüpi emulsioonidena tooted, mida saadakse tahketest ja/või vedelatest taimsetest ja/või loomsetest inimtoiduks sobivatest rasvadest; rasvasisaldusest võib piimarasv moodustada 10–80 %. || 1. Segu 2. Kolmveerandrasvane rasvasegu (*****) 3. Poolrasvane rasvasegu (******) 4. Rasvasegu võie, X % || Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis sisaldab vähemalt 80 %, kuid alla 90 % rasva. Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis sisaldab vähemalt 60 %, aga mitte rohkem kui 62 % rasva. Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis sisaldab vähemalt 39 %, aga mitte rohkem kui 41 % rasva. Taimsete ja/või loomsete rasvade segust saadud toode, mis võib sisaldada rasva järgmistes kontsentratsioonides: -       alla 39 %; -       rohkem kui 41 %, kuid alla 60 %; -       rohkem kui 62 %, kuid alla 80 %.
 (*)             Taani keeles „smør 60”. (**)           Taani keeles „smør 40”. (***)         Taani keeles „margarine 60”. (****)       Taani keeles „margarine 40”. (*****)     Taani keeles „blandingsprodukt 60”. (******)   Taani keeles „blandingsprodukt 40”.
Märkus.    Käesolevas osas loetletud toodete piimarasvade sisaldust võib muuta
üksnes füüsilise töötlemisega.
VII osa. Oliiviõli
ja oliivijääkõli kirjeldused ja määratlused
Käesolevas osas sätestatud oliiviõlide ja
oliivijääkõlide kirjelduste ja määratluste kasutamine on kohustuslik asjaomaste
toodete turustamisel liidus ning, kui see on vastavuses kohustuslike
rahvusvaheliste eeskirjadega, kauplemisel kolmandate riikidega.
Jaemüügi etapis võib turustada üksnes käesoleva
osa punkti 1 alapunktides a ja b ning punktides 3 ja 6 nimetatud õli.
1)      NEITSIOLIIVIÕLID
         Õlid, mis on saadud õlipuu viljadest
üksnes mehaaniliste või muude füüsiliste vahendite abil tingimustel, mis ei
põhjusta õli muutumist, ja mida ei ole töödeldud muul viisil kui pesemine,
dekanteerimine, tsentrifuugimine ja filtreerimine, välja arvatud õlid, mis on
saadud lahustite või keemilise või bioloogilise toimega abiainete või
ümberesterdamise abil ja muude õlidega segamisel.
         Neitsioliiviõlisid liigitatakse ja
kirjeldatakse järgmiselt:
a)       Ekstra-neitsioliiviõli
          neitsioliiviõli, mille oleiinhappena
väljendatud vabade rasvhapete maksimumsisaldus on 0,8 g 100 g kohta ja mille
muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele;
b)      Neitsioliiviõli
          neitsioliiviõli, mille oleiinhappena
väljendatud vabade rasvhapete maksimumsisaldus on 2 g 100 g kohta ja mille muud
omadused vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele;
c)       Lambiõli
          Neitsioliiviõli, mille oleiinhappena
väljendatud vabade rasvhapete sisaldus on suurem kui 2 grammi
100 grammi kohta ja/või mille muud omadused vastavad kõnealusele
kategooriale sätestatud omadustele.
2)      RAFINEERITUD OLIIVIÕLI
         Neitsioliiviõli rafineerimise teel
saadav oliiviõli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei
ole suurem kui 0,3 grammi 100 grammi kohta ja mille muud omadused
vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.
3)      OLIIVIÕLI, MIS KOOSNEB RAFINEERITUD
OLIIVIÕLIST JA NEITSIOLIIVIÕLIST
         Rafineeritud oliiviõli ja
neitsioliiviõli (v.a lambiõli) segamisel saadud oliiviõli, mille
oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui
1 gramm 100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele
kategooriale sätestatud omadustele.
4)      TÖÖTLEMATA OLIIVIJÄÄKÕLI
         Õli, mis on saadud oliivijääkõli
töötlemisel lahustitega või muul füüsilisel töötlemisel, või lambiõlile vastav
õli, välja arvatud õlid, mis on saadud ümberesterdamise abil ja muude õlidega
segamisel, ning mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale
sätestatud omadustele.
5)      RAFINEERITUD OLIIVIJÄÄKÕLI
         Töötlemata oliivijääkõli rafineerimisel
saadav õli, mille oleiinhappena väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole
suurem kui 0,3 grammi 100 grammi kohta ja mille muud omadused
vastavad kõnealusele kategooriale sätestatud omadustele.
6)      OLIIVIJÄÄKÕLI
         Rafineeritud oliivijääkõli ja
neitsioliiviõli (v.a lambiõli) segamisel saadud õli, mille oleiinhappena
väljendatud vabade rasvhapete sisaldus ei ole suurem kui 1 gramm
100 grammi kohta ja mille muud omadused vastavad kõnealusele kategooriale
sätestatud omadustele.
VI lisa liide
(osutatud II osas)
Viinamarjakasvatusvööndid
Viinamarjakasvatusvööndid on järgmised:
1)           Viinamarjakasvatusvööndisse A
kuuluvad:
a)      Saksamaal: muud kui
punkti 2 alapunkti a alla kuuluvad viinapuude kasvualad;
b)      Luksemburgis: Luksemburgi
viinamarjakasvatuspiirkond;
c)      Belgias, Taanis,
Iirimaal, Madalmaades, Poolas, Rootsis ja Ühendkuningriigis: nende riikide
viinamarjakasvatuspiirkonnad;
d)      Tšehhi Vabariigis: Čechy
viinamarjakasvatuspiirkond.
2)           Viinamarjakasvatusvööndisse B
kuuluvad:
a)      Saksamaal Badeni
määratletud piirkonnas viinapuude kasvualad;
b)      Prantsusmaal
käesolevas lisas nimetamata departemangude ja järgmiste departemangude
viinapuude kasvualad:
–
Alsace’is : Bas-Rhin,
Haut-Rhin;
–
Lorraine’is: Meurthe-et-Moselle,
Meuse, Moselle, Vosges;
–
Champagne’is: Aisne, Aube,
Marne, Haute-Marne, Seine-et-Marne;
–
Juras: Ain, Doubs, Jura,
Haute-Saône;
–
Savoies: Savoie, Haute-Savoie,
Isère (Chapareillani kommuun);
–
Val de Loire’is: Cher,
Deux-Sèvres, Indre, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher, Loire-Atlantique, Loiret,
Maine-et-Loire, Sarthe, Vendée, Vienne ja Nièvre’i departemangu
Cosne-sur-Loire’i ringkonna viinapuude kasvualad;
c)      Austrias Austria
viinamarjakasvatuspiirkond;
d)      Tšehhi Vabariigis
Morava viinamarjakasvatuspiirkond ja viinapuude kasvualad, mis ei ole hõlmatud
punkti 1 alapunktiga d;
e)      Slovakkias
viinapuude kasvualad järgmistes piirkondades: Malokarpatská vinohradnícka
oblasť, Južnoslovenská vinohradnícka oblasť, Nitrianska vinohradnícka oblasť,
Stredoslovenská vinohradnícka oblasť ja Východoslovenská vinohradnícka oblasť
ning viinamarjakasvatusalad, mis ei ole hõlmatud punkti 3 alapunktiga f;
f)       Sloveenias
järgmiste piirkondade viinapuude kasvualad:
–
Podravje piirkonnas: Štajerska
Slovenija, Prekmurje;
–
Posavje piirkonnas: Bizeljsko
Sremič, Dolenjska ja Bela krajina ning viinapuude kasvualad, mis ei ole
hõlmatud punkti 4 alapunktiga d;
g)      Rumeenias Podișul
Transilvaniei piirkond.
3)           Viinamarjakasvatusvööndisse C
I kuuluvad:
a)      Prantsusmaal
viinamarjakasvatusalad
–
järgmistes departemangudes: Allier,
Alpes-de-Haute-Provence, Hautes-Alpes, Alpes-Maritimes, Ariège, Aveyron,
Cantal, Charente, Charente-Maritime, Corrèze, Côte-d’Or, Dordogne,
Haute-Garonne, Gers, Gironde, Isère (välja arvatud Chapareillani kommuun),
Landes, Loire, Haute-Loire, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Nièvre (välja arvatud
Cosne-sur-Loire’i ringkond), Puy-de-Dôme, Pyrénées-Atlantiques,
Hautes-Pyrénées, Rhône, Saône-et-Loire, Tarn, Tarn-et-Garonne, Haute-Vienne,
Yonne,
–
Drôme’i departemangu Valence’i ja Die ringkondades
(välja arvatud Dieulefit’, Lorioli, Marsanne’i ja Montélimari kanton),
–
Ardèche’i departemangu Tournoni ringkonnas ja
Antraigues’, Burzet’, Coucouroni, Montpezat-sous-Bauzoni, Privas’, Saint-Etienne
de Lugdarèsi, Saint-Pierreville’i, Valgorge’i ning la Voulte-sur-Rhône’i
kantonites;
b)      Itaalias Valle
d’Aosta piirkonna viinamarjakasvatusalad ja Sondrio, Bolzano, Trento ja Belluno
provints;
c)      Hispaanias A Coruña,
Astuuria, Kantaabria, Guipúzcoa ja Biskaia provintsi viinapuude kasvualad;
d)      Portugalis Norte
piirkonna see osa, mis vastab määratletud viinamarjakasvatuspiirkonnale Vinho
Verde, ja Região viticola da Extremadura viinamarjakasvatuspiirkonna
omavalitsusüksused Bombarral, Lourinhã, Mafra ja Torres Vedras, viimasest välja
arvatud Freguesias da Carvoeira e Dois Portos;
e)      Ungaris kõik
viinamarjakasvatusalad;
f)       Slovakkias
viinapuude kasvualad piirkonnas Tokajská Vinohradnícka oblasť;
g)      Rumeenias punkti 2
alapunktis g või punkti 4 alapunktis f nimetamata viinamarjakasvatusalad.
4)           Viinamarjakasvatusvööndisse
C II kuuluvad:
a)      Prantsusmaal
viinamarjakasvatusalad
–
järgmistes departemangudes: Aude,
Bouches-du-Rhône, Gard, Hérault, Pyrénées-Orientales (välja arvatud Olette’i ja
Arles-sur-Techi kanton), Vaucluse;
–
Var’i departemangu selles osas, mis piirneb lõunas
Evenos’, Le Beausset’, Solliès-Toucas’, Cuers’i, Puget-Ville’i, Collobrières’i,
La Garde-Freinet’, Plan-de-la-Touri ja Sainte-Maxime’i kommuunidega;
–
Drôme’i departemangu Nyons’i ringkonnas ja
Loriol-sur-Drôme’i kantonis;
–
Ardèche’i departemangu punkti 3 alapunktis a
loetlemata osades;
b)      Itaalias
viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Abruzzo, Campania,
Emilia-Romagna, Friuli-Venezia Giulia, Lazio, Liguuria, Lombardia (välja
arvatud Sondrio provints), Marche, Molise, Piemonte, Toscana, Umbria, Veneto
(välja arvatud Belluno provints), sealhulgas nende piirkondade saared, nagu
Elba ja muud Toscana saarestiku saared, Ponziane saared, Capri ja Ischia;
c)      Hispaanias järgmiste
provintside viinamarjakasvatusalad:
–
Lugo, Ourense, Pontevedra;
–
Ávila (välja arvatud kohalikud haldusüksused, mis
kuuluvad Cebrerose määratletud veinialasse (comarca’sse)), Burgos, León,
Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid, Zamora;
–
La Rioja;
–
Álava;
–
Navarra;
–
Huesca;
–
Barcelona, Girona, Lleida;
–
Zaragoza provintsi Ebro jõest põhja pool asuvas
osas;
–
Tarragona provintsi kohalikes haldusüksustes, mis
kuuluvad Penedési päritolunimetuse piirkonda;
–
Tarragona provintsi selles osas, mis kuulub Conca
de Barberá määratletud veinialasse (comarca);
d)      Sloveenias
viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Brda või Goriška Brda, Vipavska
dolina või Vipava, Kras ja Slovenska Istra;
e)      Bulgaarias
viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Dunavska Ravnina (Дунавска
равнина), Chernomorski Rayon (Черноморски район), Rozova Dolina (Розова
долина);
f)       Rumeenias
viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades:
         Dealurile Buzăului, Dealu Mare,
Severinului ja Plaiurile Drâncei, Colinele Dobrogei, Terasele Dunării,
lõunapoolne viinamarjakasvatuspiirkond, sealhulgas liivatasandikud ja muud
soodsad piirkonnad.
5)           Viinamarjakasvatusvööndisse C
III a kuuluvad:
a)      Kreekas
viinamarjakasvatusalad järgmistes noomides: Flórina, Imathía, Kilkís, Grevená,
Lárisa, Ioánnina, Lefkáda, Ahhaia, Messeenia, Arkaadia, Korinthía, Irákleio,
Chaniá, Réthymnon, Sámos, Lasíthion ja Thíra (Santorini) saar;
b)      Küprosel
viinamarjakasvatusalad, mis asuvad kõrgemal kui 600 meetrit üle merepinna;
c)      Bulgaarias
viinamarjakasvatusalad, mis ei ole hõlmatud punkti 4 alapunktiga e.
6)           Viinamarjakasvatusvööndisse C
III b kuuluvad:
a)      Prantsusmaal
viinamarjakasvatusalad
–
Korsika departemangudes;
–
Var’i departemangu selles osas, mis asub mere ja
järgmiste samasse vööndisse kuuluvate kommuunide vahel: Évenos,
Le Beausset, Solliès-Toucas, Cuers, Puget-Ville, Collobrières, La
Garde-Freinet, Plan-de-la-Tour ja Sainte-Maxime (nimetatud kommuunid kaasa
arvatud);
–
Pyrénées-Orientales’i departemangu Olette’i ja
Arles-sur-Techi kantonis;
b)      Itaalias
viinamarjakasvatusalad järgmistes piirkondades: Calabria, Basilicata, Apuulia,
Sardiinia ja Sitsiilia, kaasa arvatud nendesse piirkondadesse kuuluvad saared,
nagu Pantelleria saar ning Lipari, Egadi ja Pelagie saared;
c)      Kreekas punkti 5
alapunktis a nimetamata viinamarjakasvatusalad;
d)      Hispaanias: punkti 3
alapunktis c või punkti 4 alapunktis c nimetamata viinamarjakasvatusalad;
e)      Portugalis punkti 3
alapunktis d nimetamata viinamarjakasvatusalad;
f)       Küprosel
viinamarjakasvatusalad, mis ei asu kõrgemal kui 600 meetrit üle merepinna;
g)      Malta
viinamarjakasvatusalad.
7)           Käesolevas lisas osutatud
haldusüksuste territooriumid on piiritletud 15. detsembril 1981 kehtinud
riigisiseste sätete alusel, Hispaania osas 1. märtsil 1986 kehtinud
riigisiseste sätete alusel ja Portugali osas 1. märtsil 1998 kehtinud
riigisiseste sätete alusel.
VII LISA
ARTIKLIS 62 OSUTATUD
VEINIVALMISTUSTAVAD
I osa
Rikastamine, hapestamine ja hapetustamine teatavates
viinamarjakasvatusvööndites
A.           Rikastamise
piirmäärad
1.      Kui ilmastikutingimused teatavates ELi
viinamarjakasvatusvööndites seda nõuavad, võivad asjaomased liikmesriigid
lubada artikli 63 kohaselt liigitatavatest viinamarjasortidest saadud
värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde, kääriva
toorveini ja veini naturaalse alkoholisisalduse suurendamist mahuprotsentides.
2.      Naturaalse alkoholisisalduse tõusu
mahuprotsentides võib saavutada punktis B osutatud veinivalmistustavade abil ja
see ei tohi ületada:
a)       3 mahuprotsenti viinamarjakasvatusvööndis
A;
b)      2 mahuprotsenti
viinamarjakasvatusvööndis B;
c)       1,5 mahuprotsenti
viinamarjakasvatusvööndis C.
3.      Eriti ebasoodsate ilmastikutingimustega
aastatel võivad liikmesriigid taotleda, et punktis 2 kehtestatud piirmäärasid
tõstetaks 0,5 mahuprotsendi võrra. Vastuseks sellisele taotlusele võtab
komisjon artikli 68 osutatud volituste kohaselt vastu rakendusakti nii
kiiresti kui võimalik. Komisjon püüab teha otsuse nelja nädala jooksul alates
taotluse esitamisest.
B.           Rikastamine
1.      Punktis A sätestatud naturaalse
alkoholisisalduse mahuprotsendi tõstmine võib toimuda ainult järgmiselt:
a)       värskete
viinamarjade, kääriva viinamarjavirde ja kääriva toorveini puhul sahharoosi,
kontsentreeritud viinamarjavirde või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde
lisamisega;
b)      viinamarjavirde
puhul sahharoosi, kontsentreeritud viinamarjavirde või puhastatud
kontsentreeritud viinamarjavirde lisamisega või osalise kontsentreerimise,
sealhulgas pöördosmoosi teel;
c)       veini puhul
jahutamisel toimuva osalise kontsentreerimise teel.
2.      Punktis 1 osutatud menetlusi ei tohi koos
kasutada, kui vein või viinamarjavirre on rikastatud kontsentreeritud
viinamarjavirde või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdega ja määruse
(EÜ) nr 1234/2007 artikli 103y alusel on makstud toetust.
3.      Sahharoosi lisamine, nagu on sätestatud
punkti 1 alapunktides a ja b, võib toimuda ainult kuivsuhkurdamise teel ja
üksnes järgmistes viinamarjakasvatusalades:
a)       viinamarjakasvatusvööndis
A;
b)      viinamarjakasvatusvööndis
B;
c)       viinamarjakasvatusvööndis
C,
         välja arvatud viinamarjaistandused
Itaalias, Kreekas, Hispaanias, Portugalis, Küprosel ja Prantsuse
departemangudes asuvad viinamarjaistandused, mis kuuluvad järgmiste piirkondade
apellatsioonikohtute jurisdiktsiooni alla:
–
Aix-en-Provence;
–
Nîmes;
–
Montpellier;
–
Toulouse;
–
Agen;
–
Pau;
–
Bordeaux;
–
Bastia.
         Eespool osutatud Prantsuse
departemangude puhul võivad riiklikud ametiasutused siiski erandina lubada
rikastamist kuivsuhkurdamise teel. Prantsusmaa teavitab selliste lubade
andmisest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike.
4.      Kontsentreeritud viinamarjavirde või
puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde lisamine ei tohi suurendada
purustatud värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde või
kääriva toorveini esialgset mahtu üle 11 % viinamarjakasvatusvööndis A, üle 8%
viinamarjakasvatusvööndis B ja üle 6,5% viinamarjakasvatusvööndis C.
5.      Viinamarjavirde või veini
kontsentreerimine punktis 1 nimetatud protsesside abil:
a)       ei tohi vähendada
nimetatud saaduste esialgset mahtu üle 20 %;
b)      ei tohi olenemata A
osa punkti 2 alapunktist c suurendada nimetatud saaduste naturaalset
alkoholisisaldust üle 2 mahuprotsendi.
6.      Punktis 1 ja 5 viidatud protsessid ei
tohi suurendada värskete viinamarjade, viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde,
kääriva toorveini või veini üldalkoholisisaldust mahuprotsentides:
a)       viinamarjakasvatusvööndis
A üle 11,5 mahuprotsendi;
b)      veinikasvatusvööndis
B üle 12 mahuprotsendi;
c)       viinamarjakasvatusvööndis
C I üle 12,5 mahuprotsendi;
d)      viinamarjakasvatusvööndis
C II üle 13 mahuprotsendi ning
e)       viinamarjakasvatusvööndis
C III üle 13,5 mahuprotsendi.
7.      Erandina punktist 6 võivad liikmesriigid
a)       punase veini puhul
tõsta punktis 6 osutatud saaduste üldalkoholisisalduse ülemmäära
mahuprotsentides viinamarjakasvatusvööndis A 12 mahuprotsendini ja
viinamarjakasvatusvööndis B 12,5 mahuprotsendini;
b)      tõsta punktis 6
osutatud saaduste üldalkoholisisaldust päritolunimetusega veinide tootmisel
liikmesriigi määratud tasemeni.
C.           Hapestamine
ja hapetustamine
1.      Värskeid viinamarju, viinamarjavirret,
käärivat viinamarjavirret, käärivat toorveini ja veini võib töödelda
järgmiselt:
a)       hapetustamine
viinamarjakasvatusvööndites A, B ja C I;
b)      hapestamine ja
hapetustamine viinamarjakasvatusvööndites C I, C II ja
C III a, piiramata käesoleva osa punkti 7 kohaldamist; või
c)       hapestamine
viinamarjakasvatusvööndis C III b.
2.      Punktis 1 osutatud saadusi, välja arvatud
veini, võib hapestada ainult piirini, mis liitri kohta väljendub 1,50 g
grammini liitri kohta viinhappes väljendatuna või 20 milliekvivalendini.
3.      Veine võib hapestada ainult 2,50 grammini
liitri kohta viinhappes väljendatuna või 33,3 milliekvivalendini.
4.      Veine võib hapetustada ainult 1 grammini
liitri kohta viinhappes väljendatuna või 13,3 milliekvivalendini liitri kohta.
5.      Kontsentreerimiseks määratud
viinamarjavirret võib hapetustada osaliselt.
6.      Olenemata punktist 1 võivad liikmesriigid
erandlike ilmastikutingimustega aastatel viinamarjakasvatusvööndites A ja B
lubada punktis 1 osutatud saaduste hapestamist käesoleva osa punktides 2 ja 3
osutatud tingimustel.
7.      Ühe ja sama saaduse hapestamine ja
rikastamine, välja arvatud komisjoni poolt delegeeritud õigusaktidega
artikli 59 lõike 1 kohaselt vastu võetavate erandite korral, ning
hapestamine ja hapetustamine ei ole koos lubatud
D.          Töötlemine
1.      Punktides B ja C nimetatud menetlused,
välja arvatud veini hapestamine ja hapetustamine, on lubatud üksnes siis, kui
seda tehakse tingimuste alusel, mille komisjon määrab kindlaks delegeeritud
õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1 samal ajal, kui värsketest
viinamarjadest, viinamarjavirdest, käärivast viinamarjavirdest või käärivast
toorveinist tehakse vein või muu otsetarbimiseks mõeldud veinisektori jook,
välja arvatud vahuvein või gaseeritud vahuvein, ja kui seda tehakse
viinamarjakasvatusvööndis, kus kasutatud värsked viinamarjad on korjatud.
2.      Veinide kontsentreerimine toimub samas
viinamarjakasvatusvööndis, kus kasutatud värsked viinamarjad on korjatud.
3.      Veinide hapestamine ja hapetustamine toimub
ainult veinivalmistamisettevõttes ja viinamarjakasvatusvööndis, kus kõnealuse
veini valmistamiseks kasutatud viinamarjad on korjatud.
4.      Igast punktis 1, 2 ja 3 viidatud
menetlusest tuleb teatada pädevatele asutustele. Sama nõuet kohaldatakse
kontsentreeritud viinamarjavirde, puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde
ja sahharoosi koguste suhtes, mida seoses oma ettevõtlustegevusega valdavad
füüsilised või juriidilised isikud või isikute rühmad, eelkõige tootjad,
villijad, töötlejad ja hulgikauplejad, kelle komisjon määrab kindlaks
delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1, ning seda
kohaldatakse samal ajal ja samas kohas kui värskete viinamarjade,
viinamarjavirde, kääriva viinamarjavirde ja vaadiveini suhtes. Nende koguste
teatamise võib asendada sissekandega kauba saabumise ja varude kasutamise
registris.
5.      Iga punktis B ja C osutatud menetlus
kajastatakse vastavalt artiklis 103 sätestatud saatedokumendis, mille
alusel need menetlused läbinud tooted ringlusse lubatakse.
6.      Neid menetlusi, välja arvatud erakordsete
ilmastikutingimustega põhjendatud erandjuhtudel, ei tohi kasutada:
a)       viinamarjakasvatusvööndis
C pärast 1. jaanuari;
b)      viinamarjakasvatusvööndites
A ja B pärast 16. märtsi,
ja neid menetlusi viiakse läbi üksnes
saadustega, mis on valmistatud vahetult enne neid kuupäevi korjatud
viinamarjasaagist.
7.      Olenemata punktist 6 võib
kontsentreerimine jahutamise teel ning hapestamine ja hapetustamine siiski
toimuda aastaringselt.
II osa
Piirangud
A.           Üldised
märkused
1.      Lubatud veinivalmistustavade kohaselt ei
ole vee lisamine lubatud, välja arvatud juhul, kui seda nõuab tehniline
erivajadus.
2.      Lubatud veinivalmistustavade kohaselt ei
ole lubatud ka alkoholi lisamine, välja arvatud valmistustavade puhul, mis on
seotud piirituse, liköörveini, vahuveinide, destilleerimiseks kangendatud
veinide ja poolvahuveini lisamise teel käärimise peatamisega värske
viinamarjavirde saamisega.
3.      Destilleerimise tarbeks kangendatud veini
võib kasutada ainult destilleerimiseks.
B.           Värsked
viinamarjad, viinamarjavirre ja viinamarjamahl
1.      Värsket viinamarjavirret, milles
käärimine on alkoholi lisamisega peatatud, võib kasutada ainult nende toodete
valmistamisel, mis ei kuulu CN-koodide 2204 10, 2204 21 ja
2204 29 alla. See ei piira liikmesriike kehtestamast enda territooriumil
rangemaid sätteid nende toodete valmistamisele, mis ei kuulu CN-koodide
2204 10, 2204 21 ja 2204 29 alla.
2.      Viinamarjamahla ja kontsentreeritud
viinamarjamahla ei tohi teha veiniks ega veinile lisada. Nende alkohoolne
kääritamine on liidu territooriumil keelatud.
3.      Punktide 1 ja 2 sätteid ei kohaldata
toodete suhtes, mis on mõeldud Ühendkuningriigis, Iirimaal ja Poolas CN-koodi
2206 00 alla kuuluvate toodete valmistamiseks ja mille liitnimetuse osana
võivad liikmesriigid lubada müügitähist „vein”.
4.      Kuivatatud viinamarjadest saadud käärivat
viinamarjavirret võib turule lubada üksnes liköörveinide valmistamiseks
viinamarjakasvatuspiirkondades, kus see kasutusviis oli traditsiooniline 1.
jaanuaril 1985, samuti üleküpsenud viinamarjadest veini valmistamiseks.
5.      Kolmandatest riikidest pärit värsketest
viinamarjadest, viinamarjavirdest, käärivast viinamarjavirdest,
kontsentreeritud viinamarjavirdest, puhastatud kontsentreeritud
viinamarjavirdest, viinamarjavirdest, mille käärimine on peatatud alkoholi
lisamise teel, viinamarjamahlast, kontsentreeritud viinamarjamahlast ja veinist
või nimetatud saaduste segudest ei tohi ELi territooriumil käesolevas lisas
osutatud saadusi valmistada ega neid sellistele saadustele lisada.
C.           Veinide
segamine
Kolmandast riigist pärineva veini segamine EList
pärineva veiniga ning kolmandatest riikidest pärinevate veinide omavaheline
segamine on ELi territooriumil keelatud.
D.          Kõrvalsaadused
1.      Viinamarjade ülepressimine on keelatud. Võttes
arvesse kohalikke ja tehnilisi tingimusi, otsustavad liikmesriigid alkoholi
miinimumkoguse, mida viinamarjade pressimisjäägid ja veinisete pärast
pressimist peab sisaldama.
         Nendes kõrvalsaadustes sisalduva
alkoholikoguse kohta teeb otsuse liikmesriik ning see alkoholikogus peab olema
vähemalt 5 % toodetud veini alkoholisisaldusest.
2.      Veinisettest ega viinamarjade
pressimisjääkidest ei tohi valmistada veini ega ühtki teist otsetarbimiseks
mõeldud jooki, välja arvatud piiritus, kanged alkohoolsed joogid ja
viinamarjade pressimisjääkidest valmistatud vein (piquette). Veini valamine
veinisette või viinamarjade pressimisjääkide või pressitud Aszu viinamarjade
massi peale on lubatud tingimustel, mille komisjon määrab kindlaks delegeeritud
õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1, ja piirkondades, kus seda
tava on traditsiooniliselt kasutatud veinide „Tokaji fordítás” ja „Tokaji
máslás” tootmisel Ungaris ning veinide „Tokajský forditáš” ja „Tokajský mášláš”
tootmisel Slovakkias.
3.      Veinisette pressimine ja viinamarjade
pressimisjääkide taaskääritamine muul kui destilleerimise või viinamarjade
pressimisjääkidest veini (piquette) valmistamise eesmärgil on keelatud. Veinisette
filtreerimist ja tsentrifuugimist ei loeta pressimiseks juhul, kui saadav
saadus on hea, algupärase ja müügikõlbliku kvaliteediga.
4.      Kui asjaomane liikmesriik lubab veini
(piquette) toota viinamarjade pressimisjääkidest, võib seda kasutada ainult
destilleerimiseks või viinamarjakasvataja oma majapidamise tarbeks.
5.      Piiramata liikmesriikide võimalust võtta
vastu otsus, millega nõutakse kõrvalsaaduste kõrvaldamist destilleerimise abil,
on igal füüsilisel või juriidilisel isikul või isikute rühmal, kelle valduses
on kõrvalsaadusi, kohustus need vastavalt tingimustele, mille komisjon määrab
kindlaks delegeeritud õigusaktidega vastavalt artikli 59 lõikele 1.
VIII LISA
ARTIKLIS 163
OSUTATUD VASTAVUSTABELID
 Määrus (EÜ) nr [KOM(2010) 799] || Käesolev määrus
 1 || 1
 2(1) || 3(1)
 Artikli 2 lõike 2 punktid a ja b || -
 Artikli 2 lõike 2 punkt c || 14(1)
 3 || 6
 4 || 3(3)
 5 || 5
 6(1) || -
 6(2) || Artikkel 9, artikli 10 punktid d ja e
 7 || 9
 8 || 7
 9 || -
 10 || 10
 11 || 11
 12 || 12
 13 || 13
 14 || 14(2), (3)
 15 || 15
 16 || -
 17 || -
 18 || -
 19 || -
 20 || [Artikli 16 lõike 1 punktid c ja d]
 21 || -
 22 || 16
 23 || -
 24 || [17]
 25 || [17]
 26 || [17]
 27 || [17]
 28 || [18(5)]
 29 || [Artikli 18 lõike 7 punkt a, artikli 19 punkti k alapunkt ii]
 30 || [18(5)]
 31 || 18
 32 || 19
 33 || 20
 34 || [18(8), (9)]
 35 || [18(8), (9)]
 36 || 19
 37 || Artikli 155 lõike 1 punkt a, lõiked 2, 3, 4
 38 || Artikli 155 lõike 1 punkt b, lõiked 2, 3
 39 || 155(5)
 40 || 154
 41 || 154
 42 || -
 43(1), (3)-(7) || -
 43(2) || 101(1)
 44 || -
 45 || -
 Artikli 46 punktid a, c || -
 Artikli 46 punkt b || 101(2)
 47 || 112
 48 || 115
 49 || -
 50 || -
 51 || -
 52 || -
 53 || -
 54 || -
 55 || -
 56 || -
 57 || -
 58 || -
 59 || -
 60 || -
 61 || -
 62 || -
 63 || -
 64 || -
 65 || -
 66 || -
 67 || -
 68 || -
 69 || -
 70 || -
 71 || -
 72 || -
 73 || -
 74 || -
 75 || -
 76 || -
 77 || -
 78 || -
 79 || -
 80 || -
 81 || -
 82 || -
 83 || -
 84 || -
 85 || -
 86 || -
 87 || -
 88 || -
 89 || -
 90 || -
 91 || -
 92 || -
 93 || -
 94 || -
 95 || -
 96 || -
 97 || -
 98(1) || 113
 98(2), (3) || 157
 99 || -
 100 || -
 101 || -
 102 || -
 103 || -
 104 || -
 105 || -
 106 || -
 107 || -
 108 || 24 ja 152
 109 || 25
 110 || 26
 111 || -
 112 || -
 113 || -
 114 || 27
 115 || 28
 116 || 29
 117 || -
 118 || -
 119 || -
 120 || 30
 121 || 31
 122 || 32
 123 || 33
 124 || Artikkel 34, [artikli 31 punkt b]
 125 || Artikli 35 punkt a, [artikli 136 lõige 2]
 126 || 35
 127 || 36
 128 || 21 ja 152
 129 || 22
 130 || 23
 131 || 37
 132 || 38
 133 || Artikkel 39, [artikli 50 punkt a], [artikli 51 punkt a]
 134 || [Artikli 50 punkt a]
 135 || 40
 136(1)-(3) || 41
 136(4) || 147
 137 || 42
 138 || 43
 139 || 44
 140 || 45
 141 || 46
 142 || 47
 143 || 48
 144 || 49
 145 || -
 146 || 50
 147 || 51
 148(1) || 52(1)
 148(2) || 150
 149 || [Artikli 53 punkt a]
 150 || 52(3)
 151(1) || 52(2)
 151(2) || -
 152 || [Artikli 53 punkt b]
 153 || Artikli 53 punktid a, c
 154 || 54
 155 || -
 156 || -
 157 || -
 158 || 55
 159 || 56
 160 || 57
 161 || 58
 162 || 59
 163 || 60
 164 || 61
 165 || 62
 166 || 63
 167 || 64
 168 || 65
 169 || 66
 170 || 67
 171 || -
 172 || 68
 173 || 69
 174 || 70
 175 || 71, [86(4)]
 176 || 71(3), [86(4)]
 177 || 72, [86(4)]
 178 || 73, [86(4)]
 179 || 74, [86(4)]
 180 || 75
 181 || 76
 182 || 77
 183 || 78
 184 || 79
 185 || 80
 186 || 81
 187 || -
 188 || -
 189 || 82
 190 || 83
 191 || 84
 192 || 85
 193 || 86
 194 || 87
 195 || 88
 196 || 89
 197 || 90
 198 || 91
 199 || 92
 200 || 93
 201 || 94
 202 || 95
 203 || 96
 204 || 97
 205 || 98
 206 || -
 207 || 99
 208 || 100
 209 || 106
 210 || 108
 211(1) || -
 211(2) || [164]
 212 || 109
 213 || [114]
 214 || [114]
 215 || 107, [114]
 216 || [114]
 217 || -
 218 || 110, [116]
 219 || [157]
 220 || [116]
 221 || 111
 222 || 110
 223 || [114, 116]
 224 || 110
 225 || [114, 116, 157]
 226 || 111
 Artikli 227 lõiked 1 ja 3 || [114, 116]
 227(2) || [164]
 228 || 111, [116]
 229 || 105
 230 || 114, 115
 231 || -
 232 || -
 233 || Artikli 117 lõige 1, [artikli 118 lõike 1 punkt a]
 234 || 117(2)
 235 || 117(3)
 236 || [Artikli 118 lõike 2 punkt e]
 237(1) || 122
 237(2) || 130
 238 || 118
 239 || 119
 240 || -
 241 || [121]
 242 || [121]
 243 || [121]
 244 || [121]
 245 || [121]
 246 || 122
 247 || 123
 248 || -
 249 || 121
 250 || 121
 251 || 125
 252 || [126(1)]
 253 || 126(1)
 254 || 127
 255 || 128
 256 || [121]
 257 || [121]
 258 || [121]
 259 || [121]
 260 || -
 261 || -
 262 || -
 263 || 129
 264 || -
 265 || 131
 266 || 132
 267 || 117
 268 || 118
 269 || 119
 270 || 120
 271 || 133
 272 || 134
 273 || 135
 274 || 136
 275 || 137
 276 || 138
 277 || 139
 278 || 140
 279 || 125
 280 || [126(2)]
 281 || -
 282 || 142
 283 || 143
 284 || 144
 285 || 145
 286 || 145
 287 || 145
 288 || 110
 289 || 114, 115
 290 || 146
 291(1) || 146
 291(2) || -
 292 || 148
 Artikli 293 esimene ja teine lõik || -
 Artikli 293 kolmas lõik || 149
 Artikli 293 neljas lõik || [157]
 294 || -
 295 || -
 296 || -
 297 || 151
 298 || 154
 299 || 154
 300 || 154
 301 || Artikli 154 lõige 3 ja artikkel 157
 302 || 158
 303 || -
 304 || 102
 305 || [157]
 306 || 103
 307 || -
 308 || [157]
 309 || -
 310 || [157]
 311 || 104
 312 || [157]
 313 || 2
 314 || -
 315 || 156
 316 || 157
 317 || -
 318 || -
 319 || -
 320 || 160
 321 || 160
 322 || 161
 323 || 162
 324 || -
 325 || 163
 326 || -
 327 || 164
 328 || 164
 329 || 165
 I lisa || I lisa (I–XX osa, XXIV osa 1. punkt)
 II lisa || I lisa (XXI–XXIII osa)
 III lisa || II lisa
 IV lisa || III lisa
 V lisa || [18(8)]
 VI lisa || -
 VII lisa || -
 VIII lisa || -
 IX lisa || -
 X lisa || IV lisa
 XI lisa || V lisa
 XII lisa || VI lisa
 XIII lisa || VII lisa
 XIV lisa || [Artikli 114 lõike 1 punkt f]
 XV lisa || [121]
 XVI lisa || [121]
 XVII lisa || -
 XVIII lisa || -
 XIX lisa || -
 XX lisa || VIII lisa
 Määrus (EL) nr [KOM(2010) 799] || Määrus (EL) nr […] (ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, juhtimise ja järelevalve kohta)
 96(3) || 89(4)
 145 || 91–101
 171 || 89(3)
 185(4) || 90(1)
 187 || Artikli 90 lõiked 2 ja 4
 188 || Artikli 90 lõiked 3 ja 4
 206 || 89(1)
 236 || 67
 307 || Artikli 65 lõike 2 punkt c ja artikli 104 punkt b
 317 || 62
 318 || 64, 66
 319 || 63
FINANTSSELGITUS

1.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus

-        Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühise
põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele
makstavate otsetoetuste eeskirjad
-        Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse põllumajandustoodete
ühine turukorraldus (ÜTK määrus)
-        Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist
(EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta
-        Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus ühise põllumajanduspoliitika rahastamise,
haldamise ja järelevalve kohta
-        Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ)
nr 73/2009 seoses põllumajandustootjatele 2013. aastal makstavate otsetoetuste
kohaldamisega
-        Ettepanek:
nõukogu määrus, millega määratakse kindlaks põllumajandustoodete ühise
turukorraldusega seotud teatavate toetuste kehtestamise meetmed
-        Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ)
nr 1234/2007 seoses ühtse otsemaksete kava ja viinamarjakasvatajate toetamisega

1.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile[52]

Rubriigi
2 jaotise 05 poliitikavaldkond

1.3.
Ettepaneku/algatuse liik (ÜPP õiguslik raamistik
pärast 2013. aastat)

x Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[53]
x Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme
pikendamist
x Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud
meedet

1.4.
Eesmärk
1.4.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Selleks
et edendada ressursitõhusust ning võttes arvesse arukat, jätkusuutlikku ja
kaasavat majanduskasvu ELi põllumajanduse ja maaelu arengu huvides kooskõlas
Euroopa 2020. aasta strateegiaga, on ÜPP eesmärgid:
–
elujõuline toidutööstus;
–
loodusvarade säästev majandamine ja kliimameetmed;
–
tasakaalustatud territoriaalne areng.

1.4.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusvaldkonnad
vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

Poliitikavaldkonna 05 erieesmärgid:
Erieesmärk nr 1:
Pakkuda
avalikke keskkonnahüvesid
Erieesmärk nr 2:
Hüvitada
tootmisraskusi looduslikust eripärast tingitud piirangutega aladel
Erieesmärk nr 3:
Leevendada
kliimamuutusi ja võtta kohanemist soodustavaid meetmeid
Erieesmärk nr 4:
Juhtida
ELi eelarvet (ÜPP) kooskõlas finantsjuhtimise kõrgete standarditega
ABB 05 02 erieesmärgid - sekkumised põllumajandusturgudel:
Erieesmärk nr 5:
Parandada
põllumajandussektori konkurentsivõimet ja suurendada selle väärtuseosa
toiduahelas
ABB 05 03 erieesmärgid- otsetoetused:
Erieesmärk nr 6:
Panustada
põllumajandusettevõtete sissetulekutesse ja piirata põllumajandusettevõtte
sissetulekute muutlikkust
ABB 05 04 erieesmärgid – maaelu areng:
Erieesmärk nr 7
Suurendada
keskkonnasäästlikku majanduskasvu innovatsiooni kaudu
Erieesmärk nr 8:
Toetada
maapiirkondade tööhõivet ja säilitada nende sotsiaalne struktuur
Erieesmärk nr 9
Parandada
maamajandust ja püüda seda mitmekesistada
Erieesmärk nr 10
Võimaldada
põllumajandussüsteemide struktuurilist mitmekesisust

1.4.3.
Oodatavad tulemused ja mõju

Praeguses
etapis ei ole võimalik seada mõjunäitajatele kvantitatiivseid eesmärke. Kuigi
poliitika võib anda teatava suuna, sõltuvad selliste mõjunäitajate abil mõõdetud
majanduslikud, keskkonnaalased ja sotsiaalsed üldtulemused lõpuks ka mitme
välisteguri mõjust, mis viimaste kogemuste kohaselt on muutunud oluliseks ja
ettearvamatuks. Põhjalikum analüüs saab valmis pärast 2013. aastat.
Otsetoetuste
puhul on liikmesriikidel piiratud ulatuses võimalik otsustada otsetoetuskavade
teatavate komponentide rakendamise üle.
Maaelu
arengu osas sõltuvad oodatavad tulemused ja mõju maaelu arengu programmidest,
mida liikmesriigid edastavad komisjonile. Liikmesriikidel palutakse kehtestada
oma programmides eesmärgid.

1.4.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad

Ettepanekuga
nähakse ette ühtse järelevalve- ja hindamisraamistiku kehtestamine, et mõõta
ühise põllumajanduspoliitika tulemuslikkust. Kõnealune raamistik hõlmab kõiki
vahendeid, mis on seotud ÜPP meetmete ning eelkõige otsetoetuste, turumeetmete,
maaelu arengu meetmete ja nõuetele vastavuse eeskirjade kohaldamise järelevalve
ja hindamisega.
Kõnealuste
ÜPP meetmete mõju mõõdetakse seoses järgmiste eesmärkidega:
a)       elujõuline toidutööstus – keskendutakse põllumajandustulule,
põllumajanduse tootlikkusele ja hindade stabiilsusele;
b)       loodusvarade säästev majandamine ja kliimameetmed –
keskendutakse kasvuhoonegaasidele, elurikkusele, pinnasele ja veele;
c)       tasakaalustatud territoriaalne areng – keskendutakse maaelu
arengule, majanduskasvule ja vaesusele maapiirkondades.
Komisjon
määratleb rakendusaktidega kõnealustele eesmärkidele ja valdkondadele eriomased
näitajad.
Lisaks
tehakse seoses maaelu arenguga ettepanek tugevdada ühtset järelevalve- ja hindamisraamistiku
süsteemi. Kõnealuse süsteemi eesmärk on a) näidata maaelu arengu poliitika
edusamme ja saavutusi ning hinnata poliitilise sekkumise mõju, tõhusust,
tulemuslikkust ja tähtsust maaelu arengu puhul, b)    tõhustada maaelu arengu
toetuse suunatust, ning c) toetada järelevalve ja hindamisega seotud ühiseid
õppeprotsesse. Komisjon koostab rakendusaktidega poliitiliste prioriteetidega
seotud ühiste näitajate loetelu.

1.5.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.
Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused

Selleks
et saavutada ÜPP mitmeaastaseid strateegilisi eesmärke, mis on otseselt seotud
Euroopa 2020. aasta strateegiaga Euroopa maapiirkondade jaoks ning selleks, et
täita aluslepingu asjaomaseid nõudeid, on ettepanekute eesmärk kehtestada ühise
põllumajanduspoliitika õiguslik raamistik pärast 2013. aastat.

1.5.2.
Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

Tulevane
ÜPP ei ole suunatud ainult väikesele, kuigi olulisele ELi majanduse segmendile,
vaid see saab olema ka strateegilise tähtsusega poliitika toiduga kindlustatuse,
keskkonna ja territoriaalse taakaalu seisukohalt. Seega kasutatakse ÜPP kui
tõeliselt ühise poliitika puhul kõige tulemuslikumalt piiratud
eelarvevahendeid, säilitades ELi tasandil säästva põllumajanduse ning tegeledes
oluliste piiriüleste probleemidega, näiteks kliimamuutused ja liikmesriikide
seas solidaarsuse suurendamine.
Komisjoni
teatise „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”[54] kohaselt on ÜPP tõeline
Euroopa poliitika. 27 eri põllumajanduspoliitika ja eelarve asemel, koondavad liikmesriigid
vahendid ühise Euroopa poliitika juhtimiseks Euroopa ühise eelarve alusel. See
tähendab loomulikult, et ÜPP moodustab märkimisväärse osa ELi eelarvest. Siiski
on kõnealune lähenemine tõhusam ja majanduslikult otstarbekam kui
kooskõlastamata riiklik lähenemisviis.

1.5.3.
Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Kehtiva
poliitilise raamistiku hindamise alusel ning sidusrühmadega peetud ulatuslike
arutelude ning tulevaste probleemide ja vajaduste analüüsi põhjal on teostatud
ulatuslik mõjuhinnang. Täiendavad üksikasjad leiab mõjuhinnangust ja
seletuskirjast, mis on lisatud õigusaktide ettepanekutele.

1.5.4.
Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste
meetmetega

Käesolevas
finantsselgituses käsitletud õigusakti ettepanekuid tuleks vaadelda ühtse
raammääruse ettepaneku laiemas kontekstis koos ühiseeskirjadega, milles
käsitletakse ühise strateegilise raamistiku fonde (Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfond, Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond,
Ühtekuuluvusfond ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfond). Kõnealuse raammääruse
abil vähendatakse oluliselt halduskoormust, kulutatakse ELi rahalisi vahendeid
tulemuslikult ning lihtsustatakse kohaldamist. Samuti toetatakse sellega kõigi
kõnealuste fondide ühise strateegilise raamistiku uusi mõisteid ning tulevasi
partnerluslepinguid, mis samuti hõlmavad neid fonde.
Kehtestatakse
ühine strateegiline raamistik Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide ja
prioriteetide ühendamiseks EAFRD ja Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa
Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi
prioriteetidega, millega tagatakse fondide integreeritud kasutamine ühiste
eesmärkide saavutamiseks.
Ühises
strateegilises raamistikus sätestatakse ka kooskõlastusmehhanismid koos muude
asjaomaste liidu poliitikate ja vahenditega.
Lisaks
saavutatakse ÜPP puhul märkimisväärsed sünergiad ja lihtsustumine selliselt, et
ÜPP esimese samba (EAGF) ja teise samba (EAFRD) haldus- ja kontrollieeskirjad
ühtlustatakse ja viiakse vastavusse. Tuleks jätta alles tugev side EAGFi ja
EAFRD vahel ning olemasolevad struktuurid liikmesriikides.

1.6.
Meetme kestus ja finantsmõju

x Piiratud kestusega ettepanek/algatus (otsetoetuskavasid,
maaelu arengut ja üleminekusätteid käsitlevate määruste eelnõude puhul)
–
x   Ettepanek/algatus hõlmab
ajavahemikku 1.1.2014–31.12.2020
–
x   Finantsmõju järgmise
mitmeaastase finantsraamistiku perioodiks. Maaelu arengu puhul on toetuste mõju
aastani 2023.
x Piiramatu kestusega ettepanek/algatus (ühist
turukorraldust ja horisontaalset määrust käsitlevate määruste eelnõude puhul
–
Rakendamine aastast 2014.

1.7.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[55]

x Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨  rakendusametitele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[56]

–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud
asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
x Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Märkused
Võrreldes
praeguse olukorraga olulisi muudatusi ei tehta, st ÜPP reformi õigusaktide
ettepanekutega seotud kulusid rahastatakse valdavalt koostöös liikmesriikidega.
Kuid väga väikest osa haldab komisjon jätkuvalt tsentraliseeritult.

2.
HALDUSMEETMED
2.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Seoses
ÜPP järelevalve ja hindamisega esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja
nõukogule iga nelja aasta järel aruande; esimene aruanne esitatakse hiljemalt
2017. aasta lõpus.
Seda
täiendatakse konkreetsete sätetega kõigis ÜPP valdkondades koos põhjalike
aruandlus- ja teavitamisnõuetega, mis täpsustatakse rakenduseeskirjades.
Maaelu
arengu puhul nähakse ette järelevalve-eeskirjad programmide tasandil, mis
viiakse vastavusse muude fondidega, ning mis seotakse eel-, vahe- ja
järelhindamisega.

2.2.
Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.2.1.
Tuvastatud ohud

ÜPP-l
on üle seitsme miljoni toetusesaaja, kes saavad toetust mitmesuguste eri
toetuskavade alusel, millel igaühel on üksikasjalikud ja mõnikord keerukad
toetuskõlblikkuskriteeriumid.
Ühise
põllumajanduspoliitika valdkonnas on veamäära vähendamine saanud juba trendiks.
Seega kõige viimasem, ligikaudu 2 %-line veamäär annab kinnitust üldisest
positiivsest hinnangust eelnevate aastate kohta. Kavatsetakse jätkata
jõupingutusi, et saavutada alla 2 %-line veamäär.

2.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Õigusaktide
paketis, eelkõige ettepanekus ühise põllumajanduspoliitika rahastamist,
haldamist ja järelevalvet käsitleva määruse kohta, on kavandatud määrusega (EÜ)
nr 1290/2005 kehtestatud praeguse süsteemi säilitamine ja tugevdamine. Sellega
nähakse liikmesriikides ette kohustuslik haldusstruktuur, mis koondatakse
akrediteeritud makseasutuste ümber, mis vastutavad lõplike toetusesaajate
kontrollimise eest kooskõlas punktis 2.3 sätestatud põhimõtetega. Igal aastal
peavad makseasutuse juhid esitama kinnitava avalduse, mis hõlmab majandusaasta
aruande täielikkust, täpsust ja õigsust, sisekontrollisüsteemide nõuetekohast
toimimist ning raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkust
ja korrektsust. Sõltumatu auditeerimisasutus esitab kõigi nende kolme elemendi
kohta otsuse.
Komisjon
jätkab põllumajanduskulude auditeerimist, kasutades riskipõhist lähenemisviisi,
et tagada auditite sihtrühmaks suurima riskitasemega valdkonnad. Kui auditid
näitavad, et kulusid on tehtud ELi eeskirju rikkudes, jäetakse asjaomased
summad vastavuse kontrolli süsteemi alusel liidu rahastamisest välja.
Õigusaktide
ettepanekutele lisatud mõjuhinnangu 8. lisas on esitatud kontrollikulude
üksikasjalik analüüs.

2.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Õigusaktide
paketis, eelkõige ettepanekus ühise põllumajanduspoliitika rahastamist,
haldamist ja järelevalvet käsitleva määruse kohta, on kavandatud säilitada ja
tugevdada praegust üksikasjalikku kontrolli- ja karistussüsteemi, mida
makseasutused kohaldavad ning millel on ühised põhiomadused ja iga toetuskava
eripäradele vastavad erieeskirjad. Süsteemidega on üldiselt ette nähtud
täielikud halduskontrollid kõigi toetusetaotluste suhtes, ristkontrollid muude
andmebaasidega, kui see on vajalik, ning ettemaksete kohapealsed kontrollid
minimaalse arvu tehingute puhul, sõltuvalt vastava kavaga seonduvast riskist.
Juhul kui kõnealuste kohapealsete kontrollidega tuvastatakse palju rikkumisi,
tuleb teha täiendavaid kontrolle. Sellega seoses on kõige olulisem süsteem
ühtne haldus- ja kontrollisüsteem, mis 2010. eelarveaastal hõlmas ligikaudu
80 % EAGFi ja EAFRD raames tehtud kogukuludest. Komisjonile antakse õigus
vähendada kohapealsete kontrollide arvu liikmesriikide puhul, kelle
kontrollisüsteem toimib nõuetekohaselt ja kelle veamäärad on madalad.
Lisaks
on paketis kavandatud, et liikmesriigid ennetavad, tuvastavad ja kõrvaldavad
eeskirjade eiramisi ja pettusi, kehtestavad tõhusaid, hoiatavaid ja
proportsionaalseid karistusi vastavalt liidu õigusaktidele või liikmesriigi
õigusele ning nõuavad sisse alusetult tehtud maksed koos intressidega. See
hõlmab automaatset eeskirjade eiramise vastast kontrollimehhanismi, mille
kohaselt kannab sissenõudmata maksega seonduvad kulud asjaomane liikmesriik,
kui sissenõudmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul alates
sissenõudmistaotluse kuupäevast või kaheksa aasta jooksul, kui sissenõudmine
toimub kohtumenetluse teel. Selline mehhanism innustab liikmesriike alusetult
tehtud makseid võimalikult kiiresti sisse nõudma.

3.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU

Käesolevas finantsselgituses esitatud summad on
väljendatud jooksevhindades ja kulukohustustena.
Lisaks õigusakti ettepanekutest tulenevatele
muudatustele, nagu on loetletud allpool lisatud tabelites, on õigusakti
ettepanekutes tehtud veel muudatusi, millel puudub finantsmõju.
Mitte ühegi aasta puhul ajavahemikus 2014–2020 ei
saa ettepaneku praeguses etapis välistada finantsdistsipliini kohaldamist. Kuid
see ei sõltu reformiettepanekutest, vaid muudest teguritest, nt otsetoetuste
andmisest või põllumajandusturgude tulevastest arengutest.
Otsetoetuste puhul on 2014. aastaks (2013.
kalendriaasta) laiendatud netoülemmäärad, mis on lisatud ettepanekusse seoses
üleminekuga, suuremad kui lisatud tabelites esitatud otsetoetustele eraldatud
summad. Sellise laiendamise eesmärk on tagada kehtivate õigusaktide jätkuv
kohaldamine stsenaariumi korral, kus kõik muud elemendid jäävad muutmata, ilma
et see piiraks võimalikku vajadust kohaldada finantsdistsipliini mehhanismi.
Reformiettepanekud sisaldavad sätteid, millega
antakse liikmesriikidele teatav paindlikkus seoses otsetoetuste jaotamisega
maaelu arengu meetmetele. Kui liikmesriik otsustab sellist paindlikkust
kasutada, on sellel finantstagajärjed teatavate summade raames, mida ettepaneku
praeguses etapis ei saa veel kindlaks määrata.
Käesolevas finantsselgituses ei võeta arvesse
kriisireservi võimalikku kasutust. Tuleks rõhutada, et turuga seotud kulude
puhul ei ole arvesse võetud summasid seoses riikliku sekkumise kokkuostu ega
muude meetmetega, mis on seotud kriisiolukorraga mis tahes sektoris.

3.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

Tabel 1: ÜPP raames ettenähtud summad,
sealhulgas mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekute ja ÜPP
reformiettepanekutega ettenähtud täiendavad summad
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 Eelarveaasta || 2013 || 2013 kohandatud (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU 2014–2020
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastane finantsraamistik ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubriik 2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Otsetoetused ja turuga seotud kulud (2) (3) (4) || 44 939 || 45 304 || 44 830 || 45 054 || 45 299 || 45 519 || 45 508 || 45 497 || 45 485 || 317 193
 Kavandatud sihtotstarbeline tulu || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 672 || 4 704
 P1 Otsetoetused ja turuga seotud kulud (koos sihtotstarbelise tuluga) || 45 611 || 45 976 || 45 502 || 45 726 || 45 971 || 46 191 || 46 180 || 46 169 || 46 157 || 321 897
 P2 Maaelu areng (4) || 14 817 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 14 451 || 101 157
 Kokku || 60 428 || 60 428 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054
    Rubriik 1 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ühine strateegiline raamistik – põllumajandusalane teadustegevus ja innovatsioon || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 682 || 696 || 710 || 724 || 738 || 753 || 768 || 5 072
 Enim puudust kannatavad isikud: || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818
 Kokku || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 1 061 || 1 082 || 1 104 || 1 126 || 1 149 || 1 172 || 1 195 || 7 889
    Rubriik 3 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Toiduohutus || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 350 || 2 450
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljaspool mitmeaastast finantsraamistikku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
    Kriisireserv põllumajandussektoris || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 531 || 541 || 552 || 563 || 574 || 586 || 598 || 3 945
    Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (EGF) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 millest põllumajandusele maksimaalselt: (5) || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 379 || 387 || 394 || 402 || 410 || 418 || 427 || 2 818
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU komisjoni ettepanekud (mitmeaastane finantsraamistik + väljaspool mitmeaastast finantsraamistikku) + sihtotstarbeline tulu || 60 428 || 60 428 || 62 274 || 62 537 || 62 823 || 63 084 || 63 114 || 63 146 || 63 177 || 440 156
 KOKKU mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekud (st v.a reserv ja EGF) + sihtotstarbeline tulu || 60 428 || 60 428 || 61 364 || 61 609 || 61 877 || 62 119 || 62 130 || 62 141 || 62 153 || 433 393
Märkused:
1)             Võttes arvesse juba kokkulepitud
muudatusi õigusaktides, nt alates 2013. aasta lõpust ei kohaldata enam
vabatahtlikku ümbersuunamist Ühendkuningriigi puhul ja artiklit 136 „kasutamata
summad”.
2)            Summad on seotud esimese samba
kavandatud iga-aastase ülemmääraga. Kuid tuleks märkida, et on tehtud ettepanek
liikuda raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmise (praegu
eelarvepunkt 05 07 01 06) raames negatiivsetelt kuludelt sihtotstarbelisele
tulule (eelarvepunkt 67 03). Üksikasjad vt kavandatud tulude tabel allpool.
3)             2013. aasta näitajad hõlmavad
veterinaar- ja fütosanitaarmeetmetele ning kalandussektori turumeetmetele
ettenähtud summasid.
4)             Eespool toodud tabelis esitatud summad
on kooskõlas komisjoni teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev
eelarve” (KOM(2011) 500 (lõplik), 29. juuni 2011) esitatud summadega. Kuid
tuleb veel otsustada, kas mitmeaastane finantsraamistik kajastab ühe
liikmesriigi puuvillasektori riikliku ümberkorraldamiskava rahastamisvahendite
kavandatud ülekandmist maaelu arengu alla alates 2014. aastast, mille puhul
kohandatakse (4 miljonit eurot aastas) vastavalt EAGFi vaheülemmäära ja teise
samba summasid. Allpool esitatud tabelites on summad üle kantud, olenemata
sellest, kas need kajastuvad mitmeaastases finantsraamistikus.
5)             Kooskõlas komisjoni teatisega „Euroopa
2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” (KOM(2011) 500 (lõplik)
eraldatakse kuni 2,5 miljardi euro suurune kogusumma (2011. aasta hindades)
Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist, et anda lisatoetust
põllumajandustootjatele globaliseerumise mõju leevendamiseks. Eespool toodud
tabelis on aastate lõikes jooksevhindedes esitatud numbrid vaid soovituslikud.
Institutsioonidevahelise kokkuleppe eelnõus Euroopa Parlamendi, nõukogu ja
komisjoni vahel eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta
(KOM(2011) 403 (lõplik), 29. juuni 2011) on sätestatud, et Globaliseerumisega
Kohanemise Euroopa Fond ei või ületada iga-aastast maksimaalset summat 429
miljonit eurot (2011. aasta hindades). .

3.2.
Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.
Üldine hinnanguline mõju kuludele

Tabel 2: Kavandatud tulud ja kulud
rubriigi 2 jaotise 05 poliitikavaldkonna puhul
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 Eelarveaasta || 2013 || 2013 kohandatud || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU 2014–2020
 TULUD ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 123 – Suhkru tootmismaks (omavahendid) || 123 || 123 || 123 || 123 ||   ||   ||   ||   ||   || 246
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 67 03 - Sihtotstarbeline tulu || 672 || 672 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 187
   millest: xx 05 07 01 06 - raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Kokku || 795 || 795 || 864 || 864 || 741 || 741 || 741 || 741 || 741 || 5 433
 KULUD ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 02 – Turud (1) || 3 311 || 3 311 || 2 622 || 2 641 || 2 670 || 2 699 || 2 722 || 2 710 || 2 699 || 18 764
 05 03 – Otsetoetused (enne toetuse piiramist) (2) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 43 081 || 43 297 || 43 488 || 43 454 || 43 454 || 43 454 || 303 105
 05 03 – Otsetoetused (pärast toetuse piiramist) || 42 170 || 42 535 || 42 876 || 42 917 || 43 125 || 43 303 || 43 269 || 43 269 || 43 269 || 302 027
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 04 – Maaelu areng (enne toetuse piiramist) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 14 455 || 101 185
 05 04 – Maaelu areng (pärast toetuse piiramist) || 14 817 || 14 451 || 14 455 || 14 619 || 14 627 || 14 640 || 14 641 || 14 641 || 14 641 || 102 263
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 07 01 06 – Raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine || -69 || -69 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Kokku || 60 229 || 60 229 || 59 953 || 60 177 || 60 423 || 60 642 || 60 631 || 60 620 || 60 608 || 423 054
 NETOEELARVE pärast sihtotstarbelist tulu ||   ||   || 59 212 || 59 436 || 59 682 || 59 901 || 59 890 || 59 879 || 59 867 || 417 867
Märkused
1)            2013. aasta esialgne hinnang põhineb 2012. aasta
eelarveprojektil, võttes arvesse 2013. aastaks kokkulepitud õiguslikke
kohandusi (nt veinisektoriga seonduv ülemmäär , kartulitärklisetoetuse
kaotamine, kuivsööt) ning teatavaid ettenähtud arenguid. Kõigi aastate puhul on
hinnangus eeldatud, et toetusmeetmeid ei ole turuhäirete või -kriiside tõttu
vaja täiendavalt rahastada.
2)             2013.
aasta summa hõlmab hinnangut seoses viinapuude väljajuurimisega 2012. aastal.
Tabel 3: ÜPP reformiettepanekute
mõjuhinnangu arvutamine eelarve peatükkide kaupa seoses tulude ja ÜPP kuludega
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 Eelarveaasta || 2013 || 2013 kohandatud ||   || KOKKU 2014–2020
   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
 TULUD ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 123 – Suhkru tootmismaks (omavahendid) || 123 || 123 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 67 03 – Sihtotstarbeline tulu || 672 || 672 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
   millest: ex 05 07 01 06 – raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine || 0 || 0 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Kokku || 795 || 795 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 KULUD ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 05 02 – Turud (1) || 3 311 || 3 311 || -689 || -670 || -641 || -612 || -589 || -601 || -612 || -4 413
 05 03 – Otsetoetused (enne toetuse piiramist) (2) || 42 170 || 42 535 || -460 || -492 || -534 || -577 || -617 || -617 || -617 || -3 913
 05 03 – Otsetoetused – toetuse piiramisest tekkivad hinnangulised summad, mis kantakse üle maaelu arengu meetmetele ||   ||   || 0 || -164 || -172 || -185 || -186 || -186 || -186 || -1 078
 05 04 – Maaelu areng (enne toetuse piiramist) || 14 817 || 14 451 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 28
 05 04 – Maaelu areng – toetuse piiramisest tekkivad hinnangulised summad, mis kantakse üle otsetoetustelt ||   ||   || 0 || 164 || 172 || 185 || 186 || 186 || 186 || 1 078
 05 07 01 06 – Raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine || -69 || -69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 69 || 483
 Kokku || 60 229 || 60 229 || -1 076 || -1 089 || -1 102 || -1 115 || -1 133 || -1 144 || -1 156 || -7 815
 NETOEELARVE pärast sihtotstarbelist tulu ||   ||   || -1 145 || -1 158 || -1 171 || -1 184 || -1 202 || -1 213 || -1 225 || -8 298
Märkused:
1)            2013. aasta esialgne hinnang põhineb 2012. aasta
eelarveprojektil, võttes arvesse 2013. aastaks kokkulepitud õiguslikke
kohandusi (nt veinisektoriga seonduv ülemmäär, kartulitärklisetoetuse
kaotamine, kuivsööt) ning teatavaid ettenähtud arenguid. Kõigi aastate puhul on
hinnangus eeldatud, et toetusmeetmeid ei ole turuhäirete või -kriiside tõttu
vaja täiendavalt rahastada.
2)             2013.
aasta summa hõlmab hinnangut seoses viinapuude väljajuurimisega 2012. aastal.
Tabel 4: ÜPP reformiettepanekute
mõjuhinnangu arvutamine seoses ÜPP turupõhiste kuludega
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 EELARVEAASTA ||   || Õiguslik alus || Hinnangulised vajadused || Muutused 2013. aastal ||
   ||   ||   || 2013 (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU 2014–2020
 Erandlikud meetmed: õigusliku aluse tõhustamine ja laiendamine ||   || Artiklid 154, 155 ja 156 || Pm || pm || Pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 Sekkumiskokkuostu kaotamine kõva nisu ja sorgo puhul ||   || Endine artikkel 10 || Pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 Toiduabiprogrammid enim puudust kannatavate isikutele || (2) || Määruse 1234/2007 endine artikkel 27 || 500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -500.0 || -3 500.0
 Eraladustamine (linakiud) ||   || Artikkel 16 || Ei kohaldata || pm || Pm || pm || pm || pm || pm || pm || Pm
 Puuvillatoetus – ümberkorraldus || (3) || Määruse 637/2008 endine artikkel 5 || 10.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -4.0 || -28.0
 Starditoetus puu- ja köögiviljasektori tootjarühmadele ||   || Endine artikkel 117 || 30.0 || 0.0 || 0.0 || 0.0 || -15.0 || -15.0 || -30.0 || -30.0 || -90.0
 Koolidele puuvilja jagamise kava ||   || Artikkel 21 || 90.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 60.0 || 420.0
 Humala tootjaorganisatsioonidele antava toetuse kaotamine ||   || Endine artikkel 111 || 2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -2.3 || -15.9
 Lõssipulbri vabatahtlik eraladustamine ||   || Artikkel 16 || Ei kohaldata || pm || Pm || pm || pm || pm || pm || pm || pm
 Toetuse andmise lõpetamine lõssi/lõssipulbri loomasöödana kasutamisel ja lõssi töötlemisel kaseiiniks ||   || Endised artiklid 101 ja 102 || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 Või vabatahtlik eraladustamine || (4) || Artikkel 16 || 14.0 || [-1.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-14.0] || [-85.0]
 Müügiedendusmaksu kaotamine piimasektoris ||   || Endine artikkel 309 || pm || - || - || - || - || - || - || - || -
 KOKKU 05 02 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Reformiettepanekute netomõju (5) ||   ||   ||   || -446.3 || -446.3 || -446.3 || -461.3 || -461.3 || -476.3 || -476.3 || -3 213.9
Märkused
1)            2013. aasta vajadused on hinnangulised ja põhinevad
komisjoni 2012. aasta eelarveprojektil, välja arvatud a) puu- ja köögiviljasektoris,
kus vajadused põhinevad vastavate reformide finantsselgitusel, ning b) juba
kokkulepitud muudatused õigusaktides.
2)             2013.
aasta summad vastavad komisjoni ettepanekule KOM(2010) 486. Alates 2014.
aastast rahastatakse meetmeid rubriigist 1.
3)            Puuvilla ümberkorraldamiskavaga ettenähtud vahendid
Kreekale (4 miljonit eurot/aastas) kantakse üle maaelu arengu meetmete alla
alates 2014. aastast. Hispaaniale ettenähtud vahendid (6,1 miljonit
eurot/aastas) paigutatakse ühtsesse otsemaksete kavasse alates 2018. aastast
(juba otsustatud).
4)             Hinnanguline
mõju meetme mittekohaldamisel.
5)            Lisaks peatükkide 05 02 ja 05 03 kuludele, eeldatakse et
peatükkide 05 01, 05 07 ja 05 08 otseseid kulusid rahastatakse EAGFi
sihtotstarbelisest tulust.
Tabel 5: ÜPP reformiettepanekute
mõjuhinnangu arvutamine seoses otsetoetustega
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 EELARVEAASTA ||   || Õiguslik alus || Hinnangulised vajadused || Muutused 2013. aastal ||
   ||   || 2013 (1) || 2013 kohandatud (2) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU 2014–2020
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Otsetoetused ||   ||   || 42 169.9 || 42 535.4 || 341.0 || 381.1 || 589.6 || 768.0 || 733.2 || 733.2 || 733.2 || 4 279.3
 – juba otsustatud muudatused: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Järkjärguline kohaldamine EL 12 puhul ||   ||   ||   ||   || 875.0 || 1 133.9 || 1 392.8 || 1 651.6 || 1 651.6 || 1 651.6 || 1 651.6 || 10 008.1
 Puuvillasektori ümberkorraldamine ||   ||   ||   ||   || 0.0 || 0.0 || 0.0 || 0.0 || 6.1 || 6.1 || 6.1 || 18.4
 ÜPP läbivaatamine ||   ||   ||   ||   || -64.3 || -64.3 || -64.3 || -90.0 || -90.0 || -90.0 || -90.0 || -552.8
 Eelmised reformid ||   ||   ||   ||   || -9.9 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -32.4 || -204.2
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - ÜPP reformiettepanekutest tulenevad muutused ||   ||   || -459.8 || -656.1 || -706.5 || -761.3 || -802.2 || -802.2 || -802.2 || -4 990.3
 millest: toetuse piiramine ||   ||   ||   ||   || 0.0 || -164.1 || -172.1 || -184.7 || -185.6 || -185.6 || -185.6 || -1 077.7
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU 05 03 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Reformiettepanekute netomõju ||   ||   ||   ||   || -459.8 || -656.1 || -706.5 || -761.3 || -802.2 || -802.2 || -802.2 || -4 990.3
 KOGUKULUD ||   ||   || 42 169.9 || 42 535.4 || 42 876.4 || 42 916.5 || 43 125.0 || 43 303.4 || 43 268.7 || 43 268.7 || 43 268.7 || 302 027.3
Märkused
1)             2013.
aasta summa hõlmab hinnangut seoses viinapuude väljajuurimisega 2012. aastal.
2)             Võttes
arvesse juba kokkulepitud muudatusi õigusaktides, nt alates 2013. aasta lõpust
ei kohaldata enam vabatahtlikku ümbersuunamist Ühendkuningriigi puhul ja
artiklit 136 „kasutamata summad”.
Tabel 6: Otsetoetuste komponendid
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 EELARVEAASTA ||   ||   ||   ||   || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU 2014–2020
 II lisa ||   ||   ||   ||   || 42 407.2 || 42 623.4 || 42 814.2 || 42 780.3 || 42 780.3 || 42 780.3 || 256 185.7
 Kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetus (30 %) ||   ||   ||   ||   || 12 866.5 || 12 855.3 || 12 844.3 || 12 834.1 || 12 834.1 || 12 834.1 || 77 068.4
 Maksimaalne toetus noortele põllumajandustootjatele (2 %)   ||   ||   ||   ||   || 857.8 || 857.0 || 856.3 || 855.6 || 855.6 || 855.6 || 5 137.9
 Põhitoetuskava, looduslikust eripärast tingitud piirangutega alade toetus, vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetus ||   ||   ||   ||   || 28 682.9 || 28 911.1 || 29 113.6 || 29 090.6 || 29 090.6 || 29 090.6 || 173 979.4
 Eeltoodud ridadelt võetav maksimumsumma väikepõllumajandustootjate kava rahastamiseks (10 %) ||   ||   ||   ||   || 4 288.8 || 4 285.1 || 4 281.4 || 4 278.0 || 4 278.0 || 4 278.0 || 25 689.3
 II lisaga hõlmatud veinisektori vahendite ülekanded[57] ||   ||   ||   ||   || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 159.9 || 959.1
 Toetuse piiramine ||   ||   ||   ||   || -164.1 || -172.1 || -184.7 || -185.6 || -185.6 || -185.6 || -1 077.7
 Puuvill ||   ||   ||   ||   || 256.0 || 256.3 || 256.5 || 256.6 || 256.6 || 256.6 || 1 538.6
 POSEI/väiksemad Egeuse mere saared ||   ||   ||   ||   || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 417.4 || 2 504.4
Tabel 7: ÜPP reformiettepanekute
mõjuhinnangu arvutamine seoses üleminekumeetmetega otsetoetuste andmiseks 2014.
aastal
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 EELARVEAASTA ||   || Õiguslik alus || Hinnangulised vajadused || Muutused 2013. aastal
   ||   ||   || 2013 (1) || 2013 kohandatud || 2014 (2)
 Nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 IV lisa ||   ||   || 40 165.0 || 40 530.5 || 541.9
 Järkjärguline kohaldamine EL 10 puhul ||   ||   ||   ||   || 616.1
 ÜPP läbivaatamine ||   ||   ||   ||   || -64.3
 Eelmised reformid ||   ||   ||   ||   || -9.9
 KOKKU 05 03 ||   ||   ||   ||   ||
 KOGUKULUD ||   ||   || 40 165.0 || 40 530.5 || 41 072.4
Märkused
1)             2013.
aasta summa hõlmab hinnangut seoses viinapuude väljajuurimisega 2012. aastal.
2)             Laiendatud
netoülemmäärad hõlmavad veinisektori vahendite hinnangulist ülekandmist
ühtsesse otsemaksete kavasse liikmesriikide 2013. aasta puhul tehtud otsuste
põhjal.
Tabel 8: ÜPP reformiettepanekute
mõjuhinnangu arvutamine seoses maaelu arenguga
(miljonit eurot, jooksevhindades)
 EELARVEAASTA ||   || Õiguslik alus || Maaelu arengu assigneeringud || Muutused 2013. aastal ||
   ||   ||   || 2013 || 2013 kohandatud (1) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU 2014–2020
 Maaelu arengu programmid ||   ||   || 14 788.9 || 14 423.4 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Puuvillatoetus – ümberkorraldus || (2) ||   ||   ||   || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 4.0 || 28.0
 Otsetoetuste piiramisest tekkivad hinnangulised summad ||   ||   ||   ||   ||   || 164.1 || 172.1 || 184.7 || 185.6 || 185.6 || 185.6 || 1 077.7
 Maaelu arengu assigneeringud, v.a tehniline abi || (3) ||   ||   ||   || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -8.5 || -59.4
 Tehniline abi || (3) ||   || 27.6 || 27.6 || 8.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 3.5 || 29.4
 Uuendusliku ja kohaliku koostöö auhind || (4) ||   || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 0.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 5.0 || 30.0
 KOKKU 05 04 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Reformiettepanekute netomõju ||   ||   ||   ||   || 4.0 || 168.1 || 176.1 || 188.7 || 189.6 || 189.6 || 189.6 || 1 105.7
 KOGUKULUD (enne toetuse piiramist) ||   ||   || 14 816.6 || 14 451.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 14 455.1 || 101 185.5
 KOGUKULUD (pärast toetuse piiramist) ||   ||   || 14 816.6 || 14 451.1 || 14 455.1 || 14 619.2 || 14 627.2 || 14 639.8 || 14 640.7 || 14 640.7 || 14 640.7 || 102 263.2
Märkused
1)             Kehtivate
õigusaktide kohaseid kohandusi saab teha kuni 2013. eelarveaasta lõpuni.
2)             Tabelis 1 (punkt 3.1) esitatud summad on kooskõlas
komisjoni teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”
(KOM(2011) 500 (lõplik)) esitatud summadega. Kuid tuleb veel otsustada,
kas mitmeaastane finantsraamistik kajastab ühe liikmesriigi puuvillasektori
riikliku ümberkorraldamiskava rahastamisvahendite kavandatud ülekandmist maaelu
arengu alla alates 2014. aastast, mille puhul kohandatakse (4 miljonit eurot
aastas) vastavalt EAGFi vaheülemmäära ja teise samba summasid. Eespool tabelis
8 on summad üle kantud, olenemata sellest, kas need kajastuvad mitmeaastases
finantsraamistikus.
3)             Tehniliseks abiks ettenähtud summa 2013. aastal määrati
kindlaks maaelu arengule ettenähtud esialgsete rahaliste vahendite põhjal (ei
hõlma vahendite ülekandmist 1. sambast).
Aastateks 2014–2020 on tehniliseks abiks määratud kindlaks 0,25 %
maaelu arengu koguvahenditest.
4)             Kaetakse
tehniliseks abiks ettenähtud summast.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || „Halduskulud”
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Märkus:         Eeldatakse, et õigusaktide
ettepanekud ei mõjuta haldusassigneeringuid, st eesmärk on rakendada õiguslikku
raamistikku personali- ja halduskulude praeguse tasemega.
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat ||
  Personalikulud || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 958.986
  Muud halduskulud || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 67.928
 Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N[58] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
x   Ettepanek/algatus hõlmab
tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik     || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK nr 5: Parandada põllumajandussektori konkurentsivõimet ja suurendada selle väärtuseosa toiduahelas ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Puu- ja köögivili Turustamine tootjaorganisatsioonide vahendusel[59] || Tootjaorganisatsioonide vahendusel turustatud toodangu väärtuse osakaal kogutoodangu väärtuses ||   ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 830.0 ||   || 5 810.0
 - Vein: Riiklikud assigneeringud – ümberkorraldamine59 || Hektarite arv ||   || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 || 54 326 || 475.1 ||   || 3 326.0
 - Vein: Riiklikud assigneeringud – investeeringud59 ||   ||   || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 || 1 147 || 178.9 ||   || 1 252.6
 - Vein: Riiklikud assigneeringud – kõrvalsaaduste destilleerimine59 || Hektoliitrid ||   || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 || 700 000 || 98.1 ||   || 686.4
 - Vein: Riiklikud assigneeringud – alkohoolsed joogid59 || Hektarite arv ||   || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 || 32 754 || 14.2 ||   || 14.2
 - Vein: Riiklikud assigneeringud – kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamine59 || Hektoliitrid ||   || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 || 9 || 37.4 ||   || 261.8
 - Vein: Riiklikud assigneeringud – edendamine59 ||   ||   ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 267.9 ||   || 1 875.3
 - Muud ||   ||   ||   || 720.2 ||   || 739.6 ||   || 768.7 ||   || 797.7 ||   || 820.3 ||   || 808.8 ||   || 797.1 ||   || 5 452.3
 Erieesmärgi nr 5 väljundid kokku ||   || 2 621.8 ||   || 2 641.2 ||   || 2 670.3 ||   || 2 699.3 ||   || 2 721.9 ||   || 2 710.4 ||   || 2 698.7 ||   || 18 763.5
 ERIEESMÄRK nr 6: Panustada põllumajandusettevõtete sissetulekutesse ja piirata põllumajandusettevõtte sissetulekute muutlikkust ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Otsene sissetulekutoetus[60] || Hektarite arv, mille eest on toetust makstud (miljonites) ||   || 161.014 || 42 876.4 || 161.014 || 43 080.6 || 161.014 || 43 297.1 || 161.014 || 43 488.1 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 43 454.3 || 161.014 || 303 105.0
 Erieesmärgi nr 6 väljundid kokku ||   || 42 876.4 ||   || 43 080.6 ||   || 43 297.1 ||   || 43 488.1 ||   || 43 454.3 ||   || 43 454.3 ||   || 43 454.3 ||   || 303 105.0
 KULUD KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Märkus: Erieesmärkide nr 1–4 ning 7–10 puhul
ei ole väljundid veel kindlaks määratud (vt punkt 1.4.2 eespool).

3.2.3.
Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.
Ülevaade

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
x   Ettepanek/algatus hõlmab
haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud[61] || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 136.998 || 958.986
 Muud halduskulud || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 9.704 || 67.928
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 146.702 || 1 026.914

3.2.3.2.
 Hinnanguline
personalivajadus

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
x   Ettepanek/algatus hõlmab
personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Märkus: Eeldatakse, et õigusaktide ettepanekud
ei mõjuta haldusassigneeringuid, st eesmärk on rakendada õiguslikku raamistikku
personali- ja halduskulude praeguse tasemega. Aastate 2014–2020 näitajad
põhinevad 2011. aasta andmetel.
Hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034 || 1 034
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[62] ||
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78 || 78
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy || - peakorteris ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02(lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU[63] || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115 || 1 115
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad ||
 Koosseisuvälised töötajad ||

3.2.4.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga

–
x   Ettepanek/algatus on
kooskõlas kehtiva, AASTATEKS 2014–2020 TEHTUD ETTEPANEKUTE mitmeaastase
finantsraamistikuga.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine.

3.2.5.
Kolmandate isikute rahaline toetus

–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist.
–
X  Ettepanek/algatus seoses
maaelu arenguga (EAFRD) hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on
järgmine:
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus || LR || LR || LR || LR || LR || LR || LR || LR
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU[64] || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata || Tuleb veel kindlaks määrata

3.3.
Hinnanguline mõju tuludele

–
x   Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju
tuludele
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
x   omavahenditele
–
x   mitmesugustele tuludele
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[65]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisada vajalik arv aastaid, et kajastada finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste tulude puhul
täpsustage, milliseid eelarveridasid ettepanek mõjutab.
Vt
tabelid 2 ja 3 punktis 3.2.1.
[1]               Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule,
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Euroopa
2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve (KOM(2010) 500 (lõplik),
29.6.2011).
[2]               Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile,
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Ühise
põllumajanduspoliitika eesmärgid 2020. aastaks: toidu, loodusvarade ja territooriumiga seotud tulevikuprobleemide
lahendamine, KOM(2010) 672 (lõplik), 18.11.2010.
[3]               Vt eelkõige Euroopa Parlamendi 23. juuni 2011. aasta
resolutsioon, 2011/2015(INI) ja eesistujariigi 18. märtsi 2011. aasta
järeldused.
[4]               Praeguse õigusraamistikuga on
hõlmatud nõukogu määrus (EÜ) nr 73/2009 (otsetoetused), nõukogu määrus (EÜ) nr
1234/2007 (turuinstrumendid), nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 (maaelu areng)
ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1290/2005 (rahastamine).
[5]               Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseks,
millega kehtestatakse ühissätted ühisesse strateegilisse raamistikku kuuluvate
fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi,
Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa
Merendus- ja Kalandusfondi – kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa
Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning
tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006, KOM(2011) 615, 6.10.2011.
[6]               Vt mõjuhinnangu 9. lisa, milles on esitatud ülevaade
517st saadetud arvamusest.
[7]               ELT C […], […], lk […].
[8]               ELT C […], […], lk […].
[9]               Arvamus […] ELT C […], […], lk […].
[10]             ELT C […], […], lk […].
[11]             KOM(2010) 672 (lõplik), 18.11.2010.
[12]             ELT L 299, 16.11.2007,
lk 1.
[13]             …
[14]             EÜT L 34, 9.2.1979, lk 2.
[15]             KOM(2009) 0234 (lõplik).
[16]             EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.
[17]             ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.
[18]             ELT L […], […], lk […].
[19]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[20]             EÜT L 206, 16.8.1996,
lk 46.
[21]             ELT L 87, 24.3.2007, lk 1.
[22]             EÜT L 145, 31.5.2001,
lk 12.
[23]             ELT L […], […], lk […].
[24]             ELT L 189, 20.7.2007, lk 1.
[25]             ELT L 124, 20.5.2003,
lk 36.
[26]             ELT L 265, 25.9.2006, lk 1.
[27]             ELT C 244, 1.10.2004, lk 2.
[28]             EÜT L 197, 3.8.2000, lk 19.
[29]             EÜT L 10, 12.1.2002, lk 58.
[30]             EÜT L 10, 12.1.2002, lk 67.
[31]             EÜT L 15, 17.1.2002, lk 19.
[32]             EÜT L 10, 12.1.2002, lk 47.
[33]             EÜT L 10, 12.1.2002, lk 53.
[34]             ELT L 39, 13.2.2008, lk 16.
[35]             ELT L 299, 8.11.2008,
lk 25.
[36]             ELT L 78, 24.03.2009, lk 1.
[37]             EÜT L 179, 14.7.1999, lk 1.
[38]             EÜT L 118, 4.5.2002, lk 1.
[39]             EÜT L 186, 30.6.1989,
lk 21.
[40]             EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29.
[41]             ELT L 247, 21.9.2007,
lk 17.
[42]             EÜT L 302, 19.10.1992,
lk 10.
[43]             EÜT L 253, 11.10.1993,
lk 1.
[44]             ELT L 84, 31.3.2009, lk 1.
[45]             ELT L 185, 17.7.2009, lk 1.
[46]             ELT L 328, 15.12.2009,
lk 10.
[47]             ELT L […], […], lk […].
[48]             ELT
L 376, 27.12.2006, lk 21.
[49]             ELT L 404, 30.12.2006, lk 26.
[50]             EÜT L 276, 6.10.1990,
lk 40.
[51]             EÜT L 40, 11.2.1999, lk 34.
[52]             ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine
eelarvestamine.
[53]             Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6
punktile a või b.
[54]             KOM(2011) 500 (lõplik), 29. juuni 2011.
[55]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[56]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[57]             Otsetoetused aastateks 2014–2020 hõlmavad veinisektori
vahendite hinnangulist ülekandmist ühtsesse otsemaksete kavasse liikmesriikide
2013. aasta puhul tehtud otsuste põhjal.
[58]             Aasta N, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[59]             Põhineb varasemal täitmisel ja 2012. aasta eelarveprojekti
prognoosidel. Puu- ja köögiviljasektori
tootjaorganisatsioonide puhul on summad kooskõlas kõnealuse sektori reformiga,
nagu on juba esitatud 2012. aasta eelarveprojekti tegevusaruannetes ning
väljundid selguvad 2011. aasta lõpus.
[60]             Põhineb võimalikel toetuskõlblikel aladel 2009. aastal
[61]             Põhineb 127 000 euro suurusel keskmisel kulul ametnike ja
ajutiste töötajate ametikohtade loetelu jaoks.
[62]             Lepingulised töötajad, renditööjõud, noored eksperdid
delegatsioonides, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid
[63]             See ei hõlma eelarverea 05.010404 vaheülemmäära.
[64]             See sätestatakse liikmesriikide esitatavates maaelu arengu
programmides.
[65]             Traditsiooniliste omavahendite (tolli- ja suhkrumaksud)
korral peab olema märgitud netosumma, st brutosumma pärast 25 %
sissenõudmiskulude mahaarvamist.