               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.7.2021
            COM(2021) 571 final
            2021/0202(COD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse otsust (EL) 2015/1814 seoses lubatud heitkoguse ühikute kogusega, mis lisatakse ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi kuni 2030. aastani
            {SWD(2021) 552 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Euroopa rohelist kokkulepet käsitleva teatisega
                  1
                algatati ELi uus majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta EL õiglaseks ja jõukaks, tänapäevase, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega ühiskonnaks. Teatises kinnitati taas komisjoni soovi suurendada kliimaeesmärke ja muuta Euroopa 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks. Lisaks on selle eesmärk kaitsta kodanike tervist ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja mõjude eest. Arvestades et COVID-19 pandeemial on olnud väga tõsised tagajärjed liidu kodanike tervisele, elu- ja töötingimustele ning heaolule, on Euroopa rohelise kokkuleppe vajalikkus ja väärtus üksnes kasvanud.

               Kliimamuutuste vastu võitlemine on kiireloomuline ülesanne. Vastavalt valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) eriaruande teaduslikele järeldustele tuleb 2050. aasta paiku saavutada kogu maailmas CO2-neutraalsus ja sajandi teises pooles võimalikult kiiresti kõigi muude kasvuhoonegaaside neutraalsus. Selle kiireloomulise ülesande tõttu tuleb ELil oma tegevust tõhustada ja asuda üleilmselt juhtpositsioonile, saavutades 2050. aastaks kliimaneutraalsuse. See eesmärk on seatud teatises „Puhas planeet kõigi jaoks – Euroopa pikaajaline strateegiline visioon, et jõuda jõuka, nüüdisaegse, konkurentsivõimelise ja kliimaneutraalse majanduseni“
                  2
               .

               Tuginedes Euroopa rohelise kokkuleppe strateegiale ja põhjalikule mõjuhinnangule, tehti komisjoni 2020. aasta septembri teatises Euroopa 2030. aasta kliimaeesmärgi suurendamise kohta
                  3
                (edaspidi „2030. aasta kliimaeesmärgi kava“) ettepanek seada ELile kõrgemad eesmärgid ja esitada terviklik kava, et suurendada vastutustundlikul viisil Euroopa Liidu 2030. aasta siduvat eesmärki vähendada netoheidet vähemalt 55 %. Praegu 2030. aastaks kõrgema eesmärgi seadmine aitab anda poliitikakujundajatele ja investoritele kindlustunnet, et lähiaastatel tehtavate otsustega ei kinnistata heitkoguste tasemeid, mis lähevad vastuollu ELi eesmärgiga saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus. 2030. aasta eesmärk on kooskõlas Pariisi kokkuleppe eesmärgiga hoida üleilmne temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C ja jätkata jõupingutusi temperatuuri tõusu hoidmiseks tasemel 1,5 °C.

               Euroopa Ülemkogu andis 2020. aasta detsembri kohtumisel uuele ELi 2030. aasta siduvale eesmärgile oma heakskiidu
                  4
               . Samuti palus ta komisjonil hinnata, kuidas saaksid kõik majandussektorid kõige paremini kaasa aidata 2030. aasta eesmärgi saavutamisele, ning esitada vajalikud ettepanekud koos põhjaliku analüüsiga liikmesriikide tasandil avalduva keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse mõju kohta, võttes arvesse riiklikke energia- ja kliimakavasid ja vaadates üle olemasoleva paindlikkuse.

               Selleks muudetakse kaasseadusandjatega kokku lepitud Euroopa kliimamäärusega
                  5
                ELi kliimaneutraalsuse eesmärk õiguslikult siduvaks ja seatakse 2030. aastaks kõrgem eesmärk vähendada netoheidet võrreldes 1990. aastaga vähemalt 55 %.

               Selleks et järgida Euroopa kliimamääruses kavandatud suunda ja saavutada 2030. aastaks seatud kõrgem eesmärk, on komisjon vaadanud läbi kehtivad kliima- ja energiaalased õigusaktid, millega vähendatakse kasvuhoonegaaside heidet 2030. aastaks eeldatavasti ainult 40 % ja 2050. aastaks 60 %. Õigusaktide pakett „Eesmärk 55“ (Fit for 55), mis kuulutati välja 2030. aasta kliimaeesmärgi kavas, on uue ambitsioonika 2030. aasta kliimaeesmärgi elluviimiseks tehtava töö kõige ulatuslikum osa ning oma panuse peavad andma kõik majandussektorid ja poliitikavaldkonnad.

               Selle paketi osana peab komisjon suurendama ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi HKS) keskkonnaalast panust, muutes Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ
                  6
                (ELi HKSi direktiiv) vastavalt üldisele eesmärgile. Lisaks on lähiajal vaja enneolematuid investeeringuid, et saada üle COVID-19 kriisi negatiivsest mõjust töökohtadele, sissetulekutele ja ettevõtjatele, sealhulgas ELi HKSiga hõlmatud sektorites.

               Selleks et vähendada struktuurset tasakaalustamatust lubatud heitkoguse ühikute (LHÜd) pakkumise ja nõudluse vahel turul ning parandada ELi HKSi vastupidavust suurtele vapustustele, loodi 2018. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega (EL) 2015/1814
                  7
                (edaspidi „turustabiilsusreservi otsus“) turustabiilsusreserv. See reserv on toiminud alates 2019. aastast.

               Reserv toimib selliselt, et kohandatakse igal aastal enampakkumisel müüdavate LHÜde arvu. Võimalikult suure prognoositavuse säilitamiseks kehtestati otsusega (EL) 2015/1814 (turustabiilsusreservi otsus) selged eeskirjad LHÜde reservi lisamise ja sealt vabastamise kohta.

               Neid eeskirju muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/410
                  8
               . Direktiiviga (EL) 2018/410 kahekordistati kuni 2023. aastani reservi lisamise määra (ringluses olevate LHÜde koguarvust reservi paigutatav protsent) 12 %-lt 24 %-le ja reservi lisatavate LHÜde miinimumkogust 100 miljonilt 200 miljonile.

               Tuleb märkida, et reservi kantavate LHÜde miinimumkogus määrab kaudselt kindlaks ringluses olevate LHÜde minimaalse koguarvu, mis on vajalik LHÜde reservi lisamise käivitamiseks (st reservi ülempiir). Ringluses olevate LHÜde koguarv peab olema vähemalt 833 miljonit, nii et 12 % sellest arvust tähendab vähemalt 100 miljoni LHÜ paigutamist reservi. Seda miinimumkogust kahekordistati koos reservi lisamise protsendi kahekordistamisega, nii et reservi ülempiir jäi samaks (24 % 833st on 200).

               ELi HKSi muudatused, millega soovitakse suurendada 2030. aastaks seatud eesmärki, ning välistegurite, näiteks COVID-19 mõju, või riiklikud meetmed, nagu kivisöe kasutuse järkjärguline lõpetamine, tähendavad, et turustabiilsusreservi põhieeskirjad peavad ka edaspidi olema sobivad selleks, et jätkata pakkumise ja nõudluse struktuurse tasakaalustamatuse vähendamist kogu kümnendi jooksul. Lisaks on turustabiilsusreservi otsuse artikliga 3 antud komisjonile ülesanne vaadata reservi toimimine läbi kolme aasta jooksul alates selle käivitamisest, tuginedes Euroopa CO2-turu nõuetekohase toimimise analüüsile. Läbivaatamisel tuleb pöörata erilist tähelepanu turustabiilsusreservi peamistele arvulistele parameetritele ja kehtetuks tunnistamise reeglile
                  9
                ning uurida reservi mõju majanduskasvule, töökohtadele, liidu tööstuse konkurentsivõimele ja kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohule.

               Läbivaatamise raames koostatud mõjuhinnangus tehtud analüüs näitab, et turustabiilsusreservi tuleks kohandada vastavalt uuele poliitikale ja turutingimustele ning vapustustele. Samuti leiti analüüsis, et turustabiilsusreserv peaks hõlmama lennunduse pakkumist ja nõudlust. Veel selgus analüüsist, et reservi lisamisel kipub tekkima künniseefekt, mida tuleks korrigeerida
                  10
               .

               Nende elementide läbivaatamist tuleks kaaluda koos ELi HKSi eesmärgi suurendamise mõjuga turu stabiilsusele. Seetõttu toimub läbivaatamine osana ettepanekust võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse ELi HKSi direktiivi ja turustabiilsusreservi otsust, et tugevdada ELi HKSi
                  11
               .

               Turustabiilsusreservi otsuse artikli 1 lõike 5 kohaselt on reservi lisamise määr pärast 2023. aastat taas 12 %. Kui turustabiilsusreservi parameetreid sobivalt ja õigel ajal ei kohandata, võib selle tagajärjel ülejääk kahjulikul määral suureneda. Seega tuleks direktiivi (EL) 2018/410 kohaselt kehtestatud turustabiilsusreservi praeguste parameetrite (reservi lisamise määr 24 % ja reservi lisatavate LHÜde miinimumarv 200 miljonit) säilitamine ette näha eraldi ELi HKSi üldisest läbivaatamisest paketi „Eesmärk 55“ osana, et tagada turu prognoositavus.

               Seetõttu tuleks turustabiilsusreservi otsust muuta, et teha see oluline kohandus hästitoimiva ja kõrgete eesmärkidega ELi HKSi säilitamiseks.

               •
                     Kooskõla kehtivate õigusnormidega

               Turustabiilsusreserv on vahend, millega tagatakse ELi HKSiga loodud turu stabiilsus. Seega tagatakse turustabiilsusreservi kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega peamiselt ELi HKSi ja liidu muude poliitikavaldkondade kooskõla kaudu. Kuna käesolev ettepanek sisaldab üksnes muudatusi, mis puudutavad turustabiilsusreservi ülesehitust, ei mõjuta see otseselt muid liidu poliitikavaldkondi.

               Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega tagatakse seeläbi, et ELi HKSi ja turustabiilsusreservi läbivaatamise mõju hindamine toimub sidusalt paketi „Eesmärk 55“ kliima- ja energiapaketi muude osadega. Eelkõige puudutab see mõjuhinnanguid, mis on seotud jõupingutuste jagamise määrusega, maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse määrusega, sõiduautode ja kaubikute CO2 heite normidega, taastuvenergia direktiiviga (II), energiatõhususe direktiiviga ning hilisemas etapis hoonete energiatõhususe direktiiviga. Turustabiilsusreserv kajastab nõudluse muutusi, mis tulenevad kõnealustest täiendavatest poliitikameetmetest.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 192. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 191 ja artikli 192 lõikele 1 peab Euroopa Liit aitama saavutada muu hulgas järgmisi eesmärke: keskkonna säilitamine, kaitsmine ja selle kvaliteedi parandamine; meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, et tegelda piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega ja eelkõige võidelda kliimamuutuste vastu.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               ELi õigus võtta meetmeid tuleneb asjaolust, et ELi HKS toimib täielikult ühtlustatud viisil kogu liitu hõlmava süsteemina. ELi HKSi direktiiv on olemasolev ELi poliitikavahend, mis võeti kasutusele 2003. aastal.

               Kliimamuutused on piiriülene probleem ning nii rahvusvahelised kui ka ELi meetmed võivad tõhusalt täiendada ja tugevdada piirkondlikke, riiklikke ja kohalikke meetmeid. ELi kasvuhoonegaaside vähendamise 2030. aasta eesmärgi suurendamine mõjutab paljusid ELi majandussektoreid. Seetõttu on hädavajalik tegutseda ELi tasandil kooskõlastatult, mis viib palju tõenäolisemalt vajaliku ümberkujundamiseni ning annab tugeva tõuke kulutõhusale muutusele ja ülespoole suunatud lähenemisele.

               Seetõttu ei ole ELi HKSi direktiivi eesmärke liikmesriikide eraldi tegutsemise kaudu võimalik piisaval määral täita ning direktiivi rakendusala ja mõju arvestades on need parem saavutada liidu tasandil. Kuna turustabiilsusreserv on ELi HKSi direktiiviga kehtestatud turu stabiilsuse tagamise vahend, ei ole ka selle eesmärki võimalik piisavalt saavutada liikmesriikide ühepoolsete meetmetega. Tegemist on olemasoleva ELi poliitikavahendiga, mis võeti kasutusele 2015. aastal. ELi toimimise lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt on kõnealuse vahendi muutmise ettepaneku eesmärke võimalik saavutada ainult ELi tasandil komisjoni ettepaneku alusel.

               •Proportsionaalsus

               Mõjuhinnangu 7. jaotise kohaselt vastab ettepanek proportsionaalsuse põhimõttele, sest ei lähe kaugemale, kui on vajalik ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise 2030. aasta eesmärgi täitmiseks kulutõhusal viisil, tagades samal ajal siseturu tõrgeteta toimimise.

               •Vahendi valik

                  Turustabiilsusreservi loomise otsust on asjakohane muuta otsusega.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ettepanekute suhtes ei tehtud järelhindamist ega toimivuskontrolli, kuna kehtivate õigusaktide rakendamine oli algusjärgus ja seetõttu olid andmed piiratud.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  ELi HKSi läbivaatamist käsitleva üldise konsultatsiooni käigus koguti sidusrühmade arvamusi turustabiilsusreservi läbivaatamise kohta.

               Kõigepealt palus komisjon tagasisidet esialgse mõjuhinnangu kohta, milles kirjeldati läbivaatamise esialgseid kaalutlusi ja poliitikavalikuid. Esialgse mõjuhinnangu kohta sai tagasisidet anda 29. oktoobrist 2020 kuni 26. novembrini 2020 ja laekus ligikaudu 250 vastust
                  12
               . Seejärel korraldas komisjon veebipõhise avaliku konsultatsiooni küsimustiku vormis. Sellele sai vastata 12 nädala jooksul alates 13. novembrist 2020 kuni 5. veebruarini 2021 ja laekus peaaegu 500 vastust
                  13
               . Samuti tegi komisjon töövõtjale Vivid Economics ülesandeks korraldada kaks ekspertide seminari
                  14
                turustabiilsusreservi läbivaatamise teemal.

               Turustabiilsusreservil on sidusrühmade seas laialdane toetus, kuid puudub üksmeel selle parameetrite, eelkõige künniste ja reservi lisamise määra vajalike muudatuste suhtes. Kodanikud väljendasid turustabiilsusreservi parameetrite tugevdamisele suhteliselt rohkem toetust kui erasektor. Ettepanek jätkata pärast 2023. aastat ja kuni ELi heitkogustega kauplemise süsteemi IV etapi lõpuni 2030. aastal reservi lisamise määraga 24 % ja reservi lisatavate LHÜde puhul minimaalse kogusega 200 miljonit tagab mõistliku tasakaalu. See näitab ka seda, et turustabiilsusreserv oma praeguste parameetritega on seni hästi toiminud.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Käesolev ettepanek tugineb tõenditele, mis on kogutud 2030. aasta kliimaeesmärgi kavale lisatud mõjuhinnangu
                  15
                raames. Selles kasutatakse ajakohastatud ELi võrdlusstsenaariumi,
                  16
                mis hõlmab COVID-19 mõju, ja ajakohastatud poliitikastsenaariume, mis põhinevad 2030. aasta kliimaeesmärgi kava jaoks välja töötatud stsenaariumidel.

               Lisaks tugineb komisjon üha suuremale hulgale vastastikuse eksperdihinnangu saanud empiirilistele uuringutele ELi HKSi kohta ja kasutab mitut toetuslepingut. Toetuslepingute alusel korraldas Vivid Economics uuringu, et toetada komisjoni turustabiilsusreservi läbivaatamisel
                  17
               . Uuringu raames korraldas Vivid Economics kaks ekspertide seminari, kus osalesid analüütikud, turueksperdid ja sidusrühmad. Uuringus osalejad toetasid praeguse reservi lisamise määra säilitamist pärast 2023. aastat.

               •Mõjuhinnang

               Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, mis tugineb 2030. aasta kliimaeesmärgi kava põhjaliku mõjuhinnangu järeldustele
                  18
               . See põhineb integreeritud modelleerimisstsenaariumidel, mis kajastavad eri poliitikavahendite koostoimet ettevõtjate suhtes. Eesmärk on tagada vastastikune täiendavus, sidusus ja tulemuslikkus 2030. ja 2050. aasta kliimaeesmärkide saavutamisel. Üldsusele tehakse kättesaadavaks õiguskontrollikomitee kommenteeritud kokkuvõte ja positiivne arvamus. Käesoleva ettepaneku puhul näitas mõjuhinnang, et ELi HKSi hea toimimise säilitamiseks ei tohiks lubada pärast 2023. aastat hakata uuesti kasutama reservi lisamise määra 12 %, vaid see peaks jätkuvalt olema 24 %, kuni on võimalik teha täielik läbivaatamine.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Käesolev ettepanek ei too kaasa otsest halduskoormust ettevõtjatele, kuna seda rakendab komisjon.

               Arvestades komisjoni kohustust tagada parem õigusloome, koostati ettepanek kaasavalt, järgides täieliku läbipaistvuse ja sidusrühmade pideva osaluse põhimõtteid ning võttes arvesse välist tagasisidet ja välist kontrolli, et saavutada ettepaneku nõuetekohane tasakaal (vt ka eksperdiarvamuste kogumist ja kasutamist käsitlevat osa).

               •Põhiõigused

               Ettepanekuga austatakse põhiõigusi ja järgitakse eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid
                  19
               . See aitab eelkõige saavutada eesmärki tagada kõrgetasemeline keskkonnakaitse kestliku arengu põhimõtte kohaselt, nagu on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 37
                  20
               .

               4.MÕJU EELARVELE

               ELi HKSist laekub liikmesriikide eelarvesse suur tulu. Suurem osa enampakkumise tuludest laekub liikmesriikidele. Peamiselt just selle seose tõttu avaldab ettepanek mõju riikide eelarvele ja haldusasutustele. Turustabiilsusreservi praeguse reservi lisamise määra säilitamine vähendab liikmesriikide enampakkumismahtusid. Seda kompenseerib aga eeldatavasti hinnale avalduv mõju, mis tuleneb ELi HKSi suuremate eesmärkide tõttu vähenevast LHÜde ülejäägist, ning ELi HKSi direktiivi kohaldamisala kavandatav laiendamine meretranspordile, maanteetranspordile ja hoonetele. Komisjon esitab tulevase omavahendite paketi osana ELi eelarveraamistiku kohandused, sealhulgas ettepaneku muuta mitmeaastast finantsraamistikku.

               IT arendamise ja hankevalikud tehakse vastavalt 10. septembri 2020. aasta teatisele infotehnoloogia ja küberturvalisuse rahastamise suuniste kohta
                  21
               .

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               Komisjon jätkab ELi HKSi, sealhulgas turustabiilsusreservi toimimise jälgimist ja hindamist oma iga-aastases CO2-turgu käsitlevas aruandes, nagu on sätestatud ELi HKSi direktiivi artikli 10 lõikes 5. Käesolevas algatuses kasutatakse ära lõimitud riiklikel energia- ja kliimakavadel põhinevat protsessi ning kasvuhoonegaaside heidet käsitlevat kindlat läbipaistvusraamistikku ja muud kliimateavet, mida hõlmab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2018/1999
                  22
               . Komisjon kasutab edusammude korrapäraseks hindamiseks muu hulgas teavet ja aruandeid, mille liikmesriigid on esitanud energialiidu ja kliimameetmete juhtimise määruse alusel. See hõlmab teavet kasvuhoonegaaside heite, poliitika ja meetmete ning prognooside ja kohandamise kohta. Komisjon kasutab seda teavet ka keskkonnapoliitika rakendamise läbivaatamisel ja keskkonnaalaste tegevusprogrammide seireks.

               Lisaks reguleeritakse ELi HKSi direktiivi kohaldamisel tehtud edusammude hindamist ELi HKSi direktiivi artikliga 21, mille kohaselt peavad liikmesriigid esitama komisjonile igal aastal aruande, pöörates erilist tähelepanu sellistele küsimustele nagu LHÜde eraldamine, registri pidamine, järelevalve ja aruandluse kohaldamine, tõendamine ja akrediteerimine ning direktiivi täitmisega seotud küsimused.

               Peale selle peab komisjon turustabiilsusreservi otsuse artikli 3 kohaselt vaatama turustabiilsusreservi pärast esimest läbivaatamist korrapäraselt läbi.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Vastavalt turustabiilsusreservi otsusele selle praegusel kujul aeguvad turustabiilsusreservi 24 %-line reservi lisamise määr ja reservi lisatavate LHÜde miinimumkogus 200 miljonit 2023. aastal. Alates 2024. aastast peaks reservi lisamise määr olema jälle 12 %. Mõjuhinnang näitas, et 12 %-line reservi lisamise määr poleks piisav, et saavutada turustabiilsusreservi eesmärgid seoses ülejäägi vähendamise ja turu vastupanuvõime tagamisega. Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada, et turu prognoositavuse kindlustamiseks säilitatakse turustabiilsusreservi praegused parameetrid (reservi lisamise määr 24 % ja reservi paigutatavate LHÜde miinimumkogus 200 miljonit) ka pärast 2023. aastat ja kuni ELi HKSi IV etapi lõpuni 31. detsembril 2030. Pärast 2030. aastat on kavas taastada turustabiilsusreservi lisamise määr 12 %.

               2021/0202 (COD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse otsust (EL) 2015/1814 seoses lubatud heitkoguse ühikute kogusega, mis lisatakse ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi kuni 2030. aastani

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

               võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
                  23
               ,

               võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust
                  24
               ,

               toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

               ning arvestades järgmist:

               (1)2015. aasta detsembris ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel vastu võetud Pariisi kokkulepe (edaspidi „Pariisi kokkulepe“)
                  25
                jõustus 2016. aasta novembris. Pariisi kokkuleppe osalised leppisid kokku hoida maailma keskmise temperatuuri tõus tööstusajastueelse tasemega võrreldes oluliselt alla 2 °C ning teha jõupingutusi temperatuuri tõusu piiramiseks 1,5 °C-ni võrreldes tööstusajastueelse tasemega.

               (2)Kliima- ja keskkonnaprobleemide lahendamine ning Pariisi kokkuleppe eesmärkide saavutamine on kesksel kohal teatises „Euroopa roheline kokkulepe“, mille komisjon võttis vastu 11. detsembril 2019
                  26
               .

               (3)Euroopa rohelises kokkuleppes on ühendatud ulatuslikud üksteist vastastikku tugevdavad meetmed ja algatused, mille eesmärk on saavutada ELis 2050. aastaks kliimaneutraalsus, ning selles on esitatud uus majanduskasvu strateegia, millega soovitakse muuta liit õiglaseks ja jõukaks ühiskonnaks tänapäevase, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega, kus majanduskasv on eraldatud ressursikasutusest. Samuti on selle eesmärk kaitsta, säilitada ja suurendada liidu looduskapitali ning kaitsta kodanike tervist ja heaolu keskkonnaga seotud ohtude ja mõjude eest. Samal ajal mõjutab see üleminek erinevalt naisi ja mehi ning eriti suur mõju on sellel teatavatele ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele, nagu eakad, puuetega inimesed ja rassilises või etnilises vähemuses olevad inimesed. Seepärast tuleb tagada, et üleminek oleks õiglane ja kaasav ning et kedagi ei jäetaks kõrvale.

               (4)Arvestades et COVID-19 pandeemial on olnud väga tõsised tagajärjed liidu kodanike tervisele, elu- ja töötingimustele ning heaolule, on Euroopa rohelise kokkuleppe vajalikkus ja väärtus üksnes kasvanud. See näitab, et tuleb parandada meie ühiskonna ja majanduse vastupanuvõimet väliste vapustuste suhtes ning võtta varakult meetmeid nende ennetamiseks või leevendamiseks. Euroopa kodanikud väljendavad jätkuvalt kindlat arvamust, et see kehtib eelkõige kliimamuutuste kohta
                  27
               .

               (5)17. detsembril 2020 ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile esitatud ajakohastatud riiklikult kindlaksmääratud panuses
                  28
                kohustus liit vähendama 2030. aastaks liidu kogu majandust hõlmavat kasvuhoonegaaside netoheidet võrreldes 1990. aasta tasemega vähemalt 55 %.

               (6)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2021/1119
                  29
                on liit sätestanud õigusakti kujul eesmärgi saavutada 2050. aastaks kogu majandust hõlmav kliimaneutraalsus. Kõnealuse määrusega on kehtestatud ka siduv kohustus vähendada liidusisest kasvuhoonegaaside netoheidet (heide pärast sidumise mahaarvamist) 2030. aastaks võrreldes 1990. aasta tasemega vähemalt 55 %.

               (7)Nimetatud eesmärgi saavutamisse peavad oma panuse andma kõik majandussektorid. Seepärast tuleks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ
                  30
                loodud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi HKS) eesmärki kohandada nii, et see oleks kooskõlas kogu majandust hõlmava kasvuhoonegaaside netoheite 2030. aastaks vähendamise kohustusega.

               (8)Selleks et vähendada struktuurset tasakaalustamatust LHÜde pakkumise ja nõudluse vahel turul, loodi 2018. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega (EL) 2015/1814
                  31
                turustabiilsusreserv (edaspidi „reserv“), mis on toiminud alates 2019. aastast.

               (9)Reserv toimib selliselt, et kohandatakse igal aastal enampakkumisel müüdavate LHÜde arvu. Võimalikult suure prognoositavuse säilitamiseks kehtestati otsusega (EL) 2015/1814 selged eeskirjad LHÜde reservi lisamise ja sealt vabastamise kohta.

               (10)Kui ringluses olevate LHÜde arv ületab kehtestatud ülempiiri, arvatakse enampakkumisel müüdavate LHÜde kogusest maha LHÜde kogus, mis vastab kindlale protsendile kõnealustest LHÜdest, ja paigutatakse need reservi. Samas, kui ringluses olevate LHÜde koguarv jääb alla kehtestatud alampiiri, vabastatakse vastav arv LHÜsid reservist liikmesriikidele ja lisatakse enampakkumisel müüdavate LHÜde kogusele.

               (11)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/410
                  32
                muudeti otsust (EL) 2015/1814 – kuni 31. detsembrini 2023 kahekordistati igal aastal reservi lisatavate LHÜde arvu kindlaksmääramiseks kasutatav protsendimäär 12 %-lt 24 %-le.

               (12)Vastavalt otsusele (EL) 2015/1814 teeb komisjon kolme aasta jooksul alates reservi toimimise algusest esimese läbivaatamise, tuginedes Euroopa CO2-turu nõuetekohase toimimise analüüsile, ning esitab vajaduse korral Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku.

               (13)Läbivaatamisel pöörati erilist tähelepanu protsendimäärale, mida kasutatakse reservi lisatavate LHÜde arvu määramiseks, samuti ringluses olevate LHÜde koguarvu künnisväärtusele ning reservist vabastatavate LHÜde arvule.

               (14)Reservi läbivaatamise raames tehtud analüüs ja CO2-turuga seotud eeldatavad suundumused näitavad, et pärast 2023. aastat igal aastal reservi lisamise määr 12 % ringluses olevate LHÜde koguarvust ei ole piisav selleks, et vältida LHÜde ülejäägi märkimisväärset suurenemist ELi HKSis. Seetõttu peaks protsendimäär pärast 2023. aastat olema jätkuvalt 24 % ja reservi lisatavate LHÜde miinimumarv jätkuvalt 200 miljonit.

               (15)Kui pärast 2023. aastat on igal aastal reservi lisamise määr taas 12 % ringluses olevate LHÜde koguarvust, võib potentsiaalselt kahjulik LHÜde ülejääk ELi HKSis häirida turu stabiilsust. Lisaks tuleks 2023. aasta järgne 24 % määr kehtestada eraldi direktiivi 2003/87/EÜ ja otsuse (EL) 2015/1814 üldisest läbivaatamisest, et tugevdada ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kooskõlas liidu 2030. aasta suuremate kliimaeesmärkidega, et tagada turu prognoositavus.

               (16)Otsust (EL) 2015/1814 tuleks seetõttu vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsuse (EL) 2015/1814 muutmine

               Otsuse (EL) 2015/1814 artikli 1 lõike 5 esimese lõigu viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Erandina esimesest ja teisest lausest kahekordistatakse kuni 31. detsembrini 2030 nimetatud lausetes osutatud protsendimäärasid ja 100 miljonit LHÜd.“

               Artikkel 2

               Jõustumine

               Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)

                        COM(2019) 640 final.

                     (2)

                        COM(2018) 773 final.

                     (3)

                        COM(2020) 562 final.

                     (4)

                        Euroopa Ülemkogu 10.–11. detsembri 2020. aasta järeldused EUCO 22/20 CO EUR 17 CONCL 8.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1119, millega kehtestatakse kliimaneutraalsuse saavutamise raamistik ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 401/2009 ja (EL) 2018/1999 (Euroopa kliimamäärus) (ELT L 243, 9.7.2021, lk 1).

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse liidus kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1814, mis käsitleb ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi loomist ja toimimist ning millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ (ELT L 264, 9.10.2015, lk 1–5).

                     (8)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/410, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ eesmärgiga hoogustada heitkoguste kulutõhusat vähendamist ja süsinikdioksiidiheite vähendamist toetavaid investeeringuid, ning otsust (EL) 2015/1814 (ELT L 76, 19.3.2018, lk 3–27).

                     (9)

                        Kehtetuks tunnistamise reegel on sätestatud turustabiilsusreservi otsuse artikli 1 lõikes 5a. Selles märgitakse, et alates 2023. aastast tunnistatakse kehtetuks reservis hoitavate LHÜde osa, mis ületab eelmisel aastal enampakkumisel müüdud LHÜde koguarvu.

                     (10)

                        Näide künniseefekti kohta: kui ringluses olevate LHÜde koguarv on 834 miljonit LHÜd, mis on veidi kõrgem 833 miljoni ülempiirist, siis turustabiilsusreservi eeskirjade kohaselt lisatakse reservi 24 % ringluses olevate LHÜde koguarvust. Kui aga ringluses olevate LHÜde koguarv on veidi alla künnise, 832 miljonit LHÜd, siis ei lisata turustabiilsusreservi midagi.

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu … direktiiv (EL) 2021/…, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, millega luuakse liidus kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem, ning otsust (EL) 2015/1814, mis käsitleb ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi loomist ja toimimist (ELT L […], […], lk […]).

                     (12)

                        Tulemused on kättesaadavad veebilehel
                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12660-Kliimamuutused-ELi-heitkogustega-kauplemise-susteemi-HKS-ajakohastamine_et

                     (13)

                        Tulemused on kättesaadavad veebilehel
                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12660-Updating-the-EU-Emissions-Trading-System/public-consultation_et

                     (14)

                  https://ec.europa.eu/clima/events/expert-workshop-market-stability-reserve_en
                  ,
                  https://ec.europa.eu/clima/events/2nd-expert-workshop-market-stability-reserve_en
                  .

                     (15)

                        Eelkõige Vivid Economics (2021), „Review of the EU ETS’ Market Stability Reserve“, kliimameetmete peadirektoraadi jaoks koostatud aruanne.

                     (16)

                        Modelleerimisel põhinevad prognoosid energia-, transpordi- ja kasvuhoonegaaside heitkoguste suundumuste kohta aastani 2050, mis tuginevad järjepidevatele eeldustele ELis, liikmesriikides ja ELi poliitikas, liikmesriikide eripäradele ning konsulteerimisele liikmesriikide ekspertidega.

                     (17)

                        Vivid Economics (2021), „Review of the EU ETS’ Market Stability Reserve“, kliimameetmete peadirektoraadi jaoks koostatud aruanne.

                     (18)

                        SWD(2020) 176.

                     (19)

                        ELT C 326, 26.10.2012, lk 391.

                     (20)

                        ELT C 326, 26.10.2012, lk 391.

                     (21)

                        C(2020) 6126.

                     (22)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, 2009/73/EÜ, 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ning nõukogu direktiive 2009/119/EÜ ja (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013 (ELT L 328, 21.12.2018, lk 1–77).

                     (23)

                        ELT C , , lk .

                     (24)

                        ELT C , , lk .

                     (25)

                        Pariisi kokkulepe (ELT L 282, 19.10.2016, lk 4).

                     (26)

                        COM(2019) 640 final.

                     (27)

                        Eurobaromeetri eriuuring nr 513 kliimamuutuste kohta, 2021 (
                  https://ec.europa.eu/clima/citizens/support_et
                  ).

                     (28)

                  https://www4.unfccc.int/sites/ndcstaging/PublishedDocuments/European %20Union %20First/EU_NDC_Submission_December %202020.pdf

                     (29)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1119, millega kehtestatakse kliimaneutraalsuse saavutamise raamistik ning muudetakse määruseid (EÜ) nr 401/2009 ja (EL) 2018/1999 (Euroopa kliimamäärus) (ELT L 243, 9.7.2021, lk 1).

                     (30)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse liidus kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikutega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).

                     (31)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1814, mis käsitleb ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi loomist ja toimimist ning millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ (ELT L 264, 9.10.2015, lk 1).

                     (32)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/410, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ eesmärgiga hoogustada heitkoguste kulutõhusat vähendamist ja süsinikdioksiidiheite vähendamist toetavaid investeeringuid, ning otsust (EL) 2015/1814 (ELT L 76, 19.3.2018, lk 3).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.7.2021
            COM(2021) 394 final
            2021/0217(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmise suhtes (eelarverida PA 13 17 01 – Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede)
            (EMPs kohaldatav tekst)

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht ühiskomitees vastu võetava otsuse suhtes, millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.EMP leping

               Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) tagatakse EMP kodanikele ja ettevõtjatele siseturul võrdsed õigused ja kohustused. Sellega nähakse ette nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis: ELi liikmesriikides, Norras, Islandil ja Liechtensteinis. Lisaks käsitleb EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ja kultuur, mis koonduvad ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. Leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Euroopa Liit koos liikmesriikidega on selle lepingu osaline.

               2.2.EMP ühiskomitee

               EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Tegemist on foorumiga, kus vahetatakse EMP lepingu toimimisega seotud arvamusi. Otsused võetakse vastu konsensuse alusel. Vastavalt Lissaboni lepingule vastutab EMPga seotud küsimuste koordineerimise eest ELi poolel Euroopa välisteenistus.

               2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

               EMP ühiskomitee võtab eeldatavasti vastu EMP ühiskomitee otsuse (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

               Otsust on vaja selleks, et EMPsse kuuluvad Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riigid saaksid ka 2021. eelarveaastal osaleda liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes (edaspidi „ettevalmistav meede“).

               Ettevalmistav meede toimus ajavahemikul 2017–2019 ning liidu eelarvesse võis kirjendada kulukohustuste assigneeringuid ainult sel ajavahemikul. Ent ettevalmistava meetme raames eelmistel aastatel võetud juriidilised kohustused on veel täitmata. Seetõttu peaksid EMP EFTA riigid jätkuvalt osalema.

                  Kuna Liechtenstein ja Island ei ole väljendanud huvi selles ettevalmistavas meetmes osalemise vastu, puudutab EMP ühiskomitee otsuse eelnõu üksnes Norrat.

               Kavandatav õigusakt muutub osaliste jaoks siduvaks EMP lepingu artiklite 103 ja 104 kohaselt.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Euroopa välisteenistus ja komisjoni talitused esitavad EMP ühiskomitee otsuse eelnõu nõukogule, selleks et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Euroopa välisteenistus loodab esitada selle EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

               Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu sisu ja laadi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

               EMP lepingu artiklis 78 on sätestatud, et lepinguosalised peavad tihendama ja laiendama koostööd teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse valdkonnas toimuva ELi tegevuse raames.

                  Norra osales juba varasematel aastatel (2017–2019) kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes, sellal tehti ka kulukohustuste assigneeringuid ja ta jätkab osalemist seni, kuni kõik maksete assigneeringud on ammendatud. Lisaks i) sõlmis Norra juba 2014. aastal koostöölepingu Euroopa Kaitseagentuuriga ning ii) samal aastal inkorporeeriti asjaomane kaitse- ja julgeolekuvaldkonna hangete direktiiv (2009/81/EÜ) EMP lepingusse.

               ELi eelarvepoliitika kohaselt on ELi meetmetes võimalik osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav rahaline osalus. Makse võib teha aga alles siis, kui käesolev nõukogu otsuse eelnõu on vastu võetud ja kui komisjon on seejärel esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.

               Seetõttu kohaldatakse ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2021, et katta 1. jaanuari 2021. aasta ja makse saamise vaheline ajavahemik. Tagasiulatuvus ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle kohaldamisel peetakse kinni õiguspärase ootuse põhimõttest.

               Lisatud ühiskomitee otsusele on lisatud EMP EFTA riikide ühepoolne avaldus, milles deklareeritakse, et otsusega laiendatakse lepinguosaliste koostööd, et jätkata EMP EFTA riikide osalust liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes. EMP EFTA riigid on seisukohal, et kaitseküsimused ei kuulu EMP lepingu kohaldamisalasse, ja seepärast ei laienda käesoleva otsuse vastuvõtmine EMP lepingu kohaldamisala kaitseküsimustele, kui välja arvata EFTA riikide osalemine kõnealuses ettevalmistavas meetmes. Samuti rõhutavad EMP EFTA riigid, et Island ja Liechtenstein ei osale ei kõnealuses ettevalmistavas meetmes ega selle rahastamises.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud otsuste vastuvõtmine, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ alla kuuluvad ka aktid, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õigusinstrumendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               EMP ühiskomitee on lepinguga, täpsemalt EMP lepinguga loodud organ. Õigusakt, mille EMP ühiskomitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv vastavalt EMP lepingu artiklitele 103 ja 104.

               Kavandatav õigusakt ei täienda ega muuda kokkuleppe institutsioonilist raamistikku. Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9 koostoimes nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta) artikli 1 lõikega 3.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus ja nimelt peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               Kui kavandatava aktiga taotletakse üheaegselt mitut eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda, mis on üksteisega lahutamatult seotud ning millest ükski ei ole võrreldes teistega kõrvalise tähtsusega, tuleb ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõigusliku alusena nimetada erandkorras mitut vastavat õiguslikku alust.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti eesmärgid ja reguleeritavad valdkonnad puudutavad kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistava meetme rahastamist. Materiaalõiguslik alus peab vastama selle ettevalmistava meetme õiguslikule alusele, milleks on määruse (EL, Euratom) 2018/1046 („finantsmäärus“)
                  2
                artikli 58 lõike 2 punkt b.

               4.3.Kokkuvõte

               Kavandatava otsuse õiguslik alus peaks olema määruse (EL, Euratom) 2018/1046
                  3
                artikli 58 lõike 2 punkt b koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta) artikli 1 lõikega 3.

               5.Mõju eelarvele

                  Norra rahaline osalus kantakse eelarvereale PA 13 17 01 „Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede“. Täpne summa määratakse kindlaks siis, kui käesolev nõukogu otsus on vastu võetud.

               6.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna EMP ühiskomitee aktiga muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0217 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmise suhtes

                  (eelarverida PA 13 17 01 – Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede)

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 218 lõiget 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta,
                  4
                eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               Võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrust (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012,
                  5
                eriti selle artikli 58 lõike 2 punkti b,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  6
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)EMP lepingu artikli 98 kohaselt võib EMP ühiskomitee oma otsusega muuta muu hulgas EMP lepingu protokolli nr 31.

               (3)EMP lepingu protokoll nr 31 sisaldab sätteid koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

               (4)EMP EFTA riigid jätkavad osalemist eelarverea PA 13 17 01 (Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede) alla kuuluvates liidu meetmetes, mis on lisatud Euroopa Liidu 2021. aasta üldeelarvesse.

               (5)Seetõttu tuleks muuta EMP lepingu protokolli nr 31, et see laiendatud koostöö saaks 1. jaanuarist 2021 jätkuda.

               (6)Liidu seisukoht EMP ühiskomitees peaks põhinema lisatud otsuse eelnõul,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel EMP ühiskomitees EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmise suhtes, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        ELT L 193, 30.7.2018, lk 1.

                     (3)

                        ELT L 193, 30.7.2018, lk 1.

                     (4)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (5)

                        ELT L 193, 30.7.2018, lk 1.

                     (6)

                        EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.7.2021
            COM(2021) 394 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmise suhtes (eelarverida PA 13 17 01 – Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede)

               LISA

               EMP ÜHISKOMITEE OTSUS

               nr [...],

               [kuupäev],

               millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31
               koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eriti selle artiklit 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)On asjakohane jätkata EMP lepingu osaliste koostööd liidu üldeelarvest rahastatavate liidu meetmete alal seoses kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistava meetmega.

               (2)On asjakohane, et selline koostöö jätkuks ka pärast 31. detsembrit 2020, sõltumata sellest, millal käesolev otsus vastu võetakse või kas käesoleva otsuse kohaldamiseks vajalike põhiseadusest tulenevate nõuete täitmisest teatatakse pärast 10. juulit 2021.

               (3)Seepärast tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks toimuda ka alates 1. jaanuarist 2021,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu protokolli nr 31 artiklisse 1 lisatakse järgmine lõige:

               „14.a)Alates 1. jaanuarist 2021 osalevad EFTA riigid liidu tegevustes, mis on seotud järgmise eelarvereaga Euroopa Liidu 2021. aasta üldeelarves:

               -PA 13 17 01: „Kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistav meede“.

               b)EFTA riigid toetavad punktis a nimetatud tegevust rahaliselt vastavalt lepingu artikli 82 lõike 1 punktile a.

               c)Island ja Liechtenstein kõnealuses ettevalmistavas meetmes ei osale ja punktis a nimetatud tegevusi ei rahasta.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated
                  1*.

               Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2021.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel, […].

                  EMP ühiskomitee nimel

                  eesistuja

                  […]

                  EMP ühiskomitee

                  sekretärid

                     […]

               EFTA riikide deklaratsioon

               otsuse nr [...] juurde, millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31, et jätkata lepinguosaliste koostööd liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes

               [vastuvõtmiseks koos otsusega ja avaldamiseks ELTs]

               Käesoleva otsusega laiendatakse lepinguosaliste koostööd, et jätkata EFTA riikide osalemist liidu kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistavas meetmes. EFTA riigid on seisukohal, et kaitseküsimused ei kuulu EMP lepingu kohaldamisalasse, ja seepärast ei laienda käesoleva otsuse vastuvõtmine EMP lepingu kohaldamisala kaitseküsimustele peale EFTA riikide osalemise kõnealuses ettevalmistavas meetmes. Samuti rõhutavad EFTA riigid, et Island ja Liechtenstein ei osale ei kõnealuses ettevalmistavas meetmes ega selle rahastamises.

                     (1)
                  *
                        [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.7.2021
            COM(2021) 317 final
            2021/0220(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus seoses ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamisega kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus seoses sellise otsuse kavandatava vastuvõtmisega, millega pikendatakse ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivust kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Assotsiatsioonileping

               Euroopa – Vahemere piirkonna leping, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel (edaspidi „assotsiatsioonileping“), allkirjastati 22. aprillil 2002 ja see jõustus 1. septembril 2005. Assotsiatsioonileping on ELi ja Alžeeria vaheliste kahepoolsete suhete õiguslik alus. Lepingu eesmärk on:

               –tagada sobilik raamistik lepinguosaliste vaheliseks poliitiliseks dialoogiks, et võimaldada nendevaheliste suhete ja koostöö tihendamist kõigis valdkondades, mida nad peavad nimetatud dialoogi seisukohast asjakohaseks;

               –edendada kaubandust ning lepinguosaliste vahel harmooniliste majandus- ja sotsiaalsuhete laiendamist ning luua tingimused kaupade, teenuste ja kapitali liikumise järkjärguliseks liberaliseerimiseks;

               –hõlbustada inimestevahelist suhtlust, eelkõige haldusmenetluste raames;

               –aidata kaasa Magribi piirkonna integratsioonile, soodustades kaubandust ja koostööd Magribi riikide endi ning Magribi riikide ning ühenduse ja selle liikmesriikide vahel;

               –edendada majandus-, sotsiaal-, kultuuri- ja rahanduskoostööd.

               2.2.Assotsiatsiooninõukogu

               Assotsiatsioonilepinguga luuakse assotsiatsiooninõukogu, kellel on õigus teha lepingu eesmärkide saavutamiseks otsuseid lepingus ettenähtud juhtudel. Tehtud otsused on lepinguosaliste suhtes siduvad. Töökorra kohaselt juhivad assotsiatsiooninõukogu tööd 12 kuu kaupa vaheldumisi EL ja Alžeeria. Assotsiatsiooninõukogu tuleb kokku ministrite tasandil korrapäraselt üks kord aastas. Kummagi lepinguosalise taotlusel võib assotsiatsiooninõukogu lepinguosaliste kokkuleppel pidada erakorralisi koosolekuid.

               2.3.Assotsiatsiooninõukogu kavandatav akt

               Assotsiatsiooninõukogu võtab vastu otsuse, mis käsitleb ELi ja Alžeeria partnerluse aastate 2016–2020 prioriteetide kehtivuse pikendamist kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid. Assotsiatsiooninõukogu töökorra artikli 10 kohaselt võetakse otsus vastu kirjaliku menetluse teel.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab assotsiatsioonilepinguga loodud assotsiatsiooninõukogus seoses ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamist käsitleva otsuse vastuvõtmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud otsuse tekstil.

               Assotsiatsiooninõukogu 13. märtsi 2017. aasta otsusega nr 1/2017 leppisid EL ja Alžeeria kokku partnerluse prioriteetides, millest aastatel 2016–2020 partnerluses juhinduda.

               ELi ja lõunanaabruse partnerluse uuendamiseks käimasoleva protsessi raames ning pärast mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) ja uue naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahendi vastuvõtmist on 2021. aastal kavas lõunanaabruse riikidega, sealhulgas Alžeeriaga, koostada ja vastu võtta uued ajakohastatud ühisdokumendid. Sellega seoses ning selleks, et vältida lünka ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse lõppemise ja uute prioriteetide vastuvõtmise vahel, on lepinguosaliste huvides pikendada praeguseid partnerluse prioriteete kuni uute ajakohastatud prioriteetide vastuvõtmiseni.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud kord, mille alusel võetakse vastu otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Nende hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  1
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Assotsiatsiooninõukogu on assotsiatsioonilepinguga moodustatud organ.

               Akt, mille assotsiatsiooninõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandataval aktil on õiguslik toime, kuna sellega pikendatakse partnerluse prioriteetide kehtivust kuni uute ajakohastatud ühisdokumentide vastuvõtmiseni.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti eesmärk ja sisu on assotsiatsioonilepingu ja Euroopa naabruspoliitika raames kolmanda riigiga tehtav koostöö.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 217.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 217 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Arvestades, et assotsiatsiooninõukogu aktiga muudetakse ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivusaega, tuleb see pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0220 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus seoses ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamisega kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 217 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa – Vahemere piirkonna leping, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel, allkirjastati 22. aprillil 2002 ja see jõustus 1. septembril 2005
                  2
               .

               (2)ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteedid võttis assotsiatsiooninõukogu vastu 2017. aasta märtsis.

               (3)Mõlemad lepinguosalised leppisid kirjavahetuse teel kokku ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivusaja pikendamises.

               (4)Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu artikli 94 kohaselt võib assotsiatsiooninõukogu teha lepingu eesmärkide saavutamiseks vajalikke otsuseid.

               (5)Assotsiatsiooninõukogu võtab kirjaliku menetluse teel vastu otsuse partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamiseks kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid.

               (6)On asjakohane määrata kindlaks assotsiatsiooninõukogus liidu nimel vastu võetav seisukoht, sest otsus on liidu jaoks siduv,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus liidu nimel võetav seisukoht seoses ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamisega seni, kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid, põhineb käesolevale otsusele lisatud ELi-Alžeeria assotsiatsiooninõukogu otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (2)

                        Euroopa – Vahemere piirkonna leping, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel (ELT L 265, 10.10.2005, lk 2-228).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.7.2021
            COM(2021) 317 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus seoses ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamisega kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid

               LISA

               ELi-ALŽEERIA ASSOTSIATSIOONINÕUKOGU OTSUS nr xx/2021,

               [pp.kk.aaaa],

               millega lepitakse kokku ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamises

               ELi-ALŽEERIA ASSOTSIATSIOONINÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingut, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria vahel (edaspidi „Euroopa – Vahemere piirkonna leping“),

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa – Vahemere piirkonna leping, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel, allkirjastati 22. aprillil 2002 ja see jõustus 1. septembril 2005
                  1
               .

               (2)Euroopa – Vahemere piirkonna lepingu artikliga 94 on assotsiatsiooninõukogule antud õigus teha asjakohaseid otsuseid, mida ta peab lepingu eesmärkide saavutamiseks vajalikuks.

               (3)Assotsiatsiooninõukogu 13. märtsi 2017. aasta otsusega nr 1/2017 leppisid EL ja Alžeeria kokku partnerluse prioriteetides, millest aastatel 2016–2020 partnerluses juhinduda.

               (4)Mõlemad pooled leppisid kirjavahetuse teel kokku, et kuni uute ajakohastatud prioriteetide vastuvõtmiseni kehtivad partnerluse tugevdamise eesmärgil suunava dokumendina jätkuvalt ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteedid.

               (5)Assotsiatsiooninõukogu töökorra artiklis 10 on sätestatud võimalus võtta mõlema lepinguosalise nõusolekul koosolekute vahel kirjaliku menetluse teel vastu otsuseid,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               Assotsiatsiooninõukogu otsustab kirjaliku menetluse teel, et tema 13. märtsi 2017. aasta otsusele nr 1/2017 lisatud ELi ja Alžeeria partnerluse prioriteetide kehtivust pikendatakse kuni EL ja Alžeeria võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               [koht], [päev kuu aasta]

                  Assotsiatsiooninõukogu nimel

                     (1)

                        Euroopa – Vahemere piirkonna leping, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahel (ELT L 265, 10.10.2005, lk 2-228).