|

52011PC0470

Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse Läänemere lõhevarude ja kõnealuste varude püügi mitmeaastane kava  /* KOM/2011/0470 lõplik - 2011/0206 (COD) */

	SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidRahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu teaduslike soovituste kohaselt on Läänemere lõhevaru moodustava ligikaudu 30 jõe looduslikud lõhevarud väljaspool ohutuid bioloogilisi piire ja geneetilise kadumise ohus. Rahvusvahelise Läänemere kalanduskomisjoni 1997. aastal kehtestatud mittekohustav majandamiskava aegus 2010. aastal ning ilma uue kavata puuduvad tulevased varude majandamise eesmärgid ning prognoositavus kaluritele ja turismiettevõtetele. Liikmesriigid, Läänemere piirkondlik nõuandekomisjon ja sidusrühmad on seetõttu korduvalt palunud Euroopa Komisjonilt uue majandamissüsteemi ettepaneku koostamist.Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua mitmeaastane kava Läänemere lõhevarude kalanduse majandamiseks, et tagada kogu Läänemere kalavaru soodne kaitsestaatus, mis hõlmab kõigi lõhesid sisaldavate jõgede varusid, ning sätestada säästev kasutamine. Algatuse erieesmärgid on tagada, eta) Läänemere lõhevarusid kasutatakse säästvalt kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhimõttega;b) kaitstakse Läänemere lõhevarude geneetilist puhtust ja mitmekesisust.-  Üldine taust-  Praegune Läänemere lõhevarude majandamine hõlmab igal aastal lubatud kogupüügi määramist ning tehnilisi kaitsemeetmeid, näiteks püügikeeluajad ning lossitav alammõõt. Läänemere pringli kaitseks kasutusel olev triivvõrguga püüdmise keeld on samuti piiranud lõhe püügikoormust põhibasseinis. Lõhe on elupaikade direktiivi[1] kohaselt ELi tähtsusega liik ja selle elupaigad sisemaal on kaitstud vee raamdirektiiviga[2]. Lisaks sellele on Läänemere merekeskkonna kaitse komisjon (HELCOM)[3] määranud kindlaks mõned kõnealuse liigiga seotud eesmärgid, mis on hõlmatud HELCOMi Läänemere tegevuskavaga[4].-  Kooskõlas kalavarude kaitset käsitleva ühise kalanduspoliitika üldise eesmärgiga ning pidades silmas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (algmäärus)) artikleid 5 ja 6, milles nõutakse mitmeaastaste kavade väljatöötamist, on kava peamised elemendid järgmised:-  eesmärgid ja sihid (jõuda 75 %ni võimalikust noorlõhede tootmisest igas looduslikke lõhesid sisaldavas jões kümne aasta jooksul pärast kõnealuse määruse jõustumist);-  pideval suremuse määral 0,1 põhinev lubatud kogupüük. Lubatud kogupüük hõlmab ainult merekalandust, kuid ka muude laevade kui kalalaevade kapteneid, kes pakuvad harrastuspüügi teenuseid;-  liikmesriikide kohustus määrata kindlaks tehnilised kaitsemeetmed, näiteks kalapüügiks suletud alad ja püügikeeluajad, ning need rakendada eesmärgiga kaitsta siirdekudejaid rannikuvetes kava jõustumisest hiljemalt 24 kuu möödumisel;-  lõhede tehislike takistustega jõgedesse, kus ei ole võimalik jätkusuutlikku looduslikku lõhepopulatsiooni taastada, laskmise järkjärguline kõrvaldamine, et kaitsta looduslike varude geneetilist mitmekesisust;-  looduslike lõhevarude kaitse meetmena rahaline abi Euroopa Kalandusfondilt selliste jõgede varude otseseks taasasustamiseks, kus looduslikel lõhepopulatsioonidel on võimalik ise toime tulla.-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad ELi õigusnormidAlgmääruses on sätestatud ühise kalanduspoliitika üldine raamistik ning määratud kindlaks olukorrad, mille ilmnemisel nõukogu mitmeaastased kavad vastu võtab.-  Tuleb märkida, et ühise kalanduspoliitika tulevase reformimise kontekstis võib käesoleva eelnõu ettepanekusse teha hilisemaid muudatusi.Nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/05, milles kirjeldatakse tehnilisi kaitsemeetmeid Läänemerel, s.o lõhepüügi lossitav alammõõt ja püügikeeluajad.Iga-aastane nõukogu määruses, millega määratakse kindlaks teatavate kalavarude ning kalavarurühmade püügivõimalused ning lisatingimused, mida kohaldatakse Läänemerel, on kindlaks määratud lõhe lubatud kogupüügi tasemed (näiteks 2011. aastal nõukogu 29. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1124/2010, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks).Nõukogu määruses (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ELi kontrollisüsteem kalandusele, on kindlaks määratud kalanduse üldise kontrolli nõuded, kuid samuti mitmeaastaste kavade erinõuded.-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEttepaneku eesmärgid on kooskõlas Euroopa Liidu keskkonnapoliitikaga, eelkõige elupaikade direktiivi, vee raamdirektiivi ja merestrateegia raamdirektiiviga.KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINEKonsulteerimise meetodid, peamised sihtsektorid ja vastajate üldine profiilKuna lõhe on liik, millest ollakse laialdaselt huvitatud (mitte ainult kutselised kalurid, vaid ka harrastuskalastajad, turismiettevõtted ja jõgedega seotud huvirühmad), on konsulteerimise protsessi raames proovitud võtta sihiks kõik huvirühmad. Internetis on avaldatud kõikidesse Balti riikide keeltesse tõlgitud avatud konsulteerimise dokument. Läänemere piirkonna liikmesriikide kalanduse ja keskkonna haldusasutused ning peamised sidusrühmad on samuti osalenud 28. aprillil 2009. aastal Brüsselis toimunud konsulteerimiskoosolekul. On loodud mõju hindamise juhtrühm, kuhu kuuluvad esindajad kuuest peadirektoraadist, nimelt keskkonna peadirektoraadist, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadist, regionaalpoliitika peadirektoraadist, majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadist, kaubanduse peadirektoraadist ning peasekretariaadist.Asjaomased teadus-/erialavaldkonnadEttepanek põhineb Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu teaduslikel soovitustel keskkonnaparameetrite kohta,[5] Soome Metsloomade ja Kalanduse Uurimisinstituudi teaduslikel soovitustel sotsiaalse ja majandusliku hindamise kohta[6] ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hinnangutel ja soovitustel[7].Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmineTeaduslike soovituste ja konsulteerimiste kokkuvõte on esitatud käesolevale ettepanekule lisatud mõju hindamise aruandes.Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendidKõik soovitused ja konsulteerimise protsessis esitatud arvamused on saadaval merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebisaidil http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations_en.htm-  Mõju hindamineKui esitatud meetmeid hästi rakendatakse ja need kombineeritakse sisevete keskkonna õiguslike kohustuste rakendamisega, siis saavutavad need järgmise eesmärgi:a) Läänemere lõhevarude jaoks:-  kõigi Läänemere jõgede looduslike lõhevarude taastamine ohutute bioloogiliste piiride ning soodsa kaitsestaatuseni, piirates kalastamise survet väikeste lõhevarudega jõgedele;-  jätkusuutlike lõhepopulatsioonide taastamine jõgedes, millest populatsioonid on hävinud või on väga väikesed, mille tulemuseks on üldine suurem looduslike lõhede tootmine;-  looduslike lõhede geneetilise mitmekesisuse kaitsmine, sest võimaliku negatiivse geneetilise mõjuga kasvatatud lõhede asustamise mõju vähendatakse märkimisväärselt,b) kutselise püügi sektorile:-  kalapüügivõimaluste prognoositavus tulenevalt sõnaselgetest püügi kontrolli eeskirjadest;-  suurem loodusliku lõhe tootmine ja kõigi jõgede looduslike varude taastamine, mis pikas perspektiivis suurendab kalapüügivõimalusi,c) harrastuspüügi sektorile:-  suurem loodusliku lõhe tootmine ja kõigi jõgede looduslike varude taastamine, mis pikas perspektiivis suurendab kalapüügivõimalusi,d) turismisektorile:-  võimalus kasvada tänu loodusliku lõhe suurematele kalapüügivõimalustele nii merel kui ka jõgedes.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Õiguslik alusKäesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2[8].-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek jääb kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktiga d Euroopa Liidu ainupädevusse. Kuigi Läänemere lõhe on anadroomne liik, tuleb see klassifitseerida „mere bioloogiliste ressurssidena” Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti d tähenduses. Kõnealuse sätte olemus on tagada mereliikide tulemuslik kaitse kogu nende siirdetsükli vältel. Seega subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata.-  ProportsionaalsusKavandatud meetmed on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, sest need ei ületa ühise kalanduspoliitika raames Läänemere lõhevarude kaitse eesmärgi saavutamiseks vajalikke meetmeid ning on kohased kõnealuse kalanduse pikaajaliseks jätkusuutlikkuseks.MÕJU EELARVELEUus mõju eelarvele puudub.LISATEAVE-  Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklauselEttepanek sisaldab ülevaatamis- ja läbivaatamisklauslit.2011/0206 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega kehtestatakse Läänemere lõhevarude ja kõnealuste varude püügi mitmeaastane kavaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[9],olles ära kuulanud Regioonide Komitee arvamuse[10],pärast ettepaneku edastamist riikide parlamentidele,toimides seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:1.  Rahvusvahelises Läänemere kalanduskomisjonis 1997. aastal vastu võetud lõhe tegevuskava aegus 2010. aastal. Läänemere merekeskkonna kaitse komisjoni (HELCOM) lepinguosalised on palunud ELil välja töötada Läänemere lõhe majandamise pikaajaline kava.2.  Hiljutiste Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu ja kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee teaduslike soovituste kohaselt on mõned Läänemere lõhevarud väljaspool ohutuid bioloogilisi piire ning Euroopa tasandil tuleks välja töötada mitmeaastane kava.3.  Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktiga d on Euroopa Liidul ainupädevus mere bioloogiliste ressursside kaitse valdkonnas. Kuna lõhe on anadroomne liik, ei ole võimalik Läänemere lõhe merevarusid kaitsta, kui ei võeta meetmeid kõnealuste varude kaitseks nende jões veedetud eluperioodi jooksul. Seega kuuluvad kõnealused meetmed samuti Euroopa Liidu ainupädevusse, et tagada mereliikide tulemuslik kaitse kogu nende siirdetsükli jooksul ning seda tuleks mitmeaastases kavas käsitleda.4.  Direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta[11] nimetab lõhe Euroopa Liidu tähtsusega liigiks ning kõnealuse direktiivi alusel võetavad meetmed tuleks koostada nii, et tagada nende kasutamise kooskõla soodsa kaitsestaatusega. Seega tuleb tagada, et kõnealuse määruse alusel lõhe kaitseks võetud meetmed on kooskõlas ja koordineeritud nimetatud direktiivi alusel võetud meetmetega.5.  Direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse Euroopa Liidu veepoliitika alane tegevusraamistik,[12] on mõeldud selle veekeskkonna kaitseks, säilitamiseks ja täiustamiseks, kus lõhe veedab osa oma olelusringist. Läänemere lõhevarude mitmeaastane kava peaks kaasa aitama direktiivi 2000/60/EÜ eesmärkide saavutamisele. Juba kõnealuse direktiiviga nõutud meetmeid, näiteks valgala majandamise kavasid, ei tohiks määrusega dubleerida, kuid tuleb tagada kooskõlastamine ja järjepidevus kõnealuse määruse ja nimetatud direktiivi alusel lõhede sisevetes asuvate elupaikade kaitseks ja parendamiseks võetavate meetmete vahel.6.  Johannesburgis 2002. aasta ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel vastu võetud rakenduskava kohaselt tuleks taastada kõik kaubanduslikud varud tasemele, mis on suuteline tootma 2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu hinnangul vastab kõnealune tase Läänemere lõhe jõevarude korral noorlõhe tootmisele vahemikus 60 % kuni 75 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest eri looduslike lõhedega jõgede korral. Kõnealused teaduslikud soovitused peaksid olema alus mitmeaastase kava eesmärkide ja sihtide seadmisele.7.  Teaduslike soovituste kohaselt võib Läänemere lõhevarude geneetiline saastumine viia algsete populatsioonide ellujäämise määra ja arvukuse vähenemiseni ning haigustele ja muutuvatele kohalikele keskkonnatingimustele vastupidavuse geneetilise suutlikkuse vähenemiseni. Seega on Läänemere lõhevarude geneetilise puhtuse ja mitmekülgsuse säilitamisel oluline osa nende kaitsel ning see tuleks kaasata eesmärgina mitmeaastasesse kavasse.8.  Suremus meres ja jõgedes peaks tulemuseks andma loodusliku lõhevaru, mis võimaldab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kooskõlas määratud eesmärkide ja tähtaegadega. Suremus tuleks kindlaks määrata kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee soovituste alusel.9.  Kava tulemuslikumaks rakendamiseks ja iga jõe lõhevarudele sihtotstarbelisema reageerimise võimaldamiseks peaks asjaomastel liikmesriikidel olema volitused määrata oma jõgedes kindlaks lõhede suremus, lubatud kogupüük ja teatud tehnilised kaitsemeetmed kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 2 lõikega 1.10.  Käesoleva määruse raames meetmete võtmisel peaksid liikmesriigid täies ulatuses järgima oma riiklikke kohustusi, eelkõige Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni[13] artiklist 66 tulenevaid kohustusi, mis nõuavad muu hulgas, et anadroomse liigi varude päritoluriik ja muud asjaomased riigid peaksid tegema koostööd seoses kõnealuste varude kaitse ja majandamisega.11.  Tuleks sätestada liikmesriikide meetmete piisavuse ja tulemuslikkuse korrapärane hindamine komisjoni poolt mitmeaastases kavas määratud sihtide ja eesmärkide alusel.12.  Teaduslike soovituste kohaselt võib asustamise menetlustel olla märkimisväärne mõju Läänemere lõhevarude geneetilisele mitmekesisusele ning on oht, et igal aastal Läänemerre lastud suur arv kasvatatud lõhesid mõjutab looduslike lõhede geneetilist puhtust ning see tuleks järk-järgult kõrvaldada. Seega tuleks käesolevas mitmeaastases kavas seada vettelaskmise tingimus.13.  Lõhede võimalikuks elupaigaks olevate jõgede otsest taasasustamist peetakse teatavatel tingimustel kaitsemeetmeks, kuna sel on lõhede koguarvule ja kalandusele positiivne mõju, sest selle tulemusena on võimalik uuesti luua jätkusuutlikud lõhepopulatsioonid. Tuleks koostada sätted, mis lubavad sõnaselgelt otsest taasasustamist, mis vastab rahastamise abikõlblikkuse neile tingimustele kooskõlas määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta)[14] artikli 38 lõikega 2.14.  Siiski, kuna lõhe vettelaskmine võib praegu olla teatavates liikmesriikides kohustuslik ning liikmesriikidele kõnealuste nõuetega kohanemiseks aja võimaldamiseks tuleks jätkuvalt lubada lõhede vettelaskmist, mida ei tehta asustamise ega otsese taasasustamise eesmärgil, pärast käesoleva määruse jõustumist seitse aastat vältava üleminekuperioodi jooksul.15.  Eesmärgiga tagada vastavus käesolevas määruses sätestatud meetmetele tuleks vastu võtta erikontrollimeetmed lisaks nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruses (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks,[15] sätestatud meetmetele.16.  Märkimisväärne osa rannapüügilaevadest lõhe püüdmiseks on alla 10 m pikad. Seetõttu tuleb laiendada määruse (EÜ) 1224/2009 artiklis 14 sätestatud püügipäeviku pidamise nõuet ja artiklis 17 sätestatud eelteatise nõuet kõigi laevade hõlmamiseks.17.  Tagamaks, et lõhepüügi kohta ei esitata valeandmeid, kajastades seda meriforellipüügina ja niiviisi nõuetekohast kontrolli vältides, tuleb laiendada määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 17 sätestatud eelteatise esitamise kohustust ka kõigile pardal meriforelle hoidvatele laevadele.18.  Lõhevarude kohta parema ja täpsema teadusliku teabe saamiseks tuleks lubada püüki elektrilise uimastamise abil.19.  Hiljutiste teaduslike soovituste kohaselt on lõhe harrastuspüügil merel märkimisväärne mõju lõhevarudele, kuigi kõnealused andmed ei ole väga täpsed. Eelkõige võib oma teenuseid kasumi eest pakkuvate ettevõtete käitatavatel laevadel toimuv harrastuspüük moodustada tähtsa osa Läänemere lõhe püügist. Seega on mitmeaastase kava toimimiseks asjakohane kehtestada kõnealuste tegevuste kontrollimise eesmärgil teatavad majandamise erimeetmed.20.  Käesolevas määruses seatud eesmärkide tulemuslikuks saavutamiseks ning varude tingimuste muutustele kiireks reageerimiseks tuleks kooskõlas asutamislepingu artikliga 290 delegeerida käesoleva määruse mitteolemuslike elementide korral õigusaktide vastuvõtmise volitus komisjonile, nagu on sätestatud artiklites 6, 7, 11 ja 25. Kõnealused volitused peaksid hõlmama võimalust muuta suremust meres, muuta looduslike lõhedega jõgede nimekirja ning käesoleva määruse lisades esitatud teatud tehnilist teavet ning võtta vastu Läänemere piirkonna jõgede varudele suunatud meetmeid, kui 9. põhjenduses nimetatud volituse alusel kehtestatud liikmesriikide meetmeid vastu ei võeta või neid ei peeta tulemuslikuks.21.  Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.22.  Käesoleva määruse artiklis 12 sätestatud lõhede asustamise sätete rakendamise ühtsete tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile üle anda rakendusvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[16],ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I PEATÜKK SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTEDArtikkel 1SisuKäesoleva määrusega kehtestatakse mitmeaastane kava Läänemere lõhevarude kaitseks ja majandamiseks (edaspidi „kava”).Artikkel 2Reguleerimisala1. Kava kohaldataksea) kutselisele kalapüügile Läänemerel ja sellega ühendatud jõgedes liikmesriikide territooriumil (edaspidi „asjaomased liikmesriigid”);b) lõhe harrastuspüügile Läänemerel, kui kõnealune püük toimub harrastuspüügilaevadel.Artikkel 3Mõisted1. Käesolevas määruses kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3, direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 2 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 esitatud mõisteid.2. Samuti kehtivad järgmised mõisted:23.  „Läänemeri” – Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu alarajoonid 22–32;24.  „Läänemere piirkonna jõed” – liikmesriikide territooriumil Läänemerega ühendatud jõed;25.  „Läänemere lõhevarud” – kõik Läänemere ja Läänemere piirkonna jõgede lõhevarud (nii kasvatatud kui ka looduslikke lõhed);26.  „looduslike lõhedega jõgi” – jõgi, kus on jätkusuutlikud looduslike lõhede populatsioonid ja kuhu lastakse piiratud määral või ei lasta kasvatatud lõhesid; kõnealused jõed on loetletud I lisas;27.  „lõhede võimalikuks elupaigaks olev jõgi” – jõgi, kus on ajalooline (ajaloolised) looduslik(ud) lõhepopulatsioon(id) ja praegu puuduv või vähene looduslik taastootmine ning kus oleks võimalik uuesti luua jätkusuutlik looduslik lõhe populatsioon;28.  „võimalik noorlõhede tootmise suutlikkus” – noorlõhede tootmise suutlikkus arvutatuna iga jõe kohta vastavate jõepõhiste parameetrite põhjal;29.  „tehniline kaitsemeede” – meetmed, mis reguleerivad püügi liigi koosseisu ja suurust ning püügitegevusest ökosüsteemide osadele tulenevat mõju püügivahendite kasutamisele ja ülesehitusele tingimuste seadmise ning püügialadele juurdepääsu piiramise teel;30.  „asustamine” – noorlõhede või kasvatatud lõhede varasemates eluetappides toimuv tahtlik laskmine looduslike lõhedega jõgedesse;31.  „otsene taasasustamine” – noorlõhede või kasvatatud lõhede varasemates eluetappides toimuv tahtlik laskmine lõhede võimalikuks elupaigaks olevatesse jõgedesse;32.  „harrastuspüügilaev” – laev, mida käitab ettevõte, kes pakub kalastusvarustust sisaldavaid teenuseid, transporti ja/või juhendamist Läänemere lõhedele suunatud harrastuspüügi eesmärgil;33.  „lubatud kogupüük” – Läänemere lõhede kogus, mida võib varudest igal aastal võtta ja lossida.II PEATÜKK EESMÄRGIDArtikkel 4EesmärgidKava eesmärk on tagada, eta) Läänemere lõhevarusid kasutatakse säästvalt, kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhimõttega;b) kaitstakse Läänemere lõhevarude geneetilist puhtust ja mitmekesisust.III PEATÜKK SIHIDArtikkel 5Jõgede looduslike lõhevarudega seotud sihid34.  Looduslike lõhedega jõgede korral, mis on saavutanud käesoleva määruse jõustumise ajaks 50 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest, jõuab käesoleva määruse jõustumisest viie aasta möödudes võimalik noorlõhede tootmise suutlikkus iga jõe kohta 75 %-ni.35.  Looduslike lõhedega jõgede korral, mis ei ole saavutanud käesoleva määruse jõustumise ajaks 50 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest, jõuab käesoleva määruse jõustumisest viie aasta möödudes võimalik noorlõhede tootmise suutlikkus iga jõe kohta 50 %ni ja kümne aasta möödumisel 75 %ni.36.  Kümne aasta möödumisel käesoleva määruse jõustumisest säilitatakse looduslike noorlõhede tootmise suutlikkust tasemel vähemalt 75 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest igas looduslike lõhedega jões.37.  Asjaomased liikmesriigid võivad määrata igale looduslike lõhedega jõele rangemad sihid.IV PEATÜKKPÜÜGIEESKIRJADArtikkel 6Jõgedes lubatud kogupüügi kindlaksmääramine38.  Lõhevarude lubatud kogupüük looduslike lõhedega jõgedes ei ületa lõikes 2 osutatud suremuse taset.39.  Looduslike lõhedega jõgede lõhevarude suremuse kehtestab iga liikmesriik kooskõlas artiklis 5 määratud sihtidega ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee ning Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu eksperdiarvamuste alusel, neid parameetreid hindavad kõnealused asutused korrapäraselt uuesti, kui saadakse rohkem teavet või jõe omadused muutuvad. Selleks võtavad liikmesriigid arvesse noorlõhede tootmise suutlikkust, mida Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu arvutab iga jõe kohta vastavate jõepõhiste parameetrite põhjal ning neid parameetreid hindab asjaomane asutus korrapäraselt uuesti, kui saadakse rohkem teavet või jõe omadused muutuvad.40.  Asjaomased liikmesriigid avaldavad looduslike lõhedega jõgede lõhede suremuse ja vastava lõhede lubatud kogupüügi oma ametliku veebisaidi avalikkusele kättesaadavas osas kooskõlas määruse nr 1224/2009 artikliga 114 hiljemalt aasta pärast käesoleva määruse jõustumist ning vaatavad need läbi igal aastal.41.  Komisjon hindab iga kolme aasta tagant käesoleva artikli kohaselt liikmesriikide võetud meetmete vastavust ja tõhusust artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide alusel.42.  Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada kalastussuremus ja/või vastav lubatud kogupüük looduslike lõhedega jõgedes ja/või vastav püügikeeld, kui asjaomased liikmesriigid ei avalda pärast käesoleva määruse jõustumist kehtestatud tähtaja jooksul lõigete 1, 2 ja 3 kohaseid meetmeid.43.  Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada kalastussuremus ja/või vastav lubatud kogupüük looduslike lõhedega jõgedes ja/või vastav püügikeeld, juhul kui lõike 4 kohase hindamise põhjal selgub, et liikmesriikide võetud meetmed ei vasta artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkidele ja sihtidele ega täida neid.44.  Komisjoni võetud meetmete eesmärk on tagada artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamine. Kui komisjon on delegeeritud õigusaktid vastu võtnud, kaotavad liikmesriikide meetmed kehtivuse.Artikkel 7Merel lubatud kogupüügi kindlaksmääramine45.  Mere lõhevarude aastane lubatud kogupüük ei ületa taset, mis vastab suremuse määrale 0,1.46.  Kui on selgelt näha, et varude tingimused on muutunud ja/või olemasolev suremus ei ole artiklis 4 sätestatud eesmärkide saavutamiseks kohane, siis võib komisjon muuta lõikes 1 osutatud suremuse määra meres kooskõlas artikliga 26 vastu võetud delegeeritud õigusaktide alusel.47.  Kui tekivad äkilised haiguspuhangud, kriitiliselt madalad noorlõhe eluetapi järgse ellujäämise määrad või muud ootamatud sündmused, siis määrab nõukogu lubatud kogupüügi, mis on lõikes 1 osutatud suremusele vastavast lubatud kogupüügist väiksem.Artikkel 8Riiklike kvootide kasutamine harrastuspüügilaevade pooltHarrastuspüügilaevadelt merel püütud lõhet arvestatakse riiklike kvootide alusel.V PEATÜKKTEHNILISED KAITSEMEETMEDArtikkel 9Liikmesriikide meetmed jõgede väikeste lõhevarude kaitseks48.  Looduslike lõhedega jõgede korral, mis ei ole käesoleva määruse jõustumise ajaks saavutanud 50 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest, kehtestavad asjaomased liikmesriigid hiljemalt kahe aasta möödumisel käesoleva määruse jõustumisest riiklikud tehnilised kaitsemeetmed.49.  Lõikes 1 osutatud tehnilised kaitsemeetmed põhinevad jõe erinõuetel eesmärgiga panustada piisavalt artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamisse. Kõnealuste meetmete rakendamise asukoht põhineb parimal saada oleval teabel lõhede merre suunduvate siirdeteede kohta.Artikkel 10Muude jõgede lõhevarude kaitsemeetmedLiikmesriigid võivad oma territooriumi Läänemere piirkonna jõgedes kehtestada riiklikud tehnilised kaitsemeetmed jõgede lõhevarudele, mis ei ole hõlmatud käesoleva määruse artikliga 9. Kõnealused meetmed aitavad kaasa artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamisele.Artikkel 11Komisjoni meetmed50.  Komisjon hindab iga kolme aasta tagant artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide alusel artiklite 9 ja 10 kohaselt liikmesriikide võetud meetmete vastavust ja tõhusust, eelkõige juhul, kui looduslike lõhedega jõed voolavad läbi mitme liikmesriigi.51.  Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada vajaduse korral sellised tehnilised kaitsemeetmed, kui asjaomased liikmesriigid ei võta pärast käesoleva määruse jõustumist kehtestatud tähtaja jooksul artikli 9 kohaseid meetmeid.52.  Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada vajaduse korral sellised tehnilised kaitsemeetmed, juhul kui lõike 1 kohase hindamise põhjal selgub, et liikmesriikide meetmed ei vasta artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkidele ja sihtidele ega täida neid.53.  Komisjoni võetud meetmete eesmärk on tagada artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamine. Kui komisjon on delegeeritud õigusaktid vastu võtnud, kaotavad liikmesriikide meetmed kehtivuse.VI PEATÜKKVETTE LASKMINEArtikkel 12Asustamine54.  Lõhesid võib asustada ainult looduslike lõhedega jõgedesse. Igasse jõkke lastud noorlõhede arv ei tohi ületada jõe hinnangulist võimalikku noorlõhede tootmise suutlikkust.55.  Asustamine toimub sellisel moel, mis kaitseb erinevate jõgede lõhevarude geneetilist mitmekesisust, võttes arvesse olemasolevaid kalade populatsioone asustatavas jões ja selle naaberjõgedes, maksimeerides samal ajal asustamise mõju.56.  Komisjon võib kehtestada käesoleva artikli rakendamise üksikasjalikud eeskirjad artikli 27 lõikes 2 osutatud uurimismenetlusega kooskõlas vastu võetud rakendusõigusaktide abil.Artikkel 13Otsene taasasustamineLõhede võimalikuks elupaigaks olevate jõgede otsene taasasustamine toimub ainult juhul, kui(a) jõel on vabad siirde veeteed, kohane veekvaliteet ja lõhede paljunemiseks ning kasvamiseks sobiv elukeskkond;(b) otsese taasasustamise eesmärk on luua elujõuline jätkusuutlik looduslik lõhepopulatsioon või seda parandada;(c) kasutusel on hindav vette laskmise eelne ja järgne seireprogramm;(d) kasutusel on kohased ja piisavad kaitse ning majandamise meetmed, et lihtsustada jões jätkusuutlike lõhepopulatsioonide taasloomist.Otsest taasasustamist kooskõlas lõikega 1 peetakse kaitsemeetmeks määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta) artikli 38 lõike 2 tähenduses.Artikkel 14ÜleminekuperioodLõhede vettelaskmine, mida ei tehta kooskõlas artiklitega 12 ja 13 võib jätkuda kuni seitse aastat pärast käesoleva määruse jõustumist saabuv aeg.VII PEATÜKKKONTROLL JA JÕUSTAMINEArtikkel 15Seos määrusega (EÜ) nr 1224/2009Käesolevas peatükis sätestatud kontrollimeetmeid kohaldatakse lisaks määruses (EÜ) nr 1224/2009 sätestatud meetmetele, kui käesoleva peatüki artiklites ei ole sätestatud teisiti.Artikkel 16PüügipäevikudMääruse 1224/2009 artikli 14 erandina peavad kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 sätestatud eeskirjadega oma tegevuse kohta püügipäevikut mis tahes pikkuses Euroopa Liidu kalalaevade kaptenid, kellel on lõhepüügi luba.Artikkel 17EelteatisMääruse nr 1224/2009 artikli 17 lõike 1 sissejuhatava lause erandina teatavad kõigi nende mis tahes pikkuses Euroopa Liidu kalalaevade kaptenid, kes hoiavad pardal lõhet ja/või meriforelli, selle liikmesriigi, mille lipu all laev sõidab, pädevatele ametiasutustele viivitamatult pärast püügitegevuse lõpuleviimist määruse nr 1224/2009 artikli 17 lõikes 1 esitatud teabe.Artikkel 18Eritegevuse load57.  Harrastuspüügilaevadel on lõhepüügi eritegevuse load, mis on väljastatud kooskõlas käesoleva määruse II lisaga.58.  Asjaomased liikmesriigid lisavad eritegevuse load kalapüügilubade nimekirja, mis asub kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 116 lõike 1 punktiga d loodud elektroonilises andmebaasis. Lisaks sellele lisavad nad eritegevuse lubadega seotud andmed määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 109 osutatud arvutipõhisesse kontrollisüsteemi.Artikkel 19Püügideklaratsioon59.  Harrastuspüügilaeva kapten koostab kooskõlas III lisaga püügideklaratsiooni ning esitab deklaratsiooni iga kuu viimaseks päevaks selle liikmesriigi pädevale ametiasutusele, mille lipu all nimetatud harrastuspüügilaev sõidab.60.  Asjaomased liikmesriigid registreerivad eelmise kuu püügideklaratsioonidesse kantud teabe järgmise kuu 15. kuupäevaks oma elektroonilisse andmebaasi, mis on loodud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 116 lõike 1 punktiga f, ning oma arvutipõhisesse kontrollisüsteemi, millele on viidatud määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 109. Elektroonilisi andmeid ja püügideklaratsioone säilitatakse kolm aastat.Artikkel 20Lossimise inspektsioonidAsjaomased liikmesriigid kontrollivad püügideklaratsioonidesse kantud teabe täpsust lossimise inspektsioonidega. Kõnealused lossimise inspektsioonid hõlmavad lossimise koguarvust minimaalselt 10 % kontrollimist.Artikkel 21Riiklikud kontrollimeetmete programmidMääruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 46 kirjeldatud riiklikud kontrollimeetmete programmid sisaldavad samuti vähemalta) kooskõlas käesoleva määruse V peatükiga kehtestatud tehniliste kaitsemeetmete kohaldamist;b) harrastuspüügilaevade kvoodikasutuse, tegevusloa ja püügiaruande vastavust eeskirjadele;c) asustamise ja otsese taasasustamise eeskirjade seiret.VIII PEATÜKKANDMETE KOGUMINEArtikkel 22Andmete kogumise eesmärgil võidakse kõigis looduslike lõhedega jõgedes jälgida elektrilise uimastamise abil iga noorte lõhede kohorti enne, kui neist saavad noorlõhed.IX PEATÜKK JÄRELEVALVEArtikkel 23Liikmesriikide aruandlus61.  Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile aruandeid V peatükiga kooskõlas võetud tehniliste kaitsemeetmete kohta ning artiklis 5 sätestatud sihtide täitmise kohta kolmandal aastal pärast käesoleva määruse jõustumist ning pärast seda igal kolmandal aastal.62.  Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile aruanded käesoleva määruse rakendamise ja artiklis 5 sätestatud sihtide täitmise kohta kuuendal aastal pärast käesoleva määruse jõustumist ning pärast seda igal kuuendal aastal. Liikmesriigi esitatavas aruandes peab eelkõige sisalduma järgmine teave:a) riikliku kalanduse arendamine, sh avamerevete, rannikuvete ja jõgede püügiosa ning kutseliste kalurite, harrastuspüügilaevu käitavate ettevõtete ja muude harrastuskalastajate püügiosa;b) iga looduslike lõhedega jõe korral tähnikute ja noorlõhede tootmine ning parim saada olev prognoos võimaliku noorlõhede tootmise suutlikkuse kohta;c) iga looduslike lõhedega jõe varud, saada olev geneetiline teave;d) lõhede asustamise ja otsese taasasustamise tegevus;e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 46 osutatud riiklike kontrollimeetmete programmide rakendamine.Artikkel 24Kava hindamineKomisjon hindab käesoleva määruse artiklis 23 osutatud liikmesriikide aruannete ja teaduslike soovituste alusel majandamismeetmete mõju Läänemere lõhevarudele ning kõnealuseid varusid kasutavatele kalandustele liikmesriikide aruannete laekumisele järgneval aastal.X PEATÜKKLISADE MUUDATUSEDArtikkel 25 Lisade muudatused63.  Komisjon võib artikli 26 alusel vastuvõetud delegeeritud õigusaktide abil muuta I lisas esitatud looduslike lõhedega jõgede nimekirja, et hoida seda kooskõlas viimaste teaduslike andmetega.64.  Komisjon võib artikli 26 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide abil muuta tulemusliku kontrolli tagamiseks II ja III lisa.XI PEATÜKKMENETLUSSÄTTEDArtikkel 26Delegeeritud volituste kasutamine65.  Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitus antakse komisjonile üle käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.66.  Artiklites 6, 7, 11 ja 25 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile üle määramata ajaks.67.  Euroopa Parlament või komisjon võib artiklites 6, 7, 11 ja 25 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmisotsus lõpetab kõnealuses otsuses nimetatud volituste delegeerimise. Otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta mis tahes juba kehtivate delegeeritud õigusaktide kehtivust.68.  Komisjon annab delegeeritud õigusakti vastuvõtmise korral sellest Euroopa Parlamendile ja nõukogule samal ajal teada.69.  Artiklite 6, 7, 11 ja 25 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei ole selle kohta kõnealusest aktist Euroopa Parlamendi ja nõukogu teavitamisest arvestatuna kahe kuu jooksul vastuväidet esitanud või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne kõnealuse ajavahemiku möödumist andnud komisjonile teada, et nad ei esita vastuväiteid. Kõnealust ajavahemikku pikendatakse Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel kahe kuu võrra.Artikkel 27Volituste tühistamineKui asjaomased liikmesriigid ei ole kindlaksmääratud tähtajaks kehtestanud ega avaldanud artikliga 6 või 11 ettenähtud meetmed või kui selliseid meetmeid peetakse artikli 6 lõike 4 või artikli 11 lõike 1 kohase hindamise põhjal ebapiisavaks ja/või ebatõhusaks, tühistab komisjon asjaomase liikmesriigi artikli 6 või 11 kohased volitused. Tühistamise otsusega lõpetatakse kõnealuses otsuses kindlaksmääratud delegeeritud volitused. See jõustub järgmisel päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval.Artikkel 28Komiteemenetlus70.  Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 alusel loodud kalanduse ja akvakultuuri korralduskomitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) 182/2011 tähenduses.71.  Kõnealusele lõikele viitamise korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.XII PEATÜKKLÕPPSÄTTEDArtikkel 29JõustumineKäesolev määrus jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus kehtib alates XXX.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident presidentI LISALooduslike lõhedega jõed Läänemere piirkonnasSoome-  SimojokiSoome/Rootsi-  Tornionjoki/TorneälvenRootsi-  Kalixälven, Råneälven, Piteälven, Åbyälven, Byskeälven, Rickleån, Sävarån, Ume/Vindelälven, Öreälven, Lögdeälven, Emån, Mörrumsån, LjunganEesti-  Pärnu, Kunda, Keila, VasalemmaLäti-  Salaca, Vitrupe, Peterupe, Irbe, Uzava, SakaLäti/Leedu-  Barta/BartuvaLeedu-  Nemunase valgala (Zeimena)II LISAMINIMAALNE TEAVE ERITEGEVUSE LUBADE JAOKS1. LAEVA ANDMEDLaeva nimi[17]LipuriikRegistreerimissadam (nimi ja riigi kood)PardatähisRahvusvaheline raadiokutsung (IRCS[18])2. LOA OMANIK, LAEVA OMANIK JA KAPTEN[19]Füüsilise või juriidilise isiku nimi ja aadress3. LAEVA OMADUSEDMasina võimsus (kW)[20]Kogumahutavus (GT)Kogupikkus4. KALASTAMISTINGIMUSED1. Väljastamise kuupäev:2. Kehtivusaeg:3. Loa tingimused, sh (kui see on kohaldatav) liigid, ala ja püügivahendid:III LISAPÜÜGIDEKLARATSIOONIDIga asjaomane liikmesriik esitab oma harrastuspüügilaevadele ametliku vormi, mis tuleb täita püügideklaratsioonina. Kõnealune vorm sisaldab vähemalt järgmist teavet:a) kooskõlas käesoleva määruse artikliga 18 väljastatud eritegevuse loa viitenumber;b) kooskõlas käesoleva määruse artikliga 18 väljastatud eritegevuse loa omanikuks oleva füüsilise või juriidilise isiku nimi;c) harrastuspüügilaeva kapteni nimi ja allkiri;d) sadamast lahkumise ja sadamasse saabumise kuupäev ja kellaaeg ning püügireisi kestus;e) püügireiside lossimiskoht ja -aeg;f) kalastamiseks kasutatav püügivarustus;g) lossitud kalade kogused liikide ja püügireiside kaupa;h) vette tagasi lastud kalade kogused liikide ja püügireiside kaupa;i) püügiala püügireiside kaupa väljendatud Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu statistiliste ruutudena.[1] EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiiv, mida on viimati muudetud direktiiviga 2006/105/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 368).[2] ELT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiiv, mida on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 2455/2001/EÜ (ELT L 331, 15.12.2001, lk 1).[3] Läänemere piirkonna merekeskkonna kaitse konventsioon, 1992 (jõustus 17. jaanuaril 2000).[4] Võeti vastu 15. novembril 2007. aastal Krakówis Poolas Läänemere merekeskkonna kaitse komisjoni ministrite erakorralisel koosolekul.[5] Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu erisoovitus 2008, 8.3.3.3: Rahvusvaheliselt Mereuurimise Nõukogult nõu küsimine Läänemere lõhede majandamise asjus.[6] Soome Metsloomade ja Kalanduse Uurimisinstituut, 2008. Andmete analüüs Läänemere lõhede tegevuskava väljatöötamise toetamiseks, SI2.491891, FISH/2007/03 – 6. osa.[7] Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee 31. täiskogu istungi aruanne: (PLEN-09-02), 13.–17. juuli 2009, Kopenhaagen.[8] ELT C, 9.5.2008, lk 1.[9] ELT C , , lk .[10] ELT C , , lk .[11] ELT L 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiiv, mida on viimati muudetud direktiiviga 2006/105/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 368).[12] ELT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiiv, mida on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 2455/2001/EÜ (ELT L 331, 15.12.2001, lk 1).[13] ELT L 179, 23.6.1998, lk 1–2.[14] ELT L 223, 15.8.2006, lk 1–44.[15] ELT L 343, 22.12.2009, lk 1–50.[16] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.[17] Nimega laevade puhul.[18] Nende laevade puhul, millelt rahvusvahelise raadiokutsungi olemasolu nõutakse.[19] Esitada iga asjaomase isiku kohta.[20] Kooskõlas määrusega (EÜ) nr 2930/86.


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0086

Ettepanek: Nõukogu määrus millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi impordi suhtes, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+), ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks  /* KOM/2008/0086 lõplik */

	TRADE-2008-1-00-00[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 15.2.2008KOM(2008) 86 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSmillega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi impordi suhtes, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+), ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaks(esitanud komisjon)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed), mida on viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (edaspidi „algmäärus”), artikli 5 rakendamist. |Üldine taust Käesolev ettepanek on tehtud algmääruse rakendamise raames ja tuleneb uurimisest, mis on läbi viidud kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ei kohaldata. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on juba uurimise käigus olnud võimalus oma huve algmääruses sätestatud korras kaitsta. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmääruses ei ole ette nähtud üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab hinnatavate tingimuste põhjalikku loetelu. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte 20. detsembril 2006. aastal algatas komisjon dumpinguvastase menetluse Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi impordi suhtes, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+). Uurimise käigus tuvastati asjaomase toote dumping, mis kahjustas ühenduse tööstusharu.. Samuti näitas uurimine, et puuduvad ühenduse huvidega seotud mõjuvad põhjused, mille tõttu oleks tulnud jätta dumpinguvastased meetmed kehtestamata. Seetõttu kehtestati komisjoni määruse (EÜ) nr 1071/2007 alusel ajutised dumpinguvastased meetmed. Edasise uurimise käigus leidsid esialgsed olulised järeldused kinnitust. Seepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku lõplike meetmete kehtestamise kohta Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi impordi suhtes, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+). |Õiguslik alus Nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed), mida on viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt ühenduse, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste, ettevõtjate ning kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult madal ja saavutatava eesmärgiga proportsionaalne. |Õigusakti valik |Kavandatud õigusakt: määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest algmääruses ei nähta ette muid võimalusi. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |1.  Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr …/..[…],millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi impordi suhtes, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+), ja nõutakse lõplikult sisse selle suhtes kehtestatud ajutine tollimaksEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] (edaspidi „algmäärus”) ja eriti selle artiklit 9,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis esitati pärast konsulteerimist nõuandekomiteeganing arvestades järgmist:A. AJUTISED MEETMED2.  20. detsembril 2006. avaldas komisjon teate,[2] millega algatati dumpinguvastane menetlus Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV”) pärit kivisöekoksi, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+), ühendusse importimise suhtes. 19. septembril 2007. aastal kehtestas komisjon määrusega (EÜ) nr 1071/2007[3] (edaspidi „ajutine määrus”) HRVst pärit koksi 80+ impordi suhtes ajutise dumpinguvastase tollimaksu.3.  Märgitakse, et menetlus algatati kaebuse põhjal, mille esitasid kolm ühenduse tootjat, kelle toodang moodustab ligikaudu 40 % ühenduse koksi 80+ kogutoodangust. Märgitakse, et ajutise määruse põhjenduses 2 osutatud suurusjärk „üle 30 %” osutus tegelikust väiksemaks; hilisema uurimise käigus leiti, et kaebuse esitajad esindasid tegelikult ligikaudu 40 % ühenduse kogutoodangust.4.  Nagu on nenditud ajutise määruse põhjenduses 12, uuriti kahju ja dumpingut ajavahemikus alates 1. oktoobrist 2005 kuni 30. septembrini 2006 (edaspidi „uurimisperiood”). Kahju hindamise seisukohast oluliste suundumuste hindamine hõlmas ajavahemikku alates 1. jaanuarist 2003 kuni uurimisperioodi lõpuni (edaspidi „vaatlusalune periood”).B. JÄRGNENUD MENETLUS5.  Pärast ajutise dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist HRVst pärit koksi 80+ impordi suhtes esitasid mitmed huvitatud isikud kirjalikult oma märkused. Isikutele, kes soovisid oma arvamust avaldada suuliselt, anti selleks võimalus.6.  Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe hankimist ja kontrollimist. Komisjon viis läbi põhjalikuma uurimise ühenduse huvide aspektide suhtes. Seoses sellega tehti pärast ajutiste meetmete kehtestamist üks täiendav kontrollkäik järgmisse ettevõttesse:7.  La Fonte Ardennaise, Vivier-Au-Court, Prantsusmaa – ühenduse kasutaja.8.  Lisaks külastati teabe kogumise eesmärgil Saksamaal Düsseldorfis asuvat Euroopa sulatuskodade assotsiatsiooni (CAEF). Väidetavate rakendamisega seotud probleemide täpsustamise eesmärgil külastati Belgias Antwerpeni ja Saksamaal Duisburgi tolliasutust.9.  Kõiki asjaosalisi teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist HRVst pärineva koksi 80+ impordi suhtes ning ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summade lõplikku sissenõudmist. Lisaks sellele anti neile pärast kõnealust teavitamist võimalus esitada teatava ajavahemiku jooksul oma märkused.10.  Huvitatud isikute suulised ja kirjalikud märkused vaadati läbi ja vajaduse korral tehti järeldustes asjakohased muudatused.C. VAATLUSALUNE TOODE JA SAMASUGUNE TOODE11.  Kuna vaatlusaluse toote ja samasuguse toote kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 13–17. *12.  Eespool sedastatu põhjal otsustatakse lõplikult, et algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses on vaatlusalune toode ja võrdlusriigis USAs toodetud ja müüdud koks 80+ nagu ka ühenduse tootmisharu toodetud ja ühenduse turul müüdud vastavad tooted samasugused.D. DUMPING13.  Kuna koostöötasandi, võrdlusriigi valiku ja normaalväärtuse kindlaksmääramise kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 18–28.14.  Hinnavõrdluse osas esitas ainus koostööd tegev eksportija komisjonile vastuväite seoses tema dumpinguhinna arvutamises sõelumisjärgseid menetlusi käsitleva kaebuse tagasilükkamisega, väites, et samasugust kaebust oli arvesse võetud kahju arvutamisel. Seetõttu võeti kaebus vastu ja normaalväärtust kohandati täiendavalt.15.  Kui algetapis hinnati kohanduse väärtust seoses füüsikaliste omaduste erinevusega, siis pärast läbivaatamist hinnatakse seda seoses võrdlusriigis toodetud toote ja Hiinast eksporditud toote kütteväärtuse näitajate ja suuruse erinevusega.16.  Kuna muid märkusi selle kohta pole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 29–31.17.  Lõplik dumpingumarginaal määrati kindlaks kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna võrdluse alusel tehasest hankimise tasandil algmääruse artikli 2 lõigete 11 ja 12 kohaselt. Pärast eespool põhjendustes 12 ja 13 osutatud kohanduste tegemist on läbivaadatud lõplik üleriigiline dumpingumarginaal, väljendatuna protsendina CIF-impordihinnast ühenduse piiril ilma tollimaksu tasumata, 61,8 %.E. KAHJU1. Ühenduse toodang ja ühenduse tootmisharu18.  Kuna ühenduse toodangu ja ühenduse tootmisharu kohta märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 34 ja 35.2. Ühenduse tarbimine19.  Nagu osutatakse ajutise määruse põhjenduses 36, pööras komisjon uurimist jätkates eriti tähelepanu ühenduse tarbimise ühele osale, nimelt vaatlusaluse perioodi impordimahtudele. Uut ja põhjendatud teavet sellega seoses siiski ei saadud. Seetõttu, ja kuna huvitatud isikud ei ole esitanud vastuväiteid, mis seaksid kahtluse alla ühenduse tarbimise kindlakstegemiseks kasutatud meetodi, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 36 ja 37.3. Import asjaomasest riigista) Asjaomase impordi maht ja turuosa; impordihind20.  Nagu osutatakse ajutise määruse põhjendustes 36 ja 41, jätkas komisjon vaatlusaluse perioodi vältel impordimahu ja -hinna uurimist. Märgitakse, et ajutise määruse põhjenduses 42 on kirjaviga, kuna alates 2004. aastast kuni uurimisperioodini langesid hinnad 43 %, mitte 35 %, nagu on selles põhjenduses märgitud.21.  Uut ja põhjendatud teavet impordimahtude ja -hindade kohta siiski ei saadud. Seetõttu, ja kuna ükski huvitatud isik ei esitanud vastuväiteid, mis seaksid kahtluse alla kõnesoleva impordi mahtude ja hindade kindlaksmääramise meetodi, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 38–42.b) Hinna allalöömine22.  Koostööd tegev eksportiv tootja ja üks kasutaja on väitnud, et õigluse tagamiseks hinna allalöömisega seotud arvutustes tuleks ühenduse tootmisharu poolt samasuguse toote eest küsitava hinna ja vaatlusaluse toote impordihinna võrdlemisel teha kohandus seoses füüsikaliste omaduste erinevusega. Teiselt poolt väitsid teatavad ühenduse tootmisharu tootjad, et kuigi hüpoteetilises olukorras võiks mõne ühenduse tootja koksi 80+ kvaliteedil olla eriomadusi, mis õigustavad kõrgemat hinda, kinnitavad komisjonile kättesaadavad andmed, et kasutajad ei maksa kõrgemat hinda niinimetatud paremate kvaliteediomaduste eest, eriti olukorras, kus hinnad turuvallutusliku dumpingu tõttu langevad. Nimetatud ühenduse tootmisharu tootjad arvavad, et kasutaja tootmisharu ostuotsuste aluseks on üksnes Hiina tootele kehtestatud hind. Seetõttu ei pea nad õigustatuks seoses füüsikaliste omaduste erinevusega tehtavaid kohandusi. Kuna huvitatud isikutelt saadud kontrollitud teave tõestas, et samasuguste toodete ja vaadeldavate toodete niiskuse-, tuha-, lenduva materjali ja väävlisisalduses on erinevusi, mis eeldatavasti mõjutavad hindasid tavalistel turutingimustel, võeti koostööd tegeva Hiina tootja ja kasutaja kaebus vastu ning kõnesolevate erinevuste arvessevõtmiseks tehti täiendav kohandus.23.  Selguse huvides märgitakse, et vaatlusaluse toote ja ühenduse tootmisharu toodetud koksi 80+ võrdlemiseks samal kaubandustasemel tehti hinna allalöömisega seotud arvutustes sõltumatutele importijatele kasumimarginaali osas kohandus juba algastmel, ehkki seda ajutise määruse põhjenduses 43 eraldi ei nimetata. Nimetatud kohandus põhineb koostööd tegeva sõltumatu importija poolt uurimisperioodi vältel teatatud kontrollitud kulutasuvusel, mis jääb vahemikku 5–10 %.[4]24.  HRV ajutist hinna allalöömise marginaali muudeti vastavalt ja on jõutud järeldusele, et uurimisperioodi vältel müüdi vaatlusalust HRVst pärit toodet ühenduses hinnaga, mis lõi ühenduse tootmisharu müügihinna alla (väljendatuna protsendimäärana viimasest) 5,7 % võrra.4. Ühenduse tootmisharu olukord25.  Kuna tootmise, tootmisvõimsuse ja selle rakendusastmete, müügimahu, turuosa, kasvu, varude, investeeringute ja dumpingumarginaali suuruse kohta uut ja põhjendatud teavet või väidet ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 46–50, 53–54 ja 60–61 esitatud järeldused.a) Müügihinnad ühenduses26.  Algmääruse põhjenduses 51 esitatud müügihindasid korrigeeriti ning need on näidatud allolevas tabelis. Väikesed muudatused ei mõjuta ajutise määruse põhjendustes 51 ja 52 seoses ühenduse müügihindadega tehtud järeldusi.2003 | 2004 | 2005 | uurimisperiood |Ühiku hind EÜ turul (euro/tonn) | 154 | 191 | 243 | 198 |Indeks (2003 = 100) | 100 | 124 | 158 | 129 |b) Kulutasuvus, investeeringu tasuvus, rahavoog ja võime kaasata kapitali27.  Kulutasuvuse arvnäitajate arvutamine ajutise määruse kohaselt vaadati läbi ja parandati üks selles olnud viga. Allolevas tabelis esitatud korrektsed arvnäitajad ei mõjuta ühenduse tootmisharu kulutasuvuse arengu põhitendentsi kohta tehtud järeldusi, kuigi annavad ühenduse tootmisharu seisundist ebasoodsama pildi: ühenduse tootmisharu kulutasuvus langes 16,2 %lt 2005. aastal dramaatiliselt -3,8 %le uurimisperioodi vältel. Pärast seda korrigeerimist on kohandatud ka investeeringute tasuvuse arvnäitajaid, mis väljendavad investeeringute arvestusliku puhasväärtuse kasumiprotsenti. Rahavoo arvnäitajad jäid samaks kui on ajutises määruses, selguse huvides on ka need allolevas tabelis esitatud.2003 | 2004 | 2005 | uurimisperiood |Kulutasuvus, EÜ müük sõltumatutele klientidele (protsent netomüügist) | 8,1 % | 15,0 % | 16,2 % | -3,8 % |Indeks (2003 = 100) | 100 | 185 | 200 | -47 |Investeeringute tasuvus (kasum protsendina investeeringute arvestuslikust puhasväärtusest) | 2,2 % | 19,2 % | 13,3 % | -13,3 % |Indeks (2003 = 100) | 100 | 460 | 340 | -180 |Rahavoog (tuhandetes eurodes) | 17 641 | 13 633 | 34 600 | 4 669 |Indeks (2003 = 100) | 100 | 77 | 196 | 26 |28.  Kuna selles osas uusi märkusi ei tehtud, kinnitatakse ajutise määruse põhjenduses 58 ühenduse tootmisharu kapitali kaasamise võime kohta tehtud järeldused.c) Tööhõive, tootlikkus ja töötasud29.  Korrigeeriti ka ajutise määruse põhjenduse 59 ühenduse tootmisharu tööjõu tootlikkuse arvnäitajaid, mis on esitatud allolevas tabelis. Need korrigeeritud arvnäitajad tõestavad, et ühenduse tootmisharu tööjõu tootlikkus, mõõdetuna toodanguna (tonnidena) töötaja kohta aastas, suurenes veidi ajavahemikus alates 2003. aastast kuni uurimisperioodini. Selguse huvides on keskmist tööjõukulu aastas töötaja kohta iseloomustatud üksikasjalikumate arvnäitajatega kui seda oli tehtud ajutises määruses.2003 | 2004 | 2005 | uurimisperiood |Töötajate arv | 680 | 754 | 734 | 767 |Indeks (2003 = 100) | 100 | 111 | 108 | 113 |Tootlikkus (tonnides töötaja kohta) | 1 211 | 1 348 | 1 299 | 1 266 |Indeks (2003 = 100) | 100 | 111 | 107 | 105 |Tööjõukulud aastas töötaja kohta (eurodes) | 28 096 | 27 784 | 29 453 | 30 502 |Indeks (2003 = 100) | 100 | 99 | 105 | 109 |5. Järeldus kahju kohta30.  Pärast ajutise määruse avaldamist kaebas üks kasutaja, viidates ajutise määruse põhjendustele 64 ja 67, et komisjon oli teinud oma esialgsed järeldused kahju kohta – ja järelikult ka põhjusliku seose kohta – ainuüksi teatavate turunäitajate väidetavalt negatiivse arengu põhjal väga lühikese ajaperioodi vältel, selle asemel et hinnata kahju üldlevinud tava kohaselt kolme kuni nelja aasta jooksul. Kasutaja väide põhines eeldusel, et ühenduse tootmisharu ei kandnud mingisugust kahju kuni 2005. aasta lõpuni, mil eelnevad meetmed tunnistati kehtetuks. Kuna uurimisperiood lõppes 2006. aasta septembris, sai ühenduse tootmisharu kahjustav olukord kesta üksnes mõned kuud 2006. aastal.31.  Sellega seoses märgitakse kõigepealt, et ajutise määruse põhjendust 64, milles viidatakse teatavate kahjunäitajate arengule ajavahemikus alates 2005. aastast kuni uurimisperioodini, tuleb lugeda koos sellele eelneva põhjendusega 63, kus on selgitatud kahjunäitajate arengut kuni 2005. aastani. Ajutise määruse kahjunäitajaid käsitlevatest põhjendustest selgub, et komisjon tegutses harjumuspärasel viisil ning kontrollis kahjunäitajate arengut ligi nelja-aastase ajaperioodi vältel, s.t 2003. aasta algusest kuni 2006. aasta septembrini. Nagu on märgitud põhjenduses 63, oli 2004. aasta koksi 80+ turul erandlik seetõttu, et HRVst pärineva impordi madalseis põhjustas turul tarnedefitsiiti ning mõned ühenduse koksi 80+ tootvad käitised suleti. 2004. aasta turuolukorra erandlikku laadi, mis peegeldus ka järgmise aasta näitajates, ükski huvitatud isik ei vaidlustanud. Aastatel 2004 ja 2005 saavutatud kõrgpunkte peeti erandlikeks ning nimelt seetõttu pööras komisjon erilist tähelepanu 2003. aasta ja uurimisperioodi vahelise ajavahemiku kahjunäitajate väljatöötamisele. Tuletatakse meelde, et peamised rahanduslikud näitajad, eriti kulutasuvus, langesid dramaatiliselt mitte ainult ajavahemikus alates 2005. aastas kuni uurimisperioodini, vaid ka 2003. aasta võrdlemisel uurimisperioodiga.32.  Lisaks tuleks märkida, et mis tahes järelduste tegemine ühenduse tootmisharu olukorra kohta 2005. aasta lõpul selle tõsiasja põhjal, et ühenduse tootjad ei taotlenud meetmete lõpetamise läbivaatamist, oleks puhtalt spekulatiivne.33.  Seepärast tuleb tagasi lükata kaebus, milles väidetakse, et komisjon uuris kahjupilti, mis kehtis 2006. aastal üksnes mõne kuu jooksul.34.  Eespool läbivaadatud tegurid, s.t ühenduse tootmisharu kulutasuvus, investeeringute tasuvus ja tootlikkus ei mõjuta ajutises määruses osutatud suundumusi. Ka oli läbivaadatud allalöömise marginaal minimaalsest tasemest märgatavalt kõrgem. Sellest tulenevalt leiti, et ajutises määruses ühenduse tootmisharu kantud materiaalse kahju kohta tehtud järeldusi ei muudeta. Kuna uut ja põhjendatud teavet või väiteid ei ole esitatud, kinnitatakse need lõplikult.F. PÕHJUSLIK SEOS1. Dumpinguhinnaga impordi mõju35.  Nagu on märgitud eespool põhjenduses 22, on lõplikult otsustatud, et uurimisperioodi kestel lõid Hiinast pärit impordi keskmised hinnad ühenduse tootmisharu keskmisi hindu alla 5,7 % võrra. Allalöömise marginaali läbivaatamine ei mõjuta dumpinguhinnaga impordi mõju kohta ajutise määruse põhjendustes 67–69 tehtud järeldusi.2. Vahetuskursi kõikumised36.  Üks kasutaja väitis, et turuarengud pärast uurimisperioodi on tõestanud uurimisperioodil valitsenud olukorra erandlikkust ning et hinnad hakkasid pärast uurimisperioodi lõppemist taas tõusma. See kasutaja väitis, et oluline põhjus, miks hinnad uurimisperioodi kestel ajutiselt langesid, oli ebasoodne USA dollari vahetuskurss euro suhtes ja see, et koksi 80+ maailmaturuhinnad on üldiselt väljendatud USA dollarites ja et iga-aastaselt kokkulepitavaid hindasid on raske kohandada uuele valuutaolukorrale. Sellega seoses märgitakse, et uurimine on näidanud, et ühenduse tootmisharu müügihinnad ELi piires ei ole üldiselt väljendatud USA dollarites, vaid eurodes või muudes Euroopa valuutades. Uurimisperioodile järgnenud hinnatõus, millele nimetatud kasutaja oma kaebuses osutas ja mis langes kokku USA dollari veelgi nõrgema positsiooniga euro suhtes, ei toeta loogiliselt väidet selle kohta, et koksi 80+ hindade languse põhjustas USA dollari ja euro vahetuskursi negatiivne arengusuund.3. Enda tekitatud kahju37.  Üks kasutaja on teatanud, et ühenduse tootmisharu hinnalangusest tuleneva väidetava kahju peamine põhjus oli mõnede Euroopa tootjate agressiivne hinnapoliitika, mistõttu nende müügihinnad olid Hiina impordihindadest madalamad. Uurimine aga ei andnud tõendeid teatavate Euroopa tootjate vahelise üldise agressiivse hinnapoliitika kohta. Leiti, et Euroopa tootjate vaheline konkurents toimub peamiselt piirkondlikel turgudel, mitte ühenduse tasandil, kuna märkimisväärsete transpordikulude tõttu müüvad tootjad tooteid geograafiliselt lähedases piirkonnas. Madalad hinnad, mida mõned tootjad ehk küsisid, võisid seega tekitada kahju üksnes Euroopa tootjatele. Ka ei tähenda teatavate Euroopa tootjate vaheline konkurents seda, et Hiina dumpinguhinnaga import sunniks neid üksteist rohkem üle trumpama, kui nad teeksid seda Hiina tootjatega ausalt konkureerides, ja seega ebastabiilsete hindadega müüma.38.  See kasutaja on ka väitnud, et põhiosa tarbimise kasvust ajavahemikus alates 2003. aastast kuni uurimisperioodini katsid ühenduse tootjad, mitte Hiinast pärit import. Absoluutarvudes võib see nii olla, kuid mitte suhteliselt väljendatuna: uurimine näitas, et Hiinast pärit impordi arvele, mille turuosa 2003. aastal oli 24 %, langes peaaegu pool tarbimise kasvust ajavahemikus alates 2003. aastast kuni uurimisperioodini.39.  Sama kasutaja kinnitas, et olukorras, kus tarbimine kasvas, ei olnud ühenduse tootmisharu suuteline suurendama oma turuosa seetõttu, et ta ei suurendanud oma tootmisvõimsust. Seetõttu tuli ühenduse tarbimise kasv katta Hiinast pärit impordiga. Kuid tõsiasi, et ühenduse tootmisharu ei suurendanud oma tootmisvõimsust samas taktis kasvava tarbimisega, näitab pigem investeerimiskeskkonna ebakindlust, mille põhjustas Hiina dumpinguhinnaga impordi hinnasurve, kui on ühenduse tootmisharu poolt kantud kahju põhjuseks.40.  Märgitakse, et ühenduse tootmisharu varuvõimsus uurimisperioodi ajal oli umbes 120 000 tonni, mille kasutamine ei oleks olnud majanduslikult elujõuline lahendus Hiinast pärit dumpinguhinnaga impordi tekitatud hinnasurve tõttu. Sellele lisaks vähendas üks ühenduse tootja ajavahemikus alates 2005. aastast kuni uurimisperioodini oluliselt oma tootmist ning lõpetas koksi 80+ tootmise pärast uurimisperioodi täielikult. Tootmisharu eripära tõttu hävitab tootmisprotsessi ajutine katkestamine tootmisseadmed (ahjud) ja taaskäivitamine nõuab suuri lisakulutusi. Tugeva hinnalangusega turuolukorras ei olnud majanduslikult otstarbekas investeerida töö lõpetanud ahjude taaskäivitamisse või uute ahjude ehitamisse.41.  Ka väitis üks huvitatud isik, et ühenduse tootmisharu väidetava kahju üheks peamiseks põhjuseks olid suurenenud tööjõukulud. Ent uurimine näitas, et ühenduse tootmisharus kasvas töötajate üldarv vaid ühe tootja puhul, kes vastavalt suurendas ka tootlikkust. Kuigi tootmine vähenes, hoidsid muud ühenduse tootmisharu tootjad oma tööhõivetaseme suhteliselt stabiilsena. Seda saab seletada kõnesoleva tootmisharu tootmisprotsessi olemusega, millest tulenevalt tootmisseadmete käigushoidmiseks vajalike töötajate arv peaaegu ei olene sellest, kas ettevõte töötab täie või alandatud võimsusega, kusjuures viimase puhul langeb tootlikkus ühes taktis tootmisega.42.  Igal juhul, isegi kui ühenduse tootmisharu tootjate tööjõukulud on olnud tarbetult suured tootmise vähendamise tõttu, ei saa need olla kahju oluline põhjus, kuna tööjõukulude muutumine on avaldanud ühenduse tootmisharu üldisele kulutasuvusele vaid minimaalset mõju. Näitlikustamiseks võib öelda, et tööjõukulude kasv (1,8 miljonit eurot) vastab vähem kui ühe protsendipunkti kaotusele ühenduse tööstusharu üldisest kulutasuvusest, mis ajavahemikus alates 2005. aastast kuni uurimisperioodini langes 16,2 %lt -3,8 %le (kasum vähenes umbes 39 miljoni euro võrra).4. Tooraine hind, looduslikult ebasoodsad toorainele juurdepääsu tingimused43.  Seoses toorainehindadega, mida on põhjalikumalt kirjeldatud ajutise määruse põhjenduses 75, märgitakse, et läbivaadatud arvutused on tõestanud, et vaatlusalusel perioodil moodustas koksi 80+ tootmiseks kasutatav põhitooraine, koksisüsi, ligikaudu 60 % ühenduse tootmisharu koksi 80+ tootmiskuludest.44.  Üks huvitatud isik väitis, et koksisöe kui põhitoorainega seotud kulude suurenemine tabas ühenduse tootmisharu valusamini kui Hiina tööstust, kuna viimasel on lihtne juurde pääseda toorainele, mis muudab ühenduse tootmisharu konkurentsivõimetuks isegi dumpinguhinnaga impordi puudumisel. Sellega seoses märgitakse kõigepealt seda, et kuna Hiina eksportivate tootjate poolne koostöö on väga piiratud, ei ole võimalik teha üldiseid järeldusi Hiina eksportivate tootjate toorainele juurdepääsu lihtsuse kohta. Ka tuleb märkida, et üks ühenduse tootmisharu tootja, kelle arvele langeb oluline osa kogu ühenduse tootmisharu toodangust, kasutab kohalikku päritolu koksisütt. Nagu on märgitud ajutise määruse põhjenduses 76, oli ühenduse tööstusharul kuni uurimisperioodini võimalik tooraine hinnatõusu müügihindadele üle kanda. Lisaks märgitakse, et kättesaadava turuteabe kohaselt kasutab ka Hiina osaliselt imporditud toorainet, vedades Austraaliast sisse suuri koguseid koksisütt.45.  Teine huvitatud isik andis mõista, et põhjuslike seoste analüüs ei ole täpne ja et ta ei saa aru, kuidas sai juhtuda, et ühenduse tootmisharu, mis oli tulutoov 2003. aastal, sattus uurimisperioodi ajal kahjumisse ja ei suutnud katta oma kõrgeid toorainekulusid, kuigi ühenduse tootmisharu müügihindade tõus 2003. aasta ja uurimisperioodi vahel oli suurem kui tooraine hinnatõusu mõju.46.  Sellega seoses märgitakse, et ühenduse tootmisharu müügihinnad olid uurimisperioodi jooksul tõepoolest kõrgemad kui 2003. aastal (vaata ajutise määruse põhjendust 51), kuid toorainehinnad, mis moodustavad tootmiskuludest põhiosa, olid proportsionaalselt veelgi kõrgemad (vaata ajutise määruse põhjendust 75 ning põhjendust 41 eespool). Seetõttu lükatakse kaebus tagasi.5. Järeldus põhjusliku seose kohta47.  Kuna uut või põhjendatud teavet või väidet ei ole esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendused 67–80, välja arvatud eespool osutatud põhjendustes 67 ja 75 tehtud muudatused.48.  Kooskõlas eespool öelduga loetakse ajutine järeldus põhjusliku seose kohta ühenduse tootmisharu poolt kantud materiaalse kahju ja Hiinast pärit dumpinguhinnaga impordi vahel kinnitatuks.G. ÜHENDUSE HUVID1. Arengud pärast uurimisperioodi49.  Nii teatavatelt ühenduse tootmisharu tootjatelt kui ka koostööd tegevatelt eksportivatelt tootjatelt ja kasutajatelt laekus märkusi selle kohta, et tuleks arvesse võtta teatavaid olulisi uurimisperioodi järgseid arenguid. Eeskätt olid need märkused seotud koksi 80+ turuhindade märgatava tõusuga niihästi Hiinast pärit impordi hindade kui ühenduse tootmisharu müügihindade osas.50.  Nimetatud huvitatud isikud peavad impordihindade tõusu peamiseks põhjuseks Hiina valitsuse poolt energiatõhusate materjalide, kaasa arvatud koksisöe, ekspordi piiramiseks rakendatud teatavaid meetmeid, mille alla kuuluvad näiteks ekspordimaksu tõstmine ja ekspordilubade andmise piiramine. Üks kasutaja on väitnud, et tõenäoliselt on need meetmed pikaajalised, kuna tulenevad struktuurilistest muutustest Hiina poliitikas, mis näevad ette, et selliseid pooltöödeldud energiakaupu nagu näiteks koks 80+ hoitakse siseturu jaoks, et luua kohapealt pärinevat lisandväärtust. Teiselt poolt on ühenduse tootmisharu tootjad kinnitanud, et praegune kõrge hinnatase on ajutine ja et seda on võimalik muuta mis tahes ajahetkel üksnes HRV valitsuse otsuse alusel. Sama kasutaja on ka väitnud, et kuna müügihinnad on pärast uurimisperioodi oluliselt tõusnud, on ühenduse tootjate kulutasuvuse tase praegu kõrge. Selle kasutaja arvates iseloomustab ühenduse tootmisharu müügihindasid pikaaegne tõusutendents, kuna kivivillatööstuse tarbimine on märkimisväärselt kasvanud ja ELi tootmisvõimsus ei ole suurenenud, eriti aga seetõttu, et dramaatilised muudatused Hiina poliitikas on oluliselt vähendanud HRV eksporti.51.  Seoses sellega, et see kasutaja andis mõista, et väidetud pikaajalisus, mida i) Hiina ekspordi piiratusele ja ii) ühenduse tööstusharu väidetavalt kõrgele kulutasuvusele ennustatakse, on vastuolus dumpinguvastaste meetmete rakendamise põhjendustega, märgitakse kõigepealt, et kuigi on õige, et Hiina valitsus on kasutusele võtnud energiatõhusate materjalide eksporti piiravad meetmed, puudub igasugune teave, mille põhjal võiks teha järeldusi nimetatud meetmete ajalise kestuse kohta. Vastupidiselt sellele väitele on varasemad, eriti 2004. ja 2005. aasta kogemused, tõestanud, et ekspordi mõjutamisest poliitika abil võidakse üsna kiiresti loobuda. Teiseks ei võeta algmääruse artikli 6 lõike 1 kohaselt tavaliselt arvesse uurimisperioodile järgnenud perioodi dumpingu ja kahju kohta käivat teavet.52.  Ajutise määruse põhjenduses 112 märgitakse, et on täheldatud Hiinast pärit koksi 80+ impordihinna olulist tõusu ja et seda on arvesse võetud ka meetme vormi valikul, milleks on minimaalne impordihind. Lisaks ajutisele määrusele kinnitavad kõrgete, kahjustavaid tasemeid ületavate impordihindade jätkumise tendentsi ka avaldatud turuaruanded ja komisjonile kättesaadav teave koksi 80+ impordi kohta HRVst pärast ajutiste meetmete rakendamist. Nagu põhjenduses 75 on osutatud, on seda asjaolu arvesse võetud ka kavandatud lõpliku meetme puhul, milleks on valitud minimaalne impordihind.53.  Teatavad ühenduse tootjad on väitnud, et uurimisperioodi järgsed kõrged impordihinna tasemed tulenesid ka lahtise lasti mereveo prahihinnast, mis pärast uurimisperioodi oluliselt tõusis ja kruvis üles vaatlusaluse toote CIF-hinna. Nad väitsid, et kuna minimaalne impordihind määratakse kindlaks CIF-hinna põhjal, ei lahenda see dumpinguhinnaga impordiga seotud probleeme, kuna mereveo prahihinda sisaldavad impordihinnad vastavad minimaalsele impordihinnale. Seoses sellega märgitakse kõigepealt, et algmääruse artikli 6 lõike 1 kohaselt uurimisperioodi järgse perioodi dumpingu kohta käivat teavet tavaliselt arvesse ei võeta. Lisaks ei ole nimetatud ühenduse tootjad ka täpsustanud, kuidas tuleks antud juhul väidetud mereveo prahihindade tõusu nende arvates arvesse võtta.54.  Need ühenduse tootjad on ka väitnud, et uurimisperioodi toorainekuludel põhinev minimaalne impordihind ei ole piisav dumpinguhinnaga impordi kahjustava mõju kõrvaldamiseks, kuna pärast uurimisperioodi on mereveo prahihinnad oluliselt tõusnud, mõjutades põhitooraineks oleva koksisöega seotud kulusid, mille ühenduse tootmisharu hangib peamiselt ülemeremaadest. Sellega seoses korratakse taas, et algmääruse artikli 6 lõike 1 kohaselt uurimisperioodi järgse perioodi kohta käivat teavet tavaliselt arvesse ei võeta. Ka ei ole ühenduse tootmisharu tootjad kvantitatiivselt määratlenud väidetava mereveo prahihindade tõusu mõju ühenduse tootmisharu koksi 80+ tootmiskuludele, välja arvatud see, et nad on esitanud mõned mereveo prahihindade kohta avaldatud turuaruanded. Kuid need ei võimalda teha piisava täpsusastmega arvutusi ühenduse tootmisharule kui tervikule avaldatava mõju kohta, võttes arvesse eriti seda, et ühenduse tööstusharu tootjad hangivad oma tooraine paljudest erinevatest allikatest ja et ühte suurt ühenduse tootmisharu tootjat mereveo prahihindade tõus ei mõjuta, kuna ta kasutab kohaliku päritoluga toorainet. Seetõttu lükatakse ühenduse tootjate väide tagasi.2. Ühenduse tootmisharu huvi55.  Lisaks eespool põhjendustes 47–50 käsitletud uurimisperioodi järgsete arengute kohta tehtud märkustele väitis üks kasutaja, et ühenduse tootmisharu meetmete rakendamisega seotud huvide analüüsimisel on aluseks võetud üksnes uurimisperioodiga seotud järeldused, mitte kogu kahju uurimise periood. Sellega seoses märgitakse, et analüüs, mis käsitleb dumpinguvastaste meetmete rakendamise või rakendamata jätmise võimalike tagajärgede mõju ühenduse tootmisharule, on tuletatud kahju analüüsist, mille koostamisel võttis komisjon aluseks kahjunäitajate arengu kogu vaatlusaluse perioodi vältel ja mida on käsitletud põhjendustes 28 ja 29. Seetõttu lükatakse see kaebus tagasi.56.  Kuna uut või põhjendatud teavet või väidet ei ole sellega seoses esitatud, kinnitatakse ajutise määruse põhjendustes 82–84 ühenduse tootmisharu huvide kohta tehtud järeldused.3. Ühenduses asuvate sõltumatute importijate/edasimüüjate huvid57.  Kuna importijad/edasimüüjad ühtegi märkust ei esitanud, kinnitatakse algmääruse põhjendused 85–87.4. Kasutajate huvida) Kivivillatootjad58.  Kuna uut ja põhjendatud teavet või väidet ei esitatud, kinnitatakse algmääruse põhjendused 89–91. Kinnitatakse, et hindade allalöömise marginaali taseme tollimaksul oleks väga piiratud mõju koostööd tegevate kivivillatootjate tootmiskuludele, mis hüpoteetiliselt suureneksid maksimaalselt umbes 1% võtta, nagu on osutatud ajutise määruse põhjenduses 98.b) Valukojad59.  Pärast algetappi on komisjon tõhustanud uurimist seoses meetmete võimaliku mõjuga kasutajatele, eriti valukodadele. Selleks nõuti täiendavat teavet Euroopa sulatuskodade assotsiatsioonilt (CAEF) ja riiklikelt sulatuskodade ühendustelt. Saadud teave kinnitab esialgseid järeldusi, mis põhinevad kasutajatele saadetud küsimustike vastustel ja on esitatud ajutise määruse põhjendustes 93 ja 94, kus väidetakse, et koksi 80+ mõju valukodade tootmise kogukuludele on suhteliselt tagasihoidlik. Tuvastati, et kuigi koksi 80+ osa kasutajate tootmiskuludes on tooteti erinev, jääb see vahemikku 2–5 %.60.  Ajutise määruse põhjenduses 93 on märgitud, et valukodade kulutasuvus jääb arvutuste kohaselt vahemikku 2–6 %. See vastab CAEFi poolt esitatud ja 2006. aastal 93 valukoja kulutasuvusuuringust saadud teabele, mille kohaselt valutööstuse keskmine kulutasuvus oli 4,4 % (keskmine marginaal oli 2,8 % autotööstuse ja 6,4 % masinatööstuse jaoks tootvatel valukodadel).61.  Eespool nimetatud täiendav teave on ka kinnitanud esialgseid järeldusi selle kohta, et hindade allalöömise marginaali taseme tollimaksul oleks väga piiratud mõju valukodade tootmiskuludele, mis hüpoteetiliselt suureneksid maksimaalselt umbes 1 % võrra. Märgitakse, et suure osa ajutise määruse põhjenduses 93 osutatud analüüsiga hõlmatud valukodade osas on see protsent isegi ühest väiksem.62.  Mõned huvitatud isikud on väitnud, et Euroopa valukodade madala keskmise kasumimarginaali tõttu ei suuda nad vastu pidada koksi 80+ hindade olulisele tõusule, mida neil on väga raske üle kanda oma klientidele. Sellega seoses märgitakse, et ei saa välistada, et mõned valukojad ei suuda koksi 80+ praegustele hinnatasemetele vastu pidada. uurimisperioodi järgset hindade tõusu ei saa siiski dumpinguvastaste meetmete arvele kirjutada, sest ajutise määrusega rakendatud minimaalne impordihind jääb praegusest turuhinna tasemest märgatavalt allapoole ja hinnatõusud algasid juba enne ajutise määruse rakendamist.c) Tarnekindlus63.  Mõned kasutajad on ka korranud oma varasemaid väiteid seoses koksi 80+ tarnekindlusega, väites, et võetavad meetmed mõjutavad dramaatiliselt EÜ kasutaja tootmisharu, mille jaoks koks 80+ on strateegilise tähtsusega tooraine. Kuid samaaegselt on nad kinnitanud, et dumpinguvastastel meetmetel on üksnes marginaalne (kui üldse) mõju Hiina ekspordile. Lisaks on käesoleval juhul vastu võetud dumpinguvastaste meetmete vorm ja tasand kavandatud nii, et need toimivad ühenduse tootmisharu turvavõrguna, tekitamata seejuures kunstlikke turumoonutusi, mis kahjustaksid kasutaja tootmisharu. Uurimine näitas, et tarnete kokkukuivamise oht (kui see üldse tekib) võib tuleneda võimalikust siseriikliku nõudluse suurenemisest Hiinas ja Hiina praegusest poliitikast, millega piiratakse energiatõhusate kaupade eksporti, mitte aga dumpinguvastastest meetmetest.5. Järeldus ühenduse huvide kohta64.  Eespool nimetatud ühenduse kasutajate huvide täiendav analüüs ei ole muutnud sellega seoses tehtud ajutisi järeldusi. Isegi kui teatavatel juhtudel langeb koormus täielikult kasutajale/importijale, on selle kahjulik finantsmõju viimatinimetatutele igal juhul väheoluline. Sellest tulenevalt otsustatakse, et ajutises määruses ühenduse huvide kohta tehtud järeldusi ei muudeta. Kuna muid märkusi ei ole esitatud, kinnitatakse need lõplikult.H. LÕPLIKUD MEETMED1. Kahju kõrvaldamist võimaldav tase65.  Ajutises määruses võeti kahju kõrvaldamist võimaldava taseme arvutamisel aluseks maksueelne kasumimarginaal, mis vastas ühenduse tootmisharu poolt aastatel 2003–2005 saavutatud keskmisele kasumimarginaalile, ja mis esialgsete arvutuste kohaselt moodustas 15,3 % käibest. See loeti maksueelseks kasumimarginaaliks, mida seda tüüpi tootmisharu võis usutavasti saavutada sektori tavalistes konkurentsitingimustes, s.t dumpinguhinnaga impordi puudumisel.66.  Mitmed huvitatud isikud vaidlustasid ajutiselt kasutatud kasumimarginaali taseme. Üks kasutaja kaebas, et 15,3 %line kasuminorm on liiga kõrge, väites, et ühenduse tootmisharu poolt 2004. ja 2005. aastal saavutatud kasumitasemed olid erandlikud, kuna siis oli puudus Hiina koksist 80+ nii suur, et sel ajal kehtinud dumpinguvastased meetmed peatati. See kasutaja väitis, et puudub põhjendatud hinnang sellele, miks kasutati kasumimarginaali, mis oli oluliselt kõrgem eelmises uurimises kasutatud kasumimarginaalist. Märgitakse, et eelmise uurimise lõppetapil kasutatud kasumimarginaal oli 10,5 %.67.  Koostööd tegev Hiina eksportija kordas väidet, mille kohaselt ajutist kasumimarginaali on moonutanud 2004. ja 2005. aasta kõrged kasumid, mis saadi tänu erandlikele turutingimustele. See eksportiv tootja kaebas, et koks 80+ on kaubalaadne toode ning et 5 %line kasumimäär oleks suuremas kooskõlas varem kaubalaadsete toodete puhul kasutatud kasumimääradega.68.  Teisalt on mõned ühenduse tootmisharu tootjad kaevanud, et 15,3 %line kasumimarginaal ei ole piisav kahju kõrvaldamiseks, kuna nimetatud tootjate kasumitase oli olnud kõrgem siis, kui puudus dumpinguhinnaga impordi tekitatud hinnasurve. Nad kaebasid, et 15,3 %line kasumimarginaal ei võimalda ühenduse tootjatel teha kohustuslike keskkonnanõuete täitmiseks vajalikke investeeringuid ning renoveerida või taasavada suletud tootmisüksusi. Kaebuses märgiti, et selline ühenduse tootmise uuendamine aitaks ühenduse tootjatel rahuldada suurenenud nõudlust koksi 80+ järele. Kuid kõnealused ühenduse tootjad ei ole esitanud täpset numbrilist kasumimarginaali, mis nende arvates oleks mõistlik.69.  Esiteks märgitakse, et läbivaadatud järelduste põhjal põhjenduses 25 osutatud kulutasuvuse kohta leiti, et aastatel 2003–2004 oli kulutasuvuse kaalutud keskmine tegelikult 13,1% ajutise määruse põhjenduses 107 märgitud 15,3 % asemel.70.  Teiseks on kahju kõrvaldamise taseme kindlaksmääramiseks kasutatud meetodid saadud märkuste põhjal läbi vaadatud. Leiti, et võrdlusuuringuks kasutatud aastaid võiks tavaolukorras loomulikult pidada mitteesindavateks seetõttu, et 2004. aasta oli erandlikult hea kasumiaasta (15 %), mille põhjuseks oli Hiinast pärit koksi suur puudus turul. See erandlik olukord mõjutas 2005. aastat (16,2 %). Teiselt poolt oli aga ühenduse tootmisharu 2003. aastal alles toibumas läbitud dumpingust, mis peegeldus mõnevõrra madalamas kasumimarginaalis (8,1 %). See-eest eelmises uurimises kasutatud 10,5 %lise plaanitud kasumi aluseks olid kolm järjestikust aastat (1995–1997) ajast enne Hiinast pärit impordi turuosa suurenemist. Seetõttu näib see asjakohasemalt kajastavat kulutasuvust, mille seda tüüpi tööstusharu võib saavutada dumpinguhinnaga impordi puudumisel.71.  Nagu teatavate väidete puhul, mis käsitlevad teatavatele ühenduse tootjatele investeeringuteks vajalikku kasumimarginaali, märgitakse ka siin, et kahju kõrvaldamise taseme kindlaksmääramisel on see kriteerium ebaoluline. Muidugi peab kõnesoleva kahju kõrvaldamiseks vajaliku sihthinna arvutamiseks kasutatud kasumimarginaal olema piiratud kasumimarginaaliga, mida ühenduse tootmisharu peaks mõistlikuks tavalistes konkurentsitingimustes, s.t dumpinguhinnaga impordi puudumisel.72.  Eespool öeldu põhjal järeldatakse, et on mõistlik oletada, et ühenduse tööstusharu saavutab dumpinguhinnaga impordi puudumisel 10,5 %lise maksueelse kasumimarginaali, ning seda kasumimarginaali kasutati ka lõppjäreldustes.73.  Hinna allalöömise arvutuste jaoks kohandatud Hiinast pärit impordi hindu (vaata põhjendusi 20 ja 21) võrreldi uurimisperioodi kestel samasuguse ühenduse turul ühenduse tootmisharu poolt müüdava toote mittekahjustava hinnaga. Mittekahjustav hind saadi ühenduse tootmisharu müügihinna kohandamisega selliselt, et see kajastab kasumimarginaali praeguseks läbivaadatud kujul (vaata põhjendus 70)). Võrdlemisel saadud vahe, väljendatud protsendina kogu CIF-impordi väärtusest, oli 23,0 %, s.t väiksem kui tuvastatud dumpingumarginaal.74.  Juhul kui ükski eksportiv tootja ei oleks nõudnud individuaalset kohtlemist, oleks arvutatud üks üleriigiline kahju kõrvaldamise tase kõikide HRV eksportijate jaoks.2. Lõplikud meetmed75.  Dumpingu, kahju, põhjusliku seose ja ühenduse huvide kohta tehtud järelduste valguses ja kooskõlas algmääruse artikli 9 lõikega 4 tuleks kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks, mis vastaks väiksema tollimaksu reegli kohaselt dumpingu- ja kahjumarginaalide kõige madalamale leitud tasemele. Sellisel juhul peaks tollimaksu määr olema kindlaks määratud tuvastatud kahju tasemel.76.  Eespool öeldu põhjal peaks lõplik tollimaks olema 23,0 %.3. Meetmete vorm77.  Ajutise määrusega kehtestati dumpinguvastane tollimaks minimaalse impordihinna vormis. Et kaalutlused, mille põhjal minimaalne impordihind valiti ajutise määruse põhjenduses 112 osutatud meetme vormiks, kehtivad ka praegu, ja kuna ei ole esitatud seda valikut vaidlustavaid märkusi, kinnitatakse minimaalne impordihind meetme vormiks.78.  Nagu osutatakse ajutise määruse põhjenduses 117, analüüsis komisjon lisaks minimaalsele impordihinnale kohaldatava indekseerimissüsteemi tasuvust. Sel eesmärgil tutvus komisjon erinevate indekseerimisvõimalustega, eeskätt koksisöe, koksi 80+ peamise tooraine, hinnaarenguga. Ka on teatavad ühenduse tööstusharu tootjad nõudnud minimaalse impordihinna sidumist koksisöe kuludega. Siiski leiti, et koksi 80+ hinnakõikumisi ei saa piisavalt põhjendada koksisöe või mõne muu olulise sisendi hinnaarenguga. Seetõttu otsustati, et minimaalset impordihinda ei indekseerita.79.  Minimaalse impordihinna suurus saadakse kahjumarginaali kohaldamisel ekspordihindadele, mida on kasutatud kahju kõrvaldamise taseme arvutamiseks uurimisperioodi vältel. Sel viisil arvutatud lõpliku minimaalse impordihinna suurus on 215 eurot tonni kohta.4. Rakendamine80.  Kuna meetmete rakendamise kohta märkusi ei esitatud, kinnitatakse algmääruse põhjendused 114–116.81.  Tunti muret, kas need meetodid on kohaldatavad koksi mõõtmise meetodi suhtes koksi 80+ ja koksi 80- osakaalu määramisel segasaadetise puhul. Uurimine näitas, et koksi 80+ importijad rakendavad rangeid kriteeriume lisaks muule ka suuruse ja niiskusesisalduse osas ning et ostetud toote saabumisel ühendusse teeb importija kontrollmõõtmise, et olla kindel, et neist kriteeriumitest on kinni peetud. Koksi põhikasutaja EÜs on sertifitseeritud ISO 9001:2000 või sellega samaväärse kvaliteedijuhtimise süsteemi kohaselt, mis näeb ette, et igal saadetisel peab kaasas olema päritolusertifikaat ja vastavussertifikaat. Selliseid vastavussertifikaate, mis kinnitavad ka mõõtmelisi spetsifikatsioone, võivad nõuda rakendustolliasutused deklaratsioonis sisalduvate üksikasjade täpsuse kontrollimiseks.82.  Tootmisharus kohaldatakse standardeid ISO 728:1995 ja ISO 18238:2006, mis määravad kindlaks vastavalt mõõtemeetodi ja mõõdetavast koksist proovide võtmise meetodi. Tõsiasi, et importiv tööstusharu neid standardeid juba kohaldab, näitab nende kohaldatavust ja seega ka asjakohasust nimetatud meetmete rakendamisel.I. AJUTISE TOLLIMAKSU LÕPLIK KOGUMINE83.  Tuvastatud dumpingumarginaalide suurusjärku silmas pidades ja ühenduse tootmisharule tekitatud kahju arvesse võttes leitakse, et ajutise määruse kohaselt tuleks ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad kehtestatud lõpliku tollimaksumäära ulatuses lõplikult sisse nõuda. Kui lõplik tollimaks on ajutisest tollimaksust madalam, vabastatakse ajutiselt tagatiseks antud summad, mis ületavad lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määra,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Käesolevaga kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi impordi suhtes, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+) ja mis kuulub CN-koodi ex 2704 00 19 (TARICi kood 2704 00 19 10) alla. Tükkide läbimõõt määratakse kindlaks vastavalt ISO 728:1995 normile.2. Lõpliku dumpinguvastase tollimaksu, mida kohaldatakse lõikes 1 kirjeldatud toodete suhtes, suuruseks on minimaalse impordihinna (215 eurot tonni kohta) ja ühenduse piiril enne tollimaksu tasumist saadud vaba netohinna vahe kõigil neil juhtudel, kui viimatinimetatu on minimaalsest impordihinnast väiksem.3. Kui tarnitakse kivisöekoksi segu, mis sisaldab nii üle 80 mm tüki läbimõõduga kui ka väiksema tüki läbimõõduga kivisöekoksi, kohaldatakse samuti proportsionaalselt dumpinguvastast tollimaksu kivisöekoksi suhtes tüki läbimõõduga üle 80 mm, välja arvatud juhul, kui on kindlaks määratud, et tüki läbimõõduga üle 80 mm kivisöekoksi kogus ei ületa 20 % segaveose kuivaine netomassist. Kivisöekoksi, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm, kogust segaveoses saab kindlaks määrata proovide põhjal vastavalt nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92[5] artiklitele 68–70, kus lisaks muule on sätestatud, et tolliasutus võib deklarandilt nõuda muude dokumentide esitamist, et kontrollida tollideklaratsiooni andmete õigsust; vaadata läbi kauba ja võtta kauba analüüsiks või üksikasjalikuks läbivaatamiseks proove. Juhul, kui kivisöekoksi, tüki läbimõõduga üle 80 mm, kogus määratakse kindlaks proovide põhjal, võetakse proov vastavalt standardile ISO 18238:2006.4. Kui tooted on enne vabasse ringlusse lubamist saanud kahjustada ning sellest tingituna jagatakse tegelikult makstud või makstav hind tolliväärtuse määramisel vastavalt komisjoni määruse (EMÜ) nr 2454/93[6] artiklile 145, vähendatakse eespool sätestatud minimaalset impordihinda protsendi võrra, mis vastab tegelikult makstud või makstava hinna jagamisele. Tasumisele kuuluv tollimaks on siis võrdne vähendatud minimaalse impordihinna ja vähendatud netohinna vahega ühenduse piiril enne tollivormistust.5. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksualaseid sätteid.Artikkel 2Komisjoni määruse (EÜ) nr 1071/2007 kohaselt tuleks Hiina Rahvavabariigist pärit kivisöekoksi, mille tüki läbimõõt on üle 80 mm (koks 80+), impordi suhtes ajutise dumpinguvastase tollimaksuna tagatiseks antud summad määruse artikliga 1 kehtestatud lõpliku tollimaksumäära ulatuses lõplikult sisse nõuda. Tagatiseks antud summad, mis ületavad lõplikku tollimaksu, vabastatakse.Artikkel 3Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimel[…]eesistuja [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] ELT C 313, 20.12.2006, lk 15.[3] ELT L 244, 19.9.2007, lk 3.* Selguse huvides märgitakse, et ajutise määruse ingliskeelse versiooni põhjenduses 14 kasutatud väljend „isolation industries” on kirjaviga ja see tuleb asendada mõistega „insulation industries”.[4] Konfidentsiaalsuse säilitamiseks on arvnäitaja esitatud üksnes suurusjärguna.[5] EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1).[6] EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 214/2007 (ELT L 62, 1.3.2007, lk 6).