				|

		52012PC0511

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega Euroopa Keskpangale antakse eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga /* COM/2012/0511 final - 2012/0242 (CNS) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Praegu on pangandussektori usaldusväärsus
paljudel juhtudel endiselt tihedalt seotud liikmesriigiga, kus pangad on
asutatud. Kahtlused valitsemissektori võla jätkusuutlikkuse, majanduskasvu
väljavaadete ja krediidiasutuste elujõulisuse suhtes on loonud negatiivseid,
üksteist vastastikku tugevdavaid turusuundumusi. See võib ohustada mõnede
krediidiasutuste elujõulisust ning finantssüsteemi stabiilsust ja tõsiselt
koormata asjaomase liikmesriigi juba niigi pingelist riigirahandust.
Olukorraga kaasnevad spetsiifilised riskid
euroalal, kus ühisraha suurendab tõenäosust, et arengud ühes liikmesriigis
võivad ohustavad majandusarengut ja euroala kui terviku stabiilsust. Lisaks
kahjustab praegune finantssektori riikidevahelise killustatuse oht
märkimisväärselt finantsteenuste ühtset turgu ja ei lase sel aidata kaasa
majanduse elavdamisele.
Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) loomine
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr
1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa
Pangandusjärelevalve), ja Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi asutamine on juba
parandanud koostööd liikmesriikide järelevalveasutuste vahel ning aidanud kaasa
finantsteenustealaste ühtsete eeskirjade väljatöötamisele ELis. Siiski
teostatakse pankade üle järelevalvet peamiselt riigisiseselt ning seega ei
vasta see integreeritud pangandusturgude arengule. Järelevalvealased puudused
on alates panganduskriisi algusest oluliselt vähendanud usaldust ELi
pangandussektori vastu ning suurendanud pingeid euroala võlakirjaturgudel.
Seepärast kutsus komisjon 2012. aasta mais
majandusliku ja fiskaalse integratsiooni pikemaajalise arengu osana üles looma
pangandusliitu, et taastada usaldus pankade ja euro suhtes. Pangandusliidu ühe
osa peaks moodustama ühtne järelevalvemehhanism, mis teostab otsest
järelevalvet pankade üle, jõustab rangelt ja erapooletult usaldatavusnõudeid
ning valvab tõhusalt piiriüleste pangandusturgude järele. Selle tagamine, et
panganduse järelevalve kogu euroalal järgib ühtseid kõrgeid standardeid, aitab
luua liikmesriikide vahel vajalikku usaldust, mis on eeltingimus ühtsete
kaitsemehhanismide kehtestamiseks.
Euroala tippkohtumisel 29. juunil 2012
kutsusid riigipead ja valitsusjuhid komisjoni üles „varsti esitama ettepanekud
ühtse järelevalvemehhanismi loomiseks. Kui selline mehhanism on euroala pankade
jaoks kehtestatud, võiks ESMil olla võimalik pärast tavapärast otsust
rekapitaliseerida panku otse.” Euroopa Ülemkogu 28.−29. juuni 2012
istungi järeldustes märgitakse, et selles euroala avalduses ning ettepanekutes,
mille komisjon vastavalt esitab, tuleks arvesse võtta „konkreetse ja
tähtajalise tegevuskava väljatöötamist tõelise majandus- ja rahaliidu
saavutamiseks”.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Komisjon võttis arvesse analüüsi, mis viidi
läbi seoses nn järelevalvepaketi vastuvõtmisega Euroopa järelevalveasutuste
loomiseks, ning milles hinnati ühtse järelevalvemehhanismi loomise peamisi
tegevuslikke, valitsemisalaseid, finants- ja õiguslikke aspekte. Ametlikku
mõjuhinnangut ei olnud võimalik euroala 29. juuni tippkohtumisel kehtestatud
ajakava arvestades koostada.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Ettepaneku aluseks on Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 127 lõige 6, millega nähakse ette õiguslik alus eriülesannete
andmiseks EKP-le seoses krediidiasutuste ja muude asutuste (välja arvatud
kindlustusandjad) usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet käsitleva
poliitikaga.
Ettepanekuga antakse EKP-le teatavad peamised
järelevalveülesanded, mida on vaja krediidiasutuste järelevalveks, jättes samal
ajal kõik ülesanded, mida määruses ei kirjeldata, liikmesriikide
järelevalveasutuste pädevusse. Ettepanekuga antakse EKP-le ka volitus teostada
järelevalvet finantskonglomeraatide üle. Selleks et tagada kooskõla Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikega 6, hakkab EKP vastutama ainult
finantskonglomeraatide täiendava grupipõhise järelevalvega seotud ülesannete
täitmise eest, kusjuures individuaalsete kindlustusandjate usaldatavusnõuete
täitmise järelevalvet teostavad liikmesriikide pädevad asutused.
Kavandatud meetme eesmärke ei saa
liikmesriigid tulemuslikult saavutada ja seepärast on seda parem saavutada ELi
tasandil. Hiljutised sündmused on selgelt tõestanud, et ainult Euroopa tasandi
järelevalvega saab tagada integreeritud pangandussektori asjakohase järelevalve
ning finantsstabiilsuse kõrge taseme ELis ja eelkõige euroalal. Käesoleva
ettepaneku sätted ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärkide
saavutamiseks. EKP-le antakse järelevalveülesanded, mida on vaja täita ELi
tasandil, et tagada usaldatavusnõuete ühtne ja tulemuslik kohaldamine,
riskikontroll ja kriiside vältimine . Liikmesriikide ametiasutused jätkavad
nende teatavate ülesannete täitmist, mida saab paremini täita liikmesriigi
tasandil.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127
lõike 6 kohaselt võtab nõukogu vastu määruseid. Seepärast on määrus ainuke
õigusakt, mis võimaldab anda EKP-le järelevalveülesandeid.
4.           ETTEPANEKU ÜKSIKASJALIK SELGITUS
4.1.        Teatavate
järelevalveülesannete andmine EKP-le
4.1.1.     Struktuur
EKP hakkab vastutama teatavate ülesannete
täitmise eest seoses nendes liikmesriikides asuvate krediidiasutuste
usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega, kelle rahaühik on euro (osalevad
liikmesriigid), et edendada krediidiasutuste turvalisust ja usaldusväärsust
ning finantssüsteemi stabiilsust. EKP täidab oma ülesandeid Euroopa
Finantsjärelevalve Süsteemi raames ning teeb tihedat koostööd liikmesriikide järelevalveasutuste
ja Euroopa Pangandusjärelevalvega.
4.1.2.     Järelevalvetegevuse ulatus
Pärast üleminekuperioodi on EKP vastutav
peamiste järelevalveülesannete täitmise eest kõigi osalevates liikmesriikides
asuvate krediidiasutuste suhtes, sõltumata nende ärimudelist või suurusest. EKP
on nende mitteosalevates liikmesriikides asuvate krediidiasutuste vastuvõtva
riigi järelevalveasutus, kes asutavad filiaali või osutavad piiriüleseid
teenuseid osalevas liikmesriigis.
4.1.3.     Koostöö Euroopa
järelevalveasutustega
EKP täidab oma ülesandeid Euroopa
Finantsjärelevalve Süsteemi raames ning teeb tihedalt koostööd Euroopa kolme
järelevalveasutusega. Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) säilitab oma volitused
ja ülesanded veelgi täiendada ühtseid eeskirju ning tagada järelevalvetavade
ühtlustumine ja järjepidevus. EKP ei võta üle ühtegi EBA ülesannet ning tema
regulatiivsete volituste kasutamine vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu
artiklile 132 piirdub valdkondadega, mis on vajalikud selleks, et EKP saaks
nõuetekohaselt täita temale käesoleva määrusega antud ülesandeid.
Määrus ei mõjuta EBA järelevalvenõukogu
koosseisu ning liikmesriikide pädevate asutuste esindajad jätkavad osalemist
EBA otsustetegemise protsessis. Selleks et kajastada EKP järelevalvealaseid
kohustusi, peavad osalevate liikmesriikide pädevate asutuste esindajad
kooskõlastama ja väljendama ühise seisukoha EKP pädevusse kuuluvates
küsimustes.
4.2.        EKP ülesanded
4.2.1.     EKP ülesanded
EKP on ainuisikuliselt volitatud täitma
peamisi järelevalveülesandeid, mis on hädavajalikud pankade elujõulisuse ohtude
kindlakstegemiseks ja eeldavad pankadelt vajalike meetmete võtmist. EKP on muu
hulgas pädev asutus krediidiasutuste litsentsimise ja tegevuslubade
väljastamise, oluliste osaluste hindamise, miinimumkapitali nõuete täitmise
tagamise, krediidiasutuse riskiprofiiliga seoses sisekapitali piisavuse
tagamise (teise samba meetmed), konsolideeritud järelevalve teostamise ning
finantskonglomeraatidega seotud järelevalveülesannete täitmise puhul. Lisaks
tagab EKP ka finantsvõimendust ja likviidsust käsitlevate sätete järgimise,
kohaldab kapitalipuhvreid ja võtab kriisilahendusasutustega kooskõlastatult
varajase sekkumise meetmeid juhul, kui pank rikub või on varsti rikkumas
regulatiivseid kapitalinõudeid. EKP koordineerib ja väljendab ka osalevate
liikmesriikide pädevate asutuste esindajate ühist seisukohta EBA
järelevalvenõukogus ja juhatuses eespool osutatud ülesannetega seotud
küsimustes.
4.2.2.     Liikmesriikide
järelevalveasutuste roll
Ühtse järelevalvemehhanismi loomisel jääb
liikmesriikide järelevalveasutustele jätkuvalt oluline roll.
Esiteks jäävad liikmesriikide ametiasutustele
kõik ülesanded, mida ei anta EKP-le. Näiteks jääb liikmesriikide
järelevalveasutustele vastutus tarbijakaitse eest ja rahapesu vastase võitluse
eest ning kolmanda riigi nende krediidiasutuste järelevalve eest, kes asutavad
filiaali või osutavad piiriüleseid teenuseid liikmesriigis.
Teiseks saaksid isegi EKP-le antud ülesannete
puhul enamiku igapäevasest kontrollimistest ja muudest järelevalvealastest
tegevustest, mida on vaja EKP õigusaktide ettevalmistamiseks ja rakendamiseks,
täita liikmesriikide järelevalveasutused, kes tegutsevad ühtse
järelevalvemehhanismi lahutamatu osana. Ühtne järelevalvemehhanism, mis hõlmab
kõiki panku osalevates liikmesriikides, saab toimida ainult mudeli alusel,
millega antakse oluline roll liikmesriikide eksperditeadmistele. Ettepanekus
tunnistatakse, et ühtses järelevalvemehhanismis on liikmesriikide
järelevalveasutused mitmel juhul parimas olukorras selliste tegevuste
teostamiseks, arvestades nende teadmisi riiklike, piirkondlike ja kohalike
pangandusturgude kohta, nende olemasolevaid märkimisväärseid ressursse ning
asukoha ja keelega seotud kaalutlusi, ning seega saab EKP toetuda olulisel
määral liikmesriikide ametiasutustele. Ettevalmistavad ja rakenduslikud
tegevused, mida liikmesriikide ametiasutused võiksid täita ühtse
järelevalvemehhanismi raames, hõlmavad näiteks järgmist.
·
Uue panga tegevusloa taotluse korral võiks
liikmesriigi järelevalveasutuse ülesanne olla hinnata vastavust tegevusloa
andmise mis tahes tingimustele, mis on sätestatud siseriiklikus õiguses, ning
esitada otsuse ettepanek EKP-le, kes võiks anda pangale tegevusloa, juhul kui
ta on veendunud, et ELi õiguses sätestatud tingimused on täidetud. Sarnast
menetlust kohaldatakse tegevusloa kehtetuks tunnistamisele.
·
Liikmesriikide järelevalveasutused võiksid teostada
panga olukorra igapäevast hindamist ja kohapealseid kontrolle, rakendades EKP
välja antud üldiseid suuniseid või määruseid. Selleks võiksid liikmesriikide
järelevalveasutused kasutada oma praeguseid volitusi, näiteks õigust läbi viia
kohapealseid kontrolle. Juhul kui pideva hindamise alusel näib, et pank on
olulistes raskuses, hoiataks liikmesriigi järelevalveasutus EKPd.
·
Kui pank esitab taotluse kasutada sisemist
riskimudelit, võiks liikmesriigi järelevalveasutus hinnata taotlust ja selle
vastavust ELi õigusele ja mis tahes EKP väljastatud suunistele ning võiks teha
EKP-le ettepaneku, kas ja millistel tingimustel mudel valideerida. Pärast
valideerimist võiks liikmesriigi järelevalveasutus kontrollida mudeli
kohaldamist ja jälgida selle edasist kasutamist.
·
Sanktsioonide kehtestamise õigused oleksid jagatud
EKP ja liikmesriigi tasandi vahel.
4.3.        EKP volitused
4.3.1.     Järelevalve- ja uurimisvolitused
Oma ülesannete täitmiseks käsitatakse EKPd
osalevate liikmesriikide pädeva asutusena ning tal on järelevalvevolitused, mis
peavad olema pädevatel asutustel vastavalt ELi pangandusalastele õigusaktidele.
Need hõlmavad selliseid järelevalvevolitusi nagu krediidiasutustele tegevusloa
andmine ja kehtetuks tunnistamine ning krediidiasutuse juhatuse liikme ametist
vabastamist. Lisaks võib EKP talle antud järelevalveülesannete täitmiseks
rakendada rahalisi sanktsioone ja perioodilisi karistusmakseid. Käesolevas
määruses sanktsioonide puhul kehtestatud lähenemisviis ei piira sanktsioonide
kohaldamist muudes valdkondades, kus ELi institutsioonidel on õigus sanktsioone
kehtestada, sealhulgas teatavatel juhtudel emaettevõtjate suhtes.
Oma ülesannete täitmiseks on EKP-l kõik
vajalikud uurimisvolitused. Eelkõige on EKP-l võimalik taotleda kogu asjaomase
teabe esitamist järelevalve all olevatelt üksustelt ja isikutelt, kes osalevad
nende tegevustes, on seotud nende tegevustega või täidavad tööülesandeid nende
nimel. EKP-le antakse ka õigus teostada kõiki vajalikke uurimisi, sealhulgas
kohapealseid kontrolle. Uurimisvolituste kasutamise suhtes kohaldatakse
asjakohaseid kaitsemeetmeid.
4.3.2.     Erisäte tegevuslubade ning
päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi küsimuse kohta
EKP võtab krediidiasutustele tegevuslubade
väljastamisel arvesse täiendavaid tingimusi, mis võivad olla sätestatud
liikmesriigi õigusaktidega. Eelkõige väljastab EKP tegevusloa pärast
liikmesriigi pädeva asutuse tehtud ettepanekut, kui kõik siseriiklikus õiguses
sätestatud tingimused on täidetud.
Kui krediidiasutused kasutavad teises
liikmesriigis asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust, nähakse liidu
õigusega ette selge pädevuste jaotus päritolu- ja vastuvõtvate liikmesriikide
vahel ning konkreetne teavitamine. EKP-le antud ülesannete puhul täidab EKP nii
päritolu- kui ka vastuvõtva järelevalveasutuse rolli krediidiasutuste jaoks,
kes kasutavad teistes osalevates liikmesriikides asutamisõigust ja teenuste
osutamise vabadust. Seoses kõnealuste ülesannetega hõlmatud valdkondadega ei
ole seega vaja jaotada pädevust päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi vahel ega
näha ette konkreetseid teavitamismenetlusi ning asjaomaseid sätted ei kohaldata
enam osalevate liikmesriikide vahel.
Liidu õiguse kohaselt osalevad piiriüleste
pangakontsernide järelevalveasutused grupi konsolideeritud järelevalves ning
kooskõlastavad oma järelevalvealaseid tegevusi järelevalvekolleegiumides. Nende
pangakontsernide puhul, mis on asutatud ainult osalevates liikmesriikides, hakkab
EKP täitma kõiki asjaomaseid järelevalveülesandeid. Seega ei kohaldata nende
kontsernide puhul enam sätteid, mis käsitlevad järelevalveasutuste vahelist
koostööd ja kolleegiume.
4.4.        Suhted liikmesriikidega,
kelle rahaühik ei ole euro
Ettepanekus võetakse kolmel viisil arvesse
nende liikmesriikide olukorda, kes ei ole võtnud kasutusele eurot.
Esiteks tehakse seotud ettepanekus, millega
muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (millega asutatakse Euroopa
Pangandusjärelevalve), ettepanek, et hääletamiskorda EBAs tuleks kohandada,
tagamaks et EBA otsustusstruktuurid on jätkuvalt tasakaalustatud ja
tulemuslikud ning säilitavad täielikult ühtse turu terviklikkuse (vt osa
4.1.3).
Teiseks ei mõjuta ettepanek nende piiriüleste
pankade järelevalve puhul, mis tegutsevad nii euroalal kui ka sellest
väljaspool, mingil viisil mitteosalevate liikmesriikide olukorda direktiivi
2006/48/EÜ alusel loodud järelevalvekolleegiumides. Sätteid, mis käsitlevad
neid kolleegiume ning kohustust teha koostööd ja vahetada teavet konsolideeritud
järelevalve raames ning päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi
järelevalveasutuste vahel, kohaldatakse täielikult EKP suhtes, kes on osalevate
liikmesriikide pädev asutus. Kõnealuste sätetega nähakse ette tulemuslik
raamistik EKP ja nende liikmesriikide järelevalveasutuste vaheliseks koostööks,
kes ei ole eurot kasutusele võtnud.
Kolmandaks saavad liikmesriigid, kes ei ole
eurot kasutusele võtnud, kuid soovivad pangandusliidus osaleda, teha tihedat
järelevalvealast koostööd EKPga, kui nad täidavad teatavaid tingimusi. See
tähendab eelkõige, et need liikmesriigid täidavad ja rakendavad asjaomaseid EKP
õigusnorme. Liikmesriigi puhul, kes on sisse seadnud tiheda koostöö EKPga,
teostab EKP käesolevas määruses talle antud järelevalveülesandeid seoses asjaomases
liikmesriigis asuvate krediidiasutustega. Liikmesriigi esindaja võib osaleda
järelevalvenõukogus, mis luuakse määrusega, et teostada EKP ülesannete
kavandamist ja täitmist krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve
valdkonnas ning mille suhtes kohaldatakse tingimusi, mis on sätestatud otsuses,
millega kehtestatakse tihe koostöö kooskõlas Euroopa Keskpankade Süsteemi ja
EKP põhikirjaga.
4.5.        Korralduslikud põhimõtted
4.5.1.     Sõltumatus ja aruandekohustus
EKP on pangandusjärelevalve teostamisel
sõltumatu ning tema suhtes kohaldatakse rangeid aruandlussätteid tagamaks, et
ta kasutab oma järelevalvevolitusi võimalikult tulemuslikult ja
proportsionaalselt, aluslepinguga sätestatud piirides ja lisaks Euroopa
järelevalveasutuste puhul ettenähtud korrale. Seepärast on EKP seoses oma
ülesannetega aruandekohustuslik Euroopa Parlamendi ja nõukogu/eurorühma ees.
EKP suhtes kohaldatakse korrapäraste aruannete esitamise nõudeid ning ta vastab
küsimustele. Järelevalvenõukogu eesistuja esitab Euroopa Parlamendile ja
eurorühmale aastaaruande EKP järelevalvealaste tegevuste kohta ning mis tahes
muudel juhtudel võivad ta ära kuulata Euroopa Parlamendi pädevad komiteed. EKP
on kohustatud vastama Euroopa Parlamendi ja selle liikmete kõigile küsimustele
seoses EKP järelevalvealase tegevusega. Aluslepingu kohaselt määrab Euroopa
Ülemkogu pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist ametisse EKP nõukogu (kui
organi, kellel lasub lõplik vastutus EKP tegevuse eest) presidendi ja
asepresidendi ning muud juhatuse liikmed. Kuna järelevalvenõukogu eesistuja
valitakse juhatuse liikmete hulgast, tagab see ka Euroopa Parlamendile olulise
rolli eesistuja valimisel. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli
314 lõikele 1 ei ole EKP eelarve liidu eelarve osa. Võttes arvesse
aruandekohustuse tagamist selles raamistikus, nõutakse siiski, et EKP looks
järelevalveülesannete jaoks oma üldeelarvest eraldi eelarverea. EKP
järelevalveülesannetega seotud kulud rahastatakse järelevalve alla kuuluvatelt
asutustelt võetavate tasudega.
4.5.2.     Juhtimine
Rahapoliitikaga seotud ülesanded on rangelt
eraldatud järelevalveülesannetest, et vältida võimalikke huvide konflikte
rahapoliitika eesmärkide ja usaldatavusnõuete täitmise järelevalve eesmärkide
vahel. Selleks, et tagada mõlema ülesande vajalik eraldamine ning asjakohane
tähelepanu järelevalveülesannetele, tagab EKP, et kõiki ettevalmistavaid ja
rakenduslikke tegevusi EKPs täidavad organid või haldusüksused, mis on
eraldatud rahapoliitika eest vastutavatest organitest või haldusüksustest.
Selleks luuakse järelevalvenõukogu, kes hakkab ette valmistama otsuseid
järelevalve küsimustes. EKP nõukogul lasub lõplik vastutus otsuste tegemise
eest, kuid ta võib delegeerida teatavad ülesanded või otsuste tegemise õiguse
järelevalvenõukogule. Järelevalvenõukogu juhib EKP nõukogu poolt valitud
eesistuja ja ase-eesistuja ning sinna kuuluvad lisaks neile neli EKP esindajat
ja üks esindaja igast liikmesriigi keskpangast või muust riiklikust pädevast
asutusest.
4.5.3.     Teabevahetus
Järelevalveülesannete täitmisel kohaldatakse
EKP suhtes ELi pangandusalaste õigusaktidega kehtestatud ametisaladuse hoidmise
kohustust ning tal lubatakse vahetada teavet asjaomaste riiklike
ametiasutustega kõnealustes õigusaktides sätestatud tingimuste kohaselt.
4.6.        Jõustumine ja läbivaatamine
Tulemusliku ühtse järelevalvemehhanismi
loomise kiireloomulisuse tõttu jõustub määrus 1. jaanuaril 2013.
Mehhanismi sujuvaks käivitamiseks on kavandatud järkjärguline lähenemisviis,
millega nähakse EKP-le ette võimalus kohaldada oma järelevalveülesandeid alates
1. jaanuarist 2013 kõigi pankade suhtes, eelkõige avaliku sektori
finantsabi saanud või taotlenud pankade suhtes, ning Euroopa süsteemse
tähtsusega kõige olulisemate krediidiasutuste suhtes hakatakse EKP järelevalvet
kohaldama alates 1. juulist 2013. EKP hakkab kõigi muude pankade suhtes
oma ülesandeid täielikult täitma hiljemalt alates 1. jaanuarist 2014.
Eeldatakse, et komisjoni poolt 20. juulil 2011
esitatud direktiivi ettepanek, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise
tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete
täitmise järelevalvelt, ja määruse ettepanek krediidiasutuste ja
investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta
(kapitalinõuete direktiivi IV pakett)[1]
jõustuvad 1. jaanuaril 2013 ning seega saab EKP täita oma järelevalveülesandeid
nende õigusaktide alusel. Kui seda siiski ei juhtu, võimaldavad konkreetsed
üleminekusätted EKP-l oma ülesandeid täita juba direktiivide 2006/48/EÜ ja
2006/49/EÜ (kapitalinõuete direktiivi III pakett) alusel.
Komisjon avaldab 1. jaanuariks 2016
aruande ühtse järelevalvemehhanismi tegevuse ja käesoleva määrusega ette nähtud
menetluste rakendamise tulemusena saadud kogemuste kohta.
5.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet, sest
vastavalt aluslepingule ei ole EKP eelarve liidu eelarve osa.
2012/0242 (CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega Euroopa Keskpangale antakse
eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve
poliitikaga
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 127 lõiget 6,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[3],
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Viimastel aastakümnetel on EL
teinud olulisi edusamme pangandusteenuste siseturu loomisel. Sellest tulenevalt
on pangakontsernidel, mille peakorterid asuvad teises liikmesriigis,
märkimisväärne turuosa mitmes liikmesriigis ning krediidiasutused on oma
tegevust geograafiliselt mitmekesistanud, seda eelkõige euroalal.
(2)       Pangandusteenuste siseturu
säilitamine ja suurem integreeritus on oluline, et kiirendada majanduse
elavnemist liidus. Siiski on see üha keerukam. Tõenditest nähtub, et liidu
pangandusturgude integratsioon on peatumas.
(3)       Samal ajal peavad
järelevalveasutused suurendama oma järelevalvealast kontrolli, et võtta arvesse
viimaste aastate finantskriisi õppetunde ning suutma järelevalvet teostada väga
keerukate omavahel seotud turgude ja asutuste üle.
(4)       Individuaalsete pankade
järelevalve ELis on peamiselt liikmesriikide pädevuses. See piirab järelevalve
tulemuslikkust ja järelevalveasutuste võimet jõuda ühisele arusaamale
pangandussektori usaldusväärsuse kohta kogu ELis. Selleks, et säilitada ja
suurendada turgude integreerimise positiivset mõju majanduskasvule ja heaolule,
tuleks suurendada järelevalveülesannete integreeritust.
(5)       Krediidiasutuse usaldatavus
on sageli siiski tugevalt seotud liikmesriigiga, kus see asub. Kahtlused
valitsemissektori võla jätkusuutlikkuse, majanduskasvu väljavaadete ja
krediidiasutuste elujõulisuse suhtes on loonud negatiivseid, üksteist
vastastikku tugevdavaid turusuundumusi. See võib ohustada mõnede
krediidiasutuste elujõulisust ning finantssüsteemi stabiilsust ja tõsiselt
koormata asjaomase liikmesriigi juba niigi pingelist riigirahandust.
Probleemiga kaasnevad spetsiifilised riskid euroalal, kus ühisraha suurendab
tõenäosust, et negatiivsed arengud ühes liikmesriigis ohustavad majandusarengut
ja euroala kui terviku stabiilsust.
(6)       Euroopa Pangandusjärelevalve
(EBA), mis loodi 2011. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri
2010. aasta määrusega (EL) nr 1093/2010 (millega asutatakse Euroopa
Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve)),[4] ning Euroopa Finantsjärelevalve
Süsteem, mis loodi kõnealuse määruse artikliga 2 ja 24. novembri 2010. aasta
määrusega (EL) nr 1094/2010 (millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus
(Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve))[5] ja 24. novembri 2010.
aasta määrusega (EL) nr 1095/2010 (millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus
(Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve))[6]
on oluliselt parandanud panganduse järelevalveasutuste vahelist koostööd ELis.
EBA aitab oluliselt kaasa finantsteenustealaste ühtsete eeskirjade loomisele
ELis ning tal on olnud keskne roll 2011. aasta oktoobris Euroopa Ülemkogu poolt
kokku lepitud peamiste ELi krediidiasutuste rekapitaliseerimise järjepideval
rakendamisel.
(7)       Euroopa Parlament on nõudnud
mitmel korral Euroopa organi loomist, kes oleks otseselt vastutav teatavate
järelevalveülesannete täitmise eest finantseerimisasutuste puhul, alates oma
resolutsioonidest 13. aprillil 2000. aastal komisjoni teatise
„Finantsturgude raamistiku rakendamisest: tegevuskava” kohta[7] ja 21. novembril 2002.
aastal usaldatavusnõuete täitmise järelevalve kohta Euroopa Liidus[8].
(8)       Euroopa Ülemkogu 29. juuni
2012. aasta järeldustes kutsuti Euroopa Ülemkogu eesistujat töötama välja
tegevuskava tõelise majandus- ja rahaliidu saavutamiseks. Samal päeval
rõhutasid euroala riigipead ja valitsusjuhid, et kui euroala pankade puhul on
loodud tõhus ühtne järelevalvemehhanism, mis hõlmab EKPd, võiks ESMil olla
võimalik tavapärase otsuse alusel pankasid otse rekapitaliseerida, mis põhineks
asjakohastel tingimustel, sealhulgas riigiabi eeskirjade järgimisel.
(9)       Seega tuleks luua Euroopa
pangandusliit, mida toetatakse tõeliselt ühtsete eeskirjadega finantsteenuste
ühtse turu kui terviku jaoks ja mis koosneb ühtsest järelevalvemehhanismist,
ühtsest hoiuste tagamise ja pangakriiside lahendamise raamistikust. . Silmas
pidades ühisrahas osalevate liikmesriikide vahelisi tihedaid seoseid ja suhteid
peaks pangandusliitu kohaldama vähemalt kõigi euroala liikmesriikide suhtes.
Selleks et siseturgu säilitada ja tugevdada ning ulatuses, mil määral see on
institutsionaalselt võimalik, peaks pangandusliit olema avatud ka teistele
liikmesriikidele.
(10)     Esimese sammuna pangandusliidu
suunas peaks ühtne järelevalvemehhanism tagama, et ELi poliitikat seoses
krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega rakendatakse ühtselt
ja tulemuslikult, et finantsteenustealaseid ühtseid eeskirju kohaldatakse
krediidiasutuste suhtes võrdselt kõigis asjaomastes liikmesriikides ning et
kõnealuste krediidiasutuste suhtes kohaldatakse kvaliteetset järelevalvet, mis
on vaba muudest, usaldatavusnõuetega mitteseotud kaalutlustest. Ühtne
järelevalvemehhanism on aluseks järgmistele sammudele pangandusliidu suunas.
See kajastab põhimõtet, et ühiste sekkumismehhanismide mis tahes kehtestamisele
kriiside korral peaks eelnema ühised kontrollid, et vähendada
sekkumismehhanismide kasutamise vajaduse tõenäosust.
(11)     EKP, kes on euroala keskpank
ning omab ulatuslikke eksperditeadmisi makromajanduslikes ja finantsstabiilsuse
küsimustes, sobib täitma järelevalveülesandeid, mis keskenduvad Euroopa
finantssüsteemi stabiilsuse kaitsmisele. Mitmes liikmesriigis keskpangad juba
vastutavad panganduse järelevalve eest. Seepärast tuleks EKP-le anda
eriülesanded seoses euroala krediidiasutuste järelevalve poliitikaga.
(12)     EKP-le tuleks anda need
järelevalvealased eriülesanded, mis on määrava tähtsusega krediidiasutuste
usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ELi poliitika ühtse ja tulemusliku
rakendamise tagamiseks, ülejäänud ülesannete täitmine peaks jääma
liikmesriikide ametiasutustele. EKP ülesanded peaksid hõlmama meetmeid, mis
võetakse süsteemse stabiilsuse saavutamiseks.
(13)     Suurte pankade turvalisus ja
usaldusväärsus on eriti olulised, et tagada finantssüsteemi stabiilsus. Siiski
nähtub hiljutisest kogemusest, et ka väiksemad pangad võivad finantsstabiilsuse
ohtu seada. Seepärast peaks EKP saama täita järelevalveülesandeid osalevate
liikmesriikide kõigi pankade suhtes.
(14)     Krediidiasutustele
tegevuslubade andmine enne tegevuse alustamist on peamine usaldatavusnõuete
täitmise meetod tagamaks, et sellist tegevust teostavad ainult ettevõtjad,
kellel on kindel majanduslik alus, korraldus, mis võimaldab tegeleda hoiuste
kaasamise ja laenuandmisega seotud spetsiifiliste riskidega, ning sobivad
juhid. EKP-l peaks seepärast olema ülesanne anda krediidiasutustele tegevuslube
ja ta peaks vastutama tegevuslubade kehtetuks tunnistamise eest.
(15)     Lisaks ELi seadusandlikes
aktides sätestatud krediidiasutustele tegevusloa andmise tingimustele ning
asjaoludele sellise tegevusloa tühistamiseks, võivad liikmesriigid praegu ette
näha tegevusloa andmise täiendavaid tingimusi ning tegevusloa tühistamise
täiendavaid asjaolusid. Seepärast peaks EKP oma ülesandeid seoses
krediidiasutustele tegevusloa andmisega ja tegevusloa tühistamisega
siseriikliku õiguse mittejärgmise korral täitma asjaomase liikmesriigi pädeva
asutuse ettepaneku alusel, kes hindab siseriiklikus õiguses sätestatud
asjaomaste tingimuste täitmist.
(16)     Mis tahes uue omaniku
sobilikkuse hindamine enne märkimisväärse osaluse ostmist krediidiasutuses on
asendamatu vahend krediidiasutuste omanike jätkuva sobilikkuse ja rahandusliku
usaldusväärsuse tagamiseks. EKP kui liidu institutsioon saab sellist hindamist
teostada ilma, et kehtestataks põhjendamatuid piiranguid siseturule. EKP-l
peaks olema ülesanne hinnata krediidiasutustes märkimisväärse osaluse
omandamist ja võõrandamist.
(17)     Krediidiasutuste usaldatavusnõuete
täitmisega seotud usaldusväärsuse eeltingimus on nende ELi eeskirjade täitmine,
millega nõutakse krediidiasutustelt, et neil on teatav kapitalitase
krediidiasutuste majandustegevusele omaste riskide katmiseks, et nad piiravad
individuaalsetest vastaspooltest tulenevate riskipositsioonide mahtu, et nad
avalikustavad teabe krediidiasutuse finantsseisundi kohta, et nad omavad
piisavalt likviidseid varasid turupingete olukorras vastupidamiseks ning et nad
piiravad finantsvõimendust. EKP ülesanne peaks olema tagada nende eeskirjade
järgimine ning kehtestada rangemad usaldatavusnõuded ja kohaldada liidu
õigusaktides konkreetselt sätestatud juhtudel täiendavaid meetmeid
krediidiasutuste suhtes.
(18)     Täiendavad kapitalipuhvrid,
sealhulgas kapitali säilitamise puhver ja vastutsükliline kapitalipuhver
tagamaks, et krediidiasutused koguvad majanduskasvu perioodidel piisava
omakapitali, et katta kahjud stressiolukordades, on peamised usaldatavusnõuete
täitmise vahendid, et tagada piisav kahjude katmise võime. EKP-l peaks olema
ülesanne kehtestada selliseid puhvreid ja tagada, et krediidiasutused neid
järgivad.
(19)     Krediidiasutuse turvalisus ja
usaldusväärsus sõltuvad ka asjakohase sisemise kapitali allokeerimisest, võttes
arvesse riske, millele krediidiasutus võib olla avatud, ning asjakohaste
asutusesiseste organisatsiooniliste struktuuride ja äriühingu üldjuhtimise
korra olemasolust. Seepärast peaks EKP-l olema ülesanne kohaldada nõudeid,
millega tagatakse, et krediidiasutused on kehtestanud töökindla üldjuhtimise
korra, protsessid ja mehhanismid, sealhulgas strateegiad ja menetlused oma
sisemise kapitali asjakohasuse hindamiseks ja säilitamiseks. Puuduste korral
peaks EKP-l olema ka ülesanne kehtestada asjakohaseid meetmeid, sealhulgas
täiendavate omavahendite erinõudeid, avaldamise erinõudeid ja likviidsuse
erinõudeid.
(20)     Ohud krediidiasutuse
turvalisusele ja usaldusväärsusele võivad tekkida nii individuaalse
krediidiasutuse tasandil kui ka pangakontserni või finantskonglomeraadi
tasandil. Konkreetne järelevalvekord nende ohtude leevendamiseks on oluline
krediidiasutuste turvalisuse ja usaldusväärsuse tagamiseks. Lisaks
individuaalsete krediidiasutuste järelevalvele peaks EKP ülesanded hõlmama
konsolideeritud järelevalvet, täiendavat järelevalvet, finantsvaldusettevõtjate
järelevalvet ning segafinantsvaldusettevõtjate järelevalvet.
(21)     Finantsstabiilsuse
säilitamiseks tuleb krediidiasutuse finants- ja majandusliku olukorra
halvenemist parandada enne, kui kõnealune asutus satub olukorda, kus
ametiasutustel ei ole muud valikut kui kohaldada kriisilahendust. EKP-l peaks
olema ülesanne rakendada varajase sekkumise meetmeid, nagu on määratletud
asjakohases liidu õiguses. Ta peaks siiski kooskõlastama oma varajase sekkumise
meetmeid asjaomaste kriisilahendusasutustega. Seni kuni kriisilahenduse
volitusi ei ole antud Euroopa organile, peaks EKP seda enam tegema koostööd
asjaomaste riiklike ametiasutustega, et tagada kriiside korral ühtne arusaam
vastavatest ülesannetest, eelkõige selleks loodavate piiriüleste kriisiohjamise
rühmade ja tulevaste kriisilahenduskollegiumide raames.
(22)     Järelevalveülesanded, mida ei
anta EKP-le, peaksid jääma liikmesriikide ametiasutustele. Need ülesanded peaks
hõlmama õigust saada krediidiasutustelt teatisi seoses asutamisõigusega ja teenuste
osutamise vabadusega; teostada järelevalvet nende organite üle, kes ei ole
hõlmatud liidu õiguse kohase krediidiasutuste määratlusega, kuid kelle üle
teostatakse krediidiasutustena järelevalvet siseriikliku õiguse kohaselt;
teostada järelevalvet kolmanda riigi krediidiasutuste üle, kes asutavad ELis
filiaali või osutavad piiriüleseid teenuseid; teostada järelevalvet
makseteenuste üle; viia läbi krediidiasutuste igapäevast kontrollimist; täita
pädevate asutuste ülesandeid krediidiasutuste suhtes seoses
finantsinstrumentide turgudega ning takistada finantssüsteemi kasutamist
rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil.
(23)     EKP peaks täitma temale antud
ülesandeid eesmärgiga tagada krediidiasutuste turvalisus ja usaldusväärsus ning
ELi finantssüsteemi stabiilsus ja siseturu terviklikkus, tagades sellega ka
hoiustajate kaitse ja parandades siseturu toimimist kooskõlas ELi
finantsteenustealaste ühtsete eeskirjadega.
(24)     Mõne liikmesriigi
järelevalveülesannete andmine EKP-le peaks olema kooskõlas 2010. aastal
loodud Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi raamistikuga ja selle aluseesmärgiga
töötada välja ühtsed eeskirjad ja ühtlustada järelevalvetavasid kogu ELis.
Koostöö panganduse järelevalveasutuste ning kindlustuse ja väärpaberiturgude
järelevalveasutuste vahel on oluline, et tegeleda ühist huvi pakkuvate
küsimustega ja tagada nende krediidiasutuste nõuetekohane järelevalve, kes
tegutsevad ka kindlustuse ja väärtpaberite sektoris. Seepärast peaks EKP olema
kohustatud tegema Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi raames tihedat koostööd
EBA, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve ning Euroopa Kindlustus- ja
Tööandjapensionide Järelevalvega.
(25)     Et tagada kooskõla EKP-le
antud järelevalveülesannete ja EBAs otsuste tegemise vahel, peaks EKP
koordineerima osalevate liikmesriikide pädevate asutuste esindajate ühist
seisukohta EKP pädevusse kuuluvates küsimustes.
(26)     EKP ülesannete täitmise suhtes
kohaldatakse ja ta peab järgima mis tahes liidu õiguse eeskirju, sealhulgas
kogu esmast ja teisest liidu õigust, komisjoni otsuseid riigiabi valdkonnas,
konkurentsieeskirju ja ühinemiste kontrolli ning kõigi liikmesriikide suhtes
kohaldatavaid ühtseid eeskirju. EBA-le on antud ülesanne töötada välja
tehniliste standardite ning suuniste ja soovituste eelnõud, millega tagatakse
järelevalve ühtsus ja järelevalvetulemuste sidusus ELis. EKP ei peaks asendama
EBAt nende ülesannete täitmisel ja seepärast peaks ta kasutama oma volitusi
võtta vastu määrusi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 132
ainult siis, kui Euroopa Komisjoni poolt EBA esitatud eelnõude alusel vastu
võetud liidu õigusaktid või EBA väljaantud suunised ja soovitused ei käsitle
teatavaid aspekte, mis on vajalikud EKP ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks,
või ei käsitle neid aspekte piisavalt üksikasjalikult.
(27)     Tagamaks et krediidiasutused,
finantsvaldusettevõtjad ja segafinantsvaldusettevõtjad kohaldavad
järelevalvealaseid eeskirju ja otsuseid, tuleks rikkumiste korral kohaldada
tulemuslikke, proportsionaalseid ja hoiatavaid sanktsioone. Kooskõlas Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 132 lõikega 3 ning nõukogu 23. novembri
1998. aasta määrusega (EÜ) nr 2532/98 (Euroopa Keskpanga volituste kohta
rakendada sanktsioone)[9]
on EKP-l õigus määrata ettevõtjatele EKP määrustest ja otsustest tulenevate kohustuste
täitmata jätmise eest trahve või perioodilisi karistusmakseid. Selleks et EKP
saaks tulemuslikult täita oma ülesanded seoses vahetult kohaldatavas liidu
õiguses sätestatud järelevalvealaste eeskirjade jõustamisega, tuleks EKP-le
lisaks anda õigus kehtestada nende eeskirjade rikkumise eest krediidiasutuste,
finantsvaldusettevõtjate ja segafinantsvaldusettevõtjate suhtes rahalisi
sanktsioone. Liikmesriikide ametiasutustele peaks jääma võimalus kohaldada
sanktsioone juhul, kui ei täideta kohustusi, mis tulenevad liidu direktiivi
ülevõtvast siseriiklikust õigusest. Juhul kui EKP leiab oma ülesannete
täitmiseks olevat asjakohane selliste rikkumiste korral kohaldada sanktsiooni,
peaks ta saama selleks pöörduda liikmesriikide ametiasutuste poole.
(28)     Liikmesriikide
järelevalveasutustel on olulised ja pikaajalised eksperditeadmised
krediidiasutuste järelevalve kohta oma territooriumil ning oma majanduslike,
korralduslike ja kultuuriliste eripärade kohta. Nad on loonud sel eesmärgil
pühendunud ja kõrgelt kvalifitseeritud töötajatega suure organi. Et tagada
Euroopa järelevalve kõrge kvaliteet, peaksid liikmesriikide järelevalveasutused
abistama EKPd mis tahes õigusaktide ettevalmistamisel ja rakendamisel EKP
järelevalveülesannete täitmiseks. See peaks eelkõige hõlmama panga olukorra
pidevat igapäevast hindamist ja seotud kohapealseid kontrolle.
(29)     Nende piiriüleste pankade
järelevalve puhul, mis tegutsevad nii euroalal kui ka sellest väljaspool, peaks
EKP tegema tihedat koostööd mitteosalevate liikmesriikide pädevate asutustega.
EKP kui pädeva asutuse suhtes kohaldatakse seotud kohustusi teha koostööd ja
vahetada teavet liidu õiguse kohaselt ning ta peaks täiel määral osalema
järelevalvekolleegiumides. Kuna järelevalveülesannete täitmine Euroopa
institutsiooni poolt on kasulik finantsstabiilsuse ja turgude jätkusuutliku
integreerimise seisukohast, peaks ühisrahas mitteosalevatel liikmesriikidel
lisaks olema võimalik osaleda uues mehhanismis. Järelevalveülesannete
tulemusliku täitmise vajalik eeltingimus on siiski, et järelevalvealaseid
otsuseid rakendatakse täielikult ja viivituseta. Liikmesriigid, kes soovivad
osaleda uues mehhanismis, peaksid seega tagama, et nende pädevad asutused
järgivad ja võtavad vastu mis tahes EKP nõutud meetme seoses krediidiasutustega.
EKP peaks saama seada sisse tiheda koostöö ühisrahas mitteosaleva liikmesriigi
pädevate asutustega. Tal peaks olema kohustus seada sisse koostöö, kui
käesolevas määruses sätestatud tingimused on täidetud. Tingimused, mille alusel
nende liikmesriikide pädevate asutuste esindajad, kes on sisse seadnud tiheda
koostöö, võtavad osa järelevalvenõukogu tööst, peaks võimaldama kõnealustel
esindajatel võimalikult aktiivselt osaleda, võttes arvesse Euroopa Keskpankade
Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirjaga kehtestatud piiranguid, eelkõige
seoses selle otsuste tegemise protsessi terviklikkusega.
(30)     EKP-l peaks olema oma
ülesannete täitmiseks asjakohased järelevalvevolitused. Krediidiasutuste
usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet käsitleva liidu õigusega nähakse ette
teatavate volituste andmine liikmesriikide poolt selleks määratud pädevatele
asutustele. Ulatuses, mil määral need volitused kuuluvad EKP-le antud
järelevalveülesannete hulka, tuleks osalevate liikmesriikide puhul pädeva
asutusena käsitada EKPd ning tal peaks olema liidu õigusega pädevatele
asutustele antud volitused. See hõlmab volitusi, mis kõnealuste õigusaktidega
on antud päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele ning
määratud ametiasutustele.
(31)     Oma ülesannete tulemuslikuks täitmiseks
peaks EKP saama nõuda kogu vajalikku teavet, teostada uurimisi ja kohapealseid
kontrolle. Neid volitusi tuleks kohaldada järelevalve alla kuuluvate üksuste,
nende üksuste töötajate ja seotud kolmandate isikute, nende üksuste
tööülesandeid või tegevusi teostavate allhankijatest kolmandate isikute ning
nende üksuste tegevusega muul viisil lähedalt ja oluliselt seotud isikute
suhtes, sealhulgas järelevalve all oleva üksuse töötajate suhtes, kes ei ole
otseselt seotud selle tegevustega, kuid kellel võib tänu nende funktsioonile
üksuses olla olulist teavet konkreetse küsimuse kohta, ning ettevõtjate suhtes,
kes on nendele üksuste teenuseid osutanud. EKP peaks saama taotleda teavet
lihtteabenõudega, mille alusel isik, kellelt seda teavet taotletakse, ei ole
kohustatud seda andma, kuid nõudele vabatahtlikult vastates ei tohi antav teave
olla ebaõige ega eksitav ning see tuleks esitada viivitamata. EKP peaks saama
taotleda teabe esitamist ka otsusega.
(32)     Olukordades, kus
krediidiasutused kasutavad teises liikmesriigis oma asutamisõigust või õigust
osutada teenuseid või juhul, kui mitu ühte gruppi kuuluvat üksust on asutatud
eri liikmesriikides, nähakse liidu õigusega ette erimenetlused ja pädevuste
jaotamine asjaomaste liikmesriikide vahel. Määral, mil EKP võtab üle teatavad
järelevalveülesanded kõigi osalevate liikmesriikide puhul, ei tuleks
kõnealuseid menetlusi ja jaotamist kohaldada teises osalevas liikmesriigis
asutamisõiguse ja teenuste osutamise õiguse suhtes.
(33)     Oma otsuste tegemisel peaks
EKP järgima ELi eeskirju ning nõuetekohase menetluse ja läbipaistvuse
üldpõhimõtteid. Täielikult tuleks järgida EKP otsuste adressaatide õigust
esitada oma seisukohti.
(34)     Järelevalveülesannete
andmisega kaasneb EKP-l oluline vastutus tagada ELis finantsstabiilsus ning
kasutada oma järelevalvevolitusi võimalikult tulemuslikult ja
proportsionaalselt. Seepärast peaks EKP olema nende ülesannete täitmisega
seoses aruandekohustuslik Euroopa Parlamendi ja nõukogu (eurorühma) ees, kes on
demokraatlikult seadustatud institutsioonid, esindades Euroopa rahvast ja ELi
liikmesriike. See peaks hõlmama korrapärast aruannete esitamist ja küsimustele
vastamist. Kui liikmesriikide järelevalveasutused võtavad meetmeid käesoleva
määruse alusel, kohaldatakse jätkuvalt siseriikliku õiguse kohast
aruandluskorda.
(35)     EKP vastutab rahapoliitika
funktsioonide täitmise eest, mille eesmärk on säilitada hindade stabiilsus
vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikele 1.
Järelevalveülesannete täitmise eesmärk on kaitsta krediidiasutuste turvalisust
ja usaldusväärsust ning finantssüsteemi stabiilsust. Selliste huvide
konfliktide vältimiseks ja tagamaks, et iga funktsiooni täidetakse vastavalt
kohaldatavatele eesmärkidele, peaks EKP tagama, et neid funktsioone täidetakse
täielikult eraldi.
(36)     Eelkõige tuleks EKPs luua
järelevalvealaste otsuste ettevalmistamise eest vastutav järelevalvenõukogu,
mis kasutab ära liikmesriikide järelevalveasutuste konkreetseid
eksperditeadmisi. Seepärast peaks järelevalvenõukogu juhtima eesistuja ja
ase-eesistuja, kelle valib EKP nõukogu, ning järelevalvenõukogu peaks lisaks
koosnema EKP ja liikmesriikide ametiasutuste esindajatest. Asjakohase
rotatsiooni ning samal ajal eesistuja ja ase-eesistuja täieliku sõltumatuse
tagamiseks peaks nende ametiaeg olema kuni viis aastat ning neid ei tohiks
saada valida tagasi järgmiseks ametiajaks. Tagamaks täielikku kooskõla EBA
tegevuse ja ELi usaldatavusnõudeid käsitleva poliitikaga, peaksid EBA ja
Euroopa Komisjon osalema järelevalvenõukogus vaatlejatena. EKP-le antud
järelevalveülesannete täitmine eeldab arvukate tehniliselt keerukate
õigusaktide ja otsuste, sealhulgas individuaalseid krediidiasutusi käsitlevate
otsuste vastuvõtmist. Selleks et neid ülesandeid tulemuslikult täita kooskõlas
rahapoliitika ülesannetest eraldatuse põhimõttega, peaks EKP nõukogu saama
delegeerida teatavad selgelt määratletud järelevalveülesanded ja seotud otsused
järelevalvenõukogule, kohaldades delegeerimise suhtes nõukogupoolset
järelevalvet ja vastutust, kusjuures nõukogu saab anda sellele organile
suuniseid ja juhiseid. Järelevalvenõukogu võib abistada juhtkomitee, kuhu
kuulub vähem liikmeid.
(37)     Järelevalvenõukogu ja EKP
töötajate suhtes, kes täidavad järelevalveülesandeid, tuleks kohaldada
asjakohast ametisaladuse hoidmise kohustust. Sarnast kohustust tuleks kohaldada
ka teabevahetuse suhtes EKP nende töötajatega, kes ei osale järelevalvealases
tegevuses. See ei peaks takistama EKPd vahetamast teavet asjaomastes ELi
õigusaktides sätestatud ulatuses ja tingimustel, sealhulgas Euroopa Komisjoniga
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaste ülesannete ning
majanduse ja eelarve tugevdatud järelevalvet käsitlevate liidu õiguse kohaste
ülesannete täitmisel.
(38)     Oma ülesannete tulemuslikuks
täitmiseks peaks EKP täitma talle antud järelevalveülesandeid täielikult
sõltumatult, eelkõige sõltumatuna lubamatust poliitilisest mõjust ja sektori
sekkumisest, mis võiks kahjustada tema tegevuslikku sõltumatust.
(39)     EKP peaks omama piisavaid
vahendeid, et ta saaks täita oma järelevalveülesandeid tulemuslikult. Need
vahendid tuleks saada viisil, millega tagatakse EKP sõltumatus liikmesriikide
pädevate asutuste ja turuosaliste lubamatust mõjust ning rahapoliitika ja
järelevalvealaste ülesannete eraldatus. Järelevalvega seotud kulud peaksid
kandma peamiselt järelevalve alla kuuluvad üksused. Seepärast tuleks EKP poolt
järelevalveülesannete täitmist vähemalt osaliselt rahastada krediidiasutustelt
võetavate tasudega. Pidades silmas märkimisväärsete järelevalveülesannete
üleandmist liikmesriikide ametiasutustelt EKP-le, eeldatakse et liikmesriigi
tasandil maksmisele kuuluvaid järelevalvetasusid saab asjakohaselt vähendada.
(40)     Tõhusaks järelevalveks on vaja
motiveeritud, koolitatud ja erapooletuid töötajaid. Tervikliku
järelevalvemehhanismi loomiseks tuleb ette näha riiklike järelevalveasutuste ja
Euroopa Keskpanga töötajate vahetused ja lähetused. Kui seda on vaja huvide
konfliktide ärahoidmiseks, peaks EKP eelkõige suurpankade järelevalvega seoses
saama nõuda, et riikide järelevalverühmadesse kuuluks ka muude osalevate
liikmesriikide pädevate asutuste töötajaid.
(41)     Pangandusteenuste
üleilmastumist ja rahvusvaheliste standardite tähtsuse kasvu silmas pidades
peaks EKP oma töös järgima rahvusvahelisi standardeid ning pidama dialoogi ja
tegema tihedat koostööd liiduväliste järelevalveasutustega, dubleerimata samas
EBA rahvusvahelist rolli. EKP-l peaksid olema volitused kontaktide loomiseks ja
halduskokkulepete sõlmimiseks kolmandate riikide järelevalve- ja haldusasutuste
ning rahvusvaheliste organisatsioonidega, tingimusel et sellist tegevust
kooskõlastatakse EBAga ning et austatakse täielikult liikmesriikide ja liidu
institutsioonide olemasolevaid ülesandeid ja pädevust.
(42)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu
24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta
isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[10] ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001
üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides
ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[11] kohaldatakse täies ulatuses,
kui isikuandmeid töödeldakse käesoleva määruse kohaldamiseks.
(43)     EKP suhtes kohaldatakse
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa
Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta[12].
Samuti on EKP ühinenud Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa
Ühenduste Komisjoni vahelise 25. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise
kokkuleppega Euroopa Pettusevastase Ameti (OLAF) sisejuurdluste kohta.
(44)     Et tagada, et krediidiasutuste
suhtes kohaldatakse kvaliteetset järelevalvet, mis on vaba muudest,
usaldatavusnõuetega mitteseotud kaalutlustest, ning et turuarengute negatiivset
vastastikmõju pankade ja riikide vahel piirataks õigeaegselt ja tõhusalt, peaks
EKP hakkama järelevalvealaseid eriülesandeid täitma võimalikult kiiresti.
Järelevalveülesannete üleminek riikide järelevalveasutustelt EKP-le nõuab
siiski teatavat ettevalmistust. Seepärast tuleb ette näha asjakohane üleminekuperiood.
EKP järelevalve all olevate pankade arv peaks suurenema järk-järgult, võttes
arvesse kõnealuste pankade järelevalve olulisust finantsstabiilsuse tagamiseks.
Esimese sammuna peab EKP saama kohaldada oma järelevalveülesandeid kõigi pankade,
eelkõige avaliku sektori finantsabi saanud või taotlenud pankade suhtes. Teise
sammuna tuleks hõlmata pangad, mis oma riskipositsiooni ja jurisdiktsiooniülese
tegevuse tõttu on Euroopas süsteemselt olulised. Riskipositsiooni arvutamisel
tuleb lähtuda meetoditest, mis on kindlaks määratud Baseli pangajärelevalve
komitee Basel III kokkuleppes finantsvõimenduse määra arvutamise ja esimese
taseme põhiomavahendite määratlemise kohta. Üleminekuprotsess tuleks viia
lõpule hiljemalt ühe aasta jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.
(45)     Krediidiasutuste
usaldatavusnõuete ja finantskonglomeraatide täiendava järelevalve praeguse
raamistiku aluseks olevate direktiividega nähakse liikmesriikidele ette
hulgaliselt valiku- ja otsustusvõimalusi pädevate asutuste volituste
piiritlemisel. Kuni ei ole vastu võetud uusi liidu õigusakte, milles
määratletakse pädevate asutuste otsesed ja liikmesriikide valikutest ja
otsustest sõltumatud volitused, ei saa EKP võtta vastu otsuseid, mida
kohaldataks krediidiasutuste, finantsvaldusettevõtjate või
segafinantsvaldusettevõtjate suhtes otse. Üleminekuetapis peaks EKP seega oma
ülesandeid täitma ainult riikide pädevatele asutustele tegevusjuhiseid andes.
(46)     Käesolevas määruses austatakse
põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud
põhimõtteid, eelkõige õigust isikuandmete kaitsele, ettevõtlusvabadust ning õigust
tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, ja seda
rakendatakse kooskõlas kõnealuste õiguste ja põhimõtetega.
(47)     Kuna käesoleva määruse
eesmärke, nimelt luua tõhus ja mõjus raamistik järelevalvealaste eriülesannete
täitmiseks liidu institutsiooni poolt krediidiasutuste suhtes ning tagada
krediidiasutuste ühtsete eeskirjade järjepidev rakendamine, ei suuda
liikmesriigid piisavalt saavutada, ning pangandusturu üleeuroopalise struktuuri
ja mõju tõttu, mida pankade makseraskused avaldavad teistele liikmesriikidele,
on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas
Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe
käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I peatükk
Reguleerimisese ja mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega antakse EKP-le
krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga seotud
eriülesanded eesmärgiga toetada krediidiasutuste turvalisust ja usaldusväärsust
ning finantssüsteemi stabiilsust, pidades silmas siseturu ühtsust ja
terviklikkust.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(1)
„osalev liikmesriik” − liikmesriik, kelle
vääring on euro;
(2)
„riigi pädev asutus” − riigiasutus, kelle on
määranud osalev liikmesriik kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni
2006. aasta direktiiviga 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse
kohta (uuestisõnastamine)[13] ja
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/49/EÜ
investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta
(uuestisõnastamine)[14];
(3)
„krediidiasutus” − direktiivi 2006/48/EÜ
artikli 4 punktis 1 määratletud krediidiasutus;
(4)
„finantsvaldusettevõtja” − direktiivi
2006/48/EÜ artikli 4 punktis 19 määratletud finantsvaldusettevõtja;
(5)
„segafinantsvaldusettevõtja” − Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/87/EÜ (milles
käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste,
kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet)[15] artikli 2
punktis 15 määratletud segafinantsvaldusettevõtja;
(6)
„finantskonglomeraat” − direktiivi 2002/87/EÜ
artikli 2 punktis 14 määratletud finantskonglomeraat.
II peatükk
Koostöö ja ülesanded
Artikkel 3
Koostöö
EKP teeb tihedat koostööd Euroopa
Pangandusjärelevalvega, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvega, Euroopa
Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvega ja Euroopa Süsteemsete Riskide
Nõukoguga, mis moodustavad osa määruste (EL) nr 1093/2010, (EL) nr 1094/2010 ja
(EL) nr 1095/2010 artikli 2 kohaselt rajatud Euroopa Finantsjärelevalve
Süsteemist.
Artikkel 4
EKP-le antavad ülesanded
1.           EKP-le antakse liidu õiguse
asjaomaste sätete kohaselt ainupädevus täita usaldatavusnõuete täitmise
järelevalve raames järgmisi ülesandeid seoses kõigi osalevates liikmesriikides
asutatud krediidiasutustega:
(a)
krediidiasutustele tegevuslubade andmine ja
krediidiasutuste tegevuslubade tühistamine;
(b)
krediidiasutustes osaluse omandamise ja
võõrandamise hindamine;
(c)
vastavuse tagamine liidu mis tahes õigusaktidele,
millega kehtestatakse krediidiasutuste usaldatavusnõuded seoses omavahendite,
riskipiirangute, likviidsuse, finantsvõimenduse ning aruandluse ja teabe
avalikustamisega kõnealuste valdkondade kohta;
(d)
liidu õigusaktides konkreetselt sätestatud juhtudel
rangemate usaldatavusnõuete kehtestamine ning krediidiasutuste suhtes
täiendavate meetmete võtmine;
(e)
lisaks punktis c osutatud omavahendite nõuetele
krediidiasutustele kapitalipuhvrite kehtestamine, sealhulgas vastutsükliliste
puhvrite määrade kehtestamine, ja muud meetmed eesmärgiga vähendada süsteemseid
või makrotasandi usaldatavusnõuetega seotud riske liidu õigusaktides
konkreetselt sätestatud juhtudel;
(f)
krediidiasutuste suhtes usaldusväärse
juhtimiskorra, -protsesside ja -mehhanismide ning tõhusate sisemise kapitali
adekvaatsuse hindamise protsesside kehtestamise nõuete kohaldamine;
(g)
otsustamine, kas krediidiasutuste rakendatav kord,
strateegiad, protsessid ja mehhanismid ning asutuste omavahendid tagavad
riskide usaldusväärse juhtimise ja piisava katmise, ning kõnealuse
läbivaatamise alusel liidu õigusaktides konkreetselt sätestatud
juhtudel krediidiasutustele konkreetsete täiendavate omavahendite, konkreetsete
avaldamis- ja likviidsusnõuete ja muude meetmete kehtestamine;
(h)
krediidiasutuste stressitestide teostamine
järelevalvemenetluse toetamiseks;
(i)
konsolideeritud järelevalve teostamine
krediidiasutuste osalevates liikmesriikides asutatud emaettevõtjate, sealhulgas
finantsvaldusettevõtjate ja segafinantsvaldusettevõtjate üle, ning selliste
emaettevõtjate konsolideeritud järelevalves osalemine, mis ei ole asutatud
osalevas liikmesriigis, sealhulgas osalemine järelevalvekolleegiumides;
(j)
finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste
täiendavas järelevalves osalemine ja koordinaatori ülesannete täitmine, kui EKP
on asjaomastes liidu õigusaktides sätestatud kriteeriumide alusel määratud
finantskonglomeraadi koordinaatoriks;
(k)
järelevalveülesannete täitmine koostöös asjaomaste
kriisilahendusasutustega varajase sekkumise korral, kui krediidiasutus ei täida
kohaldatavaid usaldatavusnõudeid või võib need tõenäoliselt täitmata jätta,
sealhulgas seoses maksevõime taastamise kavade ja grupisisese finantstoetuse
korraga;
(l)
osalevate liikmesriikide pädevate asutuste
esindajate ühise seisukoha koordineerimine ja väljendamine EBA
järelevalvenõukogus ja juhatuses EKP-le käesoleva määrusega antavate
ülesannetega seotud küsimustes.
2.           Mitteosalevas liikmesriigis
asutatud krediidiasutuste suhtes, mis asutavad osalevas liikmesriigis filiaali
või osutavad seal piiriüleseid teenuseid, täidab EKP selliseid lõikes 1
osutatud ülesandeid, milleks osaleva liikmesriigi pädev asutus on pädev.
3.           Liidu mis tahes asjaomase
õigusakti ja mis tahes seadusandliku või muu kui seadusandliku akti kohaselt
võib EKP võtta vastu määrusi ja soovitusi ning otsustada liidu õigust rakendada
või kohaldada määral, mil see on vajalik EKP-le käesoleva määrusega antud
järelevalveülesannete täitmiseks.
4.           Käesolev määrus ei mõjuta
osalevate liikmesriikide pädevate asutuste kohustusi ja nendest tulenevaid
volitusi käesolevas määruses osutamata järelevalveülesannete täitmisel.
Artikkel 5
Liikmesriikide pädevad asutused
1.           EKP täidab oma ülesandeid ühtse
järelevalvemehhanismi raames, mis hõlmab EKP-d ja liikmesriikide pädevaid
asutusi.
2.           Liikmesriikide pädevad
asutused abistavad EKPd selle taotluse korral artiklis 4 osutatud ülesannetega
seotud mis tahes tegevuse ettevalmistamisel ja rakendamisel.
3.           EKP näeb ette praktilise
korra lõike 2 rakendamisel liikmesriikide pädevate asutuste poolt. EKP määrab
selgelt kindlaks raamistiku ja tingimused, millest liikmesriikide pädevad
asutused nende ülesannete täitmisel lähtuvad.
4.           Liikmesriikide pädevad
asutused täidavad EKP antud juhiseid.
Artikkel 6
Tihe koostöö mitteosalevate liikmesriikide
pädevate asutustega
1.           Käesoleva artikliga ette
nähtud piirides täidab EKP artikli 4 lõigetes 1 ja 2 osutatud ülesandeid
sellistes liikmesriikides asutatud krediidiasutuste suhtes, mille vääring ei
ole euro, kui EKP ja kõnealuse liikmesriigi pädeva asutuse vahel on käesoleva
artikli kohaselt sisse seatud tihe koostöö.
Sel eesmärgil võib EKP esitada suuniseid ja
taotlusi mitteosaleva liikmesriigi pädevale asutusele.
2.           EKP ja mitteosaleva
liikmesriigi pädeva ametiasutuse vahel seatakse EKP otsusega sisse tihe
koostöö, kui on täidetud järgmised tingimused:
(a)
Asjaomane liikmesriik teavitab teisi liikmesriike,
komisjoni, EKPd ja EBAd soovist sõlmida EKPga tihe koostöö artiklis 4 osutatud
ülesannete täitmisel kõigi asjaomases liikmesriigis asutatud krediidiasutuste
suhtes.
(b)
Teates kohustub asjaomane liikmesriik tegema
järgmist:
–
tagama, et riigi pädev asutus täidab kõiki EKP
antud suuniseid ja nõudeid;
–
esitama asjaomases liikmesriigis asutatud
krediidiasutuste kohta kogu teabe, mida EKP võib nõuda kõnealuste
krediidiasutuste põhjalikuks hindamiseks.
(c)
Asjaomane liikmesriik on vastu võtnud siseriiklikud
õigusaktid, millega tagatakse riigi pädeva asutuse kohustus võtta
krediidiasutuste suhtes kooskõlas lõikega 5 kõik EKP nõutud meetmed.
3.           Lõikes 2 osutatud otsusega
määratakse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja kohaselt
kindlaks tingimused selliste liikmesriikide pädevate asutuste esindajate
osalemiseks järelevalve nõukogu töös, kes on käesoleva artikli alusel sisse
seadnud tiheda koostöö.
4.           Lõikes 2 osutatud otsus
avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Otsus jõustub 14 päeva pärast
avaldamist.
5.           Kui EKP leiab, et asjaomase
liikmesriigi pädev asutus peaks mõne krediidiasutuse, finantsvaldusettevõtja ja
segafinantsvaldusettevõtja suhtes võtma lõikes 1 osutatud ülesannetega seotud
meetmeid, esitab ta kõnealusele pädevale asutusele taotluse, milles näidatakse
ära ajakava. Meetme võtmise tähtaeg ei tohi olla lühem kui 48 tundi, välja
arvatud juhul, kui meetme varasem võtmine on korvamatu kahju ärahoidmiseks
vältimatult vajalik. Asjaomase liikmesriigi pädev asutus võtab kõik vajalikud
meetmed kooskõlas lõike 2 punktis c osutatud kohustusega.
5.           Kui asjaomane liikmesriik ei
vasta enam lõike 2 punktides a−c sätestatud tingimustele või kui selle
riigi pädev asutus ei täida lõike 2 punktis c osutatud kohustust, võib EKP
võtta vastu otsuse kõnealuse liikmesriigiga tiheda koostöö lõpetamiseks.
Sellest otsusest teatatakse asjaomasele
liikmesriigile ning see avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Otsuses
näidatakse ära otsuse kohaldamise kuupäev, võttes nõuetekohaselt arvesse
järelevalve tõhusust ja krediidiasutuste seaduslikke huve.
Artikkel 7
Rahvusvahelised suhted
Mõjutamata liikmesriikide ja liidu muude
institutsioonide pädevust, võib EKP talle käesoleva määrusega antud ülesannete
täitmiseks arendada suhteid ja sõlmida halduskokkuleppeid
järelevalveasutustega, rahvusvaheliste organisatsioonidega ja kolmandate
riikide ametiasutustega, kooskõlastades oma tegevust nõuetekohaselt EBAga.
Kõnealused halduskokkulepped ei too liidule ega selle liikmesriikidele kaasa
õiguslikke kohustusi.
III peatükk
Järelevalve- ja uurimisvolitused
Artikkel 8
Järelevalve- ja uurimisvolitused
1            EKP-le artikli 4 lõigetega 1
ja 2 antud ülesannete täitmiseks käsitatakse EKPd osalevates liikmesriikides
pädeva asutusena kooskõlas asjaomaste liidu õigusaktidega ning EKP-l on
kõnealuste õigusaktidega pädevatele asutustele ette nähtud volitused ja
kohustused.
EKP-le artikli 4 lõigetes 1 ja 2 osutatud ülesande
täitmiseks käsitatakse EKPd kooskõlas asjaomaste liidu õigusaktidega määratud
asutusena ning EKP-l on määratud asutustele kõnealuste õigusaktidega ette
nähtud volitused ja kohustused.
2            EKP-le artikli 4 lõigetes 1
ja 2 antud ülesannete täitmiseks on EKP-l I jaos kirjeldatud uurimisvolitused.
1. JAGU
Uurimisvolitused
Artikkel 9
Teabenõuded
1.           EKP võib lihtteabenõude või
otsusega nõuda järgmistelt juriidilistelt või füüsilistelt isikutelt kogu
sellise teabe esitamist, mis on vajalik EKP-le käesoleva määrusega antud
ülesannete täitmiseks, sealhulgas järelevalveks või sellega seotud
statistilistel eesmärkidel korrapäraste ajavahemike tagant ja kindlaks määratud
kujul esitatavat teavet:
(a)
krediidiasutused;
(b)
finantsvaldusettevõtjad;
(c)
segafinantsvaldusettevõtjad;
(d)
segavaldusettevõtjad;
(e)
punktides a−d osutatud üksuste tegevusse
kaasatud isikud ja seotud kolmandad isikud;
(f)
punktides a−d osutatud üksuste tööülesandeid
või tegevusi teostavad allhankijatest kolmandad isikud;
(g)
punktides a−d osutatud üksuste tegevusega
muul viisil lähedalt ja oluliselt seotud isikud
(h)
riikide pädevad asutused.
2.           Lõikes 1 osutatud isikud
esitavad nõutud teabe.
Artikkel 10
Üldised uurimised
1.           EKP võib talle käesoleva
määrusega antud ülesannete täitmiseks korraldada artikli 9 lõike 1 punktides
a−g osutatud isikute suhtes kõiki vajalikke uurimisi. Sel eesmärgil on
EKP-l õigus:
(a)
nõuda dokumentide esitamist;
(b)
uurida artikli 9 lõike 1 punktides a−g
osutatud isikute raamatupidamis- ja muid dokumente ning teha sellistest
dokumentidest koopiaid ja väljavõtteid;
(c)
saada artikli 9 lõike 1 punktides a−g
osutatud isikutelt, nende esindajatelt või töötajatelt kirjalikke või suulisi
selgitusi;
(d)
küsitleda teisi küsitlemisega nõustuvaid füüsilisi
või juriidilisi isikuid, et koguda uurimise esemega seotud teavet;
2.           Artikli 9 lõike 1 punktides
a−g osutatud isikud alluvad EKP otsuse alusel algatatud uurimisele.
Kui mis tahes isik takistab uurimise läbiviimist,
võimaldab osalev liikmesriik, kus asjaomased tööruumid asuvad, eespool
nimetatud õiguste kasutamiseks igakülgset vajalikku abi, sealhulgas tagades
EKP-le juurdepääsu artikli 9 lõike 1 punktides a−g osutatud juriidiliste
isikute tööruumidele.
Artikkel 11
Kohapealsed kontrollid
1.           EKP võib talle käesoleva
määrusega antud ülesannete täitmiseks korraldada artikli 9 lõike 1 punktides
a−g osutatud isikute tööruumides vajalikke kohapealseid kontrolle
kooskõlas artikliga 12. Kui see on tingitud kontrollide nõuetekohase
läbiviimise ja tõhususe vajadusest, võib EKP kohapealse kontrolli läbi viia
ette teatamata.
2.           EKP ametnikud ja muud isikud,
keda EKP on volitanud läbi viima kohapealseid kontrolle, võivad siseneda nende
juriidiliste isikute tööruumidesse ja kinnistutele, kelle suhtes kohaldatakse
EKP vastuvõetud uurimisotsust, ning neil isikutel on kõik artikli 10 lõikes 1
sätestatud õigused. Neil on samuti õigus pitseerida äriruume ning
raamatupidamis- ja muid dokumente selliseks ajavahemikuks ja sellises ulatuses,
mis on vajalik kontrolli läbiviimiseks.
3.           Artikli 9 lõike 1 punktides
a−g osutatud isikud alluvad EKP otsusega ette nähtud kohapealsetele
kontrollidele.
4.           Selle liikmesriigi pädeva
asutuse ametnikud ning pädeva asutuse poolt volitatud või määratud ametnikud,
kus kontrollimine toimub, abistavad EKP taotluse korral aktiivselt EKP
ametnikke ja teisi volitatud isikuid. Selleks võivad volitatud isikud kasutada
lõikes 2 sätestatud volitusi. Asjaomase osaleva liikmesriigi pädeva asutuse
ametnikud võivad taotluse alusel samuti osaleda kohapealses kontrollis.
5.           Kui EKP ametnikud ja teised
kaasasolevad volitatud isikud leiavad, et isik ei nõustu käesoleva artikli
kohaselt ette nähtud kontrolliga, osutab osaleva liikmesriigi pädev asutus
neile vajalikku abi.
Artikkel 12
Õigusasutuse luba
1.           Kui artikli 11 lõikes 1
sätestatud kohapealseks kontrolliks või artikli 11 lõikes 5 sätestatud abiks on
liikmesriigi õiguse kohaselt nõutav õigusasutuse luba, taotletakse seda.
2.           Lõikes 1 osutatud loa
taotlemisel kontrollib liikmesriigi õigusasutus EKP otsuse autentsust ning
seda, et kavandatavad sunnimeetmed ei oleks kontrolli eseme seisukohast
omavolilised ega ebaproportsionaalsed. Kontrollides sunnimeetmete
proportsionaalsust, võib liikmesriigi õigusasutus küsida EKP-lt üksikasjalikke
selgitusi, eelkõige põhjuste kohta, miks EKP kahtlustab asjaomaste liidu
õigusaktide rikkumist, ja kahtlustatava rikkumise tõsiduse kohta ja selle isiku
seotuse laadi kohta, kellele sunnimeetmed on suunatud. Samas ei vaata
liikmesriigi õigusasutus läbi uurimise vajalikkust ega nõua, et talle esitataks
EKP toimikus sisalduv teave. EKP otsuse seaduslikkuse üle teostab kohtulikku
kontrolli ainult Euroopa Liidu Kohus.
2. JAGU
Järelevalvealased erivolitused
Artikkel 13
Tegevusloa andmine
1.           Taotlus osaleva liikmesriigi
krediidiasutuse tegevusloa saamiseks esitatakse selle liikmesriigi pädevatele
asutustele, kus krediidiasutus asutatakse, asjaomase riigi õigusaktide
kohaselt.
Kui krediidiasutus vastab kõigile liikmesriigi
õigusaktides tegevusloa saamiseks sätestatud tingimustele, otsustab liikmesriigi
pädev asutus teha EKP-le ettepaneku tegevusloa andmiseks. Otsusest teavitatakse
EKPd ja asjaomast krediidiasutust.
Kui EKP saab liikmesriigi pädevalt asutuselt
teises lõigus osutatud ettepaneku, annab ta tegevusloa, eeldusel et liidu
õiguses sätestatud tingimused on täidetud. Otsusest teavitatakse asjaomast
krediidiasutust.
2.           EKP võib liidu õigusaktides
sätestatud juhtudel tegevusloa tühistada omal algatusel või selle liikmesriigi
pädeva asutuse ettepaneku alusel, kus krediidiasutus on asutatud.
Kui lõike 1 kohaselt tegevusloa andmiseks
ettepaneku teinud riiklik pädev asutus leiab, et siseriikliku õiguse alusel
tuleb tegevusluba tühistada, teeb ta EKP-le vastava ettepaneku. Sellisel juhul
võib EKP tegevusloa tühistada.
Artikkel 14
Vastuvõtva riigi pädevate asutuste
volitused ja konsolideeritud järelevalve alane koostöö
1.           Liidu õigusaktidega ette
nähtud menetlusi krediidiasutuste jaoks, kes soovivad asutada filiaali või
kasutada teenuste osutamise vabadust, tegutsedes teise liikmesriigi territooriumil,
ning asukoha- ja vastuvõtva liikmesriigi sellega seotud pädevust kohaldatakse
osalevate liikmesriikide vahel ainult selliste ülesannete puhul, mida käesoleva
määruse artikliga 4 ei ole antud EKP-le.
2.           Liidu õigusaktide sätteid eri
liikmesriikide pädevate asutuste vahelise koostöö kohta konsolideeritud
järelevalve teostamiseks ei kohaldata sel määral, mil asjaomased pädevad
asutused on osalevate liikmesriikide pädevad asutused.
Artikkel 15
Sanktsioonid
1.           Kui krediidiasutused,
finantsvaldusettevõtjad või segafinantsvaldusettevõtjad rikuvad tahtlikult või
hooletuse tõttu mõne vahetult kohaldatava liidu õigusakti sätet, mille suhtes
pädevad asutused võivad liidu õigusaktide kohaselt kohaldada rahalist
halduskaristust, võib EKP võib talle käesoleva määrusega antud ülesannete
täitmiseks kehtestada rahalised halduskaristused, mis vastavad kuni
kahekordsele kasule, mis on saadud sellise rikkumise tulemusel, või kuni
kahekordsele kahjule, mis on ära hoitud sellise rikkumise tulemusel, kui
kõnealust kasu või kahju on võimalik kindlaks määrata, või kuni 10 %
juriidilise isiku aastasest kogukäibest eelneval majandusaastal.
2.           Kui asjaomane juriidiline
isik on emaettevõtja tütarettevõtja, on esimeses lõigus osutatud aastane
kogukäive põhiemaettevõtja eelmise majandusaasta konsolideeritud aastaaruandest
tulenev aastane kogukäive.
3.           Kohaldatavad sanktsioonid on
tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Otsustades, kas sanktsiooni kohaldada
ja milline sanktsioon on otstarbekas, võtab EKP arvesse kõiki liidu õiguses
sätestatud asjakohaseid tingimusi.
4.           EKP kohaldab käesolevat
artiklit kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 2532/98 artiklitega 3−5.
5.           Lõikega 1 hõlmamata juhtudel
võib EKP talle käesoleva määrusega antud ülesannete täitmiseks nõuda, et
riikide pädevad asutused võtaksid meetmeid asjakohaste sanktsioonide
kehtestamise tagamiseks. Riikide pädevate asutuste kohaldatavad sanktsioonid on
tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
Esimest lõiku kohaldatakse eelkõige selliste
rahaliste karistuste suhtes, mis määratakse krediidiasutustele,
finantsvaldusettevõtjatele või segafinantsvaldusettevõtjatele asjaomaseid ELi
direktiive üle võtvate siseriiklike õigusaktide rikkumise eest, ning mis tahes
halduskaristuste või –meetmete suhtes, mis määratakse juhatuse liikmetele ja
mis tahes muudele isikutele, kes siseriiklike õigusaktide kohaselt vastutavad
krediidiasutuse, finantsvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja
õigusrikkumise eest.
6.           EKP avaldab põhjendamatu
viivituseta kõik lõikes 1 osutatud sanktsioonid koos teabega rikkumise liigi ja
laadi ning selle eest vastutavate isikute kohta, välja arvatud juhul, kui selle
teabe avaldamine ohustaks tõsiselt finantsturgude stabiilsust. Kui avaldamine
põhjustaks asjaomastele isikutele ebaproportsionaalset kahju, avaldab EKP
sanktsioonid anonüümselt.
7.           Ilma et see mõjutaks lõigete
1−6 kohaldamist, võib EKP talle käesoleva määrusega antud ülesannete
täitmiseks kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 2532/98 kohaldada santsioone EKP
määruste või otsuste rikkumise korral.
IV peatükk
Korralduslikud põhimõtted
Artikkel 16
Sõltumatus
1.           EKP tegutseb talle käesoleva
määrusega antud ülesannete täitmisel sõltumatult.
2.           Liidu institutsioonid,
organid ja asutused ning liikmesriikide valitsused austavad seda sõltumatust.
Artikkel 17
Aruandekohustus
EKP annab käesoleva määruse rakendamise kohta
käesoleva peatüki kohaselt aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 18
Eraldatus rahapoliitikaga seotud
ülesannetest
1.           EKP lähtub talle käesoleva
määrusega antud ülesannete täitmisel ainult käesolevas määruses sätestatud
eesmärkidest.
2.           EKP täidab talle käesoleva
määrusega antud ülesandeid eraldi rahapoliitikaga seotud ülesannetest ja mis
tahes muudest ülesannetest. EKP-le käesoleva määrusega antud ülesanded ei
takista EKP-l täitmast rahapoliitilisi ja muid ülesandeid.
3.           Lõigete 1 ja 2 kohaldamisel
võtab EKP vastu mis tahes vajalikud sise-eeskirjad, sealhulgas eeskirjad
ametisaladuse hoidmise kohta.
Artikkel 19
Järelevalvenõukogu
1.           EKP-le antud ülesandeid
kavandab ja täidab siseüksus, mis koosneb neljast EKP esindajast, kelle nimetab
ametisse EKP juhatus, ja iga osaleva liikmesriigi krediidiasutuste järelevalve
eest vastutava pädeva asutuse esindajast (edaspidi „järelevalvenõukogu”).
2.           Lisaks kuulub
järelevalvenõukogusse eesistuja, kelle valivad endi hulgast (v.a president)
EKP nõukogu liikmed, ning ase-eesistuja, kelle valivad endi hulgast EKP nõukogu
liikmed.
3.           EKP nõukogu võib delegeerida
selgelt määratletud järelevalveülesanded ja seotud otsused seoses konkreetsete
krediidiasutuste, finantsvaldusettevõtjate või segafinantsvaldusettevõtjatega või
nende rühmaga järelevalvenõukogule, kohaldades selle suhtes nõukogupoolset
järelevalvet ja vastutust.
4.           Järelevalvenõukogu võib
valida oma liikmete hulgast juhtkomitee, kuhu kuulub vähem liikmeid, et toetada
tema tegevust, sealhulgas kohtumiste ettevalmistamisega.
5.           Kooskõlas artikliga 6 tiheda
koostöö sisse seadnud liikmesriikide pädeva asutuse esindajad osalevad
järelevalvenõukogu töös artikli 6 lõigete 2 ja 3 kohaselt vastu võetud otsuses
sätestatud tingimuste alusel, lähtudes Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa
Keskpanga põhikirjast.
6.           Järelevalvenõukogu istungitel
võivad vaatlejatena osaleda Euroopa Pangandusjärelevalve eesistuja ja Euroopa
Komisjoni liige.
7.           EKP nõukogu võtab vastu
järelevalvenõukogu kodukorra, sealhulgas eeskirjad eesistuja ja ase-eesistuja
ametiaja kohta. Ametiaeg ei ületa viit aastat ja seda ei saa pikendada.
Artikkel 20
Ametisaladus ja teabevahetus
1.           Järelevalvenõukogu liikmete
ja järelevalveülesandeid täitvate EKP töötajate suhtes kohaldatakse protokolli
nr 4 artiklis 37 ja asjaomastes liidu õigusaktides sätestatud ametisaladuse
hoidmise kohustust isegi pärast nende ametikohustuste lõppemist.
2.           EKP-l lubatakse talle
käesoleva määrusega antud ülesannete täitmiseks asjaomastes liidu õigusaktides
sätestatud piirides ja tingimustel vahetada teavet riikide ja Euroopa
ametiasutustega ja organitega juhul, kui liidu õigusaktid võimaldavad riikide
pädevatel asutustel sellistele üksustele teavet avaldada või kui liikmesriigid
näevad ette sellise avalikustamise kooskõlas liidu õigusaktidega.
Artikkel 21
Aruandlus
1.           EKP esitab igal aastal
Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja eurorühmale aruande talle
käesoleva määrusega antud ülesannete täitmise kohta.
2.           EKP järelevalvenõukogu
eesistuja esitab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile ja eurorühmale mis
tahes sellise mitteosaleva liikmesriigi esindajate juuresolekul, kellega on
artikli 6 kohaselt sisse seatud tihe koostöö.
3.           Järelevalvenõukogu eesistujat
võivad Euroopa Parlamendi taotlusel seoses järelevalveülesannete täitmisega ära
kuulata Euroopa Parlamendi pädevad komiteed.
4.           EKP vastab suuliselt või
kirjalikult Euroopa Parlamendi või eurorühma küsimustele.
Artikkel 22
Vahendid
EKP tagab talle käesoleva määrusega antud
ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid.
Artikkel 23
Eelarve
1.           EKP kulud talle käesoleva
määrusega antud ülesannete täitmisel kajastatakse EKP eelarve eraldi jaos.
2.           EKP annab artiklis 22
osutatud aruandes üksikasjalikult aru järelevalvekulusid kajastava eelarvejao
kohta. EKP avaldab Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artikli
26.2 kohaselt raamatupidamise üksikasjaliku aastaaruande järelevalvekulusid
kajastava eelarvejao kohta.
Artikkel 24
Järelevalvetasud
1.           EKP kogub krediidiasutustelt
tasu, mis katavad tema ülesannete täitmisega seotud kulud ega ületa neid.
2.           Krediidiasutuselt nõutava
tasu summa on proportsionaalne asjaomase krediidiasutuse tähtsuse ja
riskiprofiiliga.
Artikkel 25
Töötajate vahetus
1.           EKP tagab asjakohase
töötajate vahetuse riikide pädevate asutustega ja pädevate asutuste vahel ning
töötajate lähetamise riikide pädevatesse asutustesse.
2.           Vajaduse korral nõuab EKP, et
riikide pädevate asutuste järelevalverühmad, kes teostavad käesoleva määruse
kohaselt järelevalvet ühes osalevas liikmesriigis asuva krediidiasutuse,
finantsvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja üle, kaasaksid oma
tegevusse ka teiste osalevate liikmesriikide pädevate asutuste töötajaid.
V peatükk
Üld- ja lõppsätted
Artikkel 26
Läbivaatamine
2015. aasta 31. detsembriks avaldab komisjon
aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Kõnealuses aruandes hinnatakse muu
hulgas järgmist:
a) EKP tegevus Euroopa Finantsjärelevalve
Süsteemis;
b) sõltumatuse ja aruandekohustusega seotud
meetmete tõhusus;
c) suhted EKP ja Euroopa Pangandusjärelevalve
vahel;
d) juhtimiskorra, sealhulgas
järelevalvenõukogu koosseisu asjakohasus.
Aruanne esitatakse Euroopa Parlamendile ja
nõukogule. Komisjon teeb asjakohased kaasnevad ettepanekud.
Artikkel 27
Üleminekusätted
1.           Alates 1. juulist 2013 täidab
EKP talle antud järelevalveülesandeid ka seoses Euroopa süsteemse tähtsusega
krediidiasutustega, finantsvaldusettevõtjatega ja
segafinantsvaldusettevõtjatega kõige kõrgemal konsolideerimistasemel, lähtudes
kõnealuste asutuste ja ettevõtjate suurusest, mis põhineb kõigi nende varade ja
bilansiväliste kirjete riskipositsiooni väärtuste summal, mida ei ole maha
arvatud esimese taseme põhiomavahendite kindlaksmääramisel regulatiivsel
eesmärgil, ning nende piiriülesest tegevusest, mis põhineb
jurisdiktsiooniülestel nõuetel, nagu teises riigis asuvate klientidega või
muude finantsettevõtjatega seotud hoiused ja muud varad, ning
jurisdiktsiooniülestel kohustustel, nagu teises riigis asuvate klientidega ja
muude finantsettevõtjatega seotud laenud ja võlakirjad; nimetatud näitajad koos
peavad 1. jaanuari 2013. aasta seisuga hõlmama vähemalt poolt euroala kui
terviku pangandussektorist. EKP võtab vastu ja avalikustab selliste asutuste
nimekirja 1. märtsiks 2013.
2.           EKP hakkab talle käesoleva
määrusega antud ülesandeid täielikult täitma hiljemalt alates 1. jaanuarist
2014.
3.           Enne 1. jaanuari 2014 võib
EKP krediidiasutusele, finantsvaldusettevõtjale või
segafinantsvaldusettevõtjale ja asjaomase osaleva liikmesriigi pädevale
asutusele adresseeritud otsuse alusel alustada talle käesoleva määrusega
määratud ülesannete täitmist, eelkõige juhul, kui krediidiasutus,
finantsvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja on saanud või taotlenud
avaliku sektori finantsabi.
4.           Pidades silmas lõigete
1−3 kohaste ülesannete täitmist, võib EKP käesoleva määruse jõustumisest
alates nõuda osalevate liikmesriikide pädevatelt asutustelt ja artiklis 9
osutatud isikutelt kogu teavet, mida EKP vajab osaleva liikmesriigi krediidiasutuste
põhjalikuks hindamiseks. Krediidiasutus ja pädev asutus esitavad nõutud teabe.
5.           Erandina artikli 4 lõikest 3
täidab EKP talle käesoleva määrusega antud ülesandeid alates käesoleva määruse
jõustumisest kuni direktiivide 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ kehtetuks
tunnistamiseni ja nende asendamiseni uute liidu õigusaktidega, andes riikide
pädevatele asutustele juhiseid neile antud asjaomaste volituste täitmise kohta.

Erandina artikli 4 lõikest 3 täidab EKP talle
artikli 4 lõike 2 punktiga j antud ülesandeid alates käesoleva määruse
jõustumisest kuni finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste,
kindlustusandjate ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet käsitlevate
õigusaktide jõustumiseni, andes riikide pädevatele asutustele juhiseid neile
antud asjaomaste volituste täitmise kohta.
6.           Krediidiasutused, kellele
osalevad liikmesriigid on andnud artiklis 28 osutatud kuupäeva või vajaduse
korral lõigetes 2 ja 3 osutatud kuupäevade seisuga tegevusloa, loetakse artikli
13 kohaselt loa saanuteks ning võivad oma tegevust jätkata. Riikide pädevad
asutused teatavad EKP-le enne käesoleva määruse kohaldamiskuupäeva või vajaduse
korral lõigetes 2 ja 3 osutatud kuupäevi selliste krediidiasutuste nimed koos
aruandega nende järelevalve ja riskiprofiili kohta, ning mis tahes muu EKP
nõutud teabe. Kõnealune teave esitatakse EKP nõutud kujul.
Artikkel 28
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               KOM(2011) 452 ja KOM(2011) 453, 20. juuli 2011.
[2]               ELT C , , lk .
[3]               ELT C , , lk .
[4]               ELT L 331, 15.12.2010, lk 12.
[5]               ELT L 331, 15.12.2010, lk 37.
[6]               ELT L 331, 15.12.2010, lk 84.
[7]               EÜT C 40, 7.2.2001, lk 453.
[8]               ELT C 25E, 29.1.2004, lk 394.
[9]               EÜT L 318, 27.11.1998, lk 4.
[10]             EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.
[11]             EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.
[12]             EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1.
[13]             ELT L 177, 30.6.2006,
lk 1.
[14]             ELT L 177, 30.6.2006,
lk 277.
[15]             EÜT L 35, 11.2.2003,
lk 1–27.