title: Ettepanek: Nõukogu määrus (EL) tõhustatud koostöö rakendamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas {KOM(2010) 104 lõplik}

text:
|

52010PC0105

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel, 24.3.2010KOM(2010) 105 lõplik2010/0067 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EL)tõhustatud koostöö rakendamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas{KOM(2010) 104 lõplik}SELETUSKIRI1. Sissejuhatus1.1. Ettepaneku taust17. juulil 2006 võttis komisjon Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 61 punkti c ja artikli 67 lõike 1 (nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõige 3) alusel vastu ettepaneku[1] nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2201/2003[2] seoses kohtualluvusega ning abieluasjades kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade kehtestamisega (edaspidi „Rooma III määrus”). Nõukogu oleks pidanud määruse vastu võtma, tehes otsuse ühehäälselt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga. Euroopa Parlament esitas oma arvamuse ettepaneku kohta 21. oktoobril 2008[3].Tsiviilõiguse komitee (Rooma III) alustas komisjoni ettepaneku arutamist 2006. aasta oktoobris. Iga lahenduse puhul, mis määruse raames kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade ja erandite kohta esitati, tuli siiski tõdeda üksmeele puudumist. Seetõttu võttis nõukogu 5.–6. juuni 2008. aasta istungil teadmiseks, et Rooma III määruse väljatöötamise jätkamise osas puudub üksmeel ning et ületamatute raskuste tõttu ei ole üksmeelt võimalik praegu ega ka lähitulevikus saavutada. Nõukogu tegi kindlaks, et Rooma III määruse eesmärke ei ole aluslepingute asjakohaseid sätteid kohaldades võimalik saavutada mõistliku tähtaja jooksul.25. juulil 2008 võttis nõukogu teadmiseks järgmist: vähemalt kaheksa liikmesriiki kavatsevad paluda komisjonil esitada ettepaneku tõhustatud koostöö kohta ja pärast komisjoni ettepaneku esitamist võib selles osaleda teisi liikmesriike; üksnes nende liikmesriikide ametlik pöördumine komisjoni poole võimaldab saada komisjoni võimaliku ettepaneku, mis võimaldab igal delegatsioonil lõplikult otsustada tõhustatud koostöö asjakohasuse üle ja enda selles osalemise üle; taotlus, mille vähemalt kaheksa liikmesriiki võivad esitada komisjonile tõhustatud koostööd käsitleva ettepaneku esitamiseks ei piira edasist menetlust, ning eelkõige luba, mida nõukogul palutakse anda.28. juulil ja 12. augustil 2008 ning 12. jaanuaril 2009 teatasid kümme liikmesriiki[4] komisjonile, et nad kavatsevad omavahel sisse seada tõhustatud koostöö abielusasjades kohaldatava õiguse valdkonnas, ja palusid komisjonil esitada nõukogule sellesisulise ettepaneku. 3. märtsil 2010 võttis Kreeka oma taotluse tagasi.Vastuseks nende üheksa liikmesriigi (edaspidi „osalevad liikmesriigid”) taotlusele esitab komisjon ettepaneku, mis käsitleb nõukogu otsust tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas, ning käesoleva ettepaneku nõukogu määruse kohta, mis käsitleb kõnealuse tõhustatud koostöö rakendamist. Komisjon võttis mõlemad ettepanekud vastu korraga. Nõukogu otsust käsitlev ettepanek hõlmab üksikasjalikku hinnangut õiguslikele tingimustele ja võimalustele, mis on seotud tõhustatud koostöö kehtestamisega abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas.2 . Ettepaneku põhjused ja eesmärgid2.1. ÕIGUSKINDLUSE JA ETTEAIMATAVUSE PARANDAMINERahvusvaheliste abieluõiguslike menetluste puhul puudub suurel määral õiguskindlus põhjusel, et siseriiklikus õiguses esineb märkimisväärseid erinevusi, eriti kollisiooninormide valdkonnas. Siseriiklike kollisiooninormide suurte erinevuste ja nende keerukuse tõttu on rahvusvahelistel abielupaaridel abielulahutust või lahuselu käsitlevas menetluses raske prognoosida, millist õigust kohaldatakse. Lisaks ei võimalda osalevad liikmesriigid abikaasadel valida nimetatud menetlustes kohaldatavat õigust. See võib viia sellise õiguse kohaldamiseni, millega abikaasadel on ainult nõrk seos, ja tulemuseni, mis ei vasta kodanike õiguspärastele ootustele. See ei soosi ka vabatahtlikke kokkuleppeid.Käesoleva määruse ettepaneku eesmärk on luua Euroopa Liidus selge õigusraamistik, mis hõlmaks abielulahutuse ja lahuseluga seotud küsimuste suhtes kohaldatavat õigust ning annaks pooltele teatava vabaduse kohaldatava õiguse valikul; seejuures on võetud arvesse komisjoni 17. juulil 2006 esitatud Rooma III määruse ettepaneku seletuskirja asjakohaseid osasid. Erinevalt komisjoni algsest ettepanekust ei käsitle tõhustatud koostöö määrus kohtualluvust, vaid ainult kohaldatavat õigust, et mitte mõjutada ELi õigust, st määrust (EÜ) nr 2201/2003, mida algse ettepaneku kohaselt kavatseti muuta. Käesolevast määruse ettepanekust on välja jäetud tsiviilõiguse komitee (Rooma III)[5] lisatud artikkel 20e-1. Kõnealune artikkel kujutab endast sisuliselt kohtualluvuseeskirja ja on tihedalt seotud artikliga 7a, mis käsitleb põhimõtet forum necessitatis ja jäeti samuti välja, kuna see hõlmas kohtualluvust.2.2. Paindlikkuse suurendamine poolte teatava autonoomia kauduAbieluasjades on praegu väga vähe ruumi poolte autonoomiale. Ettepanekuga muudetakse õigusraamistikku paindlikumaks, andes abikaasadele teatava võimaluse valida õigust, mida nende abielulahutust või lahuselu käsitleva menetluse suhtes kohaldatakse. Valik on abikaasade jaoks piiratud nende riikide õigusega, millega abielul on tihe seos. See aitab vältida sellise õiguse kohaldamist, millega abikaasadel on nõrk seos või puudub see üldse.Abikaasadele kõnealustes küsimustes kokkuleppele jõudmise võimaluse andmine on eriti kasulik, kui abielu lahutatakse vastastikusel kokkuleppel. See loob abielupaaridele tugeva stiimuli, et abielu võimaliku katkemise tagajärgi eelnevalt kaaluda, ja soodustab abielu lahutamist vastastikusel kokkuleppel, mis on väga oluline, kui paaril on lapsi. Rooma III määrus aitab kaasa ka kolmandate riikide kodanike integreerumisele, andes neile võimaluse kohaldada selle riigi õiguse asemel, mille kodakondsus neil on, selle riigi õigust, kus on nende uus alaline elukoht.Erilised kaitsemeetmed tagavad, et abikaasad on oma valiku tagajärgedest teadlikud ja et nõrgem abielupool on kaitstud.2.3. Eesmärk vältida abikaasade „võidujooksu kohtusse”Ettepaneku eesmärk on tegeleda ka probleemidega, mida põhjustab abikaasade „võidujooks kohtusse” ehk olukord, kus üks abikaasa pöördub kohtu poole enne, kui seda on jõudnud teha teine abikaasa, et tagada menetlemine sellise õiguse alusel, mida ta peab oma huvide kaitsmise seisukohast soodsamaks. See võib tuua kaasa sellise õiguse kohaldamise, millega teisel abikaasal on nõrk seos või mis ei arvesta tema huve, muutes poolte lepitamise veelgi keerulisemaks ja jättes lepitusmenetluse kasutamiseks vähe aega.Ühtlustatud kollisiooninormide kasutuselevõtmine peaks märgatavalt vähendama võimalikku „võidujooksu kohtusse”, kuna mis tahes osaleva liikmesriigi kohus kohaldaks ühiste eeskirjade alusel määratud õigust.Kui kohaldatava õiguse valimise võimalus on jäetud kasutamata, määratakse kohaldatav õigus teatavate ühendavate tegurite alusel, mille hulgas on esikohal selle riigi õigust, kus on abikaasade alaline elukoht. See tagab, et abielulahutust või lahuselu käsitleva menetluse suhtes kohaldatakse õiguskorda, millega abikaasadel on kõige tihedam seos. See suurendab oluliselt õiguskindlust ja etteaimatavust nii abikaasade kui ka õigusala töötajate jaoks.Valikuvõimaluse kasutamata jätmise korral kohaldatavat õigust käsitleva eeskirjaga soovitakse kaitsta nõrgemat abielupoolt, kuna selle alusel kohaldatakse esmajärjekorras selle riigi õigust, kus oli pere alaline alakoht enne lahkuminekut, olenemata sellest, millise kohtu poole kumbki abikaasa on pöördunud. Kõnealune eeskiri võimaldab abikaasadel kergesti prognoosida, millist õigust nende abielulahutust või lahuselu käsitleva menetluse suhtes kohaldatakse.3. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja tõhustatud koostöö määruse mõju hindamineEnne komisjoni ettepaneku avaldamist 2006. aasta juulis toimus laiaulatuslik konsulteerimine huvitatud isikutega. Komisjon on käesolevas ettepanekus võtnud osaliselt üle nõukogus toimunud läbirääkimiste tulemusena valminud viimase teksti, mis ei erine eriti 2006. aasta juulis esitatud komisjoni ettepanekust. Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse puhul on kõnealuses tekstis põhimõtteliselt säilitatud sama lahendus (võimalus valida kohaldatavat õigust, abikaasade alalise elukoha kasutamine peamise ühendava tegurina, avaliku korra erand jne).2006. aasta juulis esitatud algsele ettepanekule on lisatud komisjoni mõjuhinnang, mis on kohaldatava õiguse küsimuses endiselt asjakohane ja millele viidatakse ka käesolevas ettepanekus[6]. Käesoleva komisjoni ettepanekuga rakendatakse tõhustatud koostööd abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas. Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 20 lõikele 2 võib tõhustatud koostööd kasutada üksnes „viimase abinõuna”. Seega võib komisjon teha ettepaneku tõhustatud koostöö kasutamiseks ja nõukogu selle heaks kiita alles pärast seda, kui nõukogu on asjaomast küsimust arutanud ja kindlaks teinud, et „liit tervikuna ei ole võimeline selle koostöö eesmärke mõistliku aja jooksul saavutama”. Sellest tulenevalt ei saa komisjon muuta valdkonda, mida tõhustatud koostööd käsitlev õigusakt hõlmab (käesoleval juhul abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatav õigus), ega selle põhisätteid. Need on mõlemad määratud kindlaks nõukogus toimunud läbirääkimiste tulemusena valminud viimases tekstis. Lisaks seab tõhustatud koostöö rakendamist käsitleva komisjoni ettepaneku sisule piirid asjaolu, et reguleerimisala on täpsustatud osalevate liikmesriikide tõhustatud koostöö taotlustes. Käesoleval juhul hõlmab reguleerimisala abieluasjades kohaldatavat õigust. Seda silmas pidades ei näi uue samateemalise mõjuhinnangu koostamine asjakohane.4. Ettepaneku õiguslik külg4.1. Õiguslik alusKäesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõige 3, millega nõukogule antakse õigus võtta vastu piiriülese toimega meetmeid perekonnaõiguse valdkonnas, olles eelnevalt konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.Ettepanek käsitleb abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavat õigust. Need teemad on seotud perekonnaõigusega. Kohaldatavat õigust käsitlevaid ettepaneku sätteid kohaldatakse ainult rahvusvahelistel juhtudel, see tähendab olukorras, kus abikaasad on eri kodakondsusest, elavad eri liikmesriikides või sellises liikmesriigis, mille kodanik üks neist ei ole jne. Seega on täidetud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõike 3 nõue, mille kohaselt juhtum peab olema piiriülese toimega.4.2. Subsidiaarsuse põhimõteEttepaneku eesmärke on üksnes võimalik saavutada kohaldatavat õigust käsitlevate ühiste eeskirjade kehtestamise teel ELi tasandil, kasutades selleks vajaduse korral tõhustatud koostööd. Kõnealused kollisiooninormide eeskirjad peavad ettepaneku eesmärkide täitmiseks, s.t kodanike õiguskindluse ning õigusaktide etteaimatavuse ja paindlikkuse tagamiseks olema identsed. Eraldi meetmete võtmine liikmesriikides oleks seetõttu kõnealuste eesmärkidega vastuolus. Praegu ei ole olemas ühtegi liikmesriikides kehtivat rahvusvahelist konventsiooni, mis käsitleks abieluasjades kohaldatava õiguse küsimust. 2006. aasta juulis esitatud komisjoni ettepaneku raames korraldatud avalik arutelu ja mõju hindamine näitasid, et käesolevas ettepanekus käsitletavate küsimuste ulatus on märkimisväärne ja need hõlmavad igal aastal kümneid tuhandeid inimesi. Küsimuse iseloomu ja ulatust arvestades on eesmärgid võimalik saavutada ainult ELi tasandil.4.3. Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, kuna ta piirdub rangelt eesmärkide saavutamiseks vajalikuga. Ettepanekuga ei kaasne kodanikele täiendavat finants- ega halduskoormust. Ettepanekuga kaasneb ainult väga piiratud määral lisakohustusi asjaomastele riiklikele ametiasutustele.4.4. Vahendi valikEttepaneku iseloomu ja eesmärgi tõttu tuleb kasutada määruse vormi. Õiguskindluse ja etteaimatavuse tagamiseks on vaja selgeid ja ühtseid eeskirju. Kavandatavad eeskirjad, mis käsitlevad kohaldatavat õigust, on üksikasjalikud ja täpsed ning ei vaja ülevõtmist siseriiklikku õigusse. Osalevatele liikmesriikidele kaalutlusõiguse jätmine kõnealuste eeskirjade rakendamisel ohustaks õiguskindluse ja etteaimatavuse eesmärke.4.5. Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohtÜhendkuningriik ja Iirimaa ei osale Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotisega reguleeritud küsimustes tehtavas koostöös, välja arvatud juhul, kui nad avaldavad selleks soovi vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklile 3. Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani määruse ettepaneku vastuvõtmisel ning seega ei ole see määrus Taani suhtes siduv ja Taanis ei kohaldata seda.5. Mõju eelarvele, lihtsustamine ja kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtetega5.1. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.5.2. LihtsustamineEttepanekuga nähakse kodanike ja õigusala töötajate jaoks ette haldusmenetluste lihtsustamine. Kollisiooninormide ühtlustamine lihtsustab märkimisväärselt menetlusi, sest see võimaldab nimetatud isikutel määrata kohaldatava õiguse üheainsa eeskirjade kogu alusel, mis asendab osalevate liikmesriikide senised siseriiklikud kollisiooninormid.5.3. Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaKäesolevas ettepanekus järgitakse põhiõigusi ja peetakse kinni iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest kui Euroopa Liidu õiguse üldpõhimõtetest.6. Märkused artiklite kohtaArtikkel 1Kavandatavat määrust kohaldatakse juhtudel, kui tekib õigusnormide vastuolu, sest esineb üks või mitu välismaist elementi, mis jäävad asjaomase riigi ühiskondliku elu korralduse raamest välja, või juhtumiga on seotud mitu õigussüsteemi. Seega kohaldatakse määrust ainult rahvusvahelistel juhtudel, see tähendab olukorras, kus abikaasad on eri kodakondsusest, elavad eri liikmesriikides või sellises liikmesriigis, mille kodanik neist üks ei ole jne („rahvusvahelised abielud”).Kohaldatavat õigust käsitlevad eeskirjad piirduvad ettepanekus abielulahutuse ja lahuselu küsimustega ega laiene abielu kehtetuks tunnistamise menetlustele, mille puhul ei peeta asjakohaseks poolte autonoomiat ega muu kui selle kohtu õiguse valimist, kelle poole on pöördutud esimesena. Kohtualluvuse eeskirjad on abielu kehtetuks tunnistamise küsimuses reguleeritud määrusega (EÜ) nr 2201/2003, nii nagu ka abielulahutuse ja lahuselu puhul.Artikkel 2Vastavalt artiklile 2 on käesolev määrus üldiselt kohaldatav, mis tähendab, et selle ühtsete kollisiooninormidega saab määrata, et kohaldatakse osaleva liikmesriigi, mitteosaleva liikmesriigi või mõne kolmanda riigi õigust. Tegu on kollisiooninorme käsitlevas positiivses õiguses sügavalt juurdunud põhimõttega, mis on juba sätestatud 1980. aasta Rooma konventsioonis, Haagi konverentsi raames sõlmitud konventsioonides ja osalevate liikmesriikide siseriiklikes kollisiooninormides. Selleks et vältida sellise välisriigi õiguse kohaldamist abielulahutuse või lahuselu suhtes, mis on vastuolus Euroopa Liidu ühiste väärtustega, on lisatud kaitseklauslid. Teise liikmesriigi õiguse kohaldamise määramisel võivad kohtud saada tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku kaudu teavet välisriikide õiguse sisu kohta.Artikkel 3Enamik siseriiklikke kollisiooninorme näeb teatavas olukorras ette ainult ühe lahenduse. Ettepanekuga soovitakse suurendada abikaasade valikuvõimalusi, lubades neil valida abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavat õigust. Võimalik on valida üksnes kohtu asukohariigi õigust või nende riikide õigust, millega abikaasadel on tihe seos oma alalise elukoha tõttu või viimase ühise alalise elukoha tõttu, kui üks abikaasadest elab seal edasi, või ühe abikaasa kodakondsuse tõttu.Abielulahutuse ja lahuselu suhtes tuleks kohaldada samu kollisiooninorme, sest teatavatel juhtudel peab abielulahutusele eelnema lahuselu etapp. Lahuselu tunnustavad osalevad liikmesriigid kohaldavad abielulahutuse ja lahuselu suhtes samu kollisiooninorme.Poolte autonoomia suurendamise kaudu parandatakse abikaasade jaoks õiguskindlust ja etteaimatavust. Selleks et tagada abikaasade teadlikkus oma valiku tagajärgedest ja kaitsta nõrgemat abielupoolt, tuleb järgida teatavaid vorminõudeid. Komisjon jagab Euroopa Parlamendi seisukohta, et tuleb vältida olukorda, kus poolte valitud kohaldatava õiguse tulemusena kohaldataks õigust, mis on vastuolus põhiõiguste ja Euroopa Liidu õigusega. Seega võimaldab tekst pooltel valida abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavaks õiguseks üksnes sellise välisriigi õiguse, mis on kooskõlas Euroopa Liidu ühiste väärtustega.Artikkel 4Kui pooled ei ole kohaldatavat õigust valinud, määratakse see tähtsusjärjekorda seatud ühendavate tegurite alusel, mille hulgas on esikohal abikaasade alaline elukoht. Ühtne eeskiri tagab õiguskindluse ja etteaimatavuse. Ühtlustatud kollisiooninormide kasutuselevõtmine peaks märgatavalt vähendama võimalikku „võidujooksu kohtusse”, kuna mis tahes osaleva liikmesriigi kohus kohaldab sama, ühiste eeskirjade alusel määratud õigust.Kuna kõnealune eeskiri lähtub abikaasade alalisest elukohast või selle puudumise korral nende viimasest alalisest elukohast, kui üks abikaasadest elab seal edasi, kohaldatakse selle tulemusena valdaval osal juhtudest selle riigi õigust, kus on kohtu poole pöördutud (kuid mitte alati, näiteks juhul, kui üks abikaasadest naaseb oma päritoluriiki ja pöördub vastavalt määruses (EÜ) nr 2201/2003 sätestatud kohtualluvuseeskirjadele seal kohtu poole). Välisriigi õiguse kohaldamist nõudvate juhtumite arv on seega piiratud.Artikkel 5Selle sätte eesmärk on vältida diskrimineerimist. Olukorras, kus kohaldatavas õiguses ei ole abielulahutust ette nähtud või see ei taga ühele abikaasadest tema soo tõttu võrdset võimalust abielulahutust või lahuselu taotleda, tuleks kohaldada selle riigi õigust, kus on kohtu poole pöördutud.Artikkel 6Tagasisaate ja edasiviite võimaldamine võib ohustada õiguskindluse eesmärki. Seepärast tähendab ühtsete kollisiooninormide alusel kohaldatava õiguse määramine teatava õiguse materiaalõiguslike sätete, mitte selle rahvusvahelise eraõiguse sätete kohaldamist.Artikkel 7Avaliku korra erand võimaldab kohtul, kelle poole on pöördutud, ignoreerida kollisiooninormide alusel määratud välisriigi õiguse sätteid, kui välisriigi õiguse kohaldamine teatava kohtuasja puhul oleks vastuolus selle riigi avaliku korraga, kus kohus asub. Väljend „ilmselgelt” tähendab, et avaliku korra erandi kasutamine on erakordne.Artikkel 8Kui riik koosneb mitmest territoriaalüksusest, millest igaühes kehtivad abielulahutuse ja lahuselu suhtes oma materiaalõigusnormid, tuleb ka juhul, kui nende üksuste õigusnormid satuvad vastuollu, kohaldada käesolevat määrust, et tagada etteaimatavus ja õiguskindlus ning Euroopa Liidu õigusnormide ühtne kohaldamine igas olukorras, mis on seotud õigusnormide vastuoluga.Artikkel 9See säte tagab osalevates liikmesriikides abielulepingute suhtes kohaldatavate eeskirjade läbipaistvuse kodanike jaoks. Komisjon teeb kõnealuse teabe neile kättesaadavaks tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku veebisaidil.Artikkel 10See artikkel käsitleb õigusakti kohaldamise kestust.Artikkel 11Kavandatud sätete eesmärk on tagada õiglane tasakaal ühelt poolt osalevate liikmesriikide rahvusvaheliste kohustuste täitmise ja teiselt poolt tõelise Euroopa õigusruumi rajamise vahel. Lõikega 1 võimaldatakse osalevatel liikmesriikidel jätkata sellistes kahe- ja mitmepoolsetes konventsioonides sätestatud kollisiooninormide kohaldamist, mille osalised nad on määruse vastuvõtmise ajal. Kahe õigusliku korra samaaegne kehtimine, mis tekib olukorras, kui mõned osalevatest liikmesriikidest kohaldavad nende ratifitseeritud konventsioonide eeskirju ja teised osalevad liikmesriigid määruse ettepaneku eeskirju, takistab siiski Euroopa õigusruumi sujuvat toimimist.Artiklid 12 ja 13Õigusakti läbivaatamist, jõustumist ja kohaldamist käsitlevates sätetes on kasutatud standardsõnastust.2010/0067 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EL)tõhustatud koostöö rakendamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnasEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 81 lõiget 3,võttes arvesse nõukogu […] otsust […] tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas[7],võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti riikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[8],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[9],toimides seadusandliku erimenetluse kohaseltning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liit on seadnud eesmärgiks sellise vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala säilitamise ja arendamise, kus oleks tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala järkjärguliseks loomiseks peaks EL võtma meetmeid piiriülese toimega tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö raames.(2) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõikele 3 sätestab perekonnaõiguse piiriülest toimet käsitlevad meetmed nõukogu.(3) Komisjon võttis 14. märtsil 2005 vastu rohelise raamatu, mis käsitleb lahutusasjades kohaldatavat õigust ja kohtualluvust. Roheline raamat algatas laiaulatusliku avaliku arutelu selle üle, kuidas lahendada probleemid, mis võivad praeguses olukorras tekkida.(4) 17. juulil 2006 esitas komisjon ettepaneku määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2201/2003 seoses kohtualluvusega ning abieluasjades kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade kehtestamisega.(5) 5.–6. juunil 2008 Luxembourgis toimunud istungil jõudis nõukogu järeldusele, et kõnealuse ettepaneku osas puudub üksmeel ning et ületamatute raskuste tõttu ei ole üksmeelt võimalik praegu ega ka lähitulevikus saavutada. Nõukogu tegi kindlaks, et ettepaneku eesmärke ei ole aluslepingute asjakohaseid sätteid kohaldades võimalik saavutada mõistliku tähtaja jooksul.(6) Bulgaaria, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Ungari, Austria, Rumeenia ja Sloveenia teatasid hiljem komisjonile, et nad kavatsevad omavahel sisse seada tõhustatud koostöö abielusasjades kohaldatava õiguse valdkonnas, ja palusid komisjonil esitada nõukogule sellesisulise ettepaneku. 3. märtsil 2010 võttis Kreeka oma taotluse tagasi.(7) Nõukogu võttis […] vastu otsuse […] tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas.(8) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 328 lõikega 1 on ette nähtud, et kui seatakse sisse tõhustatud koostöö, on see avatud kõikidele liikmesriikidele, eeldusel et nad vastavad koostööd lubavas otsuses seatud osalemistingimustele. Koostöö on liikmesriikidele avatud ka mis tahes muul ajal, eeldusel et peale nimetatud tingimuste täidetakse koostöö raames juba vastuvõetud õigusaktide nõudeid.(9) Käesoleva määrusega tuleks luua selge ja terviklik õigusraamistik, mis hõlmaks osalevates liikmesriikides abielulahutuse ja lahuseluga seotud küsimuste suhtes kohaldatavat õigust, tagaks kodanikele õiguskindluse, etteaimatavuse ja paindlikkuse põhimõttest lähtudes asjakohased lahendused ning väldiks olukorda, kus üks abikaasadest nõuab abielu lahutamist enne teist, et tagada menetlemine sellise õiguse alusel, mida ta peab oma huvide kaitsmise seisukohast soodsamaks.(10) Selleks et määrata täpselt kindlaks käesoleva määruse territoriaalne kohaldamisala, tuleks määrata kindlaks, millised liikmesriigid tõhustatud koostöös osalevad.(11) Käesolevat määrust tuleks kohaldada igat liiki kohtus.(12) Selleks et võimaldada abikaasadel valida kohaldamiseks õigus, millega neil on tihe seos, või et juhul, kui nad ei ole valikut teinud, kohaldataks nende abielulahutuse või lahuselu suhtes kõnealust õigust, tuleks nimetatud õigust kohaldada ka juhul, kui tegu ei ole osaleva liikmesriigi õigusega. Teise liikmesriigi õiguse kohaldamise määramisel võivad kohtud saada nõukogu 28. mai 2001. aasta otsusega 2001/470/EÜ (millega luuakse tsiviil- ja kaubandusasju käsitlev Euroopa kohtute võrk)[10] loodud võrgustiku kaudu teavet välisriikide õiguse sisu kohta.(13) Kodanike suurem liikuvus nõuab ühelt poolt suuremat paindlikkust, teiselt poolt aga suuremat õiguskindlust. Selleks tuleks käesoleva määrusega anda pooltele teatav võimalus valida abielulahutuse või lahuselu suhtes kohaldatavat õigust, et suurendada kõnealustes küsimustes nende autonoomiat. Kõnealune võimalus ei tohiks laieneda abielu kehtetuks tunnistamisele, mis on tihedalt seotud abielu kehtivuse tingimustega ja mille puhul ei ole poolte autonoomia asjakohane.(14) Abikaasadel peaks olema võimalik valida abielulahutuse või lahuselu suhtes kohaldatavaks õiguseks sellise riigi õigus, millega neil on eriline seos, või kohtu asukohariigi õigus. Abikaasade valitud kohaldatav õigus peab olema kooskõlas aluslepingutes ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhiõigustega. Võimalus valida abielulahutuse või lahuselu suhtes kohaldatavat õigust ei tohiks kahjustada lapse huve.(15) On oluline, et abikaasadel oleks enne kohaldatava õiguse määramist juurdepääs ajakohastatud teabele abielulahutust ja lahuselu käsitlevate siseriiklike ja Euroopa Liidu õigusaktide põhisisu ja menetluste kohta. Sellise juurdepääsu tagamiseks asjakohasele ja kvaliteetsele teabele ajakohastab komisjon nõukogu otsusega 2001/470/EÜ loodud ja üldsusele ette nähtud internetipõhises infosüsteemis korrapäraselt kõnealust teavet.(16) Üks käesoleva määruse peamisi põhimõtteid on, et mõlemad abikaasad peaksid tegema oma valiku teadlikult. Kumbki abikaasa peaks täpselt teadma, millised õiguslikud ja sotsiaalsed tagajärjed kohaldatava õiguse valimisest tulenevad. Võimalus leppida omavahel kokku kohaldatavas õiguses ei tohiks piirata kummagi abikaasa õigusi ega võrdseid võimalusi. Selleks peaksid riikide kohtunikud mõistma vajadust tagada, et abikaasad oleksid teadlikud kohaldatava õiguse valikut käsitleva kokkuleppe sõlmimisega kaasnevatest õiguslikest tagajärgedest.(17) Tuleks kehtestada teatavad kaitsemeetmed tagamaks, et abikaasad on oma valiku tagajärgedest teadlikud. Miinimumnõudena tuleks kohaldatava õiguse valikut käsitlev kokkulepe sõlmida kirjalikult ning sellele peaks olema märgitud kuupäev ja alla kirjutanud mõlemad abikaasad. Kui aga selle liikmesriigi õigusega, kus on mõlema abikaasa alaline elukoht, nähakse ette täiendavad ametlikud nõuded, tuleks järgida nimetatud nõudeid. Näiteks võivad osalevas liikmesriigis kehtida täiendavad ametlikud nõuded, mille kohaselt kõnealune kokkulepe lisatakse abielulepingule.(18) Kohaldatava õiguse määramise kokkulepet peaks saama sõlmida ja muuta kuni kohtu poole pöördumiseni või isegi menetluse ajal, kui see on kohtu asukohariigi õiguses ette nähtud. Sellisel juhul piisab selliselt määratud kohaldatava õiguse kandmisest kohtu protokolli kooskõlas asukohariigi õigusega.(19) Kui pooled ei ole kohaldatavat õigust valinud, tuleks käesoleva määrusega ette näha ühtlustatud kollisiooninormid, mis tugineksid tähtsusjärjekorda seatud ühendavatele teguritele, mille aluseks on abikaasade tihe seos asjaomase õigusega, et tagada õiguskindlus ja etteaimatavus ning vältida olukorda, kus üks abikaasadest nõuab abielu lahutamist enne teist, et menetlus toimuks sellise õiguse alusel, mida ta peab oma huvide kaitsmise seisukohast soodsamaks. Kõnealused ühendavad tegurid on valitud selleks, et tagada abielulahutust või lahuselu käsitlevate menetluste arutamine sellise õiguse alusel, millega abikaasadel on tihe seos, ning need annavad eelise selle riigi õigusele, kus on abikaasade alaline elukoht.(20) Olukorras, kus kohaldatavas õiguses ei ole abielulahutust ette nähtud või see ei taga ühele abikaasadest tema soo tõttu võrdset võimalust abielulahutust või lahuselu taotleda, tuleks siiski kohaldada selle riigi õigust, kus on kohtu poole pöördutud.(21) Avaliku korra kaalutlustel peaks osalevate liikmesriikide kohtutel olema õigus erandkorras eirata välisriigi õigust, kui selle kohaldamine asjaomasel juhul oleks ilmselgelt vastuolus kohtu asukohariigi avaliku korraga. Sellest hoolimata ei tohiks kohtutel olla õigust teise liikmesriigi õigust avaliku korra kaalutlustel eirata juhul, kui see on vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, eriti selle artikliga 21, milles keelatakse igasugune diskrimineerimine.(22) Kuna mõnes riigis ja osalevas liikmesriigis on kaks või enam õigussüsteemi või eeskirjade kogumit, mis reguleerivad käesolevas määruses käsitletavaid küsimusi, tuleks ette näha, mil määral käesoleva määruse sätteid kohaldatakse kõnealuste riikide ja osalevate liikmesriikide eri territoriaalüksustes.(23) Käesoleva määruse eesmärk on õiguskindluse, etteaimatavuse ja paindlikkuse suurendamine rahvusvaheliste abieluõiguslike menetluste puhul ja seeläbi inimeste vaba liikumise lihtsustamine Euroopa Liidus, kuid seda ei ole käesoleva määruse ulatuse ja toime tõttu liikmesriikidel võimalik piisavalt saavutada ning seetõttu peaks see vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele olema paremini saavutatav ELi tasandil, vajaduse korral liikmesriikide tõhustatud koostöö kaudu. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(24) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ning järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige selle artiklit 21, mis keelab igasuguse diskrimineerimise, sealhulgas diskrimineerimise soo, rassi, nahavärvuse, etnilise või sotsiaalse päritolu, geneetiliste omaduste, keele, usutunnistuse või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, rahvusvähemusse kuulumise, varalise seisundi, sünnipära, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse tõttu. Osalevate liikmesriikide kohtud peaksid käesolevat määrust kohaldama nimetatud õigusi ja põhimõtteid järgides,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I peatükk. ReguleerimisalaArtikkel 1Reguleerimisala1. Käesolevat määrust kohaldatakse abielulahutuse ja lahuselu suhtes sellistel juhtudel, kus esineb õigusnormide vastuolu.2. Käesoleva määruse kohaldamisel käsitatakse „osaleva liikmesriigina” liikmesriiki, kes osaleb abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas tehtavas tõhustatud koostöös vastavalt nõukogu […] otsusele […] tõhustatud koostöö lubamise kohta abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse valdkonnas.Artikkel 2Üldine kohaldatavusKäesoleva määruse alusel määratud õigust kohaldatakse ka juhul, kui tegu ei ole osaleva liikmesriigi õigusega.II peatükk. Abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatavat õigust reguleerivad ühtsed eeskirjadArtikkel 3Kohaldatava õiguse valik abikaasade poolt1. Tingimusel, et see on kooskõlas aluslepingutes ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhiõigustega ja avaliku korra põhimõttega, võivad abikaasad abielulahutuse ja lahuselu suhtes kohaldatava õiguse määramises kokku leppida, valides ühe järgmistest õigustest:a) selle riigi õigus, kus on kokkuleppe sõlmimise ajal abikaasade alaline elukoht;b) selle riigi õigus, kus oli abikaasade viimane alaline elukoht, kui üks neist kokkuleppe sõlmimise ajal endiselt seal elab;c) selle riigi õigus, mille kodanik üks abikaasadest on nimetatud kokkuleppe sõlmimise ajal;d) kohtu asukohariigi õigus.2. Ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist, võib kohaldatava õiguse määramise kokkuleppe sõlmida ja seda muuta igal ajal, kuid hiljemalt kohtu poole pöördumise ajaks.3. Lõikes 2 osutatud kokkulepe sõlmitakse kirjalikult ning sellele märgitakse kuupäev ja kirjutavad alla mõlemad abikaasad. Elektroonilisel teel edastatud kokkulepe, mida on võimalik alaliselt säilitada, võrdsustatakse kirjalikult vormistatuga.Kui aga selle osaleva liikmesriigi õigusega, kus on mõlema abikaasa alaline elukoht kokkuleppe sõlmimise ajal, on kõnealust liiki kokkulepetele ette nähtud täiendavad ametlikud nõuded, järgitakse nimetatud nõudeid. Kui abikaasade alaline elukoht on eri osalevates liikmesriikides ja nende liikmesriikide õigusega on ette nähtud erinevad vorminõuded, on kokkulepe vormiliselt kehtiv juhul, kui see vastab tingimustele, mis on sätestatud ühe asjaomase riigi õiguses.4. Abikaasad võivad määrata kohaldatava õiguse ka kohtus menetluse käigus, kui see on kohtu asukohariigi õigusega ette nähtud. Sellisel juhul kannab kohus selliselt määratud kohaldatava õiguse protokolli kooskõlas asukohariigi õigusega.Artikkel 4 Poolte valikuvõimaluse kasutamata jätmise korral kohaldatav õigusKui artiklist 3 tulenev valikuvõimalus jäetakse kasutamata, kohaldatakse abielulahutuse ja lahuselu suhtes selle riigi õigust,a) kus on kohtusse pöördumise ajal abikaasade alaline elukoht; või selle puudumise korral,b) kus oli abikaasade viimane alaline elukoht, tingimusel et sellest ei ole kohtusse pöördumise ajal möödunud rohkem kui aasta, kui üks abikaasadest kohtusse pöördumise ajal endiselt selles riigis elab; või selle puudumise korral,c) mille kodanikud mõlemad abikaasad on kohtusse pöördumise ajal; või selle puudumise korral,d) kus kohtusse pöördutakse.Artikkel 5 Kohtu asukohariigi õiguse kohaldamineKui artiklist 3 või 4 tulenevalt kohaldatava õiguse kohaselt ei ole abielulahutust ette nähtud või kui see ei taga ühele abikaasadest tema soo tõttu võrdset võimalust abielulahutust või lahuselu taotleda, kohaldatakse kohtu asukohariigi õigust.Artikkel 6 Tagasisaate ja edasiviite välistamineKui käesoleva määruse alusel kuulub kohaldamisele teatava riigi õigus, kohaldatakse selle riigi kehtivaid õigusnorme, välja arvatud rahvusvahelise eraõiguse normid.Artikkel 7Avalik kordKäesoleva määruse alusel määratud riigi õiguse sätte kohaldamisest võib keelduda üksnes siis, kui selle kohaldamine on ilmselgelt vastuolus kohtu asukohariigi avaliku korraga.Artikkel 8Mitme õiguskorraga riigid1. Kui riik koosneb mitmest territoriaalüksusest, millest igaühes kehtivad abielulahutuse ja lahuselu suhtes oma õigusnormid, käsitatakse käesoleva määruse alusel kohaldatava õiguse kindlaksmääramisel iga territoriaalüksust omaette riigina.2. Osalev liikmesriik, mille eri territoriaalüksustes kehtivad abielulahutuse ja lahuselu suhtes eri õigusnormid, ei ole kohustatud kohaldama käesolevat määrust selliste õigusnormide vastuolude suhtes, mis hõlmavad ainult nimetatud territoriaalüksusi.III peatükk. Muud sättedArtikkel 9Osalevate liikmesriikide esitatav teave1. Osalevad liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt [ kolm kuud pärast käesoleva artikli jõustumise kuupäeva ] oma siseriiklikud õigusnormid, kui need on olemas, järgmise kohta:a) vorminõuded seoses kohaldatava õiguse valikut käsitlevate kokkulepetega; ningb) võimalus määrata kohaldatav õigus kooskõlas artikli 3 lõikega 4.Osalevad liikmesriigid edastavad komisjonile kõik edaspidised muudatused nendes õigusnormides.2. Komisjon teeb lõike 1 kohaselt saadud teabe avalikult kättesaadavaks asjakohaste vahendite abil, kasutades eelkõige tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku veebisaiti.Artikkel 10Üleminekusätted1. Käesolevat määrust kohaldatakse kohtumenetluste suhtes, mis on algatatud pärast artiklis 13 sätestatud määruse kohaldamise alguse kuupäeva, ja artiklis 3 osutatud kokkulepete suhtes, mis on sõlmitud pärast nimetatud kuupäeva.Kohaldatava õiguse valikut käsitlev kokkulepe, mis on sõlmitud osaleva liikmesriigi õiguse kohaselt enne käesoleva määruse kohaldamise alguse kuupäeva, jõustub siiski samuti, tingimusel et see vastab artikli 3 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud tingimustele.2. Käesolev määrus ei piira nende kohaldatava õiguse valikut käsitlevate kokkulepete kohaldamist, mis on sõlmitud vastavalt selle osaleva liikmesriigi õigusele, mille kohtu poole pöördutakse enne käesoleva määruse kohaldamise alguse kuupäeva.Artikkel 11Seos kehtivate rahvusvaheliste konventsioonidega1. Ilma et see piiraks osalevatele liikmesriikidele Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 351 tulenevaid kohustusi, ei mõjuta käesolev määrus selliste kahe- või mitmepoolsete konventsioonide kohaldamist, mille osalisteks käesoleva määruse vastuvõtmise ajal on üks või mitu osalevat liikmesriiki ning mis käsitlevad käesoleva määrusega reguleeritud küsimusi.2. Olenemata lõikest 1 on käesolev määrus osalevate liikmesriikide vahelistes suhetes ülimuslik konventsioonide suhtes, mis käsitlevad käesoleva määrusega reguleeritud küsimusi ja milles osalevad liikmesriigid on osalised.Artikkel 12LäbivaatamineKomisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta hiljemalt [ viis aastat pärast käesoleva määruse kohaldamise algust ]. Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva määruse kohandamiseks.IV peatükk. LõppsättedArtikkel 13Jõustumine ja kohaldamise alguse kuupäevKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolevat määrust kohaldatakse alates [ kuupäevast, mil käesoleva määruse vastuvõtmise kuupäevast on möödunud kaksteist kuud ], välja arvatud määruse artikkel 9, mida kohaldatakse alates [ kuupäevast, mil käesoleva määruse vastuvõtmise kuupäevast on möödunud kuus kuud ].Käesolev määrus on tervikuna siduv ja aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] KOM(2006) 399.[2] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2201/2003, 27. november 2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, 23.12.2003, lk 1).[3] ELT C 15 E, 21.1.2010, lk 128.[4] Bulgaaria, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Ungari, Austria, Rumeenia ja Sloveenia.[5] Vt Euroopa Liidu Nõukogu dokument nr 9712/08.[6] SEK(2006) 949.[7] ELT L [...], [...], lk [...].[8] ELT C […], […], lk […].[9] ELT C […], […], lk […].[10] EÜT L 174, 27.6.2001, lk 25.


|

52010PC0442

Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr [...], millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1631/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit trikloroisotsüanuurhappe impordi suhtes  /* COM/2010/0442 final - NLE 2010/0235 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 27.8.2010KOM(2010) 442 lõplik2010/0235 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr [...],millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1631/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit trikloroisotsüanuurhappe impordi suhtesSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev ettepanek käsitleb nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed)[1] (edaspidi „algmäärus”) kohaldamist menetluses teatava Hiina Rahvavabariigist pärit trikloroisotsüanuurhappe impordi suhtes. |Üldine taust Käesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis viidi läbi kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Oktoobris 2005 kehtestas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1631/2005[2] teatava Hiina Rahvavabariigist pärit trikloroisotsüanuurhappe impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu. |Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. |HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras. |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärus ei näe ette üldist mõju hindamist, kuid sisaldab põhjalikku loendit tingimustest, mida tuleb hinnata. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Taotluse osaliseks vahepealseks läbivaatamiseks esitas Hiina Rahvavabariigi eksportiv tootja Heze Huayi Chemical Co., Ltd (edaspidi „taotluse esitaja”). Olles teinud kindlaks, et läbivaatamise algatamiseks on olemas piisavad tõendid, algatas komisjon selle 2. juulil 2009. Läbivaatamise eesmärgil tehtud uurimise käigus selgus, et taotleja vastab nõuetele, mida on vaja turumajandusliku kohtlemise kohaldamiseks. Kõnealuse uurimise käigus tehti ka kindlaks, et taotleja suhtes kohaldatav dumpingumarginaal oli väiksem, mis omakorda selgitab ka äriühingu väiksemaid kulusid. Seega tehti järeldus, et asjaolud, mille alusel taotleja suhtes meetmed kehtestati, on muutunud ja et need muutused on püsivad. Seetõttu tuleb muuta äriühingu suhtes kohaldatavat individuaalset dumpingumarginaali. Käesolev läbivaatamine ei mõjuta kuupäeva, mil kaotavad kehtivuse nõukogu määrusega (EÜ) nr 1631/2005 kehtestatud esialgsed meetmed. Nõukogule tehakse ettepanek võtta vastu lisatud määruse ettepanek, mis tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 1. oktoobril 2010. |Õiguslik alus Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[3]. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse Euroopa Liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil. |Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt Euroopa Liidu, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike asutuste, ettevõtjate ja kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult madal ja ettepaneku eesmärgiga proportsionaalne. |Vahendi valik |Kavandatav õigusakt: nõukogu määrus. |Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet. |2010/0235 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1631/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit trikloroisotsüanuurhappe impordi suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[4] (edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikli 11 lõiget 3,võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. MENETLUS1. Kehtivad meetmed1.  2005. aasta oktoobris kehtestas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1631/2005[5] (edaspidi „esialgne määrus”) lõpliku dumpinguvastase tollimaksu teatava Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „Hiina RV”) pärit trikloroisotsüanuurhappe impordi suhtes. Kõnealune tollimaks ulatus 7,3% kuni 42,6%.2. Läbivaatamistaotlus2.  2009. aastal sai komisjon taotluse osalise vahepealse läbivaatamise korraldamiseks vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3. Hiina eksportiv tootja Heze Huayi Chemical Co., Ltd (edaspidi „taotluse esitaja”) esitas taotluse üksnes dumpingu uurimiseks. Taotluse esitaja suhtes kohaldatakse lõplikku dumpinguvastast tollimaksumäära 14,1%.3.  Oma taotluses väitis taotluse esitaja, et asjaolud, mille alusel meetmed kehtestati, on muutunud ja et need muutused on püsivad. Taotluse esitaja esitas esmapilgul usutavaid tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole dumpingu korvamiseks enam vajalik.4.  Taotluses rõhutas taotluse esitaja eelkõige seda, et tema trikloroisotsüanuurhappe tootmise kulu ühiku kohta on esialgse uurimisega võrreldes tunduvalt vähenenud, sest:5.  taotluse esitaja toodab ise vaatlusaluse toote tootmiseks vajalikku toorainet ning6.  taotluse esitaja on suurendanud oma tootmisvõimsust.3. Läbivaatamise algatamine7.  Pärast konsulteerimist nõuandekomiteega leidis komisjon, et läbivaatamise algatamiseks on piisavalt tõendeid, ning algatas 2. juulil 2009 kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 3 läbivaatamise,[6] mis piirdub taotluse esitajaga seotud dumpingu uurimisega.4. Vaatlusalune toode ja samasugune toode8.  Käesoleva läbivaatamise vaatlusalune toode on samasugune toode, mida on kirjeldatud esialgses määruses, st Hiina Rahvavabariigist pärit CN-koodide ex 2933 69 80 ja ex 3808 94 20 alla kuuluv trikloroisotsüanuurhape ja sellest valmistatud tooted (tuntakse ka rahvusvahelise mittekaubandusliku nimetuse sümkloseen all; edaspidi „vaatlusalune toode”).9.  Hiina RV omamaisel turul toodetud ja müüdud ning liitu eksporditud tootel on samasugused füüsikalised, tehnilised ja keemilised põhiomadused ning kasutusvaldkonnad ning seetõttu leitakse, et tegemist on samasuguse tootega algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.5. Huvitatud isikud10.  Komisjon teavitas läbivaatamise algatamisest ametlikult taotluse esitajat, liidu tootmisharu ning eksportiva riigi valitsuse esindajaid.11.  Huvitatud isikutele anti võimalus teavitada kirjalikult oma seisukohtadest ja taotleda ärakuulamist algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.12.  Läbivaatamise uurimiseks vajaliku teabe saamiseks saatis komisjon taotluse esitajale turumajandusliku kohtlemise taotluse vormi ja küsimustiku ning sai ettenähtud tähtaja jooksul vastused. Komisjon kogus ja kontrollis kõiki andmeid, mida ta dumpingu kindlakstegemise seisukohast vajalikuks pidas, ja tegi kontrollkäigu taotluse esitaja valdustesse.6. Uurimisperiood13.  Dumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku alates 1. juulist 2008 kuni 30. juunini 2009 (edaspidi „uurimisperiood”).B. UURIMISE TULEMUSED1. Turumajanduslik kohtlemine14.  Vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile b määratakse Hiina RV päritoluga importi käsitlevates dumpinguvastastes uurimistes normaalväärtus kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 1–6 nende eksportivate tootjate puhul, kes täidavad algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c kehtestatud tingimused, st kelle puhul samasuguse toote valmistamine ja müük toimuvad tõestatult turumajanduse tingimustes. Nimetatud tingimused on kokkuvõtlikult järgmised:15.  majandustegevusega seotud otsused tehakse lähtuvalt turul toimuvast, ilma riigi märkimisväärse sekkumiseta ja kulutused peegeldavad turuväärtusi;16.  äriühingutel on üks selge peamiste raamatupidamisdokumentide kogum, mida auditeeritakse sõltumatult kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega ning kohaldatakse kõikidel eesmärkidel;17.  endisest mitteturumajanduslikust süsteemist ei ole üle võetud märkimisväärseid moonutusi;18.  pankroti- ja asjaõigusseadused tagavad stabiilsuse ja õiguskindluse;19.  kursside ümberarvestust teostatakse turukursside alusel.20.  Uurimise käigus leiti, et taotleja täidab kõik viis turumajandusliku kohtlemise tingimust. Leiti, et äriühing Heze tegi uurimisperioodil oma majanduslikud otsused ilma riigi sekkumiseta või mitteturumajanduslike tingimustega seotud moonutusteta. Äriühingu kohta kehtivad Hiina RV pankroti- ja asjaõigusseadused ja talle ei tehta mööndusi. Äriühingul on üks raamatupidamisdokumentide kogum ja raamatupidamissüsteem ning leiti, et tema tegevus on kooskõlas üldiste rahvusvaheliselt tunnustatud raamatupidamispõhimõtetega ning rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega. Leiti, et kulud ja hinnad peegeldavad turuväärtusi ja et valuutavahetuskursse arvestatakse turukursside alusel.21.  Eespool esitatud faktide ja kaalutluste põhjal saab taotlejale võimaldada turumajanduslikku kohtlemist.2. Normaalväärtus22.  Normaalväärtuse määramiseks tehti esiteks kindlaks, kas äriühingu samasuguse toote omamaine kogumüük oli tüüpiline võrreldes tema liitu suunatud eksportmüügi kogumahuga. Algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaselt on omamaine müük tüüpiline siis, kui omamaise müügi kogumaht moodustab vähemalt 5 % liitu suunatud vastava eksportmüügi kogumahust. Komisjon tegi kindlaks, et taotleja trikloroisotsüanuurhappe omamaise müügi maht oli üldiselt tüüpiline.23.  Seejärel tehti kindlaks äriühingu poolt omamaisel turul müüdud samasuguse toote liigid, mis olid identsed ja vahetult võrreldavad liitu ekspordiks müüdud liikidega.24.  Iga tooteliigi puhul, mida äriühing müüs omamaisel turul ja mis leiti olevat liitu ekspordiks müüdava tooteliigiga vahetult võrreldavad, tehti algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaldamisel kindlaks, kas omamaine müük oli toimunud tüüpilises koguses. Konkreetse tooteliigi omamaist müüki peeti piisavalt tüüpiliseks, kui selle tooteliigi omamaise müügi kogumaht oli uurimisperioodil vähemalt 5 % liitu eksporditud võrreldava tooteliigi müügi kogumahust.25.  Algmääruse artikli 2 lõike 4 kohaselt kontrolliti ka seda, kas iga tooteliigi omamaine müük oli toimunud tavapärase kaubandustegevuse käigus. Selleks tehti kindlaks, kui suur osa vaatlusaluse eksporditava toote igast liigist müüdi uurimisperioodi jooksul sõltumatutele klientidele omamaisel turul kasumlikult.26.  Kui tootmiskuludega võrduva või neid ületava netomüügihinnaga müüdud tooteliigi müügimaht moodustas vähemalt 80% seda liiki toote müügi kogumahust ja seda liiki toote kaalutud keskmine hind võrdus ühiku tootmiskuludega või ületas neid, põhines normaalväärtus tegelikul omamaisel hinnal. See hind arvutati kõnealuse tooteliigi kõikide uurimisperioodi omamaiste müügihindade kaalutud keskmisena, olenemata sellest, kas selline müük oli tulutoov või mitte.27.  Kui tooteliigi tulutoova müügi maht moodustas seda liiki toote müügi kogumahust kuni 80% või kui kaalutud keskmine müügihind oli ühiku tootmiskuludest väiksem, põhines normaalväärtus tegelikul omamaisel hinnal, mis võrdus asjaomase tooteliigi uurimisperioodil toimunud ainult tulutoova müügi kaalutud keskmisega hinnaga.28.  Kui äriühingu poolt müüdud konkreetse tooteliigi omamaiseid hindu ei olnud võimalik kasutada, tuli kohaldada teistsugust meetodit. Sel juhul kasutas komisjon arvestuslikku normaalväärtust. Normaalväärtus arvutati vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3 selliselt, et eksporditud liikide tootmiskuludele liideti põhjendatud müügi-, üld- ja halduskulud ning mõistlik kasumimarginaal. Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 6 põhines müügi-, üld- ja halduskulude ning kasumimarginaal samasuguse toote müügi-, üld- ja halduskulude keskmisel ning samasuguse toote tavapärase kaubandustegevuse käigus toimunud müügi kasumimarginaalil.29.  Kooskõlas esialgse uurimise käigus kasutatud metoodikaga arvutati tootmiskulud kahte liiki toote puhul. Taotluse esitajalt saadud teabe alusel arvutati tootmiskulud esiteks graanulite ja tablettide ning teiseks pulbri kujul esineva toote puhul.3. Ekspordihind30.  Kuna vaatlusalust toodet eksporditi otse liidu sõltumatutele klientidele, määrati ekspordihind kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 8, st tegelikult liitu eksportimisel makstud või makstava hinna alusel.4. Võrdlus31.  Keskmist normaalväärtust ja keskmist ekspordihinda võrreldi iga vaatlusaluse toote liigi puhul keskmiste tehasehindade tasandil ja samal kaubandustasandil. Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse selliste tegurite erinevusi, mis väidetavalt ja tõendatult mõjutavad hindu ja nende võrreldavust. Sellest tulenevalt korrigeeriti vajadusel ja juhul, kui see oli põhjendatud, meretranspordi-, kindlustus-, käitlemis- ja krediidikulusid ning pangale makstavaid tasusid. Lisaks selgus, et kui vaatlusalust toodet müüdi ekspordina liitu, maksti äriühingule käibemaks osaliselt tagasi. Seega lisati kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 10 punktiga b omamaisele müügile lisanduv käibemaks.32.  Pakendamiskuludega seoses märgitakse, et taotluse esitaja taotles pakendamiskulude arvessevõtmist nii Hiina RV kui liidu turgudele müüdavate toodete puhul. Kontrollimisel ilmes, et neid kulusid arvestati tootmiskulude hulka võrdselt nii omamaisel turul müüdavate kui eksporditavate toodete puhul. Seega ei kiidetud korrigeerimistaotlust heaks ei omamaise turu ega ekspordituru puhul.5. Dumpingumarginaal33.  Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 11 võrreldi tooteliigi kaalutud keskmist normaalväärtust vastava vaatlusaluse toote liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga. Võrdlus näitas dumpingu esinemist.34.  Äriühingu dumpingumarginaal, väljendatud protsendina vaba netohinna suhtes ELi piiril enne tollimaksu sissenõudmist oli 3,2%.C. MUUTUNUD ASJAOLUDE PÜSIVUS35.  Algmääruse artikli 11 lõike 3 kohaselt kontrolliti, kas kindlaks tehtud muutunud asjaolusid võib põhjendatult pidada püsivaks.36.  Käesoleva vahepealse läbivaatamise käigus tegi taotluse esitaja igakülgselt koostööd ning kogutud ja kontrollitud andmed võimaldasid määrata kindlaks dumpingumarginaali, lähtudes äriühingu individuaalsetest ekspordihindadest toodete eksportimisel liitu. Arvutustest selgus, et meetme jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole enam õigustatud.37.  Uurimise käigus saadud ja kogutud andmed näitasid, et dumpingu taseme langus on seletatav äriühingu kulustruktuuri muutumisega. Vähenemine taotluse esitaja äriühingu kuludes tulenes peamiselt sellest, et põhitoorainet toodeti ise ja et äriühingu tootmismaht laienes.38.  Leiti veel, et esialgsele uurimisele järgneva aja jooksul on äriühingu poolt eksporditavate toodete hinnad tõusnud kõigil turgudel. Liitu eksporditavate toodete hinnad on kooskõlas äriühingu poolt teistesse riikidesse eksporditavate toodete hindadega. Kohapeal kogutud dokumendid näitasid, et äriühingul on liidus mitu klienti ja kõigile neile eksporditavate toodete hinnatase on sama. Taotluse esitaja järjekindel turukäitumine annab tunnistust sellest, et asjaolude muutumine on püsiv.39.  Eespool esitatut arvesse võttes leiti, et olukord, mille tõttu algatati käesolev uurimine, ei muutu lähemas tulevikus sellisel viisil, mis võiks mõjutada käesoleva uurimise järeldusi. Seega tehti järeldus, et muutused on püsivad ja et meetme jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole enam õigustatud.D. DUMPINGUVASTASED MEETMED40.  Läbivaatamise tulemusi arvestades peetakse otstarbekaks muuta äriühingule vaatlusaluse toote impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastast tollimaksu ja kehtestada selle määraks 3,2 %,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EÜ) nr 1631/2005 artikli 1 lõikes 2 esitatud tabelis asendatakse kirje äriühingu Heze Huayi Chemical Co. Limited kohta järgmisega:Riik | Äriühing | Dumpinguvastase tollimaksu määr | TARICi lisakood |Hiina RV | Heze Huayi Chemical Co. Limited | 3,2% | A629 |Artikkel 2Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.[2] ELT L 261, 7.10.2005, lk 1.[3] ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.[4] ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.[5] ELT L 261, 7.10.2005, lk 1.[6] ELT C 150, 2.7.2009, lk 14 (edaspidi „algatamisteade”).


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0162

Ettepanek: Nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 423/2004 seoses tursavarude taastamisega ning määrust (EMÜ) nr 2847/93 {SEC(2008) 386} {SEC(2008) 389}  /* KOM/2008/0162 lõplik - CNS 2008/0063 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.4.2008KOM(2008) 162 lõplik2008/0063 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 423/2004 seoses tursavarude taastamisega ning määrust (EMÜ) nr 2847/93{SEC(2008) 386}{SEC(2008) 389}(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on muuta nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks, nn tursavarude taastamise kava. Määruse (EÜ) nr 423/2004 üldine eesmärk on tagada tursavarude ohutu taastumine teadlaste soovitatud ennetusliku varuni viie kuni kümne aasta jooksul. Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STEFC) soovituste kohaselt, mis põhinevad Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) uuringute tulemustel, ei ole lubatud kogupüügi, tehniliste meetmete (nt võrgusilma suurus, lossimise koostis, püügipiirkondade sulgemine) ja püügikoormuse haldamist käsitlevate täiendavate õigusnormide ühine vähendav mõju olnud kaugeltki piisav kalastussuremuse vähendamiseks tursavarude taastumist võimaldava tasemeni. Kavaga hõlmatud neljast tursavarust on teatavat taastumist märgata üksnes Põhjamere tursa puhul (aastavarud on suuremad kui eelmistel aastatel), samal ajal kui ühegi teise tursavaru puhul ei ole näha selgeid taastumise märke. Tursavarude aeglane taastumine muudab vajalikuks kava tingimuste läbivaatamise. Määruse (EÜ) nr 423/2004 ja sellega seotud püügikoormuse haldamise süsteemi (mida rakendatakse alates 2003. aastast iga-aastases lubatud kogupüügi ja kvootide määruses) rakendamisel saadud kogemused ning sidusrühmade arvamused, mis võeti kokku 2007. aasta märtsis peetud tursavarude taastumist käsitleval sümpoosionil, võimaldavad kindlaks teha need peamised aspektid, mille poolest tuleb kava tõhususe suurendamise eesmärgil muuta. Peamised uued elemendid, mis tuleb kehtestada ja mis kava muutmist õigustavad, on järgmised: Vajadus eesmärgid läbi vaadata Praegused tõendid ülemaailmse soojenemise tagajärgede kohta on tinginud vajaduse muuta varude taastamise kavade pikaajalisi eesmärke. Selle asemel, et seada sihiks teatav biomassi tase, mis ei pruugi enam olla saavutatav ookeanide seisundi muutumise tõttu, peab kava keskenduma optimaalse püügimahu saavutamisele, mis tagab suurima uutes tingimustes võimaliku jätkusuutliku saagikuse. Püügikoormuse haldamise süsteemi lihtsustamine Iga-aastase lubatud kogupüügi ja kvootide määruse lisas rakendatud püügikoormuse haldamise süsteem on muutunud nii keerukaks, eelkõige rohkete erandite tõttu, et seda on raske rakendada, jälgida ja kontrollida. Õigusnormide lihtsustamiseks, liikmesriikidele suurema paindlikkuse võimaldamiseks ja rakendamise tõhustamiseks on vaja uut süsteemi, mis põhineks püügikoormuse ülemmääradel. Kava kohandamine taastumise eri tasemetega Kavas tuleb arvesse võtta, et varude seisundi paranemisel saab kohaldada astmelist lähenemisviisi. Seetõttu võetakse muudetud kavas kasutusele modulaarne lähenemisviis, mille puhul kohandatakse kalastussuremust vastavalt saavutatud taastumistasemele. Püügieeskirjade sätestamine puudulike andmete korral Viimased kogemused näitavad, et teadlastel ei ole sageli õnnestunud esitada olemasoleva kava rangeks kohaldamiseks vajalikke parameetreid andmete kehva kvaliteedi tõttu. Nõukogu on pidanud seetõttu iga juhtumi puhul vastu võtma eraldi otsuse. Tuleb sätestada selged eeskirjad, mida kohaldada, kui teadlased ei suuda kalavarude seisundit täpselt hinnata. Vajadus vähendada tursa vette tagasilaskmist Muudetud kavas peab olema oluline osa tursa vette tagasilaskmise vähendamisel. Tuleb kehtestada uued mehhanismid, et soodustada kalurite osalemist tursapüügi vältimise programmides. Keldi mere tursavaru hõlmamine Kõnealune tursavaru jäeti 2004. aasta tursavarude taastamise kavast välja selle parema kaitsestaatuse tõttu. Hiljutised hinnangud kinnitavad aga, et ülepüük on kõnealuse tursavaru puhul samasugune probleem nagu muude ühenduse vetes asuvate tursavarude puhul. Seepärast tuleb see tursavaru lisada taastamiskavva. Seda arvestades tuleb kontrollisätteid kohandada uue struktuuri ja sätetega. Seepärast tuleb olemasolevat tursavarude taastamise kava muuta, et see oleks terviklikum, kohandatud vastavalt viimase aja suundumustele, lihtsam, tõhusam ning hõlpsamini rakendatav, jälgitav ja kontrollitav. Pidades silmas tursavarude taastamise kava muutmise ettepanekuid, tuleks täiendada teatavaid nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määruses (EMÜ) 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem, sätestatud kontrollimeetmeid, et tagada tursavarude taastamise muudetud kavas sätestatud meetmete järgimine. |120 | Üldine taust 2002. aastal toimunud ühise kalanduspoliitika reformi käigus leppisid komisjon ja nõukogu kokku ühendusele huvi pakkuvaid kalavarusid käsitlevate mitmeaastaste kavade ja taastamise kavade järkjärgulises rakendamises. Kavad on kehtestatud enamiku ühenduse vetes asuvate tursavarude, kahe merluusivaru, kahe norra salehomaari varu, kahe hariliku merikeele varu ning Põhjameres asuva atlandi merilesta ja hariliku merikeele varu suhtes. Lisaks allkirjastasid liikmesriigid 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmse säästva arengu tippkohtumisel vastuvõetud tegevuskava. Kõnealune tegevuskava sisaldab kohustust järgida 2015. aastaks kalastamisel maksimaalset jätkusuutlikku saagikust. Ühenduse vetes asuvad tursavarud olid esimesed kalavarud, mille puhul rakendati mitmeaastast taastamiskava. Kuigi pärast seda on vastu võetud teisigi taastamis- ja majandamiskavu, on tursavarude taastamise kava siiani 2002. aastal reformitud ühise kalanduspoliitika oluline osa. Tursapüügi tähtsus, tursapüügi mõju muude liikide püügile, kaalul olevad olulised majanduslikud ja sotsiaalsed huvid ning tursa väärtus sümboolse liigina tingivad vajaduse saavutada edu tursavarude taastamisel. Seepärast tuleb kõrvaldada olemasoleva kava puudused, mida on märganud nii teadlased kui ka sidusrühmad, muutes olemasolevat kava. |130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) on kehtestatud kalavarude säästva kasutamise üldine raamistik ning on kindlaks määratud olukorrad, mille puhul nõukogu võtab vastu majandamis- ja taastamiskavad. Nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks. |140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepaneku eesmärk – säästev areng – on kooskõlas ühenduse keskkonnapoliitikaga ning eelkõige nende keskkonnapoliitika valdkondadega, mille raames tegeldakse looduslike elupaikade kaitse ja loodusvarade säilitamisega. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Ettepanek põhineb liikmesriikide ning piirkondlike nõuandekomiteede sidusrühmade esindajatega peetud konsultatsioonidel. Komisjon esitas 2007. aasta mais piirkondlikele nõuandekomiteedele ja liikmesriikidele mitteametliku tehnilise dokumendi, mis põhines arvamusel, et tursk võib taastuda (ja peaks taastuma), kui kalastussuremust vähendatakse piisavalt. Kõnealuses mitteametlikus dokumendis uuriti kahte kalastussuremuse vähendamise viisi. Üks viis, mis põhines püügikoormuse üldisel vähendamisel paljudes tursapüügipiirkondades, leidis laialdast vastuseisu. Teine vähendamise viis, mis põhines võimaluste leidmisel tursapüügi eraldamiseks muust püügist ja selle vähendamiseks, pälvis põhimõttelise toetuse, kuid selle elluviimiseks soovitati vähe konkreetseid meetmeid. Piirkondlikud nõuandekomiteed on märkinud, et eelistavad liigipõhist lähenemisviisi, aga soovitatud on vähe konkreetseid majandamismeetmeid. Piirkondlike nõuandekomiteede peamised soovitused on luua vabatahtlik püügipiirkonna lühikese etteteatamisajaga ajutise sulgemise (nn reaalajas sulgemise) süsteem ning võtta tursapüügi vältimise kohustus laevade tasandil (tursapüügi vältimise kavad). Püügikoormuse osas arutas komisjon liikmesriikide ja piirkondlike nõuandekomiteedega uut lähenemisviisi, mis põhineb kilovatt-püügipäevades väljendatud püügikoormuse piirnormide kehtestamises. Liikmesriikide ametiasutused ja kutseorganisatsioonid võivad sõlmida 2008. aasta jooksul halduskokkuleppeid, mis on vajalikud selleks, et uus süsteem 2009. aastal toimima hakkaks. |212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |221 | Asjaomased teadus- ja ekspertiisivaldkonnad ICESilt ja STECFilt paluti võimaluse korral teaduslikku arvamust püügipiirkondade pikaajalise majandamise kohta. STECF esitas oma aruande tursavarude taastamise kohta 2007. aasta märtsis. |2249 | Kokkuvõte saadud nõuannetest ja nende kasutamisest Olulisemad punktid on: lubatud kogupüügi, tehniliste meetmete (nt võrgusilma suurus, lossimise koostis, püügipiirkondade sulgemine) ja püügikoormuse haldamist käsitlevate täiendavate õigusnormide ühine vähendav mõju ei ole olnud kaugeltki piisav kalastussuremuse vähendamiseks tursavarude taastumist võimaldava tasemeni ja ühegi nelja tursavaru puhul ei ole näha selgeid taastumise märke. STECFi arvates tuleks tursale avaldatavat püügisurvet viivitamata vähendada, mitte aga keskenduda keerukate pikaajaliste eesmärkide kindlaksmääramisele ja saavutamisele. Selliste pikaajaliste eesmärkidena nähakse piirkonna püügimahu vähendamist 50%-ni või allapoole viimaste aastate hinnangulisest püügimahust. Püügikoormuse vähendamine tursale avaldatava püügisurve vähendamiseks peab olema muude majandamismeetmetega kooskõlas ja seda tuleb teha nii, et allesjäävat püügikoormust ei keskendataks peamiselt tursale. Püügikoormuse haldamise süsteem tuleks muuta piirkonnapõhiseks ja see peaks sisaldama meetmeid nende kalurite karistamiseks, kes põhjustavad suurimat turskade suremust. Ettepanek põhineb saadud nõuannetel. |225 |226 | Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid ICESi ja STECFi arvamused on avalikkusele kättesaadavad nende veebilehtedel (www.ices.dk ja fishnet.jrc.it/web/stecf ). |230 | Mõju hindamine Mõju hindamine põhineb eelkõige kahesugustel andmetel: teaduslik analüüs, mida tegi kalanduse teaduse-, tehnika- ja majanduskomitee (STEFC), mis on alates 2005. aastast üksikasjalikult analüüsinud olemasoleva kava rakendamist ja selgitanud kvantitatiivselt taastumise bioloogilist külge; sidusrühmadega peetud konsultatsioonid, mis algasid 2007. aasta märtsis Edinburghis peetud sümpoosionil, kus olid esindatud kõik sidusrühmad, ning asjaomaste piirkondlike nõuandekomiteede selle järel esitatud arvamused, mis toetusid üksikasjalikule mitteametlikule dokumendile võimaluste kohta, mille komisjoni talitused koostasid pärast eespool nimetatud sümpoosioni. Kõnealused andmed võimaldasid selgelt analüüsida põhjusi, miks olemasolev kava ei saavuta selles seatud eesmärke, ning neist ilmnes mitu kaalumist väärivat alternatiivset võimalust. Neist peamised olid: asendada biomassiga seotud eesmärgid kalastussuremusega seotud eesmärkidega; tagada astmeline lähenemisviis, mis oleks proportsionaalne eri varude kaitsestaatusega; eelistada piirkonnapõhist lähenemisviisi; võimaldada püügikoormuse haldamisel suuremat paindlikkust; eraldada tursk sellega seotud liikidest, et vältida püügikoormuse üldist vähendamist püügipiirkondades, kus tursk on kõigest kaaspüügiliik. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |310 | Õiguslik alus Määruse (EÜ) nr 423/2004 õiguslik alus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 37. |329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. Kavandatud muudatus näeb aga ette suurema detsentraliseerimise, juhtimise suurel määral üleandmise liikmesriikidele, eriti seoses nende endi lipu all sõitvate laevade püügikoormuse haldamisega. Detsentraliseerimine võimaldab liikmesriikidele paindlikkust ja aitab kaasa ühenduse õigusaktide lihtsustamisele. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmis(t)el põhjus(t)el. |331 | Käesolev ettepanek on kehtiva määruse muudatus. Ettepaneku eesmärk on parandada ja ajakohastada olemasoleva kava teatavaid aspekte, võttes arvesse uusi tõendeid ja olemasoleva kava rakendamisel saadud kogemusi. |MÕJU EELARVELE |409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Läbivaatamis-/muutmis-/ajapiiranguklausel |531 | Ettepanek sisaldab artiklit, kus on sätestatud majandamismeetmete hindamine iga kolme aasta tagant pärast määruse jõustumist. |532 |570 | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Kavandatud kalastussuremuse tasemed põhinevad STEFCi ja ICESi teadusuuringute tulemustel ning kajastavad asjaomaste veekogude praegust bioloogilist seisundit. Ettepanek sisaldab hindamisklauslit, et oleks võimalik tagada kalastussuremuse tasemete muutmine juhul, kui see osutub uute teaduslike andmete alusel põhjendatuks. |E-10198 | (Seletuskiri kinnitatud – 10 881 tähemärki – vastab kirjaliku tõlke peadirektoraadi normile.) |1.  2008/0063 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 423/2004 seoses tursavarude taastamisega ning määrust (EMÜ) nr 2847/93EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,võttes arvesse nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks,[1] eriti selle artikli 6 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2]ning arvestades järgmist:(1) Rahvusvahelise Mereuuringute Nõukogu (ICES) hiljutiste teadusuuringute tulemused on näidanud, et lubatud kogupüügi, tehniliste meetmete (nt võrgusilma suurus, lossimise koostis, püügipiirkondade sulgemine) ja püügikoormuse haldamist käsitlevate täiendavate õigusnormide ühine tursapüüki vähendav mõju ei ole olnud kaugeltki piisav kalastussuremuse vähendamiseks tursavarude taastumist võimaldava tasemeni ja et ühegi määrusega (EÜ) nr 423/2004 hõlmatud tursavaru puhul ei ole täheldatud selgeid taastumise märke.(2) Olemasolevat tursavarude taastamise kava eesmärki tuleb pidada tursavaru puhul täidetuks, kui täiskasvanud tursa kogus ületab kahel järjestikusel aastal artiklites 3 ja 5 sätestatud ohutu bioloogilise piiri. Kõnealust eesmärki ei ole saavutatud.(3) Viimaste teadusuuringute, eriti mere ökosüsteemide pikaajalisi suundumusi käsitlevate teadusuuringute tulemuste kohaselt ei ole soovitavaid pikaajalisi biomassi tasemeid võimalik täpselt kindlaks määrata. Seetõttu ei tuleks tursavarude taastamise kava eesmärgid siduda mitte biomassi taseme, vaid kalastussuremuse tasemega, mida tuleks kohaldada ka lubatud püügikoormuse tasemete suhtes.(4) Tursavarude taastamise kava peaks hõlmama Keldi mere turska, arvestades kõnealuse tursavaru seisundi halvenemist alates 2005. aastast.(5) Tuleb kehtestada uued mehhanismid, et soodustada kalurite osalemist tursapüügi vältimise programmides.(6) Juhuks kui STEFC ei suuda piisavalt täpse ja esindusliku teabe puudumisel lubatud püügikoormuse kohta soovitusi anda, tuleb kehtestada sätted, mis tagavad, et lubatud püügikoormust on võimalik järjekindlalt kehtestada ka puudulike andmete korral.(7) Kalastussuremusega seotud eesmärkide saavutamiseks ja tursa vette tagasilaskmise minimeerimiseks tuleb püügivõimalused püügikoormuse kujul kindlaks määrata tasemel, mis on kooskõlas taastamisstrateegiaga. Kõnealused püügivõimalused tuleks võimalikult suures ulatuses kindlaks määrata püügivahendite tüübi järgi, tuginedes praegusele kalapüügile.(8) Nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 2847/92, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem,[3] mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2846/98,[4] sätestatud kontrollimeetmeid täiendavaid meetmeid tuleks parandada, et tagada kõnealuses määruses sätestatud meetmete järgimine.(9) Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 423/2004 vastavalt muuta.(10) Seetõttu tuleks määrust (EMÜ) nr 2847/93 kohandada vastavalt taastamiskavasse tehtud muudatustele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1 Määruse (EÜ) nr 423/2004 muudatusedMäärust (EÜ) nr 423/2005 muudetakse järgmiselt:(1) I peatükk asendatakse järgmisega:„I PEATÜKKSISU JA MÕISTEDArtikkel 1ObjektKäesolevas määruses kehtestatakse viie järgmise geograafilise piirkonna tursavarude (edaspidi „ammendunud tursavarud”) taastamise kava:a) tursavarud Kattegatis;b) tursavarud Põhjameres, Skagerrakis ja La Manche’i idaosas;c) tursavarud Šotimaast läänes;d) tursavarud Iiri meres;e) tursavarud Keldi meres.Artikkel 2MõistedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 sätestatud mõisted;b) püügikoormuse rühm – hulk liikmesriigi lipu all sõitvaid laevu, mis kalastavad ühes artiklis 1 sätestatud piirkonnas, kasutades püügivahendeid, mis kuuluvad ühte I lisas sätestatud püügivahendite rühma;c) saak püügikoormuse ühiku kohta – püütud kala kogus, mida väljendatakse kala massina ühe püügikoormuse ühiku kohta, mõõdetuna kilovatt-püügipäevades ühe aasta jooksul.Artikkel 2aGeograafilised määratlusedKäesolevas määruses kasutatakse järgmisi geograafiliste piirkondade määratlusi:a) Kattegat –Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) IIIa rajooni osa, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega, ning lõunas Hasenørest Gnibens Spidsini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;b) Põhjameri – ICESi IV alapiirkond ja ICESi III rajooni osa, mida ei hõlma Skagerrak, ning ICESi IIa rajooni see osa, mis asub liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes;c) Skagerrak – ICESi IIIa rajooni see osa, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;d) La Manche’i idaosa – ICESi VIId rajoon;e) Iiri meri – ICESi VIIa rajoon;f) Šotimaast läänes – ICESi VIa rajoon ja ICES Vb rajooni see osa, mis asub liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.g) Keldi meri – ICESi VIIe–VIIk rajoon.Artikkel 2bPüügikoormuse arvutamineKäesoleva määruse kohaldamisel:a) mõõdetakse laeva püügivõimsust kilovattides;b) mõõdetakse laeva tegevust artiklis 1 sätestatud geograafilises piirkonnas viibimise päevades. Piirkonnas viibimise päev on mis tahes 24 tunni pikkune katkematu ajavahemik (või osa sellest), mille kestel laev viibib kõnealuses piirkonnas ega ole sadamas.Artikkel 3Kava eesmärk1. Artiklis 1 osutatud kava tagab tursavarude säästva kasutamise maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhjal.2. Lõikes 1 sätestatud eesmärk saavutatakse, kui kahe- kuni nelja-aastaste turskade kalastussuremus on 0,4.(2) II peatükk jäetakse välja.(3) III peatükk asendatakse järgmisega:„III PEATÜKKLUBATUD KOGUPÜÜKArtikkel 5Miinimum- ja ennetuslikud tasemedAmmendunud tursavarude miinimum- ja ennetuslikud tasemed on järgmised:Tursavarud | Miinimumtase tonnides | Ennetuslik tase tonnides |Tursavarud Kattegatis | 6 400 | 10 500 |Tursavarud Põhjameres, Skagerrakis ja La Manche’i idaosas | 70 000 | 150 000 |Tursavarud Šotimaast läänes | 14 000 | 22 000 |Tursavarud Iiri meres | 6 000 | 10 000 |Tursavarud Keldi meres | 6 300 | 8 800 |Artikkel 6Lubatud kogupüügi määramise kord1. Nõukogu teeb igal aastal otsuse ammendunud tursavarude järgmise aasta lubatud kogupüügi kohta. STEFCi nõuannetel põhinev lubatud kogupüük peab vastama kõigile järgmistele tingimustele:a) kui varu suurus jääb lubatud kogupüügi kohaldamisaastale eelneval aastal artiklis 5 kehtestatud miinimumtasemest allapoole, vähendatakse lubatud kogupüügi kohaldamisaasta kalastussuremuse määra 25%, võrreldes eelmise aasta kalastussuremuse määraga;b) kui varu suurus jääb on lubatud kogupüügi kohaldamisaastale eelneval aastal artiklis 5 kehtestatud ennetuslikust tasemest allapoole ja artiklis 5 kehtestatud miinimumtasemest ülespoole või sellega samale tasemele, vähendatakse lubatud kogupüügi kohaldamisaasta kalastussuremuse määra 15%, võrreldes eelmise aasta kalastussuremuse määraga, ningc) kui varu suurus jääb lubatud kogupüügi kohaldamisaastale eelneval aastal artiklis 5 kehtestatud ennetavast tasemest allapoole või sellega samale tasemele, vähendatakse lubatud kogupüügi kohaldamisaasta kalastussuremuse määra 10%, võrreldes eelmise aasta kalastussuremuse määraga.2. Kui lõike 1 punktide b ja c kohaldamisel oleks kahe-, kolme- ja neljaaastaste isendite kalastussuremuse määr STEFCi soovituste kohaselt väiksem kui 0,4, kehtestab nõukogu lubatud kogupüügi tasemel, mille puhul oleks kõnealuste vanuserühmade kalastussuremuse määr 0,4.3. Lõigete 1 ja 2 kohaselt soovitusi andes lähtub STEFC eeldusest, et lubatud kogupüügi kohaldamisaastale eelneval aastal püütakse turska nii, et kalastussuremus väheneb samavõrd kui kõnealusel aastal kohaldatav maksimaalne lubatud püügikoormus.4. Olenemata lõike 1 punktidest b ja c ning lõikest 2 ei kehtesta nõukogu lubatud kogupüügi tasemeks eelmisel aastal lubatud kogupüügist üle 15% väiksemat või suuremat taset.5. Lubatud kogupüügi arvutamisel arvatakse STEFCi prognoositud tursa kogupüügist maha järgmised kogused, mis vastavad lõigetes 1 ja 2 osutatud kalastussuremuse määradele:a) asjaomasest tursavarust eeldatavasti vette tagasilastava kogusega võrdne kalakogus;b) vajaduse korral muudele asjakohastele kalastussuremuse allikatele vastav kogus, mis määratakse kindlaks komisjoni ettepaneku põhjal.Artikkel 6aLubatud kogupüügi kehtestamine puudulike andmete korralKui STEFC ei saa piisavalt täpsete ja esinduslike andmete puudumise tõttu anda soovitusi, mis võimaldaksid nõukogul kehtestada lubatud kogupüügi vastavalt artiklile 6, teeb nõukogu oma otsuse järgmiselt:a) kui STEFCi soovituse kohaselt tuleks tursapüüki vähendada madalaima võimaliku tasemeni, kehtestatakse lubatud kogupüük tasemel, mis on eelmise aasta lubatud kogupüügist 25% väiksem;b) kõigil muudel juhtudel kehtestatakse lubatud kogupüük tasemel, mis on eelmise aasta lubatud kogupüügist 15 % väiksem.Artikkel 7Majandamismeetmete hindamine1. Komisjon palub iga kolme aasta tagant pärast käesoleva määruse jõustumist STEFCil hinnata iga ammendunud tursavaru taastumist.2. Kui mõni ammendunud tursavaru ei ole STEFCi teadusuuringute tulemuste kohaselt nõuetekohaselt taastunud, võtab nõukogu vastu otsuse,a) kehtestades asjaomase varu lubatud kogupüügi tasemel, mis on artiklites 6 ja 6a sätestatud tasemest väiksem;b) kehtestades maksimaalse lubatud püügikoormuse tasemel, mis on artiklis 8a sätestatud tasemest väiksem;c) kehtestades asjakohased tingimused vastavalt vajadusele.3. Kui STECFi arvates ei ole artiklis 5 sätestatud miinimum- ja ennetuslikud tasemed või artikli 6 lõikes 2 nimetatud kalastussuremuse määr varude ammendumise vältimiseks ja maksimaalse jätkusuutliku saagikuse säilitamiseks enam sobivad, kehtestab nõukogu uued asjaomased tasemed.”4) IV peatükk asendatakse järgmisega:„ IV PEATÜKKPüügikoormuse piiramineArtikkel 8Püügikoormuse reguleerimise kordArtiklites 6 ja 6a sätestatud lubatud kogupüüki täiendab püügikoormuse reguleerimise kord, mille kohaselt jaotatakse püügivõimalused püügikoormuste kujul igal aastal liikmesriikide vahel.Artikkel 8aPüügikoormuse jaotus1. Nõukogu teeb igal aastal otsuse liikmesriigi iga püügikoormuse rühma maksimaalse lubatud püügikoormuse kohta.2. Maksimaalset lubatud püügikoormust arvutatakse lähtetaseme põhjal, mis määratakse kindlaks järgmiselt:a) käesoleva määruse esimesel kohaldamisaastal määratakse STEFCi soovituste kohaselt lähtetasemeks 2005., 2006. ja 2007. aasta keskmine püügikoormus kilovatt-püügipäevades.b) käesoleva määruse järgmistel kohaldamisaastatel on lähtetasemeks eelmise aasta maksimaalne lubatud püügikoormus.3. Püügikoormuse rühmade puhul, kes on määruse (EÜ) nr xxx/2008[5] artiklite 18, 19 ja 20 kohaselt esitatud püügikoormuse haldamise andmete iga-aastase hindamise põhjal andnud enamiku tursa kogupüügist ja kelle kogupüük koosneb kõnealuse hindamise põhjal vähemalt 80% ulatuses tursast, arvutatakse maksimaalne lubatud püügikoormus järgmiselt:a) artikli 6 kohaldamisel vähendatakse lähtetaset samavõrra kui artiklis 6 sätestatud kalastussuremust;b) artikli 6a kohaldamisel vähendatakse püügikoormuse lähtetaset samavõrra kui lubatud kogupüüki.4. Muude kui lõikes 3 osutatud püügikoormuse rühmade maksimaalne lubatud püügikoormus hoitakse lähtetasemel.Artikkel 8bLiikmesriigi kohustused1. Iga liikmesriik otsustab järgmiste kriteeriumide põhjal, millise meetodi kohaselt jaotatakse maksimaalne lubatud püügikoormus tema lipu alla sõitvate laevade vahel:a) hea kalapüügitava edendamine, sealhulgas andmete kogumise tõhustamine, kala vette tagasilaskmise vähendamine ja noorkaladele avaldatava mõju minimeerimine;b) koostööprogrammides osalemine, et vältida tursa tarbetut kaaspüüki;c) vähene keskkonnamõju, sealhulgas väike kütusetarbimine ja väikesed kasvuhoonegaaside heitkogused;d) püügivõimaluste eraldamise ja püügikvootide proportsionaalsus.2. Iga liikmesriik annab oma lipu all sõitvatele ja artiklis 2a sätestatud geograafilistes piirkondades kalastavatele laevadele välja kalapüügi eriloa vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1627/94[6].3. Lõike 2 kohaselt välja antud kalapüügi erilubadega laevade koguvõimsus, mida väljendatakse nii brutoregistertonnides (GT) kui ka kilovattides (kW), ei tohi ühegi püügikoormuse rühma puhul ületada 2007. aastal püügivahendeid kasutanud ja asjaomases geograafilises piirkonnas kalastanud laevade püügivõimsust.4. Iga liikmesriik koostab nimekirja laevadest, millel on lõikes 2 nimetatud eriluba, hoiab seda alles ning teeb nimekirja oma ametlikul veebilehel komisjonile ja teistele liikmesriikidele kättesaadavaks.Artikkel 8cPüügikoormuse reguleerimineKui püügikoormus läheneb lubatud tasemele, jälgivad liikmesriigid oma laevastiku püügivõimsust ja tegevust püügikoormuse rühmade kaupa ja võtavad vajalikke meetmeid, et püügikoormus ei ületaks kehtestatud piirnorme.Artikkel 8dMaksimaalse lubatud püügikoormuse vahetamine liikmesriikide vahelAsjaomased liikmesriigid kohandavad artikli 8a kohaselt kehtestatud maksimaalset lubatud püügikoormust, pidades silmas:a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kvootide vahetamist ningb) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 23 lõike 4 ning määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 21 lõike 4, artikli 23 lõike 1 ja artikli 32 lõike 2 kohaseid ümberjaotamisi ja/või mahaarvamisi.Artikkel 8eMaksimaalse lubatud püügikoormuse vahetamine püügikoormuse rühmade vahel1. Liikmesriigi nõuetekohaselt põhjendatud taotlusel võib komisjon määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras muuta kõnealuse liikmesriigi püügikoormuse jaotust, kandes püügivõimsust üle ühelt püügikoormuse rühmalt teisele vastavalt lõigetes 2–4 sätestatud tingimustele.2. Püügivõimsuse ülekandmine on lubatud püügivahendite rühmade, mitte geograafiliste piirkondade vahel.3. Püügivõimsust võib üle kanda üksnes selliselt püügivahendite rühmalt, mille tursasaak on püügikoormuse ühiku kohta suurem kui püügivahendite rühmal, millele püügivõimsus üle kantakse. Ülekandmist taotlev liikmesriik esitab vajaliku teabe saagi suuruse kohta.4. Püügivõimsust kantakse üle põhimõttel 1 kilovatt-püügipäev 1 kilovatt-püügipäeva kohta.”(5) Artikkel 9 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 9Seos määrusega (EMÜ) nr 2847/93Käesolevas peatükis sätestatud kontrollimeetmeid kohaldatakse lisaks määruses (EMÜ) nr 2847/93 ette nähtud kontrollimeetmetele.Artikkel 9aPüügipäevikute kontroll1. Laevaseiresüsteemiga varustatud laevade puhul kontrollivad liikmesriigid laevaseiresüsteemi andmeid kasutades, kas kalapüügi seirekeskustele edastatud teave vastab püügipäevikusse kantud tegevusele. Ristkontrollide andmeid säilitatakse elektroonilisel kujul kolm aastat.2. Liikmesriigid panevad oma ametlikule veebilehele üles kontaktandmed püügipäevikute ja lossimisdeklaratsioonide esitamiseks.Artikkel 9bKaalumine tursa esmakordsel lossimiselKalalaeva kapten tagab, et kõik tursakogused, mis on püütud artiklis 2a sätestatud piirkondades ja mida lossitakse ühenduse sadamas, kaalutakse enne müümist või lossimissadamast mujale transportimist. Kaalumiseks kasutatav kaal peab olema pädeva riigiasutuse poolt heaks kiidetud. Kaalumisel saadud numbrit kasutatakse määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklis 8 osutatud deklaratsiooni täitmiseks.Artikkel 9cKontrollikriteeriumidIga liikmesriik, kelle laevu käesolev määrus hõlmab, sätestab kontrollimise erikriteeriumid. Need kriteeriumid vaadatakse korrapäraselt läbi pärast saadud tulemuste analüüsi. Kontrollikriteeriumid kujunevad järk-järgult, kuni II lisas kindlaksmääratud kriteeriumid on saavutatud.Artikkel 9dÜmberlaadimise keeldTursa ümberlaadimine merel on keelatud artiklis 2a sätestatud geograafilistes piirkondades.Artikkel 9eÜhine järelevalve ja inspektorite vahetusAsjaomased liikmesriigid teostavad ühiselt kontrolli ja järelevalvet.Artikkel 9fRiiklikud kontrollimeetmete programmid1. Liikmesriigid, kelle laevu käesolev määrus hõlmab, koostavad riikliku kontrollimeetmete programmi vastavalt III lisale.2. Liikmesriigid, kelle laevu käesolev määrus hõlmab, teevad enne iga aasta 31. jaanuari komisjonile ja teistele käesoleva määrusega hõlmatud liikmesriikidele oma ametlikul kodulehel kättesaadavaks oma riikliku kontrollimeetmete programmi koos selle rakendamise ajakavaga.3. Komisjon kutsub vähemalt korra aastas kokku kalanduse ja akvakultuuri korralduskomitee koosoleku, et hinnata käesoleva määrusega hõlmatud tursavarude riiklike kontrollimeetmete programmide täitmist ja tulemusi.”(6) VI peatükk asendatakse järgmisega:„VI PEATÜKKOtsuste tegemine ja lõppsättedArtikkel 17 OtsustamismenetlusKui käesolevas määruses on ette nähtud, et otsuse teeb nõukogu, teeb nõukogu otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega komisjoni ettepaneku põhjal.Artikkel 17a I lisa muudatusedKomisjon võib STEFCi soovituste alusel muuta käesoleva määruse I lisa vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 sätestatud korrale ja lähtudes järgmistest põhimõtetest:a) püügikoormuse rühmad tuleb sätestada nii, et need oleksid püütavate bioloogiliste varude, siht- või kõrvalpüügi teel saadud kalade suuruse ning püügikoormuse rühmaga seotud kalapüügi keskkonnamõju poolest nii homogeensed kui võimalik.b) püügikoormuse rühmade arv ja suurus peavad olema halduskoormuse ja kaitsevajaduste suhte poolest otstarbekad.”Artikkel 2 Määruse (EMÜ) nr 2847/93 muudatusedMäärust (EÜ) nr 2847/93 muudetakse järgmiselt:(1) Artikkel 19j asendatakse järgmisega:„Artikkel 19jIga liikmesriik teeb teistele liikmesriikidele viivitamata teatavaks oma lipu all sõitvate laevade identifitseerimisandmed, millele väljastatud luba tegeleda kalapüügiga määruse (EÜ) nr 1954/2003 artiklites 3 ja 6 osutatud ühes või mitmes püügipiirkonnas või määruse (EÜ) nr 423/2004 artikli 8b lõike 2 kohaselt väljastatud kalapüügi eriluba on peatatud või tühistatud.”(2) Artikkel 21a asendatakse järgmisega:„Artikkel 21aIga liikmesriik määrab kindlaks kuupäeva, millal selle liikmesriigi lipu all sõitvate laevade või laevarühma püügikoormus on jõudnud määruse (EÜ) nr 1954/2003 artikli 11 lõikes 2 või 3 ja määruse (EÜ) nr 423/2004 artiklis 8a sätestatud maksimaalse püügikoormuse tasemeni kõnealuses piirkonnas. Sellest kuupäevast alates keelab liikmesriik ajutiselt kõnealuste laevade või laevarühma kalapüügi selles piirkonnas. Kõnealusest meetmest teatatakse viivitamata komisjonile, kes teavitab sellest teisi liikmesriike.”(3) Artikkel 21b asendatakse järgmisega:„Artikkel 21bKui liikmesriigi lipu all sõitvate laevade või laevade rühma maksimaalne püügikoormus, mis on neile eraldatud määruse (EÜ) nr 1954/2003 ja määruse (EÜ) nr 423/2004 kohaselt, arvatakse olevat 70% ulatuses ammendunud, teeb asjaomane liikmesriik komisjonile teatavaks määruse (EÜ) nr 685/95 artikli 7 lõike 1 teise lõigu kohaselt vastu võetud meetmed.”(4) Artikkel 21c asendatakse järgmisega:„Artikkel 21c1. Komisjon tagab artiklis 19i osutatud teabe põhjal määruse (EÜ) nr 1954/2003 ja määruse (EÜ) nr 423/2004 kohaselt kindlaks määratud maksimaalse püügikoormuse järgimise.2. Komisjon määrab artikli 21a kohase teate saamisel või omal algatusel ja kättesaadavale teabele tuginedes kindlaks kuupäeva, millal arvatakse liikmesriigi lipu all sõitvate laevade või laevade rühma maksimaalne püügikoormus teatavas püügipiirkonnas olevat ammendunud. Sellest kuupäevast alates ei tohi kõnealuse liikmesriigi lipu all sõitvad laevad või laevarühm kalastada asjaomases püügipiirkonnas.”Artikkel 3 JõustumineKäesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2009.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja LISAMäärusesse (EÜ) nr 423/2004 lisatakse järgmine lisa:„ I LISAPüügikoormuse rühmad1. Püügivahendite rühmad1) Põhjatraalid (OTB, OTT, PTB) võrgusilma suurusega:TR.1 100 mm või suuremTR.2 70 mm või suurem, kuid alla 100 mmTR.3 alla 70 mm2) Piimtraalid (TBB) võrgusilma suurusega:BT.1 80 mm või suuremBT.2 alla 80 mm3) Nakkevõrgud (v.a. abarad) võrgusilma suurusega:GN.1 150 mm või suuremGN.2 110 mm või suurem, kuid alla 150 mmGN.3 alla 110 mm4) Abarad (TN.1)5) Õngejadad (LL.1)2. Geograafiliste piirkondade rühmad2.1. Käesoleva lisa kohaldamisel kasutatakse järgmisi geograafilisi rühmi:a) Kattegat;b) i) Skagerrak;ii) ICESi IIIa püügipiirkonna see osa, mida ei hõlma Skagerrak ja Kattegat;ICESi IV püügipiirkond ja ICESi IIa püügipiirkonna EÜ veed;iii) ICESi VIId püügipiirkond;c) ICESi VIIa püügipiirkond;d) ICESi VIa püügipiirkond;e) Keldi meri (ICESi VIIe–VIIk püügipiirkonnad).3. Püügikoormuse rühmadMääruse (EÜ) nr 2847/93 artikliga 19i ette nähtud püügikoormuse andmete edastamisel kasutatakse iga püügikoormuse rühma puhul järgmisi koode:Piirkond |Püügivahendite rühm | a) | b) | c) | d) | e) |TR1 | TR1a | TR1b | TR1c | TR1d | TR1e |TR2 | TR2a | TR2b | TR2c | TR2d | TR2e |TR3 | TR3a | TR3b | TR3c | TR3d | TR3e |BT1 | BT1a | BT1b | BT1c | BT1d | BT1e |BT2 | BT2a | BT2b | BT2c | BT2d | BT2e |GN1 | GN1a | GN1b | GN1c | GN1d | GN1e |GN2 | GN2a | GN2b | GN2c | GN2d | GN2e |GN3 | GN3a | GN3b | GN3c | GN3d | GN3e |TN1 | TN1a | TN1b | TN1c | TN1d | TN1e |LL1 | LL1a | LL1b | LL1c | LL1d | LL1e |II LISAKONTROLLI ERIKRITEERIUMIDEesmärk1. Iga liikmesriik sätestab kontrolli erikriteeriumid vastavalt käesolevale lisale.Strateegia2. Kalapüügi kontroll ja järelevalve keskenduvad laevadele, mis võivad püüda turska. Tursa transpordi ja turustamise pistelist kontrolli kasutatakse täiendava ristkontrolli mehhanismina, et hinnata kontrolli ja järelevalve tõhusust.Prioriteedid3. Kalapüügivahendite eri tüüpide puhul seatakse prioriteedid erinevalt, sõltuvalt sellest, mil määral mõjutavad laevu püügivõimaluste piirangud. Seetõttu sätestab iga liikmesriik konkreetsed prioriteedid.Sihtkriteeriumid4. Vähemalt üks kuu pärast käesoleva määruse jõustumist rakendavad liikmesriigid oma kontrollikavu, arvestades alljärgnevalt sätestatud sihte.Liikmesriigid määratlevad kohaldatava proovivõtustrateegia ning kirjeldavad seda.Komisjon võib nõuda juurdepääsu proovivõtukavale, mida liikmesriik kasutab.a) Sadamates kontrollimise taseÜldiselt on eesmärk saavutada täpsus, mis on vähemalt võrdne täpsusega, mis saavutatakse tavalise pistelise proovivõtu meetodiga, mille puhul kontrollitakse kaalu alusel 20 % kõigist liikmesriigis lossitud tursakogustest.b) Turustamise kontrolli taseKontrollitakse 5 % oksjonimüügiks pakutavast tursakogusest.c) Merel kontrollimise tasePaindlik kriteerium: sätestatakse pärast iga piirkonna püügitegevuse üksikasjalikku analüüsi. Merel kontrollimise kriteeriumid on seotud tursavarude majandamise piirkonnas merel viibitud patrullipäevade arvuga, kusjuures eripiirkondade patrullipäevade jaoks võib kasutada eraldi kriteeriumi.d) Õhuseire tasePaindlik kriteerium: sätestatakse pärast igas piirkonnas teostatud kalapüügi üksikasjalikku analüüsi, võttes arvesse liikmesriikide käsutuses olevaid ressursse.III LISARiiklike kontrollimeetmete programmide sisuRiiklike kontrollimeetmete programmide eesmärk on täpsustada muu hulgas järgmist:1. KONTROLLIVAHENDIDInimressursid1.1. Kaldal ja merel tegutsevate inspektorite arv ning nende lähetamise ajavahemikud ja vööndid.Tehnilised vahendid1.2. Patrull-laevade ja õhusõidukite arv ning nende lähetamise ajavahemikud ja vööndid.Rahalised vahendid1.3. Inimressursside, patrull-laevade ja õhusõidukite lähetamise eelarve.2. KALAPÜÜGIGA SEOTUD TEABE ELEKTROONILINE REGISTREERIMINE JA EDASTAMINEArtiklite 9a, 10, 11 ja 12 täitmise tagamiseks rakendatud süsteemide kirjeldus.3. SADAMATE MÄÄRAMINEVajadusel tursa lossimiseks määratud sadamate nimekiri kooskõlas artikliga 9e.4. ERIPIIRKONDADESSE SISENEMINE VÕI SEALT VÄLJUMINEArtikli 11 täitmise tagamiseks rakendatud süsteemide kirjeldus.5. LOSSIMISTE KONTROLLArtiklite 9a, 9b, 9c ja 15 sätete järgimise tagamiseks rakendatud vahendite ja/või süsteemide kirjeldus.6. KONTROLLIMISE KORDRiiklikes kontrollimeetmete programmides täpsustatakse kord, mida järgitakse:a) merel ja maal teostatava kontrolli puhul;b) suhtlemisel teiste liikmesriikide määratud pädevate asutustega, kes vastutavad tursaga seotud riiklike kontrollimeetmete programmi eest;c) ühise järelevalve puhul ja inspektorite vahetamisel, sealhulgas teiste liikmesriikide vetes töötavate inspektorite pädevuste ja volituste kirjeldus.”[1] ELT L 70, 9.3.2004, lk 8.[2] ELT C, lk.[3] EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1.[4] EÜT L 358, 31.12.1998, lk 5.[5] Lisada viide uuele andmekogumismäärusele.[6] EÜT L 171, 6.7.1994, lk 7.