				|

		52011PC0934

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu kodanikukaitsemehhanismi kohta /* KOM/2011/0934 lõplik - 2011/0461 (COD) */

			   	SELETUSKIRI

1.
ETTEPANEKU TAUST

Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Käesoleva ettepaneku eesmärk on asendada
nõukogu otsus kodanikukaitsemehhanismi kohta,[1]
millega soodustatakse tugevdatud koostööd liikmesriikide ja liidu vahel
kodanikukaitse valdkonnas, ning nõukogu otsus kodanikukaitse rahastamisvahendi
kohta,[2]
mille abil rahastatakse mehhanismi raames võetavaid meetmeid, et tagada kaitse
loodusõnnetuste ja inimtegevusest tingitud õnnetuste vastu.
Pärast 2007.–2009. aastal kohaldatud
kodanikukaitset käsitlevate õigusaktide põhjalikku hindamist[3] ning võttes arvesse varasemates
hädaolukordades omandatud kogemusi, ühendatakse käesolevas ettepanekus
kõnealused kaks nõukogu otsust üheks õigusaktiks. Finantssätteid tuleks
vaadelda 2014.–2020. aasta finantsperspektiivi ettepanekute raames, nagu
on märgitud komisjoni 29. juuni 2011. aasta teatises „Euroopa
2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”[4].
Põhinedes uue aluslepingu artiklil 196,
mis käsitleb kodanikukaitsepoliitikat, on mehhanismi eesmärk toetada, koordineerida
ja täiendada liikmesriikide meetmeid kodanikukaitse vallas mis tahes liiki
loodusõnnetuste või inimtegevusest tingitud õnnetuste ennetamise, nendeks
valmisoleku ja neile reageerimise süsteemide tõhususe parandamiseks nii liidu
piires kui ka väljaspool seda. Erieesmärkide hulgas on a) saavutada
kõrgetasemeline kaitse õnnetuste vastu, ennetades või vähendades nende mõju
ning edendades ennetuskultuuri; b) tõsta liidu valmisolekut õnnetustele
reageerimiseks; c) kiirendada ja tõhustada hädaolukordadele reageerimise
võimet suurõnnetuste korral.
Ettepanek põhineb komisjoni 2010. aasta
teatisel „Euroopa tõhusama katastroofidele reageerimise suunas: kodanikukaitse
ja humanitaarabi roll”[5]
ning 2009. aasta teatisel „Ühenduse lähenemisviis loodusõnnetuste ja inimtegevusest
tingitud katastroofide ennetamisele”[6].
Ettepanekuga toetatakse Euroopa
2020. aasta strateegia eesmärkide täitmist, ELi kodanike turvalisuse
tõstmist ning vastupanuvõime tugevdamist loodusõnnetuste või inimtegevusest
tingitud õnnetuste suhtes, mis on Stockholmi programmi[7] ja ELi sisejulgeoleku
strateegia[8]
oluline osa. Pealegi, toetades ja edendades õnnetuste ennetamise meetmeid,
vähendatakse ELi kodanikukaitsepoliitika abil õnnetustega kaasnevaid kulusid
ELi majandusele ning seega majanduskasvu takistavaid tegureid. Kodanike,
materiaalse vara ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse vähendaks kahjulikku mõju
ühiskonnale, majandusele ja keskkonnale õnnetuste korral, mis võivad
tõenäoliselt mõjutada kõige haavatavamaid piirkondi ja inimesi, ning aitaks sellega
kaasa jätkusuutlikumale ja kaasavamale majanduskasvule.
Ettepanekuga antakse suur panus ka
lihtsustamisse. Uue otsusega koondatakse ühte dokumenti mehhanismi toimimise ja
mehhanismi meetmete rahastamisega seotud sätted, mis varem kuulusid erinevatesse
otsustesse. Samuti lihtsustab see olemasolevat vahendite reservi moodustamise
korda ja abi transpordi kaasrahastamist (nt vältides praeguste eeskirjade
alusel toimuvat süsteemset 50 %list hüvitamist ning nimetades mitut
liikmesriiki hõlmavate transpordioperatsioonide puhul juhtriigi), tänu millele
väheneb komisjoni ja liikmesriikide halduskoormus. Samuti kehtestatakse
otsusega mehhanismi aktiveerimise lihtsustatud eeskirjad kolmandates riikides
aset leidvate hädaolukordade puhul.
Tugevam mehhanism aitab kaasa
solidaarsusklausli rakendamisele, millekohase ettepaneku esitavad Euroopa
Komisjon ja kõrge esindaja 2012. aastal.
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
ELi tasandil reguleerib kodanikukaitsealast
koostööd kaks õigusakti: 1) nõukogu 8. novembri 2007. aasta
otsus 2007/779/EÜ (Euratom), millega kehtestatakse ühenduse kodanikukaitse
mehhanism (uuesti sõnastatud),[9]
ning 2) nõukogu 5. märtsi 2007. aasta otsus 2007/162/EÜ
kodanikukaitse rahastamisvahendi kehtestamise kohta,[10] mis mõlemad tunnistatakse käesoleva
otsusega kehtetuks.
Kooskõla Euroopa Liidu muude
tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Erilist tähelepanu on pööratud
kodanikukaitsemeetmete koordineerimisele humanitaarabiga ning nende kooskõla
tagamisele muude ELi tegevuspõhimõtete ja rahastamisvahendite raames
rakendatavate meetmetega eelkõige õigus-, vabadus- ja turvalisuspoliitika
valdkonnas, mille hulka kuuluvad konsulaarabi ja elutähtsate infrastruktuuride
kaitse ning keskkond (eelkõige üleujutusriski maandamine ja ootamatute
suurohtude ohjamine), kliimamuutustega kohanemine, tervisekaitse, merereostus,
välissuhted ja arenguabi.
Kooskõla ELi muude rahastamisvahenditega
tagatakse mitme sättega, milles määratletakse selgesti rahastamisvahendi piirid
ning välistatakse topeltrahastamine.

2.
KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

Mõju hindamise aruanne koostati selleks, et
uurida poliitikavalikuid ja nende mõju, sealhulgas kõiki eelhindamise
asjaomaseid tahke[11].
Mõju hindamisel osales mõju hindamise juhtrühm, mis hõlmas komisjoni
21 talitust, ning abi saadi ka välisuuringust.
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Korraldati kolm sihipärast konsultatsiooni[12] sidusrühmadega lisaks mitmele
sidusrühmade üritusele, mis toimusid enne komisjoni 2010. aasta
katastroofidele reageerimise teatist[13].

Teised huvitatud sidusrühmad tegutsevad
hädaolukordade ohjamise, humanitaarabi, uurimistegevuse, sisejulgeoleku,
keskkonnakaitse ja välispoliitika vallas, ÜRO asutustes või muudes asjaomastes
poliitikavaldkondades.
Mõju hindamise aruandes on kõiki sidusrühmade
märkusi täiel määral arvesse võetud ja kajastatud.
Mõju hindamine
Peamised ilmnenud probleemid on järgmised:
1) ELi kodanikukaitsealane koostöö keskendub tagajärgede likvideerimisele
ja läheneb igale juhtumile eraldi, piirates seega õnnetustele reageerimise
tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust Euroopas; 2) puudu on kriitilise
tähtsusega reageerimisvahendeid (suutlikkuse puudujäägid); 3) piiratud
transpordivõimalused ja keerulised menetlused takistavad optimaalset
reageerimist; 4) valmisoleku tagamiseks vajaliku koolituse ja õppuste
puudulikkus ning 5) ennetustegevuse põhimõtete omavahelise sidususe
puudumine.
Mõju hindamise raames võrreldi mitut
poliitikavalikut:
abi kättesaadavus:
1) vabatahtlikkuse alusel toimiv reserv ilma ELi rahastuseta;
2) vabatahtlikkuse alusel toimiv reserv ELi piiratud kaasrahastusega;
3) vabatahtlikkuse alusel toimiv reserv ELi suurema kaasrahastuse määraga;
samuti laiemad poliitikavalikud (alates mehhanismi kaotamisest kuni ELi
kodanikukaitseüksuse loomiseni);
suutlikkuspuudujääkide käsitlemine: 1) ELi meetmed puuduvad; 2) liikmesriikide toetamine suutlikkuse
puudujääkide vähendamisel; 3) puudujääkide lahendamine ELi tasandi
vahendite abil;
transpordiks vajalike piiratud logistika-
ja rahaliste vahendite probleemi käsitlemine: 1)
süsteemi toimimine lõpetatakse; 2) poliitikat ei muudeta; 3) maksimaalse
kaasrahastamise suurendamine kõige prioriteetsemate vajaduste jaoks; 4)
maksimaalse kaasrahastamise suurendamine kogu valdkonnas;
transpordiabi käsitlevate sätete
lihtsustamine: 1) poliitikat ei muudeta;
2) praeguste transpordiabi käsitlevate sätete lihtsustamine;
valmisolek: 1)
uusi ELi õigusakte ei koostata, ELi rahastamine ei suurene; 2) ELi üldine
poliitikaraamistik valmisolekuks ilma siduvate säteteta, kuid koos ELi täiendava
rahastamisega; 3) ELi rahastamine teatavatele miinimumnõuetele vastavates
koolituskeskustes läbiviidavaks riiklikuks koolituseks;
ennetamine: 1)
uusi ELi õigusakte ei koostata, ELi rahastamine ei suurene; 2) ELi üldine
poliitikaraamistik ennetustegevuseks ilma siduvate säteteta, kuid koos ELi
täiendava rahastamisega; 3) riiklike kriisijuhtimiskavade koostamine teatavaks
tähtajaks.
Mõju hindamine esitatakse koos käesoleva
ettepanekuga.

3.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Kavandatud meetmete kokkuvõte
Teksti struktuur põhineb neljal
kodanikukaitsepoliitika alustalal: ennetamine, valmisolek, reageerimine ja
väline mõõde, millele on lisatud finantssätete peatükk.
(a)
Eesmärgid, reguleerimisese ja -ala
Üks muudatuste eesmärk on viia mehhanismi
reguleerimisese kooskõlla uue aluslepingu artikliga 196, kus toetatakse
õnnetuste ohjamist käsitlevat integreeritud lähenemisviisi. Peaeesmärki
käsitletakse artiklis 1 ja täpsustatakse üksikasjalikumalt erieesmärkide
all ning selle saavutamist toetatakse edusamme mõõtvate näitajatega (artikkel 3).
Õnnetustele reageerimist toetavate meetmete
kohaldamisala (artikkel 2) hõlmab nii liitu kui ka ülejäänud maailma.
Ennetus- ja valmisolekumeetmed hõlmavad kogu liitu ning teatavaid
artiklis 28 nimetatud kolmandaid riike.
(b)
Ennetamine
Ettepanekusse on lisatud uus peatükk
ennetamise kohta, mille eesmärk on tõsta ELi ennetusalase poliitikaraamistiku
olulisust ning siduda see tulemuslikult valmisoleku- ja reageerimismeetmetega.
Artiklis 5 sätestatakse komisjonile
ülesanded, mis põhinevad 2009. aasta ennetust käsitleval teatisel ning
nõukogu järeldustel.
Tuginedes käimasolevale tööle riskihindamise
vallas ning selleks, et tagada mehhanismi raames tulemuslik koosöö, palutakse
liikmesriikidel esitada oma riskijuhtimiskavad 2016. aasta lõpuks
(artikkel 6). Tegemist on olulise kavandamisabinõuga ning sellega
toetatakse ühtset riskijuhtimispoliitikat, nagu on esitatud ELi sisejulgeoleku
strateegias[14].

(c)
Valmisolek
Põhirõhk suunatakse valmisolekumeetmetele, et
parandada reageerimise kavandamist ning tõhustada ELi reageerimissuutlikkust ja
üldist valmisolekut suurõnnetusteks. Sätted põhinevad 2010. aasta
katastroofidele reageerimist käsitlevas teatises ning suurõnnetustele
reageerimise Euroopa koolituse korda käsitlevates nõukogu järeldustes[15] esitatud ettepanekutel.
Peamised muudatused hõlmavad järgmisi artikleid:
·
hädaolukordadele reageerimise keskuse loomine ja
haldamine: praeguse järelevalve- ja teabekeskuse asemele luuakse
hädaolukordadele reageerimise keskus, mis peaks suutma tegutseda
ööpäevaringselt (artikli 7 punkt a);
·
ühtse kavandamisraamistiku koostamine
reageerimisoperatsioonideks, valmistades ette näidisstsenaariumid, kaardistades
olemasolevad vahendid ning koostades hädaolukorra lahendamise plaanid selle
kasutamiseks; samuti püüeldakse mitterahalise abi ja humanitaarabi vahelise
koosmõju poole (artikkel 10);
·
Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse
loomine eelnevalt kindlaks määratud vabatahtlikkuse alusel toimiva vahendite
reservi kujul, mille liikmesriigid teevad kättesaadavaks mehhanismi raames
toimuvate operatsioonide jaoks; rõhutatakse ka vajadust parema teabe järele
vahendite kohta (artikkel 11);
·
reageerimissuutlikkuse kindlakstegemine ja
puudujääkide parandamine, toetades ELi rahastatava täiendava suutlikkuse
väljakujundamist olukordade jaoks, kus seda on peetud liikmesriikide üksikutest
investeeringutest kulutasuvamaks; kavandamisel on eriseiremenetlus ning
komisjonil tuleb iga kahe aasta järel nõukogule ja Euroopa Parlamendile selle
saavutustest aru anda (artikkel 12);
·
ELi praeguste valmisolekumeetmete ulatuse
avardamine koolituse vallas, sealhulgas koolitusvõrgustiku loomise ja
koolitusprogrammi mitmekesistamise kaudu; komisjon võib samuti pakkuda juhiseid
ELi ja rahvusvahelise kodanikukaitse koolituste alal (artikkel 13);
·
eksperdirühmade lähetamine ennetus- ja
valmisolekumeetmeid käsitlevaks nõustamiseks kannatanud riigi või ÜRO ja selle
asutuste taotlusel (artikli 13 lõige 2);
·
võimaluse loomine selleks, et aidata liikmesriike
hädaolukorrale reageerimiseks vajalike vahendite eelpaigutamisel liidus
asuvatesse logistikakeskustesse (artikli 7 punkt f).
(d)
Reageerimine
Kavandatavate muudatuste eesmärk on tagada
tulemuslikum ja kiirem reageerimine järgmiste meetmete abil:
·
vahendite ajutine eelpaigutamine suurema ohu
olukordades (artikli 15 lõige 2);
·
ettepanek hädaolukordadele reageerimise kava kohta
ja taotlus vahendite kasutamiseks (artikli 15 lõike 3 punkt c);
·
kehtestades liikmesriikidele kohustuse tagada
vastuvõtva riigi toetus abi osutajale, nagu nõukogu on kutsunud üles oma
järeldustes vastuvõtva riigi toetuse kohta[16]
(artikli 15 lõige 6).
(e)
Kodanikukaitseoperatsioonide välismõõde
Ettepanekuga edendatakse väljaspool liitu
toimuvate operatsioonide sidusust rahvusvahelise kodanikukaitsega järgmiste
meetmete kaudu:
·
abi osutamine mehhanismi raames ÜRO või tema
asutuste või mõne muu asjaomase rahvusvahelise organisatsiooni taotlusel
(artikli 16 lõige 1);
·
komisjonipoolne teabe saatmine Euroopa
välisteenistusele, et kodanikukaitse operatsioon ja ELi üldised suhted
kannatanud riigiga oleksid omavahel sidusad (artikli 16 lõige 3);
·
selliste juhtumite selgitamine, mil konsulaarabi
saab anda, võttes arvesse tulevast ettepanekut nõukogu direktiiviks
kooskõlastus- ja koostöömeetmete kohta seoses esindamata ELi kodanike
konsulaarkaitsega (artikli 16 lõige 7).
(f)
Rahalise toetuse sätted
Finantssätted ühendatakse uude peatükki.
Abikõlblikud meetmed (artiklid 20–23) rühmitatakse üldisteks meetmeteks,
ennetus- ja valmisolekumeetmeteks, reageerimis- ja transpordimeetmeteks ning
nendega pakutakse muu hulgas toetust eespool kavandatud uutele meetmetele.
Praeguse rahastamisvahendi raames transpordile suunatud toetuse sätteid
muudetakse, neid lihtsustatakse ning vaadatakse läbi neis esitatud
rahastamistingimused, mille puhul kaasrahastamine kasvab kuni 85 %-ni
abikõlblikust kogukulust ning teatavate kriteeriumide täitmise puhul piiratud
juhtudel kuni 100 %-ni.
Uued sätted võimaldavad ühel liikmesriigil
võtta juhtroll ELi rahalise abi taotlemisel mitut liikmesriiki kaasavateks
operatsioonideks ning lubada kannatanud abi taotleval liikmesriigil taotleda
samuti transpordikulude kaasrahastamist.
Muudatusi viiakse
sisse ka finantssekkumise vormidesse, et saaks hüvitada kulusid ja luua
sihtfonde. Toetuste ja riigihangete puhul ei ole hädaolukorrale reageerimisega
seotud operatsioone vaja kanda komisjoni aasta tööprogrammi (artikkel 25).
Käesoleva otsuse finantssätteid tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist
2014, kuna need on seotud 2014.–2020. aasta mitmeaastase
finantsraamistikuga,
(g)
Õiguslik alus
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikkel 196.
(h)
Subsidiaarsuse põhimõte
Liikmesriigid ei suuda üksinda tegutsedes
käesoleva ettepaneku eesmärke täiel määral saavutada.
Mehhanism loodi sellepärast, et suurõnnetused
võivad ületada ühe liikmesriigi suutlikkuse piirid ning sel juhul ei suuda riik
enam üksi toime tulla. ELi mehhanism aitab hallata olukorda, kui kasutatakse
ulatuslikult riikide- ja rahvusvahelise toetust, mis vajab tingimata üldist
kooskõlastatust ja koordineeritud tegevust riigi tasandist kõrgemal. Ühistöö
ennetamise ja riskijuhtimise vallas edeneb kiiremini tänu kogemuste
vahetamisele ja suuremale sidususele ELi tasandil.
Kui arvestada saadavat kasu väiksemate
inimkaotuste ning keskkonna-, majandus- ja materiaalse kahju vähenemise näol,
siis kaasneb ettepanekuga selge ELi lisaväärtus. See aitab liikmesriikidel anda
kõnealuse mehhanismi raames tulemuslikuma panuse ELi abisse ning saada kasu
paremast koordineerimisest ja koostööst. Ettepaneku abil aidatakse parandada
valmisolekut ulatuslikeks õnnetusteks ning luua sidusam õnnetuste
riskijuhtimise poliitika. Sidus ja tulemuslik reageerimine tagatakse
kiirreageerimissuutlikkuse kaudu, mida rakendatakse igas abi vajavas kohas.
Lisaks taotletakse ettepanekuga
mastaabisäästu, nagu kulutasuvat logistikat ja transporti, sidusat ja
tulemuslikku reageerimist vabatahtlikkuse alusel toimiva vahendite reservi
kaudu ning piiratud vahendite paremat kasutamist ELi rahastatavate vahendite
ühise kasutamise kaudu.
(i)
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek piirdub üksnes sellega, mis on
vajalik eesmärkide saavutamiseks. Selles kõrvaldatakse varasemate sekkumiste
käigus kindlaks tehtud puudused ning tuginetakse nõukogu ja Euroopa Parlamendi
antud volitustele.
Liidule ja liikmesriikidele langev
halduskoormus on piiratud ega ületata läbivaatamise eesmärkide saavutamiseks
vajalikke piire. Vahendite sertifitseerimise ja registreerimise menetlus on
lihtne ning see korraldatakse ühise hädaolukordade side- ja infosüsteemi kaudu
(Common Emergency Communication and Information System, CECIS)[17]. Liikmesriigid on vaid
kohustatud teavitama komisjoni oma riskijuhtimiskavadest, et tagada nende
sidusus eelplaneerimise ja stsenaariumide väljatöötamise raames tehtud tööga.
Rahastamistaotluste esitamiseks ei ole vaja
mingit erivormi peale selle, mis on finantsmääruses sätestatud. Erilist
tähelepanu on pööratud selle tagamisele, et suurõnnetuste puhul järgitavad
menetlused oleksid piisavalt paindlikud ja võimaldaksid võtta kiireloomulisi
meetmeid.
(j)
Vahendi valik
Tehakse ettepanek võtta vastu Euroopa
Parlamendi ja nõukogu otsus.

4.
MÕJU EELARVELE

Komisjoni teatises „Euroopa 2020. aasta
strateegia aluseks olev eelarve”[18]
ELi kodanikukaitsepoliitika jaoks kavandatud eelarvelised kulukohustused
moodustavad 513 miljonit eurot jooksevhindades ja jagunevad järgmiselt:
276 miljonit eurot liidus ja 237 miljonit eurot väljaspool liitu
toimuvate operatsioonide jaoks.
2011/0461 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
Euroopa Liidu kodanikukaitsemehhanismi kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA
PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 196,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud õigusakti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Et viimastel aastatel on loodusõnnetused ja
inimtegevusest tingitud õnnetused märkimisväärselt sagenenud ja raskenenud ning
et tulevikus võivad eelkõige kliimamuutuste ning mitme loodusliku ja
tehnoloogilise ohu võimaliku vastasmõju tõttu toimuvad õnnetused oma
kaugeleulatuvate ja pikaajaliste tagajärgedega olla tõenäoliselt veelgi
äärmuslikumad ja keerulisemad, muutub järjest olulisemaks integreeritud
lähenemisviis õnnetuste ohjamisele. Liit peaks toetama, koordineerima ja täiendama
liikmesriikide kodanikukaitsealaseid meetmeid, et parandada loodusõnnetuste või
inimtegevusest tingitud õnnetuste ennetamise, nendeks valmisoleku ja neile
reageerimise süsteemide tulemuslikkust.
(2)
Kodanikukaitsemehhanism loodi nõukogu
23. oktoobri 2001. aasta otsusega 2001/792/EÜ, Euratom, millega
kehtestatakse ühenduse mehhanism tugevdatud koostöö soodustamiseks
kodanikukaitse abimissioonidel[19];
kõnealune otsus sõnastati uuesti nõukogu otsusega 2007/779/EÜ, Euratom,
millega kehtestatakse ühenduse kodanikukaitse mehhanism[20]. Selle mehhanismi rahastamine
tagati nõukogu 5. märtsi 2007. aasta otsusega 2007/162/EÜ, Euratom
kodanikukaitse rahastamisvahendi kehtestamise kohta,[21] milles sätestati, et rahalist
abi saab anda selleks, et aidata tõsta suurõnnetustele reageerimise tõhusust,
ning selleks, et aidata tõhustada iga liiki hädaolukordade ennetuseks ja
nendeks valmisolekuks võetavaid meetmeid, ning samuti jätkata varem nõukogu
9. detsembri 1999. aasta otsuse 1999/847/EÜ (millega kehtestatakse
ühenduse kodanikukaitsealane tegevusprogramm)[22]
alusel võetud meetmeid. Rahastamisvahend kaotab kehtivuse 31. detsembril
2013.
(3)
ELi kodanikukaitsemehhanismiga tuleks eelkõige
kaitsta inimesi, aga ka keskkonda ja vara, sealhulgas kultuuripärandit, ELis
või väljaspool seda toimuvate loodusõnnetuste ja inimtegevusest tingitud
õnnetuste, sealhulgas terrorismiaktide ning tehnoloogiliste, kiirgus- ja
keskkonnaõnnetuste, merereostuse ja ägedate rahvatervisega seotud
kriisiolukordade vastu. Kodanikukaitset ja muud hädaolukordadele suunatud abi
võib taotleda kõigi kõnealuste õnnetuste puhul, et täiendada kannatanud riigi
reageerimisvõimet.
(4)
Kodanikukaitsemehhanism kujutab endast Euroopa
solidaarsuse nähtavat väljendust, tagades praktilise ja õigeaegse panuse
õnnetuste ennetamisesse ja nendeks valmisolekusse ning suurõnnetustele ja nende
ohule reageerimisse. Seepärast ei mõjuta käesolev otsus liikmesriikide
vastastikuseid õigusi ja kohustusi, mis tulenevad otsuses hõlmatud teemadega
seotud kahe- või mitmepoolsetest lepingutest, ega ka liikmesriikide vastutust
kaitsta oma territooriumil inimesi, keskkonda ja vara.
(5)
Mehhanismi rakendamisel tuleks nõuetekohaselt
arvesse võtta asjakohaseid liidu õigusakte ja rahvusvahelisi kohustusi ning ära
kasutada koostoimet asjaomaste liidu algatustega, nagu Maa seire Euroopa
programmi, elutähtsate infrastruktuuride kaitse Euroopa programmi ning ühise
teabejagamiskeskkonna algatused.
(6)
Mehhanism peaks hõlmama liidu õnnetuseriski
ennetamise meetmete üldist poliitikaraamistikku, mille eesmärk on saavutada kõrgetasemeline
kaitse õnnetuste vastu ja vastupanuvõime neile, ennetades või vähendades nende
mõju ning parandades ennetuskultuuri. Riskijuhtimiskavad on olulised, et tagada
integreeritud lähenemisviis õnnetuste ohjamisele, mis ühendab riskiennetus-,
valmisoleku- ja reageerimismeetmeid. Seepärast peaks mehhanism hõlmama üldist
raamistikku nendest kavadest teavitamiseks ja nende rakendamiseks.
(7)
Ennetustegevus on õnnetustevastases kaitses
üliolulise tähtsusega ning see nõuab edasisi meetmeid, nagu on sätestatud
nõukogu 30. novembri 2009. aasta järeldustes ning Euroopa Parlamendi
21. septembri 2010. aasta resolutsioonis komisjoni teatise „Ühenduse
lähenemisviis loodusõnnetuste ja inimtegevusest tingitud katastroofide
ennetamisele”[23]
kohta.
(8)
Riiklikel riskihindamistel põhinev ja ELi tasandil
koostatud ohuülevaade võimaldab pakkuda täiendatud stsenaariumide ja
hädaolukorra lahendamise plaanide kaudu lisaväärtust, pidades silmas Euroopa
reageerimis-, valmisoleku- ja ennetusmeetmete optimaalset koordineerimist.
(9)
Toetades tuvastamise ja varajase hoiatamise
süsteemide edasiarendamist, peaks liit abistama liikmesriike õnnetustele
reageerimiseks ja liidu kodanike hoiatamiseks vajaliku aja minimeerimisel.
Kõnealused süsteemid peaksid arvesse võtma olemasolevaid ja tulevasi teabeallikaid
ja -süsteeme.
(10)
Mehhanism peaks hõlmama üldist
poliitikaraamistikku, mille eesmärk on pidevalt parandada
kodanikukaitsesüsteemide, spetsialistide ja kodanike valmisolekut liidus. See
hõlmab õnnetuste ennetamise, nendeks valmisoleku ja neile reageerimise alaseid
koolitusprogramme ja -võrgustikku liidu ja liikmesriikide tasandil, nagu on
sätestatud nõukogu 14. novembri 2008. aasta järeldustes
suurõnnetustele reageerimise Euroopa koolituse korra kohta.
(11)
Muude ettevalmistavate meetmete hulka kuuluvad vajalikke
meditsiinilisi ressursse käsitleva teabe koondamine ja uute tehnoloogiate
kasutamise soodustamine. Vastavalt aluslepingu artiklile 346 ei tohiks
ühtki liikmesriiki kohustada andma teavet, mille avalikustamist ta peab oma
oluliste julgeolekuhuvide vastaseks.
(12)
Kodanikukaitsealase kiirreageerimisvõime
parandamiseks jätkatakse liidu tasandil kodanikukaitse abimissioonidel
kasutatavate sekkumismoodulite väljatöötamist, mis koosneksid ühe või rohkema
liikmesriigi ressurssidest ning mille eesmärk oleks täielik koostalitusvõime.
Kõnealused moodulid tuleks organiseerida liikmesriikide tasandil ning kuuluksid
nende juhtimise ja käsutamisõiguse alla.
(13)
Mehhanism peaks võimaldama mobiliseerida
abimissioone ja lihtsustada nende koordineerimist. Tugevdatud koostöö peaks
põhinema liidu struktuuril, mis koosneb hädaolukordadele reageerimise
keskusest, Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkusest liikmesriikide
varem vabatahtlikkuse alusel eraldatud vahendite näol, koolitatud
spetsialistidest ning ühisest hädaolukordade side- ja infosüsteemist, mida
haldavad komisjon ja liikmesriikide kontaktpunktid. Selle alusel tuleks luua
raamistik, mille eesmärk on koguda hädaolukorra kohta kontrollitud teavet,
edastada kõnealune teave liikmesriikidele ning jagada missioonidel saadud
kogemusi.
(14)
Selleks et tõhustada õnnetustele reageerimise
operatsioonide kavandamist ning tagada põhivahendite olemasolu, on vaja välja
töötada peamiste õnnetusliikide näidisstsenaariumid, kaardistada
liikmesriikides olemasolevad põhivahendid, töötada vahendite kasutamiseks välja
hädaolukorra lahendamise plaanid ning tõhustada Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suulikkust liikmesriikide eelnevalt vabatahtlikkuse alusel
eraldatud vahendite näol. Samuti võib kasutada hädaolukorra lahendamise planeerimise
õppusi, et teha kindlaks, kas liikmesriikides on hädaolukordadele reageerimise
suutlikkuses puudujääke, mida võib kompenseerida liidu toetuse abil saadud
vahenditega, mida saaks omavahel jagada kogu liidu piires.
(15)
Selleks et suurendada rahvusvahelise kodanikukaitsealase
töö sidusust, peaks mehhanism hõlbustama ja toetama meetmeid, mida
liikmesriigid ning liit kui tervik sel eesmärgil rakendavad. Kui Ühinenud
Rahvaste Organisatsioon osaleb kolmandates riikides toimuvatel abimissioonidel,
siis täidab üldkoordinaatori ülesandeid tema. Mehhanismi alusel pakutavat abi
tuleks koordineerida Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni ning muude asjaomaste
rahvusvaheliste osalistega, et kasutada võimalikult hästi ära kättesaadavaid
ressursse ning vältida mittevajalikku topelttööd. Kodanikukaitseabi tõhusam
koordineerimine mehhanismi kaudu on eeltingimus üldise koordineerimise
toetamiseks ning liidu tervikliku panuse tagamiseks üldisesse abiprojekti.
Suurõnnetuste puhul, kui abi antakse nii mehhanismi kaudu kui ka nõukogu 20. juuni
1996. aasta määruse (EÜ) nr 1257/96 (humanitaarabi kohta)[24] alusel, peaks komisjon tagama
liidu üldise reageerimise tõhususe, ühtsuse ja vastastikuse täiendavuse
vastavalt Euroopa konsensusele humanitaarabi valdkonnas[25].
(16)
Asjakohaste transpordivõimaluste kättesaadavust
tuleks parandada, et toetada kiirreageerimisvõime arendamist liidu tasandil.
Liit peaks toetama ja täiendama liikmesriikide panust nende
transpordiressursside ühendamisel ning vajaduse korral ja teatavatel
tingimustel osalema täiendavate transpordivõimaluste rahastamisel.
(17)
Selleks et saavutada parim tulemus ja tagada
juurdepääs kannatavale elanikkonnale, tuleks abimissioonid kohapeal täielikult
koordineerida. Komisjon peaks tagama lähetatud eksperdirühmadele asjakohase
logistilise toe.
(18)
Mehhanismi tuleks kasutada ka kolmandates riikides
suurõnnetuste korral liidu kodanikele antava konsulaarabi toetamiseks, kui seda
taotlevad liikmesriikide konsulaarasutused oma kodanike jaoks või juhtriik või
kõigi liidu kodanike abistamist koordineeriv liikmesriik. Juhtriigi mõistet
tuleks tõlgendada kooskõlas Euroopa Liidu suunistega konsulaarjuhtriigi mõiste
rakendamise kohta[26].

(19)
Kui kodanikukaitseoperatsioonide toetuseks peetakse
asjakohaseks sõjaliste vahendite kasutamist, siis peaks järgima sõjaväega tehtavas
koostöös korda, menetlusi ja kriteeriume, mille nõukogu või selle pädevad
organid on kehtestanud, et teha mehhanismile kättesaadavaks kodanikuühiskonna
kaitsega seonduvad sõjalised vahendid.
(20)
Võimalik peaks olema Euroopa Vabakaubanduse
Assotsiatsioonis (EFTA) osalevate Euroopa Majanduspiirkonda kuuluvate riikide,
ühinevate riikide, kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide
osavõtt.
(21)
Selleks et tagada ühtsed tingimused käesoleva
otsuse rakendamiseks, tuleks rakendamisvolitused anda komisjonile. Kõnealuseid
volitusi tuleks rakendada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega
kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes, eelkõige kooskõlas kontrollimenetlusega[27].
(22)
Liikmesriigid ei suuda käesoleva otsuse eesmärki
üksi saavutada ning kavandatud meetmete ulatuse või mõju tõttu on seda parem
saavutada liidu tasandil, arvestades mehhanismi toimimisest saadavat kasu
inimkaotuste ning kahju vähenemise näol. Kui suurõnnetuses kannatanud
liikmesriigi reageerimisvõime ei ole piisav, siis peaks kõnealusel
liikmesriigil olema võimalus taotleda mehhanismilt oma kodanikukaitseressursside
ja muude hädaolukordadele reageerimise ressursside täiendamist. Seega võib liit
võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud
subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse
põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks
vajalikust kaugemale.
(23)
Käesolev otsus ei mõjuta Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 15. novembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1717/2006
(millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend)[28]
[ajakohastatakse 2014.–2020. aastaks, kui uus õigusakt on vastu võetud]
reguleerimisalasse jäävaid meetmeid, liidu tervishoiu valdkonna
tegevusprogramme käsitlevatest õigusaktidest tulenevaid rahvatervisega seotud
meetmeid ega tarbijakaitsega seotud meetmeid, mis tulenevad Euroopa Parlamendi
ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsusest nr 1926/2006/EÜ,
millega kehtestatakse ühenduse tarbijapoliitika tegevusprogramm
aastateks 2007–2013[29]
[ajakohastatakse 2014.–2020. aastaks, kui uus õigusakt on vastu võetud].
(24)
Järjepidevuse huvides ei tohiks käesolev otsus
hõlmata meetmeid, mis kuuluvad nõukogu 12. veebruari 2007. aasta
otsuse 2007/124/EÜ, Euratom (millega kehtestatakse ajavahemikuks 2007–2013
üldprogrammi „Turvalisus ja vabaduste kaitse” raames eriprogramm „Terrorismi
ning muude julgeolekuriskide ennetamine, nendeks valmisolek ja nende
tagajärgede likvideerimine”)[30]
[ajakohastatakse, kui uus õigusakt on 2014.–2020. aastaks vastu võetud]
reguleerimisalasse või mis on seotud avaliku korra säilitamise ning
sisejulgeoleku kaitsmisega. Käesolevat otsust ei kohaldata nõukogu
20. juuni 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 1257/96 (humanitaarabi
kohta)[31]
hõlmatud meetmete suhtes.
(25)
Käesoleva otsuse sätted ei tohiks piirata Euratomi
lepingu kohaste õiguslikult siduvate õigusaktide vastuvõtmist, milles sätestatakse
meetmed eriolukordadeks tuuma- ja kiirgusõnnetuste puhul.
(26)
Terrorismiaktide ning tuuma- või kiirgusõnnetuste
puhul peaks mehhanism hõlmama valmisoleku- ja reageerimismeetmeid üksnes
kodanikukaitse vallas.
(27)
Käesoleva otsusega hõlmatakse merereostuse
ennetamise, selleks valmisoleku ja sellele reageerimise meetmeid, välja arvatud
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta määruse (EÜ)
nr 1406/2002 (millega luuakse Euroopa Meresõiduohutuse Amet)
[ajakohastatakse, kui uus akt on vastu võetud] reguleerimisalasse kuuluvad
meetmed.
(28)
Selleks et tagada käesoleva otsuse rakendamine,
võib komisjon rahastada selliseid ettevalmistuse, järelevalve, kontrolli,
auditeerimise ja hindamisega seotud meetmeid, mida on vaja programmi
juhtimiseks ja selle eesmärkide täitmiseks.
(29)
Kodanikukaitse rahastamisvahendiga seotud kulude
hüvitamine, riigihankelepingute sõlmimine ja toetuste andmine peaks toimuma
vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom)
nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes
kohaldatavat finantsmäärust[32]
(edaspidi „finantsmäärus”). Kodanikukaitsealase tegevuse eripära tõttu tuleks
sätestada, et toetusi võib anda ka eraõiguslikele isikutele. Samuti on oluline,
et nimetatud määruse eeskirjad oleksid täidetud, eelkõige seoses selles
sätestatud säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe põhimõtetega.
(30)
Euroopa Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli
vältel kaitsta proportsionaalsete meetmete kaudu, mis hõlmavad rikkumiste
ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult
väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse
korral karistusi. Võtta tuleks asjakohaseid meetmeid, et hoida ära rikkumisi ja
pettusi ning nõuda tagasi kaduma läinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti
kasutatud vahendid kooskõlas nõukogu 18. detsembri 1995. aasta
määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ühenduste finantshuvide kaitse kohta,[33] nõukogu 11. novembri
1996. aasta määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb
komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa
ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest,[34] ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa
Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta[35].
(31)
Käesoleva otsusega kehtestatakse ajavahemikuks
2014–2020 lähtesumma, mis on eelarvepädevatele institutsioonidele iga-aastase
eelarvemenetluse käigus peamiseks juhiseks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja
komisjoni XX. YY 2012. aasta eelarvealast koostööd ja usaldusväärset
finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe punkti [17]
tähenduses. Kõnealust lähtesummat rahastatakse osaliselt 2014.–2020.
aasta finantsraamistiku rubriigist 3 („Julgeolek ja kodakondsus”) ning
osaliselt rubriigist 4 („EL kui ülemaailmne partner”).
(32)
Käesoleva otsuse finantssätteid tuleks kohaldada
alates 1. jaanuarist 2014, kuna need on seotud 2014.–2020. aasta
mitmeaastase finantsraamistikuga,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
I PEATÜKK
Eesmärk,
reguleerimisala ja mõisted
Artikkel 1
Üldeesmärk
ja reguleerimisese
1.
Euroopa Liidu kodanikukaitsemehhanismi (edaspidi
„mehhanism”) eesmärk on toetada, koordineerida ja täiendada liikmesriikide
meetmeid kodanikukaitse vallas, parandades loodusõnnetuste või inimtegevusest
tingitud õnnetuste ennetamise, nendeks valmisoleku ja neile reageerimise
süsteemide tõhusust.
2.
Mehhanismi abiga tagatakse eelkõige inimeste, aga
ka keskkonna ja vara, sealhulgas kultuuripärandi kaitse loodusõnnetuste või
inimtegevusest tingitud õnnetuste eest, sealhulgas terrorismiaktide ning
tehnoloogiliste, kiirgus- ja keskkonnaõnnetuste, merereostuse ning ägedate
tervisega seotud hädaolukordade eest nii liidus kui ka väljaspool seda.
3.
Liidu sekkumine tõstab liikmesriikide ennetus-,
valmisoleku- ja reageerimisvõimet, et vastu seista suurõnnetustele,
minimeerides inimkaotusi ja materiaalset kahju. Käesoleva otsuse eesmärki ei
suuda liikmesriigid üksinda tegutsedes täiel määral saavutada ning kavandatava
meetmete ulatuse või mõju tõttu saab selle paremini saavutada liidu tasandil.
4.
Käesolevas otsuses kehtestatakse üldeeskirjad ja
eeskirjad rahalise abi andmiseks mehhanismi raames.
5.
Mehhanism ei mõjuta liikmesriikide vastutust
kaitsta oma territooriumil inimesi, keskkonda ja vara õnnetuste eest ning
tagada hädaolukordade ohjamise süsteemide piisav suutlikkus, mis võimaldab neil
nõuetekohaselt toime tulla sellise ulatuse ja olemusega õnnetustega, mida on
mõistlikkuse piires võimalik ette näha ja milleks on võimalik ette valmistuda.
6.
Mehhanism ei mõjuta kohustusi, mis tulenevad
Euroopa Liidu või Euroopa Aatomienergiaühenduse asjaomastest kehtivatest
õigusaktidest või kehtivatest rahvusvahelistest lepingutest.
7.
Käesolevat otsust ei kohaldata [määruse (EÜ)
nr 1717/2006, määruse (EÜ) nr 1257/96, määruse (EÜ) nr 1406/2002
ning liidu nende õigusaktide reguleerimisalasse kuuluvate meetmete suhtes, mis
käsitlevad tegevusprogramme tervishoiu, siseasjade ja õigusküsimuste
valdkonnas].
Artikkel 2
Reguleerimisala
1.
Käesolevat otsust kohaldatakse meetmete suhtes, mis
võetakse Euroopa Liidus ja artiklis 28 osutatud riikides igat liiki
õnnetuste ennetamiseks ja nendeks valmisolekuks.
2.
Käesolevat otsust kohaldatakse meetmete suhtes,
millega aidatakse reageerida mis tahes liiki suurõnnetuse otsestele kahjulikele
tagajärgedele liidus või väljaspool liitu, kui abitaotlus on esitatud kooskõlas
kõnealuse otsusega.
3.
Käesoleva otsusega võetakse arvesse eraldatud,
äärepoolseimate ja muude liidu piirkondade või saarte erivajadusi õnnetuse
korral.
Artikkel 3
Erieesmärgid
1.
Mehhanism toetab, koordineerib või täiendab koostöö
tugevdamist liidu ja liikmesriikide vahel järgmiste erieesmärkide nimel:
(a)
saavutada kõrgetasemeline kaitse õnnetuste vastu,
ennetades või vähendades nende mõju ning edendades ennetuskultuuri;
(b)
suurendada liidu valmisolekut õnnetustele
reageerimiseks;
(c)
kiirendada ja tõhustada hädaolukordadele
reageerimise missioone suurõnnetuste või nende ohu korral.
2.
Edusamme lõikes 1 sätestatud erieesmärkide
saavutamiseks hinnatakse muu hulgas järgmiste näitajate abil:
(a)
edusammud õnnetuse ennetamise raamistiku
rakendamisel, mida mõõdetakse liikmesriikide arvuga, kellel on õnnetuse
ohjamise kava, nagu on sätestatud artiklis 4;
(b)
edusammud õnnetusteks valmisoleku taseme tõstmisel,
mõõdetuna mehhanismi raames hädaolukorrale reageerimiseks kättesaadavate
vahendite hulga ning koostalitusvõimega;
(c)
edusammud õnnetustele reageerimise parandamisel,
mõõdetuna mehhanismi raames toimuvate missioonide kiiruse ja koordineeritusega
ning osutatava abi vastavusega kohapealsetele vajadustele.
Näitajaid kasutatakse vastavalt vajadusele
tulemuste jälgimiseks, hindamiseks ja läbivaatamiseks.
Artikkel 4
Mõisted
Käesolevas otsuses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
1.
„õnnetus” – olukord, millel on või võib olla
kahjulik mõju inimestele, keskkonnale või varale;
2.
„suurõnnetus” – olukord, millel on või võib olla
kahjulik mõju inimestele, keskkonnale või varale ning mis võib tingida abipalve
esitamise käesoleva mehhanismi raames;
3.
„reageerimine” – suurõnnetuse ajal või pärast
suurõnnetust selle otsestele kahjulikele tagajärgedele suunatud tegevus
mehhanismi raames;
4.
„valmisolek” – inimeste ja materiaalsete vahendite
valmisolek ja võime, mis tuleneb varasemast tegevusest ning mis võimaldab neil
tagada tõhusalt kiire reageerimise hädaolukorrale;
5.
„ennetamine” – tegevus, mille eesmärk on vähendada
riske või ennetada inimestele, keskkonnale või varale õnnetustest tulenevat
kahju;
6.
„varajane hoiatamine” – õigeaegse ja tõhusa teabe
andmine, mis võimaldab võtta meetmeid riskide vältimiseks või vähendamiseks ja
tõhusaks reageerimiseks valmisoleku tagamiseks;
7.
„moodul” – eelnevalt kindlaksmääratud ülesandest ja
vajadustest lähtuv liikmesriikide vahendite iseseisev ja sõltumatu üksus või
liikmesriikide liikuv operatiivne reageerimisrühm, millel on vajalikud inim- ja
materiaalsed ressursid ning mida saab kirjeldada lähtuvalt selle tegevusvõimest
või selle täidetava(te)st ülesandest/ülesannetest;
8.
„riskihindamine” – üldine valdkondadevaheline
riskide kindlakstegemise, analüüsi ja hindamise protsess riiklikul tasandil
hindamiseks;
9.
„riskijuhtimiskava” – liikmesriigi koostatud
kavandamisvahend, et näha ette riske, prognoosida nende mõju ning töötada
välja, valida ja rakendada meetmed, millega vähendada, kohandada ja leevendada
riske ja nende mõju kulutasuvalt ning samuti luua raamistik eri valdkonnale või
ohule omaste riskijuhtimisvahendite integreerimiseks ühtsesse üldplaani;
10.
„vastuvõtva riigi toetus” – abi saava riigi ja
transiidiriikide tegevus valmisoleku- ja reageerimisetapil eesmärgiga eemaldada
võimalikud takistused rahvusvahelise abi jagamisel ja kasutamisel;
11.
„reageerimissuutlikkus” – abi, mida võidakse anda
taotluse korral mehhanismi kaudu, sealhulgas moodulid, varustus, abisaadetised,
eksperdiarvamused ja teenused.
PEATÜKK II
Ennetamine
Artikkel 5
Ennetusmeetmed
Ennetuseesmärkide
ja -meetmete elluviimiseks teeb komisjon järgmist:
(a)
võtab meetmeid, et parandada teadmusbaasi
õnnetusohtude kohta ning hõlbustada teadmiste, hea tava ja teabe jagamist;
(b)
toetab ja soodustab liikmesriikide riskihindamist
ja riskide kaardistamist;
(c)
koostab ülevaate liidus aset leida võivatest
loodusõnnetustest või inimtegevusest tingitud õnnetustest, võttes arvesse ka
kliimamuutuste edaspidist mõju, ning ajakohastab seda ülevaadet korrapäraselt;
(d)
soodustab ja toetab liikmesriikide
riskijuhtimiskavade, sealhulgas nende sisu käsitlevate suuniste koostamist ja
rakendamist ning näeb vajaduse korral ette asjakohased stiimulid;
(e)
suurendab teadlikkust riskiennetuse tähtsusest ja
toetab liikmesriike üldsuse teavitamisel, harimisel ja teadlikkuse
suurendamisel;
(f)
toetab liikmesriike ja artiklis 28 osutatud
kolmandaid riike suurõnnestuste ennetamisel;
(g)
võtab ennetustegevuses täiendavaid ülesandeid, mis
on vajalikud artikli 3 lõike 1 punktis a esitatud eesmärkide
saavutamiseks.
Artikkel 6
Riskijuhtimiskavad
1.
Selleks et tagada mehhanismi raames tulemuslik
koostöö, edastavad liikmesriigid komisjonile oma riskijuhtimiskavad.
2.
Riskijuhtimiskavades võetakse arvesse riiklikku
riskihindamist ja muude asjaomaste riskide hindamist ning see on kooskõlas
teiste selles liikmesriigis kehtivate asjaomaste kavadega.
3.
Liikmesriigid tagavad, et nende riskijuhtimiskavad
valmivad ja edastatakse komisjonile kõige värskemal kujul hiljemalt
2016. aasta lõpuks.
PEATÜKK III
Valmisolek
Artikkel 7
Komisjoni
üldised valmisolekumeetmed
Komisjon võtab järgmised valmisolekumeetmed:
(a)
loob hädaolukordadele reageerimise keskuse, mis
tagab ööpäevaringse operatiivse suutlikkuse ning teenindab liikmesriike ja
komisjoni mehhanismi raames, ning haldab nimetatud keskust;
(b)
haldab ühist hädaolukordade side- ja infosüsteemi,
võimaldades teabe edastamist ja vahetamist hädaolukordadele reageerimise
keskuse ning liikmesriikide kontaktpunktide vahel;
(c)
aitab kaasa õnnetuste tuvastamise, varajase
hoiatamise ja häiresüsteemide arendamisele, et võimaldada kiirreageerimist ning
soodustada nimetatud süsteemide omavahelist sidusust ja sidusust
hädaolukordadele reageerimise keskuse ja hädaolukordade side- ja
infosüsteemiga. Kõnealustes süsteemides tuleb arvesse võtta olemasolevaid ja
tulevasi teabe-, seire- ja tuvastamisallikaid ja -süsteeme ning neile tugineda;
(d)
tagab ja säilitab võime mobiliseerida ja
võimalikult kiiresti sündmuskohale saata eksperdirühmi, kes:
–
hindavad abi taotleva riigi vajadusi;
–
lihtsustavad vajaduse korral hädaolukorra
abioperatsioonide koordineerimist kohapeal ja teevad vajaduse korral koostööd
abi taotleva riigi pädevate asutustega;
–
varustavad abi taotlevat riiki eksperdiarvamustega
ennetus-, valmisoleku- ja reageerimismeetmete kohta;
(e)
tagab ja säilitab suutlikkuse pakkuda
eksperdirühmadele, moodulitele ja muule mehhanismi raames kasutatavale
reageerimisvahenditele, aga samuti teistele osalejatele kohapeal, logistilist
tuge ja abi;
(f)
aitab liikmesriikidel eelpaigutada hädaolukorrale
reageerimiseks vajalikud vahendid liidus asuvatesse logistikakeskustesse;
(g)
võtab artikli 3 lõike 1 punktis b
sätestatud eesmärkide saavutamiseks muid, mehhanismi raamistikus vajalikke
toetavaid ja täiendavaid meetmeid.
Artikkel 8
Moodulid
1.
Liikmesriigid teevad tööd moodulite arendamise
suunas, eelkõige selleks, et need vastaksid esmatähtsatele sekkumis- või
toetusvajadustele mehhanismi raames.
2.
Moodulid koosnevad ühe või mitme mehhanismis
osaleva riigi ressurssidest.
Moodulid suudavad täita eelnevalt määratud
ülesandeid reageerimise valdkonnas kooskõlas tunnustatud rahvusvaheliste
suunistega ning seega on neid võimalik lähetada väga lühikese ajaga ja nad
suudavad töötada teatava aja jooksul iseseisvalt ja sõltumatult.
Moodulid on koostalitusvõimelised teiste
moodulitega. Nad läbivad väljaõppe ja õppused koostalitusnõuetele vastamiseks
ning nad määratakse nende tegevuse eest vastutava isiku alluvusse.
Moodulid suudavad pakkuda abi muudele liidu
organitele ja/või rahvusvahelistele institutsioonidele, eelkõige Ühinenud
Rahvaste Organisatsioonile.
3.
Komisjon toetab jõupingutusi moodulite
koostalitusvõime parandamiseks, võttes arvesse liikmesriikide ja rahvusvahelise
tasandi head tava.
Artikkel 9
Liikmesriikide
üldised valmisolekumeetmed
1.
Liikmesriigid määravad eelnevalt oma pädevates
teenistustes, eelkõige kodanikukaitse- või muus päästeteenistuses, kindlaks
need moodulid või muud vahendid, mida saaks kasutada missiooni korraldamiseks
või mida oleks võimalik luua ja lähetada väga lühikese ajaga, üldiselt
12 tunni jooksul alates abitaotluse esitamisest. Nad võtavad arvesse
asjaolu, et mooduli või muu vahendi koosseis võib sõltuda suurõnnetuse liigist ja
sellega seotud konkreetsetest vajadustest.
2.
Liikmesriigid määravad eelnevalt kindlaks
eksperdid, keda võib eksperdirühma koosseisus õnnetuskohale lähetada, nagu on
täpsustatud artikli 7 punktis d.
3.
Liikmesriigid kaaluvad võimalust anda vajaduse
korral ka muud päästeabi, mida pädevad teenistused pakkuda suudavad, nagu
konkreetse õnnetuse korral kasutatavad spetsialistid ja erivarustus, sealhulgas
artikli 16 lõike 7 tähenduses, ja küsida valitsusvälistelt
organisatsioonidelt ja muudelt asjaomastelt üksustelt võimalikke ressursse.
4.
Liikmesriigid võivad nõuetekohaseid
julgeolekupiiranguid järgides anda teavet asjaomaste sõjaliste vahendite,
näiteks transpordi ja logistilise või meditsiinilise toe kohta, mida võiks
viimase abinõuna kasutada mehhanismi raames antava abi osana.
5.
Liikmesriigid annavad komisjonile ekspertide,
moodulite ja muu lõigetes 1–4 osutatud päästeabi kohta asjakohast teavet
ja vajaduse korral ajakohastavad teavet viivitamata.
6.
Liikmesriigid määravad kontaktpunktid ning
teavitavad sellest komisjoni.
7.
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada
vastuvõtva riigi toetus teistelt liikmesriikidelt saadavale abile.
8.
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada
nende pakutava abi õigeaegne transport, saades taotluse korral selleks toetust
komisjonilt.
Artikkel 10
Operatsioonide
kavandamine
1.
Komisjon ja liikmesriigid töötavad koos selle
nimel, et parandada hädaolukordadele reageerimise operatsioonide kavandamist
mehhanismi raames. Selleks:
(a)
töötab komisjon koostöös liikmesriikidega välja
näidisstsenaariumid nii liidus kui ka väljaspool seda aset leidvate õnnetuste
jaoks, võttes arvesse artiklis 6 osutatud riskijuhtimiskavasid;
(b)
määravad liikmesriigid kindlaks ja kaardistavad
peamised olemasolevad vahendid, mida nad saaksid nende stsenaariumide korral
mehhanismi raames kättesaadavaks teha, ja teavitavad sellest komisjoni;
(c)
töötab komisjon koostöös liikmesriikidega välja
hädaolukorra lahendamise plaanid kõnealuste vahendite kasutuselevõtuks,
sealhulgas transpordiks, ning vaatab need hädaolukordadest ja õppustest saadud
kogemusi arvesse võttes läbi.
2.
Komisjon ja liikmesriigid teevad kindlaks ja
tagavad koostoime mitterahalise abi ning ELi ja liikmesriikide humanitaarabi
vahendite vahel hädaolukordadele reageerimise operatsioonide kavandamisel
väljaspool liitu.
Artikkel 11
Euroopa
hädaolukordadele reageerimise suutlikkus
1.
Luuakse Euroopa hädaolukordadele reageerimise
suutlikkus liikmesriikide eelnevalt kindlaks määratud reageerimisvahendite
vabatahtliku reservi näol.
2.
Näidisstsenaariumide põhjal määrab komisjon koostöös
liikmesriikidega kindlaks Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse
jaoks vajatavate vahendite liigi ja arvu (edaspidi „suutlikkuse eesmärgid”).
3.
Komisjon määrab kindlaks kvaliteedinõuded Euroopa
hädaolukordadele reageerimise suutlikkusse suunatavatele vahenditele.
Liikmesriigid vastutavad nende kvaliteedi tagamise eest.
4.
Komisjon loob sertifitseerimise ja registreerimise
protsessi vahendite jaoks, mille liikmesriigid Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkusele kättesaadavaks teevad, ja haldab seda.
5.
Vabatahtlikkuse alusel määravad liikmesriigid
kindlaks ja registreerivad vahendid, mida nad Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkusse suunavad. Kahe või mitme liikmesriigi pakutavad
rahvusvahelised moodulid registreerivad ühiselt kõik mooduliga seotud
liikmesriigid.
6.
Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse
raames registreeritud vahendid on komisjoni palvel hädaolukordadele
reageerimise keskuse kaudu kättesaadavad mehhanismis sätestatud
hädaolukordadele reageerimise operatsioonideks. Liikmesriigid teavitavad
komisjoni võimalikult kiiresti kõikidest mõjuvatest põhjustest, mis takistavad
neil konkreetses hädaolukorras neid vahendeid kättesaadavaks teha.
7.
Kasutuselevõtu korral jäävad vahendid
liikmesriikide juhtimise ja kontrolli alla. Eri vahendite koordineerimise tagab
komisjon hädaolukordadele reageerimise keskuse kaudu. Kui vahendeid mehhanismi
raames operatsioonides ei kasutata, saavad liikmesriigid kasutada vahendeid oma
riiklike vajaduste kohaselt.
8.
Liikmesriigid ja komisjon tagavad Euroopa
hädaolukordadele reageerimise suutlikkust kasutavate operatsioonide piisava
nähtavuse.
Artikkel 12
Suutlikkuspuudujääkide
käsitlemine
1.
Komisjon jälgib edusamme suutlikkuse eesmärkide
saavutamisel ja teeb koostöös liikmesriikidega kindlaks puudujäägid Euroopa
hädaolukordadele reageerimise suutlikkuses.
2.
Komisjon toetab liikmesriike suutlikkuspuudujääkide
käsitlemisel ja nende kõrvaldamisel kõige asjakohasemal ja kulutasuvamal
viisil, sealhulgas
a)      aidates huvitatud liikmesriikidel välja
töötada reageerimisvahendeid, mida Euroopa hädaolukordadele reageerimise
suutlikkus ei taga või ei taga piisavas mahus, või
b)      töötades liidu tasandil välja
reageerimisvahendeid, mis toimiksid ühise puhvrina ühiste riskide vastu, kui
see on kulutasuvam.
3.
Kõiki käesoleva artikli alusel välja töötatud
vahendeid juhivad ja haldavad huvitatud liikmesriigid. Komisjon töötab välja
vormid komisjoni ja kaasatud liikmesriikide vaheliste lepingute jaoks.
Vahendeid haldavad liikmesriigid vastutavad vahendite registreerimise eest
vastavalt riiklikule korrale.
4.
Need vahendid on osa Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkusest. Need tehakse kättesaadavaks hädaolukordadele
reageerimise operatsioonideks mehhanismi raames, kui seda taotleb komisjon
hädaolukordadele reageerimise keskuse kaudu. Kui vahendeid mehhanismi raames ei
kasutata, saavad neid haldavad liikmesriigid vahendeid kasutada oma riiklike
vajaduste kohaselt.
5.
Liikmesriigid ja komisjon tagavad käesoleva artikli
alusel välja töötatud vahendite piisava nähtavuse.
6.
Iga kahe aasta tagant teavitab komisjon Euroopa
Parlamenti ja nõukogu suutlikkuse eesmärkide saavutamisel tehtud edusammudest
ja jätkuvatest puudujääkidest Euroopa hädaolukordadele reageerimise
suutlikkuses.
7.
Komisjon võib rakendusaktide abil kindlaks määrata
kõnealuste vahendite väljatöötamise, haldamise, hooldamise ja mehhanismi raames
liikmesriikidele kättesaadavaks tegemise korra, mis hõlmab järgmist:
(a)
liikmesriikide toetamise kord selliste
reageerimisvahendite väljatöötamisel, mida Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkus muidu ei taga või ei taga piisavas mahus;
(b)
liidu tasandil reageerimisvahendite väljatöötamise
kord, et luua ühine puhver ühiste riskide vastu;
(c)
punktides a ja b nimetatud vahendite haldamise
ja hooldamise kord;
(d)
punktides a ja b nimetatud vahendite
liikmesriikidele mehhanismi raames kättesaadavaks tegemise kord.
8.
Need rakendusaktid võetakse vastu vastavalt
artikli 31 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
Artikkel 13
Koolitus,
saadud kogemused ja teadmiste levitamine
1.
Koolituse, saadud kogemustele toetumise ja
teadmiste levitamise valdkonnas täidab komisjon järgmisi ülesandeid:
(a)
loob kodanikukaitse ja muude päästetöötajate
koolitusprogrammi ja -võrgustiku, mis hõlmaks õnnetuste ennetamist, nendeks
valmisolekut ja neile reageerimist, eesmärgiga parandada koordineeritust,
kokkusobivust ja vastastikust täiendavust moodulite ja artiklites 8, 9 ja
11 osutatud muude vahendite vahel ning parandades artikli 7 punktis d
osutatud ekspertide pädevust. Programmi kuuluvad ühiskursused, õppused ja ekspertide
vahetuskava, mis võimaldaks lähetada üksikisikuid teistesse liikmesriikidesse;
(b)
töötab välja juhiseid liidu ja rahvusvahelise
kodanikukaitse koolituse kohta, sealhulgas koolitus ennetuse, valmisoleku ja
reageerimise kohta;
(c)
korraldab ja toetab ennetuse, valmisoleku ja
reageerimise peamisi külgi käsitlevaid õpikodasid, seminare ja katseprojekte;
(d)
töötab välja mehhanismi raames korraldatud
missioonidel, õppustel ja koolitustel saadud kogemuste, sealhulgas asjakohaste
ennetuse, valmisoleku ja reageerimise aspektide programmi, levitab ja vajaduse
korral rakendab neid kogemusi;
(e)
soodustab ja julgustab mehhanismi tarvis uute
tehnoloogiate kasutuselevõttu ja kasutamist.
2.
Liikmesriigi, kolmanda riigi, ÜRO või selle
asutuste palvel võib komisjon toetada nõu andmist ennetus- ja
valmisolekumeetmete kohta, lähetades kohale eksperdirühma.
IV PEATÜKK
Reageerimine
Artikkel 14
Liidus
toimunud suurõnnetustest teatamine
1.
Kui liidu territooriumil toimub suurõnnetus või
tekib selle oht ja suurõnnetuse mõju on või võib olla piiriülene, teatab
liikmesriik, kus õnnetus toimus või tõenäoliselt toimub, sellest viivitamata
komisjonile ja nendele liikmesriikidele, keda kõnealune õnnetus võib mõjutada.
Esimest lõiku ei kohaldata juhul, kui
teatamiskohustus on juba käsitletud liidu või Euroopa Aatomienergiaühenduse
asjakohastes õigusaktides või kehtivates rahvusvahelistes lepingutes.
2.
Kui liidu territooriumil toimub suurõnnetus või
tekib selle oht ja üks või mitu liikmesriiki võivad taotleda sellega seoses
abi, teatab liikmesriik, kus õnnetus toimus või võib toimuda, viivitamata
komisjonile, millal võib hädaolukordadele reageerimise keskuse kaudu esitatavat
abitaotlust oodata, et võimaldada komisjonil vajaduse korral teavitada sellest
muid liikmesriike ning oma pädevad asutused tööle rakendada.
3.
Lõigetes 1 ja 2 osutatud teavitamine toimub
vajaduse korral CECISe kaudu.
Artikkel 15
Liidus
toimunud suurõnnetustele reageerimine
1.
Liidu territooriumil toimunud suurõnnetuse või
selle ohu korral võib liikmesriik taotleda abi hädaolukordadele reageerimise
keskuse kaudu. Taotlus peab olema võimalikult täpne.
2.
Kõrgendatud ohu olukorras võib liikmesriik taotleda
abi ka hädaolukorrale reageerimise vahendite ajutise eelpaigutuse näol.
3.
Abitaotluse saamisel võtab komisjon nõuetekohaselt
ja viivitamata järgmised meetmed:
(a)
edastab taotluse muude liikmesriikide
kontaktpunktidele;
(b)
kogub õnnetuse kohta kontrollitud teavet ja edastab
selle liikmesriikidele;
(c)
teeb viivitamata ettepaneku hädaolukorrale
reageerimise kava kohta, tuginedes kohapealsetele vajadustele ja eelnevalt
välja töötatud hädaolukorra lahendamise plaanidele, ning kutsub liikmesriike
üles kasutama konkreetseid Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse
vahendeid vastavalt nimetatud kavale;
(d)
hõlbustab meeskondade, ekspertide, moodulite ja
Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse välise päästeabi
mobiliseerimist;
(e)
võtab täiendavaid ülesandeid, mis on vajalikud
artikli 3 lõike 1 punktis c sätestatud eesmärgi saavutamiseks.
4.
Iga liikmesriik, kellele abitaotlus suunatakse,
peab viivitamata hindama, kas tal on võimalik vajalikku abi pakkuda, ning
teavitama sellest ühise hädaolukordade side- ja infosüsteemi kaudu abi
taotlevat riiki, teatades võimaliku pakutava abi ulatuse ja tingimused.
Hädaolukordadele reageerimise keskus teavitab liikmesriike.
5.
Abi taotlev liikmesriik vastutab abimissioonide
juhtimise eest. Abi taotleva liikmesriigi asutused näevad ette suunised ja
vajaduse korral päästemoodulitele või muudele vahenditele usaldatud ülesannete
ulatuse. Kõnealuste ülesannete läbiviimise üksikasjad kuuluvad abi andva
liikmesriigi määratud vastutava isiku pädevusse. Abi taotlev liikmesriik võib
taotleda ka eksperdirühma kasutamist, et toetada hindamist, hõlbustada
kohapealset koordineerimist (liikmesriikide meeskondade vahel), anda tehnilist
nõu või toetada muude ülesannete täitmist vastavalt vajadusele.
6.
Abi taotlev liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et
tagada vastuvõtva riigi toetus saadavale abile.
Artikkel 16
Sidususe
edendamine reageerimisel suurõnnetustele väljaspool liitu
1.
Väljaspool liitu toimunud suurõnnetuse või selle
ohu korral võib kannatanud riik, ÜRO ja selle asutused või asjaomane
rahvusvaheline organisatsioon taotleda abi hädaolukordadele reageerimise
keskuse kaudu.
2.
Komisjon toetab abi andmise sidusust järgmiste
meetmete kaudu:
(a)
peab pidevat dialoogi liikmesriikide
kontaktpunktidega, eesmärgiga tagada mehhanismi kaudu hädaolukorrale
reageerimiseks tõhusa ja ühtse Euroopa panuse andmine üldisse abiprojekti, seda
eelkõige järgmiste meetmete abil:
–
teavitab liikmesriike viivitamata kõikidest täielikest
abitaotlustest;
–
toetab olukorra ja vajaduste ühist hindamist,
tehnilise nõu andmist ja/või abi kohapealse koordineerimise hõlbustamist
kohapeal viibiva eksperdirühma kaudu;
–
jagab asjaomaseid hinnanguid ja analüüse kõigi
asjaomaste osalistega;
–
annab ülevaate liikmesriikide poolt ja muude
osaliste antava abi kohta;
–
nõustab taotletava abiliigi osas tagamaks, et
osutatav abi on kooskõlas vajaduste hinnanguga;
–
pakub mis tahes praktilistest raskustest
ülesaamiseks abi andmisel abi sellistes valdkondades nagu transiit ja toll;
(b)
teeb viivitamata ettepaneku hädaolukorrale
reageerimise kava kohta, tuginedes kohapealsetele vajadustele ja eelnevalt
välja töötatud hädaolukorra lahendamise plaanidele, ning kutsub liikmesriike
üles kasutama konkreetseid Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse
vahendeid vastavalt nimetatud kavale;
(c)
suhtleb kannatanud kolmanda riigiga selliste
tehniliste üksikasjade osas nagu täpsed abivajadused, pakkumiste vastuvõtmine
ning abi saamise ja jaotamise kohalik praktiline kord;
(d)
suhtleb ja teeb koostööd ÜRO humanitaarasjade
koordinatsioonibürooga (UNOCHA) ja teiste asjaomaste üldises abiprojektis
osalejatega, et maksimeerida koostoimet, üksteist täiendada ning vältida
tegevuse dubleerimist ja lünki;
(e)
suhtleb kõigi asjaomaste osalejatega, eelkõige
mehhanismi raames toimuvate abimissioonide lõppetapis, et hõlbustada sujuvat
üleandmist.
3.
Piiramata komisjoni lõikes 2 kirjeldatud rolli
ja pidades kinni kohustusest viivitamata mehhanismi kaudu operatiivselt
reageerida, teavitab komisjon tegevust alustades Euroopa välisteenistust, et
kodanikukaitseoperatsioonid ja üldised liidu suhted kannatanud riigiga oleksid
omavahel sidusad.
4.
Kohapeal tagatakse asjakohane suhtlus selles riigis
asuva liidu delegatsiooniga, et hõlbustada kontakte kannatanud riigi
valitsusega. Vajaduse korral annab liidu delegatsioon logistilist tuge
kodanikukaitse eksperdirühmadele, millele osutatakse lõike 2 punkti a
teises taandes.
5.
Iga liikmesriik, kellele abitaotlus suunatakse,
peab viivitamata hindama, kas tal on võimalik vajalikku abi pakkuda, ning
teavitama sellest ühise hädaolukordade side- ja infosüsteemi kaudu
hädaolukordadele reageerimise keskust, teatades igasuguse võimaliku pakutava
abi ulatuse ja tingimused. Hädaolukordadele reageerimise keskus teavitab
liikmesriike.
6.
Käesoleva artikli raames toimuvad missioonid võivad
kujutada endast iseseisvaid abimissioone või toetada mõne rahvusvahelise
organisatsiooni juhitavat missiooni. Liidu koordineerimine integreeritakse
UNOCHA kohaloleku korral täielikult nende üldisesse koordineerimistegevusse
ning UNOCHA juhtrolli austatakse.
7.
Mehhanism võib toetada ka suurõnnetuste korral
kolmandates riikides konsulaarabi andmist ELi kodanikele, kui seda on
taotlenud:
(a)
liikmesriigi konsulaarasutused oma liikmesriigi
kodanikele;
(b)
juhtriik või liikmesriik, kes koordineerib abi
kõigi liidu kodanike jaoks.
Toetust võib vajaduse korral küsida eelkõige
liidu esindamata kodanike jaoks vastavalt nõukogu direktiivile 2012/X/EL[36].
8.
Vajaduse korral võib komisjon iga üksikjuhtumi
puhul eraldi võtta täiendavaid ülesandeid, et tagada abi andmise sidusus.
9.
Mehhanismi kaudu koordineerimine ei mõjuta
kahepoolseid suhteid liikmesriikide ja kannatanud riigi vahel ega koostööd
liikmesriikide ja ÜRO vahel. Selliseid kahepoolseid kontakte võib kasutada ka
mehhanismi kaudu koordineerimise toetamiseks.
10.
Käesolevas artiklis osutatud komisjoni roll ei
mõjuta liikmesriikide pädevust ja vastutust oma meeskondade, moodulite ja muu
toetuse, sealhulgas sõjaliste vahendite suhtes. Komisjoni tegevus sidususe
toetamiseks ei hõlma eelkõige korralduste andmist liikmesriikide meeskondadele,
moodulitele ja muule abile, mida kasutatakse vabatahtlikkuse alusel vastavalt
koordineerimisele peakorteri tasandil ja kohapeal.
11.
Taotletakse koostoimet muude liidu vahenditega,
eelkõige määruse (EÜ) nr 1257/96 raames rahastatavate meetmetega.
12.
Liikmesriigid, kes pakuvad lõikes 1 osutatud
hädaabi, hoiavad hädaolukordadele reageerimise keskust täielikult oma
tegevusega kursis.
13.
Mehhanismi raames kohapeal missioonis osalevad
liikmesriikide meeskonnad ja moodulid suhtlevad tihedalt hädaolukordadele
reageerimise keskusega ja lõike 2 punkti a teises taandes osutatud
kohapealsete eksperdirühmadega.
Artikkel 17
Kohapealne
abi
1.
Komisjon võib valida, määrata ja lähetada
eksperdirühma, mis koosneb liikmesriikide, komisjoni ning muude liidu talituste
ja liidu ametite, UNOCHA või muude rahvusvaheliste organisatsioonide
ekspertidest, sõltuvalt liidus toimunud suurõnnetuse korral korraldatava
missiooni eripärast kooskõlas artikli 15 lõikega 5 või artikli 13
lõikes 2 osutatud ennetus- ja valmisolekualase oskusteabe saamise
taotlusest.
2.
Lõiget 1 kohaldatakse ka siis, kui komisjon
toetab olukorra ja vajaduste ühist hindamist ja/või kohapealse abi
koordineerimise hõlbustamist, lähetades sündmuskohale eksperdirühma, nagu on
viidatud artikli 16 lõike 2 punkti a teises taandes.
3.
Ekspertide valiku ja nimetamise kord on järgmine:
(a)
Liikmesriigid nimetavad oma vastutusalas eksperdid,
keda saab eksperdirühmade koosseisus lähetada.
(b)
Komisjon valib eksperdid ja nende rühmade juhid, lähtudes
nende kvalifikatsioonist ja kogemustest, sealhulgas mehhanismi raames läbitud
koolituse tasemest ning eelnevast mehhanismi missioonides ja muudes
rahvusvahelistes päästetöödes osalemise kogemusest. Valikul võetakse arvesse ka
muid kriteeriume, sealhulgas keeleoskust, et tagada, et meeskonnal tervikuna on
olemas konkreetses olukorras vajatavad oskused.
4.
Kui lähetatakse eksperdirühmi, hõlbustavad need
koordineerimist liikmesriikide päästemeeskondade vahel ja suhtlevad abi
taotleva riigi pädevate asutustega. Hädaolukordadele reageerimise keskus hoiab
tihedat sidet eksperdirühmadega ning pakub neile abi ning logistilist ja muud
tuge.
5.
Vajaduse korral võib komisjon kasutada logistilist
tuge ja abivahendeid, et toetada eksperdirühmi, liikmesriikide mooduleid ja
muid reageerimisvahendeid, mida mehhanismi raames kasutatakse.
Artikkel 18
Transport
1.
Komisjon võib liikmesriike toetada juurdepääsu
saamisel varustusele ja transpordiressurssidele järgmiste meetmete abil:
(a)
teabe andmine ja jagamine varustuse ja transpordiressursside
kohta, mida liikmesriigid saavad kättesaadavaks teha, eesmärgiga sellist
varustust ja transpordiressursse koondada;
(b)
liikmesriikide abistamine võimalike teistest
allikatest, sealhulgas kommertsturul, kättesaadavate transpordiressursside
kindlakstegemisel ja nende juurdepääsu hõlbustamine sellistele ressurssidele;
(c)
liikmesriikide abistamine võimaliku teistest
allikatest, sealhulgas kommertsturul, kättesaadava varustuse kindlakstegemisel.
2.
Komisjon võib täiendada liikmesriikide pakutavat
transporti, andes täiendavaid transpordiressursse, mis on vajalikud
kiirreageerimise tagamiseks suurõnnetuste korral.
V PEATÜKK
Rahastamissätted
Artikkel 19
Eelarvevahendid
1.
Käesoleva otsuse rakendamise lähtesumma
ajavahemikuks 2014–2020 on jooksevhindades 513 000 000 eurot.
Jooksevhindades 276 000 000 eurot
saadakse finantsraamistiku rubriigist 3 „Turvalisus ja kodakondsus” ning
jooksevhindades 237 000 000 eurot rubriigist 4 „EL kui
ülemaailmne partner”.
2.
Abisaajate hädaolukorrale reageerimise meetmete
eest tehtud tagasimaksetest tulenevad assigneeringud moodustavad
sihtotstarbelise tulu finantsmääruse artikli 18 lõike 2 tähenduses.
3.
Lõikes 1 osutatud summast võib katta ka
programmi juhtimiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks vajalike
ettevalmistustööde, järelevalve, kontrolli, auditi ja hindamisega seotud
kulusid.
Need võivad eelkõige hõlmata kulusid, mis on
seotud uuringute, ekspertide kohtumiste, teavitamis- ja teabevahetusmeetmetega,
sealhulgas Euroopa Liidu poliitiliste prioriteetide tutvustamisega niivõrd, kui
see on seotud käesoleva otsuse üldeesmärkidega, samuti kulusid, mis on seotud
IT-võrkudega, mis keskenduvad teabe töötlemisele ja -vahetusele (sealhulgas
nende ühendamine olemasolevate või tulevaste süsteemidega, mille eesmärk on
edendada valdkonnaülest andmevahetust, ning seotud varustus), koos kõigi muude
tehnilise ja haldusabi kulutustega, mida komisjon selle programmi juhtimiseks
tegema peab.
Artikkel 20
Abikõlblikud
üldmeetmed
Rahalise abi saamiseks on kõlblikud järgmised
üldmeetmed:
(a)
uuringud, ülevaated, mudelite ja stsenaariumide
väljatöötamine eesmärgiga hõlbustada teadmiste, hea tava ja teabe jagamist ning
parandada ennetamist, valmisolekut ning tõhusat reageerimist;
(b)
koolitus, õppused, õpikojad, töötajate ja
ekspertide vahetus, koostöövõrkude loomine, näidisprojektid ja tehnosiire
ennetamise, valmisoleku ja tõhusa reageerimise parandamiseks;
(c)
järelevalve- ja hindamismeetmed;
(d)
üldsuse teavitamine, harimine ja teadlikkuse
suurendamine ning sellega seotud teabe levitamine, et vähendada õnnetuste mõju
liidu kodanikele ja aidata liidu kodanikel end paremini kaitsta;
(e)
mehhanismi raames toimunud missioonidelt ja
õppustelt saadud kogemusi käsitleva programmi loomine, sealhulgas valdkondade
kohta, mis on olulised ennetuse ja valmisoleku jaoks;
(f)
teabevahetusmeetmed ja meetmed, et edendada
ennetuse, valmisoleku ja reageerimise valdkonnas toimuva Euroopa
kodanikukaitsealase töö nähtavust.
Artikkel 21
Abikõlblikud
ennetus- ja valmisolekumeetmed
Rahalise abi saamiseks on kõlblikud järgmised
ennetus- ja valmisolekumeetmed:
(a)
riskijuhtimiskavade ja kogu liitu hõlmava riskide
ülevaate ettevalmistamine;
(b)
hädaolukordadele reageerimise keskuse pakutavate
funktsioonide säilitamine kooskõlas artikli 7 punktiga a, et
hõlbustada kiiret reageerimist suurõnnetuse korral;
(c)
suutlikkusvaru loomine ja säilitamine võrgustiku
kaudu, mis ühendab liikmesriikide koolitatud eksperte, kes saaksid tulla
hädaolukordadele reageerimise keskusele lühikese ajaga appi, et täita
järelevalve-, teavitamis- ja koordineerimisülesandeid;
(d)
ühise hädaolukordade side- ja infosüsteemi ning
selle töövahendite loomine ja haldamine, mis võimaldab mehhanismi raames
edastada ja vahetada teavet hädaolukordadele reageerimise keskuse ning
liikmesriikide ja muude osalejate kontaktpunktide vahel;
(e)
õnnetuste tuvastamise, varajase hoiatamise ja
häiresüsteemide arendamisele kaasa aitamine, et võimaldada kiiret reageerimist
ning soodustada nimetatud süsteemide omavahelist sidusust ning sidusust
hädaolukordadele reageerimise keskuse ja CECISega. Kõnealused süsteemid võtavad
arvesse olemasolevaid ja tulevasi teabe-, järelevalve- ja tuvastamisallikaid ja
-süsteeme ning tuginevad nendele;
(f)
hädaolukordadele reageerimise operatsioonide
kavandamine mehhanismi raames, sealhulgas näidisstsenaariumite väljatöötamise,
vahendite kaardistamise ja hädaolukorra lahendamise plaanide kaudu;
(g)
artiklis 11 osutatud Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkuse loomine ja säilitamine.
Liit toetab selle punkti alla kuuluvaid meetmeid
rahaliselt vahendi liigist lähtudes määratud ühikuhinna alusel, kusjuures
toetus ei tohi ületada 25 % kõigist abikõlblikest kuludest;
(h)
puudujääkide kindlakstegemine ja kõrvaldamine
Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuses vastavalt artiklile 12.
Selle punktiga kooskõlas võetud meetmed tuginevad
põhjalikule vajaduste ja tulude-kulude analüüsile vahendi liigi kaupa, võttes
arvesse asjaomaste riskide tõenäosust ja mõju. Liidu rahaline toetus selle
punkti alla kuuluvatele meetmetele ei tohi ületada 85 % kõigist
abikõlblikest kuludest;
(i)
vajaliku logistilise suutlikkuse olemasolu
tagamine, et pakkuda tehnilist abi ja tuge Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkuse rakendamisele, eksperdirühmadele, muudele moodulitele
ning reageerimisvahenditele, mida mehhanismi raames kasutatakse, samuti
teistele osalejatele kohapeal;
(j)
liikmesriikide toetamine hädaabivahendite
eelpaigutamisel liidus asuvatesse logistikakeskustesse.
Artikkel 22
Abikõlblikud reageerimismeetmed
Rahalise abi saamiseks on kõlblikud järgmised
hädaolukordadele reageerimise meetmed:
(a)
eksperdirühmade lähetamine koos vajaliku
varustusega kooskõlas artikliga 17;
(b)
artikli 21 punktides g, h ja i
osutatud vahendite kasutuselevõtt suurõnnetuste korral, kui komisjon seda
hädaolukordadele reageerimise keskuse kaudu taotleb;
(c)
liikmesriikide toetamine juurdepääsu saamisel varustusele,
transpordiressurssidele ja nendega seotud logistikale, nagu täpsustatud
artiklis 23;
(d)
kõik muud toetavad ja täiendavad meetmed, mis on
mehhanismi raames vajalikud artikli 3 lõike 1 punktis c
sätestatud eesmärkide saavutamiseks.
Artikkel 23
Abikõlblikud
meetmed varustuse, transpordiressursside ja nendega seotud logistika valdkonnas
1.
Rahalise abi saamiseks on mehhanismi raames
kõlblikud järgmised varustusele, transpordiressurssidele ja nendega seotud
logistikale juurdepääsu andmise meetmed:
(a)
teabe andmine ja jagamine varustuse ja
transpordiressursside kohta, mida liikmesriigid saavad kättesaadavaks teha,
eesmärgiga lihtsustada sellise varustuse ja transpordiressursside koondamist;
(b)
liikmesriikide abistamine võimalike teistest
allikatest, sealhulgas kommertsturul, kättesaadavate transpordiressursside
kindlakstegemisel ja nende juurdepääsu hõlbustamine sellistele ressurssidele;
(c)
liikmesriikide abistamine võimaliku teistest
allikatest, sealhulgas kommertsturul, kättesaadava varustuse kindlakstegemisel;
(d)
selliste transpordiressursside ja nendega seotud
logistika rahastamine, mis on vajalikud kiirreageerimise tagamiseks
suurõnnetuste korral. Sellised meetmed on abikõlblikud üksnes juhul, kui on
täidetud järgmised tingimused:
·
mehhanismi raames on esitatud abitaotlus kooskõlas
artiklitega 15 ja 16;
·
täiendavad transpordiressursid on vajalikud
tõhusaks reageerimiseks hädaolukordadele mehhanismi raames;
·
abi vastab hädaolukordadele reageerimise keskuse
kindlaksmääratud vajadustele ning seda antakse kooskõlas hädaolukordadele
reageerimise keskuse antud soovitustele tehniliste näitajate, kvaliteedi,
ajastamise ja abi andmise korra kohta;
·
taotlev riik, ÜRO või selle asutused või asjaomane
rahvusvaheline organisatsioon on mehhanismi raames antava abi vastu võtnud;
·
abi täiendab kolmandates riikides tekkinud
hädaolukorra puhul üldist liidu humanitaarabi, kui sellist abi antakse.
2.
Transpordiressurssidele ja nendega seotud
logistikale antava liidu rahalise toetuse summa ei tohi ületada 85 % kogu
abikõlblikest kuludest. Transpordiressurssidele ja nendega seotud logistikale
antava liidu rahalise toetuse summa võib katta maksimaalselt 100 % kogu
abikõlblikest kuludest, kui vähemalt üks järgmistest tingimustest on täidetud:
(a)
kulud on seotud logistiliste operatsioonidega
transpordikeskustes (hõlmates muuhulgas lasti peale- ja mahalaadimist ja
laopinna renti);
(b)
 kulud on seotud kohaliku transpordiga ja on
vajalikud vahendite koondamise hõlbustamiseks või abi andmise
koordineerimiseks;
(c)
 kulud on seotud artikli 21 punktides g,
h ja i nimetatud vahendite transpordiga.
3.
Kui transpordi- ja sellega seotud
logistikaoperatsioonid hõlmavad mitut liikmesriiki, siis võib üks liikmesriik
võtta juhtimise ja taotleda liidu rahalist abi kogu operatsioonile.
4.
Kui liikmesriik taotleb mehhanismi kaudu rahalist
abi, võib ta taotleda liidu rahalist abi ka väljaspool oma territooriumi
asuvate vahendite transportimiseks.
5.
Kui liikmesriik palub komisjonil tellida
transpordi- ja sellega seotud logistikateenused, siis võib komisjon nõuda nende
kulude osalist hüvitamist vastavalt eelmistes lõikudes kehtestatud
rahastamismääradele.
Artikkel 24
Abisaajad
Käesoleva otsuse alusel võib toetusi anda
avalik-õiguslikele või eraõiguslikele juriidilistele isikutele.
Artikkel 25
Rahalise
abi vormid ja rakenduskord
1.
Komisjon annab liidu rahalist abi kooskõlas
finantsmäärusega.
2.
Käesoleva otsuse alusel võidakse anda rahalist abi
ükskõik millises vormis, mis on kehtestatud finantsmääruses, eelkõige
toetusena, kulude hüvitamisena, riigihankelepingute vormis või maksetena
sihtfondidesse.
3.
Käesoleva otsuse rakendamiseks võtab komisjon vastu
iga-aastased tööprogrammid vastavalt artikli 31 lõikes 2 osutatud
korrale, välja arvatud meetmete puhul, mis kuuluvad IV peatükis
kirjeldatud ettenägematutele hädaolukordadele reageerimise alla. Tööprogrammides
kehtestatakse eesmärgid, oodatavad tulemused, rakendamise meetod ja kogusumma.
Samuti sisaldavad need rahastatavate meetmete kirjeldust, märget igale meetmele
eraldatud summa kohta ja rakendamise soovituslikku ajakava. Toetuste puhul
sisaldavad need prioriteete, peamisi hindamiskriteeriume ja maksimaalset
kaasrahastamise määra.
Artikkel 26
Liidu
meetmete vastastikune täiendavus ja sidusus
1.
Käesoleva otsuse alusel rahalist abi saavad meetmed
ei saa abi liidu muudest rahastamisvahenditest.
Komisjon tagab, et käesoleva otsuse alusel
rahalise abi taotlejad ja sellise abi saajad annavad komisjonile teavet muudest
allikatest, sealhulgas liidu üldeelarvest, saadud rahalise abi ning sellise abi
saamiseks menetluses olevate taotluste kohta.
2.
Taotletakse koostoimet ja vastastikust täiendavust
muude liidu vahenditega. Kolmandates riikides osutatava abi korral tagab
komisjon käesoleva otsuse alusel rahastatud meetmete ja määruse (EÜ)
nr 1257/96 alusel rahastatud meetmete vastastikuse täiendavuse ja sidususe.
3.
Kui mehhanismi alusel antav abi aitab liidul
osutada laiemat abi humanitaarvaldkonnas, siis peavad käesoleva otsuse alusel
rahalist abi saavad meetmed olema kooskõlas Euroopa humanitaarabi valdkonna
konsensuses osutatud humanitaarpõhimõtetega.
Artikkel 27
Liidu
finantshuvide kaitse
1.
Komisjon astub vajalikke samme, tagamaks, et
käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu
finantshuve pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu
ennetustegevusega, tõhusa kontrolliga ja alusetult väljamakstud summade
sissenõudmisega ning vajaduse korral tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate
karistustega.
2.
Komisjonil või tema esindajatel ja kontrollikojal
on õigus auditeerida dokumentide põhjal ja kohapeal kõiki toetusesaajaid, töövõtjaid
ja alltöövõtjaid, keda on käesoleva otsuse alusel rahastatud liidu vahenditest.

Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib
korraldada sellise rahastamisega otseselt või kaudselt seotud ettevõtjate
tööruumides kohapealseid kontrolle, mis peavad toimuma määruses (Euratom, EÜ)
nr 2185/96 sätestatud korras ning mille eesmärk on teha kindlaks, kas
toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või liidu eelarvest rahastamise lepinguga
seoses esineb pettust, korruptsiooni või mis tahes muud liidu finantshuve kahjustavat
ebaseaduslikku tegevust.
Ilma et see piiraks lõigete 1 ja 2
kohaldamist, antakse kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega
sõlmitud lepingutega, toetuslepingutega ja toetuse määramise otsustega, samuti
käesoleva otsuse rakendamisest tulenevate lepingutega komisjonile,
kontrollikojale ja OLAFile selgesõnaliselt õigus selliseks auditeerimiseks ja
kohapealseks kontrolliks.
VI PEATÜKK
Üldsätted
Artikkel 28
Kolmandate
riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide osalus
1.         Mehhanismis võivad osaleda
järgmised osalised:
(a)
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioonis (EFTAs)
osalevad Euroopa Majanduspiirkonda kuuluvad riigid vastavalt Euroopa
Majanduspiirkonna lepingus kehtestatud tingimustele ja teised Euroopa riigid,
kui lepingud ja menetlused seda ette näevad;
(b)
ühinevad riigid, kandidaatriigid ja potentsiaalsed
kandidaatriigid vastavalt üldpõhimõtetele ja üldistele tingimustele nende
riikide osalemise kohta liidu programmides, nagu on kehtestatud asjaomastes
raamlepingutes ja assotsiatsiooninõukogu otsustes või samalaadsetes
kokkulepetes;
2.         Artiklis 20 ja artikli 21 punktides
a–f osutatud rahalist abi võib anda ka Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud
riikidele ning samuti mehhanismis mitteosalevatele potentsiaalsetele
kandidaatriikidele.
3.         Rahvusvahelised või
piirkondlikud organisatsioonid võivad teha koostööd mehhanismi raames
toimuvates meetmetes, kui seda võimaldavad asjaomased kahe- või mitmepoolsed
lepingud nende organisatsioonide ja liidu vahel.
Artikkel 29
Pädevad
asutused
Liikmesriigid määravad käesoleva otsuse
kohaldamiseks pädevad asutused ja teavitavad sellest komisjoni.
Artikkel 30
Rakendusaktid
1.
Komisjon võtab vastu rakendusaktid järgmistes
küsimustes:
(a)
artikli 7 punktiga a ette nähtud
hädaolukordadele reageerimise keskuse toimimine;
(b)
artikli 7 punktiga b ette nähtud ühise
hädaolukordade side- ja infosüsteemi toimimine;
(c)
artikliga 17 ette nähtud eksperdimeeskondade
suhtes kohaldatav kord, sealhulgas ekspertide valiku tingimused;
(d)
artikliga 8 ette nähtud moodulite
kindlaksmääramise tingimused;
(e)
artikliga 9 ette nähtud abimissioonideks
kättesaadavate ressurssidega seotud tingimused;
(f)
artikliga 11 ette nähtud hädaolukordadele
reageerimise suutlikkuse toimimine vabatahtlikkuse alusel tegutseva reservi
näol;
(g)
artikliga 12 ette nähtud kord Euroopa hädaolukordadele
reageerimise suutlikkuse puudujääkide kindlakstegemiseks ja kõrvaldamiseks;
(h)
artikliga 13 ette nähtud koolitusprogrammi
suhtes kohaldatav kord;
(i)
artikliga 15 ette nähtud liidusiseste
missioonide suhtes kohaldatav kord ja artikliga 16 ette nähtud liiduväliste
missioonidele kohaldatav kord;
(j)
artiklitega 18 ja 23 ette nähtud transpordi
kord.
2.
Need rakendusaktid võetakse vastu vastavalt
artikli 31 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele.
Artikkel 31
Komiteemenetlus
1.
Komisjoni abistab komitee. See komitee on komitee
määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.
Kui viidatakse käesolevale lõikele, siis
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5. Kui komitee
arvamust ei esita, siis ei võta komisjon rakendusakti eelnõu vastu ning
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artikli 5 lõike 4
kolmandat lõiku.
Artikkel 32
Hindamine
1.
Rahalist abi saavate meetmete suhtes teostatakse
korrapärast järelevalvet, et jälgida nende rakendamist.
2.
Komisjon hindab käesoleva otsuse kohaldamist ning
esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule
(a)
hindamise vahearuande käesoleva otsuse rakendamisel
saavutatud tulemuste ning rakendamisega seotud kvalitatiivsete ja
kvantitatiivsete näitajate kohta hiljemalt 30. juuniks 2017;
(b)
teatise käesoleva otsuse rakendamise jätkamise
kohta hiljemalt 31. detsembriks 2018;
(c)
järelhindamise aruande hiljemalt
31. detsembriks 2021.
Vajaduse korral lisatakse hindamistulemustele
ettepanekud käesoleva otsuse muutmiseks.
VII PEATÜKK
Lõppsätted
Artikkel 33
Üleminekusäte
1.
Otsuse 2007/162/EÜ, Euratom[37] põhjal enne
1. jaanuari 2014 algatatud meetmeid hallatakse vajaduse korral
vastavalt kõnealuse otsuse sätetele.
2.
Liikmesriigid tagavad riiklikul tasandil sujuva
ülemineku eelmise kodanikukaitse rahastamisvahendi raames ellu viidud meetmete
ja käesoleva otsusega kehtestatud uute sätete alusel ellu viidavate meetmete
vahel.
Artikkel 34
Kehtetuks
tunnistamine
Otsus 2007/162/EÜ, Euratom ja otsus
2007/779/EÜ, Euratom tunnistatakse kehtetuks. Ilma et see piiraks
artikli 33 lõike 1 kohaldamist, kohaldatakse otsuse 2007/162/EÜ,
Euratom artikleid 1–14 kuni 31. detsembrini 2013 (kaasa arvatud).
Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele
käsitatakse viidetena käesolevale otsusele ning neid tuleb lugeda lisas
esitatud vastavustabeli kohaselt.
Artikkel 35
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikleid 19–27 (finantssätted) kohaldatakse
siiski alles 1. jaanuarist 2014.
Artikkel 36
Adressaadid
Käesolev otsus
on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
1. LISA
Vastavustabel
 Nõukogu otsus 2007/162/EÜ, Euratom || Nõukogu otsus 2007/779/EÜ, Euratom || Käesolev otsus
 Artikli 1 lõige 1 ||   || _
 Artikli 1 lõige 2 ||   || Artikli 1 lõige 4
 Artikli 1 lõige 3 ||   || _
 Artikli 1 lõige 4 ||   || Artikli 2 lõige 3
   || Artikli 1 lõige 1 || _
   || Artikli 1 lõike 2 esimene lõik || Artikli 1 lõige 2
   || Artikli 1 lõike 2 teine lõik || Artikli 1 lõige 6
 Artikli 2 lõige 1 ||   || Artikli 2 lõige 1
 Artikli 2 lõige 2 ||   || Artikli 2 lõige 2
 Artikli 2 lõige 3 ||   || Artikli 1 lõige 7
   || Artikli 2 lõige 1 || _
   || Artikli 2 lõige 2 || Artikli 13 lõike 1 punkt a
   || Artikli 2 lõige 3 || Artikli 13 lõike 1 punkt c
   || Artikli 2 lõige 4 || Artikli 7 punkt d
   || Artikli 2 lõige 5 || Artikli 7 punkt a
   || Artikli 2 lõige 6 || Artikli 7 punkt b
   || Artikli 2 lõige 7 || Artikli 7 punkt c
   || Artikli 2 lõige 8 || Artikli 18 lõige 1
   || Artikli 2 lõige 9 || Artikli 18 lõige 2
   || Artikli 2 lõige 10 || Artikli 16 lõige 7
   || Artikli 2 lõige 11 || _
 Artikkel 3 || Artikkel 3 || Artikkel 4
 Artikli 4 lõige 1 ||   || Artikkel 20
 Artikli 4 lõike 2 punkt a ||   || Artikli 22 punkt a
 Artikli 4 lõike 2 punkt b ||   || Artikli 22 punkt c ja artikli 23 lõike 1 punktid a, b ja c
 Artikli 4 lõike 2 punkt c ||   || Artikli 23 lõike 1 punkt d
 Artikli 4 lõige 3 ||   || Artikli 23 lõige 2
 Artikli 4 lõige 4 ||   || Artikli 30 lõike 1 punkt j
   || Artikli 4 lõige 1 || Artikli 9 lõige 1
   || Artikli 4 lõige 2 || Artikli 9 lõige 2
   || Artikli 4 lõige 3 || Artikli 8 lõiked 1 ja 2
   || Artikli 4 lõige 4 || Artikli 9 lõige 3
   || Artikli 4 lõige 5 || Artikli 9 lõige 4
   || Artikli 4 lõige 6 || Artikli 9 lõige 5
   || Artikli 4 lõige 7 || Artikli 9 lõige 8
   || Artikli 4 lõige 8 || Artikli 9 lõige 6
 Artikkel 5 ||   || Artikkel 24
   || Artikli 5 lõige 1 || Artikli 7 punkt a
   || Artikli 5 lõige 2 || Artikli 7 punkt b
   || Artikli 5 lõige 3 || Artikli 7 punkt c
   || Artikli 5 lõige 4 || Artikli 7 punkt d
   || Artikli 5 lõige 5 || Artikli 13 lõike 1 punkt a
   || Artikli 5 lõige 6 || _
   || Artikli 5 lõige 7 || Artikli 13 lõike 1 punkt d
   || Artikli 5 lõige 8 || Artikli 13 lõike 1 punkt e
   || Artikli 5 lõige 9 || Artikkel 18
   || Artikli 5 lõige 10 || Artikli 7 punkt e
   || Artikli 5 lõige 11 || Artikli 7 punkt g
 Artikli 6 lõige 1 ||   || Artikli 25 lõige 1
 Artikli 6 lõige 2 ||   || Artikli 25 lõige 2
 Artikli 6 lõige 3 ||   || Artikli 25 lõike 3 teine ja kolmas lause
 Artikli 6 lõige 4 ||   || Artikli 25 lõike 3 teine ja kolmas lause
 Artikli 6 lõige 5 ||   || Artikli 25 lõike 3 esimene lause
 Artikli 6 lõige 6 ||   || _
   || Artikkel 6 || Artikkel 14
 Artikkel 7 ||   || Artikli 28 lõige 1
   || Artikli 7 lõige 1 || Artikli 15 lõige 1
   || Artikli 7 lõige 2 || Artikli 15 lõige 3
   || Artikli 7 lõike 2 punkt a || Artikli 15 lõike 3 punkt a
   || Artikli 7 lõike 2 punkt c || Artikli 15 lõike 3 punkt b
   || Artikli 7 lõike 2 punkt b || Artikli 15 lõike 3 punkt d
   || Artikli 7 lõike 3 esimene ja kolmas lause || Artikli 15 lõige 4 ja artikli 16 lõige 5
   || Artikli 7 lõige 4 || Artikli 15 lõige 5
   || Artikli 7 lõige 5 || _
   || Artikli 7 lõige 6 || Artikli 17 lõike 4 esimene lause
 Artikkel 8 ||   || Artikkel 26
   || Artikli 8 lõike 1 esimene lõik || Artikli 16 lõige 1
   || Artikli 8 lõike 1 teine lõik || Artikli 16 lõike 6 esimene lause
   || Artikli 8 lõike 1 kolmas lõik || _
   || Artikli 8 lõike 1 neljas lõik || _
   || Artikli 8 lõige 2 || Artikli 16 lõige 3
   || Artikli 8 lõige 3 || _
   || Artikli 8 lõike 4 punkt a || Artikli 16 lõike 2 punkt a
   || Artikli 8 lõike 4 punkt b || Artikli 16 lõike 2 punkt c
   || Artikli 8 lõike 4 punkt c || Artikli 16 lõike 2 punkt d
   || Artikli 8 lõike 4 punkt d || Artikli 16 lõike 2 punkt e
   || Artikli 8 lõige 5 || Artikli 16 lõige 8
   || Artikli 8 lõike 6 esimene lõik || Artikli 17 lõige 1 ja lõike 3 punkt b
   || Artikli 8 lõike 6 teine lõik || Artikli 17 lõike 4 teine lause
   || Artikli 8 lõike 7 esimene lõik || _
   || Artikli 8 lõike 7 teine lõik || Artikli 16 lõike 6 teine lause
   || Artikli 8 lõike 7 kolmas lõik || Artikli 16 lõige 9
   || Artikli 8 lõike 7 neljas lõik || Artikli 16 lõige 11
   || Artikli 8 lõike 7 viies lõik || _
   || Artikli 8 lõige 8 || Artikli 16 lõige 10
   || Artikli 8 lõike 9 punkt a || Artikli 16 lõige 12
   || Artikli 8 lõike 9 punkt b || Artikli 16 lõige 13
 Artikkel 9 ||   || Artikli 16 lõige 6
   || Artikkel 9 || Artikkel 18
 Artikkel 10 ||   || Artikli 19 lõige 3
   || Artikkel 10 || Artikkel 28
 Artikkel 11 ||   || _
   || Artikkel 11 || Artikkel 29
 Artikli 12 lõige 1 ||   || Artikli 27 lõige 1
 Artikli 12 lõige 2 ||   || _
 Artikli 12 lõige 3 ||   || _
 Artikli 12 lõige 4 ||   || _
 Artikli 12 lõige 5 ||   || _
   || Artikli 12 lõige 1 || Artikli 30 lõike 1 punkt e
   || Artikli 12 lõige 2 || Artikli 30 lõike 1 punkt a
   || Artikli 12 lõige 3 || Artikli 30 lõike 1 punkt b
   || Artikli 12 lõige 4 || Artikli 30 lõike 1 punkt c
   || Artikli 12 lõige 5 || Artikli 30 lõike 1 punkt h
   || Artikli 12 lõige 6 || Artikli 30 lõike 1 punkt d
   || Artikli 12 lõige 7 || _
   || Artikli 12 lõige 8 || _
   || Artikli 12 lõige 9 || Artikli 30 lõike 1 punkt i
 Artikkel 13 || Artikkel 13 || Artikkel 31
 Artikkel 14 ||   || Artikkel 19
 Artikkel 15 || Artikkel 14 || Artikkel 32
   || Artikkel 15 || Artikkel 34
 Artikkel 16 ||   || Artikli 35 lõige 2
 Artikkel 17 || Artikkel 16 || Artikkel 36
ÕIGUSAKTILE LISATAV
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus Ettepanek:
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB) struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
ÕIGUSAKTILE
LISATAV FINANTSSELGITUS

1.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus Ettepanek:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Euroopa Liidu
kodanikukaitse mehhanismi kohta

1.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB[38]) struktuurile

Asjaomane poliitikavaldkond ja asjaomased tegevusalad:
23 03 – Kodanikukaitse rahastamisvahend

1.3.
Ettepaneku/algatuse liik

¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[39]
ü Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet

1.4.
Eesmärgid
1.4.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Käesoleva otsusega luuakse liidu kodanikukaitse
mehhanism, et toetada, koordineerida ja täiendada liikmesriikide meetmeid
kodanikukaitse vallas, parandades loodus- ja inimtegevuse tagajärjel toimuvate
õnnetuste vältimise, nendeks valmistumise ja neile reageerimise süsteemide
tulemuslikkust.

1.4.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

Erieesmärk nr 1
SAAVUTADA
KÕRGETASEMELINE KAITSE ÕNNETUSTE VASTU, ENNETADES VÕI VÄHENDADES NENDE MÕJU
NING EDENDADES ENNETUSKULTUURI;
Erieesmärk nr 2
SUURENDADA LIIDU
VALMISOLEKUT ÕNNETUSTELE REAGEERIMISEKS;
Erieesmärk nr 3
KIIRENDADA JA
TÕHUSTADA HÄDAOLUKORDADELE REAGEERIMISE MISSIOONE SUURÕNNETUSTE VÕI NENDE OHU
KORRAL.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile
23 03 KODANIKUKAITSE
RAHASTAMISVAHEND

1.4.3.
Oodatavad tulemused ja mõju

Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Ettepanek:
- võimaldab liidul toetada, koordineerida ja täiendada
liikmesriikide meetmeid kodanikukaitse vallas liidu kodanikukaitsemehhanismi
(edaspidi „mehhanism”) kaudu 2014.–2020. aasta mitmeaastase
finantsraamistiku ajal, hõlmates eelkõige:
a) meetmeid, et ennetada või vähendada õnnetuse mõju;
b) meetmeid, mis on kavandatud selleks, et parandada
ELi valmisolekut reageerida õnnetustele, sealhulgas meetmed ELi kodanike
teadlikkuse suurendamiseks;
c) õnnetuste korral mehhanismi raames abimissioonideks
võetavad meetmed.
Käesolev ettepanek võimaldab jätkata meetmeid
õnnetuste ennetamise, nendeks valmisoleku ja neile reageerimise vallas, mis on
hõlmatud nõukogu otsusega 2007/779/EÜ, Euratom ja mida rahastatakse
kodanikukaitse rahastamisvahendi kaudu (2007/162/EÜ, Euratom). Siia kuulub
liikmesriikide eelnevalt kindlaks määratud vahenditel põhineva Euroopa
hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse loomine, Euroopa hädaolukordadele
reageerimise keskuse rajamine, transpordikorralduse tugevdamine ja ühtlustamine
ning liikmesriikide toetamine riiklike riskijuhtimiskavade väljatöötamisel.

1.4.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad

Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Erieesmärk: saavutada kõrgetasemeline
kaitse õnnetuste vastu, ennetades või vähendades nende mõju ning edendades
ennetuskultuuri.
1. Riikliku riskihindamis- ja kriisijuhtimiskavaga liikmesriikide arv.
2. Teadmusbaasi parandamiseks korraldatud uuringute ja projektide arv ja
liik.
3. Uute tehnoloogiate kasutuselvõtt.
Erieesmärk: suurendada liidu valmisolekut õnnetustele reageerimiseks.
1. Nõutaval tasemel kvalifitseeritud ekspertide arv.
2. Koolituse õppekavas sisalduvate koolituste ja õppuste arv ja liik ning
kursuste liigid.
3. Koolitajate/koolitatavate vahetuste arv ELi koolitusvõrgustiku raames.
4. Vabatahtlikkuse alusel tegutsevasse reservi
(hädaolukordadele reageerimise suutlikkusse) antud vahendite hulk ja liik.
5. Vabatahtlikkuse alusel tegutsevasse reservi
varustust andnud liikmesriikide arv.
6. ELi kaasrahastamise summad vabatahtlikkuse alusel
tegutseva reservi vahendite jaoks.
7. Kindlaks tehtud kriitilise tähtsusega
suutlikkuspuudujääkide hulk ja liik.
8. ELi kaasrahastamisega ja kaasrahastamiseta
kõrvaldatud suutlikkuspuudujääkide arv ja liik.
9. Komisjonis liikmesriikide abiga kõiki võimalikke
suurõnnetuse liike hõlmavate hädaolukordadele reageerimise stsenaariumide
koostamine ELi-siseseks ja -väliseks tegevuseks.
10. Komisjonis liikmesriikide abiga liikmesriikides
olemasoleva vahendite täieliku nimistu koostamine ja puudujääkide analüüs.
Erieesmärk: kiirendada ja tõhustada hädaolukordadele reageerimise missioone
suurõnnetuste või nende ohu korral.
1. Missioonide kiirus: aeg abitaotluse ja kohapeal abi
kasutuselevõtu vahel, samuti hindamis-/koordineerimisrühmade täielik toimimine.
2. Reservist kasutusele võetud vahendite ja
liikmesriikidelt sellele lisaks saadud ajutiste pakkumiste suhe.
3. Kõige prioriteetsemate vajaduste täitmise määr.
4. Transporditoetuste ja -teenuste arv ja maht.
5. Üksikute toetuse-/teenusetaotluste ning
finantstehingute menetlemisele kulunud aeg.
6. ELi kaasrahastamise summad transpordialaseks
tegevuseks (sealhulgas keskmine määr missiooni kohta).
7. Transpordialase tegevuse ELi-poolse kaasrahastamise
ja transpordikulude kogusumma suhe.
8. Kannatanud liikmesriikidele määratud
toetuste/teenuste hulk ja neile transpordialaseks tegevuseks antud ELi-poolse
kaasrahastamise kogusumma.

1.5.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.
Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad
vajadused

ELi
kodanikukaitsepoliitika põhineb nõukogu piiramatu kestusega
otsusel 2007/779/EÜ, Euratom ning nõukogu otsusel 2007/162/EÜ,
Euratom. Viimasena nimetatud otsuse abil, mis kaotab kehtivuse 2013. aasta
lõpus, rahastatakse mehhanismi raames võetavaid meetmeid.
Lihtsustamise
huvides on kaks eespool nimetatud seadusandlikku algatust ühendatud üheks
seadusandlikuks ettepanekuks, mille eesmärk on parandada ja veelgi tugevdada
liidu kodanikukaitse mehhanismi 2014.–2020. aasta mitmeaastase
finantsraamistiku ajal.
Käesolev
ettepanek tugineb kahele olemasolevale õigusaktile, mis reguleerivad
kodanikukaitset koos 2010. aasta teatisega „Euroopa tõhusama
katastroofidele reageerimise suunas: kodanikukaitse ja humanitaarabi roll”,
ning selles võetakse arvesse 2007.–2009. aasta kodanikukaitsealaste õigusaktide
üldisel hindamisel kindlaks tehtud puudujääke.
Käesoleva
ettepaneku eesmärk on toetada meetmeid hindamisel kindlaks tehtud puudujääkide
kõrvaldamiseks. Peamised meetmed on järgmised:
1)
hädaolukordadele reageerimise keskuse rajamine, millega tagatakse ööpäevaringne
operatiivsuutlikkus ning mis aitab liikmesriikidel ja komisjonil mehhanismi
eesmärke saavutada;
2)
üleminek tagajärgedepõhiselt ja igale juhtumile eraldi lähenevalt
koordineerimiselt ettekavandatud, -korraldatud ja -arvatavale ELi
kodanikukaitse süsteemile;
3)
reageerimissuutlikkuse vallas kriitilise tähtsusega puudujääkide
kindlakstegemine ja lahendamine;
4)
transpordialase toetuse rahaline ja logistiline parandamine ja kulutasuvamate
transpordioperatsioonide saavutamine ning 5) riiklike riskijuhtimiskavade ja
ELi hõlmava ohuülevaate koostamine.

1.5.2.
Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

ELi lisaväärtus väljendub järgmisel kujul:
- inimkaotuste ning keskkonna-, majandusliku ja
materiaalse kahju vähendamine;
- kodanikukaitsealase tegevuse parem koordineerimine,
kuna kõik abipakkumised kogutakse kokku järelevalve- ja teabekeskusesse
kannatanud riigi ametiasutustele vastuvõtmiseks;
- kulutasuvus, kuna kannatanud riigi poolt vastu
võetud abi saab ühendada teiste riikide abiga transpordikorra kaudu;
- suurem tõhusus, sest valmisoleku tase on kõrgem ja
riskijuhtimispoliitika on sidusam;
- sidus ja tulemuslik reageerimine
kiirreageerimisvõime loomise kaudu, et olla abiks kõikjal ELis ja vajadusel
kolmandates riikides;
- ELi reageerimine õnnetustele on paremini nähtav;
- väheste vahendite parem kasutamine ELi rahastatud
vahendite jagamise kaudu.

1.5.3.
Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Käesolevad ettepanekud tuginevad järgmistele
õppetundidele:
- alates mehhanismi loomisest 2001. aastal selle
raames hädaolukordade lahendamisel saadud kogemused;
- alates 2007. aastast valmisoleku- ja
ennetamisalaste konkursside raames rahastatud projektide tulemusel saadud
kogemused;
- 2008. aastal käivitatud konkursi „Konkursikutse
– Katseprojekt liikmesriikidevahelise koostöö tihendamiseks metsatulekahjudega
võitlemisel” raames rahastatud katseprojektist saadud kogemused;
- ELi kiirreageerimisvõime ettevalmistava tegevuse
raames rahastatud 17 projektist ja kolmest lepingust saadud kogemused;
-
Euroopa Parlamendi 4. septembri 2007. aasta resolutsioon nimetatud
aasta suvel toimunud loodusõnnetuste kohta;
- teatis „Euroopa Liidu katastroofidele reageerimise
suutlikkuse suurendamise kohta” (KOM (2008)130);
-
Euroopa Parlamendi 11. märtsi 2008. aasta deklaratsioon kodanike
varajase hoiatamise kohta suurõnnetuste puhul;
-
Euroopa Parlamendi 19. juuni 2008. aasta resolutsioon Euroopa Liidu
katastroofidele reageerimise suutlikkuse suurendamise kohta;
- teatis „Ühenduse lähenemisviis loodusõnnetuste ja
inimtegevusest tingitud katastroofide ennetamisele” (KOM(2009) 82);
- komisjoni 26. oktoobri 2010. aasta teatis
Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Euroopa tõhusama katastroofidele
reageerimise suunas: kodanikukaitse ja humanitaarabi roll” (KOM(2010) 600 (lõplik))
ning teatis „Euroopa Liidu katastroofidele reageerimise suutlikkuse
suurendamise kohta” (KOM(2008) 130 (lõplik));
- kodanikukaitse mehhanismi ja kodanikukaitse
rahastamisvahendi 2007.–2009. aasta tegevuse hindamine (komisjoni aruanne
Euroopa Parlamendile ja nõukogule SEK(2011) 1311 (lõplik)), mis hõlmab ka ELi
kiirreageerimisvõime ettevalmistavat tegevust, vastu võetud 10. novembril
2011 (KOM (2011) 696).

1.5.4.
Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste
meetmetega

Kooskõla järgmiste õigusaktidega:
- nõukogu 20. juuni 1996. aasta määrus (EÜ)
nr 1257/96 humanitaarabi kohta;
- Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002.
aasta määrus nr 1406/2002, millega luuakse Euroopa Meresõiduohutuse Amet;
- nõukogu 11. novembri 2002. aasta määrus
(EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta;
- Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri
2006. aasta määrus (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse
stabiliseerimisvahend.

1.6.
Meetme kestus ja finantsmõju

ü Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
Piiratud kestusega finantssätted:
–
ü eelarveeraldised hõlmavad ajavahemikku 1.1.2014.–31.12.2020;
–
ü  finantsmõju avaldub ajavahemikul 1.1.2014.–31.12.2020 (maksed kuni
31.12.2022).

1.7.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[40]

ü Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨  rakendusametitele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[41]

–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud
asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
X Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste
organisatsioonidega: ÜRO asutused
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
–

2.
HALDUSMEETMED
2.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Käesolevate otsuste alusel rahalist abi saavaid
meetmeid kontrollitakse regulaarselt.
Komisjon koostab ning esitab Euroopa Parlamendile ja
nõukogule järgmised dokumendid:
- vahehindamise aruanne hiljemalt 30. juunil
2017;
- teatis käesoleva otsuse rakendamise jätkamise kohta
hiljemalt 31. detsembril 2018;
- järelhindamise aruanne hiljemalt 31. detsembril
2021.

2.2.
Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.2.1.
Tuvastatud ohud

Kui täiendavaid töökohti ei luua, siis võib töötajate
vähesus tekitada järgmisi ohte:
- seoses kodanikukaitsemissioonide arvu suurenemisega
ei suudeta enam reageerida kõikidele väljakutsetele, pidades eelkõige silmas
hädaolukordadele reageerimise keskusele antud uusi ja vastutusrikkamaid ülesandeid
ja poliitilisi vajadusi;
- ei suudeta meetmeid luua või edasi arendada;
- ei suudeta saada kasu uutest, katkematut
kättesaadavust tagavatest tehnoloogilistest süsteemidest ega neid arendada;
- ei suudeta õigesti reageerida ohustavatele hädaolukordadele
kodanikukaitse valdkonnas.

2.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetod(id)

 Teave sisekontrollisüsteemi kehtestamise kohta Otsuse eelnõu puhul nähakse ette olemasoleva sisekontrollisüsteemi kasutamist, mille eesmärk on tagada, et rahalisi vahendeid kasutatakse uue rahastamisvahendi raames nõuetekohaselt ja kooskõlas asjaomaste õigusaktidega.   Kehtiv süsteem hõlmab järgmist: 1. humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi sisekontrollisüsteem (kolm inimest), mis keskendub kodanikukaitse vallas kehtivatest haldusmenetlustest ja õigusaktidest kinnipidamise kontrollimisele. Selleks kasutatakse sisekontrollinõudeid; 2. rahastamisvahendi raames antud toetuste ja sõlmitud lepingute audit, mille viivad läbi humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi audiitorid (kuus audiitorit); 3. tegevuse hindamine välispartnerite poolt.   Meetmeid võivad hinnata ka järgmised välisüksused: 1. Euroopa Pettustevastane Amet (pettused); 2. Euroopa Kontrollikoda. Kavas on kehtiv süsteem säilitada. Seoses rahastamisvahendilt saadavate toetuste suurenemisega tuleks kavandada rohkem tähelepanu kodanikukaitsele, et rahastamisvahendi kulutusi nõuetekohaselt kontrollida.   Hinnangulised kulud ja tulud Siseauditi puhul on otsuse eelnõuga seotud hinnangulised tegevuskulud kokku 19 000 eurot (127 000 eurot x 3 x 0,05), kui 5 % olemasolevast tööajast pühendatakse kodanikukaitsele. Praegu on humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadis kuus välisaudiitorit. Kui nad pühendavad 5 % oma tööajast uuest kodanikukaitse rahastamisvahendist rahastatavatele või kaasrahastatavatele tehingutele, siis ulatuksid välisauditi kulud umbes 38 000 euroni. Varasemad kogemused näitavad, et kontrolli tulud peaksid üles kaaluma kulud ning tagama parema vastavuse olemasolevatele eeskirjadele. Varem korraldatud auditite tulemusel vähenes ELi kogutoetus, sest arvati maha kaasrahastamiseks mitteabikõlblikke kulusid.   Mittevastavuse eeldatava riskitaseme hinnang Nagu kehtivast rahastamisvahendist kaasrahastatud projektide varasematest audititest selgub, on oht, et rahalisi vahendeid ei kasutata nõuetekohaselt. Sellepärast on mõistlik teha ettepanek, et olemasolevat süsteemi kasutatakse ka edasiste meetmete puhul. Kui võtta arvesse kättesaadavate rahaliste vahendite suuremat summat, siis võiks kavandada välisaudiitorite arvu suurendamist. Vastavus peaks hinnanguliselt olema 98 % (veamäär väiksem kui 2 %).

2.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat koostab
edaspidi oma pettusevastase võitluse strateegia kooskõlas komisjoni uue,
24. juunil 2011 vastu võetud pettusevastase võitluse strateegiaga, et
tagada muuhulgas järgmist:
humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi
pettusevastase võitlusega seotud sisekontrollimeetmed on täielikult kooskõlas
komisjoni pettustevastase võitluse strateegiaga;
humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi
lähenemisviis pettuseriski juhtimisele on suunatud pettuseriski valdkondade ja
kohaste meetmete väljaselgitamisele;
ELi rahaliste vahendite kasutamise süsteemid
kolmandates riikides tagavad asjaomaste andmete kogumise, mida saab kasutada
pettuseriski juhtimiseks (näiteks topeltrahastamise vältimiseks);
vajaduse korral luuakse kõnealuse valdkonnaga seotud
pettusejuhtumite analüüsiks võrgustikud ja vajalikud IT-vahendid.

3.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Number ja nimetus || Liigendatud/liigendamata[42] || EFTA riigid[43] || Kandidaatriigid[44] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 3 || 23 03 01 Kodanikukaitse liidus   || Liigendatud || JAH || JAH* || JAH* || EI
 3 || 23 01 04 02 Kodanikukaitse – Halduskorralduskulud || Liigendamata || JAH || EI || EI || EI
 4 || 23 03 06 Kodanikukaitsemissioonid kolmandates riikides || Liigendatud || JAH || JAH* || JAH* || EI
*
Rahastamisvahendis
võivad osaleda kandidaatriigid ning EMP riigid (Island, Liechtenstein ja
Norra).
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr            [Nimetus……………………………………] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.
Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.
Üldine hinnanguline mõju kuludele

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Nr || Rubriik 3 „Turvalisus ja kodakondsus”
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat ||   ||   || 2014[45] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 ja järgmised aastad || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 01 Kodanikukaitse liidus || Kulukohustused || 36,4 || 37,4 || 38,4 || 38,4 || 39,4 || 40,4 || 41,4 || – || 271,8
 Maksed || 30 || 34 || 34 || 34 || 35 || 35 || 35 || 34.8 || 271.8
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[46]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 01 04 02 - Halduskorralduskulud ||   || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || – || 4,2
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 3 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 37 || 38 || 39 || 39 || 40 || 41 || 42 || – || 276
 Maksed || 30,6 || 34,6 || 34,6 || 34,6 || 35,6 || 35,6 || 35,6 || 34,8 || 276
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Nr || Rubriik 4 „EL kui ülemaailmne partner”
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat ||   ||   || 2014[47] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 ja järgmised aastad || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 23 03 06 Kodanikukaitsemissioonid kolmandates riikides || Kulukohustused || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 || – || 237
 Maksed || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 4 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 32 || 33 || 33 || 34 || 34 || 35 || 36 ||   || 237
 Maksed || 25 || 30 || 30 || 31 || 31 || 32 || 33 || 25 || 237
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || – || 513
 Maksed || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || 69 || 71 || 72 || 73 || 74 || 76 || 78 || – || 513
 Maksed || 55 || 64 || 64 || 65 || 66 || 67 || 68 || 64 || 513
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || „Haldus”
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat ||
  Personalikulud || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
  Muud halduskulud || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud ||   7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 7,502   || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 7,502 || 52,514
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021 ja järgmised aastad || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 76,502 || 78,502 || 79,502 || 80,502 || 81,502 || 83,502 || 85,502 || – || 565,514
 Maksed || 62,502 || 71,502 || 71,502 || 72,502 || 73,502 || 74,502 || 75,502 || 64,000 || 565,514

3.2.2.
Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
ü  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt.
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[48] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK nr 1 – ennetamine[49] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ennetusalaseks tegevuseks rahastatud projektide arv || Toetuslepingud || 0.3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 10 || 3 || 70 || 21
 Uuringud || Lepingute arv || 0.1 || 5 || 0.5 || 5 || 0.5 || 5 || 0.5 || 5 || 0.5 || 5 || 0.5 || 5 || 0.5 || 5 || 0.5 || 35 || 3.5
 Erieesmärk nr 1 kokku || 15 || 3.5 || 15 || 3.5 || 15 || 3.5 || 15 || 3.5 || 15 || 3.5 || 15 || 3.5 || 15 || 3.5 || 105 || 24.5
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 2 – valmisolek ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Valmisoleku tõhustamiseks rahastatud projektide arv (sealhulgas koolitus ja õppused) || Toetuslepingud ja lepingud || 0.5 || 50 || 25 || 54 || 27 || 56 || 28 || 58 || 29 || 60 || 30 || 64 || 32 || 62 || 31 || 404 || 202
 Varajase hoiatamise süsteemid || Halduskokkulepete arv || 0.4 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 5 || 2 || 35 || 14
 Hädaolukordadele reageerimise suutlikkus || Toetuslepingute ja lepingute arv || 1 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 19 || 19 || 115 || 115
 Erieesmärk nr 2 kokku || 71 || 43 || 75 || 45 || 77 || 46 || 79 || 47 || 81 || 48 || 85 || 50 || 86 || 52 || 554 || 331
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 3 – reageerimine[50] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ekspertide kasutamine || Lepingute arv || 0.005 || 200[51] || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 200 || 1 || 1400 || 7
  Transpordioperatsioonide arv ELis || Toetusleping/teenuste hankeleping || 0.250 || 2 || 0.5 || 2 || 0.5 || 2 || 0.5 || 2 || 0.5 || 2 || 0.5 || 2 || 0.5 || 2 || 0.5 || 14 || 3.5
  Transpordioperatsioonide arv väljaspool ELi || Toetusleping/teenuste hankeleping || 0.3 || 70[52] || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 70 || 21 || 490 || 147
 Erieesmärk nr 3 kokku || 272 || 22.5 || 272 || 22.5 || 272 || 22.5 || 272 || 22.5 || 272 || 22.5 || 272 || 22.5 || 272 || 22.5 || 1904 || 157.5
 KULUD KOKKU || 358 || 69 || 362 || 71 || 364 || 72 || 366 || 73 || 368 || 74 || 372 || 76 || 373 || 78 || 2563 || 513
   ||

3.2.3.
Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.
Ülevaade

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
ü  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || 2014 [53] || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 6,902 || 48,314
 Muud halduskulud || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 0,550 || 3.85
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 7,452   || 52,164
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[54]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 0,6 || 4,2
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 8,052   || 56,364

3.2.3.2.
Hinnanguline personalivajadus
3.2.3.3.
¨      Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist

–
ü  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
hinnanguline
väärtus täisarvuna (või maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 23 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35 || 35
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[55]
 23 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36 || 36
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[56] || - peakorteris[57] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71 || 71
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Toetuslepingute ja -kokkulepete haldamine; poliitikaalase tegevuse rakendamine ja jälgimine; haldustugi.
 Koosseisuvälised töötajad || Hädaolukordadele reageerimise keskuse ööpäevaringse töö tagamine; vajalikud välitööd; haldustugi.

3.2.4.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga

–
ü  Ettepanek/algatus on kooskõlas järgmise mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
Uus
mitmeaastane finantsraamistik 2014.–2020. aastaks vastavalt teatisele „Euroopa
2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” (KOM (2011) 500 (lõplik)).
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[58]
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.

3.2.5.
Kolmandate isikute rahaline osalus

–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Kokku
 EFTA riikide rahaline osalus eelarveridadel 23 03 01 ja 23 03 06[59] || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 0,650 || 4,550
 Kolmandate riikide osamaksud kodanikukaitse mehhanismis osalemiseks[60] || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,126 || 0,882
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 0,776 || 5,432

3.3.
Hinnanguline mõju tuludele

–
ü  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
¨         omavahenditele
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[61]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv veerge, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[1]               ELT L 314, 1.12.2007, lk 9.
[2]               ELT L 71, 10.3.2007, lk 9.
[3]               KOM(2011) 696 (lõplik).
[4]               KOM(2011) 500 (lõplik).
[5]               KOM(2010) 600 (lõplik).
[6]               KOM(2009) 82 (lõplik).
[7]               ELT C 115, 4.5.2010,
lk 1.
[8]               KOM(2010) 673 (lõplik).
[9]               ELT L 314, 1.12.2007, lk 9.
[10]             ELT L 71, 10.3.2007, lk 9.
[11]             EÜT L 357, 31.12.2002, lk 1.
[12]             Sidusrühmade üldkoosolekud, kuhu oli
kutsutud 600 huvitatud isikut, peeti 6. aprillil ja
17. juunil 2011, kummalgi neist oli umbes 120 osalejat. Kodanikukaitsega seotud peadirektorite kohtumine
peeti Budapestis 23.–25. mail 2011.
[13]             KOM(2010) 600 (lõplik).
[14]             KOM(2010) 673 (lõplik).
[15]             15520/08.
[16]             15874/10.
[17]             CECIS hõlbustab teabevahetust
järelevalve- ja teabekeskuse ning riiklike ametiasutuste vahel, muutes
katastroofidele reageerimise kiiremaks ja tulemuslikumaks.
[18]             KOM(2011) 500 (lõplik).
[19]             EÜT L 297, 15.11.2001, lk 7.
[20]             ELT L 314, 1.12.2007, lk 9.
[21]             ELT L 71, 10.3.2007, lk 9.
[22]             EÜT L 327, 21.12.1999, lk 53.
[23]             KOM (2009) 82 (lõplik).
[24]             EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1.
[25]             ELT C 25, 30.1.2008, lk 1.
[26]             ELT C 317, 12.12.2008, lk 6.
[27]             ELT L 55, 16.2.2003, lk 13.
[28]             ELT L 327, 24.11.2006, lk 1.
[29]             ELT L 404, 30.12.2006, lk 39.
[30]             ELT L 58, 24.2.2007, lk 1.
[31]             EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1.
[32]             EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
[33]             EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1.
[34]             EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.
[35]             EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1.
[36]             ELT L
[37]             ELT L 71, 10.3.2007, lk
9–17.
[38]             ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB –
tegevuspõhine eelarvestamine.
[39]             Nagu on osutatud finantsmääruse
artikli 49 lõike 6 punktis a või b.
[40]             Eelarve täitmise viise selgitatakse
koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[41]             Määratletud finantsmääruse
artiklis 185.
[42]             Liigendatud assigneeringud /
liigendamata assigneeringud.
[43]             EFTA – Euroopa Vabakaubanduse
Assotsiatsioon.
[44]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral
Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[45]             Aasta, mil alustatakse
ettepaneku/algatuse rakendamist.
[46]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi
programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud
(endised B..A read), kaudne teadustegevus, otsene teadustegevus.
[47]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse
rakendamist.
[48]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid
tooteid ja osutatavaid teenuseid (nt rahastatud üliõpilasvahetuste arv,
ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
[49]             Vastavalt punktis 1.4.2
nimetatud erieesmärkidele.
[50]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud
erieesmärkidele.
[51]             Põhineb hinnangulisel arvul 20
õnnetust aastas ja hinnangulisel keskmisel 10 eksperti õnnetuse kohta.
[52]             Põhineb hinnangulisel arvul 7 lendu
õnnetuse kohta väljaspool ELi ja hinnangulisel keskmisel 10 õnnetust aastas.
[53]             Aasta, mil alustatakse
ettepaneku/algatuse rakendamist.
[54]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi
programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud
(endised B..A read), kaudne teadustegevus, otsene teadustegevus.
[55]             Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad,
riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.
[56]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A
read).
[57]             Peamiselt struktuurifondid, Euroopa
Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.
[58]             Vt institutsioonidevahelise
kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[59]             Põhineb 2011. aastal makstud
osamaksudel.
[60]             Põhineb 2011. aastal makstud
osamaksudel (sel ajal üksnes Horvaatia).
[61]             Traditsiooniliste omavahendite
(tollimaksud, suhkrumaksud) korral peab märgitud olema netosumma, s.t
brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.