Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0778

Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1172/98 (kaupade autovedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta) komisjoni rakendusvolituste osas - Kohandamine kontrolliga regulatiivmenetlusega  /* KOM/2007/0778 lõplik - COD 2207/0269 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 6.12.2007KOM(2007) 778 lõplik2007/0269 (COD)Kohandamine kontrolliga regulatiivmenetlusega Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1172/98 (kaupade autovedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta) komisjoni rakendusvolituste osas(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST1.1 Komiteemenetluse ümberkorraldamineNõukogu 28. juuni 1999. aasta otsust 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,[1] on muudetud nõukogu 17. juuli 2006. aasta otsusega 2006/512/EMÜ[2].Muudetud otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5a on kehtestatud uus kontrolliga regulatiivmenetlus, mida kasutatakse üldmeetmete puhul, mille eesmärgiks on asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras vastuvõetud põhiaktide vähemoluliste sätete muutmine, sealhulgas mõningaid selliseid sätteid välja jättes või uusi vähemolulisi sätteid juurde lisades.1.2. Muutmine esmajärjekorras ja tavakorrasEuroopa Parlament, nõukogu ja komisjon on oma ühisavalduses[3] esitanud loetelu põhidokumentidest, mida tuleb kiiresti kohandada muudetud otsusega, et võtta nende puhul kasutusele uus kontrolliga regulatiivmenetlus (edaspidi „esmajärjekorras kohandamine”). Selleks, et kohaldada kontrolliga regulatiivmenetlust ka muude kaasotsustamismenetlusega vastuvõetud dokumentide suhtes, mis otsuse 2006/512/EÜ jõustumise ajal juba kehtisid, on ühises seisukohas esitatud üleskutse kohandada kehtiva korra kohaselt ka neid õigusakte (edaspidi „tavakorras kohandamine”).Komisjon võttis endale kohustuse vaadata läbi kõik need õigusaktid, et esitada enne 2007. aasta lõppu ettepanekud õigusaktide muutmiseks, et neid vajadusel uue kontrolliga regulatiivmenetlusega kohandada[4].1.3. MeetodNagu on osutatud komisjoni (...) teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule, on komisjon vaadanud tähelepanelikult läbi kõik kaasotsustamismenetlusega vastuvõetud õigusaktid, et teha kindlaks need, mille kohaselt on komisjonil volitused võtta vastu üldmeetmeid kõnealuste põhiaktide vähemoluliste sätete muutmiseks. Komisjon tegi läbivaatamise tulemusena kindlaks enam kui 200 õigusakti, mida tuleks kohandada.Mõned neist õigusaktidest sisalduvad ka komisjoni kodifitseerimisprogrammis. Üks selline õigusakt on nõukogu määrus (EÜ) nr 1172/98 kaupade autovedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta[5]. Olenevalt sellest, kui kaugele on kodifitseerimisprotsessiga jõutud, peaks uue korraga kohandamine toimuma kas kodifitseeritud ettepaneku ümbersõnastamise või, nagu praegusel juhul, õigusakti muutmise teel.2. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGKohandamise eesmärk on võtta kasutusele kontrolliga regulatiivmenetlus sellisel kujul, nagu see on ette nähtud muudetud otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5a.Käesoleval juhul on määruses (EÜ) nr 1172/98 sätestatud, et komisjonil on õigus kohandada andmete kogumise tunnusjooni ja lisade sisu, kehtestada liikmesriikide edastatavate statistiliste aruannete minimaalse täpsuse nõuded ning meetmed kõnealuse määruse rakendamiseks ja selle kohandamiseks majandusliku ja tehnilise arenguga. Kuivõrd tegemist on üldiste meetmetega, mille eesmärk on muuta kõnealuse määruse vähemolulisi sätteid või seda täiendada uute vähemoluliste sätete lisamisega, tuleb need vastu võtta kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivkomitee menetlusega.Kuna algõigusakt on määrus, tuleb seda kohandada samaväärse õigusaktiga.2007/0269 (COD)Kohandamine kontrolliga regulatiivmenetlusega Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1172/98 (kaupade autovedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta) komisjoni rakendusvolituste osasEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 285 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[6],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[7],tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[8]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1998. aasta määruses (EÜ) nr 1172/98 (kaupade autovedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta)[9] on sätestatud, et teatavad meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[10].(2) Otsust 1999/468/EÜ on muudetud otsusega 2006/512/EÜ, millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus, mida tuleb kohaldada selliste üldmeetmete puhul, mille eesmärk on muuta asutamislepingu artikliga 251 sätestatud korras vastuvõetud põhiaktide vähemolulisi sätteid, sealhulgas selliseid sätteid välja jättes või lisades.(3) Vastavalt Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühisavaldusele[11] otsuse 2006/512/EÜ kohta tuleks selleks, et kõnealust uut menetlust kohaldada artikliga 251 sätestatud korras vastuvõetud ja juba jõustunud õigusaktide suhtes, neid õigusakte kohandada kooskõlas kehtivate menetlustega.(4) Määruse (EÜ) nr 1172/98 puhul tuleb eelkõige anda komisjonile õigus kohandada andmete kogumise tunnusjooni ja lisade sisu, kehtestada liikmesriikide edastatavate statistiliste aruannete minimaalse täpsuse nõuded ning meetmed kõnealuse määruse rakendamiseks ja selle kohandamiseks majandusliku ja tehnilise arenguga. Kuivõrd tegemist on üldiste meetmetega, mille eesmärk on muuta kõnealuse määruse vähemolulisi sätteid või seda täiendada uute vähemoluliste sätete lisamisega, tuleb need vastu võtta kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivkomitee menetlusega.(5) Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1172/98 vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 1172/98 muudetakse järgmiselt.1.  Artikli 3 lõige 4 asendatakse järgmisega:„4. Andmete kogumise tunnusjooned ja lisade sisu võtab vastu komisjon. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähemolulisi sätteid, võetakse vastu vastavalt artikli 10 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”2.  Artikkel 4 asendatakse järgmisega:„Artikkel 4Tulemuste täpsusAndmete kogumise ja töötlemise meetodite kujundamisel tuleb tagada, et liikmesriigi poolt edastatavad statistilised aruanded vastaksid liikmesriikide autovedude struktuuriomadusi arvestades minimaalse täpsuse nõuetele. Täpsuse nõuded võtab vastu komisjon. Meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähemolulisi sätteid neid täiendades, võetakse vastu vastavalt artikli 10 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”3.  Artikli 5 lõige 2 asendatakse järgmisega:„2. Lõikes 1 osutatud andmete ning vajaduse korral nimetatud andmetel põhinevate statistikatabelite edastamise kord kehtestatakse artikli 10 lõikes 2 sätestatud korras.4.  Artikkel 6 asendatakse järgmisega:„Artikkel 6Tulemuste levitamineKaupade autovedu käsitleva statistika avaldamise tingimused, sealhulgas avaldamisele kuuluvate tulemuste struktuur ja sisu, kehtestatakse artikli 10 lõikes 2 sätestatud korras.5.  Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:a) Esimene lause asendatakse järgmisega:„Käesoleva määruse rakendusmeetmed, sealhulgas meetmed selle kohandamiseks majandusliku ja tehnilise arenguga, kui see ei põhjusta liikmesriikidele lisakulutusi ja/või ei suurenda ebaproportsionaalselt vastajate koormust, sätestatakse artiklis 10 sätestatud korras.”b) Lisatakse teine ja kolmas lõik:Esimeses ja teises taandes osutatud meetmed, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähemolulisi sätteid, muu hulgas seda täiendades, võetakse vastu vastavalt artikli 10 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.Kolmandas ja neljandas taandes osutatud meetmed võetakse vastu artikli 10 lõikes 2 ettenähtud korras.6.  Artikkel 10 asendatakse järgmisega:„Artikkel 101. Komisjoni abistab nõukogu otsusega 89/382/EMÜ, Euratom[12] moodustatud statistikaprogrammi komitee.2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklit 8.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4, lõike 5 punkti a ja artiklit 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artiklit 8.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).[2] ELT L 200, 22.7.2006, lk 11.[3] ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.[4] PE 376.314v01-00 – A6-0236/2006 (parlamendi raportile lisatud komisjoni deklaratsioon).[5] EÜT L 163, 6.6.1998, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1893/2006 (ELT L 393, 30.12.2006, lk 1).[6] ELT C […] , […], lk […].[7] ELT C […] , […], lk […].[8] ELT C […] , […], lk […].[9] EÜT L 163, 6.6.1998, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1893/2006 (ELT L 393, 30.12.2006, lk 1).[10] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).[11] ELT C 255, 21.10.2006, lk 1.[12] EÜT L 181, 28.6.1989, lk 47.


				|

		52012PC0725

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks. /* COM/2012/0725 final - 2012/0342 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Euroopa riigiabi eeskirjad kehtestati esimest
korda Euroopa Söe- ja Teraseühenduse asutamislepinguga aastal 1952 ning Euroopa
Majandusühenduse asutamislepinguga aastal 1957. Praegu on need sätestatud
Euroopa Liidu toimimise lepingus (edaspidi „ELi toimimise leping”).
ELi toimimise lepingu artikkel 107 sisaldab
riigiabi määratlust ja asjaolusid, mille korral abi võib käsitada siseturuga
kokkusobivana. Artiklis 108 on ette nähtud peamised menetluspõhimõtted, mis
reguleerivad komisjoni meetmeid, millega ta tagab, et liikmesriigid
olulisematest riigiabi eeskirjadest kinni peavad. ELi toimimise lepingu artikli
109 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist
Euroopa Parlamendiga anda asjakohaseid määrusi ELi toimimise lepingu artiklite
107 ja 108 kohaldamiseks.
Nõukogu võttis 1999. aastal vastu määruse (EÜ)
nr 659/1999[1]
(edaspidi „menetlusmäärus”), milles on kehtestatud üksikasjalikumad
menetluseeskirjad, millega reguleeritakse ELi toimimise lepingu artiklite 107
ja 108 täitmise tagamist. Seni on kõnealuseid artikleid kohaldatud ilma
märkimisväärsete muudatusteta.
ELi toimimise lepingu artiklis 108 sätestatud
ja menetlusmääruses üksikasjalikumalt täpsustatud riigiabi menetlused rajanevad
kolmel peamisel alustalal:
–
liikmesriikidele on kohustuslik kavandatavatest
abimeetmetest eelnevalt teatada, välja arvatud grupierandi määruse või otsuse
reguleerimisalasse kuuluvatel juhtudel, ning asjaomane liikmesriik ei või
meedet rakendada enne komisjoni otsust sellise abi andmine heaks kiita. Selleks
võib komisjon pärast sisuliselt kahepoolset (liikmesriik-komisjon) eeluurimist
(„esimene etapp”), mille maksimaalne pikkus on põhimõtteliselt kaks kuud, kiita
abimeetme heaks või algatada ametliku uurimise („teine etapp”), mis tuleks
lõpule viia 18 kuu jooksul ja mille eesmärk on abimeede heaks kiita (vajaduse
korral teatavate tingimuste alusel) või keelata;
–
komisjon peab huvitatud poolte esitatud kaebused
hoolikalt ja erapooletult läbi vaatama ja tegema nende kohta otsuse ilma
põhjendamatu viivituseta. Kui komisjoni otsuses leitakse, et kaebuse esitaja
teatatud väidetav riigiabi puudub, peab komisjon andma kaebuse esitajale
vähemalt piisava selgituse, miks kaebuses esitatud faktilised ja õiguslikud
asjaolud ei võimalda ebaseadusliku abi olemasolu tõendada;
–
komisjon peab pidevalt jälgima liikmesriikide
olemasolevaid abisüsteeme ja ta võib teha liikmesriikidele ettepanekuid
selliste asjakohaste meetmete võtmiseks, mida nõuab siseturu toimimise
järkjärguline areng.
Riigiabi menetluse peamised aspektid tulenevad
otseselt aluslepinguga ettenähtud riigiabi kontrolli süsteemist, mille aluseks
on komisjoni ainupädevus hinnata riigiabi meetme kokkusobivust siseturuga.
Rohkem kui 13 aastat pärast menetlusmääruse
jõustumist tuleb seda ajakohastada, et kohandada riigiabi menetlust Euroopa
Liidus, kus on nüüdseks 27 liikmesriiki, 500 miljonit elanikku ja 23 ametlikku
keelt.
Majandus- ja finantskriis on seadnud ohtu
siseturu terviklikkuse ja näidanud, kui oluline on riigiabi lihtsustatud ja
tõhus kontroll ja riigiabi eeskirjade täitmise tagamine. Kogemuste põhjal on
komisjonil vaja paremaid vahendeid, et sekkuda ettevõtjate seisukohast
mõistliku aja jooksul ja edendada avaliku sektori ressursside mõistlikku
kasutamist majanduskasvule orienteeritud poliitika raames.
Seepärast võttis komisjon 8. mail 2012 vastu
teatise „ELi riigiabi ajakohastamine”,[2]
millega algatati riigiabi raamistiku igakülgne reform. Sellega tagatakse, et
riigiabi poliitika aitab rakendada Euroopa praeguse kümnendi majanduskasvu
strateegiat „Euroopa 2020”[3]
ja samas ka eelarvet konsolideerida.
Menetlusmääruse läbivaatamine on üks
aspektidest, mis peaks võimaldama komisjonil selle algatuse eesmärke saavutada.
Riigiabi menetluste reform peaks eeskätt parandama riigiabi kontrolli tõhusust[4].
Riigiabi menetluste reformi vajadust on
rõhutanud ka kontrollikoda oma eriaruandes nr 15/2011 „Kas komisjoni menetlused
tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?”[5].
Riigiabi menetlusraamistiku kavandatava reformiga vastab komisjon eelkõige
kontrollikoja soovitustele
–
minimeerida liikmesriikidele saadetavate
teabetaotluste arvu;
–
käsitleda põhjendamatuid kaebusi kiiresti, et anda
kõikidele sidusrühmadele rohkem õiguskindlust;
–
teavitada kaebuse esitajat, liikmesriiki ja
abisaajat korrapäraselt iga juhtumi uurimise kulgemisest ja tulemustest;
–
parandada oma andmete kogumise protsessi tõhusust
ja usaldusväärsust.
Nõukogu[6]
ja Euroopa Parlament[7]
on need soovitused sõnaselgelt heaks kiitnud.
2.           ÜLEVAADE KAVANDATAVATEST MUUDATUSTEST
Eeltoodut arvesse võttes ja nagu on märgitud
teatises „ELi riigiabi ajakohastamine”,[8]
keskendutakse menetlusmääruse kavandatavas reformis kahele valdkonnale:
kaebuste käsitlemise parandamine (2.1) ning turuteabe tõhusa ja usaldusväärse
kogumise tagamine (2.2).
2.1.        KAEBUSTE KÄSITLEMISE PARANDAMINE
Kaebused on põhimõtteliselt väga kasulik
teabeallikas komisjoni uurimismenetluste suunamiseks nendele
majandussektoritele, kus ebaseaduslik riigiabi pärsib konkurentsi ELi tasandil.
Komisjon saab igal aastal keskmiselt üle 300 kaebuse, mille on esitanud nii
huvitatud pooled[9]
kui ka muud isikud. Kaebuste hulgas on aga arvukalt neid, mida ei ole ajendanud
esitama tegelikud konkurentsiprobleemid või mis ei ole piisavalt põhjendatud.
Enamikku kaebusi ei käsitleta eelisjärjekorras, mistõttu nende juhtumite
uurimise keskmine kestus kipub pikenema[10].
Sellest tulenevalt leiavad liikmesriigid ja kaebuse esitajad mõnikord, et
kaebuste käsitlemise menetlus ei ole prognoositav ega piisavalt läbipaistev.
2009. aastal nähti riigiabi kontrollimenetluste
teostamise parimate tavade juhendis[11]
ette mitmeetapiline ja läbipaistev kaebuste käsitlemise menetlus. Selle
kaheaastase kohaldamise kogemus näitab aga, et kasu, mida loodeti kestuse
lühendamisest, tõhustamisest ja prognoositavuse suurendamisest, ei ole täiel
määral saadud. Parimate tavadega ei ole võimalik kõrvaldada senise süsteemi
peamisi puudujääke, sest need tulenevad otseselt menetlusmäärusest. Sellepärast
ongi tehtud ettepanek nende küsimuste lahendamiseks menetlusmäärust reformida.
*          *
*
Menetlusmääruse kavandatavate muudatuste
eesmärk on parandada saadava teabe kvaliteeti ning selle saavutamiseks
selgitatakse kaebuse esitamise nõudeid ja nähakse ette mitmeetapiline,
prognoositav ja läbipaistev menetlus.
Seni on komisjon pidanud uurima iga riigiabi
eeskirjade väidetavat rikkumist, sõltumata kaebuse allikast. Erinevalt ELi
toimimise lepingu artiklites 101 ja 102 ettenähtud konkurentsieeskirjadest,
millega seotud kaebuste esitamist reguleeritakse määrustega 1/2003[12] ja 773/2004,[13] ei kaasne riigiabiga seotud
kaebuste esitamisega mingeid konkreetseid ametlikke nõudeid. Kuna
menetlusmääruses ei ole sätestatud konkreetseid eeskirju, leidis Üldkohus Ryanair'i
kohtuasjas 29. septembril 2011 tehtud otsuses,[14]
et seni puuduvad ametlikud nõuded, mida tuleb komisjonile riigiabiga seotud
kaebuse esitamisel täita.
Läbipaistvuse ja õiguskindluse huvides tuleks
seega selgitada sellise kaebuse esitamise tingimusi, millega antakse
komisjonile teavet väidetava ebaseadusliku abi kohta, mille põhjal algatatakse
esialgne uurimine (artikli 10 muudatus). On asjakohane nõuda, et
–
kaebuse esitaja esitaks teataval hulgal
kohustuslikku teavet. Selleks on asjakohane volitada komisjoni võtma vastu
rakendussätted, millega määratakse kindlaks kaebuse vorm ja sisu (artikli 27
muudatus);
–
kaebuse esitaja tõendaks, et ta on ELi toimimise
lepingu[15]
artikli 108 lõikes 2 ja menetlusmääruse[16]
artikli 1 punktis h määratletud huvitatud pool, mistõttu tal on õigustatud huvi
kaebust esitada. Selle eesmärgi saavutamiseks tehakse ettepanek täpsustada
huvitatud poolte õigusi käsitleva artikli 20 lõikes 2, et „kaebuse võib
esitada mis tahes huvitatud pool”.
Kui saadud teavet ei käsitata kaebusena, sest
see ei vasta vastuvõetavuse kriteeriumidele, ei ole komisjon enam kohustatud
ametlikku otsust vastu võtma. Selline teave registreeritakse turuteabena ja
seda võib kasutada hilisemas etapis ex officio uurimise korraldamiseks.
Parimate tavade juhendiga[17] kehtestatud mitmeetapilise
menetluse lõpuleviimiseks tuleks menetlusmääruses näha ette võimalus, et
komisjon käsitab kaebust tagasivõetuna, kui kaebuse esitaja ei esita talle
asjakohast teavet või ei suuda menetluse käigus muul viisil koostööd teha.
Seeläbi oleks võimalik kaebuste käsitlemist lihtsustada ja parandada (artikli
20 lõike 2 muudatus).
*          *
*
Kaebuse esitajad võivad juhtida komisjoni
tähelepanu abile, mis on juba antud ja kujutab endast seepärast potentsiaalset
ebaseaduslikku abi. Komisjon võttis 2009. aastal vastu teatise „Riigiabi
reguleerivate õigusaktide täitmise tagamise kohta liikmesriikide kohtute
poolt”,[18]
et anda liikmesriikide kohtutele ja huvitatud pooltele teada olemasolevatest
parandusmeetmetest. Samuti on komisjon püüdnud arendada liikmesriikide
kohtutega koostööd, võttes kasutusele praktilisemaid vahendeid, millega toetada
liikmesriikide kohtunikke nende igapäevatöös.
On tehtud ettepanek näha sõnaselgelt ette
liikmesriikide kohtute õigus saada komisjonilt teavet ELi toimimise lepingu
artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 kohaldamiseks ning küsida komisjoni arvamust
küsimustes, mis on seotud riigiabi eeskirjade kohaldamisega (artikli 23a lõige
1).
Samuti on tehtud ettepanek näha ette komisjoni
õigus esitada liikmesriikide kohtutele kirjalikus või suulises vormis
tähelepanekuid (artikli 23a lõige 2). Komisjon võib selle sätte alusel
tegutseda üksnes liidu avalikes huvides (amicus curiae), s.t mitte üht
poolt toetades. Selle kavandatava sätte eesmärk on eelkõige võimaldada
komisjonil juhtida liikmesriikide kohtute tähelepanu küsimustele, mis on
olulised ELi riigiabi reguleeriva õiguse järjepidevaks kohaldamiseks kogu
siseturul. Liikmesriikide kohtud ei ole kohustatud komisjoni arvamust järgima.
Artikkel 23a ei piira liikmesriikide kohtute õigust või kohustust taotleda
Euroopa Liidu Kohtult eelotsust vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 267.
*          *
*
Eespool nimetatud ettepanekud peaksid tagama,
et komisjon saab paremini põhjendatud kaebusi, mistõttu sellel peaks olema
positiivne mõju kõikidele isikutele, kes osalevad riigiabiga seotud kaebuste
käsitlemises.
Kaebuse vormi kohustuslik kasutamine aitab
komisjonil kindlaks teha, kas kaebus on seotud riigiabi küsimustega, ja
otsustada, millises tähtsuse järjekorras tuleks kaebusi käsitleda, ilma et
selleks peaks saatma asjaomastele liikmesriikidele või kaebuse esitajale
teabetaotlusi. Võttes arvesse, et liikmesriikidel on õigus iga kaebuse kohta
märkusi esitada ja sellele reageerida, vähendaks kaebuste arvu võimalik
vähenemine ka asjaomase liikmesriigi töökoormust.
Kui kaebuse esitaja esitab ELi riigiabi
reguleeriva õiguse rikkumist käsitleva nõude ka liikmesriikide kohtutele,
leiavad liikmesriikide kohtud menetlusmäärusest vahendid komisjoni toetuse
saamiseks. Selline koostöö, mis toimub asjakohase tähtaja jooksul, peaks
hõlbustama liikmesriikide kohtutel ELi riigiabi reguleerivat õigust rakendada.
Asjaolu, et komisjon saab pakkuda liikmesriikide kohtutele abi omal algatusel,
on samuti kasulik, et parandada liikmesriikide kohtute ja menetlusosaliste
teadlikkust komisjoni ja liikmesriikide kohtute vahelise koostöö
mehhanismidest, näidata nende kasulikkust ja edendada nende kasutamist.
Kuna kaebuste esitajad ei ole alati kursis
teabega, mida komisjonil on vaja, et riigiabiga seotud kaebust kiiresti
hinnata, annab kohustuslik kaebuse vorm kaebuse esitajale juhiseid, kuidas
koguda ja esitada teavet, mida komisjonil on vaja, et teha otsus, kas asjaomase
juhtumi puhul on tegemist riigiabiga. See peaks märkimisväärselt vähendama
vajadust saata kaebuste esitajatele edaspidiseid teabetaotlusi, sest nad on
kohe alguses esitanud kogu nende käsutuses oleva vajaliku teabe. Menetluse
läbipaistvamaks ja prognoositavamaks muutmine annab juba iseenesest kaebuste
esitajale selgema ülevaate olukorrast ja uurimise käigust, hoides nii ära
tarbetu kirjavahetuse.
2.2.        TURUTEABE TÕHUSA JA USALDUSVÄÄRSE
KOGUMISE TAGAMINE
Viimastel aastatel on riigiabi meetmete
siseturuga kokkusobivuse hindamist märkimisväärselt täiustatud. Komisjon on
võtnud aluseks mõjule keskenduva lähenemisviisi, mis püüab võrrelda hindamisel
olevate riigiabi meetmete positiivset ja negatiivset mõju. Abimeetme siseturuga
kokkusobivuse hindamine sõltub meetme laadist ja selle turumõjust. Nõuetekohane
asjaoludel põhinev hindamine on seepärast muutunud üha olulisemaks, eelkõige
komplekssete juhtumite korral.
Selleks et täita komisjoni teabe kogumisega
seotud vajadusi, on tehtud ettepanek näha ette turuteabe vahendid (2.2.1)
ning teatavate majandussektorite ja abivahendite uurimise korraldamise õiguslik
alus (2.2.2), et võimaldada komisjonil saada õigeaegset, usaldusväärset,
faktiliselt korrektset ja täielikku teavet otse turult.
2.2.1    Turuteabe vahendid
Senise menetlusraamistikuga, mis reguleerib
komisjoni volitusi saada riigiabi menetlustes teavet, kaasnevad teatavad
raskused. Kui komisjon sõltub liikmesriikide antavast teabest, võib see
põhjustada viivitusi, kui liikmesriikide ametiasutustel ei ole võimalik teavet
hõlpsasti saada, ning panna neile asutustele teataval juhul suure koormuse.
Komisjon on üritanud neid probleeme lahendada
parimate tavade juhendis[19].
Eelkõige on nähtud ette, et komisjoni talitused võivad saata ametliku
uurimismenetluse raames selle menetluse algatamise otsuse koopia huvitatud
pooltele ja kutsuda neid üles esitama märkusi juhtumi konkreetsete aspektide
kohta. Kui nähakse ette võimalus määrata sanktsioone teabetaotlusele vastamisel
mittetäieliku või ebaõige teabe esitamise eest, on võimalik parandada ka
komisjoni saadud teabe kvaliteeti.
Menetluse tõhusamaks ja läbipaistvamaks
muutmiseks tuleks astuda samm edasi ning lisada õigusnormidesse komisjoni
volitused turuosalisi konsulteerida, mida Euroopa Liidu Kohus on korduvalt
tunnustanud[20].
On tehtud ettepanek, et komisjon võib teatatud
ja ebaseaduslikku abi käsitleva menetluse raames taotleda muudelt üksustelt kui
asjaomane liikmesriik teavet tavalise teabenõude või otsusega pärast ametliku
uurimismenetluse algatamist (artikkel 6a ja muudetud artikkel 10).
Nagu monopolidevastaste meetmete ja ühinemiste
puhul koosneksid nimetatud turuteabe vahendid võimalusest taotleda teavet mis
tahes ettevõtjalt, ettevõtjate ühenduselt või liikmesriigilt (artikkel 6a),
millega kaasneb võimalus määrata asjaomastele äriühingutele sanktsioone
trahvide või perioodiliste karistusmaksete näol (artikkel 6b), kui nad
ei vasta või ei anna täielikku teavet. See takistaks kolmandatel pooltel
erapooliku teabe esitamist. Lisaks võimaldab asjaolu, et sama küsimust
küsitakse eri äriühingutelt ja saadud vastused esitatakse liikmesriikidele
märkuste esitamiseks, komisjonil teavet üle kontrollida ja tagada saadud teabe
usaldusväärsuse.
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete
summade kindlaksmääramisel võtaks komisjon arvesse monopolidevastaste meetmete
ja ühinemiste valdkonnas saadud kogemust. Seepärast oleksid rahalised
sanktsioonid kooskõlas nõukogu määrustest 139/2004[21] ja 1/2003[22] tulenevate väärtustega. Valitud
väärtused pakuvad asjaomastele osapooltele eeskirjade järgimiseks piisavaid
stiimuleid, olles sealjuures proportsionaalsed rikkumise võimaliku raskuse
seisukohast:
–
trahvid, mis ei ületa 1 % kogukäibest,
tavalistele teabenõuetele või otsustega esitatud teabenõuetele vastamisel
esitatud ebaõige ja eksitava teabe eest või otsustega esitatud teabenõuetele
vastamata jätmise eest (artikli 6b lõige 1);
–
perioodiline karistusmakse, mis ei ületa 5 %
iga viivitatud tööpäeva keskmisest päevakäibest, mis on arvutatud alates
otsuses kindlaksmääratud kuupäevast, et kohustada neid esitama täielikku ja
õiget teavet, mida on otsuses taotletud (artikli 6b lõige 2).
Kooskõlas Euroopa Liidu lepingus ettenähtud
lojaalse koostöö põhimõttega ei kaasne liikmesriikidele ja muudele
liikmesriikide asutustele esitatud taotlustega menetlusmäärusest tulenev
võimalik trahvide või perioodiliste karistusmaksete määramine.
Õiguskindluse tagamiseks on asjakohane
kehtestada trahvide või perioodiliste karistusmaksete määramisele ja täitmisele
pööramisele aegumistähtajad, mis on kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1/2003[23] (artiklid 15a ja 15b).
Turuteabe vahendeid kasutataks enamasti
komplekssetel üksikjuhtudel, mis nõuavad põhjalikku hinnangut, et käsitleda
abina käsitamise või abi siseturuga kokkusobivuse hindamise eri aspekte.
Järgmised näited aitavad vahendi tulevast kasutust selgitada: käibiva turutava
hindamine (nt riigiabi element tagatiste ja laenude puhul), turutõrked ja/või
ergutava mõju võrdlev analüüs. Teabetaotluste adressaatide valiku aluseks on
objektiivsed kriteeriumid, sõltuvalt juhtumist. Näiteks võidakse teabetaotlused
saata lisaks abisaajale ka konkurentidele, klientidele, tarbijate ühendustele
jne, tagades seejuures, et vastajate valim on igas kategoorias representatiivne.
Taotletav teave peab olema asjaomastele
turuosalistele kergesti kättesaadav ja koosnema eelkõige järgmisest:
–
faktilised turuandmed (nt turu suurus, turuosa,
impordi maht jne) ja äriühingu andmed (nt kulude struktuur, kasum, omand ja
kontroll, osalus muudes äriühingutes jne);
–
turu toimimise faktipõhine analüüs (nt turuletuleku
tõkked ja kulud, regulatiivsed tõkked, turu kasvu määr ja kasvuperspektiivid,
liigne tootmisvõimsus) abi tõenäoline mõju toetusesaajale ning kavandatud
parandus- või kompensatsioonimeetmete hindamine.
Turuteabe vahendi kasutamisel on
liikmesriikide antava tundliku teabe konfidentsiaalsus täielikult tagatud.
Uurimise algatamise otsuse eesmärk on juba teatada kolmandatele pooltele
juhtumi peamistest aspektidest viisil, mis kaitseb potentsiaalselt tundlikku
teavet. Komisjon tagab ka, et kolmandatele pooltele esitatavate taotluste
koostamisel ei avaldata tundlikku teavet.
Teabetaotlusele vastavatel turuosalistel
palutakse esitada komisjonile vastuste mittekonfidentsiaalne versioon. Kui teatavaid
andmeid käsitatakse konfidentsiaalsena, tagab komisjon, et neid kaitstakse
piisavalt (nt andmete koondamisega või üksnes arvuvahemiku esitamisega).
Kui komisjon soovib kasutada kolmanda poole
esitatud konfidentsiaalset teavet, mida ei ole võimalik koondada või muul
viisil anonüümseks muuta, peab ta selleks, et seda teavet otsuses kasutada,
saama enne kõnealuse teabe liikmesriigile avaldamist kolmanda poole nõusoleku.
Juhul kui näib, et konfidentsiaalsena
tähistatud teabe suhtes ei kehti ametisaladuse hoidmise kohustus, on asjakohane
luua menetlus, mille abil komisjon saab otsustada, millises ulatuses saab
sellist teavet avaldada. Kui tehakse otsus mitte aktsepteerida teabe
konfidentsiaalsuse nõuet, tuleb selles märkida ajavahemik, mille möödumisel teave
avaldatakse, nii et asjaomane kolmas pool saab kasutada talle kättesaadavat
kohtulikku kaitset, sealhulgas ajutisi kaitsemeetmeid (artikli 7 lõige 9).
*          *
*
Turuteabe vahendi kasutuselevõtmine peaks
kaasa tooma liikmesriikide halduskoormuse vähenemise. Kui komisjon saab kas või
osaliselt leevendada liikmesriikide asutuste teabe kogumisega seotud koormust,
eriti juhul, kui liikmesriigil ei ole asjaomast teavet ja selle hankimisega
kaasneksid märkimisväärsed lisapingutused, ja kasutada otse juba olemasolevat
äriühingu tasandi teavet (nt turuosa, turu struktuur jne), võib lõpptulemusena
saavutada parema tasakaalu abi andja ja lõpliku abisaaja vahel.
Ajakohastatud eeskirjadega ei muudeta siiski
liikmesriigi kohustust esitada tõendid, mis näitavad abimeetme kokkusobivust
siseturuga. Samuti ei muudeta nendega riigiabi menetluse kahepoolset laadi.
Turuteabe vahend kaasaks liikmesriigid nõuetekohaselt menetlusse, andes neile
võimaluse esitada märkusi teabetaotluse vastuste kohta (artikli 7 lõige 8). Sel
viisil on tagatud nende kaitseõigus ja menetluse läbipaistvus.
Abisaaja ja komisjoni talituste otsene
kirjavahetus aitaks paremini kindlaks teha, mida on tegelikult vaja, et
siseturuga kokkusobivuse hindamine õigeks ajaks lõpule viia, mis oleks kasulik
nii abisaajale kui ka liikmesriigile. Selline areng parandaks ka abisaaja
olukorra prognoositavust. Nõutavad faktilised andmed on abisaajale hõlpsalt
kättesaadavad ja nende hankimisega peaks talle kaasnema üksnes vähesel määral
lisatööd, mida ta on valmis kiiresti tegema tõendamaks, et tema taotletav abi
on põhjendatud.
Kui komisjon kasutab turuteabe vahendit, on
see ka konkurentide ja kaebuste esitajate huvides, sest see võimaldab
komisjonil põhjalikumalt hinnata asjaomase abi siseturuga kokkusobivust ja
hoiab seeläbi ära siseturuga kokkusobimatust abist tulenevad põhjendamatud
konkurentsimoonutused või heastab need.
Turuteabe vahendit kasutades saab komisjon
kontakteeruda asjaomaste kolmandate pooltega otse ja samal ajal. See aitab
kaasa läbipaistvamale, täpsemale ja sujuvamale teabevoole, miks peaks vähendama
korduvate ja järjestikuste teabenõuete arvu ja lühendama seeläbi uurimise
kestust. Komisjon kohaldab turuteabe taotlemisel proportsionaalsuse
kriteeriumi. Seeläbi vähendatakse asjaomaste äriühingute koormust vajaliku
miinimumini, mis võimaldab komisjonil riigiabi meetme hindamise lõpule viia.
Väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEd) puudutab turuteabe vahend
üksnes erandjuhul, arvestades, et turuteabe vahendit kasutataks enamasti
komplekssetel üksikjuhtudel, mis nõuavad põhjalikku hinnangut, enamik VKEdele
antavast abist aga eraldatakse kas heakskiidetud või grupierandi kohaste
abikavade alusel[24].
Nendel harvadel juhtudel, mil turuteabe vahend VKEsid puudutab, kohandab
komisjon oma nõudeid eespool nimetatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt.
Turuteabe vahendi kasutuselevõtt pärast
ametliku uurimise algatamist ei muuda kolmandate poolte rolli teabeallikana,
mis on juba praegu ette nähtud ja mida kinnitab üheselt Euroopa Liidu Kohtu
praktika. Siiski saavad trahvide ja/või perioodiliste karistusmaksete määramise
otsuste adressaadid õiguse esitada oma seisukohad (artikli 6b lõige 5)
ja otsuseid vaidlustada (artikli 6b lõige 6).
Uued teabe kogumise eeskirjad on vajalikud
selle tagamiseks, et komisjon võtab vastu teadlikke ja põhjendatud otsuseid
ettevõtjate seisukohast mõistliku aja jooksul. Nii suurendab komisjon
liikmesriikide ja äriühingute õiguskindlust ning muudab riigiabi poliitika
tõhusamaks ja läbipaistvamaks.
2.2.2    Majandussektorite ja abivahenditega
seotud uurimised
Kooskõlas riigiabi ajakohastamise algatuse
eesmärkidega keskendub komisjon juhtudele, mis moonutavad enim siseturu
toimimist. Kui komisjon hakkab uurimistes kasutama tugevdatud horisontaalset
lähenemisviisi, on tal paremad võimalused avastada abi, mida antakse teatavas
sektoris või mille aluseks on teatav abimeede ning mis võib konkurentsi piirata
või moonutada.
Vajadus parema horisontaalse teavitamise
järele on eriti ilmne juhtudel, kui komisjoni valduses olevatest andmetest
(sõltumata sellest, kas need on saadud kaebuste, teatiste või turuteabe kaudu)
selguvad probleemid, mis on seotud mitme liikmesriigi konkreetse sektoriga,
ning on alust arvata, et samalaadsed probleemid võivad esineda ka teistes
liikmesriikides.
Pärast kontrollikoja soovitusi, mille kohaselt
komisjon peaks laiendama järelevalvet nii valimi suurendamise kui ka
järelevalve laiema ulatuse abil,[25]
on komisjon juba hakanud rohkem kasutama oma praegusi volitusi jälgida
heakskiidetud abimeetmeid ja teha teatamiskohustusest vabastatud abikavade
järelkontrolli. Nii saab ta koguda liikmesriikidelt horisontaalset teavet
konkreetsete majandussektorite või mitmes liikmesriigis eksisteerivate
abivahendite kasutamise kohta. Selleks et täiendada oma teadmisi konkreetsete
majandussektorite või riigiabi küsimuste vallas, võib komisjon saata ka
küsimustikke, esitada liikmesriikidele taotlusi või nõuda eksperdiaruandeid
ning tulevikus võib ta esitada turuosalistele teabetaotlusi.
Selleks et täiendada komisjoni seniseid
volitusi ja saada turust eelnevalt terviklik ülevaade, on tehtud ettepanek
kehtestada konkreetne õiguslik alus, mille põhjal algatada majandussektorite ja
abimeetmete liikide uurimisi (artikkel 20a).
Komisjon kasutaks selleks oma volitusi saata
liikmesriikidele ja asjaomastele turuosalistele teabetaotlusi. Uuringu lõpus
võib komisjon avaldada konkreetseid majandussektoreid käsitleva uuringu
tulemuste kohta aruande.
Enne sektoriuuringu ametlikku algatamist peab
komisjon analüüsima kogu teavet, mis on tema käsutuses või avalikkusele
kättesaadav. Proportsionaalsust arvestades nõuab sektoriuuringu algatamine
seepärast, et avalikkusele kättesaadavad allikad viitaksid asjaolule, et
teatava sektori või teatava abivahendi kasutamisega seotud riigiabiprobleemid
esinevad mitmes liikmesriigis, näiteks teatavas sektoris või teatava abivahendi
alusel mitmes liikmesriigis antav olemasolev abi ei ole või ei ole enam
siseturuga kokkusobiv.
Sektoriuuring toob alguses vähesel määral
lisatööd teatavate turuosaliste jaoks, kellele adresseeritakse esmajoones
mitteavaliku teabe taotlused. Seejärel küsib komisjon teavet ka
liikmesriikidelt ja palub neil esitada märkusi ja oma seisukoht. Selle algse
töökoormuse mõju tasakaalustab asjaolu, et hiljem väheneb märkimisväärselt
kõikide asjaosaliste (liikmesriigid, abisaajad, turuosalised ja komisjon)
töökoormus, mis on seotud üksikjuhtude edaspidise uurimisega, sest vajaliku
teabe taotluste arv väheneb. Samuti suureneb tänu läbipaistvamatele ja
kiirematele menetlustele oodavalt riigiabi eeskirjade täitmise tagamise
tõhusus.
3.           HUVITATUD POOLTEGA KONSULTEERIMISE
TULEMUSED JA MÕJU HINDAMINE
Konsulteerimine huvitatud pooltega ja
eksperdihinnangute kasutamine
Riigiabi menetluste reformi esitleti
liikmesriikidele ja seda arutati 6. märtsil ja 11. juulil 2012 korraldatud
kõrgetasemelistel kohtumistel. Lisaks toimus 19. septembril 2012 tehniline
seminar, millel käsitleti teabevahendeid ja sektoriuuringuid.
2012. aasta 13. juulist kuni 5. oktoobrini
toimus üldsusega konsulteerimine riigiabiga seotud kaebuste käsitlemise ja
riigiabi uurimise käigus teabe kogumise valdkonnas. Üldsusega
konsulteerimise käigus antud vastustega saab tutvuda konkurentsi
peadirektoraadi veebilehel ja tulemusi esitleti liikmesriikidele 9. novembril
2012 korraldatud kõrgetasemelisel kohtumisel.
Mõju hindamine
Ei kohaldata
4.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Kavandatud meetmete kokkuvõte
Ettepanek käsitleb nõukogu määruse (EÜ) nr
659/99 muutmist ja sellega nähakse ette riigiabi uurimiste menetluseeskirjad
seoses kaebuste käsitlemise ja turuteabe kogumisega.
Õiguslik alus
Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikkel 109.
Subsidiaarsus ja proportsionaalsus
Menetlusmääruse kavandatava muutmise eesmärk
on muuta riigiabi menetlusi tõhusamaks, aidates seeläbi säilitada siseturu terviklikkust
ja saavutades riigiabi ajakohastamise algatamise ja üldisemalt strateegia
„Euroopa 2020” eesmärke. Samuti leevendatakse nii muu hulgas liikmesriikide ja
kolmandate isikute halduskoormust. Seepärast on käesolev komisjoni ettepanek
proportsionaalne taotletava poliitilise eesmärgiga.
Käesolev ettepanek käsitleb riigiabi
eeskirjade kohaldamist, mis kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse. Seetõttu
subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata.
Õigusakti valik
Nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu 22.
märtsi 1999. aasta määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse
üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks.
5.           MÕJU EELARVELE
Käesolev muudatusettepanek ei mõjuta ELi
eelarvet (finantsmääruse artikkel 28 ja rakenduseeskirjade artikkel 22).
2012/0342 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 659/1999,
millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93
kohaldamiseks.
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 109,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[26]
ning arvestades järgmist:
(1)       Võttes arvesse riigiabi
eeskirjade põhjalikku ajakohastamist, mille eesmärk on aidata rakendada
majanduskasvu strateegiat „Euroopa 2020”[27]
ja konsolideerida eelarvet, tuleks aluslepingu artiklit 107 kohaldada tõhusalt
ja ühetaoliselt kogu liidus. Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrusega (EÜ)
nr 659/1999 kodifitseeriti ja tugevdati komisjoni senist tava, et suurendada
õiguskindlust ja toetada riigiabi poliitika arendamist läbipaistvas keskkonnas.
Võttes aga arvesse selle kohaldamisel saadud kogemusi ja viimase aja sündmusi,
nagu laienemine ning majandus- ja finantskriis, tuleks kõnealuse määruse
teatavaid aspekte muuta, et komisjon saaks tegutseda tõhusamalt.
(2)       Selleks et hinnata
aluslepingu artikli 108 kohaselt komisjoni ainupädevusse kuuluva teatatud või
ebaseadusliku riigiabi kokkusobivust siseturuga, on asjakohane tagada, et
komisjonil on riigiabi eeskirjade täitmise tagamiseks volitused taotleda kogu
vajalikku teavet kõikidelt ettevõtjatelt, ettevõtjate ühendustelt ja
liikmesriikidelt alati, kui tal on kahtlusi asjaomase meetme siseturuga
kokkusobivuse suhtes, mistõttu ta on algatanud ametliku uurimise.
(3)       Selleks et hinnata pärast
ametliku uurimismenetluse algatamist abimeetme siseturuga kokkusobivust,
eelkõige seoses uute või tehniliselt keerukate meetmetega, mida tuleb
põhjalikult hinnata, peaks komisjonil, juhul kui tema käsutuses olev teave ei
ole piisav, olema võimalik tavalise teabenõude või otsusega nõuda mis tahes
ettevõtjalt, ettevõtjate ühenduselt või liikmesriigilt kogu hindamise
lõpuleviimiseks vajalikku teavet, võttes nõuetekohaselt arvesse
proportsionaalsuse põhimõtet, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate
puhul.
(4)       Komisjonil peaks olema
võimalik tagada, et mis tahes ettevõtjale või ettevõtjate ühendusele
adresseeritud teabetaotlustele vastatakse, määrates vajaduse korral
proportsionaalseid trahve ja perioodilisi karistusmakseid. Nende isikute õigusi, kellelt teavet taotletakse,
tuleks kaitsta, andes neile võimaluse esitada oma seisukohad enne trahvide või
perioodiliste karistusmaksete määramise otsuse tegemist. Euroopa Liidu Kohtul
peaks olema aluslepingu artikli 261 kohaselt täielik pädevus selliseid trahve
või perioodilisi karistusmakseid määrata.
(5)       Trahve ja perioodilisi
karistusmakseid ei kohaldata liikmesriikide suhtes, sest vastavalt Euroopa
Liidu lepingu artiklile 4 on liikmesriigid kohustatud tegema komisjoniga
koostööd ja esitama talle kogu vajaliku teabe, et komisjon saaks täita talle
määrusega (EÜ) nr 659/1999 pandud kohustusi.
(6)       Selleks et kaitsta asjaomase
liikmesriigi kaitseõigusi, tuleks teda teavitada ettevõtjatele, ettevõtjate
ühendustele või liikmesriikidele saadetud teabetaotluste sisust ning tal peaks
olema võimalik esitada oma tähelepanekuid nende märkuste kohta, mis tekitavad
kahtlusi asjaomase abimeetme siseturuga kokkusobivuse suhtes.
(7)       Komisjon peaks nõuetekohaselt
arvestama ettevõtjate õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi. Komisjonil ei
tohiks olla võimalik kasutada üheski otsuses vastajate antud konfidentsiaalset
teavet, mida ei ole võimalik koondada või muul viisil anonüümseks muuta, kui ta
ei ole eelnevalt saanud nende nõusolekut kõnealuse teabe asjaomasele
liikmesriigile avaldamiseks.
(8)       Juhul kui näib, et
konfidentsiaalsena tähistatud teabe suhtes ei kehti ametisaladuse hoidmise
kohustus, on asjakohane luua menetlus, mille abil komisjon saab otsustada,
millises ulatuses saab sellist teavet avaldada. Kui tehakse otsus mitte
aktsepteerida teabe konfidentsiaalsuse nõuet, tuleb selles märkida ajavahemik,
mille möödumisel teave avaldatakse, nii et asjaomane kolmas pool saab kasutada
talle kättesaadavat kohtulikku kaitset, sealhulgas ajutisi kaitsemeetmeid.
(9)       Komisjon võib omal algatusel
läbi vaadata mis tahes allikast pärineva teabe ebaseadusliku abi kohta, et
tagada aluslepingu artikli 108 ning eriti selle lõikes 2 sätestatud
teatamiskohustuse ja kavandatava meetme rakendamise keelu järgimine ning
hinnata asjaomase abi kokkusobivust siseturuga. Sellega seoses on kaebused
oluline teabeallikas, mille põhjal avastada liidu riigiabi eeskirjade
rikkumine.
(10)     Selleks et parandada
komisjonile esitatavate kaebuste kvaliteeti ning samal ajal suurendada
läbipaistvust ja õiguskindlust, on asjakohane määrata kindlaks tingimused, mida
kaebuse esitaja peaks täitma, et anda komisjonile teavet väidetava
ebaseadusliku abi kohta, mille põhjal algatatakse esialgne uurimine.
(11)     Kaebuste esitajatelt tuleks
nõuda, et nad tõendaksid, et nad on huvitatud pooled ELi toimimise lepingu
artikli 108 lõike 2 ja määruse (EÜ) nr 659/99 artikli 1 punkti h tähenduses.
Samuti tuleks nõuda, et nad esitaksid teatava hulga teavet vormis, mille
komisjon peaks olema volitatud kindlaks määrama rakendussättes.
(12)     Õiguskindluse huvides on
asjakohane kehtestada trahvide ja perioodiliste karistusmaksete määramise ja
täitmisele pööramise aegumistähtajad.
(13)     Tagamaks, et komisjon käsitleb
samalaadseid küsimusi järjepidevalt kogu siseturu ulatuses, on asjakohane
täiendada komisjoni seniseid volitusi, nähes selleks ette konkreetse õigusliku
aluse teatava majandussektori või teatavate mitmes liikmesriigis kasutatavate
abivahendite uurimise algatamiseks. Proportsionaalsuse huvides peaks
sektoriuuringute aluseks olema sellise avalikult kättesaadava teabe eelnev
analüüs, mis viitab asjaolule, et teatava sektori või teatava abivahendi
kasutamisega seotud riigiabiprobleemid esinevad mitmes liikmesriigis, näiteks
et teatavas sektoris või teatava abivahendi alusel mitmes liikmesriigis antav
olemasolev abi ei ole või ei ole enam siseturuga kokkusobiv. Sellised uuringud
võimaldaksid komisjonil käsitleda horisontaalse riigiabi küsimusi tõhusalt ja
läbipaistvalt       .
(14)     Riigiabi eeskirjade
järjekindel kohaldamine eeldab liikmesriikide kohtute ja komisjoni koostöö
korra ettenägemist. Selline koostöö on asjakohane kõikide liikmesriikide
kohtute puhul, kes kohaldavad aluslepingu artikli 107 lõiget 1 ja artiklit 108,
sõltumata kontekstist. Liikmesriikide kohtutel peaks olema võimalik küsida
komisjonilt teavet või komisjoni arvamust riigiabi reguleerivate õigusaktide
kohaldamisega seotud küsimustes. Peale selle peaks komisjonil olema võimalik
esitada kohtutele, kes kohaldavad aluslepingu artikli 107 lõiget 1 ja artiklit
108, kirjalikke või suulisi tähelepanekuid. Need tähelepanekud tuleks esitada
liikmesriikide menetluseeskirjade ja -tavade, sealhulgas poolte õiguste kaitset
käsitlevate eeskirjade kohaselt.
(15)     Läbipaistvuse ja õiguskindluse
huvides tuleks komisjoni otsuseid käsitlev teave avalikustada. Seepärast on
asjakohane avaldada trahvide või perioodiliste karistusmaksete määramise
otsused, sest need mõjutavad asjaomaste teabeallikate huve. Komisjon peaks oma
otsuste avaldamisel järgima ametisaladuse hoidmisega seotud eeskirju vastavalt
aluslepingu artiklile 339.
(16)     Komisjon peaks tihedas
koostöös riigiabi nõuandekomiteega saama vastu võtta rakendussätteid, millega
nähakse ette määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 10 lõike 1 ja artikli 20 kohaselt
esitatud kaebuste vormi, sisu ja muid kriteeriume käsitlevad üksikasjalikud
eeskirjad.
(17)     Seepärast tuleks nõukogu
määrust (EÜ) nr 659/1999 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust
(EÜ) nr 659/1999 muudetakse järgmiselt.
(1)        Artikli
5 pealkiri asendatakse järgmisega.
„Teavitavale liikmesriigile esitatav
teabetaotlus”
(2)        Lisatakse
artiklid 6a ja 6b.
„Artikkel 6a
Muudele allikatele esitatav teabetaotlus
1.
Pärast artiklis 6 ettenähtud ametliku uurimismenetluse algatamist võib komisjon
juhul, kui talle kättesaadav teave ei ole piisav ja kui ta seda vajalikuks
peab, nõuda ettevõtjalt, ettevõtjate ühenduselt või mõnelt teiselt
liikmesriigilt, et see annaks kogu vajaliku teabe, mis võimaldab komisjonil
asjaomase meetme hindamise lõpule viia.
2.
Liikmesriigid annavad teabe tavalise teabenõude alusel tähtaja jooksul, mis ei
tohiks tavaliselt ületada üht kuud.
3.
Komisjon võib nõuda ettevõtjalt või ettevõtjate ühenduselt, et see annaks
teavet tavalise teabenõude alusel. Kui komisjon saadab ettevõtjale või
ettevõtjate ühendusele tavalise teabenõude, märgib ta selles nõude õigusliku
aluse ja eesmärgi, täpsustab, millist teavet nõutakse, ning määrab kindlaks
teabe esitamise tähtaja. Samuti viitab ta artikli 6b lõikes 1 sätestatud
trahvidele, mis määratakse ebaõige või eksitava teabe esitamise eest.
4.
Komisjon võib nõuda ettevõtjalt või ettevõtjate ühenduselt, et see annaks
teavet otsuse alusel. Kui komisjon nõuab ettevõtjalt või ettevõtjate ühenduselt
teavet otsusega, märgib ta selles nõude õigusliku aluse ja eesmärgi, täpsustab,
millist teavet nõutakse, ning määrab kindlaks teabe esitamise tähtaja. Otsuses
viidatakse ka artikli 6b lõikes 1 sätestatud trahvidele ning viidatakse artikli
6b lõikes 2 sätestatud perioodilistele karistusmaksetele või määratakse
kõnealused karistusmaksed. Samuti teavitatakse otsuses ettevõtja või
ettevõtjate ühenduse õigusest anda otsus läbivaatamiseks Euroopa Liidu Kohtule.
5.
Komisjon teavitab asjaomast liikmesriiki lõigete 1–4 kohaselt saadetud
teabenõuete sisust.
6.
Taotletud teavet esitavad asjaomaste ettevõtjate nimel ettevõtjate omanikud või
nende esindajad ning juriidiliste isikute, äriühingute ja iseseisva
õigusvõimeta ühenduste puhul isikud, kes on seaduse või põhikirja järgi volitatud
neid esindama. Nõuetekohaselt volitatud isikud võivad esitada teavet oma
klientide nimel. Kui esitatud teave on mittetäielik, ebaõige või eksitav,
vastutab täielikult klient.
Artikkel 6b
Trahvid ja perioodilised karistusmaksed
1.
Komisjon võib oma otsusega määrata ettevõtjatele või ettevõtjate ühendustele
trahve, mis ei ületa 1 % eelmise eelarveaasta kogukäibest, kui need
tahtlikult või hooletuse tõttu:
a)
annavad artikli 6a lõike 3 alusel esitatud teabenõudele vastates ebaõiget või
eksitavat teavet;
b) annavad
artikli 6a lõike 4 alusel vastuvõetud otsusele vastates ebaõiget,
mittetäielikku või eksitavat teavet või ei esita teavet kindlaksmääratud
tähtaja jooksul.
2.
Komisjon võib oma otsusega määrata ettevõtjatele või ettevõtjate ühendustele
perioodilisi karistusmakseid, mis ei ületa 5 % eelmise eelarveaasta
keskmisest päevakäibest iga teabe esitamisega viivitatud tööpäeva kohta, mida
arvutatakse alates otsuses määratud kuupäevast, kuni nad esitavad täieliku ja
õige teabe, mida komisjon nõuab artikli 6a lõike 4 kohaselt tehtud otsusega.
3.
Trahvi- või perioodilise karistusmakse summa määramisel võetakse arvesse
rikkumise laadi, raskusastet ja ajalist kestust.
4.
Kui ettevõtjad või ettevõtjate ühendused on täitnud kohustuse, mille täitmiseks
perioodiline karistusmakse määrati, võib komisjon määrata perioodilise
karistusmakse lõppsummaks algses perioodilise karistusmakse määramise otsuses
ettenähtust väiksema summa.
5.
Enne mis tahes lõigete 1 ja 2 kohase otsuse vastuvõtmist annab komisjon
asjaomastele ettevõtjatele või ettevõtjate ühendustele võimaluse esitada oma
seisukoht.
6.
Euroopa Liidu Kohtul on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 261 sätestatud
täielik pädevus vaadata läbi komisjoni määratud trahvid või perioodilised
karistusmaksed. Ta võib määratud trahvi või perioodilise karistusmakse
tühistada, seda vähendada või suurendada.”
(3)        Artiklile
7 lisatakse lõiked 8–10.
„8.
Enne mis tahes lõigete 2–5 kohase otsuse vastuvõtmist annab komisjon
asjaomastele ettevõtjatele või ettevõtjate ühendustele võimaluse esitada oma
seisukoht komisjonilt artikli 6a kohaselt saadud teabe kohta, niivõrd kui
kõnealune teave tekitab kahtlusi meetme siseturuga kokkusobivuse suhtes.
9.
Komisjon ei või kasutada üheski lõigete 2–5 kohaselt tehtud otsuses vastajate
antud konfidentsiaalset teavet, mida ei ole võimalik koondada või muul viisil
anonüümseks muuta, kui ta ei ole saanud nende nõusolekut kõnealuse teabe
avaldamiseks asjaomasele liikmesriigile. Komisjon võib teha põhjendatud otsuse,
millest teatatakse asjaomasele ettevõtjale või ettevõtjate ühendusele ja milles
ta tõdeb, et vastaja esitatud ja konfidentsiaalsena tähistatud teave ei ole
kaitstud, ning määrab kindlaks ajavahemiku, mille möödumisel teave avaldatakse.
Kõnealune ajavahemik peab olema vähemalt üks kuu.
10.
Komisjon arvestab ettevõtjate õigustatud huvi kaitsta oma ärisaladusi. Kui
artikli 6a kohaselt teavet esitav ettevõtja või ettevõtjate ühendus esitab
endale potentsiaalse kahju tekkimise tõttu vastava taotluse, ei avaldata
huvitatud poole isikut asjaomasele liikmesriigile.”
(4)        Artiklit
10 muudetakse järgmiselt.
Lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega.
„1. Ilma et see
piiraks artikli 20 kohaldamist, võib komisjon omal algatusel kontrollida mis
tahes allikast väidetava ebaseadusliku abi kohta saadud teavet.
Komisjon
kontrollib põhjendamatu viivituseta kõiki kaebusi, mis huvitatud pooled on
artikli 20 lõike 2 kohaselt esitanud.
2. Vajaduse korral taotleb komisjon asjaomaselt
liikmesriigilt teavet. Artikli 2 lõiget 2 ja artikli 5 lõikeid 1 ja 2
kohaldatakse mutatis mutandis.
Pärast ametliku uurimismenetluse algatamist võib komisjon
taotleda teavet ka muudest allikatest. Artikleid 6a ja 6b kohaldatakse mutatis
mutandis.”
(5)        Artikli 14 järele lisatakse järgmine peatükk.
„IIIA Peattükk

Aegumistähtajad”
(6)        Artikli
15 pealkiri asendatakse järgmisega.
„Abi tagastamise aegumistähtaeg”
(7)        Lisatakse
artiklid 15a ja 15b.
„Artikkel 15a
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete
määramise aegumistähtaeg
1.
Komisjonile artikliga 6b antud volitused kehtivad kolm aastat.
2.
Aegumistähtaeg hakkab kulgema rikkumise toimepanemise päevast. Pideva või
korduva rikkumise korral hakkab aegumistähtaeg kulgema rikkumise lõppemise
päevast.
3.
Mis tahes komisjoni meede, mida ta rakendab rikkumisega seotud uurimise või
menetluse eesmärgil, katkestab trahvide või perioodiliste karistusmaksete
määramise suhtes kohaldatava aegumistähtaja alates kuupäevast, mil meetmest
teatati asjaomasele ettevõtjale või ettevõtjate ühendusele.
4.
Aegumistähtaeg algab iga katkemise korral uuesti. Aegumistähtaeg möödub
hiljemalt päeval, mil lõpeb kahekordse aegumistähtajaga võrdne ajavahemik, ilma
et komisjon oleks määranud trahvi või perioodilise karistusmakse. Kõnealust
ajavahemikku pikendatakse aja võrra, mille jooksul aegumistähtaeg on lõike 5
kohaselt peatatud.
5.
Trahvide või perioodiliste karistusmaksete määramisega seotud aegumistähtaja
kulgemine peatatakse komisjoni otsuse Euroopa Liidu Kohtus läbivaatamise ajaks.
Artikkel 15b
Trahvide ja perioodiliste karistusmaksete
täitmisele pööramise aegumistähtaeg
1.
Komisjoni volitused täita artikli 6b kohaselt tehtud otsuseid kehtivad viis
aastat.
2.
Aegumistähtaeg hakkab kulgema lõpliku otsuse tegemise päevast.
3.
Trahvide või perioodiliste karistusmaksete täitmisele pööramise aegumistähtaja
kulgemine katkeb:
a)
kui teatatakse otsusest muuta trahvi või perioodilise karistusmakse algset
summat või otsusest sellise muutmise taotlus rahuldamata jätta;
b)
kui komisjon või komisjoni taotlusel tegutsev liikmesriik võtab meetmeid, mille
eesmärk on trahvi või perioodilise karistusmakse täitmisele pööramine.
4.
Aegumistähtaeg algab iga katkemise korral uuesti.
5.
Trahvide või perioodiliste karistusmaksete täitmisele pööramise täitmise
aegumistähtaeg peatatakse:
a)
määratud maksetähtaja lõpuni;
b)
kuni Euroopa Liidu Kohtu otsusega on peatatud makse sissenõudmine.”
(8)        Artikkel 16 asendatakse järgmisega.
„Artikkel 16
Abi kuritarvitamine
Ilma et see piiraks artikli 23 kohaldamist, võib komisjon
abi kuritarvitamise korral algatada ametliku uurimismenetluse vastavalt artikli
4 lõikele 4. Artikleid 6, 6a ja 6b, artikli 7 lõikeid 1–5, artikleid 9 ja 10,
artikli 11 lõiget 1 ning artikleid 12–15 kohaldatakse mutatis mutandis.”

(9)        Artikli 20 lõige 2
asendatakse järgmisega.
„2. Iga huvitatud pool võib komisjonile
esitada kaebuse väidetava ebaseadusliku abi ja abi väidetava kuritarvitamise
kohta. Selleks täidab huvitatud pool nõuetekohaselt vormi, mille komisjon peaks
olema volitatud kindlaks määrama rakendussättes, ja esitab kogu nõutava
kohustusliku teabe.
Kui komisjon leiab, et huvitatud poole
esitatud faktilised ja õiguslikud asjaolud ei võimalda esimese kontrolli alusel
piisavalt tõendada ebaseadusliku abi olemasolu või abi kuritarvitamist, teatab
ta sellest huvitatud poolele ja nõuab märkuste esitamist ettenähtud tähtaja
jooksul, mis tavaliselt ei ületa üht kuud. Kui huvitatud pool ei suuda
oma seisukohti ettenähtud tähtaja jooksul esitada, loetakse kaebus
tagasivõetuks.
Komisjon saadab kaebuse eset käsitleva juhtumi
kohta tehtud otsuse koopia huvitatud poolele.”
(10)      Artikli 20 järele lisatakse VIa peatükk.
„VIa Peattükk

Majandussektorite
ja abivahenditega seotud uurimised
Artikkel
20a
Majandussektorite
ja abivahenditega seotud uurimised
1. Kui kättesaadav teave osutab
sellele, et teatava sektori või teataval abivahendil põhinevad riigiabi meetmed
võivad piirata või moonutada konkurentsi mitme liikmesriigi siseturul või et
teatavas sektoris või teatava abivahendi alusel mitmes liikmesriigis antav
olemasolev abi ei ole või ei ole enam siseturuga kokkusobiv, võib komisjon korraldada
uuringu, mis käsitleb seda majandussektorit või asjaomase abivahendi kasutamist
mitmes liikmesriigis. Uuringu käigus võib komisjon nõuda
kõnealustelt liikmesriikidelt või asjaomastelt ettevõtjatelt või ettevõtjate
ühendustelt aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamiseks vajaliku teabe
esitamist, võttes nõuetekohaselt arvesse proportsionaalsuse põhimõtet.
Komisjon võib avaldada aruande teatavat
majandussektorit või mitmes liikmesriigis kasutatavaid abivahendeid käsitleva
uuringu tulemuste kohta ning kutsuda kõnealuseid liikmesriike ning asjaomaseid
ettevõtjaid või ettevõtjate ühendusi üles märkusi esitama.
2. Artikleid 5, 6a ja 6b
kohaldatakse mutatis mutandis.”
11) Artikli 23 järele lisatakse VIIa peatükk.
„VIIa Peattükk

Koostöö
liikmesriikide kohtutega
Artikkel 23a
Koostöö liikmesriikide kohtutega
1. Aluslepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 kohaldamisel võivad liikmesriikide
kohtud paluda komisjonil edastada neile tema valduses olevat teavet või esitada
oma arvamuse riigiabi eeskirjade kohaldamisega seotud küsimuste kohta.
2. Kui see on vajalik aluslepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108
ühetaoliseks kohaldamiseks, võib komisjon omal algatusel esitada liikmesriikide
kohtutele kirjalikke tähelepanekuid. Asjaomase kohtu loal võib ta esitada ka
suulisi märkusi.
Komisjon võib üksnes tähelepanekute koostamise eesmärgil nõuda, et
liikmesriigi asjaomane kohus edastaks talle juhtumi hindamiseks vajalikud
dokumendid või tagaks nende edastamise.”
(12)      Artikkel 25 asendatakse järgmisega.
„Artikkel 25
Otsuste adressaadid
1.
Artikli 6a lõike 4, artikli 6b lõigete 1 ja 2 ning artikli 7 lõike 9 kohaselt
tehtud otsused adresseeritakse asjaomasele ettevõtjale või ettevõtjate
ühendusele. Komisjon teatab nendest otsustest viivitamata adressaadile ja annab
talle võimaluse teatada komisjonile, millist teavet ta peab ametisaladuse
hoidmise kohustuse alla kuuluvaks.
2.
Kõik muud vastavalt II, III, IV, V ja VII peatükile tehtud otsused
adresseeritakse asjaomasele liikmesriigile. Komisjon teatab nendest otsustest
viivitamata asjaomasele liikmesriigile ja annab talle võimaluse teatada
komisjonile, millist teavet ta peab ametisaladuse hoidmise kohustuse alla
kuuluvaks.”
(13)      Artiklisse
26 lisatakse lõige 2a.
„2a.
Komisjon avaldab artikli 6b lõigete 1 ja 2 kohaselt tehtud otsused Euroopa
Liidu Teatajas.”
(14)      Artikkel
27 asendatakse järgmisega.
„Artikkel 27
Rakendussätted
Komisjonil on artiklis 29 sätestatud korras volitused võtta vastu
rakendussätted, mis käsitlevad:
a) teatiste vormi, sisu ja muid üksikasju;
b) aastaaruannete vormi, sisu ja muid üksikasju;
c) artikli 10 lõike 1 ja artikli 20 lõike 2 kohaselt
esitatud kaebuste vormi, sisu ja muid üksikasju;
d) üksikasju aegumistähtaegade ja nende arvutamise kohta;
e) artikli 14 lõikes 2 nimetatud intressimäära.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
FINANTSSELGITUS
Käesolev muutmisettepanek ei
mõjuta ELi eelarvet.
[1]               Nõukogu määrus (EÜ) nr 659/1999, 22. märts 1999,
millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93
kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1).
[2]               Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule,
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „ELi riigiabi
ajakohastamine”, 8.5.2012, COM (2012) 209 (final).
[3]               Komisjoni teatis „Euroopa 2020. aastal: aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”, 3.3.2010, KOM(2010) 2020
(lõplik).
[4]               Teatise „ELi riigiabi ajakohastamine” punkt 23b, viide
joonealuses märkuses 2.
[5]               Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 15/2011 „Kas
komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?”, 15.12.2011:
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=SRCA:2011:15:FIN:ET:PDF
[6]               Euroopa Liidu Nõukogu järeldused, milles käsitletakse
Euroopa Kontrollikoja eriaruannet nr 15/2011 „Kas komisjoni menetlused tagavad
riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?”. Vastu võetud 2.5.2012, 9149/12.
[7]               Euroopa Parlamendi resolutsioon komisjoni 2010. aasta
eelarve täitmisele heakskiidu andmisega seotud kontrollikoja eriaruannete kohta,
10.5.2012, punktid 116–125, 2011/2225(DEC).
[8]               Teatise „ELi riigiabi ajakohastamine” punkt 23b, viide
joonealuses märkuses 2.
[9]               ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 ja
menetlusmääruse artikli 1 punkti h tähenduses.
[10]             2012. aasta 31. märtsi seisuga oli konkurentsi
peadirektoraadi kaebuste uurimise keskmine kestus 17 kuud.
[11]             Komisjoni teatis „Parimate tavade juhend riigiabi
kontrollimenetluste teostamiseks”, ELT C 136, 16.6.2009, lk 13.
[12]             Nõukogu määrus (EÜ) nr 1/2003, 16. detsember 2002,
asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade
rakendamise kohta (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1).
[13]             Komisjoni määrus (EÜ) nr 773/2004,
7. aprill 2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja
82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT L 123, 27.4.2004, lk 18).
[14]             Kohtuasi T-442/07: Ryanair vs. komisjon, 2011, seni avaldamata,
punkt 33.
[15]             Vt kohtuasi 323/82, Intermills vs. komisjon, EKL 1984, lk 3809,
punkt 16.
[16]             Nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkt h: „huvitatud pool – mis tahes liikmesriik, isik,
ettevõtja või ettevõtjate ühendus, kelle huve võib abi andmine mõjutada, eriti
abi saaja, konkureerivad ettevõtjad ja ametiliidud.”
[17]             Komisjoni teatis „Parimate tavade juhend riigiabi kontrollimenetluste
teostamiseks”, vt joonealune märkus 11.
[18]             Komisjoni teatis „Riigiabi reguleerivate õigusaktide täitmise tagamise
kohta liikmesriikide kohtute poolt” (ELT C 85, 9.4.2009, lk 1).
[19]             Joonealuses märkuses nr 11 nimetatud komisjoni teatise „Parimate tavade
juhend riigiabi kontrollimenetluste teostamiseks” punkt 34.
[20]             Kohtuasi C-84/82, Saksamaa vs. komisjon, EKL 1984, lk 1451; kohtuasi T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau vs.
komisjon, EKL 1984, lk II-2717; kohtuasi
73/98, Prayon-Rupel vs. komisjon, EKL 2001, lk II-867; kohtuasi T-304/08, Smurfit Kappa vs.
komisjon, 2012, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata.
[21]             Nõukogu 20. jaanuari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 139/2004 (kontrolli
kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜ koondumismäärus)) (ELT L 24,
29.1.2004, lk 1) artiklid 13 ja 14.
[22]             Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003
(asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade
rakendamise kohta) (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1) artiklid 22 ja 23.
[23]             Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklid 25 ja
26, vt joonealune märkus 22.
[24]             Viimases riigiabi tulemustabelis (SEK(2011) 1487 (lõplik)) avaldatud
andmete kohaselt eraldati 2010. aastal 88,5 % liikmesriikide antava abi
kogusummast heakskiidetud kavade või grupierandi alla kuuluvate meetmete kaudu. VKEdele antavast horisontaalabist eraldati
tervelt 100 % kavade või grupierandi alla kuuluvate meetmete kaudu.
[25]             Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 15/2011, lk 41, vt joonealune
märkus 5.
[26]             ELT C […], […], lk.
[27]             Komisjoni teatis „Euroopa 2020. aastal: aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia, 3.3.2010,
KOM(2010) 2020 (lõplik).


				|

		52012PC0731

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 585/2012, millega kehtestatakse pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 3 kohast aegumise läbivaatamist lõplik dumpinguvastane tollimaks Venemaalt pärit teatavate rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes /* COM/2012/0731 final - 2012/0345 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
 Ettepaneku taust
   || Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, edaspidi „algmäärus”) kohaldamist menetluses muu hulgas Venemaalt pärit teatavate rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes.
   || Üldine taust Ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ja tuleneb uurimisest, mis on tehtud kooskõlas algmääruses ja eriti selle artikli 11 lõikes 3 sätestatud sisuliste ja menetlusnõuetega.
   || Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Praegu jõus olevad meetmed on kehtestatud nõukogu rakendusmäärusega (EL) nr 585/2012, millega kehtestatakse pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 2 kohast aegumise läbivaatamist lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Venemaalt ja Ukrainast pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes ja lõpetatakse Horvaatiast pärit rauast või terasest õmblusteta torude importi käsitlev aegumise läbivaatamise menetlus.
   || Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata.
 Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine
   || Konsulteerimine huvitatud isikutega
   || Menetlusega seotud huvitatud isikutel on uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras.
   || Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
   || Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.
   || Mõju hindamine Käesolev ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest. Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab põhjalikku loetelu tingimustest, mida tuleb hinnata.
 Ettepaneku õiguslik külg
   || Kavandatud meetme kokkuvõte 14. oktoobril 2011. aastal algatas komisjon Venemaalt pärit tootja TMK taotluse alusel osalise vahepealse läbivaatamise seoses teatavate Venemaalt pärit rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes kehtivate dumpinguvastaste meetmetega. Lisatud ettepanek nõukogu määruse kohta põhineb järeldustel, et äriühingute grupi toodetud teatavate rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes praegu kehtivate dumpinguvastaste tollimaksude määra tuleks dumpingu kahjuliku mõju kõrvaldamiseks tõsta ning et kõrgema dumpingumarginaali põhjuseks olnud muutunud asjaolud on püsivat laadi. Seepärast tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku, millega muudetakse TMK gruppi kuuluvate tootjate OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant ja OAO Seversky Tube Works toodetud teatavate rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes praegu kehtivat dumpinguvastase tollimaksu määra.
   || Õiguslik alus Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, eriti selle artikli 11 lõige 3.
   || Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
   || Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele järgmistel põhjustel.
   || Asjaomast meedet on kirjeldatud eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil.
   || Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt Euroopa Liidu, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike pädevate asutuste, ettevõtjate ja kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult madal ja ettepaneku eesmärgiga proportsionaalne.
   || Õigusakti valik
   || Kavandatav õigusakt: määrus.
   || Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: eespool nimetatud algmäärusega ei nähta ette muid võimalusi.
 Mõju eelarvele
   || Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
2012/0345 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse määrust (EL) nr 585/2012,
millega kehtestatakse pärast määruse (EÜ) nr 1225/2009 artikli 11 lõike 3 kohast
aegumise läbivaatamist lõplik dumpinguvastane tollimaks Venemaalt pärit
teatavate rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009.
aasta määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest
riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1]
(edaspidi „algmäärus”), eriti selle artikli 9 lõiget 4 ning
artikli 11 lõikeid 3, 5 ja 6,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa Komisjon
(edaspidi „komisjon”) esitas pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
1.           MENETLUS
1.1.        Kehtivad meetmed
(1)       Pärast uurimist (edaspidi
„esialgne uurimine”) on nõukogu määrusega (EÜ) nr 954/2006[2] kehtestanud lõpliku dumpinguvastase
tollimaksu teatavate Horvaatiast, Rumeeniast, Venemaalt ja Ukrainast pärit
rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes. Meetmetega kehtestati
24,1%-ne väärtuseline dumpinguvastane tollimaks individuaalselt nimetatud
Venemaa eksportivate tootjate impordi suhtes, kõikide teiste Venemaa
äriühingute impordi suhtes kehtestati jääktollimaksumäär 35,8 %. Praeguse läbivaatamise uurimise käigus vaadeldava
äriühingute grupi OAO TMK (edaspidi „TMK grupp” või „taotluse esitaja”; TMK
gruppi kuuluvad äriühingud OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical
Works, OAO Sinarsky Pipe Plant ja OAO Seversky Tube Works) suhtes kehtestatud
lõplik dumpinguvastane tollimaks oli 35,8% (st jääktollimaks).
(2)       Pärast seda kui TMK grupi
puhul korraldati algmääruse artikli 11 lõike 3 kohaselt vahepealne
läbivaatamine (edaspidi „läbivaatamisega seotud uurimine”) muutis nõukogu
määrusega (EÜ) nr 812/2008[3]
Venemaalt pärit teatavate rauast või terasest õmblusteta torude impordi suhtes
kehtinud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu TMK grupi jaoks 27,2 %-le.
(3)       Pärast aegumise läbivaatamist
(edaspidi „aegumise läbivaatamisega seotud uurimine”) jättis nõukogu
rakendusmäärusega (EL) nr 585/2012[4]
jõusse nõukogu määrusega (EÜ) nr 954/2006 Venemaalt ja Ukrainast pärit rauast ja
terasest õmblusteta torude impordi suhtes kehtestatud meetmed.
(4)       Seega kehtivad praegu
rakendusmäärusega (EL) nr 585/2012 kehtestatud meetmed. TMK grupi, mis koosneb
äriühingutest OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO
Sinarsky Pipe Plant ja OAO Seversky Tube Works suhtes kehtiv dumpinguvastane
tollimaks on 27,2%.
1.2.        Osalise vahepealse
läbivaatamise algatamine
(5)       14. oktoobril 2011 avaldas
komisjon vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 Euroopa Liidu Teatajas
teate (edaspidi „algatamisteade”)[5]
Venemaalt pärit teatavate rauast ja terasest õmblusteta torude impordi suhtes
kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete osalise vahepealse läbivaatamise
algatamise kohta.
(6)       Läbivaatamine, mis piirdus
dumpingu uurimisega, algatati pärast seda, kui TMK grupp esitas selleks
põhjendatud taotluse. Taotluses esitas taotluse esitaja esmapilgul usutavaid
tõendeid selle kohta, et meetmete jätkuv kohaldamine praegusel tasemel ei ole
kahjustava dumpingu korvamiseks enam vajalik.
1.3.        Huvitatud isikud
(7)       Komisjon teavitas ametlikult
taotluse esitajat, eksportiva riigi ametiasutusi ning liidu tootmisharu osalise
vahepealse läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus teha
oma seisukohad kirjalikult teatavaks ja taotleda ärakuulamist algatamisteates
määratud tähtaja jooksul.
(8)       Uurimiseks vajaliku teabe
saamiseks saatis komisjon taotluse esitajale küsimustiku, millele taotluse
esitaja vastas ettenähtud tähtaja jooksul.
(9)       Komisjon kogus ja kontrollis
kogu teavet, mida ta pidas vajalikuks dumpingu ulatuse kindlakstegemiseks.
Kontrollkäigud korraldati taotluse esitaja valdustesse ning temaga seotud
kaubandusettevõtjate ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lõtkarino), TMK Europe GmbH (Köln), TMK Italia
s.r.l. (Lecco) and TMK Global S.A. (Genf) juurde.
1.4.        Läbivaatamise uurimisperiood
(10)     Dumpingu ulatuse uurimine
hõlmas ajavahemikku 1. oktoobrist 2010 kuni 30. septembrini 2011 (edaspidi
„läbivaatamisega seotud uurimisperiood”).
2.           VAATLUSALUNE TOODE JA
SAMASUGUNE TOODE
2.1.        Vaatlusalune toode
(11)     Vaatlusalune toode on sama,
mis on määratletud rakendusmääruses (EL) nr 585/2012, millega kehtestati praegu
kohaldatavad meetmed, st Venemaalt pärit rauast või terasest ümmarguse
ristlõikega õmblusteta torud, mille välisdiameeter on kuni 406,4 mm ning mis on
rahvusvahelise keevitusinstituudi (International Institute of Welding – IIW)
valemi ja keemilise analüüsi kohaselt süsinikekvivalentväärtusega kuni 0,86[6] ning mis praegu kuuluvad
CN-koodide ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304
23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39
58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 ja ex 7304 59 93
alla (edaspidi „vaatlusalune toode” või „õmblusteta torud”).
2.2.        Samasugune toode
(12)     Nagu esialgse uurimise ja
aegumise läbivaatamisega seotud uurimise käigus kindlaks tehti, kinnitas ka
käesolev uurimine, et Venemaal toodetud ja liitu eksporditud tootel, Venemaal
toodetud ja omamaisel turul müüdaval tootel ja liidus liidu tootjate toodetud
ja nende müüdaval tootel on samad füüsikalised ja tehnilised põhiomadused ning
kasutusviisid. Neid tooteid käsitatakse seepärast samasuguste toodetena
algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.
3.           DUMPING
3.1.        Dumpinguhinnaga import
läbivaatamisega seotud uurimisperioodil
3.1.1.     Normaalväärtus
(13)     Kodumaisel turul toimus müük
seotud äriühingute ZAO TMK Trade House ja TMK Warehouse kaudu, kes müüsid
toodet edasi Venemaa sõltumatutele klientidele.
(14)     Vastavalt algmääruse artikli 2
lõikele 2 uuriti esmalt iga eksportiva tootja puhul, kas tema vaatlusaluse
toote omamaine kogumüük sõltumatutele klientidele on tüüpiline, võrreldes tema
liitu toimuva ekspordi müügi kogumahuga, st kas vaatlusaluse toote sellise
müügi kogumaht esindas vähemalt 5 % liitu toimunud ekspordi müügi
kogumahust. Uurimise käigus tehti kindlaks, et omamaine müük oli tüüpiline
kõigi eksportivate tootjate puhul.
(15)     Lisaks uuriti seda, kas iga
eksportivate tootjate omamaisel turul müüdava samasuguse toote tooteliigi müük
on piisavalt tüüpiline algmääruse artikli 2 lõike 2 tähenduses. Konkreetse
tooteliigi omamaist müüki käsitati piisavalt tüüpilisena, kui taotleja
kõnealuse tooteliigi müügi kogumaht sõltumatutele klientidele omamaisel turul
moodustas läbivaatamisega seotud uurimisperioodil vähemalt 5 % liitu
eksporditud võrreldava tooteliigi müügi kogumahust.
(16)     Vastavalt algmääruse artikli 2
lõikele 4 uuriti seejärel, kas iga tooteliigi puhul, mida müüdi omamaisel turul
tüüpilistes kogustes, võib öelda, et seda tehti tavapärase kaubandustegevuse
käigus. Selleks tehti kindlaks, kui suur osa vaatlusaluse eksporditava toote
igast liigist müüdi läbivaatamisega seotud uurimisperioodi jooksul kasumlikult
sõltumatutele klientidele omamaisel turul.
(17)     Nende tooteliikide puhul,
mille müügist riigi siseturul rohkem kui 80 % toimus kuludest kõrgema
hinnaga ja mille keskmine kaalutud müügihind oli võrdne ühiku keskmiste
kaalutud tootmiskuludega või ületas neid, arvutati normaalväärtus tooteliigi
kohta kõnealuse tooteliigi kogu omamaise müügi tegelike hindade kaalutud
keskmisena, olenemata sellest, kas selline müük oli kasumlik või mitte.
(18)     Kui tooteliigi kasumlik müük
moodustas seda liiki toote müügi kogumahust kuni 80 % või kui kõnealuse
tooteliigi kaalutud keskmine müügihind oli ühiku tootmiskuludest väiksem,
määrati normaalväärtus kindlaks tegeliku omamaise hinna põhjal, mida väljendati
kõnealuse tooteliigi üksnes kasumliku omamaise müügi kaalutud keskmise hinnana
läbivaatamisega seotud uurimisperioodil.
(19)     Muude kui tüüpilistes kogustes
müüdavate tooteliikide (st nende, mille omamaine müük jäi alla 5% liitu
suunatud ekspordi müügist või mida omamaisel turul ei müüdudki) normaalväärtus
arvutati tooteliigi tootmiskulude alusel, millele lisati müügi-, üld- ja halduskulud
ning kasum. Omamaise müügi olemasolu korral kasutati selleks vaatlusaluste
tooteliikide puhul omamaisel turul tavapärase kaubandustegevuse käigus tehtud
tehingutest saadud kasumit tooteliigi kohta. Kui omamaine müük puudus, kasutati
keskmist kasumit.
(20)     Tootmiskulude, ja eelkõige
gaasiga seotud energiakulude puhul uuriti, kas hind, mida eksportivad tootjad
gaasi eest maksid, peegeldas gaasi tootmise ja jaotamisega seotud kulusid.
(21)     Tehti kindlaks, et gaasihind,
mida eksportivad tootjad siseturul maksid, oli ligikaudu üks kolmandik Vene
maagaasi ekspordihinnast. Seejuures näitavad kõik kättesaadavad andmed, et
Venemaa omamaised gaasihinnad on reguleeritud hinnad, mis jäävad tunduvalt
madalamaks maagaasi hindadest reguleerimata turgudel. Seetõttu, kuna
gaasihinnad ei peegeldunud eksportivate tootjate aruannetes, nagu on sätestatud
algmääruse artikli 2 lõikes 5, tuli neid vastavalt korrigeerida. Kuna Venemaa
omamaise turu piisavalt tüüpilist moonutamata gaasihinda ei olnud võimalik
leida, peeti algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt asjakohaseks võtta
kohanduse aluseks teave muude tüüpiliste turgude kohta. Korrigeeritud hinna
aluseks võeti Vene gaasi keskmine ekspordihind Saksa-Tšehhi piiril (Waidhaus)
ja seda kohandati kohalike jaotushindade järgi. Waidhaus on peamine sõlmpunkt
Vene gaasi müügil Euroopa Liitu, mis on suurim Vene gaasi turg ja mille
hindades kulud mõistlikult kajastuvad, ning seega võib seda käsitada kui
tüüpilist turgu algmääruse artikli 2 lõike 5 tähenduses.
(22)     Pärast avaldamist väitis TMK
grupp, et gaasi hinna kohandus on vastuolus algmääruse artikli 2 lõikega 5 ning
WTO AD kokkuleppe punktiga 2.2.1.1. Nagu märgitud põhjenduses (21), tehti
kindlaks, et gaasihind, mida maksab TMK grupp omamaisel turul, on ligikaudu üks
kolmandik Vene maagaasi ekspordihinnast. Kuna gaasihinnad ei peegeldunud
asjakohaselt eksportivate tootjate aruannetes, nagu on sätestatud algmääruse
artikli 2 lõikes 5, tuli neid vastavalt korrigeerida. TMK grupi väidet peeti
põhjendamatuks ning seda ei kinnitanud tõendusmaterjalid, mistõttu see lükati
tagasi.
3.1.2.     Ekspordihind
(23)     Tuleb märkida, et TMK grupi
esitatud andmetes ei kajastatud vaatlusaluse toote ekspordi koguseid täies
ulatuses, sest TMK grupp leidis, et kõnealused õmblusteta torud tuleb
uurimisest välja jätta. Komisjoni talitustele näidati kohapealse kontrollkäigu
ajal näiteid nende toodete ristlõigetest (enne ja pärast toote töötlemist), mis
väidetavalt vaatlusaluse toote määratluse alla ei kuulu. Seda ei saanud siiski
vaieldamatuks tõendiks lugeda.
(24)     Pärast asjaolude uurimist
siiski leiti, et need õmblusteta torud kuuluvad toote määratluse alla. Seega
võeti dumpingu arvutamisel vastavaid eksporditehinguid arvesse.
(25)     9. novembril 2012 vastutava
isiku juhatusel toimunud ärakuulamisel teatas TMK grupp, et nad soovisid
eelkõige tegelda klassifitseerimise küsimusega, mis tõstatati
avaldamisdokumendis, mis nende arvates tõi kaasa dumpingumarginaali tõusu
ligikaudu 13-14%. TMK grupp avaldas imestust, et selliseid tooteid loetakse
uurimise alla kuuluvaks ning kordas, et neid ekspordikoguseid ei teatatud
sellepärast, et tegemist oli „torutoorikutega” (nimetatud ka
„õõnesprofiilideks”), mis ei ole seega torud ega kuulu TMK grupi arvates
tootevalikusse. Nad väitsid ka seda, et kõnealust küsimust käsitlesid komisjoni
talitused oma kontrollkäigul väga pinnapealselt. Sellega seoses märgitakse, et
TMK grupp ise teatas ühes 31. augustil 2012 saadetud dokumendis, et „küsimusega,
kas nn torutoorikuid, mis kuuluvad CN-koodi 73 04 59 10 alla,
tuleks lisada uurimise tootevalikusse, tegeldi uurimise käigus laiaulatuslikult.
Tegelikult on nii Euroopa terastorude liidul (ESTA) kui ka TMK grupil olnud
mitmel korral palju võimalusi sellel teemal oma seisukohti esitada. Komisjoni
talitused palusid TMKga seotud importijatel täita küsimustiku lisa ning
kontrollisid teavet, mida nad said kohapeal kontrollkäigul asjaomast teavet
kogudes. Väide, et komisjoni talitused tegelesid selle küsimusega uurimise ajal
„pinnapealselt” ning et kõnealused tooted kuulusid tootevalikusse, ei ole õige
ja lükati seega tagasi.
(26)     Siis teatas TMK grupp, et
nende ekspordikoguste lisamine on õigusvastane ja õigustamatu, kuna komisjoni
talitused ei ole suutnud tõendada, et torud ei ole töötlemata ning järeldus, et
need nn torutoorikud on pooltöödeldud tooted, ei ole põhjendatud.
(27)     Esiteks meenutatakse, et
CN-koodidega 7304 3910 ja 7304 5910 kaetud tooted on rauast või terasest (v.a
malmist) töötlemata, sirged, ühtlase seinapaksusega õmbluseta torud ja õõnesprofiilid, kasutamiseks üksnes
teistsuguse ristlõike ja seinapaksusega torude valmistamiseks. Alamrubriikide
7304 3910 ja 7304 5910 selgitavas märkuses väidetakse, et õmblusteta
terastorusid valmistatakse tavaliselt „õõnes- ja kuumvaltsimise või
õõnesvaltsimise ja kuumtõmbamisega; tavaliselt nimetatakse neid
torutoorikuteks. Need on mõeldud teistsuguse kuju ja seinapaksusega torude
valmistamiseks, mille mõõtmete täpsus on suurem. Tollile esitamisel peavad neil
otsad olema eelnevalt lõigatud ja kraadid eemaldatud, kuid muul viisil
viimistlemata. Nende välis- ja sisepinnad on töötlemata ja lõõmutustagi
eemaldamata. Torusid ei ole õlitatud, tsingitud ega värvitud.” Pärast
selliste TMK grupi ja ESTA esitatud väidete kaalumist otsustati mitme
kontrollkäikudel kohapeal saadud dokumendi (klientide tellimused ja
tootekirjeldused, äriühingute vahelised lepingud, seotud importijate esitatud
arved, standardi ISO 9809-1 kirjeldus) alusel, et need on tõepoolest
pooltöödeldud torud selles mõttes, et nad peavad vastama teatud nõuetele ja
tootekirjeldustele, nagu näiteks „eriti kvaliteetsed SS kuumtöötlusega torud
silindrite valmistamiseks, terasest 34CrMo4 vastavalt normidele UNI EN 10083-1
ja DIN 1629 „lõõmutatud ja töötlemata” ning „siledate otstega”,
tellimuses täpsustatud mõõtmetega.” Klientide tellimustes on esitatud veel
teisi nõudeid, nagu ultraheliuuring varjatud puuduste avastamiseks, paksuse
kontrollimine, ovaalsuse ja sirgsuse nõuded, mis samuti viitavad torude
töötlemisele, nii et tegemist ei ole siiski torutoorikutega.
(28)     TMK grupp väitis, et asjaomaste
CN-koodide ega selgitavate märkuste juures ei ole nõudeid „lõõmutatud ja
töötlemata” ning „siledate otstega”, et määrata, kas toru on töötlemata.
Selle kohta märgitakse, et pealkirjades ja asjaomastes selgitavates märkustes
ei leidu alati kõikide toote omaduste täielikku loetelu. Selliste toodete
puhul, nagu kõnealused tooted, millel esineb mitmele tootele omaseid omadusi,
toimub klassifitseerimine imporditavate toodete kõige tähtsamate omaduste
alusel. Kuigi need omadused ei ole esitatud asjaomaste CN-koodide ja
selgitavate märkuste tekstis, on need ikkagi olulised omadused, mille alusel
hinnata, kas kõnealust tüüpi toodet saab või ei saa lugeda töötlemata tooteks,
mis kuulub CN-koodide 7304 39 10 ja 7304 59 10 alla.
(29)     TMK grupp väitis, et kõnealused
torud ei ole lõõmutatud, sest neile ei tehtud kuumtöötlust, nagu on kirjutatud materjali
tõendis. Selle kohta märgitakse, et tellija on hankekirjelduses esitanud
vastuolulist teavet, kuna seal osutatakse kuumtöötlusele. Hankekirjeldusele on
osutatud teistes dokumentides, nagu TMK väljaantud tootja tõend ning TMK grupi
ja selle sõltumatu tellijaga sõlmitud lepingu tootekirjelduses.
(30)     Märgiti, et äriühingute
vahelistes lepingutes, mis TMK grupp esitas kohapeal toimunud kontrollikäigu
ajal, kuulusid need tooted teise CN-koodi alla (meetmetega seotud), kuid hiljem
muudeti see CN-koodiks, mis ei olnud meetmetega seotud (ka uurimisperioodi
ajal), kuigi kättesaadava teabe kohaselt ei toimunud kliendi tellimuses ega
tootekirjelduses mingeid muudatusi. TMK grupp väitis, et selline CN-koodi
muutmine ei ole asjakohane, sest kohaldatavate klassifitseerimisreeglite
seisukohast on olulised toodete omadused nende importimisel ELi. Toote omadused
importimisel ELi on tähtsad, kuid TMK grupp ei eita, et nad klassifitseerisid
toote tüübid meetmete alla kuuluvaks enne klassifikatsiooni muutmist isegi ilma
mingite muudatusteta tootekirjelduses. Seda peetakse üheks selliseks asjaoluks,
mille põhjal võib teha järelduse, et asjaomased tootetüübid kuuluvad uurimise
alla.
(31)     Märgiti veel seda, et
sõltumatu kliendi ostu tootekirjeldus osutab selgelt pooltöödeldud tootele,
mitte torutoorikutele või õõnesprofiilidele. Viimase punkti kohta väitis TMK,
et toote klassifitseerimise seisukohast ei ole mingit tähtsust sellel, kuidas
klient toodet kirjeldab. Selle kohta märgitakse, et kliendi esitatud
tootekirjeldusel on sel määral tähtsust, et klient ilmselt teab, millised on
toote nõuded, kui ta teeb tellimust. Seega on kaheldav väide, et kliendi
tootekirjeldus ei ole üldse asjakohane.
(32)     Järelikult peavad
kuumtöötlusega valmistatud õmblusteta terastorud niisuguste silindrite
valmistamiseks vastama väga üksikasjalikele tehnilistele ja kvaliteedinõuetele
ning olema täpsete mõõtmetega. Niisugused omadused on ilmselgelt vastuolus
CN-koodide 7304 3910 ja 7304 5910 selgitavates märkustes nimetatud väitega
„töötlemata”, mistõttu lükatakse tagasi TMK grupi märkus, et komisjon on
mõistet „töötlemata” valesti mõistnud.
(33)     Vastupidiselt mitmele
eelnevale väitele teatas TMK grupp, et neid tooteid müüdi sõltumatule kliendile
mitte ainult ühe kasutamisviisi jaoks, silindrite tootmiseks, vaid neist võidi
valmistada ka nn täppistorusid. Grupp teatas, et sõltumatu klient valmistas
torutoorikutest kõigepealt külmvaltstorud (nn täppistorud) ja neist valmistas
gaasisilindreid. Tuleb märkida, et see on vastuolus nii sellega, mida TMK grupp
on varem väitnud ja ka sellega, mis ilmnes kontrollkäikude ajal kogutud
dokumentidest. Eeltoodule vaatamata tuleb märkida, et see täiendav väide on uus
väide, mis esitati hiljem ja seda ei ole tõendusmaterjaliga tõendatud. TMK
grupp esitas tõendusmaterjali, millest väidetavalt ilmnes, et sõltumatu klient
müüs ka täppistorusid. See tõendusmaterjal esitati uuringu väga hilises järgus
ja ajavahemiku kohta, mis oli kaua aega pärast läbivaatamisega seotud
uurimisperioodi lõppu ning dokumendid olid seotud igat tüüpi külmvaltstoodete
(torude) või sektsioonide võimaliku müügiga. Seetõttu lükati need vastuväited
tagasi.
(34)     Suurem osa vaatlusaluse toote
ekspordist liidus paiknevatele sõltumatutele tootjatele toimus kahe seotud
kaubandusettevõtte, st Saksamaal paikneva TMK Europe GmbH ja Itaalias paikneva
TMK Italia s.r.l.-i kaudu. Nimetatud ekspordi suhtes kehtinud ekspordihind
määrati tegelikult makstud või makstava hinna alusel kooskõlas algmääruse
artikli 2 lõikega 9, st kasutades liidu esimese sõltumatu ostja poolt seotud
äriühingule uurimisperioodil tegelikult makstud või makstavat hinda, mida
kohandati, arvestades kõiki impordi ja edasimüügi käigus tekkinud kulusid ja
kasumit.
(35)     Väheseid koguseid eksporditi
otse liidus paiknevatele sõltumatutele klientidele. Ekspordihind nimetatud
koguste puhul määrati kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8
tegelikult makstud või makstavate ekspordihindade põhjal.
3.1.3.     Võrdlus
(36)     Normaalväärtust ja
eksportivate tootjate ekspordihinda võrreldi tehasest hankimise tasandil.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohandati nõuetekohaselt
normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdluse tagamiseks hindu ja hindade
võrreldavust mõjutavaid erinevusi. Selle põhjal tehti kohandused pakendamis-ja
transpordikulude, laenukulude ja kehtivate dumpinguvastaste tollimaksude osas.
(37)     TMK grupp taotles, et
omamaisel turul ja ekspordiks müüdavate õmblusteta torude õiglase võrdluse
tagamiseks võetaks arvesse õmblusteta torude teatavaid omadusi, mis näitavad
terase kvaliteeti, keermestuse liiki ja pinnatöötlust.
(38)     Euroopa Liidu õmblusteta
terastorude tootmisharu kaitsekomitee (ESTA) väitis, et kõik taotlused toote
määratluse või esialgsel uurimisel või sellele järgnenud läbivaatamisel
kasutatud metoodika muutmiseks on vastuolus algmääruse artikli 11 lõikega 9 ja
tuleks jätta arvestamata.
(39)     Selles osas leiti uurimise
käigus, et TMK grupi tehtud taotlus ei mõjuta toote määratlust, vaid pigem
võimaldab määrata täiendavaid omadusi, mis tagavad samu omadusi omavate
õmblusteta torude õiglase võrdluse. Veel leiti, et need täiendavad omadused
mõjutavad hindu ja hindade võrreldavust.
(40)     Eelnevast lähtuvalt leiti, et
taotlus on põhjendatud ja seega võeti eespool nimetatud omadusi arvesse.
(41)     Kooskõlas algmääruse artikli
11 lõikega 10 väitis TMK grupp, et toimunud tehingute (nn tarnitud, toll
tasutud) puhul makstud tollimaksu ei tuleks ekspordihinna määramisel maha
arvutada. TMK grupp väitis, et võrreldes viimase, 12 kuud kestnud
ajavahemikuga, mil TMK grupi õmblusteta torude ekspordile ELi ei olnud veel
dumpinguvastaseid tollimakse kehtestatud (1. juuli 2005 kuni 30. juuni 2006 või
võrdlusperiood), peegeldus tollimaks nõuetekohaselt hindades, mida küsiti
uurimisperioodil ja liidu hilisemates müügihindades.
(42)     Selles osas leiti, et
esimestele sõltumatutele klientidele müümisel kehtinud hinnad tingimusega
„tarnitud, toll tasutud” ei katnud kulusid ega ammugi mitte dumpinguvastaseid
tollimakse, st need tehingud olid üldiselt kahjumlikud. Veel märgitakse, et
kuigi sarnaste toodete hinnad kasvasid võrdlusperioodi järgselt umbes
30 %, kasvasid tooraine hinnad, mis moodustavad keskmiselt üle 50 %
tootmiskuludest, samal ajavahemikul üle 70 %. Eelneva põhjal leiti, et ei ole
esitatud piisavalt tõendeid, mis näitaksid, et tollimaks peegeldus
nõuetekohaselt küsitud hindades.
(43)     Märgiti ka, et isegi juhul kui
nõustutakse, et tollimaks peegeldus hilisemates müügihindades (mis nii ei
olnud), on algmääruse artikli 11 lõikes 10 nõutud, et tollimaks peab
kajastuma mõlemas, nii edasimüügi hinnas kui ka hilisemas müügihinnas.
(44)     Pärast järelduste avaldamist
kordas TMK grupp vastuväiteid tollimaksu mahaarvamise kohta ekspordihindadest
ja väitis, et tehtud gaasi hinna kohandused on tekitanud kahjumit, mis on väite
esitaja arvates väiksemat suurusjärku, kuid ei esitanud mingeid tõendeid. TMK
grupp jäi kindlaks oma seisukohale, et asjaolu, et tehasehinna tasandi
ekspordihind peaks ületama tootmiskulu, ei ole õiguslikult pädev ning kordas
arvamust, et ainuke uuritav nõue peaks olema see, kas makstud dumpinguvastane
tollimaks väljendab edasimüügihinda, mida küsiti sõltumatutelt klientidelt, kes
ostsid tingimusel „tarnitud, toll tasutud”. Kuid hind tingimusel „tarnitud,
toll tasutud”, mida küsiti esimeselt sõltumatult kliendilt, ei katnud kulusid
ega ka dumpinguvastast tollimaksu, isegi mitte ilma gaasihinna kohanduseta, ja
et toorme hind, mis on keskmiselt rohkem kui 50% tootmiskuludest, kasvas samal
ajavahemikul rohkem kui 70%, nagu tõdetud põhjenduses 42, on selge, et TMK
grupp ei ole esitanud vaieldamatuid tõendeid, mis näitaksid, et tollimaks
väljendab tõepäraselt küsitud hinda või hilisemat müügihinda.
(45)     Eespool esitatu põhjal tuli
väide tagasi lükata.
3.1.4.     Dumpingumarginaal
(46)     Vastavalt algmääruse artikli 2
lõigetele 11 ja 12 võrreldi eraldi iga eksportiva tootja iga tooteliigi
kaalutud keskmist normaalväärtust kaalutud keskmise ekspordihinnaga tehasest
hankimise tasandil. TMK grupi jaoks määratakse kindlaks üks ühine
dumpingumarginaal, selleks arvutatakse TMK gruppi kuuluvate eksportivate
tootjate jaoks üks kaalutud keskmise dumpingu määr.
(47)     Selle põhjal on
dumpingumarginaal, väljendatuna protsendina CIF-hinnast liidu piiril ilma
tollimakse tasumata, 29,6 %. Pärast järelduste teatavakstegemist osutas
TMK grupp kahe selle grupi tootmisüksuste kohta tehtud dumpinguarvutuses
ilmnenud vigadele. Need vead on parandatud ja TMK grupi uus kaalutud keskmine
dumpingumarginaal on 28,7% , mitte 29,6%, nagu varem arvutatud.
(48)     Märgitakse, et see
dumpingumarginaal on vastupidiselt läbivaatamise taotluses esitatud esmapilgul
usutavatele tõenditele kõrgem, kui praegu TMK grupi impordi puhul kohaldatav
tollimaks. Tollimaksu suurenemine tuleneb mitmest asjaolust. Esiteks osutasid
läbivaatamise taotluses esitatud tõendid üksnes teatavatele tehingutele, mida
sooritas kolmest eksportivast tootjast üks. Leiti, et mõned neist tehingutest
ei olnud seotud vaatlusaluse tootega. Teiseks, nagu on eespool põhjenduses 23
märgitud, ei esitanud TMK grupp uurimise käigus andmeid mõne vaatlusaluse
tootega tehtud eksporttehingu kohta. Lõpetuseks lükati tagasi TMK grupi väide,
nagu oleks tollimaks kulu (vt põhjendusi 41–45). Kõik need asjaolud koos
uurimise käigus kontrollitud asjaoludega tõid kaasa dumpingumarginaali
suurendamise.
4.           MUUTUNUD ASJAOLUDE PÜSIV LAAD
(49)     Vastavalt algmääruse
artikli 11 lõikele 3 kontrolliti, kas dumpingu olukorraga seoses
muutunud asjaolusid võib põhjendatult pidada püsivaks.
(50)     TMK grupp märkis läbivaatamise
taotluses, et esineb püsivat laadi muutunud asjaolusid, sest grupisiseselt on
tehtud suuri struktuurimuutusi ja tootmisseadeid on oluliselt parandatud ning
see on otseselt mõjutanud kulude struktuuri.
(51)     Uurimisel leiti, et TMK grupp
on tõesti teinud märkimisväärseid investeeringuid, mis on suurendanud tõhusust
ja tootmisvõimsust. Kuid kuna tooraine hind on tõusnud ja tootevalikus on
järjest rohkem suurema lisandväärtusega tooteid, siis ei saanud tootmiskulude
vähenemist kinnitada. Põhjenduses 50 osutatud parandused leiti olevat
struktuurse iseloomuga ja on vähetõenäoline, et need lähemal ajal muutuvad.
(52)     Lisaks võeti arvesse hindade
arenguid, mis toimusid uurimisperioodil toimunud ekspordil ELi
mittekuuluvatesse riikidesse ja pärast uurimisperioodi toimunud ekspordil ELi.
Leiti, et samasuguste toodete ekspordil ELi mittekuuluvatesse riikidesse oli
hinnatase võrreldav samal ajal ELi toimunud eksportmüügi omaga. Mis puutub
uurimisperioodi järgsesse ajavahemikku, siis leiti, et hinnad on veidi kõrgemad
kui uurimisperioodil. See on kooskõlas rahvusvahelise hinnataseme
suundumustega. Seega ei olnud märke ekspordihindade märgatavast kõikumisest
lähemas tulevikus.
5.           DUMPINGUVASTASTE MEETMETE
MUUTMINE
(53)     Arvestades uurimise tulemusi,
leitakse, et on asjakohane muuta TMK grupi jaoks vaatlusaluse toote impordi
suhtes kohaldatavat dumpinguvastast tollimaksu 28,7%-le. Muudetud
dumpinguvastane tollimaks tuleks sätestada arvutatud dumpingumarginaali
tasemel, kuna see on madalam kui esialgses uurimises määratud kahjumarginaal.
(54)     Huvitatud isikuid teavitati
olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada
rakendusmääruse (EL) nr 585/2012 muutmist, ning neile anti võimalus
esitada märkusi,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Rakendusmääruse (EL) nr 585/2012 artikli 1
lõikes 2 esitatud tabelis asendatakse kanne OAO Volzhsky Pipe Plant’i, OAO
Taganrog Metallurgical WorksOAO Sinarsky Pipe Plant’i ja OAO Seversky Tube
Works’i kohta järgmisega:
 OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant ja OAO Seversky Tube Works || 28,7% || A859
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu
Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.
[2]               ELT L 175, 29.6.2006, lk 4.
[3]               ELT L 220, 15.8.2008, lk 1.
[4]               ELT L 174, 4.7.2012, lk 5.
[5]               ELT C 303, 14.10.2011, lk 11
[6]               Süsinikekvivalentväärtus määratakse kindlaks kooskõlas
rahvusvahelise keevitusinstituudi (International Institute of Welding – IIW)
avaldatud tehnilise aruandega (1967, IIW doc. IX-555-67).


				|

		52012PC0329

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend /* COM/2012/0329 final - 2012/0159 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Taust
Euroopa Ülemkogu 1.–2. märtsi 2012. aasta
kohtumisel kinnitati nõukogu 28. veebruari 2012. aasta järeldused laienemise
ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kohta ja nõustuti Serbiale
kandidaatriigi staatuse andmisega.
Seetõttu teeb komisjon nõukogule ja Euroopa
Parlamendile ettepaneku muuta nõukogu 17. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr
1085/2006 (millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend),[1] et kanda Serbia potentsiaalsete
kandidaatriikide loetelust (II lisa) kandidaatriikide loetellu (I lisa).
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2010.
aasta määrus (EL) nr 540/2010[2]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. veebruari 2012. aasta määrus (EL) nr
153/2012,[3]
millega muudetakse nõukogu 17. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1085/2006,
millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend.
2.           Konsulteerimine huvitatud isikutega ning
eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Komisjon korraldas sisekonsultatsiooni.
Välisekspertide abi ei olnud vaja kasutada.
Mõju hindamine
Ei kohaldata.
3.           Ettepaneku õiguslik külg
Kavandatud meetmete kokkuvõte: nõukogu 17.
juuli 2006. aasta määrusesse (EÜ) nr 1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse
abi rahastamisvahend, tehakse üks muudatus.
Serbia kantakse Euroopa Ülemkogu 1.–2. märtsi
2012. aasta kohtumisel tehtud otsuse alusel potentsiaalsete kandidaatriikide
loetelust (II lisa) kandidaatriikide loetellu (I lisa).
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 212
lõige 2.
Subsidiaarsuse põhimõte
Ei kohaldata.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ei kohaldata.
Õigusakti valik
Kavandatud õigusakt: nõukogu määruse muutmist
käsitlev määrus. Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel:
määrust peab muutma määrusega.
4.           Mõju eelarvele
Käesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid
kulusid.
5.           Täiendav teave
Lihtsustamine
Ei kohaldata.
2012/0159 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr
1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend
EUROOPA
PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 212 lõiget 2,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut[4],
olles edastanud õigusakti eelnõu riikide
parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu 17. juuli 2006. aasta
määrusega (EÜ) nr 1085/2006 (millega luuakse ühinemiseelse abi
rahastamisvahend)[5]
on ette nähtud kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide abistamine
nende järkjärgulisel vastavusseviimisel liidu standardite ja poliitikaga,
sealhulgas vajaduse korral acquis’ga, pidades silmas riikide tulevast
liikmesust.
(2)       Nõukogu määruses (EÜ) nr
1085/2006 tehakse selgelt vahet kandidaatriikide ja potentsiaalsete
kandidaatriikide vahel.
(3)       Euroopa Ülemkogu 1.–2. märtsi
2012. aasta kohtumisel kinnitati nõukogu 28. veebruari 2012. aasta järeldused
laienemise ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kohta ja nõustuti
Serbiale kandidaatriigi staatuse andmisega.
(4)       Seepärast tuleks määrust (EÜ)
nr 1085/2006 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1085/2006 muudetakse
järgmiselt:
(1)
I lisas lisatakse Montenegrot käsitleva kande
järele järgmine kanne:
„— Serbia”.
(2)
II lisas asendatakse kanne „— Serbia, kaasa arvatud
Kosovo (1) [(1) Nagu seda määratletakse ÜRO
Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244.]” järgmise kandega:
„— Kosovo* [* Kõnealune määratlus ei piira Kosovo
staatust käsitlevaid seisukohti ning on kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu
resolutsiooniga 1244 ja Rahvusvahelise Kohtu arvamusega Kosovo
iseseisvusdeklaratsiooni kohta.]”.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult
kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               ELT L 210, 31.7.2006, lk 82.
[2]               ELT L 158, 24.6.2010, lk 7.
[3]               ELT L 58, 29.2.2012, lk 1.
[4]               ELT C , , lk .
[5]               ELT L 210, 31.7.2006, lk 82.