				|

		52014PC0660

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS kaitse kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Liidu liikmed (kodifitseeritud tekst) /* COM/2014/0660 final - 2014/0305 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon
oluliseks Euroopa Liidu õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et see oleks
kodanikule loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikule parema võimaluse
talle antud õigusi kasutada.
Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni
arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali,
osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva
õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.
Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega
oluline õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.
2.           1. aprillil 1987. aastal otsustas[1] komisjon anda oma
talitustele ülesande kodifitseerida kõik õigusaktid hiljemalt kümnenda
muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see on minimaalne nõue ning et
õigusnormide arusaadavuse ja selguse huvides tuleks talitustel püüda nende
vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel tihedamini.
3.           Seda kinnitati Edinburghi Euroopa
Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2], rõhutades
kodifitseerimise tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel ajahetkel asjas
kohaldamisele kuuluva õiguse osas.
Kodifitseerides tuleb täpselt järgida tavapäraselt
Liidu õigusaktide vastuvõtmiseks ettenähtud seadusandlikku menetlust.
Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse ei või
teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon 20.
detsembri 1994. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes, et
kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks võib kasutada kiirendatud
menetlust.
4.           Käesoleva ettepaneku eesmärk on
kodifitseerida nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009 kaitse
kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[3]. Uus määrus asendab
sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4];
käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende
kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised
muudatused.
5.           Kodifitseerimise ettepanek on
koostatud määruse (EÜ) nr 597/2009 ja selle muutmisaktide eelneva
konsolideerimise alusel 22 ametlikus keeles, mis on teostatud Euroopa
Liidu Väljaannete Talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui artiklitele on
antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel on näidatud
tabelis, mis on kodifitseeritud määruse VI lisas.
ê 597/2009
(kohandatud)
2014/0305 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
kaitse kohta subsideeritud impordi eest
riikidest, mis ei ole Euroopa Ö Liidu Õ liikmed
(kodifitseeritud tekst)
EUROOPAÖ PARLAMENT JA
EUROOPA Õ LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ö Liidu toimimise
lepingut Õ, eriti selle artikli
Ö 207 lõiget 2 Õ,
võttes arvesse Ö Euroopa
Komisjoni Õ ettepanekut
Ö olles edastanud
seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[5],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt Õ
ning arvestades järgmist:
ê 597/2009
põhjendus 1 (kohandatud)
(1)       Nõukogu määrust (EÜ) nr Ö 597/2009 Õ[6] on oluliselt muudetud[7]. Selguse ja
otstarbekuse huvides tuleks Ö nimetatud Õ määrus
kodifitseerida.
ê 597/2009
põhjendus 3 (kohandatud)
(2)       Ö Maailma
Kaubandusorganisatsiooni Õ asutamislepingu
(„WTO lepingu”) lisa 1 A, sisaldab muu hulgas 1994. aasta Ö üldist Õ tolli- ja
kaubanduskokkulepet („GATT 1994”), põllumajanduslepingut
(„põllumajandusleping”), Ö 1994. aasta üldise
tolli- ja kaubanduskokkuleppe Õ VI artikli
rakendamise lepingut („1994. aasta dumpinguvastane leping”) ning subsiidiumide
ja tasakaalustusmeetmete lepingut („subsiidiumide leping”).
ê 597/2009
põhjendus 5 (kohandatud)
(3)       Tagamaks Ö subsiidiumide
lepingu Õ eeskirjade Ö nõuetekohast Õ ja läbipaistvat Ö kohaldamist
tuleks kõnesoleva lepingu sätteid kajastada liidu õigusaktides nii palju kui
võimalik. Õ
ê 597/2009
põhjendus 6
(4)       Lisaks sellele näib soovitav
selgitada piisavalt üksikasjalikult, mida loetakse subsiidiumiks, milliste
põhimõtete kohaselt seda loetakse tasakaalustatavaks (eriti, kas subsiidium on
konkreetselt antud) ning milliste kriteeriumide kohaselt tuleb tasakaalustatava
subsiidiumi summa arvutada.
ê 597/2009
põhjendus 7
(5)       Subsiidiumi olemasolu
kindlaksmääramisel on vaja näidata, et valitsus või riigi territooriumil asuv
avalik-õiguslik asutus on andnud rahalist toetust või et on saadud mingil kujul
tulu või hinnatoetust GATT 1994 XVI artikli tähenduses ning et toetust saanud
ettevõte on seeläbi kasu saanud.
ê 597/2009
põhjendus 8
(6)       Arvutamaks kasu, mida toetuse
saaja sai, tuleks võrdlushind asjaomases riigis turu võrdlushinna puudumisel
määrata korrigeerides selle riigi valdavaid tingimusi vastavalt seal tegelikult
kasutuselolevate teguritele. Kui see ei ole võimalik, muu hulgas põhjusel, et
selliseid hindu või kulusid ei ole või need ei ole usaldusväärsed, tuleks
asjakohane võrdlushind määrata teiste turgude tingimuste alusel.
ê 597/2009
põhjendus 9 (kohandatud)
(7)       Soovitav on sätestada selged
ja üksikasjalikud juhised tegurite kohta, mille alusel võib kindlaks teha, kas
subsideeritud import on põhjustanud või ähvardab põhjustada olulist kahju.
Näidates, et asjaomase impordi maht ja hinnatase on mõnele Ö liidu Õ tootmisharule kahju
põhjustanud, tuleks pöörata tähelepanu teiste tegurite, eelkõige Ö liidu Õ turul valitseva
olukorra mõjule.
ê 597/2009
põhjendus 10 (kohandatud)
(8)       Soovitav on määratleda mõiste
„Ö liidu Õ tootmisharu” ja
sätestada, et eksportijatega seotud pooled võib sellisest tootmisharust välja
jätta, ning määratleda mõiste „seotud”. Samuti on vaja sätestada tasakaalustavate
tollimaksude menetluse algatamine, mis toimub mõnes Ö liidu Õ piirkonnas olevate
tootjate nimel, ning kehtestada suunised sellise piirkonna määratlemiseks.
ê 597/2009
põhjendus 11 (kohandatud)
(9)       On vaja Ö täpsustada Õ, kes võib esitada
kaebuse tasakaalustava tollimaksu kohta, millises ulatuses peaks Ö liidu Õ tootmisharu seda
toetama ning millist informatsiooni tasakaalustatavate subsiidiumide, kahju ja
põhjuslike seoste kohta peaks see kaebus sisaldama. Samuti on otstarbekas
määratleda menetlus kaebuste tagasilükkamiseks või menetluse algatamiseks.
ê 597/2009
põhjendus 12 (kohandatud)
(10)     On vaja Ö täpsustada Õ, kuidas huvitatud
pooltele teatada, missugust informatsiooni ametiasutused nõuavad. Ö Huvitatud
pooltele peaks Õ andma piisava
võimaluse esitada kõik asjakohased tõendid ja kaitsta oma huve. Samuti on
soovitav sätestada selgelt eeskirjad ja kord, mida tuleb uurimise käigus
järgida, eelkõige eeskirjad, mille kohaselt huvitatud pooled peavad andma
endast teada, esitama oma seisukohad ja esitama informatsiooni kindlaksmääratud
tähtajaks, selleks et neid seisukohti ja seda informatsiooni arvesse võetaks.
Samuti on kohane ette näha tingimused, mille alusel huvitatud pool võib kätte
saada teiste huvitatud poolte esitatud informatsiooni ja selle kohta arvamused
esitada. Samuti peaksid liikmesriigid ja komisjon teabe kogumiseks koostööd
tegema.
ê 597/2009
põhjendus 13 (kohandatud)
(11)     On vaja sätestada tingimused,
mille alusel võib kehtestada ajutised tollimaksud, sealhulgas Ö tingimused,
mille kohaselt võib ajutisi tollimakse Õ kehtestada kõige
varem 60 päeva pärast menetluse algatamist ning mitte hiljem kui üheksa kuud
pärast seda. Selliseid tollimakse võib komisjon kehtestada igal juhul üksnes
neljaks kuuks.
ê 597/2009
põhjendus 14 (kohandatud)
(12)     Ajutiste või lõplike tollimaksude
kehtestamise asemel on vaja määratleda tasakaalustatavate subsiidiumide ja
kahju kaotamise või hüvitamise kohustuste heakskiitmise kord. Samuti on kohane Ö täpsustada Õ kohustuste rikkumise
või kohustustest taganemise tagajärjed ning et rikkumise kahtluse või vajaliku
täiendava uurimise korral võib kehtestada ajutised tollimaksud. Kohustuste
heakskiitmisel tuleks erilist tähelepanu pöörata sellele, et kavandatavad
kohustused ja nende täitmise tagamine ei tooks kaasa konkurentsireeglite
eiramist.
ê 597/2009
põhjendus 15
(13)     Kohustusest taganemise ja
tollimaksu kohaldamise ühte õigusakti koondamist peetakse kohaseks. Samuti
tuleb tagada, et kohustusest taganemise menetlus lõpetatakse tavaliselt kuue
kuuga ja igal juhul hiljemalt üheksa kuuga, et tagada kehtiva meetme
nõuetekohane täitmine.
ê 597/2009
põhjendus 16
(14)     On vaja ette näha, et
olenemata sellest, kas püsimeetmed võetakse vastu või mitte, tuleks menetlus
lõpetada üldjuhul 12 kuu jooksul ning ei mingil juhul hiljem kui 13 kuu
jooksul alates uurimise alustamisest.
ê 597/2009
põhjendus 17 (kohandatud)
(15)     Ö Uurimised või
menetlused Õ tuleks lõpetada, kui
subsiidiumi summa Ö on minimaalne Õ või subsideeritud
impordi maht või kahju on eelkõige arengumaadest pärit impordi puhul tühine,
ning Ö on asjakohane
määratleda kõnealused olukorrad. Õ Kui tuleb kehtestada
meetmed, on vaja sätestada uurimise lõpetamine ja Ö täpsustada Õ, et meetmed oleksid
väiksemad kui tasakaalustatav subsiidium, kui selline väiksem summa korvab
kahju, samuti on vaja määratleda meetod meetmete taseme arvutamiseks
valikuuringu puhul.
ê 597/2009
põhjendus 18
(16)     On vaja ette näha ajutiste
tollimaksude tagasiulatuv sissenõudmine, kui seda peetakse kohaseks, ning
määratleda asjaolud, mis võivad nõuda tollimaksude tagasiulatuvat kohaldamist,
et kohaldatavaid püsimeetmeid mitte ohtu seada. Samuti tuleb ette näha, et
tollimakse võib kohaldada tagasiulatuvalt kohustuste rikkumise või neist
taganemise korral.
ê 597/2009
põhjendus 19
(17)     On vaja ette näha, et meetmed
kaotavad kehtivuse viie aasta möödudes, välja arvatud juhul, kui nende
läbivaatamine näitab, et need peaksid edasi kehtima. Samuti on vaja ette näha
vahepealsed läbivaatamised või uurimised juhtudeks, mil on esitatud piisavalt
tõendeid muutunud asjaolude kohta, et teha kindlaks, kas tasakaalustavate
tollimaksude hüvitamine on õigustatud.
ê 597/2009
põhjendus 20 (kohandatud)
(18)     Kuigi subsiidiumide leping ei
sisalda sätteid tasakaalustusmeetmetest kõrvalehoidmise puhuks, on siin
kõrvalehoidmise võimalus olemas, nii nagu dumpinguvastastest meetmetest
kõrvalehoidmise puhul, ehkki mitte täpselt samamoodi. Seetõttu näib olevat
kohane Ö näha Õ käesoleva määrusega Ö ette Õ kõrvalehoidmist
takistav säte.
ê 597/2009
põhjendus 21
(19)     On soovitav täpsustada
osapooled, kellel on õigus taotleda meetmetest kõrvalehoidmist käsitleva
uurimise algatamist.
ê 597/2009
põhjendus 22 (kohandatud)
(20)     On soovitav täpsustada ka
juhtumid, mis kujutavad endast kehtivatest meetmetest kõrvalehoidmist.
Kõrvalehoidmisega seotud juhtumid võivad esineda Ö liidus Õ või sellest
väljaspool. Seetõttu tuleb ette näha, et erandeid laiendatud tollimaksudest,
mida importijatele võib anda, võib anda ka eksportijatele, kui Ö tollimakse
kohaldatakse, et sekkuda Õ väljaspool Ö liitu Õ toimuvasse
kõrvalehoidmisse.
ê 597/2009
põhjendus 23
(21)     On otstarbekas lubada
tasakaalustusmeetmete peatamist, kui turutingimustes on toimunud ajutine
muudatus, mille tõttu selliste meetmete jätkuv kohaldamine ei ole ajutiselt
kohane.
ê 597/2009
põhjendus 24
(22)     On vaja ette näha, et
uuritavad importkaubad tuleb importimisel registreerida, et sellise impordi vastu
oleks hiljem võimalik meetmeid kohaldada.
ê 597/2009
põhjendus 25
(23)     Tagamaks meetmete nõuetekohast
jõustamist, on vaja, et liikmesriigid jälgiksid uuritavate kaupade importi ja
selliste kaupade importi, mille kohta kehtivad meetmed, samuti käesoleva
määruse alusel kogutud tollimaksude summat, ja esitaksid komisjonile selle
kohta aruande. Meetmete paremaks jõustamiseks tuleb samuti ette näha, et
komisjonil oleks võimalik taotleda liikmesriikidelt konfidentsiaalsuse
eeskirjade kohaselt sellise teabe esitamist, mida saab kasutada hinnakohustuste
jälgimiseks ja kehtivate meetmete tõhususe kontrollimiseks.
ê 597/2009
põhjendus 27
(24)     On otstarbekas ette näha
kontrollkäigud, et kontrollida tasakaalustatavate subsiidiumide ja kahju kohta
esitatud informatsiooni; siiski sõltub kontroll küsimustele saadud vastuste
nõuetelevastavusest.
ê 597/2009
põhjendus 28
(25)     Selleks, et oleks võimalik
uurimine lõpule viia ettenähtud tähtaja jooksul, on oluline ette näha valikuuring
juhtudeks, kui osapooli või tehinguid on liiga palju.
ê 597/2009
põhjendus 29
(26)     On vaja ette näha, et kui
osapooled ei tee rahuldavat koostööd, võib järelduste tegemiseks kasutada muud
informatsiooni ning et see informatsioon võib olla osapooltele ebasoodsam kui
koostöö korral.
ê 597/2009
põhjendus 30
(27)     Tuleb ette näha
konfidentsiaalse informatsiooni käsitlemine nõnda, et äri- ega riigisaladusi ei
avaldataks.
ê 597/2009
põhjendus 31 (kohandatud)
(28)     On oluline, et nähtaks ette
peamiste faktide ja kaalutluste nõuetekohane avalikustamine osapooltele, kellel
on õigus neid teada saada, ning et avalikustamine toimuks Ö liidu Õ otsuste tegemise
korda nõuetekohaselt arvesse võttes aja jooksul, mis võimaldab osapooltel oma
huve kaitsta.
ê 597/2009
põhjendus 32 (kohandatud)
(29)     On mõistlik ette näha
haldussüsteem, mille raames saab esitada argumente selle kohta, kas meetmed on Ö liidu Õ huvides, sealhulgas
tarbijate huvides, ning Ö täpsustada Õ selle informatsiooni
esitamise tähtajad koos asjaomaste poolte õigusega saada informatsiooni.
ê 597/2009
põhjendus 33 (kohandatud)
(30)     Säilitamaks õiguste ja
kohustuste tasakaalu, mida subsiidiumide lepinguga on püütud saavutada, on
selle lepingu eeskirjade kohaldamisel oluline, et Ö liit Õ võtaks arvesse nende
Ö õiguste ja
kohustuste Õ tõlgendamist Ö liidu Õ tähtsamate
kaubanduspartnerite poolt, nagu see kajastub õigusaktides ja väljakujunenud
tavades.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18 (kohandatud)
(31)     Ö Selle määruse Õ rakendamine Ö eeldab Õ ühetaolisi tingimusi
ajutiste ja lõplike meetmete vastuvõtmiseks ning uurimise lõpetamiseks ilma
meetmeid võtmata. Komisjon peaks need meetmed vastu võtma Ö Euroopa
Parlamendi ja nõukogu Õ määruse (EL) nr
182/2011[8]
kohaselt.
(32)     Ajutiste meetmete
vastuvõtmiseks tuleks kasutada nõuandemenetlust, arvestades nimetatud meetmete
toimet ja nende järgnevuse loogikat seoses lõplike meetmete vastuvõtmisega.
Seda tuleks kasutada ka kohustuste heakskiitmiseks, aegumise läbivaatamise
algatamiseks ja mittealgatamiseks, meetmete peatamiseks, meetmete peatamise
pikendamiseks ja meetmete taastamiseks, arvestades nimetatud meetmete toimet
võrreldes lõplike meetmetega. Kui meetmete kehtestamisega viivitamine tekitaks
kahju, mida oleks raske heastada, tuleb komisjonil lubada vastu võtta
viivitamata kohaldatavaid ajutisi meetmeid,
ê 597/2009
(kohandatud)
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Põhimõtted
1. Tasakaalustava tollimaksu võib kehtestada
otseselt või kaudselt mis tahes toote valmistamiseks, tootmiseks,
eksportimiseks või veoks antud subsiidiumide korvamiseks, kui toote vabasse
ringlusse lubamine tekitab Ö liidus Õ kahju.
2. Kui tooteid ei impordita otse
päritoluriigist, vaid neid eksporditakse Ö liitu Õ transiidiriigist,
kohaldatakse olenemata lõikest 1 käesoleva määruse sätteid täies ulatuses ning
tehingut või tehinguid loetakse vajaduse korral päritoluriigi ja Ö liidu Õ vahel toimunuks.
Artikkel 2
Mõisted
Käesoleva määruse kohaldamisel:
a)           loetakse toodet subsideerituks, kui
ta on saanud artiklite 3 ja 4 määratlusele vastavat tasakaalustatavat
subsiidiumi. Sellist subsiidiumi võib anda importtoote päritoluriigi valitsus
või selle transiidiriigi valitsus, kust toode eksporditakse Ö liitu Õ – käesoleva määruse
kohaldamisel nimetatakse neid „ekspordiriigiks”;
b)           „valitsus” – päritolu- või
ekspordiriigi territooriumil asuv valitsus või muud riigiorgan;
c)           „samasugune toode” – toode, mis on
vaatlusaluse tootega identne, see tähendab täiesti sarnane, või sellise toote
puudumisel muu toode, mis ei ole vaatlusaluse tootega küll täiesti sarnane,
kuid on omadustelt väga sarnane;
d)           „kahju” – kui seda ei ole
määratletud teisiti, Ö liidu Õ tootmisharu oluline
kahjustamine, Ö liidu Õ tootmisharu oluline
kahjustamise oht või sellise tootmisharu rajamise oluline pidurdamine ning seda
tõlgendatakse kooskõlas artikli 8 sätetega.
Artikkel 3
Subsiidiumi mõiste
Subsiidium loetakse olemasolevaks, kui:
1.           a)      päritolu- või
ekspordiriigi valitsus on andnud rahalist toetust, see tähendab, kui:
i)       valitsuse tegevus hõlmab otsest raha
ülekandmist (näiteks toetused, laenud, paigutused omakapitali) või
potentsiaalseid raha või kohustuste otseülekandeid (näiteks laenugarantiid);
ii)      valitsus loobub tavaliselt laekuvatest
tuludest või jätab need sisse nõudmata (näiteks sellised fiskaalstiimulid nagu maksu
ümberarvutused). Selles suhtes ei loeta subsiidiumiks eksporditava toote
vabastamist tolli- või muudest maksudest, mida tuleb tasuda samasuguste
omamaiseks tarbimiseks määratud toodete puhul, või tolli- või muude maksude
vähendamist summas, mis ei ületa laekunud summat, tingimusel, et selline
vabastus on antud kooskõlas I, II ja III lisa sätetega;
iii)     valitsus pakub kaupu või teenuseid, mis
ei kuulu üldisesse infrastruktuuri, või ostab kaupu;
iv)     valitsus:
–
teeb makseid rahastamismehhanismi või
–
teeb mõnele eraõiguslikule asutusele ülesandeks
täita üht või mitut alapunktides i, ii ja iii nimetatud ülesannetest, mis on
tavaliselt valitsusel, ja menetlus ei erine tegelikult valitsuste poolt
tavaliselt järgitavast menetlusest, või
b)      esineb mis tahes tulu või hinnatoetus
GATT 1994 XVI artikli tähenduses, ja
2.           seeläbi saadakse kasu.
Artikkel 4
Tasakaalustatavad subsiidiumid
1. Subsiidiumide suhtes kehtivad
tasakaalustusmeetmed üksnes siis, kui need on vastavalt lõigete 2, 3 ja 4
määratlustele konkreetsed.
2. Määramaks, kas subsiidium on konkreetselt
antud toetust andva asutuse jurisdiktsiooni alla kuuluvale ettevõttele või
tootmisharule või ettevõtete või tootmisharude rühmale („teatavad ettevõtted”),
tuleb lähtuda järgmistest põhimõtetest:
a)           kui toetust andev asutus või
õigusaktid, mida järgides toetust andev asutus toimib, piiravad selgesõnaliselt
ettevõtete ringi, kellele subsiidiumi võib anda, on subsiidium konkreetne;
b)           kui toetust andev asutus või
õigusaktid, mida järgides toetust andev asutus toimib, kehtestavad subsiidiumi
saamise õiguse ja selle suuruse kohta objektiivsed kriteeriumid või tingimused,
ei ole subsiidium konkreetne, eeldusel, et subsiidiumi saamise õigus on
automaatne ning et nendest kriteeriumidest ja tingimustest peetakse rangelt kinni;
c)           kui punktides a ja b kehtestatud
põhimõtete kohaldamisel on ilmnenud mittekonkreetsus ja hoolimata sellest on
alust arvata, et subsiidium on tegelikult konkreetne, võib arvesse võtta teisi
tegureid. Need tegurid on: subsiidiumiprogrammi kasutamine teatavate piiratud
hulga ettevõtete poolt; valdav kasutamine teatavate ettevõtete poolt;
ebaproportsionaalselt suurte subsiidiumide andmine teatavatele ettevõtetele;
viis, kuidas toetust andev asutus on kaalutlusõiguse alusel teinud otsuse
subsiidiumi anda. Selles suhtes tuleb eriti arvesse võtta teavet selle kohta,
kui tihti subsiidiumitaotlused tagasi lükatakse või heaks kiidetakse, ja nende
otsuste põhjusi.
Punkti b kohaldamisel tähendab „objektiivsed
kriteeriumid ja tingimused” kriteeriume või tingimusi, mis on erapooletud, ei
anna teatavatele ettevõtetele teiste ees eeliseid ning on laadilt majanduslikud
ja rakenduselt horisontaalsed, nagu töötajate arv või ettevõtte suurus.
Kriteeriumid ja tingimused tuleb seaduses,
määruses või muus ametlikus dokumendis selgelt määratleda, et neid saaks
kontrollida.
Lõigu 1 punkti c kohaldamisel võetakse arvesse
majandustegevuse mitmekesisust toetust andva asutuse jurisdiktsiooni all, aga
ka seda, kui kaua subsiidiumiprogramm on toiminud.
3. Subsiidium, mida saavad üksnes ettevõtted,
mis asuvad kindlas geograafilises piirkonnas ja kuuluvad toetust andva asutuse
jurisdiktsiooni alla, on konkreetne. Käesoleva määruse kohaldamisel ei peeta
konkreetseks subsiidiumiks üldrakendatavate maksumäärade kehtestamist või
muutmist selleks volitusi omaval mis tahes valitsustasandil.
4. Olenemata lõigetest 2 ja 3 loetakse
konkreetseks järgmisi subsiidiume:
a)           subsiidiumid, mis seaduse järgi või
tegelikult sõltuvad üksnes või ühena mitmest teisest tingimusest
eksporditegevusest, kaasa arvatud I lisas loetletud subsiidiumid;
b)           subsiidiumid, mis sõltuvad üksnes
või ühena mitmest teisest tingimusest omamaiste kaupade eeliskasutamisest
võrreldes imporditud kaupadega.
Punkti a kohaldamisel loetakse subsiidiumid
eksporditegevusest tegelikult sõltuvaks, kui faktid näitavad, et subsiidiumi
andmine, mis juriidiliselt ei sõltu eksporditegevusest, on tegelikult seotud
reaalse või eeldatava ekspordi või ekspordituluga. Üksnes fakti, et subsiidiumi
antakse eksportivale ettevõttele, ei tule seetõttu käesoleva sätte mõistes
lugeda ekspordisubsiidiumiks.
5. Käesoleva artikli sätete alusel
kindlakstehtud konkreetsus tuleb selgelt tõendada positiivse tõendusmaterjali
põhjal.
Artikkel 5
Tasakaalustatava subsiidiumi summa
arvutamine
Tasakaalustatavate subsiidiumide summa
arvutatakse lähtudes kasust, mille subsiidiumi saaja uurimisperioodil
uurimistulemuste järgi subsideerimisest sai. Tavapäraselt on selleks perioodiks
subsiidiumi saaja viimane aruandeaasta, kuid see võib olla ka mis tahes muu
vähemalt kuuekuuline ajavahemik enne uurimise algust, mille kohta on
kättesaadavad usaldusväärsed finants- ja muud asjakohased andmed.
Artikkel 6
Saaja saadud kasu arvutamine
Saaja saadud kasu arvutamisel kohaldatakse
järgmisi eeskirju:
a)           valitsuse tehtud omakapitalimahutust
ei peeta saadud kasuks, välja arvatud juhul, kui investeering on päritolu-
ja/või ekspordiriigi territooriumil vastuolus erainvestorite tavalise
investeerimispraktikaga (kaasa arvatud riskikapitali eraldised);
b)           valitsuslaenu ei peeta saadud
kasuks, välja arvatud juhul, kui erinevus on selles, kui palju maksab laenu
saav ettevõte valitsuslaenu eest ja võrreldava kommertslaenu eest, mida see
ettevõte võiks turul reaalselt saada. Sellisel juhul on kasu nende kahe summa
vahe;
c)           valitsusepoolset laenugarantiid ei
peeta saadud kasuks, välja arvatud juhul, kui erinevus on selles, kui palju
maksab garantiid saav ettevõte laenu eest, mida garanteerib valitsus, ja
võrreldava kommertslaenu eest, millel ei ole valitsuse garantiid. Sellisel
juhul on kasu nende kahe summa vahe, mis on korrigeeritud mis tahes
tasuerinevuste suhtes;
d)           valitsusepoolset kaupade või
teenustega varustamist või kaupade ostmist ei peeta saadud kasuks, välja
arvatud juhul, kui varustatakse piisavast väiksema tasu eest või ostetakse
piisavast suurema tasu eest. Tasu piisavus määratakse kõnealuse toote või
teenuse puhul valdavate turutingimuste suhtes sellega varustamise või selle
ostmise maal, sealhulgas hind, kvaliteet, kättesaadavus, turustatavus, vedu ja
teised ostu- või müügitingimused.
              Kui kõnealuse toote või teenuse
puhul ei ole sellega varustamise või selle ostmise maal selliseid valdavaid
turutingimusi, mida oleks võimalik asjakohaste võrdlusarvudena kasutada,
kohaldatakse järgmisi eeskirju:
i)       asjaomase riigi valdavaid turutingimusi korrigeeritakse
tegelike kulude, hindade ja muude selles riigis kasutusel olevate tegurite
alusel tavapärastele turutingimustele vastava sobiva summa võrra, või
ii)      vajaduse korral kasutatakse mõne muu
riigi turu või maailmaturu valdavaid tingimusi, mis on kasu saajale
kättesaadavad.
Artikkel 7
Üldsätted arvutamise kohta
1. Tasakaalustatavate subsiidiumide summa
määratakse kindlaks Ö liitu Õ eksporditud
subsideeritud toote ühiku kohta.
Selle summa kindlakstegemisel võib subsiidiumi
kogusummast maha arvata järgmised osad:
a)           taotluse lõiv või muud vältimatud
kulud, et vastata subsiidiumi saamise tingimustele või saada subsiidiumi;
b)           ekspordimaksud, tollimaksud või muud
toote Ö liitu Õ eksportimise tasud,
mis on mõeldud konkreetselt subsiidiumi korvamiseks.
Kui huvitatud pool nõuab mahaarvamist, peab ta
tõendama, et nõue on põhjendatud.
2. Kui subsiidiumi ei anta valmistatud,
toodetud, eksporditud või veetud koguste alusel, määratakse tasakaalustatav
subsiidium kindlaks, jagades kogu subsiidiumi summa vastavalt vajadusele
asjaomaste toodete subsideerimise uurimisperioodil toodetud, müüdud või
eksporditud kogustele.
3. Kui subsiidiumi võib seostada põhivara
soetamise või tulevase soetamisega, arvutatakse tasakaalustatava subsiidiumi
summa, jagades subsiidiumi ajavahemikule, mis kajastab selliste varade tavalist
amortisatsiooni asjaomases tootmisharus.
Niiviisi arvutatud summa, mis käib
uurimisperioodi kohta, kaasa arvatud summa, mis tuleneb enne seda perioodi
omandatud põhivaradest, jagatakse vastavalt lõikele 2.
Kui varad ei ole amortiseeruvad, hinnatakse
subsiidium intressivabaks laenuks ning seda käsitletakse artikli 6 punkti b
kohaselt.
4. Kui subsiidiumi ei saa seostada põhivarade
soetamisega, omistatakse uurimisperioodi jooksul saadud kasu summa
põhimõtteliselt nimetatud perioodile ja jagatakse vastavalt lõikele 2,
välja arvatud juhul, kui kerkivad esile erilised asjaolud, mis õigustavad selle
omistamist teisele ajavahemikule.
Artikkel 8
Kahjude tuvastamine
1. Kahju tuvastamine peab põhinema otsesel
tõendusmaterjalil ning selle käigus tuleb objektiivselt uurida:
a)           subsideeritud impordi mahtu ja
subsideeritud impordi mõju samasuguste toodete turuhindadele Ö liidus Õ, ja
b)           kõnealuse impordi edaspidist mõju Ö liidu Õ tootmisharule.
2. Subsideeritud impordi mahu asjus pööratakse
tähelepanu sellele, kas subsideeritud import on absoluutnäitajate poolest või Ö liidu Õ tootmis- või
tarbimisnäitajate suhtes oluliselt suurenenud. Subsideeritud impordi mõju
suhtes hindadele pööratakse tähelepanu sellele, kas subsideeritud impordi mõjul
on toimunud oluline hinna allalöömine võrreldes Ö liidu Õ tootmisharu samasuguse
toote hinnaga või kas sellise impordi mõjul hinnad muidu oluliselt langevad või
takistatakse olulisel määral hinnatõuse, mis muidu aset leiaksid. Otsustamisel
ei tarvitse saada määravaks üks või mitu loetletud tegureist.
3. Kui
tasakaalustavate tollimaksude uurimine mingi toote impordi suhtes rohkem kui
ühest riigist toimub üheaegselt, hinnatakse sellise impordi mõju kumulatiivselt
üksnes siis, kui on kindlaks tehtud, et:
a)           tasakaalustatava
subsiidiumi summa, mis tehakse kindlaks igalt maalt pärit impordi suhtes, on
suurem kui artikli 14 lõikes 5 määratletud Ö miinimumtasemest Õ ning igalt maalt
pärit impordi maht ei ole tühine, ning
b)           impordi mõju kumulatiivne hindamine
on importtoodete vahelise konkurentsi tingimusi ning importtoodete ja
samasuguste Ö liidu Õ toodete vahelise
konkurentsi tingimusi arvesse võttes asjakohane.
4. Uurides subsideeritud impordi mõju
asjaomasele Ö liidu Õ tootmisharule,
hinnatakse ka kõiki asjakohaseid majandustegureid ja -näitajaid, mis puudutavad
selle tootmisharu olukorda, sealhulgas: asjaolu, et tootmisharu ei ole veel
täielikult toibunud varasema subsideerimise või dumpingu mõjust;
tasakaalustatavate subsiidiumide summa suurust; tegelikku ja võimalikku müügi,
kasumi, tootmismahu, turuosa, tootlikkuse, investeeringutasuvuse ja
tootmisvõimsuse vähenemist; Ö liidu Õ hindu mõjutavaid
tegureid; tegelikku ja võimalikku negatiivset mõju rahavoogudele, laovarudele,
tööhõivele, palkadele, majanduskasvule, kapitali ja investeeringute kaasamise
võimele ning põllumajanduse puhul sellele, kas valitsuse abiprogrammide
kasutamine on suurenenud. See loend ei ole ammendav, samuti ei saa otsustamisel
tingimata määravaks üks või mitu loetletud tegureist.
5. Lõike 1 alusel esitatud asjakohase
tõendusmaterjaliga tuleb tõestada, et subsideeritud impordiga põhjustatakse
kahju. Eelkõige tuleb tõestada, et lõike 2 alusel näidatud mahu- ja/või
hinnatasemed on lõike 4 kohaselt mõjutanud Ö liidu Õ tootmisharu, ning et
mõju ulatus võimaldab selle oluliseks liigitada.
6. Lisaks subsideeritud impordile uuritakse ka
muid teadaolevaid tegureid, millega Ö liidu Õ tootmisharu samal
ajal kahjustatakse, ning nende teguritega tekitatud kahju ei tohi lõike 5
alusel omistada subsideeritud impordile. Tegurid, mida võib selles suhtes
arvesse võtta, hõlmavad subsideerimata impordi mahtu ja hinda, nõudluse
vähenemist või tarbimisharjumuste muutusi, kaubanduspiiranguid ning konkurentsi
kolmandate riikide ja Ö liidu Õ tootjate vahel,
tehnoloogia arengut ning Ö liidu Õ tootmisharu
eksporditegevust ja tootlikkust.
7. Subsideeritud impordi mõju hinnatakse Ö liidu Õ tootmisharu
samasuguse toodangu suhtes, kui kättesaadavate andmete abil on võimalik sellist
toodangut tootmisprotsessi, tootjatepoolse müügi, kasumi jms kriteeriumide
põhjal eraldi kindlaks teha. Kui seda toodangut ei ole võimalik selliselt
eraldi kindlaks teha, hinnatakse subsideeritud impordi mõju, uurides samasugust
toodet sisaldava kitsaima tooterühma või -valiku toodangut, mille kohta vajalik
teave on saadaval.
8. Olulise kahju oht tuleb tuvastada faktide, mitte
üksnes väidete, oletuste või kaudse võimaluse põhjal. Muudatus asjaoludes, mis
tekitaksid olukorra, mille puhul subsiidium põhjustaks kahju, peab olema
selgelt prognoositav ja peatselt toimuv.
Tehes otsust olulise kahju ohu olemasolu
kohta, tuleks arvesse võtta niisuguseid tegureid nagu:
a)           kõnealuse subsiidiumi või
subsiidiumide laad ja sellest tulenevad võimalikud kaubandustulemused;
b)           Ö liidu Õ turule suunatud
subsideeritud impordi märkimisväärne kasvutempo, mis viitab importimise olulise
suurenemise tõenäosusele;
c)           eksportija piisavad ja vabalt
kasutatavad tootmisvõimsused või nende peatne Ö ja Õ oluline suurenemine,
mis viitab tõenäosusele, et subsideeritud eksport Ö liitu Õ võib oluliselt
kasvada, võttes arvesse teiste mis tahes lisaeksporti vastu võtta võivate
eksporditurgude olemasolu;
d)           kas import toimub hindadega, mis
oluliselt langetavad hindu või takistavad olulisel määral hinnatõuse, mis muidu
aset leiaksid ja mis tõenäoliselt suurendaksid edasise impordi nõudlust;
e)           uurimisaluse toote laovarud.
Ükski neist tegureist ei või iseenesest olla
otsustamisel tingimata määrav, kuid kõigi vaadeldavate tegurite arvessevõtmine
peab viima järeldusele, et peatselt on oodata edasist subsideeritud eksporti ja
et kui ei rakendata kaitsemeetmeid, on tagajärjeks oluline kahju.
Artikkel 9
Ö Liidu Õ
tootmisharu mõiste
1. Käesolevas määruses tuleb mõistet „Ö liidu Õ tootmisharu”
tõlgendada viitena Ö liidu Õ samasuguste toodete
tootjaile tervikuna või neile tootjaile, kelle toodang moodustab ühtekokku
artikli 10 lõikes 6 määratletud põhiosa Ö liidu Õ nende toodete kogutoodangust,
välja arvatud järgmistel juhtudel:
a)           kui tootjad on seotud eksportijate
või importijatega või on ise eeldatavalt subsideeritud toote importijad, mil
mõistet „Ö liidu Õ tootmisharu” võib
tõlgendada kui ülejäänud tootjaid;
b)           erakorralistel asjaoludel võib Ö liidu Õ territooriumi jagada
kõnealuse toodangu suhtes kaheks või enamaks konkureerivaks turuks ja vaadelda
tootjaid igal turul eraldi tootmisharuna, kui:
i)       sellisel turul tegutsevad tootjad müüvad
kõik või peaaegu kõik kõnealused oma valmistatud tooted selsamal turul ja
ii)      mujal Ö liidus asuvad Õ kõnealuse toote
valmistajad ei rahulda olulisel määral kõnealuse turu nõudlust.
Sellistel asjaoludel võidakse kahju tuvastada ka
juhul, kui see ei kahjusta valdavat osa kogu Ö liidu Õ tootmisharust,
tingimusel, et subsideeritud import on koondunud sellisele isoleeritud turule,
ja tingimusel, et subsideeritud import kahjustab kogu või peaaegu kogu toodangu
valmistajaid sel turul.
2. Lõike 1 kohaldamisel peetakse tootjaid
eksportijate või importijatega seotuks üksnes siis, kui:
a)           üks nendest kontrollib otseselt või
kaudselt teist või
b)           kolmas isik kontrollib otseselt või
kaudselt mõlemaid või
c)           nad koos kontrollivad otseselt või
kaudselt kolmandat isikut, juhul kui on alust arvata või kahtlustada, et
sellise suhte mõjul käitub asjaomane tootja mitteseotud tootjatest erinevalt.
Käesoleva lõike kohaldamisel loetakse Ö teist isikut
kontrollivaks isikuks see isik, kellel on seaduse alusel või tegelikult õigus
kontrollitavale isikule piiranguid seada või käske anda. Õ
3. Kui Ö liidu Õ tootmisharu
tõlgendamisel loetakse selleks teatava piirkonna tootjaid, antakse
eksportijatele või tasakaalustatavaid subsiidiume andvale valitsusele võimalus
teha ettevõtetele artikli 13 alusel ettepanek võtta asjaomase piirkonna suhtes
kohustusi. Sellistel juhtudel võetakse Ö liidu Õ huvide hindamisel
eraldi arvesse piirkonna huve. Kui ettepanekut piisav kohustus võtta ei tehta
viivitamata, samuti artikli 13 lõigetes 9 ja 10 sätestatud olukorras, võib
kehtestada ajutise või lõpliku tasakaalustava tollimaksu Ö liidu Õ suhtes tervikuna.
Sellistel juhtudel võivad tollimaksud võimaluse korral piirduda konkreetsete
tootjate või eksportijatega.
4. Käesoleva artikli suhtes kohaldatakse
artikli 8 lõike 7 sätteid.
Artikkel 10
Menetluse algatamine
1. Välja arvatud lõikes 8 sätestatud juhud,
algatatakse uurimine, tuvastamaks mis tahes väidetava subsiidiumi olemasolu,
määra ja mõju, Ö liidu Õ tootmisharu nimel
tegutseva füüsilise või juriidilise isiku või iseseisva õigusvõimeta ühingu
esitatud kirjaliku kaebuse põhjal.
Kaebuse võib esitada komisjonile või
liikmesriigile, kes selle komisjonile edastab. Komisjon saadab liikmesriikidele
koopia kõikidest talle saabunud kaebustest. Kaebus loetakse esitatuks esimesel
tööpäeval pärast selle komisjonile tähtkirjana üleandmist või pärast
kättesaamistõendi väljaandmist komisjoni poolt.
Kui kaebust pole esitatud, kuid liikmesriigi
käsutuses on piisavalt tõendusmaterjali subsideerimise ja sellest Ö liidu Õ tootmisharule
tuleneva kahju kohta, edastab liikmesriik sellise tõendusmaterjali viivitamata
komisjonile.
2. Lõikes 1 osutatud kaebus sisaldab piisavat
tõendusmaterjali tasakaalustatavate subsiidiumide olemasolu (ja kui võimalik,
siis ka nende suuruse) kohta, kahju olemasolu kohta ja põhjusliku seose
olemasolu kohta väidetavalt subsideeritud impordi ja väidetava kahju vahel.
Kaebus sisaldab selle esitajale mõistlikult kättesaadavat teavet järgmistes
küsimustes:
a)           kaebuse esitaja isikuandmed ning
kaebuse esitaja kirjeldus Ö liidu Õ samasuguste toodete
toodangu mahu ja väärtuse kohta. Kui kirjalik kaebus esitatakse Ö liidu Õ tootmisharu nimel,
tuleb kaebuses määratleda tootmisharu, mille nimel kaebus esitatakse, koostades
loendi kõigist teadaolevaist samasuguse toote tootjatest Ö liidus Õ (või Ö liidu Õ samasuguse toote
tootjate ühendustest), kirjeldades võimalikult suures ulatuses selliste
tootjate arvele langevat samasuguse toote Ö liidu Õ toodangu mahtu ja
väärtust;
b)           väidetavalt subsideeritud toote
täielik kirjeldus, kõnesoleva(te) päritolu- või ekspordiriigi või -riikide
nimi/nimed, iga teadaoleva eksportija või välistootja isik ning kõnealust
toodet teadaolevalt importivate isikute loend;
c)           tõendid kõnealuse subsiidiumi
olemasolu, suuruse ja laadi ning tasakaalustatavuse kohta;
d)           väidetavalt subsideeritud impordi
mahu Ö muutused Õ, sellise impordi
mõju samasuguse toote hinnale Ö liidu Õ turul ning sellest
tulenev mõju, mida import avaldab Ö liidu Õ tootmisharule, nagu
seda kajastavad Ö liidu Õ tootmisharu
seisundit puudutavad asjakohased tegurid ja näitajad, näiteks need, mis on
loetletud artikli 8 lõigetes 2 ja 4.
3. Komisjon kontrollib oma võimaluste piires
kaebuses esitatud tõendusmaterjali täpsust ja vastavust, et teha kindlaks, kas
tõendid on piisavad õigustamaks uurimise algatamist.
4. Uurimise võib algatada, et teha kindlaks,
kas väidetavad subsiidiumid on artikli 4 lõigete 2 ja 3 tähenduses konkreetsed
või mitte.
5. Samuti võib uurimise algatada IV lisas
loetletud meetmete suhtes sellisel määral, mil need sisaldavad artiklis 3
määratletud subsiidiumi, et teha kindlaks, kas kõnealused meetmed on täielikult
kooskõlas nimetatud lisa sätetega.
6. Uurimine algatatakse vastavalt lõikele 1
ainult siis, kui samasuguse toote Ö liidu Õ tootjate poolt kaebuse
suhtes väljendatud toetuse või vastuseisu ulatuse kontrollimise põhjal on
tuvastatud, et kaebus on esitatud Ö liidu Õ tootmisharu poolt
või selle nimel. Kaebust peetakse Ö liidu Õ tootmisharu poolt
või selle nimel esitatuks, kui seda toetavad need Ö liidu Õ tootjad, kelle
toodang moodustab ühtekokku enam kui 50 % samasuguse toote kogutoodangust,
mida toodab kaebusele kas toetust või vastuseisu väljendav osa omamaisest tootmisharust.
Uurimist ei algatata, kui kaebust selgesõnaliselt toetavate Ö liidu Õ tootjate arvele
langeb alla 25 % Ö liidu Õ tootmisharu
samasuguse toote kogutoodangust.
7. Kuni uurimist ei ole otsustatud algatada,
hoiduvad võimuorganid uurimise algatamist taotlevat kaebust mis tahes viisil
avalikustamast. Komisjon teatab pärast nõuetekohaselt dokumenteeritud kaebuse
kättesaamist käesoleva artikli alusel niipea kui võimalik ja igal juhul enne
uurimise algatamist sellest siiski asjaomasele päritolu- ja/või
ekspordiriigile, keda kutsutakse pidama konsultatsioone, et selgitada olukorda
lõikes 2 osutatud küsimustes ja jõuda vastastikku kokkulepitud lahenduseni.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.1
8. Kui komisjon otsustab erilistel asjaoludel
algatada uurimise, ilma et ta oleks saanud liidu tootmisharult või selle nimel
kirjalikku kaebust sellise uurimise algatamiseks, toimub see juhul, kui asja
uurimise algatamiseks on piisavalt tõendusmaterjali tasakaalustatavate
subsiidiumide, kahju ja põhjusliku seose olemasolu kohta, nagu seda on
kirjeldatud lõikes 2. Komisjon annab liikmesriikidele teavet, kui ta on
nimetatud uurimise algatamise vajaduse kindlaks teinud.
ê 597/2009 (kohandatud)
9. Otsustamaks, kas algatada uurimist või
mitte, vaadatakse samal ajal läbi tõendusmaterjal nii subsiidiumi kui ka kahju
kohta. Kaebus lükatakse tagasi, kui tasakaalustatavate subsiidiumide või kahju
kohta puudub piisav tõendusmaterjal, mis põhjendaks asja jätkamist. Menetlust
ei algatata riikide vastu, mille impordi turuosa moodustab alla 1 %, välja
arvatud juhul, kui nende riikide arvele langeb ühtekokku vähemalt 3 % Ö liidu Õ tarbimisest.
10. Kaebuse võib enne uurimise algatamist
tagasi võtta; sel juhul loetakse, et kaebust pole esitatud.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.2 (kohandatud)
11. Kui ilmneb, et menetluse algatamiseks on
piisav hulk tõendusmaterjali, teeb komisjon seda 45 päeva jooksul Ö pärast Õ kaebuse esitamise
kuupäeva ning avaldab teate Euroopa Liidu Teatajas. Kui tõendeid ei ole
piisavalt, teatatakse sellest kaebuse esitajale 45 päeva jooksul alates
kuupäevast, kui kaebus komisjonile esitati. Komisjon annab liikmesriikidele
teavet kaebuse analüüsi kohta tavaliselt 21 päeva jooksul kaebuse esitamisest
komisjonile.
ê 597/2009
(kohandatud)
12. Menetluse algatamise teates teatatakse
uurimise algatamisest, nimetatakse asjaomane toode ja asjaomased riigid,
tehakse kokkuvõte saadud informatsioonist ning juhitakse tähelepanu vajadusele
edastada komisjonile kogu asjakohane informatsioon.
Ö Teates
teatatakse tähtajad Õ, mille jooksul
huvitatud osapooled võivad endast teada anda, oma seisukohad kirjalikult
teatavaks teha ja informatsiooni esitada, kui selliseid seisukohti ja sellist
informatsiooni tuleks uurimise käigus arvesse võtta. Samuti teatatakse aeg,
mille jooksul huvitatud osapooled võivad taotleda komisjonilt ärakuulamist
vastavalt artikli 11 lõikele 5.
13. Komisjon teatab talle teadaolevatele
asjaomastele eksportijatele, importijatele ning eksportijaid või importijaid
esindavatele ühendustele, samuti päritolu- ja/või ekspordiriigile ja kaebuse
esitajatele menetluse algatamisest ning, võttes kohaselt arvesse
konfidentsiaalse teabe kaitset, esitab teadaolevatele eksportijatele ning
päritolu- ja/või ekspordiriigi võimuorganitele lõike 1 alusel saadud kirjaliku
kaebuse täieliku teksti ning teeb selle teistele asjaomastele huvitatud
pooltele nende taotlusel kättesaadavaks. Kui asjaomaste eksportijate arv on
eriti suur, võib kirjaliku kaebuse täieliku teksti esitada üksnes päritolu-
ja/või ekspordiriigi võimuorganitele või asjaomasele kaubandusettevõtete
ühendusele.
14. Tasakaalustava tollimaksu alase uurimisega
ei tohi takistada tolliprotseduuride täitmist.
Artikkel 11
Uurimine
1. Pärast menetluse algatamist alustab
komisjon koostöös liikmesriikidega uurimist Ö liidu Õ tasandil.
Subsideerimist ja kahju uuritakse ühel ajal.
Et uurimistulemused oleksid representatiivsed,
valitakse uurimisperiood, mis subsideerimise puhul hõlmab tavaliselt artiklis 5
sätestatud uurimisperioodi.
Informatsiooni uurimisperioodile järgneva
perioodi kohta ei võeta üldjuhul arvesse.
2. Osapooltele, kes saavad tasakaalustava
tollimaksu uurimises kasutatavad küsitluslehed, jäetakse vastamiseks vähemalt
30 päeva. Eksportijatele määratud tähtaega arvestatakse alates küsitluslehe
saamise kuupäevast; selles mõttes loetakse küsitlusleht kättesaaduks nädal
pärast vastajale ärasaatmist või päritolu- ja/või ekspordiriigi asjaomasele
diplomaatilisele esindajale toimetamist. 30-päevast tähtaega võib pikendada,
võttes kohaselt arvesse uurimistähtaegu, tingimusel, et osapool näitab ära
pikendamist põhjendavad erilised asjaolud.
3. Komisjon võib nõuda liikmesriikidelt
informatsiooni esitamist ja liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et neid
nõudmisi täita.
Nad saadavad komisjonile nõutud info koos
kõigi tehtud inspekteerimiste, kontrollimiste ja uurimiste tulemustega.
Kui kõnealune informatsioon pakub üldist huvi
või kui liikmesriik selle edastamist nõuab, saadab komisjon selle
liikmesriikidele, juhul kui informatsioon ei ole konfidentsiaalne.
Konfidentsiaalse informatsiooni puhul edastatakse selle mittekonfidentsiaalne
kokkuvõte.
4. Komisjon võib nõuda, et liikmesriik teeks
kõik vajalikud kontrollimised ja inspekteerimised, eriti importijate,
kaubandusringkondade ja Ö liidu Õ tootjate seas, ning
teostaks uurimisi kolmandates riikides, kui asjaomased äriühingud annavad oma
nõusoleku ja kui kõnealuse riigi valitsust on ametlikult informeeritud ning ta
ei esita vastuväidet.
Liikmesriigid teevad kõik vajaliku, et
komisjoni nõudmisi täita.
Komisjoni ametnikud võivad komisjoni või
liikmesriigi taotlusel liikmesriikide ametnikke nende ülesannete täitmisel
abistada.
5. Huvitatud pooled, kes on endast artikli 10
lõike 12 teise lõigu kohaselt teada andnud, kuulatakse ära, kui nad on esitanud
Euroopa Liidu Teatajas avaldatud teadaandes ettenähtud tähtaja jooksul
kirjaliku ärakuulamistaotluse, mis kinnitab, et nad on huvitatud pool, kellele
menetluse tulemus tõenäoliselt mõju avaldab, ning et on konkreetsed põhjused,
miks nad tuleks ära kuulata.
6. Importijatele, eksportijatele ja kaebuse
esitajatele, kes on endast artikli 10 lõike 12 teise lõigu kohaselt teada
andnud, ning päritolu- ja/või ekspordiriigi valitsusele antakse soovi korral
võimalus kohtuda vastaspooltega, et esitada erinevaid seisukohti ja vajadusel
vastuväiteid.
Kõnealuse võimaluse andmisel arvestatakse
konfidentsiaalsuse säilitamise vajadust ning selle sobivust osapooltele.
Ükski osapool ei ole kohustatud kohtumisel
osalema ning kõrvalejäämine ei mõju kõnealust osapoolt kahjustavalt.
Komisjon võtab käesoleva lõike alusel esitatud
suulist informatsiooni arvesse niivõrd, kuivõrd seda hiljem kirjalikult
kinnitatakse.
7. Kaebuse esitajad, päritolu- ja/või
ekspordiriigi valitsus, importijad ja eksportijad ning neid esindavad
ühendused, kasutajad ja tarbijate organisatsioonid, kes on endast artikli 10
lõike 12 teise lõigu kohaselt teada andnud, võivad kirjaliku sooviavalduse
esitamisel tutvuda kogu informatsiooniga, mille ükskõik milline uurimise
osapool on komisjoni käsutusse andnud, välja arvatud Ö liidu Õ või liikmesriikide
asutusesisesed dokumendid, juhul kui see informatsioon on nende huvide
kaitsmiseks oluline ega ole konfidentsiaalne artikli 29 tähenduses ning kui
komisjon seda uurimisel kasutab.
Need osapooled võivad sellele informatsioonile
vastata ja nende märkused võetakse arvesse, kui need on vastuses piisavalt
põhjendatud.
8. Välja arvatud artiklis 28 sätestatud
asjaolude puhul, tuleb uurimise käigus võimaluse piires veenduda, et huvitatud
poolte esitatud informatsioon, mille põhjal tehakse järeldused, on täpne.
9. Artikli 10 lõike 11 alusel algatatud
menetluse puhul viiakse uurimine võimaluse korral lõpule ühe aasta jooksul.
Igal juhul tuleb uurimine lõpetada 13 kuu jooksul pärast selle algatamist kas
artikli 13 kohaselt tehtud järelduste põhjal, mis on saadud kohustuste
võtmisel, või artikli 15 kohaselt tehtud järelduste põhjal, mis on saadud
lõplike meetmete võtmisel.
10. Komisjon annab kogu uurimise ajal
päritolu- ja/või ekspordiriigile piisava võimaluse jätkata konsultatsioone,
mille eesmärk on selgitada tegelikku olukorda ja jõuda vastastikku kokkulepitud
lahenduseni.
Artikkel 12
Ajutised meetmed
1. Ajutisi tollimakse võib Ö kehtestada Õ, kui:
a)           vastavalt artiklile 10 on algatatud
menetlus;
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.3
b)           sellest on teada antud ning
huvitatud pooltele on antud piisav võimalus anda vastavalt artikli 10 lõike 12
teisele lõigule teavet ja selgitusi;
ê 597/2009
(kohandatud)
c)           on tehtud esialgne kinnitav otsus
selle kohta, et imporditud toote suhtes kehtivad tasakaalustatavad subsiidiumid
ning et sellega on tekitatud Ö liidu Õ tootmisharule kahju
ning
d)           Ö liidu Õ huvid nõuavad
sekkumist, et sellist kahju ära hoida.
Ajutised tollimaksud kehtestatakse kõige varem
60 päeva pärast menetluse algatamist, ent hiljemalt üheksa kuud pärast
menetluse algatamist.
Ajutise tasakaalustava tollimaksu summa ei
ületa ajutiselt kindlakstehtud tasakaalustatavate subsiidiumide kogusummat,
kuid see peaks olema nimetatud summast väiksem, kui sellisest väiksemast
tollimaksust piisab Ö liidu Õ tootmisharule
tehtava kahju kõrvaldamiseks.
2. Ajutised tollimaksud tagatakse tagatisega
ning asjaomased tooted lubatakse Ö liidus Õ vabasse ringlusse
kõnealuse tagatise andmise korral.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.3
3. Komisjon võtab ajutised meetmed artikli 25
lõikes 4 sätestatud korras.
ê 597/2009
4. Kui liikmesriik taotleb komisjoni
viivitamatut sekkumist ja kui lõike 1 esimese ja teise lõigu tingimused on
täidetud, teeb komisjon otsuse ajutise tasakaalustava tollimaksu kehtestamise
kohta maksimaalselt viie tööpäeva jooksul taotluse saamisest arvates.
5. Ajutised tasakaalustavad tollimaksud
kehtestatakse kõige enam neljaks kuuks.
Artikkel 13
Kohustused
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.4
1. Kui esialgne kinnitav otsus subsideerimise
ja kahju olemasolu kohta on tehtud, võib komisjon kooskõlas artikli 25 lõikes 2
osutatud nõuandemenetlusega heaks kiita heastavad vabatahtlikud kohustused,
mille järgi:
a)           päritolu- ja/või ekspordiriik
nõustub lõpetama või piirama subsiidiumi või võtma teisi meetmeid selle mõju
suhtes, või
b)           mis tahes eksportija võtab endale
kohustuse korrigeerida oma hindu või lõpetada kõnealusesse piirkonda eksport,
mille eest saadakse tasakaalustatavaid subsiidiume, nii et komisjon veendub, et
subsiidiumide kahjustav mõju on kõrvaldatud.
Sellisel juhul ei kohalda komisjon nende
kohustuste kehtimise ajal artikli 12 lõike 3 kohaselt kehtestatud ajutisi
tollimakse või artikli 15 lõike 1 kohaselt kehtestatud lõplikke tollimakse
nende äriühingute toodetud asjaomase toote impordi suhtes, mida nimetatakse
komisjoni kohustuste heakskiitmise otsuses ja niisuguse otsuse kõikides
hilisemates muudatustes.
Selliste kohustuste alusel toimuv hinnatõus ei
tohi olla suurem, kui subsiidiumi mahu kõrvaldamiseks vaja, ning see peaks
olema tasakaalustatavate subsiidiumide summast väiksem, kui sellest piisab
liidu tootmisharule tekitatava kahju kõrvaldamiseks.
ê 597/2009
2. Komisjon võib kohustusi soovitada, kuid
ükski riik ega eksportija ei ole kohustatud endale sellist kohustust võtma.
Tõsiasi, et riigid või eksportijad ei tee ettepanekut võtta selliseid kohustusi
või ei nõustu ettepanekuga seda teha, ei tohi ühelgi juhul mõjutada asja
arutamist.
Siiski on võimalik kindlaks teha, et
subsideeritud impordi jätkumisel on kahju tekkimise oht tõenäolisem. Kohustuste
võtmist nõutakse riikidelt või eksportijatelt üksnes siis, ja seda
aktsepteeritakse, kui subsideerimise ja sellega tekitatud kahju olemasolu on
esialgselt kindlaks tehtud.
Kohustuse võtmise ettepanekut ei või teha
pärast artikli 30 lõikes 5 sätestatud vastuväidete esitamise tähtaja lõppu,
välja arvatud erakordsete asjaolude esinemisel.
3. Kohustusi, mille võtmiseks on tehtud
ettepanek, ei ole vaja aktsepteerida, kui seda peetakse ebaotstarbekaks,
näiteks kui tegelike või potentsiaalsete eksportijate arv on liiga suur, või
muudel, sealhulgas üldpoliitilistel põhjustel. Asjaomasele eksportijale ja/või
päritolu- ja/või ekspordiriigile võib põhjendada, miks nende kohustuse võtmise
ettepanek soovitatakse tagasi lükata, ning neile võib anda võimaluse selle
kohta arvamus esitada. Tagasilükkamise põhjused esitatakse lõplikus otsuses.
4. Pooltelt, kes teevad ettepaneku võtta
kohustus, nõutakse kohustuse mittekonfidentsiaalse versiooni esitamist, nõnda
et see oleks uurimise huvitatud pooltele kättesaadav.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.4
5. Kui kohustused aktsepteeritakse, siis
uurimine lõpetatakse. Komisjon lõpetab uurimise kooskõlas artikli 25 lõikes 3
osutatud kontrollimenetlusega.
ê 597/2009
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.4
6. Kui kohustused aktsepteeritakse, siis
subsideerimise ja kahju uurimine üldjuhul lõpetatakse. Kui tehakse kindlaks, et
subsideerimist või kahju ei esine, muutub kohustus automaatselt kehtetuks,
välja arvatud juhul, kui see otsus on suuresti tingitud kohustuse olemasolust.
Sellistel juhtudel võib nõuda, et kohustust säilitataks põhjendatud aja
jooksul.
Kui tehakse kindlaks, et subsideerimine ja
kahju esineb, jätkub asjakohane kohustus kooskõlas selle tingimuste ja
käesoleva määruse sätetega.
7. Komisjon nõuab igalt riigilt või
eksportijalt, kelle kohustus on aktsepteeritud, kohustuste täitmise kohta
korrapärast teavet ning luba asjakohaseid andmeid kontrollida. Nende nõuete
täitmatajätmist peetakse kohustuse rikkumiseks.
8. Kui uurimise jooksul aktsepteeritakse
teatavate eksportijate kohustused, loetakse, et need hakkavad artiklite 18, 19,
20 ja 22 kohaldamisel kehtima alates kuupäevast, mil uurimine päritolu- ja/või
ekspordiriigi suhtes lõpetatakse.
è1 9.
Kui kohustuse võtnud osapool kohustust rikub või sellest taganeb või komisjon
tühistab kohustuse heakskiidu, siis komisjon tühistab vajaduse korral
kohustusele antud heakskiidu ning kohaldatakse komisjoni poolt artikli 12
kohaselt kehtestatud ajutisi tollimakse või artikli 15 lõike 1 kohaselt
kehtestatud lõplikke tollimakse, tingimusel et asjaomasele eksportijale või
päritoluriigile ja/või ekspordiriigile on antud võimalus esitada oma arvamus,
välja arvatud juhul, kui eksportija või nimetatud riik on kohustusest
taganenud. Komisjon annab liikmesriikidele teavet, kui ta otsustab tühistada
kohustusele antud heakskiidu. ç
Iga huvitatud isik või liikmesriik võib
esitada teavet, mis sisaldab prima facie tõendeid kohustuse rikkumise
kohta. Järgnev hindamine selle kohta, kas kohustuse rikkumine on esinenud,
viiakse lõpule tavaliselt kuue kuu jooksul, kuid igal juhul hiljemalt üheksa
kuu jooksul nõuetekohaselt põhjendatud taotluse esitamisest.
Komisjon võib kohustuste jälgimisel taotleda
liikmesriikide pädevatelt asutustelt abi.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.4
10. Ajutise tollimaksu võib kehtestada artikli
12 kohaselt parima kättesaadava teabe põhjal, kui on põhjust uskuda, et
kohustust rikutakse, või kohustuse rikkumise või sellest taganemise korral, kui
uurimine, mis sai kohustuse võtmise aluseks, ei ole lõpetatud.
ê 597/2009
(kohandatud)
Artikkel 14
Lõpetamine ilma meetmeid võtmata
1. Kui kaebus võetakse tagasi, võib menetluse
lõpetada, kui see ei ole vastuolus Ö liidu Õ huvidega.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.5
2. Kui kaitsemeetmeid ei ole vaja võtta, siis
uurimine või menetlus lõpetatakse. Komisjon lõpetab uurimise kooskõlas artikli
25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
ê 597/2009
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.6
3. Menetlus lõpetatakse kohe, kui on kindlaks
tehtud, et tasakaalustatava subsiidiumi summa on lõike 5 kohaselt Ö minimaalne Õ või tegeliku või
võimaliku subsideeritud impordi maht või kahju on tühine.
4. Artikli 10 lõike 11 alusel algatatud Ö menetluse Õ puhul loetakse kahju
tavaliselt tühiseks, kui impordi turuosa on artikli 10 lõikes 9 sätestatud
määrast väiksem. Kui uurimine käsitleb arengumaadest pärit importi, loetakse
subsideeritud impordi mahtu tühiseks ka siis, kui see katab alla 4 %
samasuguse toote impordist Ö liitu Õ, välja arvatud
juhul, kui import arengumaadest, mille igaühe osa eraldi on alla 4 %,
moodustab ühtekokku üle 9 % samasuguse toote koguimpordist Ö liitu Õ.
5. Tasakaalustavate subsiidiumide summa
loetakse olevat Ö minimaalne Õ, kui see on
väärtuselt alla 1 %, välja arvatud juhtudel, kui uurimine puudutab importi
arengumaadest, millisel juhul on Ö miinimumkünniseks Õ väärtuselt 2 %;
kui tasakaalustatavate subsiidiumide summa on iga üksiku eksportija puhul alla
vastava Ö miinimumtaseme Õ, lõpetatakse tema
suhtes üksnes uurimine; eksportija suhtes menetlust ei katkestata ning uurimise
võib asjaomase riigi suhtes artiklite 18 ja 19 kohaselt läbiviidava uuesti
läbivaatamise käigus uuesti algatada.
Artikkel 15
Lõplike tollimaksude kehtestamine
è1 1.
Kui faktide põhjal on lõplikult tuvastatud, et tasakaalustatavad subsiidiumid
ja nende põhjustatud kahju on olemas ning kui liidu huvid nõuavad artikli 31
kohaselt sekkumist, kehtestab komisjon lõpliku tasakaalustava tollimaksu
kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Kui on kehtestatud
ajutised tollimaksud, algatab komisjon kõnealuse menetluse hiljemalt üks kuu
enne ajutiste tollimaksude aegumist. ç
ê 597/2009
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.7
Meetmeid ei kehtestata, kui subsiidium või
subsiidiumid tühistatakse või tõestatakse, et subsiidiumid ei anna enam
asjaomastele eksportijatele kasu.
Tasakaalustava tollimaksu summa ei tohi
ületada kindlakstehtud tasakaalustatavate subsiidiumide summat, kuid peaks
olema tasakaalustatavate subsiidiumide kogusummast väiksem, kui sellisest
väiksemast tollimaksust piisab Ö liidu Õ tootmisharule
tehtava kahju kõrvaldamiseks.
2. Tasakaalustav tollimaks kehtestatakse igal
üksikjuhul kohases ulatuses, lähtudes võrdse kohtlemise nõudest, sellise toote
impordi suhtes kõigist allikatest, kelle suhtes on avastatud, et ta on saanud
tasakaalustatavaid subsiidiume ja põhjustanud kahju, välja arvatud import neist
allikatest, kellel on käesoleva määruse tingimuste kohaselt aktsepteeritud
kohustused.
Tollimaksu kehtestavas määruses täpsustatakse
tollimaks iga asjaomase tarnija jaoks või, kui see on raskendatud, siis iga
asjaomase riigi jaoks.
3. Kui komisjon on oma uurimist vastavalt
artiklile 27 piiranud, ei ületa ükski nende eksportijate või tootjate
imporditavate toodete tasakaalustav tollimaks, kes on endast artikli 27 alusel
teada andnud, ent keda uurimine ei hõlmanud, valikuuringus osalenud poolte
suhtes kindlaks tehtud tasakaalustatavate subsiidiumide kaalutud keskmist.
Käesoleva lõike kohaldamisel jätab komisjon
tähelepanuta tasakaalustatavate subsiidiumide nullmäärad ja Ö miinimumtasemel Õ summad ning artiklis
28 osutatud asjaoludel kindlaks tehtud tasakaalustatavate subsiidiumide summad.
Impordi suhtes, mis tuleb eksportijalt või
tootjalt, kelle kohta on arvutatud eraldi subsiidiumisumma, nagu on sätestatud
artiklis 27, kohaldatakse eraldi tollimakse.
Artikkel 16
Tagasiulatuvus
1. Ajutisi meetmeid võetakse ja
tasakaalustavaid tollimakse kehtestatakse üksnes nende toodete suhtes, mis
lastakse vabasse ringlusse pärast artikli 12 lõike 1 alusel või, olenevalt
olukorrast, artikli 15 lõike 1 alusel võetud meetmete jõustumist, kui
käesolevas määruses ei ole ette nähtud erandeid.
è1 2.
Kui on kohaldatud ajutist tollimaksu ja lõplikult kindlaks tehtud, et tegu on
tasakaalustatavate subsiidiumide ja kahjuga, otsustab komisjon olenemata
sellest, kas tuleb kehtestada lõplik tasakaalustav tollimaks, milline osa
ajutisest tollimaksust kuulub lõplikult sissenõudmisele. ç
Sel puhul ei hõlma mõiste „kahju” Ö liidu Õ tootmisharu rajamise
olulist pidurdamist ega olulise kahju tekkimise ohtu, välja arvatud siis, kui
leitakse, et see oleks ajutiste meetmete puudumisel kujunenud oluliseks
kahjuks. Kõikidel muudel juhtudel, mis hõlmavad sellist ohtu või pidurdumist,
tagastatakse kõik ajutised summad ning lõplikke tollimakse võib kehtestada
üksnes alates kuupäevast, mil oht või oluline pidurdumine lõplikult kindlaks
tehakse.
3. Kui lõplik tasakaalustav tollimaks on
suurem kui ajutine tollimaks, ei nõuta tekkinud vahe maksmist. Kui lõplik
tollimaks on väiksem kui ajutine tollimaks, arvutatakse tollimaks ümber. Kui
lõplik otsus on eitav, ei kinnitata ajutist tollimaksu.
4. Lõplikku
tasakaalustavat tollimaksu võib nõuda toodetelt, mis imporditi tarbimiseks
kõige rohkem 90 päeva enne ajutiste meetmete kohaldamise kuupäeva, ent mitte
enne uurimise algatamist, tingimusel et:
a)         import on artikli 24 lõike 5
kohaselt registreeritud;
b)           asjaomastele importijatele on antud
võimalus esitada oma arvamus;
c)           kriitilistel asjaoludel, kui
kõnealuse subsideeritud toote puhul on raskesti korvatav kahju tekitatud
ulatusliku ja suhteliselt lühiajalise impordiga, mis saab kasu
tasakaalustatavatest subsiidiumidest käesoleva määruse tingimustel, ning
d)           kui niisuguse kahju kordumise
vältimiseks peetakse vajalikuks määrata nendele importtoodetele tagasiulatuvalt
tasakaalustav tollimaks.
5. Kohustuste rikkumise või neist taganemise
korral võib nõuda lõplikke tollimakse kaupadelt, mis on lubatud vabasse
ringlusse kõige rohkem 90 päeva enne ajutiste meetmete rakendamist, tingimusel,
et import on vastavalt artikli 24 lõikele 5 registreeritud, ja mis tahes
sellist tagasiulatuvat maksu ei tohi Ö kehtestada Õ toodete suhtes, mis
on imporditud enne kõnealuse kohustuse rikkumist või sellest taganemist.
Artikkel 17
Kestus
Ö Tasakaalustusmeede Õ jääb jõusse üksnes
nii kaua ja üksnes selles ulatuses, mis on vajalik, et avaldada vastutoimet
kahju põhjustavatele tasakaalustatavatele subsiidiumidele.
Artikkel 18
Aegumise läbivaatamine
1. Lõplik tasakaalustusmeede aegub viie aasta
möödudes selle kehtestamisest või viie aasta möödudes viimase läbivaatamise
kuupäevast, mis hõlmas nii subsideerimist kui kahju, kui läbivaatamisel ei
otsustata, et selle kehtivuse lõppemisega võib tõenäoliselt kaasneda
subsideerimise või kahju jätkumine või kordumine. Aegumise läbivaatamine
algatatakse komisjoni või Ö liidu Õ tootjate poolt või
nende nimel tehtud taotluse põhjal ning meede jääb jõusse läbivaatamise
tulemuste selgumiseni.
2. Aegumise läbivaatamine algatatakse, kui
taotlus sisaldab piisavalt tõendeid selle kohta, et meetmete kehtivuse
lõppemisega võib tõenäoliselt kaasneda subsideerimise ja kahju jätkumine või
kordumine. Sellist tõenäosust võivad näidata näiteks tõendid jätkuva
subsideerimise ja kahju kohta või selle kohta, et kahju kõrvaldamine tuleneb
osaliselt või tervikuna meetmete olemasolust, või selle kohta, et eksportijate
olukord või turutingimused on sellised, et neist võib näha edasise kahjuliku
subsideerimise tõenäosust.
3. Käesoleva artikli alusel uurimist
toimetades antakse eksportijatele, importijatele, päritolu- ja/või
ekspordiriigile ning Ö liidu Õ tootjatele võimalus
läbivaatamistaotluses sätestatud küsimusi avardada, tagasi lükata või nende
kohta arvamust avaldada, ning järeldusi tehes võetakse kohaselt arvesse kõiki
asjakohaseid ja nõuetekohaselt dokumenteeritud tõendeid, mis on esitatud seoses
küsimusega, kas meetmete kehtivuse lõppemine võib tõenäoliselt kaasa tuua
subsideerimise ja kahju jätkumise või kordumise, või on see ebatõenäoline.
4. Teade meetmete kehtivuse eelseisva
lõppemise kohta avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas kohasel ajal
käesolevas artiklis määratletud meetmete kohaldamisaja viimasel aastal.
Seejärel on Ö liidu Õ tootjatel hiljemalt
kolm kuud enne viieaastase tähtaja möödumist õigus esitada taotlus meetmete
läbivaatamiseks vastavalt lõikele 2. Samuti avaldatakse teade meetmete tegeliku
lõppemise kohta käesoleva artikli alusel.
Artikkel 19
Vahepealne läbivaatamine
1. Kui see on põhjendatud, võib meetmete
jätkuva rakendamise vajaduse samuti läbi vaadata kas komisjoni algatusel või
liikmesriigi taotlusel või, kui lõpliku meetme kehtestamisest on möödunud
kohane aeg, milleks on vähemalt üks aasta, siis eksportija, importija või Ö liidu Õ tootjate või
päritolu- ja/või ekspordiriigi taotluse põhjal, mis sisaldab piisavalt teavet,
tõendamaks vahepealse läbivaatamise vajadust.
2. Vahepealne läbivaatamine algatatakse, kui
taotlus sisaldab piisavalt tõendeid selle kohta, et meetme jätkuv rakendamine
ei ole enam vajalik, et korvata tasakaalustatavaid subsiidiume, ja/või selle
kohta, et meetme kõrvaldamisel või muutmisel kahju tõenäoliselt ei jätku või ei
kordu või et olemasolevast meetmest ei piisa või enam ei piisa kahju põhjustava
tasakaalustatava subsiidiumi korvamiseks.
3. Kui kehtestatud tasakaalustavad tollimaksud
on väiksemad kui leitud tasakaalustatavate subsiidiumide summa, võib algatada
vahepealse läbivaatamise, kui Ö liidu Õ tootjad või muud
huvitatud osapooled esitavad tavaliselt kahe aasta jooksul alates meetmete
jõustumisest piisavalt tõendeid selle kohta, et pärast esialgset
uurimisperioodi ja enne või pärast meetmete kehtestamist on ekspordihinnad
langenud või importtoote edasimüügihind Ö liidus Õ ei ole muutunud või
on muutunud ebapiisavalt. Kui uurimine näitab, et need väited vastavad tõele,
võib tasakaalustavaid tollimakse suurendada, et saavutada kahju kõrvaldamiseks
vajalik hinnatõus. Tõstetud tollimaksutase ei või siiski ületada
tasakaalustatavate subsiidiumide summat.
Eespool sätestatud tingimustel võib vahepealse
läbivaatamise algatada komisjoni algatusel või liikmesriigi taotlusel.
4. Käesoleva artikli alusel uurimist toimetades
võib komisjon muu hulgas kaaluda, kas subsideerimise ja kahju asjaolud on
oluliselt muutunud või kas olemasolevad meetmed toovad soovitud tulemusi
artikli 8 kohaselt varem kindlaks tehtud kahju kõrvaldamisel. Selles suhtes
võetakse lõpliku otsuse tegemisel arvesse kõiki asjakohaseid ja nõuetekohaselt
dokumenteeritud tõendeid.
Artikkel 20
Kiirendatud korras läbivaatamine
Mis tahes eksportijal, kelle ekspordi suhtes
kehtib lõplik tasakaalustav tollimaks ja keda esialgse uurimise käigus ei
uuritud eraldi muudel põhjustel kui komisjoniga koostööst keeldumise tõttu, on
õigus nõuda asja kiirendatud korras läbivaatamist, et komisjon saaks selle
eksportija jaoks viivitamata kehtestada tasakaalustava tollimaksu eraldi määra.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.8
Läbivaatamine algatatakse pärast seda, kui
liidu tootjatele on antud võimalus esitada oma arvamus.
ê 597/2009
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.9
Artikkel 21
Tagasimaksed
1. Olenemata artiklist 18 võib importija
taotleda tasutud tollimaksude tagasimaksmist, kui on näidatud, et
tasakaalustatavate subsiidiumide summa, mille alusel tollimakse maksti, on kas
kaotatud või vähendatud tasemeni, mis on alla kehtiva tollimaksu taseme.
2. Tasakaalustavate tollimaksude
tagasimaksmist taotledes esitab importija komisjonile taotluse. Taotlus
esitatakse selle liikmesriigi kaudu, kelle territooriumil tooted vabasse
ringlusse lubati, kuue kuu jooksul alates kuupäevast, mil pädevad ametiasutused
lõplike maksmisele kuuluvate tollimaksude summa nõuetekohaselt kindlaks
määrasid, või kuupäevast, mil tehti otsus ajutise tollimaksuna tagatiseks antud
summad lõplikult sisse nõuda. Liikmesriigid edastavad taotluse viivitamata
komisjonile.
3. Tagasimaksetaotlus loetakse tõendusmaterjaliga
nõuetekohaselt varustatuks üksnes siis, kui see sisaldab täpset informatsiooni
nõutud tasakaalustavate tollimaksude tagasimakstava summa kohta ja kogu
tollidokumentatsiooni, mis on seotud selle summa arvutamise ja maksmisega.
Samuti peab see sisaldama tõendeid tasakaalustatavate subsiidiumide summa kohta
vaatlusperioodil selle eksportija või tootja jaoks, kelle suhtes tollimaks
kehtib. Juhul kui importija ei ole asjaomase eksportija ega tootjaga seotud ja
selline informatsioon ei ole kohe kättesaadav või kui eksportija või tootja ei
soovi seda importijale anda, peab taotlus sisaldama eksportija või tootja
avaldust selle kohta, et tasakaalustatavate subsiidiumide summat on vähendatud
või see on kaotatud, nagu käesolevas artiklis näidatud, ning et vastav
tõendusmaterjal esitatakse komisjonile. Kui sellist tõendusmaterjali
eksportijalt või tootjalt mõistliku aja jooksul ei saada, lükatakse taotlus
tagasi.
è1 4.
Komisjon otsustab, kas ja millises ulatuses tuleks taotlus rahuldada, või ta
võib igal ajal otsustada algatada vahepealse läbivaatamise, misjärel
eeskirjadekohaste läbivaatamiste käigus saadud informatsiooni ja järeldusi
kasutatakse selle kindlakstegemiseks, kas ja millises ulatuses tagasimaksmine
on põhjendatud. ç
Tollimaks tuleb harilikult tagasi maksta 12
kuu jooksul ja mitte ühelgi juhul hiljem kui 18 kuu jooksul alates kuupäevast,
mil tasakaalustava tollimaksuga maksustatud toote importija esitas nõuetekohase
tõendusmaterjaliga varustatud tagasimaksetaotluse.
Lubatud tagasimakse tuleks liikmesriigil
harilikult teha 90 päeva jooksul alates esimeses lõigus osutatud otsuse
tegemisest.
Artikkel 22
Üldsätted läbivaatamise ja
tagasimaksete kohta
1. Käesoleva määruse asjakohaseid sätteid, mis
käsitlevad uurimismenetlusi ja uurimiste läbiviimist, välja arvatud
tähtaegadega seotud sätted, kohaldatakse kõigi artiklite 18, 19 ja 20 kohaste
läbivaatamiste suhtes.
Artiklite 18 ja 19 kohased läbivaatamised
tehakse kiiresti ja need tuleb tavaliselt lõpule viia 12 kuu jooksul alates
läbivaatamise algatamise kuupäevast. Igal juhul tuleb kõik artiklite 18 ja 19
kohased läbivaatamised lõpule viia 15 kuu jooksul alates algatamisest.
Kõik artikli 20 kohaselt tehtud läbivaatamised
tuleb igal juhul lõpule viia üheksa kuu jooksul alates algatamisest.
Kui artikli 18 kohane läbivaatus algatatakse
samal ajal, kui sama menetluse raames tehakse artikli 19 kohast läbivaatust,
viiakse artikli 19 kohane läbivaatus lõpule samaks tähtajaks, mis on eespool
ette nähtud artikli 18 kohasele läbivaatusele.
Kui uurimine ei ole Ö teises,
kolmandas ja neljandas lõigus Õ nimetatud
tähtaegadeks lõpetatud, siis:
a)           meetmete kehtivus lõpeb, kui tegu on
artikli 18 kohaste uurimistega;
b)           meetmete kehtivus lõpeb, kui
artiklite 18 ja 19 kohased uurimised on tehtud paralleelselt, kui lõike 18
kohane uurimine algatati samal ajal, kui artikli 19 kohane läbivaatamine sama
menetluse raames oli pooleli või kui niisugused läbivaatamised algatati samal
ajal, või
c)           meetmed jäävad muutmata, kui tegu on
artiklite 19 ja 20 kohaste uurimistega.
Teatis meetmete tegeliku kehtivuse lõppemise
või edasise kohaldamise kohta vastavalt käesolevale lõikele avaldatakse Euroopa
Liidu Teatajas.
ê 37/2014 artikkel
1 ja lisa punkt 18.10
2. Artiklite 18, 19 ja 20 kohased
läbivaatamised algatab komisjon. Komisjon otsustab kooskõlas artikli 25 lõikes
2 osutatud nõuandemenetlusega, kas algatada artikli 18 kohased läbivaatamised
või mitte. Komisjoni annab samuti liikmesriikidele teavet, kui ettevõtja või
liikmesriik on esitanud taotluse, milles põhjendatakse artiklite 19 ja 20
kohase läbivaatamise algatamist ja komisjon on lõpetanud oma sellekohase
analüüsi või kui komisjon on ise määranud kindlaks, et meetmete jätkuv
kohaldamine tuleks läbi vaadata.
3. Kui läbivaatamised seda õigustavad, siis
kooskõlas artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega tunnistatakse
meetmed kehtetuks või jäetakse need kehtima vastavalt artiklile 18, või
tunnistatakse need kehtetuks, jäetakse kehtima või tehakse neisse muudatused
vastavalt artiklitele 19 ja 20.
ê 597/2009
(kohandatud)
4. Kui meetmed tunnistatakse kehtetuks
üksikeksportijate suhtes, ent mitte riigi suhtes tervikuna, jätkub selliste
eksportijate suhtes menetlus ja nende kohta võib asjaomase riigi suhtes
käesoleva artikli alusel teostatud uuesti läbivaatamise käigus uuesti uurimise
algatada.
5. Kui artikli 19 kohane meetmete
läbivaatamine on meetmete kohaldamisaja lõpul, nagu see on määratletud artiklis
18, veel pooleli, uuritakse meetmeid ka artikli 18 sätete kohaselt.
6. Kui asjaolud ei ole muutunud, rakendab
komisjon kõikides läbivaatamise või tagasimaksmise uurimistes, mida
toimetatakse artiklite 18 kuni 21 alusel, sama metoodikat nagu tollimaksu
kehtestamise põhjustanud uurimises, võttes kohaselt arvesse artikleid 5, 6, 7
ja 27.
Artikkel 23
Kõrvalehoidmine
1. Käesoleva määruse alusel kehtestatud
tasakaalustavaid tollimakse võib laiendada kolmandatest riikidest pärineva
samasuguse toote või sellega võrreldes vähesel määral muudetud toote impordile
või vähesel määral muudetud samasuguse toote impordi suhtes riigist, kus
meetmeid kohaldatakse, või selle toote osade impordile, kui kehtivatest
meetmetest hoitakse kõrvale.
2. Kui kehtivatest meetmetest hoitakse
kõrvale, võib tasakaalustavaid tollimakse, mis ei ületa artikli 15 lõike 2
kohaselt kehtestatud tasakaalustavat jääktollimaksu, laiendada neid meetmeid
kohaldava riigi äriühingutest pärinevale impordile, mille toodete suhtes
kohaldatakse individuaalseid tollimaksumäärasid.
3. Kõrvalehoidmiseks loetakse kolmandate
riikide ja Ö liidu Õ või riigi, kus
meetmeid kohaldatakse, üksikute äriühingute ja Ö liidu Õ vahelise
kaubandusstruktuuri muutust, mis tuleneb tavast, protsessist või toimingust,
millel ei ole muud piisavat nõuetekohast põhjendust või majanduslikku õigustust
peale tollimaksu kehtestamise, ja kui on tõendeid kahju kohta või selle kohta,
et tollimaksu parandav mõju on samasuguse toote hindade ja/või koguste tõttu
ohustatud ning et samasuguse importtoote ja/või selle osade suhtes kehtib
endiselt subsiidium.
Esimeses lõigus
nimetatud tava, protsess või toiming sisaldab muu hulgas:
a)           asjaomase
toote mõningast muutmist, et seda saaks liigitada tollikoodide alla, mille
suhtes tavaliselt meetmeid ei kohaldata, kui muudatused ei muuda toote
põhiomadusi;
b)           toote lähetamist läbi kolmandate
riikide, kus meetmeid kohaldatakse;
c)           eksportijate või tootjate
müügistruktuuri ja -kanalite ümberkorraldamist riigis, kus meetmeid
kohaldatakse, et lõpuks ekspordiksid nende tooteid Ö liitu Õ tootjad, kes saavad
soodustusi individuaalsete tollimaksumäärade abil, mis on väiksemad kui
tollimaks, mida tootjate toodete suhtes kohaldatakse.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.11 (kohandatud)
4. Uurimised algatatakse käesoleva artikli
kohaselt komisjoni algatusel või liikmesriigi või mis tahes huvitatud poole
taotlusel, kui on olemas piisavalt tõendeid lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud
asjaolude kohta. Uurimised algatatakse komisjoni määrusega, millega võib anda
tolliasutustele ka korralduse nõuda impordi registreerimist artikli 24 lõike 5
kohaselt või nõuda tagatisi. Komisjon annab liikmesriikidele teavet, kui
huvitatud pool või liikmesriik on esitanud taotluse, milles põhjendatakse
uurimise algatamist ja komisjon on lõpetanud oma sellekohase analüüsi või kui
komisjon on ise määranud kindlaks, et tuleb algatada uurimine.
Uurimist toimetab komisjon. Komisjoni võivad
abistada tolliasutused ning uurimine viiakse lõpule üheksa kuu jooksul.
Kui lõplikult tuvastatud faktid õigustavad
meetmete kohaldamisala laiendamist, teeb seda komisjon, toimides kooskõlas
artikli 25 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
ê 597/2009
(kohandatud)
Laiendamine jõustub kuupäevast, mil artikli 24
lõike 5 kohaselt kehtestati registreerimise nõue või hakati nõudma tagatisi.
Käesoleva määruse asjakohaseid menetlussätteid, mis käsitlevad uurimiste
algatamist ja läbiviimist, kohaldatakse käesoleva artikli alusel.
5. Importi ei pea artikli 24 lõike 5 kohaselt
registreerima ja nende suhtes ei kohaldata meetmeid, kui nendega kauplevad
äriühingud, mis saavad tollimaksuvabastusi.
6. Tollimaksust vabastamise taotlusi, millele
on lisatud tõendid, esitatakse uurimise algatamist käsitleva komisjoni määrusega
kehtestatud tähtaja jooksul.
Kui meetmetest kõrvalehoidmise tava, protsess
või toiming toimub väljaspool Ö liitu Õ, võib vabastuse anda
asjaomase toote tootjatele, kes tõestavad, et nad ei ole seotud ühegi tootjaga,
kelle suhtes kohaldatakse meetmeid, ja kelle osas on leitud, et nad ei ole
seotud lõikes 3 määratletud meetmetest kõrvalehoidmisega.
Kui meetmetest kõrvalehoidmise tava, protsess
või toiming toimub Ö liidus Õ, võib vabastuse anda
importijatele, kes tõestavad, et nad ei ole seotud tootjatega, kelle suhtes
neid meetmeid kohaldatakse.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.11 (kohandatud)
Neid vabastusi antakse komisjoni otsustega
ning need jäävad kehtima nendes sätestatud ajavahemikuks ja nendes sätestatud
tingimustel. Komisjon annab liikmesriikidele teavet, kui ta on lõpetanud oma
analüüsi.
ê 597/2009
(kohandatud)
Kui artiklis 20 sätestatud tingimused on
täidetud, võib vabastusi anda pärast uurimise lõpetamist, mille tulemusena
meetmete kohaldamisala laiendatakse.
7. Kui meetmete kohaldamisala laiendamisest on
möödunud vähemalt üks aasta ja vabastust taotlevate või võimalike taotlevate
osapoolte arv on märkimisväärne, võib komisjon otsustada, et algatab meetmete
kohaldamisala laiendamise läbivaatuse. Iga niisugune läbivaatus tehakse artikli
22 lõike 1 sätete kohaselt, nagu neid kohaldatakse artikli 19 kohaste
läbivaatuste suhtes.
8. Käesoleva artikli sätted ei takista
kehtivate tollimaksualaste sätete tavapärast kohaldamist.
Artikkel 24
Üldsätted
1. Ajutised või lõplikud tasakaalustavad
tollimaksud kehtestatakse määrusega ja neid nõuavad selles sätestatud Ö vormis ning Õ ulatuses ja
kriteeriumide alusel sisse liikmesriigid. Selliseid tollimakse nõutakse sisse
muudest impordi suhtes kehtivatest tollimaksudest, maksudest ja tasudest
sõltumatult.
Ühegi toote kohta ei või korraga kehtida
dumpinguvastane ja tasakaalustav tollimaks, et korrigeerida üht ja sama
dumpingust ja ekspordi subsideerimisest tulenevat olukorda.
2. Määrused, millega kehtestatakse ajutised
või lõplikud tasakaalustavad tollimaksud, ning määrused või otsused, millega
aktsepteeritakse kohustusi või lõpetatakse uurimisi või menetlusi, avaldatakse Euroopa
Liidu Teatajas.
Sellised määrused ja otsused sisaldavad
eelkõige – ning kohaselt konfidentsiaalse teabe kaitset arvestades – võimaluse
korral eksportijate nimesid või asjaomaste riikide nimesid, toote kirjeldust
ning subsiidiumi ja kahju kindlakstegemisega seotud faktide ja kaalutluste
kokkuvõtet. Igal juhul saadetakse üks määruse või otsuse eksemplar
teadaolevatele huvitatud pooltele. Käesoleva lõike sätteid kohaldatakse
läbivaatamise suhtes mutatis mutandis.
3. Käesoleva määruse alusel võib vastu võtta
erisätteid, eelkõige päritolureeglite ühismääratluse kohta, nagu see sisaldub nõukogu
määruses (EMÜ) nr 2913/92[9].
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.12 (kohandatud)
4. Liidu huvides võib käesoleva määruse alusel
kehtestatud meetmed komisjoni otsusega kooskõlas artikli 25 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusega üheksaks kuuks peatada. Komisjon võib kooskõlas artikli 25
lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega peatamist pikendada veel kõige rohkem ühe
aasta võrra.
Meetmed võib peatada üksnes siis, kui
turutingimused on ajutiselt sedavõrd muutunud, et oleks ebatõenäoline, et kahju
sellise peatamise tulemusena jätkuks, ning tingimusel, et liidu tootmisharule
on antud võimalus esitada oma arvamus ja et seda arvamust on arvesse võetud.
Meetmed võib igal ajal ennistada kooskõlas artikli 25 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusega, kui peatamise põhjus on lakanud olemast.
ê 597/2009
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.12 (kohandatud)
è1 5.
Komisjon võib pärast liikmesriikide õigeaegset teavitamist anda tolliasutustele
korralduse võtta impordi registreerimiseks kohaseid meetmeid, et selle impordi
suhtes saaks edaspidi alates registreerimise kuupäevast meetmeid
kohaldada. ç
Impordi registreerimisnõude võib kehtestada
pärast Ö liidu Õ tootmisharu vastavat
taotlust, mis sisaldab piisavat tõendusmaterjali, õigustamaks sellist sammu.
Registreerimine algatatakse määrusega, milles
näidatakse selle meetme eesmärk ning vajaduse korral ka võimaliku tulevase
kohustuse prognoositav summa. Impordi registreerimise nõue kehtestatakse kõige
rohkem üheksaks kuuks.
6. Liikmesriigid esitavad komisjonile
igakuiselt aruande uurimisaluste toodete ja selliste toodete impordi kohta,
mille suhtes kehtivad meetmed, ning käesoleva määruse alusel sisse nõutud
tollimaksusummade kohta.
7. Ilma et see piiraks lõike 6 kohaldamist,
võib komisjon taotleda igal üksikjuhtumil eraldi liikmesriikidelt teabe
esitamist, et tõhusalt jälgida meetmete kohaldamist. Sellisel juhul
kohaldatakse artikli 11 lõigete 3 ja 4 sätteid. Kõikide andmete suhtes, mida
liikmesriigid käesoleva artikli kohaselt esitavad, kohaldatakse artikli 29
lõike 6 sätteid.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.13 (kohandatud)
Artikkel 25
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab [nõukogu määruse (EÜ)
nr 1225/2009[10]]
alusel loodud komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL)
nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse
määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 4.
5. Kui määruse (EL) nr 182/2011 artikli 3
lõike 5 kohaselt kasutatakse kirjalikku menetlust lõplike meetmete
vastuvõtmiseks käesoleva artikli lõike 3 alusel või aegumise läbivaatamise
algatamise või mittealgatamise otsustamiseks käesoleva määruse artikli 18
alusel, siis lõpetatakse nimetatud menetlus ilma tulemust saavutamata, kui
eesistuja määratud tähtaja jooksul eesistuja nii otsustab või määruse (EL)
nr 182/2011 artikli 5 lõike 1 kohaselt määratud komitee liikmete enamus
seda taotleb. Kui kasutatakse kirjalikku menetlust muudel juhtudel, kus
kavandatava meetme kohta on toimunud arutelu komitees, lõpetatakse nimetatud
menetlus ilma tulemust saavutamata, kui eesistuja ettenähtud tähtaja jooksul
eesistuja nii otsustab või komitee liikmete lihthäälteenamusega seda
taotletakse. Kui kasutatakse kirjalikku menetlust muudel juhtudel, kus
kavandatava meetme kohta ei ole toimunud arutelu komitees, lõpetatakse
nimetatud menetlus ilma tulemust saavutamata, kui eesistuja määratud tähtaja
jooksul eesistuja nii otsustab või kui vähemalt veerand komitee liikmetest seda
taotleb.
6. Komitee võib arutada kõiki käesoleva
määruse kohaldamisega seotud küsimusi, mille komisjon on tõstatanud või mida
liikmesriik on taotlenud. Liikmesriigid võivad paluda teavet ja vahetada
arvamusi kas komitees või otse komisjoniga.
ê 597/2009
(kohandatud)
Artikkel 26
Kontrollkäigud
1. Komisjon korraldab kontrollkäike, kui ta
peab seda vajalikuks, et uurida importijate, eksportijate, ettevõtjate,
vahendajate, tootjate, kutseühingute ja -organisatsioonide dokumente ning
kontrollida subsideerimise ja sellest tuleneva kahju kohta esitatud
informatsiooni õigsust. Nõuetekohase ja õigeaegse vastuse puudumise korral võib
kontrollkäigu tegemata jätta.
2. Komisjon võib vajaduse korral teha uurimisi
kolmandates riikides, kui asjaomased äriühingud selleks nõusoleku annavad ja
kui komisjon uurimisest kõnealusele riigile teatab ning viimane ei esita
uurimise suhtes vastuväiteid. Niipea kui asjaomased äriühingud on nõusoleku
andnud, Ö teatab Õ komisjon päritolu-
ja/või ekspordiriigile külastatavate äriühingute nimed ja aadressid, kuhu
kontrollkäik tehakse, ning kokkulepitud kuupäevad.
3. Asjaomastele äriühingutele tehakse
teatavaks, mis laadi informatsiooni kontrollkäikude ajal kontrollida
kavatsetakse ning mis laadi informatsiooni kontrollkäikude ajal edaspidi
vajatakse, kuid see ei tohiks siiski välistada saadud teabega seotud
üksikasjalikuma informatsiooni taotlemist uurimise ajal.
4. Lõigete 1, 2 ja 3 alusel toimuvate
uurimiste ajal abistavad komisjoni ametnikud nendest liikmesriikidest, kes seda
nõuavad.
Artikkel 27
Valikuuring
1. Kui kaebuse esitajate, eksportijate,
importijate, tooteliikide või tehingute arv on liiga suur, võib uurimine
piirduda:
a)           põhjendatud hulga poolte, toodete
või tehingutega, kasutades valiku ajal kättesaadava teabe põhjal statistiliselt
õigeid valimeid, või
b)           suurima tüüpilise toodangu-, müügi-
või ekspordimahuga, mida on nende käsutuses oleva aja jooksul võimalik uurida.
2. Poolte, tooteliikide või tehingute Ö lõplik Õ valik käesoleva artikli
alusel jääb komisjoni ülesandeks, kuigi eelistatav on, kui valimid võetakse
asjaomaste pooltega konsulteerides ja nende nõusolekul, tingimusel, et sellised
pooled annavad endast teada ja teevad piisava informatsiooni kättesaadavaks
kolme nädala jooksul alates uurimise algatamisest, võimaldamaks valida
representatiivset valimit.
3. Kui Ö uurimist Õ on vastavalt
käesolevale artiklile piiratud, arvutatakse individuaalne tasakaalustatava
subsiidiumi määr mis tahes eksportija või tootja puhul, keda ei ole algselt
välja valitud, kuid kes esitab käesolevas määruses sätestatud tähtaja jooksul
vajaliku teabe, välja arvatud juhul, kui eksportijate või tootjate arv on nii
suur, et individuaalne kontrollimine oleks põhjendamatult koormav ning
takistaks uurimise õigeaegset lõpetamist.
4. Kui on otsustatud valikuuringu kasuks ja
kui mõned või kõik valitud pooled ilmutavad soovimatust koostööd teha, mis võib
tõenäoliselt uurimise tulemustele olulist mõju avaldada, võib valida uue
valimi.
Kui aga endiselt säilib olulisel määral
soovimatus koostööd teha või kui uue valimi valimiseks ei ole aega,
kohaldatakse artikli 28 vastavaid sätteid.
Artikkel 28
Ö Koostööst
keeldumine Õ
1. Kui mõni huvitatud pool ei võimalda juurdepääsu
vajalikule informatsioonile või ei esita vajalikku informatsiooni käesolevas
määruses ettenähtud tähtaegade jooksul või märkimisväärselt takistab uurimist,
siis võib nii negatiivsed kui positiivsed Ö esialgsed ja
lõplikud järeldused Õ teha kasutada
olevate faktide põhjal.
Kui selgub, et huvitatud pool on esitanud
ebaõiget või eksitavat informatsiooni, siis jäetakse selline informatsioon
arvesse võtmata ning võidakse toetuda kasutamiseks kättesaadavatele faktidele.
Huvitatud pooltele tuleks koostööst keeldumise
tagajärjed teatavaks teha.
2. Elektroonilises vormis vastamata jätmist ei
loeta koostööst keeldumiseks, kui huvitatud pool näitab, et nõutav koostöövorm
tooks kaasa ebaratsionaalse lisakoormuse või põhjendamatud lisakulud.
3. Huvitatud poole esitatud informatsiooni
tuleks siiski arvesse võtta ka siis, kui see ei ole igati täiuslik, kuid
sellega seotud puudused ei tekita ülemääraseid raskusi põhjendatud ja täpsete Ö järelduste Õ tegemisel, kui
informatsioon esitatakse nõuetekohaselt õigel ajal ning on kontrollitav ning
kui osapool on tegutsenud oma parimate võimaluste kohaselt.
4. Tõendite või informatsiooni vastuvõtmata
jätmise korral teatatakse selle põhjused viivitamata esitavale poolele ning
antakse võimalus lisada kindlaksmääratud tähtaja jooksul täiendavad selgitused.
Kui selgitusi peetakse ebapiisavaks, siis selliste tõendite või informatsiooni
tagasilükkamise põhjused avalikustatakse ning avaldatakse trükitud Ö järeldustes Õ.
5. Kui asjaolude kindlakstegemine, sealhulgas
tasakaalustatavate subsiidiumide summa kindlakstegemine tugineb lõike 1
sätetele, sealhulgas kaebuses sisalduvale informatsioonile, siis tuleb seda
asjakohaselt ning uurimise tähtaegu arvesse võttes kontrollida muude, võimaluse
korral sõltumatute kättesaadavate allikate alusel, nagu näiteks avaldatud
hinnakirjad, impordi ja tollitulu ametlik statistika, või muudelt huvitatud
pooltelt uurimise ajal saadud teabe alusel.
Selline teave võib vajaduse korral sisaldada
asjaomaseid andmeid maailmaturu või muude tüüpiliste turgude kohta.
6. Kui huvitatud pool ei tee koostööd või teeb
koostööd osaliselt ning kõnealust asjakohast informatsiooni seetõttu ei anta,
võib tulemus olla kõnealusele osapoolele vähem soodne kui koostöö puhul.
Artikkel 29
Konfidentsiaalsus
1. Ametivõimud käsitlevad asjakohase
põhjendatuse korral konfidentsiaalsena igasugust informatsiooni, mis on laadilt
konfidentsiaalne (näiteks informatsioon, mille avalikustamine annaks konkurendile
märkimisväärse eelise või millel oleks oluliselt kahjustav mõju
informatsiooniandjale või isikule, kellelt informatsiooniandja informatsiooni
sai) või mida uurimise osalised on konfidentsiaalsel alusel saanud.
2. Konfidentsiaalset informatsiooni edastavad
huvitatud pooled on kohustatud esitama sellise informatsiooni
mittekonfidentsiaalse kokkuvõtte. Nimetatud kokkuvõtted peavad olema piisavalt
üksikasjalikud ning võimaldama vajalikul määral aru saada konfidentsiaalsena
esitatud informatsiooni sisust. Erakorralistel asjaoludel võivad pooled
teatada, et selline teave ei võimalda kokkuvõtte tegemist. Selliste erandlike
asjaolude puhul tuleb esitada põhjendused, miks kokkuvõtte tegemine ei ole
võimalik.
3. Kui otsustatakse, et
konfidentsiaalsusetaotlus ei ole õigustatud, ning kui informatsiooniandja kas
ei soovi informatsiooni avalikustada või ei luba seda üldises või kokkuvõtlikus
vormis avaldada, võib kõnealuse informatsiooni jätta arvesse võtmata, kui
asjakohaste allikate abil ei ole informatsiooni õigsust võimalik nõuetekohaselt
tõestada. Konfidentsiaalsusetaotlusi ei tohi suvaliselt tagasi lükata.
4. Käesolev artikkel ei takista Ö liidu Õ asutusi
avalikustamast üldist informatsiooni ja eriti põhjendusi, millele tuginevad
käesoleva määruse alusel vastuvõetud otsused, või tõendusmaterjali, millele Ö liidu Õ asutused toetuvad,
kui seda on vaja kõnealuste põhjenduste selgitamisel menetluste käigus. Sellise
avaldamise puhul tuleb arvesse võtta asjaomaste osapoolte õigustatud huvi, et
ei avaldataks nende äri- ja riigisaladusi.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.14
5. Komisjon, liikmesriigid ega nende ametnikud
ei tohi ilma informatsiooniandja eriloata avaldada mingisugust käesoleva
määruse kohaselt saadud informatsiooni, mille käsitlemist konfidentsiaalsena
selle andja on nõudnud. Komisjoni ja liikmesriikide vahel vahetatavat teavet
ning liidu või liikmesriikide asutuste sisedokumente ei tohi avalikustada, kui
see ei ole käesolevas määruses sätestatud erijuhtudel ette nähtud.
ê 597/2009
(kohandatud)
6. Käesoleva määruse kohaselt saadud teavet
kasutatakse ainult sel eesmärgil, milleks seda nõuti.
Käesolev säte ei välista ühe uurimise käigus
saadud teabe kasutamist sama sarnase tootega seotud menetluse raames teiste
uurimiste algatamiseks.
Artikkel 30
Avalikustamine
1. Kaebuse
esitajad, importijad, eksportijad ja neid esindavad ühendused ning päritolu-
ja/või ekspordiriik võivad taotleda selliste oluliste faktide ja kaalutlustega seotud
üksikasjalike andmete avalikustamist, mille alusel ajutised meetmed kehtestati.
Avalikustamise taotlus esitatakse kirjalikult kohe pärast ajutiste meetmete
kehtestamist ning avalikustamine toimub kirjalikult nii kiiresti kui võimalik.
2. Lõikes 1 nimetatud pooled võivad taotleda
selliste oluliste faktide ja kaalutluste lõplikku avalikustamist, mille alusel
kavatsetakse soovitada lõplike meetmete kehtestamist või uurimise või menetluse
lõpetamist ilma meetmeid kehtestamata, kusjuures erilist tähelepanu pööratakse
selliste faktide ja kaalutluste avalikustamisele, mis erinevad ajutiste
meetmete puhul kasutatutest.
3. Lõpliku avalikustamise taotlus
adresseeritakse komisjonile kirjalikult ja see peab laekuma ajutise tollimaksu Ö kehtestamise Õ puhul hiljemalt üks
kuu pärast kõnealuse tollimaksu kehtestamise avaldamist. Kui ajutist tollimaksu
ei ole kehtestatud, antakse pooltele võimalus taotleda lõplikku avalikustamist
komisjoni poolt seatud tähtaja jooksul.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.15
4. Lõplik avalikustamine toimub kirjalikult.
Avalikustamine toimub konfidentsiaalse teabe kaitsmise vajadust nõuetekohaselt
arvesse võttes nii kiiresti kui võimalik ning tavaliselt hiljemalt üks kuu enne
artiklis 14 või artiklis 15 sätestatud menetluste algatamist. Kui komisjonil ei
ole võimalik teatavaid asjaolusid ega seisukohti kõnealusel ajal avalikustada,
siis avalikustatakse need esimesel võimalusel.
Avalikustamine ei piira komisjoni võimaliku
hilisema otsuse kohaldamist, aga kui nimetatud otsus toetub teistsugustele
faktidele ja kaalutlustele, siis avalikustatakse need nii kiiresti kui
võimalik.
5. Märkusi, mis esitatakse pärast lõplikku
avalikustamist, võib arvesse võtta ainult juhul, kui need esitatakse komisjoni
poolt iga juhtumi kohta eraldi seatava aja jooksul, mille pikkus on vähemalt 10
päeva, kusjuures arvesse võetakse küsimuse kiireloomulisust. Kui peab toimuma
täiendav lõplik avalikustamine, võib kehtestada lühema tähtaja.
ê 597/2009
(kohandatud)
Artikkel 31
Ö Liidu Õ huvid
1. Otsus selle kohta, kas Ö liidu Õ huvid nõuavad
sekkumist, peaks põhinema kõigi huvide, sealhulgas Ö liidusisese Õ tootmisharu ning
kasutajate ja tarbijate huvide hindamisel tervikuna. Käesoleva artikli alusel
tehakse otsus üksnes siis, kui kõigile pooltele on lõike 2 alusel antud
võimalus teha oma seisukohad teatavaks. Sellisel uurimisel pööratakse erilist
tähelepanu vajadusele kaotada kahjustava subsideerimise kaubandust moonutav
mõju ja taastada tõhus konkurents. Tuvastatud subsideerimise ja kahju põhjal
kindlaksmääratud meetmeid ei või kohaldada, kui ametiasutused võivad kogu
esitatud informatsiooni põhjal selgesti järeldada, et selliste meetmete
kohaldamine ei ole Ö liidu Õ huvides.
2. Et ametiasutustel oleks kindel alus kõikide
vaadete ja kogu informatsiooni arvessevõtmiseks selle üle otsustamisel, kas
meetmete kehtestamine on Ö liidu Õ huvides või mitte,
võivad kaebuse esitajad, importijad ja neid esindavad ühendused, kasutajate
esindajad ja tarbijaid esindavad organisatsioonid tasakaalustava tollimaksu
alase uurimise algatamise teates näidatud tähtaja jooksul endast teatada ja
komisjonile informatsiooni anda. Informatsiooni või selle kokkuvõte tehakse
kättesaadavaks teistele käesolevas lõikes nimetatud pooltele ja neil on õigus
sellele vastata.
3. Pooled, kes on toiminud kooskõlas lõikega
2, võivad taotleda, et nad ära kuulataks. Taotlused rahuldatakse, kui need on
esitatud lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul ja kui neis on näidatud põhjused,
miks need pooled tuleks Ö liidu Õ huvides ära kuulata.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.16
4. Pooled, kes on toiminud lõike 2 kohaselt,
võivad esitada arvamusi mis tahes ajutiste tollimaksude kohaldamise kohta.
Arvamused peavad laekuma 25 päeva jooksul alates selliste meetmete kohaldamise
kuupäevast, et neid arvesse võetaks, ning arvamused või nende kokkuvõtted
tehakse kättesaadavaks teistele isikutele, kellel on õigus arvamustele vastata.
5. Komisjon tutvub põhjalikult nõuetekohaselt
esitatud teabega ja uurib, mil määral see on representatiivne, ning edastab
analüüsi tulemused koos oma arvamusega komiteele artiklite 14 ja 15 alusel
esitatud meetme eelnõu osana. Komisjon peaks komitee esitatud seisukohti
määruses (EL) nr 182/2011 sätestatud tingimuste kohaselt arvesse võtma.
ê 597/2009
(kohandatud)
è1 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.16
6. Pooled, kes on toiminud kooskõlas lõikega
2, võivad taotleda, et faktid ja kaalutlused, mille põhjal lõplik otsus
tõenäoliselt tehakse, tehakse neile kättesaadavaks. è1 Selline
teave tehakse kättesaadavaks niipalju kui võimalik ning see ei piira komisjoni
hilisema võimaliku otsuse kohaldamist. ç
7. Informatsiooni võetakse arvesse üksnes
siis, kui seda toetab tegelik tõendusmaterjal, mis kinnitab selle tõesust.
Artikkel 32
Tasakaalustavate tollimeetmete ja mitmepoolsete
meetmete vaheline suhe
Kui importtoote suhtes kehtestatakse
vastumeetmed, mis on kehtestatud pärast subsiidiumide lepingu vaidluste
lahendamise korra rakendamist, ning kui sellised meetmed on kohased
tasakaalustatavate subsiidiumide põhjustatud kahju kõrvaldamiseks, tuleb kõik
kõnealuse toote tasakaalustavad tollimaksud viivitamata peatada või vajaduse
korral kehtetuks tunnistada.
Artikkel 33
Lõppsätted
Käesoleva
määruse sätted ei välista kohaldamast:
a)           Ö liidu Õ ja kolmandate Ö riikide Õ vahel sõlmitud
kokkulepetes kehtestatud erieeskirju;
b)           Ö liidu Õ
põllumajandussektorit käsitlevaid määrusi ning nõukogu määrusi (EÜ) nr
1667/2006[11],
Ö (EÜ) nr 614/2009[12] ja EÜ nr 1216/2009[13]. Õ Käesolev määrus
täiendab nimetatud määrusi ning näeb ette erandeid sätetest, mis välistavad
tasakaalustavate tollimaksude kohaldamist;
c)           erimeetmeid juhul, kui need ei ole
vastuolus GATT 1994 ettenähtud kohustustega.
ê 37/2014
artikkel 1 ja lisa punkt 18.17
Artikkel 34
Aruanne
Komisjon lisab [määruse (EÜ) nr 1225/2009
artikli 22a] kohasesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatavasse
kaubanduse kaitsemeetmete kohaldamist ja rakendamist käsitlevasse
iga-aastasesse aruandesse teabe käesoleva määruse rakendamise kohta.
ê 597/2009
(kohandatud)
Artikkel 35
Kehtetuks tunnistamine
Määrus (EÜ) nr Ö 597/2009 Õ tunnistatakse
kehtetuks.
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele
käsitatakse viidetena käesolevale määrusele ning neid loetakse vastavalt VI
lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 36
Jõustumine
Käesolev määrus
jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev
määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               KOM(87) 868 PV.
[2]               Vt järelduste 3 lisa A osa.
[3]               2014. a õigusloomeprogrammi lülitatud.
[4]               Vt käesoleva ettepaneku V lisa.
[5]               ELT C […], […], lk […].
[6]               Nõukogu 11. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 597/2009 kaitse
kohta subsideeritud impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed
(ELT L 188, 18.7.2009, lk 93).
[7]               Vt V lisa.
[8]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta
määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis
käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse
komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011,
lk 13).
[9]               Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr
2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, 19.10.1992,
lk 1).
[10]             Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ)
nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei
ole Euroopa Ühenduse liikmed (ELT L 343, 22.12.2009, lk 51).
[11]             Nõukogu 7. novembri
2006. aasta määrus (EÜ) nr 1667/2006 glükoosi ja laktoosi kohta
(ELT L 312, 11.11.2006, lk 1).
[12]             Nõukogu 7. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 614/2009
ovoalbumiini ja laktalbumiini ühise kaubandussüsteemi kohta (ELT L 181,
14.7.2009, lk 8).
[13]             Nõukogu 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1216/2009,
millega nähakse ette põllumajandussaaduste töötlemisel saadud teatavate
kaupadega kauplemise kord (ELT L 328, 15.12.2009, lk 10).
ê 597/2009
(kohandatud)
I LISA
EKSPORDISUBSIIDIUMIDE
SELGITUSLOEND
a)           Äriühingule või tootmisharule
sõltuvalt eksporditegevusest antavad valitsuse otsesed subsiidiumid.
b)           Valuuta mitteloovutamise süsteem või
muu samalaadne tegevus, mis hõlmab ekspordipreemia andmist.
c)           Valitsuse poolt või tema korraldusel
eksportsaadetiste riigisisese veo ja prahtimise eest soodsamate tasumäärade
kehtestamine kui omamaiste saadetiste puhul.
d)           Valitsusprogrammide kaudu valitsuse
või valitsusasutuste poolt otsene või kaudne imporditud või omamaiste toodete
või teenuste andmine eksportkaupade tootmisel kasutamiseks tingimustel, mis on
soodsamad kui samasuguste või otseselt konkureerivate toodete või teenuste
andmine kasutamiseks kaupade tootmisel omamaiseks tarbimiseks, kui need
tingimused on (toodete puhul) soodsamad kui nende eksportijatele maailmaturul
kaubanduslikult kättesaadavad[1].
e)           Eriomaselt ekspordiga seotud
täielikud või osalised vabastused, soodustused või edasilükkamised otseste
maksude[2]
või sotsiaalmaksete suhtes, mida tööstus- või kaubandusettevõtted on maksnud
või mis neil tuleb maksta[3].
f)            Otseste maksude baasi
väljaarvutamisel otseselt ekspordi või eksporditegevusega seotud spetsiaalsete
mahaarvatiste lubamine üle selle määra, mis on lubatud omamaiseks tarbimiseks
mõeldud toodangu puhul.
g)           Kaudsetest maksudest[4] vabastused või
nendealased soodustused eksporttoodete tootmisel ja jaotamisel suuremal määral,
kui omamaiseks tarbimiseks müüdud samasuguste toodete tootmisel ja jaotamisel.
h)           Vabastused, soodustused või edasilükkamised
seoses esmaetapi kumulatiivsete kaudsete maksudega[5] kaupadelt või
teenustelt, mida kasutatakse eksporttoodete tootmisel, mis ületavad vabastusi,
soodustusi või edasilükkamisi seoses samasuguste esmaetapi kumulatiivsete
kaudsete maksudega toodetelt või teenustelt, mida kasutatakse omamaiseks
tarbimiseks müüdavate samasuguste toodete tootmisel tingimusel, et
eksporttoodete puhul võib siiski teha vabastusi, soodustusi või edasilükkamisi
seoses esmaetapi kumulatiivsete kaudsete maksudega isegi siis, kui omamaiseks
tarbimiseks müüdud samasuguste toodete puhul ei ole tehtud vabastusi,
soodustusi ega edasilükkamisi, juhul kui esmaetapi kumulatiivseid kaudseid
makse on võetud eksporttoodete tootmisel tarbitud sisenditelt (arvestades maha
hariliku kaonormi)[6].
Käesolevat punkti tuleb tõlgendada kooskõlas II lisas sisalduva juhendiga
sisendite tarbimise kohta tootmisprotsessis.
i)            Impordimaksude[7] osalised või täielikud
tagastamised suuremal määral kui eksporttoodete tootmisel tarbitud imporditud
sisenditele määratud maksude puhul (arvestades maha hariliku kaonormi)
tingimusel, et teatavatel juhtudel võib äriühing imporditud sisendite asemel
siiski kasutada teatavas koguses omamaiseid sisendeid, mis on võrdsed
imporditud sisenditega ja millel on nendega sama kvaliteet ja omadused, et
saada kasu käesolevast sättest, kui import ja vastavad eksporditehingud
toimuvad mõlemad vastuvõetava aja jooksul, mis ei ületa kahte aastat.
Käesolevat punkti tuleb tõlgendada kooskõlas II lisas sisalduva juhendiga
sisendite tarbimise kohta tootmisprotsessis ja kooskõlas III lisas sisalduva
juhendiga asendamise puhul kasutatavate tagastussüsteemide tunnistamise kohta
ekspordisubsiidiumideks.
j)            Valitsuste (või valitsuste
kontrollitavate eriasutuste) antavad ekspordikrediidi garanteerimise või
kindlustusprogrammid, kindlustus- või garantiiprogrammid eksporttoodete
maksumuse tõusu vastu või vahetuskursiriski programmid selliste preemiamäärade
eest, millest ei piisa programmide pikaajaliste tegevuskulude ja kahjude
katmiseks.
k)           Valitsuste (või valitsuste
kontrollitavate ja/või valitsuste hallatavate eriasutuste) antavad
ekspordikrediidid, mille intressimäär on väiksem kui see, mida nad tegelikult
peaksid maksma selliselt rakendatud vahendite eest (või peaksid maksma, kui nad
laenaksid rahvusvahelisel kapitaliturul sama tähtajaga ja teiste
krediiditingimustega ning samas vääringus kui kõnealune ekspordikrediit), või
nende poolt eksportijate või rahandusasutuste tehtud kõigi või osa kulutuste
katmine, mis tehti krediitide saamisel ning ulatuses, milles neid kasutatakse
ekspordikrediidi tingimuste oluliste eeliste tagamisel.
              Kui aga WTO liige osaleb ametliku
ekspordikrediidi alases rahvusvahelises kohustuses, kuhu 1. jaanuaril 1979
kuulus vähemalt kaksteist WTO algliiget (või järgnevas kohustuses, mille need
algliikmed on vastu võtnud), või kui WTO liige tegelikult kohaldab asjakohase
kohustuse intressimäära, ei peeta ekspordikrediiti, mis on vastavuses nende
sätetega, ekspordisubsiidiumiks.
l)            Kõik muud eelarvelised maksed, mis
moodustavad ekspordisubsiidiumi GATT 1994 XVI artikli tähenduses.
____________
II LISA
JUHEND SISENDITE TARBIMISE KOHTA
TOOTMISPROTSESSIS[8]
1.           Kaudsete maksude vähendamise
süsteemid võimaldavad vabastusi, soodustusi või edasilükkamisi seoses esmaetapi
kumulatiivsete kaudsete maksudega, mida võetakse eksporditava toote
valmistamisel kasutatavatelt sisenditelt (arvestades maha hariliku kaonormi).
Samamoodi võimaldavad tagastamissüsteemid teha soodustusi või tagastusi seoses
impordimaksudega, mida võetakse eksporditava toote valmistamisel tarbitud
sisenditelt (arvestades maha hariliku kaonormi).
2.           I lisa „Ekspordisubsiidiumide
selgitusloendi” punktides h ja i on viidatud terminile „eksporditava toote
valmistamisel tarbitud sisendid”. Vastavalt punktile h võivad kaudsete maksude
vähendamissüsteemid kujutada endast ekspordisubsiidiumi määral, mil nad
võimaldavad esmaetapi kumulatiivsete kaudsete maksudega seotud vabastusi,
soodustusi või edasilükkamisi suuremas summas kui tegelikud maksud, mida võetakse
eksporditava toote valmistamisel tarbitud sisenditelt. Vastavalt punktile i
saavad tagastamissüsteemid kujutada endast ekspordisubsiidiumi määral, mil nad
põhjustavad impordimaksudega seotud soodustamist või vähendamist suuremas
summas, kui tegelikult võetakse eksporditava toote valmistamisel tarbitud
sisenditelt. Mõlemas punktis on tingimuseks seatud hariliku kaonormi
mahaarvestamine järeldustes, mis puudutavad eksporditava toote valmistamisel
tarbitud sisendeid. Punktis i on sätestatud ka asendamine, kui see on
asjakohane.
3.           Kui vastavalt käesolevale määrusele
toimetatava tasakaalustava tollimaksu uurimise raames kontrollitakse, kas
sisendeid tarbitakse eksporttoodete tootmiseks, peab komisjon üldjuhul toimima
järgmiselt.
4.           Kui väidetakse, et kaudsete maksude
vähendamis- või tagastamissüsteem kujutab endast subsiidiumi kaudsete maksude
või eksporditava toote valmistamisel tarbitud sisendite impordimaksude liigse
vähendamise või liigse tagastamise tõttu, peaks komisjon üldjuhul kõigepealt
kindlaks tegema, kas ekspordiriigi valitsus omab ja kohaldab mingit
eksporttoote valmistamisel tarbitavate sisendite laadi ja koguse kontrollimise
süsteemi või menetlust. Kui tehakse kindlaks, et sellist kontrollsüsteemi või
-menetlust kohaldatakse, peaks komisjon seejärel üldjuhul uurima seda süsteemi
või menetlust, et näha, kas see on põhjendatud ja tõhus seatud eesmärgi
saavutamiseks ning põhineb ekspordiriigi üldtunnustatud äritavadel. Komisjon
võib pidada vajalikuks kooskõlas artikli 26 lõikega 2 korraldada teatavaid
praktilisi katseid, et kontrollida teavet või veenduda, et süsteemi või
menetlust kohaldatakse tõhusalt.
5.           Kui ei ole sellist kontrollsüsteemi
või -menetlust, kui see ei ole põhjendatud või kui see on sisse seatud ja seda
peetakse põhjendatuks, kuid leitakse, et seda ei kohaldata või ei kohaldata
tõhusalt, peaks ekspordiriik korraldama edasise kontrolli tegelikult
kasutatavate sisendite põhjal, tegemaks kindlaks, kas on esinenud liigmakseid.
Kui komisjon on seda vajalikuks pidanud, toimetatakse edasist uurimist
kooskõlas punktiga 4.
6.           Komisjon peaks üldjuhul käsitama
sisendeid füüsiliselt inkorporeerituna, kui neid sisendeid kasutatakse
tootmisprotsessis ja need on eksporttootes füüsiliselt olemas. Sisend ei pea
lõpptootes olema samal kujul, kui tootmisprotsessi sisenedes.
7.           Eksporttoote valmistamisel tarbitud
teatava sisendi koguse kindlakstegemisel võetakse üldjuhul arvesse harilikku
kaonormi ning sellist kadu tuleb üldjuhul käsitada eksporttoote tootmisel
tarbituna. Mõiste „kadu” tähendab antud sisendi niisugust osa, millel pole
tootmisprotsessis iseseisvat funktsiooni, mida ei tarbita eksporttoote
valmistamisel (sellistel põhjustel nagu ebatõhusus) ja mida seesama tootja ei
taasta, kasuta ega müü.
8.           Kui komisjon määrab, kas väidetav
kaonorm on harilik, peab ta üldjuhul vajalikul määral arvesse võtma
tootmisprotsessi, ekspordiriigi tootmisharu keskmisi kogemusi ja muid tehnilisi
tegureid. Komisjon peab meeles pidama, et tähtis on küsimus, kas ekspordiriigi
võimuorganid on põhjendatult välja arvutanud kao suuruse, kui seda suurust
tahetakse kasutada tolli- või muu maksu vähendamisel või soodustuste tegemisel.
____________
III LISA
JUHEND ASENDAMISE PUHUL
KASUTATAVATE TAGASTUSSÜSTEEMIDE TUNNISTAMISE KOHTA EKSPORDISUBSIIDIUMIDEKS
I
Tagastussüsteemid võimaldavad hüvitada või
tagastada impordimakse nendelt sisenditelt, mida tarbitakse teise toote
tootmisprotsessis, kui see eksporttoode sisaldab omamaiseid sisendeid, millel
on sama kvaliteet ja samad tunnused nagu asendatud importsisenditel. Vastavalt
I lisa punktile i võivad asendamise puhul kasutatavad tagastussüsteemid
kujutada endast ekspordisubsiidiumi määral, mil nende tulemusena tagastatakse
suurem summa kui impordimaks, mis algselt võeti imporditud sisenditelt, mille
suhtes nõutakse tagastamist.
II
Kui vastavalt käesolevale määrusele tehtava
tasakaalustava tollimaksu uurimise raames uuritakse millist tahes asendamise
puhul kasutatavat tagastussüsteemi, peab komisjon üldjuhul toimima järgmiselt:
1)           I lisa punktis i on määratud, et
omamaised sisendid võivad asendada imporditud sisendeid eksporttoote tootmisel,
kui need sisendid on võrdses koguses ning kui nende kvaliteet ja tunnused on
samad kui asendatud importsisenditel. Tähtis on kontrollsüsteemi või -menetluse
olemasolu, sest see võimaldab ekspordiriigi valitsusel tagada ja näidata, et
sisendite kogus, mille suhtes nõutakse tagastamist, ei ületa samalaadsete
eksporttoodete kogust mis tahes kujul ja et impordimakse ei tagastata rohkem,
kui algselt kõnealustelt imporditud sisenditelt on võetud;
2)           kui väidetakse, et asendamise puhul
kasutatav tagastussüsteem kujutab endast subsiidiumi, peab komisjon üldjuhul
kõigepealt kindlaks tegema, kas ekspordiriigi valitsus omab ja kohaldab
kontrollsüsteemi või -menetlust. Kui tehakse kindlaks, et sellist süsteemi või
menetlust kohaldatakse, peab komisjon seejärel üldjuhul uurima seda
kontrollimenetlust, et näha, kas see on põhjendatud ja tõhus seatud eesmärgi
saavutamiseks ning põhineb ekspordiriigi üldtunnustatud äritavadel. Sel määral,
mil tehakse kindlaks, et menetlus vastab antud kontrollile ja seda rakendatakse
tõhusalt, eeldatakse, et subsiidiumi ei ole. Komisjon võib pidada vajalikuks
korraldada vastavalt artikli 26 lõikele 2 teatavaid praktilisi katseid, et
kontrollida teavet või veenduda, et kontrollimenetlust kohaldatakse tõhusalt;
3)           kui ei ole sellist
kontrollimenetlust, kui see ei ole põhjendatud või kui see on sisse seatud ja
seda peetakse põhjendatuks, kuid leitakse, et seda tegelikult ei kohaldata või
ei kohaldata tõhusalt, võib subsiidium olla olemas. Sellistel juhtudel peaks
ekspordiriik korraldama edasise kontrolli tegelike asjassepuutuvate tehingute
põhjal, et teha kindlaks, kas on esinenud liigmakseid. Kui komisjon seda
vajalikuks peab, toimetatakse edasist uurimist kooskõlas punktiga 2;
4)           asjaolu, et on olemas asendamise
puhul toimuva tagastamise säte, mille alusel eksportijatel lubatakse valida
teatavaid importsaadetisi, mille suhtes võib nõuda tagastamist, ei loeta
iseenesest subsiidiumi andmiseks;
5)           ülemäärane
impordimaksude tagastamine I lisa punkti i tähenduses loetakse asetleidvaks
siis, kui valitsused maksavad intressi mis tahes summade eest, mida makstakse
tagasi tagastussüsteemide alusel määral, mil intressi on tegelikult makstud või
tuleb maksta.
____________
IV LISA
(Käesolevas lisas taasesitatakse
põllumajanduslepingu 2. lisa. Kõiki mõisteid ja väljendeid, mis on siin
määratlemata ja mis ei ole selgituseta mõistetavad, tuleb tõlgendada nimetatud
lepingu kontekstis.)
OMAMAINE TOETUS:
VÄHENDAMISKOHUSTUSTEST VABASTAMISE ALUS
1.           Omamaised toetusmeetmed, mille
suhtes taotletakse vähendamiskohustustest vabastamist, peavad vastama
põhinõudele, et neil puudub üldse või on vähesel määral kaubandust kahjustav
mõju või mõju tootmisele. Järelikult peavad kõik meetmed, mille suhtes
taotletakse vabastamist, vastama järgmistele põhikriteeriumidele:
a)      kõnesolev toetus (kaasa arvatud valitsuse
saamatajäänud tulu) antakse eelarveliste valitsusprogrammide kaudu, mis ei
sisalda ülekandeid tarbijatelt, ning
b)      kõnesolev toetus ei mõju hinnatoetuse
andmisena tootjale, pluss allpool kirjeldatud poliitikapõhised kriteeriumid ja
tingimused.
Riiklikud teenusprogrammid
2.           Üldteenused
Seda liiki poliitika hõlmab kulutusi (või
saamatajäänud tulu) programmidele, mis pakuvad teenuseid või eeliseid
põllumajandusele või maakogukonnale. Sinna ei kuulu otsemaksed tootjatele või
töötlejatele. Need programmid, mis sisalduvad järgnevas nimekirjas, kuid ei
piirdu sellega, peavad vastama punktis 1 esitatud üldkriteeriumidele ja allpool
kirjeldatud poliitikapõhistele kriteeriumidele:
a)      uurimistöö, kaasa arvatud üldine
uurimistöö, keskkonnaprogrammidega seotud uurimistöö ja teatud toodetega seotud
uurimisprogrammid;
b)      kahjurite ja haiguste tõrje, kaasa
arvatud üldised ja tooteomased kahjurite ja haiguste tõrje meetmed, nagu varase
hoiatuse süsteemid, karantiin ja likvideerimine;
c)      koolitusteenused, kaasa arvatud nii üld-
kui ka erikoolitus;
d)      teabelevi- ja nõustamisteenused, kaasa
arvatud teabe ja uurimistöö tulemuste tootjate ja tarbijateni jõudmise
hõlbustamise vahendid;
e)      inspekteerimisteenused, kaasa arvatud
üldinspekteerimisteenused ja teatud toodete inspekteerimine tervishoiu,
ohutuse, sortimise või standardimise eesmärgil;
f)       turundus- ja reklaamiteenused, kaasa
arvatud turuinfo, teatud toote alane nõustamine ja reklaam, kuid välja arvatud
kulutused lähemalt määratlemata otstarbeks, mida müüjad saaksid kasutada
müügihinna alandamiseks või mis võiks anda ostjatele otsest majanduslikku kasu,
ning
g)      infrastruktuuriteenused, sealhulgas
elektrivõrk, teed ja muud transpordivahendid, turu- ja sadamarajatised,
veevarustus, tammid ja kuivendussüsteemid ning keskkonnaprogrammidega seotud
infrastruktuuritööd. Kõigil juhtudel tuleb kulutused suunata üksnes
kapitaalehituste varustamiseks või rajamiseks, siia hulka ei saa lugeda talurajatiste
subsideeritud varustamist, kui need ei ole seotud üldkasutatava
kommunaalteenuste võrguga. See ei või hõlmata sisendite või tegevuskulude
subsiidiume ega sooduskasutusmaksu.
3.           Riigivaru loomine toiduainetega
kindlustamiseks[9]
Kulutused (või saamatajäänud tulu) seoses toodete
varude kogumise ja hoidmisega, mis moodustavad riigi õigusaktidega määratud
toiduainetega kindlustamise programmi lahutamatu osa. See võib hõlmata riigiabi
toodete eraladustamise kui sellise programmi osa tarbeks.
Varude hulk ja kogumine peab vastama varem
kindlaksmääratud eesmärgile, mis on seotud ainult toiduainetega
kindlustamisega. Varude kogumis- ja jaotamisprotsessi finantseerimine peab
olema selgesti arusaadav. Riik ostab toiduaineid antud ajal kehtivate
turuhindadega ja müük toiduainetega kindlustamise varudest ei toimu madalama
hinnaga, kui on vastava kvaliteediga kõnesoleva toote antud ajal kehtiv
siseturuhind.
4.           Omamaine toiduabi[10]
Kulutused (või saamatajäänud tulu) seoses omamaise
toiduabi andmisega puudust kannatavatele elanikkonnakihtidele.
Toiduabi saamise õigus tuleb kindlaks teha selgete
kriteeriumide põhjal, mis on seotud toitumisalaste eesmärkidega. Sellist abi
antakse abivajajatele toiduainete otsese jaotamisena või niisuguste vahendite
andmisena õigustatud saajatele, mis võimaldab neil osta toitu turu- või
subsideeritud hinnaga. Riik ostab toiduaineid kehtivate turuhindadega ning abi
finantseerimine ja haldamine peab olema selgesti arusaadav.
5.           Otsemaksed tootjatele
Otsemaksete (või saamatajäänud tulu, kaasa arvatud
mitterahaliste maksete) kaudu tootjatele antav abi, mille puhul taotletakse
vähendamiskohustusest vabastamist, peab vastama punktis 1 esitatud
põhikriteeriumidele ja punktides 6 kuni 13 esitatud erikriteeriumidele, mis
kehtivad otsemakse üksikliikide puhul. Kui vähendamisest vabastamist
taotletakse mõne muu olemasoleva või uut liiki otsemakse puhul, mida ei ole
määratletud punktides 6 kuni 13, siis peab see vastama lisaks punktis 1
mainitud üldkriteeriumidele ka punkti 6 alapunktides b kuni e sätestatud
kriteeriumidele.
6.           Toodanguga sidumata
sissetulekutoetus
a)      Selliste maksete saamise õigus määratakse
kindlaks selgete kriteeriumide alusel, nagu sissetulek, tootja- või
maaomanikustaatus, tootmistegurite kasutamine või tootmistase määratletud ja
fikseeritud baasperioodil.
b)      Selliste maksete suurus ei ole ühelgi
antud aastal seotud tootmise liigi ega mahuga (kaasa arvatud kariloomade arv),
millega tootja tegeleb ükskõik millisel aastal pärast baasperioodi, ega põhine
nendel.
c)      Selliste maksete summa ei ole ühelgi
antud aastal seotud omamaiste ega rahvusvaheliste hindadega, mis kehtivad mis
tahes tootmise suhtes, millega tegeldakse ükskõik millisel aastal pärast
baasperioodi, ega põhine nendel.
d)      Selliste maksete suurus ei ole ühelgi
antud aastal seotud tootmistegurite kasutamisega ükskõik millisel aastal pärast
baasperioodi, ega põhine sellel.
e)      Selliste maksete saamiseks ei nõuta
mingit tootmist.
7.           Valitsuse finantsosalus
tulukindlustuse ja puhastulu kindlustamise programmides
a)      Selliste maksete saamise õigus määratakse
kindlaks saamatajäänud tuluga, arvestades ainult põllumajandusest saadavat
tulu, mis ületab 30 % keskmisest kogutulust või sellele vastavast
puhastulust (välja arvatud samast või sarnastest kavadest saadud maksed)
eelneva kolme aasta jooksul või eelneva viieaastase perioodi kolme aasta
keskmisest, välja arvatud kõige kõrgem ja kõige madalam näitaja. Igal nendele
tingimustele vastaval tootjal on õigus saada selliseid makseid.
b)      Selliste maksetega kompenseeritakse kuni
70 % tootja saamatajäänud tulust sellel aastal, kui tal on õigus hakata
saama niisugust abi.
c)      Kõikide selliste maksete suurus sõltub
ainult tulust; see ei ole seotud tootja realiseeritud toodangu liigi ja mahuga
(kaasa arvatud kariloomade arv) ega sellise toodangu suhtes kehtiva omamaise
või rahvusvahelise hinnaga ega kasutatud tootmisteguritega.
d)      Kui tootja saab samal aastal makseid
käesoleva punkti ja punkti 8 alusel (loodusõnnetusabi), peab selliste maksete
kogusumma olema väiksem kui 100 % tootja kogu saamatajäänud tulust.
8.           Loodusõnnetusabimaksed (tehtud
otse või valitsuse finantsosaluse kaudu saagi kindlustamise kavades)
a)      Selliste maksete saamise õigus tekib
ainult pärast seda, kui valitsusorganid on ametlikult tunnistanud, et
loodusõnnetus või samalaadne õnnetus (kaasa arvatud haiguspuhangud, kahjurite
järsk levik, tuumaõnnetused ja sõda kõnealuse liikme territooriumil) on
juhtunud või kestab, ning see määratakse tootmiskadudega, mis ületavad
30 % keskmisest toodangust kolme eelneva aasta jooksul või eelneva viieaastase
perioodi kolme aasta keskmisest, välja arvatud kõige kõrgem ja kõige madalam
näitaja.
b)      Õnnetusjärgseid makseid rakendatakse
ainult seoses tulu, kariloomade (kaasa arvatud loomade veterinaarabiga seotud
maksed), maa ja teiste tootmistegurite kadudega, mis on tekkinud loodusõnnetuse
tõttu.
c)      Maksetega ei kompenseerita rohkem kui
kadude korvamisega seotud kogukulutused ja nendega ei nõuta ega määratleta
tulevase tootmise liiki ega mahtu.
d)      Õnnetuse ajal tehtud maksed ei ületa
alapunktis b sätestatud kriteeriumis määratletud edasise kahju vältimiseks või
leevendamiseks vajalikku summat.
e)      Kui tootja saab samal aastal makseid
käesoleva punkti ja punkti 7 alusel (tulukindlustuse ja puhastulu kindlustamise
kavad), siis peab maksete kogusumma olema väiksem kui 100 % tootja
kogukadudest.
9.           Tootjate
pensioniprogrammide kaudu antav struktuurilise kohanemise toetus
a)      Selliste
maksete saamise õigus määratakse kindlaks selgete kriteeriumide abil
programmides, mille eesmärk on hõlbustada turustatavate põllumajandussaaduste
tootmisega tegelevate isikute siirdumist pensionile või
mittepõllumajanduslikele tegevusaladele.
b)      Maksete tingimuseks on, et saajad
lõpetavad täielikult ja lõplikult turustatavate põllumajandussaaduste tootmise.
10.         Tootmisvahendite vähendamise
programmide kaudu antav struktuurilise kohandumise toetus
a)      Selliste maksete saamise õigus määratakse
kindlaks selgete kriteeriumide abil programmides, mille eesmärk on kõrvaldada
maa või teised vahendid, kaasa arvatud kariloomad, turustatavate põllumajandussaaduste
tootmisest.
b)      Maksete tingimuseks on maa kõrvaldamine
turustatavate põllumajandussaaduste tootmisest vähemalt kolmeks aastaks ning
kariloomade puhul loomade tapmisest või kindlast lõplikust realiseerimisest.
c)      Maksed ei nõua ega täpsusta sellise maa
ega teiste vahendite alternatiivset kasutusviisi, mis hõlmab turustatavate
põllumajandussaaduste tootmist.
d)      Maksed ei ole seotud tootmise liigi ega
mahuga ega ka omamaiste või rahvusvaheliste hindadega, mis kehtivad tootmisse
jäänud maad ja muid vahendeid kasutava tootmise suhtes.
11.         Investeeringuabi kaudu antav
struktuurilise kohandumise toetus
a)      Selliste maksete saamise õigus määratakse
kindlaks selgete kriteeriumide abil riiklikes programmides, mille eesmärk on
abistada tootjate tegevuse rahalist või füüsilist ümberstruktureerimist
reageeringuna struktuurilise halvemuse objektiivsele ilmnemisele. Selliste
programmidega hõlmatuse õigus võib põhineda ka põllumajandusmaa taaserastamise
selgelt määratletud riiklikul programmil.
b)      Selliste maksete summa ei ole ühelgi
antud aastal seotud tootmise liigi ega mahuga (kaasa arvatud kariloomade arv),
millega tootja tegeleb ükskõik millisel aastal pärast baasperioodi, ega põhine
neil ning sõltub ainult kriteeriumis e sätestatust.
c)      Selliste maksete summa ei ole ühelgi
antud aastal seotud omamaiste ega rahvusvaheliste hindadega, mis kehtivad mis
tahes tootmise suhtes, millega tegeldakse ükskõik millisel aastal pärast
baasperioodi, ega põhine nendel.
d)      Makseid tehakse ainult sellise aja
jooksul, mis on vajalik realiseerimaks investeeringut, milleks need on ette
nähtud.
e)      Maksed ei volita ega määra mitte mingil
viisil saajaid tootma teatud põllumajandussaadusi, välja arvatud nõudmine mitte
toota mõnda konkreetset saadust.
f)       Maksed on piiratud summaga, mis on
vajalik struktuurilise halvemuse kompenseerimiseks.
12.         Keskkonnaprogrammidel põhinevad
maksed
a)      Selliste maksete saamise õigus määratakse
selgelt määratletud riikliku keskkonna- või looduskaitseprogrammi osana ning
selle tingimuseks on valitsusprogrammist tulenevate eritingimuste, sealhulgas
tootmismeetodite ja sisenditega seotud tingimuste täitmine.
b)      Maksete summa on piiratud lisakulutuste
või saamatajäänud tuluga, mis johtuvad valitsusprogrammi täitmisest.
13.         Piirkondlikel toetusprogrammidel
põhinevad maksed
a)      Selliste maksete saamise õigus piirdub
ebasoodsate piirkondade tootjatega. Iga selline piirkond peab olema selgelt
piiritletud geograafiline ala, millel on määratletud majandus- ja
haldusidentiteet ja mida peetakse ebasoodsaks seaduses või määrustes selgelt
väljendatud erapooletute ja objektiivsete kriteeriumide alusel, mis näitavad,
et piirkonna raskused tulenevad enamast kui ajutistest asjaoludest.
b)      Selliste maksete summa ei ole ühelgi
antud aastal seotud tootmise liigi ega mahuga (kaasa arvatud kariloomade arv),
millega tootja tegeleb ükskõik millisel aastal pärast baasperioodi, ega põhine
nendel muul viisil kui selle tootmise vähendamise mõttes.
c)      Selliste maksete summa ei ole ühelgi
antud aastal seotud omamaiste ega rahvusvaheliste hindadega, mis kehtivad mis
tahes tootmise suhtes, millega tegeldakse ükskõik millisel aastal pärast
baasperioodi, ega põhine nendel.
d)      Makseid võivad saada ainult abikõlblike
piirkondade tootjad, ent need peavad olema üldiselt kättesaadavad kõigile
tootjaile sellistes piirkondades.
e)      Kui toetus on seotud tootmisteguritega,
sooritatakse maksed kahaneval määral kõnesoleva tootmisteguri lävetasemest
kõrgemal.
f)       Maksed on piiratud lisakulutuste või
saamatajäänud tuluga, mis on seotud põllumajandustootmisega määratud
piirkonnas.
____________
ê
V LISA
 Kehtetuks tunnistatud määrus koos muudatuste loeteluga
 Nõukogu määrus (EÜ) nr 597/2009 (ELT L 188, 18.7.2009 , lk 93) ||
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 37/2014 (ELT L 18, 21.1.2014, lk 1) || Ainult lisa punkt 18
____________
VI LISA
Vastavustabel
 Määrus (EÜ) nr 597/2009 || Käesolev määrus
 Artiklid 1 – 11 || Artiklid 1 – 11
 Artikli 12 lõiked 1 – 4 || Artikli 12 lõiked 1 – 4
 Artikli 12 lõige 6 || Artikli 12 lõige 5
 Artiklid 13 ja 14 || Artiklid 13 ja 14
 Artikli 15 lõige 1 || Artikli 15 lõige 1
 Artikli 15 lõike 2 esimene lause || Artikli 15 lõike 2 esimene lõik
 Artikli 15 lõike 2 teine lause || Artikli 15 lõike 2 teine lõik
 Artikli 15 lõige 3 || Artikli 15 lõige 3
 Artiklid 16 – 27 || Artiklid 16 – 27
 Artikli 28 lõiked 1 – 4 || Artikli 28 lõiked 1 – 4
 Artikli 28 lõike 5 esimene lause || Artikli 28 lõike 5 esimene lõik
 Artikli 28 lõike 5 teine lause || Artikli 28 lõike 5 teine lõik
 Artikli 28 lõige 6 || Artikli 28 lõige 6
 Artiklid 29 – 33 || Artiklid 29 – 33
 Artikkel 33a || Artikkel 34
 Artikkel 34 || Artikkel 35
 Artikkel 35 || Artikkel 36
 I kuni IV lisa || I kuni IV lisa
 V lisa ||  -
 VI lisa ||  -
 - || V lisa
 - || VI lisa
____________
[1]               „Kaubanduslikult kättesaadav” – valiku tegemine
kodumaiste ja imporditud toodete vahel ei ole piiratud ja sõltub ainult
kaubanduslikest kaalutlustest.
[2]               Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi
mõisteid:
–    „otsesed maksud” – maksud palgalt, kasumilt, intressidelt, renditasult,
autoritasult ja kõigilt
      muudelt sissetulekutelt ning kinnisvaramaks,
–    „impordimaksud” – tariifid, tollimaksud ja teised rahalised maksed, mida
ei ole käesolevas
      Ö joonealuses Õ märkuses mujal loetletud ja mida võetakse importkaupadelt,
–    „kaudsed maksud” – müügi-, aktsiisi-, käibe-, VAT-, frantsiisi-, tempel-,
võõrandamis-, lao- ja
      seadme-, piiri- ja kõik muud maksud, välja arvatud otsesed maksud ja
impordimaksud,
–    „esmaetapi kaudsed maksud” – maksud, mida võetakse toote valmistamisel
otseselt või
      kaudselt kasutatavatelt kaupadelt ja teenustelt,
–    „kumulatiivsed kaudsed maksud” – mitmeetapilised maksud, mida võetakse
pärastise maksu
      krediteerimise mehhanismi puudumisel, kui ühel tootmisetapil
maksustatavaid kaupu või
      teenuseid kasutatakse järgmisel tootmisetapil,
–    „maksusoodustused” – hõlmab maksude tagastamist või vähendamist,
–    „soodustused või tagastamised” – hõlmab täielikku või osalist
impordimaksudest vabastamist
      või nende edasilükkamist.
[3]               Edasilükkamine ei pea endast kujutama ekspordisubsiidiumi,
kui võetakse näiteks asjakohast intressimaksu.
[4]               Vt joonealune märkus 2.
[5]               Vt joonealune märkus 2.
[6]               Punkti h ei kohaldata käibemaksu süsteemide puhul ning
piirimaksu täpsustamise puhul nende asemel; ülemääraste soodustuste probleemi
käibemaksu puhul on käsitletud üksnes punktis g.
[7]               Vt joonealune märkus 2.
[8]               Tootmisprotsessis tarbitud sisendid on füüsiliselt
inkorporeeritud sisendid, tootmisprotsessis kasutatud energia, kütus ja õli
ning katalüsaatorid, mida tarbitakse nende kasutamisel eksporttoote saamiseks.
[9]               Käesoleva lisa punktis 3 loetakse käesoleva punkti
sätetele vastavaks arengumaade toiduainetega kindlustamise riigivaruprogramme,
mis toimivad arusaadavalt ja mida teostatakse kooskõlas ametlikult avaldatud
objektiivsete kriteeriumide või juhistega, sealhulgas programme, mille raames
toiduainevarusid toiduainetega kindlustamise eesmärgil soetatakse ja jaotatakse
kindlate hindadega eeldusel, et soetushinna ja välise võrdlushinna vahet
arvestatakse toetuse liitmääras.
[10]             Käesoleva lisa punktides 3 ja 4 loetakse toiduainetega
varustamist subsideeritud hinnaga, et mõõdukate hindadega regulaarselt
rahuldada arengumaade vaeste linna- ja maaelanike vajadust toiduainete järele,
käesoleva punkti sätetele vastavaks.