				|

		52014PC0139

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu ja Seišelli Vabariigi vahelise lepingu, milles käsitletakse Seišellide lipu all sõitvate kalalaevade juurdepääsu Euroopa Liidu jurisdiktsiooni alla kuuluvatele Mayotte’i vetele ja mere bioloogilistele ressurssidele, sõlmimise kohta Euroopa Liidu nimel /* COM/2014/0139 final - 2014/0079 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
2013. aasta mais toimunud läbirääkimistel ELi ja
Seišelli Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu uue protokolli üle
osutasid Seišellid vajadusele pidada läbirääkimisi, et arutada Seišellide lipu
all sõitvate laevade juurdepääsu Mayotte’i vetele, mis kuuluvad alates
1. jaanuarist 2014 ELi jurisdiktsiooni alla. See tagaks Seišellide lipu
all sõitvatele laevadele jätkuvalt juurdepääsu Mayotte vetele ka pärast
1. jaanuari 2014.
Seišellide lipu all sõitvad
laevad võivad praegu Mayotte'i vetes kalastada toetudes Mayotte'i prefekti ja
Seišellide lipu all sõitvate laevade omanike vahelisele kokkuleppele. Siiani on
keskmiselt kaheksa Seišellide seinnoodalaeva tegutsenud Mayotte'i vetes
eralepingu alusel, millega nähakse ette laevade litsentsitasu maksmine otse
Mayotte'ile.
2.           KONSULTEERIMINE HUVITATUD
ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE
Võttes arvesse tuunivarude
rände laadi, on käesolev leping Seišellide laevastiku jaoks strateegilise
tähtsusega. Samuti tunnustaks ja tugevdaks leping ELi suhteid Seišellidega.
Kõnealune leping täiendaks ja oleks vastavuses olemasoleva lepinguga, mis
võimaldab ELi laevadele juurdepääsu Seišellide vete kalavarudele, andes seega
Seišellidele selge poliitilise signaali, et ta on asjaomases piirkonnas ELi
kõige olulisem partner.
Sellele tuginedes teeb komisjon nõukogule ettepaneku võtta parlamendi
nõusolekul vastu käesolev otsus kõnealuse lepingu sõlmimise kohta.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
11. juulil 2012
toimunud Euroopa Ülemkogul võeti vastu otsus, millega muudeti Mayotte’i
staatust nii, et 1. jaanuaril 2014 saab Mayotte'ist praeguse ülemeremaa ja
-territooriumi asemel äärepoolseim piirkond (ELT L 204, 31.7.2012).
Seetõttu saab Mayotte’i praegune majandusvöönd alates 1. jaanuarist 2014
ELi veteks.
Mandaadi andmine komisjonile
läbirääkimiste pidamiseks otsustati 14. oktoobril, läbirääkimisi
Seišellidega alustati peatselt pärast seda ja läbirääkimised lõpetati
15. novembril 2013.
4.           MÕJU EELARVELE
Kuna leping on seotud Seišellide lipu all
sõitvate kalalaevade juurdepääsuga ELi jurisdiktsiooni alla kuuluvatele vetele,
ei kaasne sellega kulusid ja seega puudub finantsmõju ELi eelarvele.
5.           TÄIENDAV TEAVE
Lepinguga nähakse ette, et kuue aasta jooksul
võib teatav arv laevu kalastada Mayotte'i vetes, mis kuuluvad alates
1. jaanuarist 2014 ELi jurisdiktsiooni alla. Seega võetakse arvesse
olemasolevaid võimalusi, mida pakub Mayotte'i ja laevaomanike praegune
kokkulepe. Kõnealuste võimaluste puhul järgitakse India Ookeani Tuunikomisjoni
(IOTC) teaduslikke suuniseid kalavarude mahu ja kaitse osas.
Juurdepääsu saamiseks maksavad Seišellide
laevaomanikud kalapüügiloa eest. Kalapüügiloa tasu on kooskõlas Euroopa Liidu
ja Seišellide vahel hiljuti kokku lepitud kalandusalase partnerluslepingu uues
protokollis sätestatud määraga. Kalapüügiloa tasu oleks ainus rahaline hüvitis,
mis uue lepinguga ette nähakse ja see makstakse otse Mayotte'ile, et edendada
selle haldus- ja kontrollisuutlikkust ning arendada kalanduse juhtimist ja
suutlikkuse suurendamist. Lepingul puudub rahaline mõju Seišellide valitsusele.
2014/0079 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
Euroopa Liidu ja Seišelli Vabariigi vahelise
lepingu, milles käsitletakse Seišellide lipu all sõitvate kalalaevade
juurdepääsu Euroopa Liidu jurisdiktsiooni alla kuuluvatele Mayotte’i vetele ja
mere bioloogilistele ressurssidele, sõlmimise kohta Euroopa Liidu nimel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218
lõike 6 punktiga a ja lõikega 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[1]
ning arvestades järgmist:
(1)       11. juulil 2012 võttis
Euroopa Ülemkogu vastu otsuse (2012/419/EL), millega muudetakse alates
1. jaanuarist 2014 Mayotte’i staatust Euroopa Liidu suhtes[2].
(2)       Ülemkogu volitas komisjoni
pidama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi lepingu üle, milles käsitletakse
Seišellide lipu all sõitvate kalalaevade juurdepääsu Euroopa Liidu vetele ja
mere bioloogilistele ressurssidele Mayotte'i ranniku lähedases majandusvööndis.
(3)       Läbirääkimiste tulemusena
parafeeriti 15. novembril 2013 uus protokoll.
(4)       Liidu huvides on rakendada
Seišelli Vabariigiga sõlmitud kalandusalast lepingut, millega määratakse
kindlaks Seišellide kalapüügivõimalused ja tingimused, et edendada
vastutustundlikku ja jätkusuutlikku kalapüüki Mayotte’i vetes, mis kuuluvad
Euroopa Liidu jurisdiktsiooni alla. Seepärast on asjakohane kiita leping liidu
nimel heaks.
(5)       Lepingu artikliga 8 on
ette nähtud luua ühiskomitee, mis vastutab lepingu kohaldamise jälgimise eest.
Lepingu kohaselt võib ühiskomitee lisaks kiita heaks teatavaid lepingu
muudatusi. Kõnealuste muudatuste heakskiitmise hõlbustamiseks tuleks anda
Euroopa Komisjonile volitused need muudatused teatavatel tingimustel lihtsustatud
korras heaks kiita.
(6)       Selleks et Mayotte’i
ametiasutused saaksid rakendada ühise kalanduspoliitika eeskirju alates
kuupäevast, mil Mayotte'ist saab äärepoolseim piirkond, on vaja kehtestada
asjakohane haldusraamistik, kontrollitegevus, füüsiline infrastruktuur ja
tagada vajalik suutlikkuse kasv. See on ka kooskõlas nõudega järgida Euroopa
Liidu rahvusvaheliste kohustuste täitmist. Seega tuleks Mayotte'i
kalandusasutustele anda vajalikud rahalised vahendid tasude kaudu, mida
laevaomanikud maksavad otse Mayotte'ile.
(7)       Seišellide lipu all sõitev
kalalaevastik on tegutsenud Mayotte'i vetes mitme aasta jooksul, lähtudes
Mayotte'i ja laevaomanike vahelisest kokkuleppest, mille kohaselt maksid
laevaomanikud Mayotte'ile litsentsitasu õiguse eest püüda kala Mayotte'i vetes.
Selle tulemusena on välja kujunenud tihe seos Seišellide laevastiku ja
Prantsuse äärepoolseima piirkonna Mayotte'i kohaliku kogukonna vahel. Selleks,
et säilitada kalapüügi järjepidevus ja sellest tulenev kasu Mayotte'ile, on
asjakohane, et Mayotte'i kohalik kogukond saaks otsest kasu kõigist maksetest,
mis on seotud käesoleva lepingu kohaste lubade ja saagiga.
(8)       Leping tuleks Euroopa Liidu
nimel heaks kiita,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Leping, millega
määratakse kindlaks Euroopa Liidu ja Seišelli Vabariigi vahelises lepingus
sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus, kiidetakse liidu nimel heaks[3].
Artikkel 2
1.           Prantsusmaal on õigus koguda
oma äärepoolseima piirkonna Mayotte'i nimel makseid, mis on seotud Seišellide
laevaomanike püügilubade ja saagiga ning muude tasudega juurdepääsu eest
kalavarudele ELi vetes Mayotte'i ümbruses vastavalt lepingu lisa
III peatüki 1. jao punktidele 8 ja 9 ning 2. jaole.
Prantsusmaa kasutab neid tulusid, et kehtestada asjakohane haldusraamistik,
kontrollitegevus ja füüsiline infrastruktuur ning tagada vajalik suutlikkuse
kasv, et Mayotte'i haldusasutused saaksid täita ühise kalanduspoliitika
nõudeid.
2.           Prantsusmaa esitab
komisjonile andmed kõnealuse pangakonto kohta.
3.           Lepingu iga rakendusaasta
lõpus esitab Prantsusmaa komisjonile üksikasjaliku aruande püügiloaga laevade
tehtud maksete ja nende maksete kasutamise kohta.
Artikkel 3
Nõukogu eesistuja
edastab liidu nimel lepingu artiklis 19 sätestatud teate.
Artikkel 4
Võttes arvesse lisas
esitatud sätteid ja tingimusi, on Euroopa Komisjon volitatud kiitma
ühiskomitees liidu nimel heaks lepingus tehtavad muudatused.
Artikkel 5
Käesolev otsus
jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas[4].
Käesolev otsus on adresseeritud
liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT C , , lk .
[2]               ELT L 204, 31.7.2012.
[3]               Leping on avaldatud väljaandes ELT ... koos otsusega
selle allakirjutamise kohta.
[4]               Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise
kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas.
LISA

Volituste kohaldamisala ja menetlus ühiskomitees võetava Euroopa Liidu
seisukoha kindlaksmääramiseks

1.
Komisjonil on volitused pidada Seišelli Vabariigiga
läbirääkimisi ning vajaduse korral ja kooskõlas käesoleva lisa punktiga 3
kiita heaks lepingu muudatused seoses järgmiste küsimustega:
(a)
lepingu artikli 9 kohane kalapüügivõimaluste
läbivaatamine;
(b)
laevaseiresüsteemide tehniliste eeskirjade
läbivaatamine vastavalt lepingu lisa 6. liite punktile 10 ja sarnaste
tehniliste sätete läbivaatamine vastavalt lepingu artikli 8
lõikele 1.
2.
Lepingu alusel asutatud ühiskomitees liit:
(a)
toimib kooskõlas eesmärkidega, mida ta taotleb
ühise kalanduspoliitika raames,
(b)
järgib nõukogu 19. märtsi 2012. aasta
järeldusi, mis käsitlevad komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme
kohta,
(c)
edendab seisukohti, mis on kooskõlas piirkondlike
kalandusorganisatsioonide poolt vastu võetud asjaomaste eeskirjadega.
3.
Kui ühiskomitee koosolekul on kavas vastu võtta
otsus punktis 1 osutatud lepingu muudatuste kohta, võetakse vajalikud
meetmed selleks, et liidu nimel väljendatavas seisukohas oleks arvesse võetud
uusimaid statistilisi, bioloogilisi ja muid asjakohaseid komisjonile edastatud
andmeid.
Sel eesmärgil ja
nimetatud andmetele tuginedes edastavad komisjoni talitused piisava ajavaruga
enne asjaomast ühiskomitee koosolekut nõukogule või nõukogu ettevalmistavatele
organitele analüüsimiseks ja heakskiitmiseks ettevalmistava dokumendi, milles
on esitatud liidu kavandatava seisukoha üksikasjad.
Kui edasiste koosolekute käigus, sealhulgas
kohapeal, ei suudeta kokkulepet saavutada, et võtta liidu seisukohas arvesse
uusi elemente, edastatakse küsimus lahendamiseks nõukogule või selle
ettevalmistavatele organitele.
Komisjonil palutakse võtta õigel ajal ühiskomitee
otsuse suhtes vajalikud järelmeetmed, kaasa arvatud vajaduse korral asjaomase
otsuse avaldamine Euroopa Liidu Teatajas ning kõnealuse otsuse
rakendamiseks vajalike ettepanekute esitamine.


|

52011PC0661

Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mis käsitleb liikmesriikide osamakse Euroopa Arengufondi (2011. aasta osamaksu kolmas osa)  /* KOM/2011/0661 lõplik - 2011/0289 (NLE) */

	SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTKooskõlas 10. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF”) finantsmääruse artikli 57 lõikega 3 käsitleb käesolev ettepanek 2011. aasta (aasta „n+1” nimetatud artiklis sätestatud püsimenetluste tähenduses) osamaksu kolmanda osa suurust. Nõukogu peab tegema otsuse käesoleva ettepaneku kohta hiljemalt 21 kalendripäeva pärast seda, kui komisjon on esitanud oma ettepaneku, ja liikmesriigid peavad tasuma osamaksu kolmanda osa hiljemalt 21 päeva pärast päeva, mil neid nõukogu otsusest teavitatakse.2. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG10. EAFi finantsmääruse artikli 57 lõike 7 kohaselt on täpsustatud komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga (EIP) hallatavad summad.EIP on edastanud komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt 10. EAFi finantsmääruse artiklile 145.10. EAFi finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus nimetatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu komisjoni puhul 10. EAFi ja EIP puhul 9. EAFi summasid.10. EAFi finantsmääruse artiklis 60 on sätestatud, et kui liikmesriik ei tasu tasumisele kuuluvat osamaksu ettenähtud tähtajaks, tasub ta maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud viivise maksmise korrale.2011/0289 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,mis käsitleb liikmesriikide osamakse Euroopa Arengufondi (2011. aasta osamaksu kolmas osa)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 217,võttes arvesse 23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel,[1] mida on viimati muudetud 22. juunil 2010 Ouagadougous Burkina Fasos,[2] eriti selle artikli 10 lõiget 1,võttes arvese nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa[3] (edaspidi „sisekokkulepe”), eriti selle artiklit 7,võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb kümnenda Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust[4] (edaspidi „kümnenda EAFi finantsmäärus”), muudetud 11. aprillil 2011,[5] eriti selle artikli 57 lõiget 5,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,ning arvestades järgmist:(1) Komisjon esitab 10. EAFi finantsmääruse artikli 57 lõikes 5 sätestatud korras 10. oktoobriks 2011 ettepaneku, milles täpsustatakse a) liikmesriikide 2011. aasta osamaksu kolmanda osa suurus ning b) 2011. aasta osamaksu summa, mida on muudetud vastavalt tegelikele vajadustele, kui aastane osamaks erineb tegelikest vajadustest vastavalt sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3. Nõukogu peaks tegema otsuse komisjoni ettepaneku kohta hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes pärast selle esitamist ja liikmesriigid peaksid tasuma osamaksu kolmanda osa hiljemalt 21 kalendripäeva möödudes päevast, mil neid teavitatakse nõukogu otsusest.(2) 5. novembril 2010 võttis nõukogu komisjoni tehtud ettepaneku alusel vastu otsuse[6] määrata liikmesriikide 2011. aasta EAFi osamaksu summast komisjoni osa suuruseks 3 690 000 000 eurot ja EIP osa suuruseks 210 000 000 eurot. 20. juunil 2011 võttis nõukogu komisjoni järgmise ettepaneku alusel vastu otsuse[7] vähendada komisjoni osa suurust 3 100 000 000 eurole.(3) Kui kehtestatud osamaksud ei vasta EAFi tegelikele vajadustele, tuleks komisjonil vastavalt 10. EAFi sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3 esitada nõukogule ettepanek muuta osamaksu suurust kehtestatud ülemmäära piires. Sellele vastavalt tuleks 2011. aastal liikmesriikide makstavate, EIP kogutavate EAFi osamaksude suuruseks kehtestada 200 000 000 eurot.(4) 10. EAFi finantsmääruse artikli 145 esimese lõigu kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi.(5) 10. EAFi finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Seetõttu tuleks 10. EAFi finantsmääruse artikli 58 lõike 2 alusel esitada rahastamisnõue ka EIP hallatavate 9. EAFi vahendite rahastamiseks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 12011. aastal liikmesriikide makstavate EAFi osamaksude aastaseks summaks kehtestatakse 200 000 000 eurot, mis antakse investeerimisrahastu rahastamiseks Euroopa Investeerimispanga haldusse.Artikkel 2Summad, mille liikmesriigid maksavad komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2011. aasta osamaksu kolmanda osana, on esitatud lisas asuvas tabelis.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISA2011. aasta osamaksu kolmas osa (eurodes)LIIKMESRIIGID | 10. EAF | Osamaksu kolmas osa |% | Komisjon 10. EAF |BELGIA | 3,53 | 6 707 000 |TAANI | 2,00 | 3 800 000 |SAKSAMAA | 20,50 | 38 950 000 |KREEKA | 1,47 | 2 793 000 |HISPAANIA | 7,85 | 14 915 000 |PRANTSUSMAA | 19,55 | 37 145 000 |IIRIMAA | 0,91 | 1 729 000 |ITAALIA | 12,86 | 24 434 000 |LUKSEMBURG | 0,27 | 513 000 |MADALMAAD | 4,85 | 9 215 000 |AUSTRIA | 2,41 | 4 579 000 |PORTUGAL | 1,15 | 2 185 000 |SOOME | 1,47 | 2 793 000 |ROOTSI | 2,74 | 5 206 000 |ÜHENDKUNINGRIIK | 14,82 | 28 158 000 |Vahesumma EL 15 | 96,38 | 183 122 000 |BULGAARIA | 0,14 | 266 000 |TŠEHHI VABARIIK | 0,51 | 969 000 |EESTI | 0,05 | 95 000 |KÜPROS | 0,09 | 171 000 |LÄTI | 0,07 | 133 000 |LEEDU | 0,12 | 228 000 |UNGARI | 0,55 | 1 045 000 |MALTA | 0,03 | 57 000 |POOLA | 1,30 | 2 470 000 |RUMEENIA | 0,37 | 703 000 |SLOVEENIA | 0,18 | 342 000 |SLOVAKKIA | 0,21 | 399 000 |Vahesumma EL 12 | 3,62 | 6 878 000 |EL 27 KOKKU | 100,00 | 190 000 000 |[1] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.[2] ELT L 287, 4.11.2010, lk 3.[3] ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.[4] ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.[5] ELT L 102, 16.4.2011, lk 1.[6] 15831/10[7] 11689/11


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            2017/0016(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muutmiseks Kigalis vastuvõetud kokkuleppe sõlmimise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 6 kohaselt vastu nõukogu otsus osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli Kigali muudatuse Euroopa Liidu nimel allakirjutamise kohta. Euroopa Liit on kiitnud heaks osoonikihi kaitsmise Viini konventsiooni, Montreali protokolli ja protokolli neli eelmist muudatust
                     1
                  .

                  Montreali protokolli osaliste 28. koosolekul, mis toimus 10.–15. oktoobrini 2016 Rwandas Kigalis, võeti vastu muudatuse tekst, millega lisati Montreali protokolli kontrollimeetmete hulka fluorosüsivesinike tarbimise ja tootmise järkjärguline vähendamine, et vähendada nimetatud ainete mõju kliimamuutustele. Kuigi need kasvuhoonegaasid ei kahanda osoonikihti, võeti need kasutusele peamiselt selleks, et asendada osoonikihti kahandavad ained, mille kasutamine Montreali protokolli kohaselt järk-järgult lõpetatakse.

                  Kigali muudatus jõustub 1. jaanuaril 2019, tingimusel et oma ratifitseerimiskirja on hoiule andnud vähemalt 20 osalist. Selleks aga, et rõhutada Euroopa Liidu võetud kohustust muudatus heaks kiita ja ergutada arenguriike võtma varakult meetmeid, tuleks ette näha varajane heakskiitmine, pidades silmas ka teiste peamiste osaliste kavatsust ratifitseerida muudatus nii kiiresti kui võimalik.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Määruse (EL) nr 517/2014 (fluoritud kasvuhoonegaaside kohta) vastuvõtmisega 2014. aastal on Euroopa Liit oma territooriumil juba ennetavalt ja järk-järgult fluorosüsivesinike kasutust vähendanud, mis nüüd on kokku lepitud Montreali protokolli raames. Järkjärgulise vähendamise rakendamine ELis algas 2015. aastal kasutustaseme külmutamisega ja esimese vähendamisetapiga 2016. aastal. Kehtivad nõuete täitmise tagamise mehhanismid tagavad Euroopa Liidu kohustuste täitmise Montreali protokolli raames kuni 2030. aastani, mil rakendub viimane kehtiva määruse kohane vähendamisetapp. Vähendamise ajakava pärast 2030. aastat tuleb kindlaks määrata 2022. aastal määruse (EL) nr 517/2014 artikli 21 lõike 2 kohaselt algava läbivaatamise põhjal.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  ELi kliima- ja energiaraamistikus 2030 on püstitatud kõrge kogu majandust hõlmav eesmärk vähendada ELis kasvuhoonegaaside heidet 2030. aastaks vähemalt 40 %. Samuti on nimetatud raamistikus seatud taastuvenergia ja energiatõhususega seotud eesmärgid. Kliima- ja energiaraamistiku 2030 rakendamine on pärast Pariisi kokkuleppe sõlmimist esmatähtis. Kuna on teada, et mis tahes tehnoloogia, mida kasutatakse fluorosüsivesinike asendamiseks, et saavutada Kigali muudatuse eesmärgid, on vähemalt sama energiatõhus kui asendatud tehnoloogia, on fluorosüsivesinike kasutamise ettenähtud järkjärguline vähendamine energiapoliitikaga kooskõlas. Lisaks sellele eeldatakse, et jahutus- ja kliimaseadmete ümberkujundamine, mis tuleneb külmaainete vajalikust väljavahetamisest, toob kaasa energiatõhususe märkimisväärse paranemise, andes seega positiivse panuse seatud eesmärkide saavutamisse.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

                  Ettepanek on esitatud vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 192 lõikele 1 koostoimes artikli 218 lõikega 6. ELi toimimise lepingu artiklis 218 on sätestatud menetlus läbirääkimiste pidamiseks ja lepingute sõlmimiseks Euroopa Liidu ja kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonide vahel. Selle artikli lõike 6 kohaselt võtab nõukogu komisjoni kui läbirääkija ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega antakse luba kokkulepe Euroopa Liidu nimel sõlmida.

                  Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 191 ja artikli 192 lõikele 1 peab Euroopa Liit aitama saavutada muu hulgas järgmisi eesmärke: keskkonna säilitamine, kaitsmine ja selle kvaliteedi parandamine; meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, et tegelda piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega ning eelkõige võidelda kliimamuutuste vastu.

                  Fluorosüsivesinike järkjärgulist kavandatud vähendamist rakendatakse määruse (EL) nr 517/2014 alusel. See määrus tuleb hiljem läbi vaadata, et tagada kooskõla Kigali muudatusega pärast 2030. aastat. Seda on võimalik teha üksnes ELi õigusaktidega. Kuni 2030. aastani, mis on viimane aasta, mille puhul on määrusega ette nähtud vähendamisetapp, on järkjärgulise vähendamise ajakava rangem kui Montreali protokolli kohased edasised kontrollimeetmed. Koostatud on täielik mõjuhinnang. Praeguses etapis ei ole kavandatud määruse muudatusi, mis võiksid mõjutada ettevõtteid.

               2017/0016 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muutmiseks Kigalis vastuvõetud kokkuleppe sõlmimise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli
                  2
                (edaspidi „Montreali protokoll“) osaliste 28. koosolekul, mis toimus 10.–15. oktoobrini 2016 Rwandas Kigalis, võeti vastu protokolli muudatuse tekst (edaspidi „Kigali muudatus“), millega lisati Montreali protokolli kontrollimeetmete hulka fluorosüsivesinike tarbimise ja tootmise järkjärguline vähendamine.

               (2)Fluorosüsivesinike tootmise ja tarbimise järkjärguline vähendamine on vajalik selleks, et vähendada nende ainete mõju kliimamuutustele ja takistada nende piiramatut kasutuselevõttu, eriti arenguriikides.

               (3)Kigali muudatus on vajalik selleks, et aidata rakendada Pariisi kokkulepet eesmärgi osas hoida üleilmne temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C, võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega, ning teha jõupingutusi, et piirata temperatuuri tõusu veelgi, st tasemeni 1,5 °C, võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega.

               (4)Kigali muudatus tuleks liidu nimel heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muudatus, mis võeti vastu 15. oktoobril 2016. aastal Kigalis, kiidetakse liidu nimel heaks.

               Muudatuse tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja määrab isiku või isikud, kes on volitatud liidu nimel andma heakskiitmiskirja hoiule Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile vastavalt osoonikihi kaitsmise Viini konventsiooni
                  3
                artikli 13 lõikele 1 ja artiklile 20, et väljendada liidu nõusolekut end kokkuleppega siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle vastuvõtmist.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  91/690/EMÜ: nõukogu 12. detsembri 1991. aasta otsus, mis käsitleb 1990. aasta juunis protokolliosaliste poolt Londonis vastu võetud muudatuse tegemist osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokollis (EÜT L 377, 31.12.1991, lk 28);94/68/EÜ: nõukogu 2. detsembri 1993. aasta otsus osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muudatuse sõlmimise kohta (EÜT L 33, 7.2.1994, lk 1);2000/646/EÜ: nõukogu 17. oktoobri 2000. aasta otsus osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muudatuse sõlmimise kohta (EÜT L 272, 25.10.2000, lk 26);2002/215/EÜ: nõukogu 4. märtsi 2002. aasta otsus osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli neljanda muudatuse sõlmimise kohta (EÜT L 72, 14.3.2002, lk 18).

                     (2)
                  EÜT L 297, 31.10.1988, lk 21.

                     (3)
                  EÜT L 297, 31.10.1988, lk 8.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.2.2017
            COM(2017) 51 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Nõukogu otsus
            osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muutmiseks Kigalis vastuvõetud kokkuleppe sõlmimise kohta

               Otsus XXVIII/1: Montreali protokolli täiendav muutmine

               K1610214K1610214141116141116Võtta vastavalt osoonikihi kaitsmise Viini konventsiooni artikli 9 lõikes 4 sätestatud menetlusele vastu osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muudatus, mis on esitatud osaliste kahekümne kaheksanda koosoleku aruande I lisas;

               Osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli muudatus

               I artikkel. Muudatus

               Artikkel 1, lõige 4

               Protokolli artikli 1 lõikes 4 asendatakse sõnad

               „C lisas või E lisas“ sõnadega

               „C lisas, E lisas või F lisas“

               Artikkel 2, lõige 5

               Protokolli artikli 2 lõikes 5 asendatakse sõnad

               „ja artiklis 2H“ sõnadega

               „artiklites 2H ja 2J“

               Artikkel 2, lõike 8 punkt a, lõike 9 punkt a ja lõige 11

               Protokolli artikli 2 lõike 8 punktis a ja lõikes 11 asendatakse sõnad

               „artiklites 2A–2I“ sõnadega

               „artiklites 2A–2J“

               Protokolli artikli 2 lõike 8 punkti a lõppu lisatakse järgmised sõnad:

               „Iga sellist kokkulepet võib laiendada, et see hõlmaks artikli 2J kohaseid tarbimise või tootmisega seotud kohustusi, tingimusel et asjaomaste lepinguosaliste ühise tarbimise või tootmise arvestustaseme kogusumma ei ületa artiklis 2J kehtestatud piirnorme.“

               Protokolli artikli 2 lõike 9 punkti a alapunktis i jäetakse pärast sõna

               „milliseid“

               välja sõna

               „ja“

               Protokolli artikli 2 lõike 9 punkti a alapunkt ii nummerdatakse punkti a alapunktiks iii.

               Protokolli artikli 2 lõike 9 punkti a alapunkti i järele lisatakse punkti a alapunkt ii:

               „kohandusi A, C ja F lisa I rühmas sätestatud globaalse soojendamise potentsiaali osas, ja kui, siis milliseid; ning“

               Artikkel 2J

               Protokolli artikli 2I järele lisatakse järgmine artikkel:

               „Artikkel 2J. Fluorosüsivesinikud

               1.Iga osaline tagab, et 1. jaanuaril 2019 algava 12-kuulise ajavahemiku jooksul ja iga 12-kuulise ajavahemiku jooksul pärast seda ei ületaks F lisa kontrollitavate ainete tarbimise arvestustase (väljendatud CO2-ekvivalendina) F lisa kontrollitavate ainete 2011., 2012. ja 2013. aasta kohta arvutatud aastase keskmise tarbimise arvestustaseme protsendimäära, mis on kehtestatud allpool punktides a–e esitatud vastavate mitmeaastaste ajavahemike kohta, lisaks 15 protsenti C lisa I rühma kontrollitavate ainete
                  tarbimise arvestustasemest (väljendatud CO2-ekvivalendina), mis on kehtestatud artikli 2F lõikes 1:

               (a)2019–2023: 90 protsenti

               (b)2024–2028: 60 protsenti

               (c)2029–2033: 30 protsenti

               (d)2034–2035: 20 protsenti

               (e)2036 ja edaspidi: 15 protsenti

               2.Olenemata käesoleva artikli lõikest 1, võivad osalised otsustada, et osaline peab tagama, et 1. jaanuaril 2020 algava 12-kuulise ajavahemiku jooksul ja iga 12-kuulise ajavahemiku jooksul pärast seda ei ületaks F lisa kontrollitavate ainete tarbimise arvestustase (väljendatud CO2-ekvivalendina) F lisa kontrollitavate ainete 2011., 2012. ja 2013. aasta kohta arvutatud aastase keskmise tarbimise arvestustaseme protsendimäära, mis on kehtestatud allpool punktides a–e esitatud vastavate mitmeaastaste ajavahemike kohta, lisaks 25 protsenti C lisa I rühma kontrollitavate ainete tarbimise arvestustasemest (väljendatud CO2-ekvivalendina), mis on kehtestatud artikli 2F lõikes 1:

               (a)2020–2024: 95 protsenti

               (b)2025–2028: 65 protsenti

               (c)2029–2033: 30 protsenti

               (d)2034–2035: 20 protsenti

               (e)2036 ja edaspidi: 15 protsenti

               3.Iga osaline, kes toodab F lisas nimetatud kontrollitavaid aineid, tagab, et 1. jaanuaril 2019 algava 12-kuulise ajavahemiku jooksul ja iga 12-kuulise ajavahemiku jooksul pärast seda ei ületaks F lisa kontrollitavate ainete tootmise arvestustase (väljendatud CO2-ekvivalendina) F lisa kontrollitavate ainete 2011., 2012. ja 2013. aasta kohta arvutatud aastase keskmise tootmise arvestustaseme protsendimäära, mis on kehtestatud allpool punktides a–e esitatud vastavate mitmeaastaste ajavahemike kohta, lisaks 15 protsenti C lisa I rühma kontrollitavate ainete tootmise arvestustasemest (väljendatud CO2-ekvivalendina), mis on kehtestatud artikli 2F lõikes 1:

               (a)2019–2023: 90 protsenti

               (b)2024–2028: 60 protsenti

               (c)2029–2033: 30 protsenti

               (d)2034–2035: 20 protsenti

               (e)2036 ja edaspidi: 15 protsenti

               4.Olenemata käesoleva artikli lõikest 3, võivad osalised otsustada, et osaline, kes toodab F lisas nimetatud kontrollitavaid aineid, tagab, et 1. jaanuaril 2020 algava 12-kuulise ajavahemiku jooksul ja iga 12-kuulise ajavahemiku jooksul pärast seda ei ületaks F lisa kontrollitavate ainete tootmise arvestustase (väljendatud CO2-ekvivalendina) F lisa kontrollitavate ainete 2011., 2012. ja 2013. aasta kohta arvutatud aastase keskmise tootmise arvestustaseme protsendimäära, mis on kehtestatud allpool punktides a–e esitatud vastavate mitmeaastaste ajavahemike kohta, lisaks 25 protsenti C lisa I rühma kontrollitavate ainete tootmise arvestustasemest (väljendatud CO2-ekvivalendina), mis on kehtestatud artikli 2F lõikes 1:

               (a)2020–2024: 95 protsenti

               (b)2025–2028: 65 protsenti

               (c)2029–2033: 30 protsenti

               (d)2034–2035: 20 protsenti

               (e)2036 ja edaspidi: 15 protsenti

               5.Käesoleva artikli lõikeid 1–4 kohaldatakse juhul, kui osalised ei otsusta, et tootmine või tarbimine on lubatud niivõrd, kuivõrd see on vajalik osaliste kokkulepitud erandlike kasutusviiside jaoks.

               6.Iga osaline, kes toodab C lisa I rühma või F lisa aineid, tagab, et 1. jaanuaril 2020 algava 12-kuulise ajavahemiku jooksul ja iga 12-kuulise ajavahemiku jooksul pärast seda hävitatakse nii palju kui võimalik F lisa II rühma ainete heitkogused, mis tekivad igas C lisa I rühma või F lisa aineid tootvas tootmisüksuses, kasutades tehnoloogiat, mille osalised on heaks kiitnud sama 12-kuulise ajavahemiku jooksul.

               7.Iga osaline tagab, et C lisa I rühma või F lisa aineid tootvate tootmisüksuste tekitatud F lisa II rühma ainete hävitamine toimub üksnes osaliste poolt heakskiidetud tehnoloogia abil.

               Artikkel 3

               Protokolli artikli 3 sissejuhatav osa tuleks asendada järgmisega:

               „1. Artiklite 2, 2A–2J ja 5 kohaldamiseks peab iga osaline määrama kindlaks oma arvestustaseme seoses A, B, C, E ja F lisa iga ainerühma:“

               Protokolli artikli 3 punkti a alapunkti i lõpus olev semikoolon asendatakse järgmisega:

               „, välja arvatud juhul, kui lõikes 2 ei ole sätestatud teisiti;“

               Protokolli artikli 3 lõppu lisatakse järgmine tekst:

               „; ning

               d) F lisa II rühma ainete heitkogustega, mis tekivad C lisa I rühma või F lisa aineid tootvas tootmisüksuses, lisades muu hulgas seadmete leketest, ventilatsiooniavadest ja hävitusseadmetest eralduvad kogused, välja arvatud kogused, mis on kogutud kasutamiseks, hävitamiseks või ladustamiseks.

               2. F lisa ja C lisa I rühma ainete tootmise, tarbimise, impordi, ekspordi ja heitkoguste taseme (väljendatud CO2-ekvivalendina) arvutamisel artikli 2J, artikli 2 lõike 5 bis ja artikli 3 lõike 1 punkti d kohaldamiseks kasutab iga osaline A lisa I rühma, C lisa ja F lisa ainete globaalse soojendamise potentsiaali väärtusi.“

               Artikkel 4, lõige 1 sept

               Protokolli artikli 4 lõike 1 sex järele lisatakse järgmine lõige:

               „1 sept. Alates käesoleva lõike jõustumisest keelustavad kõik osalised F lisa kontrollitavate ainete impordi kõikidest riikidest, kes ei ole käesoleva protokolli osalised.“

               Artikkel 4, lõige 2 sept

               Protokolli artikli 4 lõike 2 sex järele lisatakse järgmine lõige:

               „2 sept. Alates käesoleva lõike jõustumisest keelustavad kõik osalised F lisa kontrollitavate ainete ekspordi kõikidesse riikidesse, kes ei ole käesoleva protokolli osalised.“

               Artikkel 4, lõiked 5, 6 ja 7

               Protokolli artikli 4 lõigetes 5, 6 ja 7 asendatakse sõnad

               „A, B, C ja E lisa“ sõnadega

               „A, B, C, E ja F lisa“

               Artikkel 4, lõige 8

               Protokolli artikli 4 lõikes 8 asendatakse sõnad

               „artiklite 2A–2I“ sõnadega

               „artiklite 2A–2J“

               Artikkel 4B

               Protokolli artikli 4B lõike 2 järele lisatakse järgmine lõige:

               „2 bis. Iga lepinguosaline kehtestab hiljemalt 1. jaanuariks 2019 või kolme kuu jooksul alates kuupäevast, kui käesolev lõige tema jaoks jõustub, olenevalt sellest, kumb on hilisem, F lisa uute, kasutatud, ringlussevõetud ja taasväärtustatud kontrollitavate ainete impordi ja ekspordi litsentsimise süsteemi ning rakendab seda süsteemi. Kui artikli 5 lõike 1 kohaselt tegutsev osaline otsustab, et tal ei ole võimalik sellist süsteemi 1. jaanuariks 2019 kehtestada ja rakendada, võib ta nimetatud meetmete võtmise edasi lükata kuni 1. jaanuarini 2021.“

               Artikkel 5

               Protokolli artikli 5 lõikes 4 asendatakse sõna

               „2I“

               sõnaga

               „2J“

               Protokolli artikli 5 lõigetes 5 ja 6 asendatakse sõnad

               „artiklis 2I“

               sõnadega

               „artiklites 2I ja 2J“

               Protokolli artikli 5 lõike 5 muudatus ei puuduta eestikeelset versiooni.

               Protokolli artikli 5 lõike 8 ter järele lisatakse järgmine lõige:

               „8 qua

               (a)Igal käesoleva artikli lõike 1 kohaselt tegutseval osalisel, kelle puhul kehtib mõni artikli 2J kontrollimeetmetes vastavalt artikli 2 lõikele 9 tehtud kohandus, on õigus lükata edasi artikli 2J lõike 1 punktides a–e ja artikli 2J lõike 3 punktides a–e kehtestatud kontrollimeetmete järgimist ning muuta neid meetmeid järgmiselt:

               i) 2024–2028: 100 protsenti

               ii) 2029–2034: 90 protsenti

               iii) 2035–2039: 70 protsenti

               iv) 2040–2044: 50 protsenti

               v) 2045 ja edaspidi: 20 protsenti

               (b)Olenemata eespool punktis a sätestatust, võivad osalised otsustada, et käesoleva artikli lõike 1 kohaselt tegutseval osalisel, kelle puhul kehtib mõni artikli 2J kontrollimeetmetes vastavalt artikli 2 lõikele 9 tehtud kohandus, on õigus lükata edasi artikli 2J lõike 1 punktides a–e ja artikli 2J lõike 3 punktides a–e kehtestatud kontrollimeetmete järgimist ning muuta neid meetmeid järgmiselt:

               i) 2028–2031: 100 protsenti

               ii) 2032–2036: 90 protsenti

               iii) 2037–2041: 80 protsenti

               iv) 2042–2046: 70 protsenti

               v) 2047 ja edaspidi: 15 protsenti

               (c)Igal käesoleva artikli lõike 1 kohaselt tegutseval osalisel on artikli 2J kohase tarbimise lähtetaseme arvutamisel õigus kasutada F lisa kontrollitavate ainete keskmise tarbimise arvestustaset aastatel 2020, 2021 ja 2022, lisaks 65 % C lisa I rühma kontrollitavate ainete tarbimise lähtetasemest, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 8 ter.

               (d)Olenemata eespool punktis c sätestatust, võivad osalised otsustada, et käesoleva artikli lõike 1 kohaselt tegutseval osalisel on artikli 2J kohase tarbimise lähtetaseme arvutamisel õigus kasutada F lisa kontrollitavate ainete keskmise tarbimise arvestustaset aastatel 2024, 2025 ja 2026, lisaks 65 % C lisa I rühma kontrollitavate ainete tarbimise lähtetasemest, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 8 ter.

               (e)Igal käesoleva artikli lõike 1 kohaselt tegutseval ja F lisa kontrollitavaid aineid tootval osalisel on artikli 2J kohase tootmise lähtetaseme arvutamisel õigus kasutada F lisa kontrollitavate ainete keskmise tootmise arvestustaset aastatel 2020, 2021 ja 2022, lisaks 65 % C lisa I rühma kontrollitavate ainete tootmise lähtetasemest, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 8 ter.

               (f)Olenemata eespool punktis e sätestatust, võivad osalised otsustada, et käesoleva artikli lõike 1 kohaselt tegutseval ja F lisa kontrollitavaid aineid tootval osalisel on artikli 2J kohase tootmise lähtetaseme arvutamisel õigus kasutada F lisa kontrollitavate ainete keskmise tootmise arvestustaset aastatel 2024, 2025 ja 2026, lisaks 65 % C lisa I rühma kontrollitavate ainete tootmise lähtetasemest, nagu on sätestatud käesoleva artikli lõikes 8 ter.

               (g)Käesoleva lõike punkte a–f kohaldatakse tootmise ja tarbimise arvestustaseme suhtes, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse ümbritseva õhu kõrge temperatuuri erandit vastavalt osaliste kokku lepitud kriteeriumidele.“

               Artikkel 6

               Protokolli artiklis 6 asendatakse sõnad

               „artiklites 2A–2I“ sõnadega

               „artiklite 2A–2J“

               Artikkel 7, lõiked 2, 3 ja 3 ter

               Protokolli artikli 7 lõikesse 2 lisatakse rea „E lisas loetletud aine osas 1991. aasta kohta“ järele sõnad

               „F lisas loetletud ainete osas 2011.–2013. aasta kohta, kuid artikli 5 lõike 1 alusel tegutsevad osalised esitavad nimetatud andmed 2020.–2022. aasta kohta ning artikli 5 lõike 1 alusel tegutsevad sellised osalised, kelle suhtes kohaldatakse artikli 5 lõike 8 qua punkte d ja f, esitavad nimetatud andmed 2024.–2026. aasta kohta;“

               Protokolli artikli 7 lõigetes 2 ja 3 asendatakse sõnad

               „C ja E“

               sõnadega

               „C, E ja F“

               Protokolli artikli 7 lõike 3 bis järele lisatakse järgmine lõige:

               „3 ter. Iga osaline esitab sekretariaadile statistilised andmed F lisa II rühma kontrollitavate ainete iga-aastaste heitkoguste kohta igas rajatises vastavalt protokolli artikli 3 lõike 1 punktile d.“

               Artikkel 7, lõige 4

               Protokolli artikli 7 lõikes 4 lisatakse sõnade

               „impordi ja ekspordi“ ette sõna

               „toodangu,“

               Artikkel 10, lõige 1

               Protokolli artikli 10 lõikes 1 asendatakse sõnad

               „ja artiklis 2I“

               sõnadega

               „artiklites 2I ja 2J“

               Protokolli artikli 10 lõike 1 lõppu lisatakse järgmised sõnad:

               „Kui artikli 5 lõike 1 kohaselt tegutsev osaline otsustab kasutada mis tahes muu finantsmehhanismi rahalisi vahendeid, mis katab ükskõik millise osa tema kokkulepitud lisakulutustest, ei kaeta seda osa käesoleva protokolli artikli 10 kohase finantsmehhanismi vahenditest.“

               Artikkel 17

               Protokolli artiklis 17 asendatakse sõnad

               „artiklid 2A–2I“ sõnadega

               „artiklid 2A–2J“

               A lisa

               Protokolli A lisa I rühma tabel asendatakse järgmise tabeliga.

                        Rühm

                        Aine

                        Osoonikihi kahandamise

                        potentsiaal*

                        Globaalse soojendamise potentsiaal 100 aasta jooksul

                        I rühm

                        CFCl3

                        (CFC-11)

                        1,0

                        4 750

                        CF2Cl2

                        (CFC-12)

                        1,0

                        10 900

                        C2F3Cl3

                        (CFC-113)

                        0,8

                        6 130

                        C2F4Cl2

                        (CFC-114)

                        1,0

                        10 000

                        C2F5Cl

                        (CFC-115)

                        0,6

                        7 370

               C lisa ja F lisa

               Protokolli C lisa I rühma tabel asendatakse järgmise tabeliga.

                        Rühm

                        Aine

                        Isomeeride

                        arv

                        Osoonikihi

                        kahandamise

                        potentsiaal*

                        Globaalse

                        soojendamise

                        potentsiaal

                        100 aasta jooksul***

                        I rühm

                        CHFCl2

                        (HCFC-21)**

                        1

                        0,04

                        151

                        CHF2Cl

                        (HCFC-22)**

                        1

                        0,055

                        1810

                        CHFCl

                        (HCFC-31)

                        1

                        0,02

                        C2HFCl4

                        (HCFC-121)

                        2

                        0,01–0,04

                        C2HF2Cl3

                        (HCFC-122)

                        3

                        0,02–0,08

                        C2HF3Cl2

                        (HCFC-123)

                        3

                        0,02–0,06

                        77

                        CHCl2CF3

                        (HCFC-123)**

                        -

                        0,02

                        C2HF4Cl

                        (HCFC-124)

                        2

                        0,02–0,04

                        609

                        CHFClCF3

                        (HCFC-124)**

                        -

                        0,022

                        C2H2FCl3

                        (HCFC-131)

                        3

                        0,007–0,05

                        C2H2F2Cl2

                        (HCFC-132)

                        4

                        0,008–0,05

                        C2H2F3Cl

                        (HCFC-133)

                        3

                        0,02–0,06

                        C2H3FCl2

                        (HCFC-141)

                        3

                        0,005–0,07

                        CH3CFCl2

                        (HCFC-141b)**

                        -

                        0,11

                        725

                        C2H3F2Cl

                        (HCFC-142)

                        3

                        0,008–0,07

                        CH3CF2Cl

                        (HCFC-142b)**

                        -

                        0,065

                        2310

                        C2H4FCl

                        (HCFC-151)

                        2

                        0,003–0,005

                        C3HFCl6

                        (HCFC-221)

                        5

                        0,015–0,07

                        C3HF2Cl5

                        (HCFC-222)

                        9

                        0,01–0,09

                        C3HF3Cl4

                        (HCFC-223)

                        12

                        0,01–0,08

                        C3HF4Cl3

                        (HCFC-224)

                        12

                        0,01–0,09

                        C3HF5Cl2

                        (HCFC-225)

                        9

                        0,02–0,07

                        CF3CF2CHCl2

                        (HCFC-225ca)**

                        -

                        0,025

                        122

                        CF2ClCF2CHClF

                        (HCFC-225cb)**

                        -

                        0,033

                        595

                        C3HF6Cl

                        (HCFC-226)

                        5

                        0,02–0,10

                        C3H2FCl5

                        (HCFC-231)

                        9

                        0,05–0,09

                        C3H2F2Cl4

                        (HCFC-232)

                        16

                        0,008–0,10

                        C3H2F3Cl3

                        (HCFC-233)

                        18

                        0,007–0,23

                        C3H2F4Cl2

                        (HCFC-234)

                        16

                        0,01–0,28

                        C3H2F5Cl

                        (HCFC-235)

                        9

                        0,03–0,52

                        C3H3FCl4

                        (HCFC-241)

                        12

                        0,004–0,09

                        C3H3F2Cl3

                        (HCFC-242)

                        18

                        0,005–0,13

                        C3H3F3Cl2

                        (HCFC-243)

                        18

                        0,007–0,12

                        C3H3F4Cl

                        (HCFC-244)

                        12

                        0,009–0,14

                        C3H4FCl3

                        (HCFC-251)

                        12

                        0,001–0,01

                        C3H4F2Cl2

                        (HCFC-252)

                        16

                        0,005–0,04

                        C3H4F3Cl

                        (HCFC-253)

                        12

                        0,003–0,03

                        C3H5FCl2

                        (HCFC-261)

                        9

                        0,002–0,02

                        C3H5F2Cl

                        (HCFC-262)

                        9

                        0,002–0,02

                        C3H6FCl

                        (HCFC-271)

                        5

                        0,001–0,03

               Kui osoonikihi kahandamise potentsiaali puhul on märgitud väärtuste vahemik, kasutatakse protokolli kohaldamisel selle vahemiku kõrgeimat väärtust. Üheainsa väärtusena märgitud osoonikihi kahandamise potentsiaal on kindlaks määratud laboratoorsetel mõõtmistel põhinevate arvutustega. Vahemikuna loetletud väärtused põhinevad hinnangutel ja on ebakindlamad. Vahemik kuulub isomeeride rühma juurde. Kõrgem väärtus on suurima osoonikihi kahandamise potentsiaaliga isomeeri hinnanguline osoonikihi kahandamise potentsiaal ja madalam väärtus on väikseima osoonikihi kahandamise potentsiaaliga isomeeri hinnanguline osoonikihi kahandamise potentsiaal.

               ** Majanduslikult kõige tasuvamad ained, mille osoonikihi kahandamise potentsiaali väärtust tuleb kasutada käesoleva protokolli kohaldamisel.

               *** Ainete suhtes, mille puhul ei ole globaalse soojendamise potentsiaali märgitud, kohaldatakse vaikeväärtust 0 seni, kuni globaalse soojendamise potentsiaal lisatakse artikli 2 lõike 9 punkti a alapunktiga ii ette nähtud menetluse abil.

               Protokolli E lisa järele lisatakse järgmine lisa: „Lisa F. Kontrollitavad ained

                        Rühm

                        Aine

                        Globaalse soojendamise potentsiaal 100 aasta jooksul

                        I rühm

                        CHF2CHF2

                        HFC-134

                        1 100

                        CH2FCF3

                        HFC-134a

                        1 430

                        CH2FCHF2

                        HFC-143

                        353

                        chf2ch2cf3

                        HFC-245fa

                        1 030

                        CF3CH2CF2CH3

                        HFC-365mfc

                        794

                        CF3CHFCF3

                        HFC-227ea

                        3 220

                        CH2FCF2CF3

                        HFC-236cb

                        1 340

                        chf2chfcf3

                        HFC-236ea

                        1 370

                        CF3CH2CF3

                        HFC-236fa

                        9 810

                        CH2FCF2CHF2

                        HFC-245ca

                        693

                        cf3chfchfcf2cf3

                        HFC-43-10mee

                        1 640

                        CH2F2

                        HFC-32

                        675

                        CHF2CF3

                        HFC-125

                        3 500

                        CH3CF3

                        HFC-143a

                        4 470

                        CH3F

                        HFC-41

                        92

                        CH2FCH2F

                        HFC-152

                        53

                        CH3CHF2

                        HFC-152a

                        124

                        II rühm

                        CHF3

                        HFC-23

                        14 800

               II artikkel. Seos 1999. aasta muudatusega

               Ükski riik ega piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon ei või hoiule anda käesoleva muudatuse ratifitseerimise, vastuvõtmise, heakskiitmise või sellega ühinemise kirja, kui ta ei ole enne või samaaegselt hoiule andnud Pekingis 3. detsembril 1999. aastal toimunud osaliste üheteistkümnendal koosolekul vastu võetud muudatuse vastavaid kirju.

               III artikkel. Seos Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolliga

               Käesoleva muudatuse eesmärk ei ole jätta fluorosüsivesinikke välja ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni artiklites 4 ja 12 ning Kyoto protokolli artiklites 2, 5, 7 ja 10 sisalduvate kohustuste kohaldamisalast.

               IV artikkel. Jõustumine

               1.Välja arvatud allpool lõikes 2 märgitud juhtudel, jõustub käesolev muudatus 1. jaanuaril 2019, tingimusel et osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli osalisteks olevad riigid või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid on andnud hoiule vähemalt 20 muudatuse ratifitseerimise, vastuvõtmise või heakskiitmise kirja. Juhul kui see tingimus ei ole nimetatud kuupäevaks täidetud, jõustub muudatus üheksakümnendal päeval alates päevast, mil tingimus on täidetud.

               2.Käesoleva muudatuse I artiklis sätestatud muudatused protokolli artiklis 4, milles käsitletakse protokolliga ühinemata riikidega toimuva kaubavahetuse kontrolli, jõustuvad 1. jaanuaril 2033, tingimusel et osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli osalisteks olevad riigid või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid on andnud hoiule vähemalt 70 muudatuse ratifitseerimise, vastuvõtmise või heakskiitmise kirja. Juhul kui see tingimus ei ole nimetatud kuupäevaks täidetud, jõustub muudatus üheksakümnendal päeval alates päevast, mil tingimus on täidetud.

               3.Kohaldades lõiget 1 ja 2, ei loeta piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni hoiuleantud kirju sellise organisatsiooni liikmesriikide hoiuleantud kirjade täienduseks.

               4.Käesoleva muudatuse jõustumise järel vastavalt lõigetele 1 ja 2 jõustub see protokolli iga ülejäänud osalise suhtes üheksakümne päeva möödumisel ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirja hoiuleandmisest.

               V artikkel. Ajutine kohaldamine

               Iga konventsiooniosaline võib mis tahes hetkel enne seda, kui käesolev muudatus tema suhtes jõustub, teatada, et ta kohaldab ajutiselt ükskõik millist artiklis 2J sätestatud kontrollimeedet ja vastavaid artikli 7 kohaseid aruandluskohustusi kuni nimetatud jõustumiseni.


				|

		52013PC0633

			Ettepanek: NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS, millega muudetakse otsust 2007/884/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil jätkata meetme kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ning artiklitest 168 ja 169 /* COM/2013/0633 final - 2013/0312 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi
2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (edaspidi
„käibemaksudirektiiv”)) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu komisjoni ettepaneku
põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada erimeetmeid, millega tehakse
erand kõnealuse direktiivi sätetest selleks, et lihtsustada käibemaksu kogumise
menetlust või ära hoida teatavat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise
vältimist.
Komisjoni peadirektoraadis 2. aprillil 2013.
aastal registreeritud kirjas taotles Ühendkuningriik luba jätkata erandi
kohaldamist seoses käibemaksu mahaarvamise õigusega, kui renditud või liisitud
sõiduautot kasutatakse ka eraotstarbel; viimane sellekohane luba on antud
nõukogu otsusega 2011/37/EL[1].
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 19.
juunil 2013 teisi liikmesriike Ühendkuningriigi taotlusest. Komisjon teatas 20.
juuni 2013. aasta kirjas Ühendkuningriigile, et tal on taotluse hindamiseks
olemas kogu vajalik teave.
Üldine taust
Eespool nimetatud otsusega lubati
Ühendkuningriigil piirata mahaarvamise õigust 50 %-le sisendkäibemaksust,
mille on tasunud maksukohustuslased selliste autode rentimisel või liisimisel,
mida kasutatakse nii ettevõtluseks kui ka isiklikuks tarbeks. Samal ajal ei
käsitatud tasu eest teenuste osutamisena seda, kui maksukohustuslased kasutasid
selliseid renditud või liisitud autosid eraotstarbel.
Kõnealuse erandiga kaob rendilevõtjal või
liisijal vajadus pidada üksikasjalikku arvestust iga sellise autoga tehtud
erasõitude üle ja arvestada käibemaksu auto isiklikuks tarbeks kasutamiselt.
Käibemaksudirektiivi artikli 168a lõike 2 kohase erandiga ei ole ette nähtud
kindlamääralise käibemaksu osalist maha arvamist ja seda saab kohaldada üksnes
maksukohustuslase põhivahendite hulka kuuluvate autode sisendkäibemaksu puhul;
seepärast on erand asjakohane meede taotletava lihtsustamise saavutamiseks.
Seepärast tuleb kõnealust erandit käsitada
eelkõige lihtsustusmeetmena, mis aegub 31. detsembril 2013.
Tavaliselt on erandid ajaliselt piiratud, et
oleks võimalik hinnata erimeetme asjakohasust ja tõhusust. Ühendkuningriigi
esitatud aruandest selgub, et 50 % jaotus ettevõtluseks ja isiklikuks
tarbeks kasutamise (või mis tahes muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamine
direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punkti a tähenduses) vahel kajastab
hetkel endiselt maksukohustuslaste liisitud ja renditud autode ettevõtluseks ja
isiklikuks tarbeks kasutamise suhet Ühendkuningriigis üldiselt. Erandmeetme
pikendamine on seepärast asjakohane.
Siiski peaks mis tahes pikendamine olema
ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata, kas tingimused, millel erand
põhineb, ikka veel kehtivad. Ühendkuningriik on taotlenud erandi pikendamist
31. detsembrini 2018. Tavapäraselt antakse sellistel juhtudel ajapikendust kolm
aastat (vt komisjoni rakendusotsuseid 2012/232/EL[2] ja 2013/191/EL[3]). Seepärast tehakse ettepanek
pikendada erandit kuni 2016. aasta lõpuni, kusjuures Ühendkuningriik peab
esitama 1. aprilliks 2016 aruande, milles vaadatakse läbi ka kohaldatava
piirangu määr, kui erandit kavatsetakse pärast 2016. aastat pikendada. Otsus
kaotab igal juhul kehtivuse, kui ELi eeskirjad, mis käsitlevad
mahaarvamisõiguse piiramist, jõustuvad enne eespool nimetatud lõpptähtaega.
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Käibemaksudirektiivi artikliga 176 on
ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei
arvata. Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni on liikmesriikidel lubatud
säilitada 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Seepärast kehtivad mitmed
sätted, millega piiratakse õigust arvata maha mootorsõidukitega seotud
käibemaksu.
Komisjon tegi 2004. aastal ettepaneku, mis
sisaldab eeskirju kulukategooriate kohta, millelt tasutud käibemaksu
mahaarvamise õigust võib piirata, kuid nõukogu ei ole selle ettepaneku suhtes
veel kokkuleppele jõudnud.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Otsuse eesmärk on pikendada ajaliselt
lihtsustusmeetme kehtivust, millega kaob maksukohustuslasel vajadus pidada
arvestust ettevõtte käsutuses olevate autode isiklikuks tarbeks kasutamise
kohta ja arvestada sellelt käibemaksu ning seega on otsusel tõenäoliselt
positiivne majanduslik mõju. Kuid tulenevalt kitsast reguleerimisalast ning
piiratud kehtivusajast on selle mõju igal juhul piiratud.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Rakendusotsus põhineb 28. novembri 2006. aasta
käibemaksudirektiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi)
artiklil 395.
Ettepanek kuulub ELi institutsioonide
ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
Rakendusotsus käsitleb liikmesriigile tema
enda taotlusel antud luba ja sellega ei määrata mingeid kohustusi. Seepärast on
ettepanek kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.
Erandi piiratud reguleerimisala arvestades on
erimeede vastavuses taotletava eesmärgiga.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
5.           VALIKULISED KÜSIMUSED
Ettepanek sisaldab aegumisklauslit.
2013/0312 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,
millega muudetakse otsust 2007/884/EÜ,
millega lubatakse Ühendkuningriigil jätkata meetme kohaldamist, millega tehakse
erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26
lõike 1 punktist a ning artiklitest 168 ja 169
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006.
aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi),[4] eriti selle artikli 395 lõiget
1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Komisjonis 2. aprillil 2013.
aastal registreeritud kirjas taotles Ühendkuningriik luba pikendada meedet,
millega tehakse erand, et jätkuvalt piirata rendilevõtja või liisija õigust
arvata maha selliste autode rentimisel või liisimisel tasutud käibemaks, mida
ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks.
(2)       Komisjon teatas
Ühendkuningriigi taotlusest teistele liikmesriikidele 19. juuni 2013. aasta
kirjaga. Komisjon teatas 20. juuni 2013. aasta kirjas Ühendkuningriigile, et
tal on taotluse hindamiseks olemas kogu vajalik teave.
(3)       Nõukogu otsusega 2007/884/EÜ,[5] mida on muudetud nõukogu
rakendusotsusega 2011/37/EL,[6]
lubati Ühendkuningriigil piirata 50 % määraga rendilevõtja või liisija
õigust arvata maha selliste renditud või liisitud autode eest makstud
sisendkäibemaks, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks. Samuti lubati
Ühendkuningriigil mitte käsitada tasu eest teenuste osutamisena
maksukohustuslase poolt ettevõtluse eesmärgil renditud või liisitud auto
kasutamist isiklikuks tarbeks. Kõnealuse lihtsustusmeetmega kadus rendilevõtjal
või liisijal vajadus pidada arvestust ametiautoga tehtud erasõitude üle ja
arvestada käibemaksu iga auto kohta isiklikuks tarbeks tehtud tegeliku
läbisõidu pealt.
(4)       Ühendkuningriigi esitatud
teabe kohaselt kajastab mahaarvamise õiguse piirangu 50 % määr endiselt
asjaomaste sõidukite ettevõtluse eesmärgil ja isiklikuks tarbeks kasutamisega
seotud olukorda. Seepärast on asjakohane lubada Ühendkuningriigil kohaldada
seda meedet 31. detsembrini 2016.
(5)       Kui Ühendkuningriik leiab, et
kõnealust tähtaega oleks vaja pärast 2016. aastat veelgi pikendada, peaks ta
esitama komisjonile hiljemalt 1. aprilliks 2016 aruande, milles muu hulgas
vaadatakse läbi kohaldatava piirangu määr, ning tähtaja pikendamise taotluse.
(6)       Komisjon võttis 29. oktoobril
2004 vastu ettepaneku nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse direktiivi
77/388/EMÜ,[7]
mis hõlmab kululiikide ühtlustamist, mille suhtes võib kohaldada
mahaarvamisõiguse piiranguid. Direktiiv 77/388/EMÜ[8] on asendatud direktiiviga
2006/112/EÜ. Komisjoni 29. oktoobril 2004. aastal vastuvõetud ettepaneku alusel
võib mahaarvamise piiranguid kohaldada mootorsõidukite suhtes. Käesoleva
otsusega erandeid lubavad meetmed peaksid kaotama kehtivuse sellise direktiivi
jõustumise kuupäeval, mis on vastu võetud komisjoni 29. oktoobri 2004. aasta
ettepaneku alusel, juhul kui see kuupäev on varasem kui 31. detsember 2016.
(7)       Erandi kohaldamine ei mõjuta
oluliselt lõpptarbimise etapis kogutava maksutulu summat ning see ei mõjuta
ebasoodsalt käibemaksust tulenevaid liidu omavahendeid,
(8)       Seepärast tuleks otsust
2007/884/EÜ vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel
3
Käesolev otsus kaotab kehtivuse selliste liidu
eeskirjade jõustumisel, millega määratakse kindlaks, millistest
maantee-mootorsõidukitega seotud kuludest ei või käibemaksu täies ulatuses maha
arvata, või 31. detsembril 2016, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
Käesolevas otsuses sätestatud meetmete
pikendamisega seotud mis tahes taotlusele lisatakse aruanne, mis esitatakse
komisjonile 1. aprilliks 2016 ning milles muu hulgas vaadatakse läbi piirangu
määr, mida kohaldatakse õiguse suhtes arvata maha käibemaks selliste autode
rendilt või liisingult, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse tarbeks.”
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub selle teatavakstegemise
päeval.
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1.
jaanuarist 2014.
Artikkel 3
Käesolev otsus
on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 19, 22.1.2011, lk 19.
[2]               ELT L 117, 1.5.2012, lk 7.
[3]               ELT L 113, 25.4.2013, lk 11.
[4]               ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.
[5]               Nõukogu otsus 2007/884/EÜ, millega lubatakse
Ühendkuningriigil jätkata meetme kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi
2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist
a ning artiklitest 168 ja 169 (ELT L 346, 29.12.2007, lk. 21)
[6]               Nõukogu rakendusotsus 2007/884/EÜ, 18. jaanuar 2011,
millega muudetakse otsust 2007/884/EÜ, millega lubatakse Ühendkuningriigil
jätkata meetme kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis
käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artikli 26 lõike 1 punktist a ning
artiklitest 168 ja 169 (ELT L 19, 22.1.2011, lk. 11)
[7]               KOM(2004) 728 (lõplik).
[8]               Nõukogu direktiiv 77/388/EMÜ, 17. mai 1977,
kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise
kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, 13.6.1977, lk
1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            2017/0175(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            kirjutada alla Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013
                  1
                (edaspidi „Schengeni piirieeskirjade muudatus“) muudeti Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni
                  2
               , määrust (EÜ) nr 562/2006
                  3
                (Schengeni piirieeskirjad) ja määrust (EÜ) nr 810/2009
                  4
                (viisaeeskiri) ning määratleti muu hulgas uuesti kolmandate riikide kodanike Schengeni alal „lühiajalise viibimise“ mõiste. Alates 18. oktoobrist 2013 on Schengeni alale lühiajaliselt reisida kavatsevate kolmandate riikide kodanikel lubatud seal maksimaalset viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, olenemata sellest, kas neil on viisat vaja või mitte. Erinevalt kuni 18. oktoobrini 2013 kehtinud määratlusest (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast), on uus määratlus täpsem, sest kestust väljendatakse kuude asemel päevades. Lisaks sellele on termin „alates esmakordse sisenemise kuupäevast“ määratlusest välja jäetud, sest see tekitas palju segadust ja küsimusi.

               Schengeni piirieeskirjade muudatusega tehti ELi viisa- ja piiridealasesse õigustikku (st Schengeni lepingu rakendamise konventsioon, Schengeni piirieeskirjad, viisaeeskiri ja määrus (EÜ) nr 539/2001
                  5
               ) kõik vajalikud muudatused. Lühiajalise viibimise määratlus on aga sätestatud ka Euroopa Liidu poolt sõlmitud rahvusvahelistes lepingutes. Antigua ja Barbuda,
                  6
                Bahama Ühenduse,
                  7
                Barbadose,
                  8
                Brasiilia,
                  9
                Mauritiuse,
                  10
                Saint Kittsi ja Nevise
                  11
                ning Seišellidega
                  12
                sõlmitud viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes osutatakse viisavaba viibimise määratlemisel siiani vanale määratlusele („kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mille algust arvestatakse alates esmakordse sisenemise kuupäevast“
                  13
               ).

               Komisjon võttis 16. juulil 2014 vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega lubatakse alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja eespool nimetatud riikide vaheliste lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks
                  14
               . Nõukogu võttis kõnealuse otsuse vastu 9. oktoobril 2014
                  15
               . Eesmärk oli rakendada nende seitsme riigi suhtes Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uut määratlust. Lisaks sellele on lühiajalist viibimist, mida viisanõudest loobumist käsitlevates lepingutes määratletakse kuude asemel päevades, elektrooniliste/IT-vahenditega lihtsam kontrollida ja arvestada ning selline määratlus on seega tsentraliseeritud piirihaldussüsteemide (nt kavandatav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem
                  16
               ) jaoks sobilikum.

               Pärast nõukogult volituste saamist alustas komisjon seitsme riigiga (Antigua ja Barbuda, Bahama Ühendus, Barbados, Brasiilia, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis ning Seišellid) läbirääkimisi viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks.

               Läbirääkimised Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooniga viidi edukalt lõpule muutmislepingu parafeerimisega 28. juulil 2016. Mõlemad lepinguosalised nõustusid võtma „lühiajalise viibimise“ uue määratluse kasutusele kogu ELi ning Saint Kittsi ja Nevise vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses. Lisaks sellele muudeti lepingus mõningaid tehnilisi üksikasju (vt allpool), kuid kõik need muudatused on reisija seisukohast väheolulised.

                  Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud lepingu preambulis.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Lepingu kohaselt peavad mõlemad lepinguosalised selle kooskõlas oma vastavate menetlustega heaks kiitma. Liidu poolel on selleks vaja nõukogu otsust lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule, et ta annaks volitused allkirjastada leping, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut.

               Võttes üle Schengeni piirieeskirjade muudatuses sätestatud lühiajalise viibimise uue määratluse, millega antakse „lühiajalise viibimise“ sõnaselge tõlgendus, tagatakse lepinguga liikmesriikide vahel õiguslik sidusus ja ühtlustamine.

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Liidul ei ole õigust muuta viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid, mis seoksid Schengeni acquis’ ja sealhulgas ühise viisapoliitika rakendamisega assotsieerunud nelja riiki. Ühtlustatud lähenemisviisi ja Schengeni alal lubatud viibimise kestust käsitlevate sätete rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles kinnitatakse ühelt poolt Saint Kittsi ja Nevise ning teiselt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi soovi muuta vastavalt kehtivaid kahepoolseid viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Kui üks rahvusvahelise lepingu pooltest on Euroopa Liit, siis ei saa sellise lepingu muudatusi liikmesriigid ise õiguslikult rakendada. Viisanõudest loobumist käsitleva lepingu Saint Kittsi ja Nevisega on sõlminud Euroopa Liit. Seega on vaja liidu tasandi meedet.

               Lisaks sellele mõjutaks see, kui viisanõudest loobumist käsitlevaid lepinguid sõlmiksid liikmesriigid, liidu viisaõigustikku (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 2).

               •Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust, milleks on Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning liidu vahel kehtiva viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmine.

               3.MÕJU EELARVELE

               Ettepanekuga ei kaasne ELi eelarvele lisakulusid.

               4. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu läbirääkimisjuhised, millega volitati komisjoni alustama Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooniga läbirääkimisi kahe osapoole vahelise viisanõudest loobumist käsitleva lepingu muutmiseks. Liikmesriike teavitati läbirääkimiste kulgemisest viisatöörühma koosolekutel.

               5.MUU TEAVE

               •Läbirääkimiste tulemus

                  Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistega seatud eesmärgid on saavutatud ja lepingu eelnõu on liidule vastuvõetav.

                  Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta alljärgnevalt.

                  a. Viibimise kestus

                  Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180 päeva pikkuse ajavahemiku jooksul (varem kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast). Uut määratlust kohaldatakse kogu Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelises lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevas lepingus.

                  b. Lõppsätted – lepingu täitmise peatamine (artikli 8 lõige 4)

               Lepinguga muudetakse artikli 8 lõike 4 viimast lauset järgmiselt: „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“ Praegusele tekstile sõnade „ja lõpetab lepingu täitmise peatamise“ lisamine tähendab muudetud lepingu kohaselt, et viisanõudest loobumise peatamine lõpetatakse, kui peatamise esile kutsunud põhjused on kõrvaldatud. Selle punktiga ühtlustatakse muudatusega Saint Kittsi ja Nevisega sõlmitud viisanõudest loobumist käsitleva lepingu sõnastus kõigi teiste liidu poolt 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute sõnastusega. 14. juunil 2016 konsulteeriti kõnealuse muudatuse osas viisatöörühmaga ning ükski liikmesriik vastuväiteid ei esitanud.

                  c. Ühenduse asendamine liiduga

                  Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 on ainult Euroopa Liidul juriidilise isiku staatus. „Euroopa Ühendus“ sisaldub siiski neis rahvusvahelistes lepingutes, mis jõustusid enne Lissaboni lepingut. Nii on see ka Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu puhul. Muutmislepinguga asendatakse seetõttu ühendus kogu viisanõudest loobumist käsitleva lepingu ulatuses liiduga.

                  d. Ühisdeklaratsioonid

                  Lepingule lisatakse kaks ühisdeklaratsiooni:

                  - ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul ning

                  - ühisdeklaratsioon Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi kohta.

                  e. Jõustumine

                  Leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil viimane lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele, et ratifitseerimine on lõpule viidud. Õiguskindluse tagamiseks ning võimaldamaks reisijatel seadusest aru saada ja seda täita, on vajalik kehtestada piisavalt pikk üleminekuperiood. Pärast lepingu ratifitseerimist võimaldab kuuekuuline periood reisijatel lõpetada lühiajalised viibimised, mida arvestatakse veel täielikult vana määratluse alusel. Seejärel jõustub uus lühiajalise viibimise määratlus ning selle 180-päevane tagasiulatuv viiteperiood.

                  Muutmisleping teisi Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu sätteid, sealhulgas territoriaalset kohaldamisala ei mõjuta.

               6.KOKKUVÕTE

               Arvestades eespool nimetatud tulemusi, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu otsuse, mille kohaselt kirjutatakse lepingule liidu nimel alla, ja volitaks nõukogu eesistuja määrama isiku(d), kes on nõuetekohaselt volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama.

               2017/0175 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               kirjutada alla Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu sõlmis 30. novembri 2009. aasta otsusega Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu. Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile „kuni kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 610/2013
                  17
                tehti liidu viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena kuni 90-päevast viibimist mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               (3)Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelisse lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevasse lepingusse tuleb liidu lühiajalise viisarežiimiga täieliku kooskõla saavutamiseks inkorporeerida kõnealune uus määratlus.

               (4)Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu otsuse, millega volitati komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu muutmislepingu (edasipidi „leping“) sõlmimise üle.

               (5)Läbirääkimised Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooniga viidi edukalt lõpule lepingu parafeerimisega kirjade vahetamise teel 28. juulil 2016 liidu ning Saint Kittsi ja Nevise pealäbirääkijate poolt.

               (6)Leping tuleks allkirjastada ja sellele lisatud deklaratsioonid liidu nimel heaks kiita.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  18
               . Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (8)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  19
               . Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga antakse luba kirjutada liidu nimel alla Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Liidu nimel kiidetakse heaks käesolevale otsusele lisatud deklaratsioonid.

               Artikkel 3

               Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule liidu nimel alla kirjutama.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 182, 29.6.2013, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.

                     (3)
                  ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

                     (4)
                  ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.

                     (5)
                  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

                     (6)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 3.

                     (7)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 24.

                     (8)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 10.

                     (9)
                  Brasiiliaga sõlmis EL kaks lepingut. Esimene leping käsitles tavapassi kasutajaid (ELT L 255, 21.9.2012, lk 4) ning teine leping eraldi diplomaatilise, teenistus- ja ametipassi kasutajaid (ELT L 66, 12.3.2011, lk 2).

                     (10)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 17.

                     (11)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 38.

                     (12)
                  ELT L 169, 30.6.2009, lk 31.

                     (13)
                  Vt lepingutes „Eesmärk“ ja „Riigis viibimise kestus“.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu/Ühenduse ning Antigua ja Barbuda, Bahama Ühenduse, Barbadose, Brasiilia Liitvabariigi, Mauritiuse Vabariigi, Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni ning Seišelli Vabariigi vahel sõlmitud lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevate lepingute muutmiseks; vastu võetud nõukogus 9. oktoobril 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 610/2013, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni, nõukogu määrusi (EÜ) nr 1683/95 ja (EÜ) nr 539/2001 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 767/2008 ja (EÜ) nr 810/2009 (ELT L 182, 29.6.2013, lk 1).

                     (18)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (19)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2017
            COM(2017) 397 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            kirjutada alla Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               Euroopa Liidu ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vaheline
               LEPING,

               millega muudetakse Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut

               EUROOPA LIIT

               ühelt poolt ning

               SAINT KITTSI JA NEVISE FÖDERATSIOON, edaspidi „Saint Kitts ja Nevis“

               teiselt poolt,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Ühenduse ning Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni vahelist lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevat lepingut (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. augustil 2015,

               KINNITADES VEEL KORD inimestevaheliste kontaktide lihtsustamise olulisust,

               VÕTTES TEADMISEKS, et lepingut rakendatakse lepinguosaliste kodanike huvides,

               VÕTTES ARVESSE, et lepingus sätestatud lühiajalise viibimise määratlus (kolm kuud kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul alates esmakordse sisenemise kuupäevast) ei ole piisavalt täpne ning eelkõige mõiste „esmakordse sisenemise kuupäev“ võib tekitada ebakindlust ja küsimusi,

               PIDADES SILMAS, et 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013 tehti ELi „sisemisse“ viisa- ja piiridealasesse õigustikku horisontaalsed muudatused ning määratleti lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes180-päevase ajavahemiku jooksul“,

               VÕTTES ARVESSE, et Euroopa Liidu loodav riiki sisenemise ja riigist lahkumise süsteem eeldab lühiajalist viibimist käsitleva ühtse ja sõnaselge määratluse kasutamist, mis on kohaldatav kõigi kolmandate riikide kodanike suhtes,

               SOOVIDES tagada reisijate sujuva voo lepinguosaliste piiriületuspunktides,

               KINNITADES VEEL KORD, et käesolev leping hõlmab Euroopa Liidu kõigi liikmesriikide kodanikke, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa,

               VÕTTES ARVESSE protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, mis on lisatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               Lepingut muudetakse vastavalt käesoleva artikli sätetele.

               (1)Pealkirjas ja artikli 3 lõikes 5, artikli 6 lõikes 1 ning artikli 8 lõikes 7 asendatakse sõna „ühendus“ sõnaga „liit“.

               (2)Artiklis 1 asendatakse sõnad „kolmeks kuuks kuue kuu pikkuse ajavahemiku jooksul“ sõnadega „90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul“.

               (3)Artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „Euroopa Liidu kodanikud võivad viibida Saint Kittsi ja Nevise territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.“

               (4)Artikli 4 lõige 2 asendatakse järgmisega:

               „Saint Kittsi ja Nevise kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvestamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Saint Kittsi ja Nevise kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvestamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.“

               (5)Artikli 4 lõikes 3 asendatakse sõnad „kolme kuu“ sõnadega „90 päeva“ ning sõna „ühenduse“ asendatakse sõnaga „liidu“.

               (6)Artikli 8 lõike 4 viimane lause asendatakse järgmisega:

               „Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.“

               Artikkel 2

               Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks oma vastavate menetluste kohaselt ja leping jõustub selle kuuenda kuu esimesel päeval, mis järgneb kuupäevale, mil lepinguosalised on teineteisele teatanud, et eespool osutatud menetlused on lõpule viidud.

               Käesolev leping on koostatud … [koht] … [kuupäev] … [kuu] kahe tuhande seitsmeteistkümnendal aastal kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               Euroopa Liidu nimel

               Saint Kittsi ja Nevise Föderatsiooni nimel

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, LIECHTENSTEINI, NORRA JA ŠVEITSI KOHTA

               On soovitav, et ühelt poolt Islandi, Liechtensteini, Norra ja Šveitsi ning teiselt poolt Saint Kittsi ja Nevise ametiasutused muudaksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevaid kahepoolseid lepinguid vastavalt käesoleva lepingu tingimustele.

               Ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa kokku 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibitud päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ________