				|

		52011PC0398

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 /* KOM/2011/0398 lõplik - 2011/0177 (APP) */

			   	SELETUSKIRI

1.
ETTEPANEKU TAUST
1.1.
Aluslepingus sätestatud alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi
„alusleping”) artiklis 312 on sätestatud, et mitmeaastane finantsraamistik
määratakse kindlaks ühehäälselt vastu võetud nõukogu määrusega. Finantsraamistikuga
määratakse kindlaks iga-aastased kulukohustuste assigneeringute piirmäärad
iga kululiigi kohta ning maksete assigneeringute iga-aastane piirmäär ning kehtestatakse
kõik muud sätted, mida on vaja iga-aastase eelarvemenetluse sujuvaks
toimimiseks.
Esimene mitmeaastane finantsraamistik koos
institutsioonidevahelist koostööd ja eelarvedistsipliini käsitlevate sätetega
võeti vastu üle 20 aasta tagasi[1]. See ning järgmised
finantsraamistikud võimaldasid oluliselt parandada ja lihtsustada iga-aastast
eelarvemenetlust ning institutsioonidevahelist koostööd, parandades samal ajal
eelarvedistsipliini.
Asjaolu, et mitmeaastane finantsraamistik on
sätestatud aluslepingus ja seega liidu esmases õiguses, tunnistab
finantsraamistiku tähtsust Euroopa Liidu eelarvestruktuuri nurgakivina.
Kehtiv mitmeaastane finantsraamistik
(2007–2013) lepiti institutsioonide vahel kokku 2006. aasta mais ning see on
kindlaks määratud eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist
käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes[2] (edaspidi „kehtiv
kokkulepe”).
Komisjon esitas uute aluslepingu sätete
rakendamiseks 3. märtsil 2010 kaks ettepanekut: võtta vastu nõukogu määrus,
millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2007–2013,
ning sõlmida uus institutsioonidevaheline kokkulepe eelarvealase koostöö kohta[3]
(edaspidi „2010. aasta märtsi ettepanekud”). Nende kahe ettepaneku vastuvõtmise
korral asendatakse kehtiv kokkulepe ning 2007.–2013. aasta finantsraamistikku
ja eelarvemenetluse käigus tehtavat institutsioonidevahelist koostööd
käsitlevad sätted viiakse kooskõlla aluslepinguga. Samal ajal jäävad jõusse
kehtiva kokkuleppe sätted, mis ei ole aluslepingu tulemusena aegunud.
Käesolevas seletuskirjas võrreldakse nii
määruse ettepaneku, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik
aastateks 2014–2020 (edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus”), kui ka
eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva
institutsioonidevahelise kokkuleppe eelnõu (edaspidi „uue kokkuleppe eelnõu”)
uusi sätteid 2010. aasta märtsi ettepanekutega. Aluslepingu jõustumisest
tulenevaid muudatusi põhjendati 3. märtsil 2010 esitatud määruse (millega
määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2007–2013)
ettepaneku seletuskirjas ning seda ei ole vaja korrata.

1.2.
2014.–2020. aasta finantsraamistiku uued kavandatud
sätted
1.2.1.
Peamised poliitilised suunised

Mitmeaastase finantsraamistiku määruse
ettepanek koos uue kokkuleppe eelnõuga kujutab endast komisjoni 29. juuni 2011.
aasta teatise „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”[4]
õiguslikku rakendust. Seda täiendatakse ettepanekuga muuta komisjoni määruse
(Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta)
ettepanekut, et kehtestada teatavad uued 2014.–2020. aasta finantsraamistiku
ettepanekute pakme sätted.
Teatises kirjeldatakse kõnealuste ettepanekute
peamist ülesehitust ja sätteid, nt kestust, Euroopa 2020. aasta strateegiat
kajastavat struktuuri, suurema paindlikkuse vajadust ja finantsraamistiku jaoks
ettenähtud summasid.

1.2.2.
Paindlikkus

Kuigi finantsraamistiku eesmärk on tagada
eelarvedistsipliin, peab see samal ajal olema piisavalt paindlik, et võimaldada
vahendite tõhusat jaotamist ning liidul kiirelt reageerida ettenägematutele
asjaoludele.
Finantsraamistiku paindlikkust või jäikust
mõjutavad paljud näitajad, nt finantsraamistikuga hõlmatud ajavahemiku pikkus,
kulurubriikide arv ja ülesehitus, liikmesriikidele või piirkondadele eelnevalt
ette nähtud või kaasotsustamismenetlusega vastuvõetud õigusaktides sätestatud „võrdlussummadega”
eelnevalt kindlaks määratud Euroopa Liidu kulutuste osakaal, iga kulude
ülemmäära osas jäetava kulureservi nõuded ning finantsraamistiku ülemmäära ja
omavahendite ülemmäära vahelise kulureservi nõuded. Komisjon võttis neid
näitajaid järgmise finantsraamistiku ettepanekute väljatöötamisel arvesse.
Hiljutisest kogemusest siiski nähtub, et
üleilmse järelmõjuga ettenägematutest sündmustest tulenevate probleemide raskus
on järsult suurenenud. Kehtiva finantsraamistiku jõustumisest alates on tulnud
kasutada kõiki olemasolevaid paindlikkussätteid, sealhulgas tuli raamistikku
ennast mitmel korral muuta. Euroopa Liit puutub üha rohkem kokku majanduse ja
ühiskonna üleilmastumise mõju, kliimamuutuse, energiasõltuvuse, rändesurve ning
muude ülemaailmsete probleemidega, millest enamik kuulub valdkondadesse, mille
puhul suurendati Lissaboni lepinguga liidu vastutust ja rolli.
Õige tasakaalu leidmine ühest küljest range
eelarvedistsipliini ja kulu prognoositavuse ning teisest küljest vajaliku
paindlikkuse vahel, mis võimaldab liidul reageerida ettenägematutele
probleemidele, on alati raske poliitiline ülesanne. Komisjon teeb kehtiva
kokkuleppe toimimise hindamise[5] ning eelarve
läbivaatamisega[6] seoses esitatud
täiendavate arvamuseavalduste põhjal ettepaneku teha olemasolevatesse
paindlikkussätetesse piiratud arvul, kuid sihipäraseid parandusi.
1.
Esiteks on paindlikkusinstrumendi ja hädaabireservi
laiaulatuslik ning korrapärane kasutamine kehtiva finantsraamistiku ajal
tõendanud nende vajalikkust. Samal ajal on mõne viimase aasta jooksul eelkõige
välistegevuse juhtimisest saadud kogemus näidanud, et EL pidi ulatuslikult
kasutama eri vahendeid (nt hädaabireserv, stabiliseerimisvahend,
mittesihtotstarbelised varud ja paindlikkusinstrument), et reageerida rahvusvahelistele
muutustele ning lahendada uusi probleeme.
Seepärast tehakse nii paindlikkusinstrumendi kui
ka hädaabireservi puhul ettepanek suurendada igal aastal eraldatavat
maksimumsummat. Lisaks sellele pikendatakse paindlikkusinstrumendi puhul
võimalust kasutada iga-aastase maksimumsumma kasutamata osa järgmistel
eelarveaastatel aastani n+3; hädaabireservi puhul sätestatakse selline võimalus
esmakordselt kuni aastani n+1 (see sõltub finantsmäärusesse lisatavast
sättest). Hädaabireservi reguleerimisala laiendatakse nii, et see hõlmaks ka
olukordi, mis on seotud rändevoogudest tuleneva erilise survega liidu
välispiiril.
Selle tulemusena peaksid kõnealused kaks vahendit
rohkem toetama liidu kiiret reageerimist piiratud ulatusega ootamatutele
olukordadele.
2.
Teiseks, kuigi Euroopa Liidu Solidaarsusfond ja
Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (EGF) on tõendanud oma vajalikkust,
ei ole kehtiva finantsraamistiku alusel EGFi jaoks ettenähtud iga-aastast
maksimumsummat (500 miljonit eurot) kunagi ära kasutatud. Seepärast tehakse
ettepanek mõnevõrra vähendada eraldatavat summat (429 miljoni euroni) ning
lihtsustada rahastamise ja abi väljamaksmise korda; samuti tehakse ettepanek
laiendada fondi reguleerimisala, et leevendada ka globaliseerumise mõju
põllumajandustootjatele.
3.
Kolmandaks tehakse ettepanek tõsta
kaasotsustamismenetluse raames vastu võetud programmides esitatud
soovituslikest summadest erinemise võimalust 5 %-lt 10 %-le, et
suurendada paindlikkust rubriikide piires.
4.
Neljandaks teeb komisjon ettepaneku lisada
finantsmäärusesse uus säte, et suurendada paindlikkust seoses hiljuti loodud
infrastruktuuri rahastamisvahendi raames rahastatavate projektidega.
Kõnealuste infrastruktuuriprojektide olemuse tõttu
on paljudel juhtudel vajalik keeruline hankemenetlus. Sellistel juhtudel võivad
isegi lühikesed viivitused põhjustada iga-aastastest kulukohustuste täitmisega
seotud assigneeringutest ilmajäämist ning kahjustada asjaomaste projektide
elujõulisust ja seega liidu poliitilist otsust uuendada oma transpordi-, energia-
ja telekommunikatsioonivõrku ning infrastruktuuri. Finantsmääruses peaks selle
ennetamiseks olema infrastruktuuri rahastamisvahendi raames rahastatavate
projektide puhul sätestatud võimalus kanda automaatselt järgmisesse
eelarveaastasse üle need kulukohustuste täitmisega seotud assigneeringud, mida
ei ole eelarveaasta lõpuks ära kasutatud.
5.
Viiendaks, pidades silmas põllumajandussektori
vastuvõtlikkust suurtele kriisidele, tehakse ettepanek luua uus
põllumajandussektori kriisiabireserv, mis võimaldaks võtta igal aastal
kasutusele 500 miljonit eurot lisaks finantsraamistikus ette nähtud
ülemmääradele. Kõnealuse reservi kasutuselevõtmine toimub sama korra alusel kui
hädaabireservi puhul. Reservist abi saamise üksikasjalikud tingimused
sätestatakse asjaomases õigusaktis.
6.
Olulise finantsmõjuga ettenägematute asjaolude
puhul on finantsraamistiku muutmine jätkuvalt vajalik. Kehtiva kokkuleppega
võrreldava paindlikkuse tagamiseks tehakse ettepanek seada sisse ettenägemata
kulude varu, mida saab kasutada finantsraamistiku ülemmäärade ületamise korral
0,03 % piires ELi kogurahvatulust sama menetluse kaudu, mis on ette nähtud
kehtiva kokkuleppe punktis 22.
Mitmeaastase finantsraamistiku määruse ja uue
kokkuleppe eelnõu paindlikkussätetes lähtutakse 2010. aasta märtsi
ettepanekutes esitatud loogikast: määruse artiklis 2 on sätestatud võimalus
kasutada finantsraamistikus seatud ülemmäärade ületamise korral
finantsraamistikust väljapoole jäävate erivahendite summasid. Vahendeid, nende
suurust ja kasutamise korda käsitlevad sätted on esitatud kokkuleppes. Nii
tagatakse mõlema eelarvepädeva institutsiooni menetluste ja ülesannete sidusus
(vt uue kokkuleppe eelnõu punktid 10–15).

1.2.3.
Erisätted tagatiste kohta

Juhul kui maksebilansi toetamise mehhanismi
või Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu antud tagatud laen tuleb maksta
tagasi Euroopa Liidu eelarvest, on määrusega nr 1150/2000 ette nähtud
võimalus kasutada liidu eelarve seadusjärgsete kohustuste täitmiseks
täiendavaid omavahendeid. Rahalistele toimingutele peab järgnema
eelarvetoiming, st tuleb vastu võtta paranduseelarve. Paranduseelarve peab
olema kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku ülemmääradega. Võttes arvesse
asjaomaseid summasid (Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi ja maksebilansi
toetamise mehhanismi tagatud laenud), tähendab see enam-vähem kindlalt, et
mitmeaastast finantsraamistikku tuleb muuta.
Sellise olukorra tekkimine on väga
ebatõenäoline, kuid võimalike probleemide vältimiseks tehakse ettepanek lisada
mitmeaastase finantsraamistiku määrusesse säte, mis välistaks selliste
võimalike kulude katmise finantsraamistiku arvel (st vajatavaid summasid ei
arvestataks finantsraamistiku ülemmäärades).
Asjakohane ülemmäär, mis piirab liidu
suutlikkust tagada laenu ELi eelarvest, on omavahendite ülemmäär, mitte mitmeaastase
finantsraamistiku ülemmäär. Mitmeaastase finantsraamistiku muutmise nõudmine
tagatise kasutuselevõtmise korral näib olevat vastuolus seadusandja
kavatsustega.

1.2.4.
Suuremahuliste projektide rahastamise toetamine

Suuremahulistel infrastruktuuriprojektidel
põhinevate olulisemate tehnoloogia arenduskavade, eelkõige Euroopa
satelliitnavigatsiooni programmide EGNOS ja Galileo omaduste tõttu on vaja ette
näha erisätted, mille eesmärk on kasutada sihtotstarbeliselt liidu eelarvest
eraldatavaid summasid. 2007.–2013. aasta finantsraamistikust saadud kogemust
arvesse võttes on selliseid uusi sätteid vaja, et kaitsta liidu kulude
korrapärast arengut ning tagada iga-aastase eelarvemenetluse sujuv toimimine.
Eespool nimetatud programme käsitlevad
seadusandlikud aktid peavad olema kooskõlas käesoleva määruse finantssätetega.

2.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
2.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku määrus

Artikkel 1
Artiklis 1 täpsustatakse finantsraamistiku
kestus ja osutatakse finantsraamistiku tabelit sisaldavale lisale.
Artikkel 2 – Vastavus mitmeaastase
finantsraamistiku ülemmäärale
Artikli 2 lõikes 1 kehtestatakse
institutsioonidele kohustus järgida eelarvemenetluses iga-aastaseid
ülemmäärasid kooskõlas aluslepingu sätetega.
Lõikes 2 nähakse ette võimalus ülemmäärasid
vajaduse korral ületada, kui kasutatakse finantsraamistikku mittekuuluvaid
vahendeid. Hädaabireserv, solidaarsusfond, paindlikkusinstrument,
Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond ning uus põllumajandussektori
kriisiabireserv ja ettenägemata kulude varu on määratletud uue kokkuleppe
eelnõu punktides 10–15. Nimetatud vahendid ei sisaldu finantsraamistikus ning
sellega on tagatud, et erakorralistel asjaoludel eraldatakse vahendeid vajaduse
korral rohkem, kui finantsraamistiku ülemmäärad seda võimaldavad. Sellega suureneb
finantsraamistiku paindlikkus ning neid saavad ühiselt kasutada mõlemad
eelarvepädevad institutsioonid. Selleks et säilitada praegune paindlikkus ja
institutsioonide ülesanded kõnealuste vahendite kasutamisel, on neid käsitlevad
sätted lisatud uue kokkuleppe eelnõusse.
Lõikes 3 välistatakse maksebilansi toetamise
mehhanismi ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavate laenude puhul
kohustus järgida liidu eelarvest tagatiste andmise menetluse korral
finantsraamistiku ülemmäärasid ning seega ka mitmeaastase finantsraamistiku
muutmise vajadus. Asjakohane ülemmäär, mida tuleb järgida, on omavahendite
ülemmäär.
Artikkel 3 –
Omavahendite ülemmäära järgimine
Tehakse ettepanek muuta artiklit võrreldes
2010. aasta märtsi ettepanekuga, sätestades selge sõnaga, et ka
finantsraamistikust välja jäävate vahendite kasutuselevõtu ja liidu eelarvest
laenudele määruse (EÜ) nr 332/2002 või määruse (EÜ) nr 407/2010 kohase garantii
andmise puhul tuleb järgida omavahendite ülemmäära.
Artikkel 4 – Finantsraamistiku tehniline
kohandamine
Finantsraamistik esitatakse 2011. aasta
hindades. Selle tehnilise kohandamise menetlus ning 2 % deflaator jäävad
samaks. Lõike 1 punkti c lisatakse uus säte: ettenägemata kulude varu
absoluutsumma suuruses 0,03 % ELi kogurahvatulust, nagu on kindlaks
määratud uue kokkuleppe eelnõu punktis 15.
Artikkel 5 – Ühtekuuluvuspoliitikale
eraldatavate vahendite kohandamine
Kõnealuse artikli tekst vastab kehtiva
kokkuleppe punkti 17 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 5 tekstile.
Tehtud muudatused kajastavad finantsraamistiku 2014–2020 ajakava ja
finantsraamistiku struktuuri muutmist.
Artikkel 6 –
Rakendamisega seotud kohandamine
Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
kindlaks rakendamisega seotud kohanduseeskirjad, vastab kehtiva kokkuleppe
punktile 18. Seda artiklit ei muudeta võrreldes 2010. aasta märtsi
ettepanekuga.
Artikkel 7 – Struktuurifondide,
Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa Kalandusfondi kohandamine
Kõnealuses artiklis korratakse kehtiva
kokkuleppe punkti 48 sõnastust. Õigusliku aluse ja programmdokumentide
ettevalmistamine on küllaltki aeganõudev protsess ning seepärast tuleb valmis
olla selleks, et õigusaktide ja programmide vastuvõtmine hilineb.
Artikkel 8 – Ülemäärase valitsemissektori
eelarve puudujäägiga seonduvad kohandused
Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
kindlaks ülemäärase valitsemissektori eelarve puudujäägiga seotud
kohanduseeskirjad, kordab kehtiva kokkuleppe punkti 20 sõnastust ning seda ei
ole võrreldes 2010. aasta märtsi ettepanekuga muudetud.
Artikkel 9 – Finantsraamistiku muutmine
Kõnealuse artikli sõnastus kordab kehtiva
kokkuleppe punktide 21–23 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 8
sõnastust. Selles on siiski tehtud mõned muudatused: 1) 2010. aasta märtsi
ettepaneku artikli 8 lõikes 2 sätestatud üldine reegel muutmisettepanekute
esitamise kohta jäetakse välja, sest see ei vastanud tegelikule olukorrale,
kuna ettenägemata olukordadele tuleb reageerida kohe nende ilmnemisel; 2) 2010.
aasta märtsi ettepaneku artikli 8 lõikes 3 sätestatud võimalus kohandada
finantsraamistikku kvalifitseeritud häälteenamuse teel jäetakse välja (sest
tehakse ettepanek laiendada paindlikkusinstrumente ja luua ettenägemata kulude
varu); 3) lisatakse lõige 5, milles on täpsustatud, milliseid muudes artiklites
sätestatud finantsraamistiku kohandusi tuleb samuti käsitada finantsraamistiku
muutmisena.
Artikkel 10 – Finantsraamistiku kohandamine
aluslepingu läbivaatamise korral
Kõnealuse artikli sõnastus, millega määratakse
kindlaks aluslepingu läbivaatamise korral rakendatavad kohanduseeskirjad,
kordab kehtiva kokkuleppe punkti 4 sõnastust ning vastab 2010. aasta märtsi
ettepaneku artiklile 9.
Artikkel 11 – Finantsraamistiku kohandamine
laienemise korral
Kõnealuse artikli sõnastus kordab kehtiva
kokkuleppe punkti 29 ning 2010. aasta märtsi ettepaneku artikli 11 sõnastust.
Lisatakse uus lõige eelkõige seoses Küprose
küsimuse tervikliku lahenduse võimaliku saavutamisega finantsraamistikuga
hõlmatud ajavahemikul.
Artikkel 12 – Eelarvemenetluse käigus
tehtav institutsioonidevaheline koostöö
Kõnealuse artikli sätted vastavad 2010. aasta
märtsi ettepanekule. Eelarvemenetluse käigus tehtava koostöö üldeeskirjad on
lisatud mitmeaastase finantsraamistiku määrusesse, kuid üksikasjalikumad sätted
on esitatud uue kokkuleppe eelnõus ja selle lisas.
Artikkel 13 – Ühise välis- ja
julgeolekupoliitika (ÜVJP) rahastamine
2010. aasta märtsi ettepaneku sätted jäävad
samaks, kuid nähakse ette ÜVJP miinimumsumma.
Artikkel 14 – Suuremahuliste projektide
rahastamise toetamine
Suuremahulistel infrastruktuuriprojektidel
põhinevate oluliste tehnoloogia arenduskavade, eelkõige Euroopa
satelliitnavigatsiooni programmide EGNOS ja Galileo jaoks on vaja erisätteid.
Sellised sätted on vajalikud kõnealuste projektide eriomaduste tõttu:
mitmeaastasest finantsraamistikust oluliselt pikem kestus, projektidega
kaasnevate ohtude tõttu võivad tekkida suured lisakulud, erakapitali kasutakse
vähe või üldse mitte ning lühiajalises või keskpikas plaanis ärieesmärgil
kasutamine ei võimalda luua tulu või võib seda luua üksnes mõõdukalt.
Seepärast näeb kavandatud säte ette kasutada
2014.–2020. aasta finantsraamistiku puhul Euroopa satelliitnavigatsiooni
programmide EGNOS ja Galileo jaoks kättesaadavaid summasid sihtotstarbeliselt.
Artikkel 15 – Finantsraamistiku rakendamise
vahehindamine
Lisatakse uus säte, millega nähakse ette
finantsraamistiku toimimise vahehindamise aeg. Sarnane säte lisati kehtivasse
kokkuleppesse (punkt 7 ja deklaratsioon nr 1).
Artikkel 16 – Üleminek järgmisele
finantsraamistikule
Kõnealuses artiklis on sätestatud komisjoni
kohustus esitada uus finantsraamistik enne 1. jaanuari 2018, st kolm aastat
enne finantsraamistiku kehtivusaja lõppemist.
Teises lõigus tuletatakse meelde eeskirjad
juhuks, kui asjaomase määruse reguleerimisalasse jääva finantsraamistiku
kehtivusaja lõpuks ei jõuta uue finantsraamistiku suhtes kokkuleppele.
Artikkel 17
Mitmeaastase finantsraamistiku määruse
viimases artiklis määratakse kindlaks määruse jõustumiskuupäev.
Institutsioonidevaheline kokkulepe peaks jõustuma samal kuupäeval, sest
kõnealused kaks õigusakti täiendavad teineteist.

2.2.
Eelarvealast koostööd ja usaldusväärset
finantsjuhtimist käsitlev institutsioonidevaheline kokkuleppe

Sissejuhatus – uue kokkuleppe eelnõu
punktid 1–6
Uue kokkuleppe eelnõu sissejuhatavas osas
viidatakse asutamislepingule (artikkel 295) ja sätestatakse kokkuleppe siduvus
ning selle sidusus muude mitmeaastase finantsraamistiku ja eelarvemenetlusega
seotud õigusaktidega; selles kirjeldatakse ka kokkuleppe ülesehitust ja sätestatakse
kokkuleppe jõustumise kuupäev (sama kuupäev, mis mitmeaastase finantsraamistiku
määruse puhul).
Selles korratakse 2010. aasta märtsi
ettepaneku punktide 1–6 sõnastust.
I osa –
finantsraamistikuga seotud sätted ning finantsraamistikust väljapoole jäävaid
erivahendeid käsitlevad sätted
A. Finantsraamistikuga seotud sätted
Punktis 7 on sätestatud eeskirjad eelarvesse
lülitamata toimingute (nt Euroopa Arengufond) ja omavahendite kategooriate
muutumisega seotud teabe esitamise kohta. Nimetatud teabe esitamise tava jääb
alles, kuid tehakse ettepanek esitada seda mitte enam koos finantsraamistiku
tehnilise kohandamisega, vaid eelarveprojektile lisatud dokumentidega, kuhu see
teave loogiliselt kuulub. Esitamise aeg jääb põhimõtteliselt samaks (aprilli lõpp
/ mai algus). See muudatus esitati juba 2010. aasta märtsi ettepanekus.
Uue kokkuleppe punktis 8 käsitletakse
ülemmäära piiresse jäävat varu. Mitmeaastase finantsraamistiku määrusega
kehtestatakse kõigile rubriikidele ülemmäärad, mida tuleb vastavalt aluslepingule
iga eelarvemenetluse käigus järgida. Siiski tuleks säilitada tava, mille
kohaselt tagatakse võimaluse korral ülemmäära piires piisavad varud. See
kujutab endast institutsioonidevahelise koostöö üht tahku ja peegeldab
institutsioonide head tahet eelarvemenetluse teostamisel ning on sellisena
institutsioonidevahelise kokkuleppe osa. Säte jäetakse alles, muutmata praegust
tava ja 2010. aasta märtsi ettepanekut.
Punktis 9 on sätestatud 2020. aastale
järgnevat ajavahemikku hõlmava maksete assigneeringute prognoosi ajakohastamine
finantsraamistiku neljandal aastal vastavalt praegusele tavale ja 2010. aasta
märtsi ettepanekule.
B. Finantsraamistikust väljapoole jäävaid
erivahendeid käsitlevad sätted
Finantsraamistikust väljapoole jäävad vahendid
(hädaabireserv, solidaarsusfond, paindlikkusinstrument ja Euroopa
Globaliseerumisega Kohenemise Fond) jäävad institutsioonidevahelise kokkuleppe
osaks. Mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklis 2 on sätestatud võimalus
kasutada vajaduse korral nimetatud vahendeid finantsraamistikuga kehtestatud
ülemmääradest suuremas ulatuses. Sätete jagunemine kahe õigusakti vahel vastab
2010. aasta märtsi ettepanekus esitatud loogikale.
2010. aasta märtsi ettepanekuga võrreldes
tehakse järgmised muudatused: suurendatakse paindlikkusinstrumendi ning
hädaabireservi jaoks ettenähtud summasid, vähendatakse Globaliseerumisega
Kohanemise Euroopa Fondi jaoks ettenähtud summat, finantsmäärusesse lisatavast
sättest sõltuvalt nähakse ette võimalus kasutada hädaabireservi raames kättesaadavaid
iga-aastaseid kasutamata summasid aastani n+1 ja laiendatakse hädaabireservi
reguleerimisala, nii et see hõlmaks ka olukordi, mis on seotud rändevoogudest
tuleneva erilise survega liidu välispiiril, paindlikkusinstrumendi puhul
pikendatakse seda võimalust aastalt n+2 aastale n+3, kaotatakse sellised
sätted, mis piiravad Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist (EGF)
kättesaadavaid iga-aastaseid summasid varasema kahe aasta jooksul kasutamata ja
vabanevate summadega, ning laiendatakse fondi reguleerimisala, et leevendada ka
globaliseerumise mõju põllumajandustootjatele. Kõik summad on väljendatud 2011.
aasta hindades, et need oleksid sidusad finantsraamistiku üldise esitusega.
Kasutamise korda lihtsustatakse võrreldes praeguse tavaga.
Tehakse ettepanek luua uus reserv
põllumajandussektori abistamiseks suurte kriiside korral. Reservist abi saamise
üksikasjalikud tingimused sätestatakse asjaomases õiguslikus aluses. Reservi
suurus ja selle kasutuselevõtu eeskirjad määratakse kindlaks institutsioonidevahelises
kokkuleppes.
Tehakse ettepanek luua finantsraamistikust
väljapoole jääv vahend: ettenägemata kulude varu. Sõnastus vastab sisuliselt
sätetele, mille nõukogu esitas oma 18. jaanuari 2011. aasta seisukohas 2010.
aasta märtsi ettepanekute kohta. Ettenägemata kulude varu käsitlevate sätete
jagunemine vastab siiski 2010. aasta märtsi ettepaneku loogikale, st
institutsioonidevahelisse kokkuleppesse jäetakse alles kõik sätted, mis on
seotud finantsraamistikust väljapoole jäävate erivahenditega.
II osa –
eelarvemenetluse käigus toimuva institutsioonidevahelise koostöö parandamine
A. Institutsioonidevaheline koostöömenetlus
Eelarvemenetluse käigus toimuvat
institutsioonidevahelist koostööd käsitlevaid sätteid on võrreldes kehtivate
eeskirjadega märkimisväärselt muudetud, et viia need vastavusse aluslepinguga
kehtestatud uue eelarvemenetlusega. Kõik kõnealused sätted on vastavalt 2010.
aasta märtsi ettepanekule esitatud institutsioonidevahelise kokkuleppe lisas.
Lisas esitatud sätted vastavad 2010. aasta
märtsi ettepanekule, kuid neis kajastuvad ka institutsioonide deklaratsioonides
hiljem kokkulepitud muudatused.
B. Finantssätete lisamine seadusandlikesse
aktidesse
Kehtiva kokkuleppe sätted ja seega ka 2010.
aasta märtsi ettepaneku sätted jäetakse alles. Selleks et parandada
paindlikkust rubriikide piires, suurendatakse kõrvalekalde võimalust õigusaktis
ette nähtud summadest 5 %-lt 10 %-le. See võimalus ei kehti summade
puhul, mis on liikmesriikidele sihtotstarbeliselt eraldatud kogu finantsraamistiku
ajavahemikuks, ega uute suuremahuliste projektide puhul, mis on määratletud
mitmeaastase finantsraamistiku määruse artiklis 13.
C. Kalanduskokkulepetega seotud kulud
Tehakse ettepanek viia kehtiva kokkuleppe
sätted, milles käsitletakse kalanduskokkulepetega seotud kulutusi, vastavusse
uute eelarve eeskirjadega. Kavandatavas muudetud sõnastuses võetakse üle need
olemasoleva teksti osad, mis on siiani asjakohased ning käsitlevad head
koostööd ja institutsioonide teavitamist toimuvast. Sätted vastavad 2010. aasta
märtsi ettepanekule ja nende muutmist ei peetud vajalikuks.
D. Ühise välis- ja julgeolekupoliitika
rahastamine
Sätted vastavad 2010. aasta märtsi
ettepanekule ja nende muutmist ei peetud vajalikuks.
E. Institutsioonide osalemine Euroopa
Arengufondi juhtimises
Selleks et parandada parlamendi kontrolli
Euroopa Arengufondi (EAF) üle ja lähendada fondi sätteid liidu eelarvest
rahastatava arengukoostöö eeskirjadele, tehakse ettepanek lisada säte, mille
kohaselt Euroopa Parlamendiga peetakse dialoogi EAFist rahastatavaid programme
käsitletavate dokumentide üle.
F. Institutsioonidevaheline koostöö
halduskulusid käsitlevas eelarvemenetluses
Lisatakse uus säte, mille eesmärk on tagada,
et institutsioonid lepivad igal aastal eelarvemenetluse varajases etapis
(ajakava on esitatud lisas) kokku halduskulude jaotuses; halduskulude taseme
iga-aastane muutus peaks kajastama iga institutsiooni puhul ka
personalieeskirjade sätete muutusest ning 2013.–2018. aastal toimuvast kõikide
institutsioonide, ametite ja asutuste personali järkjärgulisest 5 %
vähendamisest tulenevat võimalikku mõju eelarvele.
III osa – ELi vahendite usaldusväärne
finantsjuhtimine
Kõnealuses osas korratakse sõnastust, mida on
kasutatud 2010. aasta märtsi ettepanekutes finantsplaneerimise (teatavate
kohandustega, et lähendada teksti praegusele tavale) ning ametite ja Euroopa
koolide puhul (lisatud on nõue järgida asjakohase õigusakti või uue ameti
ülesannete muutmisel samu eeskirju nagu kõigi uute ametite loomise korral,
samuti on üksikasjalikult sätestatud mõju hindamine, mille komisjon teeb enne
ettepaneku esitamist uue ameti või uue Euroopa kooli loomiseks).
Uusi või innovaatilisi rahastamisvahendeid
käsitlev osa ei ole enam vajalik, sest finantsmäärusesse lisatakse uus jaotis,
mis on täielikult pühendatud rahastamisvahenditele ning milles esitatakse
üksikasjalikud eeskirjad nendest vahenditest aruandmiseks.
2011/0177 (APP)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS
millega määratakse kindlaks mitmeaastane
finantsraamistik aastateks 2014–2020
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 312, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[7],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[8],
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Käesoleva määrusega kehtestatud iga-aastased
kulukohustuste assigneeringute ülemmäärad iga kululiigi kohta ning maksete
assigneeringute iga-aastased ülemmäärad peavad järgima kulukohustuste
assigneeringute ja omavahendite ülemmäärasid, mis on sätestatud [nõukogu
otsuses XXXX/XX/EL, Euratom].
(2)
Võttes arvesse piisava prognoositavuse vajadust
keskpika tähtajaga investeeringute ettevalmistamisel ja rakendamisel, peaks
finantsraamistiku kestus olema alates 1. jaanuarist 2014 seitse aastat ning
vahepeal tuleks teha finantsraamistiku rakendamise vahehindamine. Kõnealuse
hindamise tulemusi tuleks arvesse võtta finantsraamistiku kehtivuse viimase
kolme aasta jooksul.
(3)
Erivahendid, hädaabireserv, Euroopa Liidu
Solidaarsusfond, paindlikkusinstrument, Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa
Fond, põllumajandussektori kriisiabireserv ja ettenägemata kulude varu on
vajalikud selleks, et liit saaks reageerida ettenägematutele asjaoludele või
rahastada selgelt kindlaksmääratud kulutusi, mida ei ole võimalik rahastada
finantsraamistikus kehtestatud ühe või enama rubriigi ülemmäära piires. Seepärast on vajalikud erisätted, et juhul, kui on vaja
kasutada erivahendeid, oleks võimalus kanda kulukohustuste assigneeringud
eelarvesse suurematena, kui finantsraamistikuga kehtestatud ülemmäärades ette
nähtud.
(4)
Juhul kui on vaja kasutada ELi eelarve tagatisi
laenude puhul, mis on antud maksebilansi toetamise mehhanismi või Euroopa
finantsstabiilsusmehhanismi kaudu, mis on sätestatud nõukogu 18. veebruari
2002. aasta määruses (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi
toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[9]
ning nõukogu 11. mai 2010. aasta määruses (EÜ) nr 407/2010, millega luuakse
Euroopa finantsstabiilsusmehhanism,[10] võib kasutatav summa
ületada finantsraamistiku kulukohustuste assigneeringute ja maksete
assigneeringute ülempiire, kuid mitte omavahendite ülemmäära.
(5)
Finantsraamistik tuleks kindlaks määrata 2011.
aasta hindades. Kindlaks tuleks määrata ka finantsraamistiku tehnilise
kohandamise eeskirjad, et oleks võimalik ümber arvutada ülemmäärad ja kasutada
jäänud varud.
(6)
Finantsraamistikus ei tuleks arvesse võtta
eelarvepunkte, mida rahastatakse sihtotstarbelistest tuludest Euroopa
Parlamendi ja nõukogu [...] määruse (EL) nr [xxx/201x] (Euroopa Liidu
aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta)[11]
tähenduses.
(7)
Kindlaks tuleks määrata ka eeskirjad muudeks
olukordadeks, mille puhul finantsraamistikku tuleks kohandada. Nimetatud
kohandused võivad olla seotud eelarve täitmise, ülemäärase valitsemissektori
eelarvepuudujäägi, aluslepingute läbivaatamise, laienemise või teatavaid
poliitikavaldkondi reguleerivate uute eeskirjade hilinenud vastuvõtmisega.
(8)
Liikmesriikidele eraldatavad vahendid, millega
toetatakse ühtekuuluvust majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks, määratakse
kindlaks 2011. aasta kevadel koostatud siseriikliku koguprodukti (edaspidi
„SKP”) prognoosi alusel. Seoses prognooside ebakindluse ja neile
liikmesriikidele avalduva mõjuga, kelle vahendeid on piiratud, tuleks teha
vahehindamine, et võrrelda prognoositud ja tegelikku SKPd ja nende mõju
eraldatavatele vahenditele. Juhul kui 2014.–2016. aasta SKP erineb 2011. aasta
prognoosist rohkem kui +/– 5 %, tuleb 2018.–2020. aastaks
asjaomastele liikmesriikidele ettenähtud vahendeid kohandada. Tuleb ette näha
kõnealuse kohandamise eeskirjad.
(9)
Finantsraamistikku võib olla vaja muuta
ettenägematutel asjaoludel, millega ei ole võimalik tegeleda
finantsraamistikuga ettenähtud ülemmäärade piires. Seepärast on sellisteks
juhtudeks vaja ette näha finantsraamistiku muutmine.
(10)
Eelarvemenetluse käigus tehtava
institutsioonidevahelise koostöö reguleerimiseks tuleks sätestada üldeeskirjad.
(11)
Eelarvemenetluse sujuvamaks muutmiseks on vaja
sätestada põhieeskirjad ühise välis- ja julgeolekupoliitika kulude kandmiseks
eelarvesse ja finantsraamistikuga hõlmatud perioodi üldsumma.
(12)
Eelarvemenetluse käigus tehtava
institutsioonidevahelise koostöö ning ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga
seotud kulutuste eelarvestamise üksikasjalik korraldus on kindlaks määratud
Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelises […] 201x. aasta
institutsioonidevahelises kokkuleppes eelarvealase koostöö ja usaldusväärse
finantsjuhtimise kohta[12].
(13)
Erieeskirjad on vajalikud ka selliste
suuremahuliste infrastruktuuriprojektidega tegelemiseks, mis kestavad
finantsraamistikust oluliselt kauem. Kindlaks tuleb määrata maksimumsummad,
mida makstakse nendele projektidele Euroopa Liidu eelarvest. Kõnealused summad
ei tohiks mõjutada muid liidu eelarvest rahastatavaid projekte.
(14)
Komisjon peaks esitama uue mitmeaastase
finantsraamistiku ettepaneku enne 1. jaanuari 2018, et institutsioonidel
oleks võimalik see heaks kiita piisavalt vara enne järgmise finantsraamistiku
algust. Käesoleva määrusega kehtestatud finantsraamistiku kohaldamist peaks
jätkama juhul, kui uut mitmeaastase finantsraamistiku määrust ei võeta vastu
enne käesoleva määrusega kehtestatud finantsraamistiku kehtivuse lõppemist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Mitmeaastane finantsraamistik
Mitmeaastane finantsraamistik aastateks
2014–2020 (edaspidi „finantsraamistik”) esitatakse lisas.
Artikkel 2
Vastavus finantsraamistiku ülemmääradele
1.
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon järgivad
finantsraamistikus esitatud iga-aastaste kulude ülemmäärasid iga
eelarvemenetluse puhul ja asjaomase aasta eelarve täitmisel.
2.
Kulukohustuste täitmisega seotud
assigneeringud võib eelarvesse kanda finantsraamistiku asjaomaste rubriikide
ülemmääradest suurematena, kui on vaja kasutada hädaabireservi, Euroopa Liidu
Solidaarsusfondi, paindlikkusinstrumendi, Euroopa Globaliseerumisega Kohenemise
Fondi, põllumajandussektori kriisiabireservi või ettenägemata kulude varu
vahendeid vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2012/2002,[13]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1927/2006,[14]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele nr xxxx/201x[15]
ning […] 201x. aasta institutsioonidevahelisele kokkuleppele eelarvealase
koostöö ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (edaspidi
„institutsioonidevaheline kokkuleppe”).
3.
Kui tuleb kasutada tagatist sellise laenu puhul,
mis on kaetud liidu eelarvega vastavalt määrusele (EÜ) nr 332/2002 või
määrusele (EÜ) nr 407/2010, siis võib kasutatav summa ületada
finantsraamistikus sätestatud ülemmäärasid.
Artikkel 3
Omavahendite ülemmäära järgimine
1.           Ühegi finantsraamistikuga
hõlmatud aasta puhul ei tohi vajalikeks makseteks ettenähtud assigneeringute
üldsumma pärast iga-aastast kohandamist ning muid kohandusi või muudatusi ja
artikli 2 lõigete 2 ja 3 kohaldamist arvesse võttes olla selline, et
tagajärjeks on omavahendite sissenõudemäär, mis ületab otsuse [XXXX/XX/EL,
Euratom] kohaselt omavahenditele kehtestatud ülemmäära.
2.           Vajaduse korral alandatakse
finantsmääruses esitatud ülemmäärasid, et tagada otsuse [XXXX/XX/EL, Euratom]
kohaselt omavahenditele kehtestatud ülemmäära järgimine.
Artikkel 4
Tehniline kohandamine
1.           Komisjon teeb igal aastal
enne n+1 aasta eelarvemenetlust finantsraamistikku järgmised tehnilised
kohandused:
a)      hindab ülemmäärad ja kulukohustuste
täitmisega seotud assigneeringute ja makseteks ettenähtud assigneeringute
üldsummad ümber n+1 aasta hindades;
b)      arvutab otsuse [XXXX/XX/EL, Euratom]
kohaselt sätestatud omavahendite ülemmäära piiresse jääva varu;
c)      arvutab institutsioonidevahelise
kokkuleppe punktis 15 sätestatud ettenägemata kulude varu absoluutsumma.
2.           Komisjon teeb lõikes 1
osutatud tehnilised kohandused, tuginedes 2 % suurusele aastadeflaatorile.

3.           Komisjon edastab lõikes 1
osutatud tehniliste kohanduste tulemused ja nende aluseks olevad
majandusprognoosid Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
4.           Asjaomase aasta suhtes ei saa
teha kõnealuse aasta jooksul või siis järgnevatel aastatel tagantjärele
täiendavaid tehnilisi kohandusi.
Artikkel 5
Ühtekuuluvuspoliitikale eraldatavate vahendite kohandamine
1.
Juhul kui selgub, et mis tahes liikmesriigi
2014.–2016. aasta summeeritud sisemajanduse koguprodukt (edaspidi „SKP”) erineb
rohkem kui +/– 5 % 2011. aasta prognoosist, mille alusel määrati kindlaks
aastateks 2014–2020 liikmesriikides ühtekuuluvuse toetamiseks ettenähtud
vahendid, kohandab komisjon 2018. aasta tehnilise kohanduse käigus summasid,
mis on asjaomasele liikmesriigile kõnealusel ajavahemikul ühtekuuluvuse
toetamiseks ette nähtud.
2.
Lõikes 1 osutatud kohanduste positiivne või
negatiivne summaarne netomõju ei või olla suurem kui 3 miljardit eurot.
3.
Nõutavad kohandused jaotatakse võrdsetes osades
aastate 2018–2020 vahel ja vastavalt muudetakse ka finantsraamistiku asjaomased
ülemmäärad.
Artikkel 6
Rakendamisega seotud kohandamine
Euroopa Parlamendile ja nõukogule
finantsraamistiku tehniliste kohanduste tulemuste teatamisel esitab komisjon
ettepanekud makseteks ettenähtud assigneeringute üldsumma kohandamiseks, mida
ta peab rakendamisest lähtuvalt vajalikuks, et tagada nende assigneeringute
korrapärane areng kulukohustuste täitmisega seotud assigneeringute suhtes.
Kõnealuseid ettepanekuid käsitlevad otsused tehakse enne n aasta 1. maid.
Artikkel 7
Struktuurifondide, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa
Kalandusfondi kohandamine
1.
Kui pärast 1. jaanuari 2014 võetakse vastu uued
struktuurifonde, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Fondi ja Euroopa
Kalandusfondi reguleerivad eeskirjad või programmid, kohandatakse finantsraamistikku,
et kanda järgmistesse aastatesse üle 2014. aastal kasutamata jäänud vahendite
osa, mis ületab vastavaid kulude ülemmäärasid.
2.
Kohandamine seoses 2014. aastal kasutamata jäänud
vahendite ülekandmisega kinnitatakse enne 1. maid 2015.
Artikkel 8
Ülemäärase valitsemissektori eelarvepuudujäägiga seonduvad kohandused
Juhul kui nõukogu tühistab otsuse peatada
ülemäärase valitsemissektori eelarve puudujäägi puhuks kehtestatud menetluse
tulemusena Ühtekuuluvusfondi eelarveliste kulukohustuste täitmine, otsustab ta
aluslepingu põhjal ja pidades kinni asjaomasest alusaktist, kas kanda peatatud
kulukohustused üle järgmistesse aastatesse. Aastal n peatatud kulukohustusi ei
saa üle kanda kaugemale kui aastasse n+2.
Artikkel 9
Finantsraamistiku muutmine
1.
Ettenägemata asjaoludel võib finantsraamistikku
muuta, pidades seejuures kinni [otsuse XXXX/XX/EL, Euratom] kohaselt sätestatud
omavahendite ülemmäärast.
2.
Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
võetakse arvesse võimalust kulud muudetava rubriigiga hõlmatud programmide
vahel ümber jaotada, pidades eeskätt silmas assigneeringute eeldatavat
alakasutamist. Võimaluse korral peab eesmärgiks olema see, et oluline osa
uutest kavandatud kuludest nii absoluutsuurusena kui ka protsendimäärana jäävad
rubriigi kehtiva ülemmäära piiresse.
3.
Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
võetakse arvesse võimalust tasaarvestada ühe rubriigi ülemmäära suurendamine
mõne muu rubriigi ülemmäära vähendamise abil.
4.
Finantsraamistiku muutmisel vastavalt lõikele 1
säilib asjakohane suhe kulukohustuste ja maksete vahel.
5.
Artikli 3 lõikes 2 ning artiklites 6, 7, 8, 10, 11
ja 16 osutatud kohandusi käsitatakse samuti finantsraamistiku muutmisena.
Artikkel 10
Finantsraamistiku kohandamine aluslepingute läbivaatamise korral
Kui mitmeaastase finantsraamistiku jooksul
vaadatakse aluslepingud läbi nii, et see avaldab mõju eelarvele, tehakse
finantsraamistikus vajalikud kohandused.
Artikkel 11
Finantsraamistiku kohandamine laienemise ja Küprose ühendamise korral
Kui mõni uus liikmesriik ühineb Euroopa
Liiduga finantsraamistikuga hõlmatud ajavahemikul, kohandatakse
finantsraamistikku, et võtta arvesse ühinemisläbirääkimistest tingitud
kulutusi.
Kui Küpros ühendatakse finantsraamistikuga
hõlmatud ajavahemikul, kohandatakse finantsraamistikku, et võtta arvesse
Küprose küsimuse terviklikku lahendust ja ühendamisest tulenevaid täiendavaid
rahalisi vajadusi.
Artikkel 12
Eelarvemenetluse käigus tehtav institutsioonidevaheline koostöö
Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon
(edaspidi „institutsioonid”) võtavad iga-aastase eelarvemenetluse
lihtsustamiseks mis tahes meetmeid.
Institutsioonid teevad kogu menetluse vältel
heas usus koostööd oma seisukohtade lähendamiseks. Institutsioonid teevad
asjakohaste institutsioonidevaheliste kontaktide abil koostööd, et jälgida töö
edenemist ja analüüsida oma seisukohtade lähedust menetluse kõikides etappides.
Institutsioonid tagavad nii palju kui võimalik
oma tööde ajakava kooskõlastamise, et võimaldada menetluste läbiviimist ühtsel
ja kooskõlastatud viisil, mille lõpptulemuseks on eelarve lõplik vastuvõtmine.
Kolmepoolseid kohtumisi võib korraldada
menetluse kõikidel etappidel ja erineval esindatuse tasemel, sõltuvalt
kavandatava arutelu olemusest. Iga institutsioon nimetab kooskõlas oma
kodukorraga kohtumisel osalejad, määrab kindlaks oma läbirääkimismandaadi ja
teavitab õigeaegselt teisi institutsioone kohtumiste korrast.
Artikkel 13
Ühise välis- ja julgeolekupoliitika rahastamine
Ühise välis- ja julgeolekupoliitika (edaspidi
„ÜVJP”) talituskulude üldsumma kantakse täies ulatuses ühte eelarvepeatükki
pealkirja all „ÜVJP”. Nimetatud summa katab tegelikud eeldatavad vajadused,
mida hinnatakse eelarveprojekti koostamise raames, lähtudes igal aastal Euroopa
Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja tehtavatest
prognoosidest, ning see sisaldab piisava varu ettenägemata meetmeteks.
Vahendeid reservi kanda ei saa.
Artikkel 14
Suuremahuliste projektide rahastamise toetamine
Euroopa Liidu eelarvest eraldatakse Euroopa
satelliitnavigatsiooni programmidele (EGNOS ja Galileo) ajavahemikuks 2014–2020
kuni 7 000 miljonit eurot 2011. aasta hindades.
Artikkel 15
Finantsraamistiku rakendamise vahehindamine
Komisjon esitab 2016. aastal finantsraamistiku
rakendamise hindamise tulemused ning vajaduse korral asjakohased ettepanekud.
Artikkel 16
Üleminek järgmisele finantsraamistikule
Komisjon esitab enne 1. jaanuari 2018 uue
mitmeaastase finantsraamistiku ettepaneku.
Juhul kui enne 31. detsembrit 2020 ei võeta
vastu nõukogu määrust uue mitmeaastase finantsraamistiku kindlaksmääramise
kohta, kohaldatakse finantsraamistikuga hõlmatud viimase aasta ülemmäärasid ja
muid sätteid nii kaua, kuni võetakse vastu uut finantsraamistikku
kindlaksmäärav määrus. Kui pärast 2020. aastat ühinevad Euroopa Liiduga uued
liikmesriigid, tehakse laiendatud finantsraamistikus vajaduse korral
ühinemisläbirääkimiste tulemuste arvessevõtmiseks vajalikud kohandused.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
(Koht), …
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja

LISA
Mitmeaastase
finantsraamistiku tabel
[1]               Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 29. juunil
1988. aastal alla kirjutatud institutsioonidevaheline kokkulepe
eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamise kohta (EÜT L 185,
15.7.1988, lk 33).
[2]               Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheline 17.
mai 2006. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe eelarvedistsipliini ja
usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (ELT C 139, 14.6.2006, lk 1).
[3]               KOM(2010) 72 ja KOM(2010) 73.
[4]               KOM(2011) 500, 29.6.2011.
[5]               KOM(2010) 185 (lõplik), 27.4.2010, punkt 2 (lk 4–13).
[6]               KOM(2010) 700 (lõplik), 19.10.2010, eriti punktid
4.5–4.7 (lk 23–25).
[7]               ELT C […], […], lk […].
[8]               ELT C […], […], lk […].
[9]               EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.
[10]             ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.
[11]             ELT L […].
[12]             ELT C […].
[13]             EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.
[14]             ELT L 406, 30.12.2006, lk 1.
[15]             ELT L […], […], lk […].


Tähtis õiguslik teade

|

52010PC0012

Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus, milles käsitletakse Euroopa Liidu rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2007–2010)  /* KOM/2010/0012 lõplik - COD 2010/0004 */

	Brüssel 5.2.2010KOM(2010)12 lõplik2010/0004 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,milles käsitletakse Euroopa Liidu rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2007–2010)SELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidEuroopa Liit on andnud Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (IFI) rahalist toetust alates 1989. aastast. Vastavalt nõukogu 24. jaanuari 2005. aasta määrusele (EÜ) 177/2005, mis käsitleb ühenduse rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile,[1] kohustuti eraldama aastateks 2005 ja 2006 ühenduse eelarvest 15 miljonit eurot aastas. Nimetatud määrus kaotas kehtivuse 31. detsembril 2006 ning see asendati nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1968/2006, mis käsitleb ühenduse rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2007–2010)[2]. Nagu kõik eelmisedki määrused, võeti kõnealune määrus vastu Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 308 kohaselt.Euroopa Parlamendi arvates oleks määrus tulnud vastu võtta Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 159 lõike 3 (nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 175) kohaselt ning seepärast esitas ta Euroopa Kohtule hagi määruse tühistamiseks[3]. Kohus tegi otsuse 3. septembril 2009 ning otsustas, et õigusliku alusena tuleb arvesse võtta nii artikli 159 lõiget 3 kui ka artiklit 308. Kohus tühistas seega nõukogu määruse (EÜ) nr 1968/2006 ja soovitas institutsioonidel võtta vastu asendusmäärus, mis lähtuks mõlemast õiguslikust alusest.Kooskõlas kohtu otsusega esitab Euroopa Komisjon määruse uue ettepaneku.Võrreldes tühistatud määrusega, viidatakse uue määruse ettepaneku põhjendustes kahele õiguslikule alusele. Kõikide artiklite sõnastus jääb samaks, kuid artiklis 12 sätestatakse, et artiklit 6 kohaldatakse tagasiulatuvalt, sest tühistatud määruse asjakohase artikli kohaselt tuli lõpetamise strateegia esitada komisjonile 2008. aasta juuniks. Kõnealune lõpetamise strateegia on komisjonile esitatud ning see on heaks kiidetud.-  Üldine taustRahvusvaheline Iirimaa Fond (The International Fund for Ireland – IFI) loodi 1986. aastal eesmärgiga aidata rakendada 15. novembri 1985. aasta Inglise-Iiri lepingu artikli 10 punkti a, milles on sätestatud, et „ valitsused teevad koostööd, edendamaks majanduslikku ja sotsiaalset arengut Iirimaa mõlema osa neis piirkondades, mis on viimaste aastate ebastabiilsuse tõttu kõige rängemalt kannatada saanud, ning kaaluvad sellele tegevusele rahvusvahelise toetuse hankimist ”.IFI eesmärgid on „edendada majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning soodustada natsionalistide ja unionistide vahelisi kontakte, dialoogi ja leppimist kogu Iirimaal”[4].Pärast Ameerika Ühendriikide ja teiste riikide kiiret toetust otsustas Euroopa Liit seda algatust praktiliselt toetada, tõdedes, et IFI eesmärgid peegeldavad tema enda omi, ning hakkas 1989. aastal IFI-le toetust andma. ELi toetus moodustas 2008. aastal 58 % fondi aastastest toetustest ja 40 % seniste toetuste koguhulgast. Komisjoni vaatleja on osalenud kõikidel IFI halduskogu istungitel alates 1989. aasta algusest. Piirkonna poliitiline taust on aastate jooksul muutunud.1994. aastal kuulutasid peamised poolsõjaväelised rühmitused välja relvarahu; aprillis 1998 sätestati Belfasti kokkuleppega (suure reede kokkulepe) poliitiline lahendus rahuprotsessi käivitamiseks, sealhulgas volituste üleminekuks Põhja-Iirimaa assambleele ja täitevkomiteele, mis loodi 1999. aasta lõpul. Siiski tuleb veel tihti ette usulistest erinevustest ajendatud konflikte ning psühholoogiline ja füüsiline lõhe peamiste kogukondade vahel suureneb. Vaatamata viimase kümnendi jooksul tehtud märkimisväärsetele edusammudele on detsentraliseerimine neljal korral peatunud, see iseloomustab piirkonna rahuprotsessi taustal valitsevaid ohte ja ebakindlust.Rahu toetav majanduslik ja sotsiaalne areng ning rohujuuretasandil lepitamine on pikaajaline protsess.Mõistes et praegusel tasemel ei saa rahvusvaheline toetus lõputult jätkuda, otsustas Rahvusvaheline Fond, et pärast 2010. aastat ei taotleta rahastajatelt enam rahalist toetust. Fond esitas 2005. aastal oma struktuuride ja prioriteetide ülevaate, et vastavalt uuele tegelikkusele määratleda uuesti oma eemärk, ning võttis vastu strateegilise raamistiku, millest juhindutakse fondi viimases tegevusetapis. Strateegia üldnimetus on „Sharing this Space” („Selle ruumi jagamine”) ning see on strateegiline tegevusraamistik ajavahemikuks 2006–2010. Kõnealusel ajavahemikul toetab fond kõige enam abi vajavaid valdkondi ning püüab tagada oma töö pikemaajalist jätkusuutlikkust.-  Kõnealuses valdkonnas kehtivad õigusnormidEi kohaldata-  Kooskõla muude poliitikavaldkondadegaÜheks selle eesmärgi saavutamise vahendiks on IFI, mis täiendab ELi Põhja-Iirimaa ja Iirimaa piirialade rahu ja leppimise programme (PEACE I 1995–1999, PEACE II 2000–2006 ja PEACE III 2007–2013).HUVITATUD ISIKUTEGA PEETUD KONSULTATSIOONIDE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED-  KonsultatsioonidEi kohaldata-  Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineKooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 177/2005[5] valmistati kehtetuks tunnistatud määrus ette eelarvepädevatele institutsioonidele esitatud IFI tegevusaruande[6] põhjal, mis oli lisatud määruse ettepanekule. Aruandes hinnatakse fondi tegevust, kasutades komisjoni eksperdiarvamust, et analüüsida kogutud andmeid ja teavet:-  fondi tegevuse pideva komisjonipoolse jälgimise käigus;-  IFI juhatuse koosolekutele ajastatud komisjoni projektikülastustel ja kontrollkäikudel;-  fondi ja projektide juhtide poolt;-  fondi poolt välja antud aruannetest ja uurimustest.Tegevusaruandes tunnustatakse IFI väga vajalikku ja positiivset tegevust rahu ja lepitamise saavutamiseks piirkonnas ning seeläbi fondi eesmärkide täitmist. Aruandes jõutakse järeldusele, et:„komisjon usub, et pärast 2006. aastat tuleb raha eraldada käesolevas aruandes tehtud tähelepanekute põhjal, mida võib kajastada kas tulevases nõukogu määruses EÜ toetuse kohta IFI-le või teiste kohaste koostööviiside abil komisjoni ja IFI vahel.”-  Mõju hindamineArvestades asjaolu, et tegemist on asendusmäärusega, mis vastab kohtu otsusele õigusliku aluse valiku suhtes, ning võttes arvesse, et määruse artiklite sõnastust ei ole muudetud, tundus, et mõju hindamine oleks ebaproportsionaalselt mahukas tegevus.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Õiguslik alusEuroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 175 ja artikli 352 lõige 1.-  Õigusakti valikKavandatav õigusakt on määrus, millega asendatakse kohtu otsusega tühistatud määrus.MÕJU EELARVELEEttepanekuga nähakse ette, et EL rahastab IFId nelja aasta jooksul (2007–2010) igal aastal 15 miljoni euro ulatuses. Kavandatud uus periood lõpeb seega 2010. aastal, mis on ühtlasi viimane aasta, mil fond rahastajatelt rahalist toetust taotleb.2010/0004 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,milles käsitletakse Euroopa Liidu rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2007–2010)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 175 ja artikli 352 lõiget 1,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[7],võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[8],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[9],pärast ettepaneku edastamist riikide parlamentidele,toimides ELi toimimise lepingu artiklis 294 ja artikli 352 lõikes 1 sätestatud korrasning arvestades järgmist:(1) Rahvusvaheline Iirimaa Fond (edaspidi „fond”) loodi 1986. aastal Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitsuste vahelise 18. septembri 1986. aasta lepinguga Rahvusvahelise Iirimaa Fondi kohta (edaspidi „leping”), et edendada majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning soodustada natsionalistide ja unionistide vahelisi kontakte, dialoogi ja leppimist kogu Iirimaal, viimaks ellu ühte 15. novembri 1985. aasta Inglise-Iiri lepingus sätestatud eesmärki.(2) Tunnistades, et fondi eesmärgid kajastavad Euroopa Liidu eesmärke, on Euroopa Liit andnud fondile rahalist toetust alates 1989. aastast. Vastavalt nõukogu 24. jaanuari 2005. aasta määrusele (EÜ) 177/2005, mis käsitleb ühenduse rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile,[10] kohustuti eraldama aastateks 2005 ja 2006 ühenduse eelarvest 15 miljonit eurot aastas. Nimetatud määrus kaotas kehtivuse 31. detsembril 2006.(3) Nõukogu määruse (EÜ) nr 177/2005 artikli 5 alusel läbiviidud hindamine kinnitas vajadust jätkata fondi tegevuse toetamist, tugevdades samas eesmärkide sünergiat ja kooskõlastamist struktuurifondidega, eelkõige Põhja-Iiri ja Iirimaa piirialade rahu ja leppimise eriprogrammiga (edaspidi „programm PEACE”), mis loodi vastavalt nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta[11].(4) Põhja-Iiri rahuprotsess nõuab Euroopa Liidu toetuse jätkumist fondile pärast 31. detsembrit 2006. Rahuprotsessi edendamiseks tehtud töö tunnustamiseks on programmile PEACE struktuurifondidest ette nähtud lisatoetus ajavahemikuks 2007–2013 vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999)[12] II lisa punktile 22.(5) 15. ja 16. detsembril 2005 Brüsselis toimunud istungil tegi Euroopa Ülemkogu komisjonile ülesandeks võtta vajalikke meetmeid ühenduse toetuse jätkamiseks Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile selle tegevuse lõppetapiks, mis kestab aastani 2010.(6) Käesoleva määruse peamine eesmärk on rahu ja leppimise toetamine struktuurifondidega hõlmatust laiema meetmete valikuga, mis ulatub kaugemale Euroopa Liidu majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse poliitika kohaldamisalast.(7) Euroopa Liidu toetust fondile tuleks anda rahaliste toetustena aastatel 2007, 2008, 2009 ja 2010, et see lõppeks samaaegselt programmi PEACE lõppemisega.(8) Euroopa Liidu toetuse jaotamisel peaks fond eelistama piiriülese ning kogukondadevahelise iseloomuga projekte, mis täiendavad aastatel 2007–2010 programmi PEACE raames rahastatavaid meetmeid.(9) Vastavalt lepingule osalevad kõik fondi rahalised toetajad fondi halduskogu koosolekutel vaatlejatena.(10) Äärmiselt tähtis on tagada fondi meetmete ning ELi toimimise lepingu artiklis 175 sätestatud Euroopa Liidu struktuurifondidest rahastatavate meetmete, eriti programmi PEACE nõuetekohane kooskõlastamine.(11) Fondi rakendamise lähtesumma Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 17. mai 2006. aasta eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe[13] punkti 38 tähenduses on lisatud käesolevasse määrusesse kogu programmi kehtivusajaks, ilma et see piiraks eelarvepädevate institutsioonide asutamislepingus määratletud volitusi.(12) Fondile antava Euroopa Liidu toetuse summa peaks aastatel 2007, 2008, 2009 ja 2010 olema 15 miljonit eurot aastas väljendatuna jooksvas väärtuses.(13) Fondi tegevuse lõppetapiks (2006–2010) käivitatud strateegia nimetusega „Selle ruumi jagamine” (Sharing this Space) keskendub neljale peamisele valdkonnale: leppimise aluste rajamine kõige kõrvaletõrjutumates kogukondades, kontaktide soodustamine jagunenud kogukondades, integreerituma ühiskonna saavutamine ja pärandi jätmine. Fondi ja käesoleva määruse lõppeesmärk on seega kogukondadevahelise leppimise soodustamine.(14) Euroopa Liidu toetus aitab tugevdada liikmesriikide ja nende rahvaste vahelist solidaarsust.(15) Fondist antavat abi käsitatakse tõhusana üksnes juhul, kui see toob kaasa püsiva majandusliku ja sotsiaalse arengu ning seda ei kasutata muude avalike või erakulutuste asendajana.(16) Nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1968/2006, mis käsitleb ühenduse rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2007–2010),[14] määratakse kindlaks fondi rakendamise lähtesumma ajavahemikuks 2007–2010.(17) Euroopa Ühenduste Kohtu 3. septembri 2009. aasta otsusega kohtuasjas C–166/07 (Euroopa Parlament vs. nõukogu ja komisjon)[15] tühistati määrus (EÜ) nr 1968/2006, mis lähtus ainult Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklist 308, sest otsuse kohaselt oleks sobivaks õiguslikuks aluseks olnud Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 159 lõige 3 koos artikliga 308. Lisaks otsustas kohus, et määrus (EÜ) nr 1968/2006 jääb kehtima kuni mõistliku tähtaja jooksul jõustub uus määrus, mis võetakse vastu kooskõlas asjakohase õigusliku alusega, et määruse (EÜ) nr 1968/2006 kehtetuks tunnistamine ei mõjutaks kõnealuse määruse kohaselt tehtavate maksete või kohustuste kehtivust.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (edaspidi „fond”) antava rahalise toetuse eraldamise lähtesumma aastateks 2007–2010 on 60 miljonit eurot.Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased eraldised finantsraamistiku piires.Artikkel 2Fond kasutab toetust kooskõlas Iirimaa ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitsuste vahelise 18. septembri 1986. aasta lepinguga Rahvusvahelise Iirimaa Fondi kohta (edaspidi „leping”).Toetuse jagamisel eelistab fond piiriüleseid või kogukondadevahelisi projekte, et täiendada struktuurifondidest rahastatavaid meetmeid, eelkõige neid, mida toetatakse Põhja-Iirimaa ja Iirimaa piirialade programmi PEACE (edaspidi „programm PEACE”) raames.Toetust kasutatakse jätkusuutliku majandusliku ja sotsiaalse arengu saavutamiseks asjaomastes piirkondades. Seda ei kasutata muude avaliku või erasektori kulutuste asendajana.Artikkel 3Fondi haldusnõukogu istungitel esindab Euroopa Liitu vaatlejana komisjon.Fond on vaatlejana esindatud programmi PEACE ja vajaduse korral muude struktuurifondide meetmete järelevalvekomitee koosolekutel.Artikkel 4Komisjon määrab koostöös fondi halduskoguga kindlaks sobiva viisi fondi ja struktuurifondide asjaomaste toetuste (eelkõige programmi PEACE raames) korraldus- ja rakendusasutuste vahelise kooskõlastamise tagamiseks kõigil tasanditel.Artikkel 5Komisjon määrab koostöös fondi haldusnõukoguga kindlaks sobilikud teavitamise ja tähelepanu äratamise viisid, et viia inimesi kurssi Euroopa Liidu toetusega fondi rahastatavatele projektidele.Artikkel 6Hiljemalt 30. juuniks 2008 esitab fond komisjonile strateegia fondi tegevuse lõpetamiseks, sealhulgas:a) tegevuskava, milles on ära näidatud kavandatavad maksed ja fondi tegevuse lõpetamise eeldatav kuupäev;b) kohustustest vabastamise menetlus;c) kasutamata summade ja saadud intressi käsitamine fondi tegevuse lõpetamisel.Hilisemad maksed fondi sõltuvad sellest, kas komisjon kiidab tegevuse lõpetamise strateegia heaks. Kui strateegiat pole 30. juuniks 2008 esitatud, katkestatakse maksed kuni selle esitamiseni.Artikkel 71. Toetusi haldab komisjon.Kui lõikest 2 ei tulene teisiti, makstakse iga-aastane toetus osamaksetena järgmiselt:a) esimene 40 %ne ettemakse tehakse pärast seda, kui komisjon on kätte saanud halduskogu esimehe allkirjastatud kohustise, mille kohaselt fond täidab käesoleva määrusega sätestatud tingimusi toetuse andmiseks;b) teine 40 %ne ettemakse tehakse kuus kuud hiljem;c) 20 %ne lõppmakse tehakse pärast seda, kui komisjon on kätte saanud ja heaks kiitnud fondi aasta tegevusaruande ning auditeeritud raamatupidamisaruande kõnealuse aasta kohta.2. Enne osamakse tegemist hindab komisjon fondi finantsvajadusi fondi kassajäägi põhjal iga makse jaoks määratud ajal. Kui sellest hinnangust järeldub, et fondi finantsvajadustest lähtuvalt ei ole ühe nimetatud osamakse tegemine põhjendatud, peatatakse asjaomase makse tegemine. Komisjon vaatab selle otsuse fondi poolt esitatud uutest andmetest lähtudes uuesti läbi ja jätkab maksete tegemist niipea, kui peab nende tegemist põhjendatuks.Artikkel 8Fondist võib struktuurifondidest rahalist abi saavale või saama hakkavale projektile raha eraldada üksnes juhul, kui summa, mis saadakse nimetatud rahalise abi ja 40 % fondi toetuse liitmisel, ei ületa 75 % projekti abikõlblikest kogukuludest.Artikkel 9Komisjonile tuleb esitada lõpparuanne kuus kuud enne artikli 6 esimese lõigu punktis a osutatud strateegias nimetatud lõpetamiskuupäeva või kuus kuud pärast Euroopa Liidu viimast makset, sõltuvalt sellest, kumb kirjeldatud kuupäevadest on varasem, ning see peab sisaldama kogu vajalikku teavet, mis võimaldab komisjonil hinnata abi rakendamist ja eesmärkide saavutamist.Artikkel 10Viimase aasta toetus makstakse välja pärast artikli 7 lõikes 2 osutatud finantsvajaduste analüüsi ning eeldusel, et fondi tegevuses järgitakse artiklis 6 ette nähtud tegevuse lõpetamise strateegiat.Artikkel 11Kulutuste abikõlblikkuse lõppkuupäev on 31. detsember 2013.Artikkel 12Käesolev määrus jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Artiklit 6 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.Käesolev määrus kaotab kehtivuse 31. detsembril 2010.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident president […] […]  FINANTSSELGITUSPoliitikavaldkond: REGIO Meede: Muud piirkondlikud meetmed |MEETME NIMETUS: EUROOPA LIIDU TOETUS RAHVUSVAHELISELE IIRIMAA FONDILE (2007–2010) |1. EELARVERIDA(-READ) + RUBRIIK (RUBRIIGID)13.03.122. ÜLDISED ARVNÄITAJAD2.1. Kogueraldis meetmele (B osa): 60 miljonit eurot kulukohustusteks2.2. Kohaldamisperiood: 2007-20102.3. Üldine mitme aasta kulude eelkalkulatsioon:a) Kulukohustuste assigneeringute/maksete assigneeringute rahalise sekkumise ajakava ( vt punkt 6.1.1 )miljonites eurodes ( kolme kümnendkoha täpsusega )aasta n 2007 | [n+1] 2008 | [n+2] 2009 | [n+3] 2010 | [n+4] | [n+5 jj] | Kokku |Kulukohustused | 15 | 15 | 15 | 15 | 60 |Maksed | 15 | 15 | 15 | 15 | 60 |b) Tehniline ja haldusabi ning toetuskulud ( vt punkt 6.1.2 ).Kulukohustused |Maksed |Vahesumma a+b |Kulukohustused | 15 | 15 | 15 | 15 | 60 |Maksed | 15 | 15 | 15 | 15 | 60 |c) Personali- ja muude halduskulude üldine finantsmõju (vt punkte 7.2 ja 7.3)Kulukohustused/ maksed | 0,042 | 0,042 | 0,042 | 0,042 |KOKKU a+b+c |Kulukohustused | 15,042 | 15,042 | 15,042 | 15,042 | 60,168 |Maksed | 0,042 | 0,042 | 15,042 | 15,042 | 15 | 15 | 60,168 |2.4. Kooskõla finantsplaneeringuga ja finantsperspektiivigaEttepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule2.5. Finantsmõju tuludele:Ettepanekul ei ole finantstagajärgi (hõlmab meetme rakendamisega seonduvaid tehnilisi aspekte).3. EELARVE TUNNUSJOONEDKulu liik | Uus | EFTA osamaks | Kandidaatriikide osamaksed | Finantsperspektiivi rubriik |Mittekohustuslik | Liigendatud | Ei kohaldata | Ei kohaldata | Ei kohaldata | 1A |4. ÕIGUSLIK ALUSEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 352 lõige 1 ja artikkel 175.5. KIRJELDUS JA PÕHJUSED5.1. Vajadus Euroopa Liidu sekkumise järele5.1.1. Taotletavad eesmärgidSoodustada natsionalistide ja unionistide vahelisi kontakte, dialoogi ja leppimist kogu Iirimaal ning edendada mõlema kogukonna majanduslikku ja sotsiaalset arengut.5.1.2. Meetme põhjendusTunnistades, et fondi eesmärgid kajastavad Euroopa Liidu eesmärke, on liit andnud fondile rahuprotsessi toetamiseks rahalist toetust alates 1989. aastast. Kokku on EL fondi toetanud 289 miljoni euroga.2005. aasta 15. ja 16. detsembri istungil Brüsselis tegi Euroopa Ülemkogu komisjonile ülesandeks võtta vajalikke meetmeid ELi toetuse jätkumiseks fondile selle tegevuse otsustavas lõppjärgus kuni 2010. aastani, mis on ühtlasi viimane aasta, mil fond rahastajatelt rahalist toetust taotleb.Toetuse jätkamine veel nelja aasta jooksul kuni fondi tegevuse lõpetamiseni näitab ilmekalt ELi soovi Põhja-Iirimaa rahuprotsessi toetada.5.2. Kavandatav tegevus ja eelarvelise sekkumise korraldus-  Soodustada natsionalistide ja unionistide vahelisi kontakte, dialoogi ja leppimist kogu Iirimaal ning edendada mõlema kogukonna majanduslikku ja sotsiaalset arengut.-  Fond tegutseb peamiselt Põhja-Iirimaal ja Iirimaa piirialadel, sellest toetatakse kindlaksmääratud ebasoodsas olukorras olevaid piirkondi.-  Fondi tegevuse üksikasjalik analüüs on avaldatud komisjoni aruandes ja selle lisades (KOM(2006) 563, 12. oktoober 2006).5.3. RakendusmeetodidHaldamine koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega.Sõltuvalt fondi finantsvajaduste hindamisest makstakse iga-aastast toetust tavaliselt järgmiste osamaksetena: esimene 40 %ne ettemakse tehakse pärast seda, kui komisjon on kätte saanud halduskogu esimehe allkirjastatud kohustise, mis vastab nõukogu määrusele; teine 40 %ne osamakse tehakse kuus kuud hiljem ja 20 %ne lõppmakse tehakse pärast seda, kui komisjon on kätte saanud ja heaks kiitnud fondi aasta tegevusaruande ning auditeeritud raamatupidamisaruande kõnealuse aasta kohta.6. FINANTSMÕJU6.1. Kogu finantsmõju B osale – (kogu programmiperioodi jooksul)6.1.1. Rahaline sekkumineKulukohustused (miljonites eurodes, kolme kümnendkoha täpsusega)Liigendus | [aasta n] 2007 | [n+1] 2008 | [n+2] 2009 | [n+3] 2010 | [n+4] | [n+5 jj] | Kokku |Meede 1 | 15 | 15 | 15 | 15 | 60 |Meede 2 |jne. |KOKKU | 15 | 15 | 15 | 15 | 60 |6.1.2. Tehniline ja haldusabi ning toetuskulud ja IT-kulud (kulukohustuste assigneeringud)Ei kohaldata.6.2. Kulude arvestus B osas kavandatud meetmete lõikes (kogu programmiperioodi jooksul)Ei kohaldata.7. MÕJU PERSONALILE JA HALDUSKULUD7.1. Mõju personalileAmetikoha liik | Meetme haldamiseks vajalik olemasolev ja/või täiendav personal | Kokku | Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus |Alaliste ametikohtade arv | Ajutiste ametikohtade arv |Ametnikud või ajutine personal | A B C | 0,2 0,1 | 0,2 0,1 | Vajaduse korral võib lisas esitada ülesannete põhjalikuma kirjelduse. |Muu personal |Kokku | 0,3 | 0,3 |7.2. Personaliga seotud üldine finantsmõjuAmetikoha liik | Summa (eurodes) | Arvutamismeetod* |Ametnikud Ajutine personal | 32 400 | 0,3 * €108 000 |Muu personal (täpsustada eelarverida) |Kokku | 32 400 |Personali- ja haldusressursside vajadused kaetakse vahendite piires, mis eraldatakse haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise protseduuri raames, võttes arvesse eelarvepiiranguid.7.3. Meetmest tulenevad muud halduskuludEelarverida (number ja nimetus) | Summa (eurodes) | Arvutamismeetod |Kogueraldised (jaotis A7) A0701 – Lähetused A07030 – Koosolekud A07031 – Kohustuslikud komiteed A07032 – Mittekohustuslikud komiteed A07040 – Konverentsid A0705 – Uuringud ja konsultatsioonid Muud kulud (täpsustada) Audit | 8 000 1 600 | 800 eurot * 10 korda aastas (5 keskmiselt 2-päevast lähetust) 800 eurot * 2 korda aastas |Teabesüsteemid (A-5001/A-4300) |Muud kulud – A osa (täpsustada) |Kokku | 9 600 |Summad kajastavad kogukulu 12 kuu kohta.I Kokku aasta kohta (7.2+7.3) II Meetme kestus III Meetme kogukulud (I x II) | 42 000 eurot 4 aastat 168 000eurot |8. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE8.1. JärelvalvekordKomisjon jälgib fondi tegevust halduskogus vaatlejana ning talle edastatakse IFI nõuandva komitee koosolekute dokumendid. Fondi tegevust kontrollivad ka regionaalpoliitika peadirektoraadi auditi- ja kontrollitalitused. Tulemusnäitajad on fondi heakskiidetud projektide arv ja väärtus.Toetuse väljamaksmise jätkumiseks esitab Rahvusvaheline Iirimaa Fond komisjonile igal aastal oma raamatupidamis- ja tegevusaruande, mis peab vastama komisjoni nõuetele. Samuti sõltuvad fondi tehtavad maksed komisjoni hinnangust fondi finantsvajadustele, mille komisjon annab fondi kassajäägi põhjal iga makse jaoks määratud ajal.Arvestades, et fond lõpetab tegevuse 2010. aastal, peab see esitama komisjonile strateegia fondi tegevuse lõpetamiseks ning hilisemad maksed fondi sõltuvad sellest, kas komisjon kiidab tegevuse lõpetamise strateegia heaks. Komisjon kiitis kõnealuse strateegia heaks 2009. aasta septembris. Lõpetamise strateegia raames esitab fond kogu vajaliku teabe, mis võimaldab komisjonil hinnata abi rakendamist ja eesmärkide saavutamist.8.2. HindamineHinnang fondi tegevusele on esitatud komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta aruandes KOM(2006) 563.9. PETTUSEVASTASED MEETMEDKomisjoni esindaja kuulub fondi halduskogusse ning iga-aastane lõppmakse tehakse alles pärast fondi aastaaruande ja auditeeritud raamatupidamisaruande esitamist ja heakskiitmist. Fondi tegevust kontrollivad ka regionaalpoliitika peadirektoraadi auditi- ja kontrollitalitused.[1] ELT L 30, 3.2.2005, lk 1–3.[2] ELT L 409, 30.12.2006, lk 86.[3] Kohtuasi C-166/07.[4] Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitsuse ning Iirimaa valitsuse 18. septembri 1986. aasta leping Rahvusvahelise Iirimaa Fondi kohta (viimati muudetud 10. oktoobril 2000); UK Treaty Series nr 58 (1987) Cm 266 / Iiri Vabariik nr 1 (1986) Cmnd 9908.[5] ELT L 30, 3.2.2005, lk 1–3.[6] KOM (2006)563, 12.10.2006.[7] ELT C[…].[8] ELT C[…].[9] ELT C[…].[10] ELT L 30, 3.2.2005, lk 1.[11] EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1.[12] ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.[13] ELT C 139, 14.6.2006, lk 1.[14] ELT L 409, 30.12.2006, lk 86.[15] Seni avaldamata.


Tähtis õiguslik teade

|

52006PC0826

Ettepanek Nõukogu määrus millega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit räni impordi suhtes määrusega (EÜ) nr 398/2004 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Korea Vabariigist saadetud räni impordile, olenemata sellest, kas see deklareeritakse Korea Vabariigist pärinevana või mitte  /* KOM/2006/0826 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 18.12.2006KOM(2006)826 lõplikEttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit räni impordi suhtes määrusega (EÜ) nr 398/2004 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Korea Vabariigist saadetud räni impordile, olenemata sellest, kas see deklareeritakse Korea Vabariigist pärinevana või mitte(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1.  ETTEPANEKU TAUST1-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidKäesolev ettepanek käsitleb nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 384/96 (kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed), mida on viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (edaspidi „algmäärus“), kohaldamist Korea Vabariigist saadetud Hiina Rahvavabariigist pärit ränimetalli importi käsitleva menetluse suhtes.120-  Üldine taustKäesolev ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega ning tuleneb uurimisest, mis on tehtud kooskõlas algmäärusega kehtestatud sisuliste ja protseduuriliste nõuetega.139-  Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidEttepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad.141-  Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEi kohaldata.2.  KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE3.  Konsulteerimine huvitatud isikutegaMenetlusega seotud huvitatud isikutel on juba olnud võimalus algmääruse sätete kohaselt uurimise käigus oma huvisid kaitsta.-  Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine229Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada230-  Mõju hindamineKäesolev ettepanek on algmääruse rakendamise tulemus.Algmääruses ei nähta ette üldist mõju hindamist, kuid see sisaldab hinnatavate tingimuste täielikku nimekirja.4.  ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG305-  Kavandatud meetmete kokkuvõteNõukogu määrusega (EÜ) nr 2200/90 kehtestati Hiina Rahvavabariigist pärit räni impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks. Varsti pärast seda ning pärast ühenduse tootmisharu esitatud kaebust ja komisjoni sellele järgnenud uurimist tegi nõukogu määruses nr 1607/92 järelduse, et kehtivad dumpinguvastased tollimaksud olid absorbeeritud ning kehtestas Hiina Rahvavabariigist pärit räni impordi suhtes täiendava tollimaksu.Tuleb märkida, et mõlemad aegumise läbivaatamised (määrus nr 2496/97 ja nr 398/2004) kinnitasid ühenduse piiril enne tollimaksu sissenõudmist kohaldatava lõpliku dumpinguvastase tollimaksu määraks 49%.6. märtsil 2006. aastal sai komisjon uue taotluse uurida väidetavat kõrvalehoidmist Hiinast pärit räni impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest ümberlaadimise kaudu Korea Vabariigis.Uurimine näitas, et taolise kaubandusstruktuuri muutuse põhjuseks ei ole mingit muud piisavat põhjendust ega õigustust kui dumpinguvastaste meetmete kehtestamine ning et olemasolevate dumpinguvastaste meetmete parandavat mõju kahjustatakse nii koguste kui ka hindade osas. Ilmnes, et vaatlusaluse toote märkimisväärsete koguste import Korea Vabariigist on asendanud Hiinast pärit räni impordi. Peale selle leiti piisavalt tõendeid selle kohta, et impordimahu suurenemine toimus olemasolevate meetmeteni viinud uurimise käigus kehtestatud mittekahjustavast hinnast oluliselt madalamate hindade juures ning et tegu oli siiski märkimisväärse dumpinguga.Seetõttu tehakse ettepanek laiendada Hiina Rahvavabariigist pärit ränimetalli impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid Korea Vabariigist saadetud samadele toodetele.Konsulteeriti liikmesriikidega ja enamik neist toetas käesolevat ettepanekut.Tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku, mis tuleks Euroopa Liidu Teatajas avaldada nii kiiresti kui võimalik.310-  Õiguslik alusNõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed, viimati muudetud nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 2117/2005.329-  Subsidiaarsuse põhimõteEttepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.-  Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.331Meetme vormi kirjeldatakse eespool nimetatud algmääruses ja see ei võimalda riiklike otsuste tegemist.332Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt ühenduse, liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike omavalitsuste, ettevõtjate ja kodanike rahaline ja halduskoormus tuleb hoida võimalikult madala ja proportsionaalsena ettepanekus sätestatud eesmärgiga.-  Õigusakti valik341Kavandatud õigusakt: määrus.342Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel.Eespool nimetatud algmääruses ei nähta ette muid võimalusi.5.  MÕJU EELARVELE409Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.EttepanekNÕUKOGU MÄÄRUSmillega laiendatakse Hiina Rahvavabariigist pärit räni impordi suhtes määrusega (EÜ) nr 398/2004 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Korea Vabariigist saadetud räni impordile, olenemata sellest, kas see deklareeritakse Korea Vabariigist pärinevana või mitteEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[1] ( edaspidi „algmäärus” ), eriti selle artiklit 13,võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,ning arvestades järgmist:A. MENETLUS1. Olemasolevad meetmed(1) Määrusega (EÜ) nr 2200/90[2] (edaspidi "esialgne uurimine") kehtestas nõukogu lõplikud dumpinguvastased meetmed kindlasummalise tollimaksuna ühe tonni räni kohta, mis on pärit Hiina Rahvavabariigist (edaspidi "Hiina") ja mida imporditakse ühendusse.(2) Varsti pärast seda ning pärast ühenduse tootmisharu esitatud kaebust tegi nõukogu määruses nr 1607/92[3] järelduse, et Hiina eksportijad olid kehtivad dumpinguvastased tollimaksud absorbeerinud, ning kehtestas Hiinast pärit räni impordi suhtes täiendava tollimaksu.(3) 1997. aastal algatati nii aegumise läbivaatamine kui ka vahepealne läbivaatamine. Kõnealused läbivaatamised lõpetati määrusega nr 2496/97.[4] Nimetatud kahe läbivaatamise tulemusel meetmed säilitati, kuid leiti, et oleks asjakohasem muuta meetmete vorm kindlasummalise tollimaksu asemel väärtuseliseks tollimaksuks. Tollimaksu määr oli kõnealuse impordi puhul 49% protsenti CIF-hinnast. Madalama tollimaksu reegli kohaselt vastas see määr kahjumarginaalile.(4) Pärast aegumise läbivaatamist otsustas nõukogu määrusega (EÜ) nr 398/2004,[5] et dumpinguvastane tollimaks tuleb säilitada.2. Taotlus(5) Komisjonile laekus 6. märtsil 2006. aastal algmääruse artikli 13 lõike 3 kohane taotlus uurida väidetavat kõrvalehoidmist dumpinguvastastest meetmetest, mis olid kehtestatud Hiina Rahvavabariigist pärit CN-koodi 2804 69 00 alla kuuluva räni (ränisisaldus alla 99,99% massist) impordi suhtes. Taotluse esitas Euroalliages (Liaison Committee of the Ferro-Alloy Industry) (edaspidi "taotleja") tootjate nimel, kelle toodang moodustab olulise osa, nimelt 100% ühenduse ränitoodangust. Taotluses väideti, et Hiinast pärit räni impordi suhtes kehtivatest meetmetest on hoitud kõrvale ümberlaadimise teel Korea Vabariigis (edaspidi „Korea”).(6) Lisaks väideti taotluses, et taolise kaubandusstruktuuri muutuse põhjuseks ei olnud mingit muud piisavat põhjendust ega õigustust kui dumpinguvastaste meetmete kehtestamine ning et olemasolevate dumpinguvastaste meetmete parandavat mõju oli kahjustatud nii koguste kui ka hindade osas. Ilmnes, et märkimisväärsete ränikoguste import Korea Vabariigist on asendanud Hiinast pärit räni impordi. Lisaks olid olemas piisavad tõendid selle kohta, et kõnealune import toimus olemasolevate meetmete kehtestamiseni viinud uurimises ühenduse tootmisharu jaoks kindlaks määratud tootmishindadest ja mõistlikust kasumist madalamate hindadega.(7) Lõpuks väitsid taotlejad, et võrreldes Hiinast pärit räni jaoks eelnevalt kindlaksmääratud normaalväärtusega müüdi Koreast saadetud räni dumpinguhinnaga.3. Algatamine(8) Olles pärast nõuandekomiteega konsulteerimist kindlaks teinud, et on olemas piisavalt esmapilgul usutavaid tõendeid uurimise algatamiseks algmääruse artikli 13 kohaselt, algatas komisjon uurimise määrusega (EÜ) nr. 607/2006[6] (edaspidi “algatamismäärus”). Algmääruse artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohaselt esitas komisjon algatamismäärusega tolliasutustele nõude registreerida Koreast saadetava räni import olenemata sellest, kas seda deklareeritakse Koreast pärinevana või mitte.4. Uurimine(9) Komisjon teatas uurimise algatamisest ametlikult Hiina ja Korea asutustele, teadaolevalt asjassepuutuvatele ühenduse tootjatele/eksportijatele ja importijatele ning taotluse esitanud ühenduse tootmisharule. Küsimustikud saadeti Korea tootjatele/eksportijatele ning Hiina ja Korea asutustele. Huvitatud isikutele anti võimalus teha oma seisukohad teatavaks kirjalikult ja taotleda ärakuulamist algatamismääruses sätestatud tähtaja jooksul. Kõiki isikuid teavitati, et koostööst hoidumise tagajärjeks võib olla algmääruse artikli 18 kohaldamine ja järelduste tegemine kättesaadavate andmete alusel.(10) Küsimustiku vastuseid ei saadud Hiina eksportijatelt/tootjatelt ning ka Hiina asutustelt ei saanud komisjon märkusi.(11) Kaks Korea äriühingut oli valmis uurimises koostööd tegema. Ainult üks neist importis räni Hiinast Koreasse, kuid ei eksportinud ühendusse. Teine koostööd tegev Korea äriühing ei tootnud ega importinud räni üldse.5. Uurimisperiood(12) Uurimine toimus ajavahemikul 1. aprillist 2005 kuni 31. märtsini 2006 (edaspidi „uurimisperiood”). Kaubandusstruktuuri väidetava muutuse uurimiseks koguti andmeid alates 2001. aastast kuni uurimisperioodi (edaspidi "vaatlusalune periood") lõpuni.B. UURIMISE TULEMUSED1. Üldkaalutlused / koostöö aste(13) Nagu eespool põhjenduses 10 märgitud, ei teinud Hiina ränitootjad/-eksportijad uurimises koostööd ega esitanud ükski ühenduse importija uurimise jaoks asjakohast teavet. Nagu põhjenduses 11 märgitud, tegi koostööd üksnes kaks Korea äriühingut, kuid nad ei eksportinud vaatlusalusel perioodil ühendusse räni. Seega tuli Koreast ühendusse saadetud räni käsitlevad järeldused teha vastavalt algmääruse artiklile 18 kättesaadavate faktide alusel.2. Vaatlusalune toode ja samasugune toode(14) Vaatlusalune toode on sama, mis esialgses uurimises, st Hiinast pärit ja CN-koodi 2804 69 00 alla kuuluv räni (ränisisaldus alla 99,99% massist). Tuletatakse meelde, et kõrgema puhtuseastmega räni, mille ränisisaldus on vähemalt 99,99 %, mida kasutatakse põhiliselt elektrooniliste pooljuhtide tööstuses, kuulub teistsuguse CN-koodi alla ja käesolev menetlus seda ei hõlma.(15) Kahelt koostööd tegevalt Korea äriühingult saadud teabe ja taotleja esitatud taotluses sisalduva teabe alusel järeldati, et Hiinast ühendusse eksporditud räni ja Koreast ühendusse saadetud räni füüsikalised põhiomadused on samasugused ning neid kasutatakse samal otstarbel. Seepärast käsitatakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses. Uurimise ajal vastupidiseid seisukohti ei avaldatud.3. Kaubandusstruktuuri muutus kolmandate riikide ja ühenduse vahel(16) Nagu eespool märgitud, väideti, et kaubandusstruktuuri muutumine tuleneb ümberlaadimisest Koreas.(17) Kuna Korea eksportivad äriühingud ei teinud koostööd, määrati Koreast ühendusse eksporditud vaatlusaluse toote kogus ja väärtus olemasoleva teabe põhjal, milleks kõnealusel juhul oli Eurostati impordistatistika.(18) Kaubandusstruktuuri muutus põhineb allpool esitatud tabelis olevatel andmetel. Suures koguses räni importimist Koreast ühendusse alustati aastatel 2002 ja 2003 ning see jätkus kuni uurimisperioodini. Märkimisväärsete impordikoguste saatmine Koreast eelkõige 2003. aasta ja uurimisperioodi vahelisel ajal (ehkki need kõikusid sel ajal) toimus paralleelselt Hiinast pärit impordi olulise ja jätkuva vähenemisega (üle 50%).Tabel 1: Hiinast ja Koreast pärit räni import (kogus)Riik | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood (4.2005–3.2006) |Hiina (tonni) | 39 705 | 56 226 | 55 939 | 30 346 | 22 358 |Korea (tonni) | 1070 | 5540 | 2340 | 4380 | 3658 |Allikas : Eurostat.4. Kindlakstehtud kõrvalehoidmine ning ebapiisav põhjendus või majanduslik õigustus(19) Kuna ükski ühendusse räni eksportiv Korea äriühing ei teinud käesolevas uurimises koostööd, põhines kõrvalehoidmise hindamine vastavalt algmääruse artiklile 18 kättesaadaval teabel, sealhulgas kaebuses esitatud teabel. Uurimise käigus ei leitud andmeid, mis oleks viidanud sellele, et kõnealune räni oli toodetud Koreas. Seevastu kinnitasid mõlemad koostööd tegevad Korea äriühingud, et Koreas räni ei toodeta.(20) Seepärast tehakse järeldus, et algmääruse artikli 13 lõike 1 tähenduses muu piisava põhjenduse või majandusliku õigustuse puudumisel tulenes kaubandusstruktuuri muutus Hiinast pärit räni impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastastest tollimaksudest ning tuleb oletada, et see tuleneb – nagu kaebuse esitaja väidab – Korea kaudu tehtavast ümberlaadimisest.5. Tollimaksu parandava mõju kahjustamine samasuguse toote hindade ja/või koguste osas(21) Põhjenduses 18 nimetatud andmete põhjal on ilmne, et vaatlusaluse toote ühendusse suunatud impordi struktuuris on toimunud koguseline muutus ning et Hiinast ühendusse suunatud import vähenes 2005. aastal märkimisväärselt, samas kui paralleelselt kasvas ühendusse suunatud import Koreast – riigist, kus räni ei toodeta. Seepärast on selge, et märgatav kaubavoogude muutus on kahjustanud meetmete parandavat mõju seoses ühenduse turule imporditud kogustega, isegi kui Koreast pärit import kasvas uurimisperioodil oluliselt vähem kui alanes Hiinast pärit import 2004. aasta ja uurimisperioodi vahel.(22) Koreast saadetud räni hindade puhul tuli koostöö puudumisel võtta aluseks Eurostati andmed. Leiti, et Koreast ühendusse suunatud ekspordi keskmised hinnad olid palju madalamad kui müügihinnad ja ühenduse tootmisharu kulud, mis olid kindlaks tehtud praeguste meetmete kehtestamiseni viinud uurimises.Tabel 2: Hiinast ja Koreast pärit räni import (eurot tonni kohta)Riik | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | Uurimisperiood (4.2005–3.2006) |Hiina | 1 063 | 1 000 | 1 026 | 964 | 1 001 |Korea | 1 031 | 912 | 961 | 1 039 | 1 061 |Allikas : Eurostat.(23) Seetõttu jõuti järeldusele, et vaatlusaluse toote import Koreast kahjustab tollimaksu parandavat mõju nii koguste kui ka hindade osas.6. Tõendid dumpingu kohta võrreldes eelnevalt samasuguse toote suhtes kindlaksmääratud normaalväärtustega(24) Nagu selgitatud põhjendustes 10 ja 11 ning võttes arvesse koostöö puudumist, kasutati selleks, et teha kindlaks, kas on tõendeid dumpingu kohta vaatlusaluse toote Koreast ühendusse eksportimisel uurimisperioodil, algmääruse artikli 18 kohaselt ELi suunduva ekspordi hindade kindlaksmääramise alusena Eurostati kombineeritud nomenklatuuri tasandi andmeid.(25) Algmääruse artikli 13 lõike 1 kohaselt võrreldi neid ekspordihindu eelnevalt kindlaksmääratud normaalväärtusega, kõnealusel juhul kõige viimases aegumise läbivaatamises kindlaksmääratud normaalväärtusega.(26) Algmääruse artikli 2 lõike 11 ja artikli 2 lõike 12 kohaselt kinnitas aegumise läbivaatamise uurimise käigus kindlaks määratud kaalutud keskmise normaalväärtuse ja käesoleva uurimise ekspordihindade kaalutud keskmise (väljendatuna protsendina CIF-hinnast ühenduse piiril enne tollimaksu tasumist) võrdlus märkimisväärset dumpingut.C. MEETMED(27) Eespool esitatu põhjal on leitud, et algmääruse artikli 13 lõike 1 teise lause tähenduses on toimunud meetmetest kõrvalehoidmine. Vastavalt algmääruse artikli 13 lõike 1 esimesele lausele tuleks olemasolevaid Hiinast pärit toote impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid laiendada ka Koreast saadetud samale tootele, sõltumata sellest, kas toote deklareeritud päritolumaa on Korea või mitte.(28) Laiendatavad meetmed peaks olema määruse (EÜ) nr 398/2004 artikli 1 lõikes 2 nimetatud meetmed, milleks on 49% suurune lõplik dumpinguvastane tollimaks, mida kohaldatakse vaba netohinna suhtes ühenduse piiril enne tollimaksu sissenõudmist.(29) Vastavalt algmääruse artikli 13 lõikele 3 ja artikli 14 lõikele 5, milles nähakse ette, et kõik laiendatud meetmed peaksid kehtima impordi suhtes, mis on sisenenud ühendusse algatamismäärusega kehtestatud registreerimise alusel, tuleb Koreast saadetud räni registreeritud impordilt sisse nõuda tollimaksud.D. VABASTUSTAOTLUSED(30) Ehkki käesoleva uurimise käigus ei leitud Koreast ühtegi tegelikku räni tootjat / ühendusse eksportijat ega võtnud keegi neist ise komisjoniga ühendust, peavad eksportijad, kes kaaluvad algmääruse artikli 13 lõike 4 kohaselt laiendatud dumpinguvastasest tollimaksust vabastamiseks taotluse esitamist, täitma küsimustiku, et komisjon saaks otsustada, kas vabastus on põhjendatud. Sellise vabastuse võib anda pärast seda, kui on hinnatud vaatlusaluse toote turuolukorda, tootmisvõimsust ja tootmisvõimsuse rakendamist, hanke- ja müüginäitajaid ning selliste tavade jätkumise tõenäosust, milleks puudub piisav põhjendus või majanduslik õigustus, ning tõendeid dumpingu kohta. Tavaliselt teeb komisjon ka kontrollkäigu kohapeal. Taotlus tuleb viivitamata saata komisjonile koos vajalike andmetega, eelkõige võimalike muudatustega äriühingu tootmis- ja müügitegevuses.(31) Kui vabastus on põhjendatud, teeb komisjon pärast nõuandekomiteega konsulteerimist ettepaneku käesolevat määrust vastavalt muuta. Hiljem jälgitakse kõiki vabastuse saanuid, et tagada vabastuse andmisega kehtestatud tingimuste täitmine.E. MENETLUS(32) Huvitatud isikuid teavitati olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal nõukogu kavatseb laiendada kehtivat lõplikku dumpinguvastast tollimaksu, ja neile anti võimalus avaldada arvamust ja esitada oma seisukoht. Ei saadud ühtki märkust, mille tõttu oleks tulnud eespool esitatud järeldusi muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 11. Määrusega (EÜ) nr 398/2004 kehtestatud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu Hiina Rahvavabariigist pärit CN-koodi 2804 69 00 alla kuuluva räni impordi suhtes laiendatakse CN-koodi ex 2804 69 00 (TARICi koodi 2804 69 00 10) alla kuuluvale Koreast saadetud räni impordile, olenemata sellest, kas see deklareeritakse Koreast pärinevana või mitte.2. Käesoleva artikli lõikega 1 laiendatud tollimaksud nõutakse sisse komisjoni määruse (EÜ) nr 607/2006 artikli 2 ja määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 13 lõike 3 ja artikli 14 lõike 5 kohaselt registreeritud impordilt.3. Kohaldatakse kehtivaid tollimaksualaseid sätteid.Artikkel 21. Artikli 1 alusel laiendatud tollimaksust vabastamise taotlused esitatakse kirjalikult ühes ühenduse ametlikus keeles ja neile peab alla kirjutama taotlejat esindama volitatud isik. Taotlus tuleb saata järgmisel aadressil:European CommissionDirectorate-General for TradeDirectorate BOffice: J-79 05/17B - 1049 BrusselsFaks (32 2) 295 65 052. Vastavalt määruse (EÜ) nr 384/96 artikli 13 lõikele 4 võib komisjon pärast konsulteerimist nõuandekomiteega oma otsusega vabastada artikliga 1 laiendatud tollimaksust impordi, mille puhul ei hoita kõrvale määrusega (EÜ) nr 398/2004 kehtestatud dumpinguvastastest meetmetest.Artikkel 3Toll peab lõpetama impordi registreerimise, mis oli kehtestatud vastavalt määruse (EÜ) nr. 607/2006 artiklile 2.Artikkel 4Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk. 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2117/2005 (ELT L 340, 23.12.2005, lk 17).[2] EÜT L 198, 28.7.1990, lk. 57[3] EÜT L 170, 25.6.1992, lk. 1[4] EÜT L 345, 16.12.1997, lk. 1[5] ELT L 66, 22.3.2004, lk 15.[6] ELT L 107, 20.4.2006, lk 24.