title: Ettepanek: Nõukogu otsus vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Küprosel 1. jaanuaril 2008. aastal

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0256

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 16.5.2007KOM(2007) 256 lõplik2007/0090 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSvastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Küprosel 1. jaanuaril 2008. aastal(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI3. mail 1998. aastal otsustas nõukogu, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Austria ja Soome olid täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 1999. aastal. Taani ja Ühendkuningriik kasutasid loobumisklauslit, mistõttu nõukogu nende kohta hinnangut ei andnud. Kreekat ja Rootsit vaatles nõukogu kui liikmesriike, kelle suhtes on kehtestatud erand. 19. juunil 2000. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka oli täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks alates 2001. aasta 1. jaanuarist. Ühinemisakti artikli 4 kohaselt on Euroopa Liiduga 1. mail 2004. aastal ühinenud riigid (Tšehhi Vabariik, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia) liikmesriigid, kelle suhtes on kehtestatud erand. 11. juulil 2006. aastal otsustas nõukogu, et Sloveenia oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 2007. aasta 1. jaanuarist. Ühinemisakti artikli 5 kohaselt on Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007. aastal ühinenud Bulgaaria ja Rumeenia liikmesriigid, kelle suhtes on kehtestatud erand.Artikli 122 lõikes 2 sätestatakse erandite tühistamise menetlus. Selline menetlus tuleb algatada vähemalt kord kahe aasta jooksul või kui seda taotleb liikmesriik, kelle suhtes on kehtestatud erand. Vastavalt kõnealusele menetlusele peavad komisjon ja Euroopa Keskpank andma nõukogule artikli 121 lõike 1 kohaselt aru sellest, kuidas edeneb liikmesriikidel, kelle suhtes on kehtestatud erand, majandus- ja rahaliidu saavutamisega seotud kohustuste täitmine. Komisjon võib esitada oma ja Euroopa Keskpanga (EKP) aruannete põhjal nõukogule ettepaneku võtta vastu otsus tühistada vajalikud tingimused täitnud liikmesriikide suhtes kehtestatud erand.2006. aastal hindasid komisjon ja EKP kõiki riike, kelle suhtes oli kehtestatud erand. 13. veebruaril 2007. aastal esitas Küpros taotluse vastastikuse lähenemise uueks hindamiseks, et võtta euro kasutusele 1. jaanuaril 2008. aastal, kui tema suhtes kehtestatud erand tühistatakse. Vastuseks sellele taotlusele koostasid komisjon ja EKP Küprose kohta lähenemisaruande.Kolleegium võttis vastu komisjoni lähenemisaruande Küprose kohta 16. mail 2007. aastal. EKP võttis vastu aruande samal päeval. Kõnealustes aruannetes vaadeldakse Küprose õigusaktide, sealhulgas Küprose Keskpanga põhikirja kooskõla asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPS ja EKP põhikirjaga. Aruannetes vaadeldakse ka püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme saavutamist lähenemiskriteeriumide täitmise alusel ning võetakse arvesse mitmeid teisi artikli 121 lõike 1 viimases lõigus nimetatud tegureid.Komisjon järeldab oma lähenemisaruandes, et püsiva vastastikuse lähenemise kõrge tase on Küprosel saavutatud.Komisjon on oma ja EKP aruande põhjal vastu võtnud juurdelisatud ettepaneku nõukogu otsuse kohta, millega tühistatakse Küprose suhtes kehtestatud erand alates 1. jaanuarist 2008.2007/0090 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSvastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Küprosel 1. jaanuaril 2008. aastalEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 122 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse komisjoni aruannet[1],võttes arvesse Euroopa Keskpanga aruannet[2],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,võttes arvesse riigipeade ja valitsusjuhtide tasandil kokkutulnud nõukogu aruteluning arvestades järgmist:(1) Majandus- ja rahaliidu kolmas etapp algas 1. jaanuaril 1999. aastal. Brüsselis 3. mail 1998. aastal toimunud nõukogu kohtumisel, millest võtsid osa riigipead ja valitsusjuhid, otsustati, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Portugal ja Soome olid täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 1999[3].(2) 19. juunil 2000. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 2001[4]. 11. juulil 2006. aastal otsustas nõukogu, et Sloveenia oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 2007[5].(3) Vastavalt asutamislepingule lisatud protokolli (teatavate Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki käsitlevate sätete kohta) lõikele 1 teavitas Ühendkuningriik nõukogu, et ta ei kavatse 1. jaanuaril 1999. aastal üle minna majandus- ja rahaliidu kolmandasse etappi. Seda teadet ei ole muudetud. Vastavalt asutamislepingule lisatud protokolli (teatavate Taanit käsitlevate sätete kohta) lõikele 1 ning Edinburghis 1992. aasta detsembris riigipeade ja valitsusjuhtide poolt vastuvõetud otsusele teatas Taani nõukogule, et ta ei osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis. Taani ei ole taotlenud asutamislepingu artikli 122 lõikes 2 nimetatud menetluse algatamist.(4) Otsusega 1998/317/EÜ kehtestati Rootsi suhtes asutamislepingu artiklis 122 määratletud erand. Vastavalt ühinemisakti[6] artiklile 4 on Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola ja Slovakkia suhtes kehtestatud asutamislepingu artiklis 122 määratletud erand. Vastavalt ühinemisakti[7] artiklile 5 on Bulgaaria ja Rumeenia suhtes kehtestatud asutamislepingu artiklis 122 määratletud erand.(5) Euroopa Keskpank (EKP) asutati 1. juulil 1998. aastal. Euroopa rahasüsteem asendati vahetuskursimehhanismiga, mille käivitamises lepiti kokku Euroopa Ülemkogu 16. juuni 1997. aasta resolutsiooniga vahetuskursimehhanismi loomise kohta majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis[8]. Vahetuskursimehhanismi menetlus majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (ERM II) kehtestati EKP ja euroalalt väljajäävate liikmesriikide keskpankade 1. septembri 1998. aasta kokkuleppega, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi kasutamise kord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis[9].(6) Asutamislepingu artikli 122 lõikes 2 on sätestatud asjaomaste liikmesriikide suhtes kehtestatud erandi tühistamise kord. Selles artiklis sätestatakse, et komisjon ja EKP annavad nõukogule aru asutamislepingu artikli 121 lõikes 1 sätestatud menetluse kohaselt vähemalt kord kahe aasta jooksul või selle liikmesriigi taotlusel, kelle suhtes on kehtestatud erand. 13. veebruaril 2007. aastal esitas Küpros ametliku taotluse vastastikuse lähenemise hindamiseks.(7) Liikmesriikide õigusaktidesse, sealhulgas keskpanga põhikirja, tehakse vajalikud muudatused, et tagada nende kooskõla asutamislepingu artiklite 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga. Komisjoni ja EKP aruannetes antakse üksikasjalik hinnang Küprose õigusaktide kooskõlale asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga.(8) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 1 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 esimese taande kohane hindade stabiilsuse kriteerium, et liikmesriigis on stabiilsed hinnad ja keskmine inflatsioonimäär ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa rohkem kui pooleteise protsendipunkti võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Hindade stabiilsuse kriteeriumi täitmist mõõdetakse nõukogu määruses (EÜ) nr 2494/95[10] määratletud tarbijahindade harmoneeritud indeksi põhjal. Hindade stabiilsuse kriteeriumi täitmise hindamisel mõõdetakse liikmesriikide inflatsiooni muutust protsentides, võrreldes viimase 12 kuu näitajate aritmeetilist keskmist eelnenud 12 kuu näitajate aritmeetilise keskmisega. 2007. aasta märtsis lõppenud üheaastasel ajavahemikul olid hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud kolm liikmesriiki Soome, Poola ja Rootsi, kus inflatsioonimäär oli vastavalt 1,3%, 1,5% ja 1,6%. Komisjoni ja EKP aruannetes vaadeldi kontrollväärtust, mille arvutamiseks liideti kolme hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud liikmesriigi inflatsioonimäärade kaalumata aritmeetilisele keskmisele 1,5 protsendipunkti. Selle põhjal oli 2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku kontrollväärtus 3,0%.(9) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 2 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 teise taande kohane valitsussektori eelarveseisundi kriteerium seda, et kontrollimise ajal ei kohaldata liikmesriigi suhtes asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohast nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.(10) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 3 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 kolmanda taande kohane Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium seda, et liikmesriik on järginud Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud vääringu kahepoolset keskkurssi ühegi teise liikmesriigi vääringu suhtes. Alates 1. jaanuarist 1999 on Euroopa II vahetuskursimehhanism (ERM II) vahetuskursi kriteeriumi täitmise hindamise raamistik. Selle kriteeriumi täitmise hindamisel kontrollisid komisjon ja EKP oma aruannetes 2007. aasta 26. aprillil lõppenud kaheaastast ajavahemikku.(11) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 4 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljanda taande kohane intressimäärade lähenemise kriteerium seda, et ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär liikmesriigis rohkem kui kahe protsendipunkti võrra kolme hindade stabiilsuse osas kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Intressimäärade lähenemise kriteeriumi puhul kasutati kümneaastase tähtajaga riigivõlakirjade võrreldavaid intressimäärasid. Intressimäära kriteeriumi täitmise hindamisel võtsid komisjon ja EKP oma aruannetes arvesse kontrollväärtust, mille arvutamiseks liidetakse kolme hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud liikmesriigi nominaalsete pikaajaliste intressimäärade aritmeetilisele keskmisele kaks protsendipunkti. Selle põhjal oli 2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku kontrollväärtus 6,4%.(12) Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 osutatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 5 esitab lähenemiskriteeriumide täitmise hindamisel kasutatavad andmed komisjon. Komisjon esitas käesoleva ettepaneku koostamiseks vajalikud andmed. Komisjon esitas eelarvet käsitlevad andmed pärast seda, kui liikmesriigid olid 1. aprilliks 2007. aastaks andnud aru vastavalt nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrusele (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta[11].(13) Komisjoni ja EKP koostatud aruannete põhjal, milles hinnatakse, kuidas Küpros on täitnud majandus- ja rahaliidu saavutamist käsitlevaid kohustusi, teeb komisjon järgmised järeldused.Küprose õigusaktid, sealhulgas keskpanga põhikiri, on kooskõlas asutamislepingu artiklitega 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga.Selle kohta, kuidas Küpros on täitnud asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljas taandes nimetatud lähenemiskriteeriume, on tuvastatud järgmist:-  2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli Küprose keskmine inflatsioonimäär 2,0%, mis on allpool kontrollväärtust ja jääb tõenäoliselt selliseks ka lähikuudel;-  Küprose suhtes ei kohaldata nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohtakohta;-  Küpros on olnud ERM II liige alates 2. maist 2005; 2007. aasta 26. aprillil lõppenud kaheaastase ajavahemiku jooksul ei ole Küprose naelal (CYP) olnud tõsiseid pingeid ning Küpros ei ole omal algatusel devalveerinud Küprose naela kahepoolset keskkurssi euro suhtes;-  2007. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli Küprose pikaajaline intressimäär keskmiselt 4,2%, mis on allpool kontrollväärtust.Küpros on eespool nimetatud kriteeriumide alusel saavutanud püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme ning täitnud euro kasutuselevõtuks vajalikud tingimused.(14) Nõukogu otsustab komisjoni ettepaneku alusel kvalifitseeritud häälteenamusega, millised liikmesriigid, kelle suhtes on kehtestatud erand, on täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused ja tühistab asjaomaste liikmesriikide suhtes kehtestatud erandi,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Küpros on täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused. Ühinemisakti artiklis 4 nimetatud erand Küprose suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2008.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Artikkel 3Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.Koostatud:Nõukogu nimeleesistuja[pic][pic][pic] [1] Aruanne võeti vastu 16. mail 2007 – [KOM(2007) 255].[2] Aruanne võeti vastu 16. mail 2007.[3] Nõukogu otsus 1998/317/EÜ, 3. mai 1998 (EÜT L 139, 11.5.1998, lk 30).[4] Nõukogu otsus 2000/427/EÜ, 19. juuni 2000 (EÜT L 167, 7.7.2000, lk 19).[5] Nõukogu otsus 2006/495/EÜ, 11. juuli 2006 (EÜT L 195, 15.7.2006, lk 25).[6] ELT L 236, 23.9.2003, lk 33.[7] ELT L 157, 21.6.2005, lk 203.[8] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 5.[9] EÜT C 345, 13.11.1998, lk 6, muudetud 14. septembri 2000. aasta lepinguga (EÜT C 362, 16.12.2000, lk 11).[10] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2494/95, 23. oktoober 1995, tarbijahindade harmoneeritud indeksite kohta (EÜT L 257, 27.10.1995, lk 1), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).[11] ELT L 332, 31.12.1993, lk 7. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2103/2005 (ELT L 337, 22.12.2005, lk 1).


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0336

Ettepanek: Nõukogu otsus tärklise amülopektiinkomponendi sisalduse suurendamiseks geneetiliselt muundatud kartuli (Solanum tuberosum L., liin EH92-527-1) turuleviimise kohta vastavalt Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ (Ainult rootsikeelne tekst on autentne)  /* KOM/2007/0336 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 13.6.2007KOM(2007) 336 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUStärklise amülopektiinkomponendi sisalduse suurendamiseks geneetiliselt muundatud kartuli (Solanum tuberosum L., liin EH92-527-1) turuleviimise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult rootsikeelne tekst on autentne)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1.  Rootsi ametiasutused said kooskõlas direktiivi 2001/18/EÜ artikliga 13 äriühingult BASF Plant Science teatise (registreerimisnumber C/SE/96/35-01) tärklise amülopektiinkomponendi sisalduse suurendamiseks geneetiliselt muundatud kartuli (Solanum tuberosum L., liin EH92-527-1 ) turuleviimise kohta.2.  Algselt hõlmas teatis nimetatud kartuli kasvatamist ühenduses tööstusliku tärklise valmistamiseks ja loomasöödana kasutamiseks.3.  Vastavalt direktiivi artiklile 14 edastas Rootsi pädev asutus komisjonile teatise kohta hindamisaruande, milles järeldati, et geneetiliselt muundatud kartul tuleks turule viia selle kavandatud kasutusotstarbel.4.  9. detsembril 2005 teatas äriühing BASF Plant Science Rootsi pädevale asutusele, et ta kavatseb direktiivi 2001/18/EÜ alusel koostatud teatisest välja jätta loomasöödana kasutamise otstarbe ning piirduda toote kasutusotstarbe puhul kasvatamise ja tööstusliku tärklise tootmisega.5.  Komisjon edastas hindamisaruande kõigile teistele liikmesriikidele, kellest mõned esitasid toodete turuleviimise kohta vastuväiteid seoses molekulaarse iseloomustuse, allergeensuse, mürgisuse, puuduliku seirekava ja toote tuvastamismeetodiga ning jäid oma seisukohtade juurde.6.  Nende vastuväidete põhjal ning kooskõlas direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 ja määruse (EÜ) nr 178/2002[1] artikli 22 lõike 5 punktiga c konsulteeris komisjon Euroopa Toiduohutusametiga, kes esitas 24. veebruaril 2006 oma arvamuse, milles jõuti järeldusele, et esitatud tõendeid arvesse võttes on ebatõenäoline, et geneetiliselt muundatud kartul ( Solanum tuberosum L. line EH92-527-1) võiks kavandatud kasutusotstarvete korral kahjustada inimeste või loomade tervist või keskkonda.7.  Sellest tulenevalt peab komisjon tegema direktiivi 2001/18/EÜ artikli 18 lõike 1 kohaselt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras otsuse, kohaldades nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7 ning võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklit 8.8.  Võetavate meetmete eelnõu esitati kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 2 direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 kohaselt moodustatud komiteele arvamuse avaldamiseks.9.  Kõnealune komitee, kellega konsulteeriti 4. detsembril 2006, ei ole arvamust avaldanud. Komisjon peab seetõttu kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 4 esitama nõukogule viivitamata ettepaneku võetavate meetmete kohta ja teavitama sellest Euroopa Parlamenti, mida tehti 8. detsembril 2006. Euroopa Parlament võib vajalikuks pidada seisukoha võtmist kooskõlas eespool nimetatud otsuse artikliga 8.10.  Võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni avaldatud aruannet, milles loetletakse kanamütsiini ja neomütsiini kui äärmiselt olulisi antibakteriaalseid aineid inimmeditsiinis ja muus kui inimmeditsiini riskijuhtimise strateegiates, esitas Euroopa Ravimiamet 26. veebruaril 2007 teatise, milles rõhutas mõlema antibiootikumi tähtsust inim- ja veterinaarmeditsiinis. Võttes arvesse nimetatud teatist, kinnitas Euroopa Toiduohutusamet 23. märtsil 2007 oma varasemat hinnangut, et antibiootikumiresistentsuse markergeeni npt II kasutamine geneetiliselt muundatud organismides ning nendest saadud toiduks ja söödaks ettenähtud toodetes on ohutu.11.  Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 on ette nähtud, et nõukogu võib sellist seisukohta arvesse võttes teha ettepaneku suhtes otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega kolme kuu jooksul vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikele 2. Kui nõukogu on kõnealuse kolme kuu jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega väljendanud, et ta on ettepaneku vastu, vaatab komisjon selle uuesti läbi. Kui nõukogu ei ole kavandatud rakendusakti kõnealuse tähtaja möödumisel vastu võtnud ega oma vastuseisu väljendanud, peab kavandatud rakendusakti vastu võtma komisjon.Ettepanek:NÕUKOGU OTSUStärklise amülopektiinkomponendi sisalduse suurendamiseks geneetiliselt muundatud kartuli ( Solanum tuberosum L., liin EH92-527-1) turuleviimise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult rootsikeelne tekst on autentne)(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta),[2] eriti selle artikli 18 lõike 1 esimest lõiku,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:12.  Vastavalt direktiivile 2001/18/EÜ tohib geneetiliselt muundatud organismi või geneetiliselt muundatud organismide kombinatsiooni sisaldavat või nendest koosnevat toodet turule viia ainult siis, kui liikmesriigi pädev asutus annab selleks kirjaliku nõusoleku kõnealuses direktiivis sätestatud korras.13.  Äriühing BASF Plant Science (endine Amylogen HB) esitas Rootsi pädevale asutusele teatise (registreerimisnumber C/SE/96/3501) geneetiliselt muundatud kartuli ( Solanum tuberosum L., liin EH92-527-1) turuleviimise kohta.14.  Algselt hõlmas teatis Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 turuleviimist, et seda ühenduses kasvatada tööstusliku tärklise valmistamiseks ja loomasöödana kasutamiseks.15.  Rootsi pädev asutus koostas direktiivi 2001/18/EÜ artikliga 14 kehtestatud korras hindamisaruande, milles järeldati, et puuduvad teaduslikud tõendid selle kohta, et Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 turuleviimine taotletud kasutusotstarvetel võiks ohustada inimese või loomade tervist või keskkonda.16.  Hindamisaruanne esitati komisjonile ja teiste liikmesriikide pädevatele asutustele, kes esitasid kõnealuse toote turuleviimise kohta vastuväited ning jäid nende seisukohtade juurde.17.  9. detsembril 2005 teatas äriühing BASF Plant Science Rootsi pädevale asutusele, et ta kavatseb direktiivi 2001/18/EÜ alusel koostatud teatisest välja jätta loomasöödana kasutamise otstarbe ning piirduda toote kasutusotstarbe puhul Solanum tuberosum L. liini EH92-527-1 kasvatamise ja tööstusliku tärklise tootmisega.18.  25. aprillil 2005 esitas BASF Plant Science määruse (EÜ) nr 1829/2003[3] alusel taotluse Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 mugulaid sisaldavate, nendest koosnevate või nendest tootetud loomasööda ja toiduainete turuleviimise kohta.19.  Euroopa Toiduohutusameti arvamustes, mis avaldati 24. veebruaril 2006 ja milles käsitletakse Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 turuleviimist kasvatamiseks ja tööstusliku tärklise valmistamiseks vastavalt direktiivile 2001/18/EÜ ning inimtoidu ja loomasöödana vastavalt direktiivile (EÜ) nr 1829/2003, jõuti järeldusele, et kavandatud kasutusotstarvete korral on ebatõenäoline, et kõnealune saadus kahjustaks inimeste või loomade tervist või keskkonda.20.  Ühegi liikmesriikide poolt direktiivi 2001/18/EÜ kohaselt esitatud vastuväite, teatises esitatud andmete ja Euroopa Toiduohutusameti arvamuse uurimisel ei ilmnenud tõendeid, mis annaksid alust oletada, et Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 turuleviimine võiks kavandatud kasutusotstarvete korral kahjustada inimeste või loomade tervist või keskkonda.21.  Võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni avaldatud aruannet, milles loetletakse kanamütsiini ja neomütsiini kui äärmiselt olulisi antibakteriaalseid aineid inimmeditsiinis ja muus kui inimmeditsiini riskijuhtimise strateegiates, esitas Euroopa Ravimiamet 26. veebruaril 2007 teatise, milles rõhutas mõlema antibiootikumi tähtsust inim- ja veterinaarmeditsiinis. Võttes arvesse nimetatud teatist, kinnitas Euroopa Toiduohutusamet 23. märtsil 2007 oma varasemat hinnangut, et antibiootikumiresistentsuse markergeeni npt II kasutamine geneetiliselt muundatud organismides ning nendest saadud toiduks ja söödaks ettenähtud toodetes on ohutu.22.  Solanum tuberosum ´i L. liinile EH92-527-1 tuleks määrata kordumatu tunnus, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1830/2003, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud organismide jälgitavust ja märgistamist, geneetiliselt muundatud organismidest valmistatud toiduainete ja sööda jälgitavust ning millega muudetakse direktiivi 2001/18/EÜ,[4] ja komisjoni 14. jaanuari 2004. aasta määruses (EÜ) nr 65/2004, millega luuakse süsteem geneetiliselt muundatud organismide kordumatute tunnuste väljatöötamiseks ja määramiseks.[5]23.  Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 sisaldava või sellest koosneva toote etiketil või sellisele tootele lisatud dokumendis peaks olema tekst, milles teatatakse ettevõtjatele ja lõpptarbijatele, et seda toodet ei tohi kasutada inimtoiduks ega loomasöödaks.24.  Niikaua kuni ei ole jõustunud määruse (EÜ) nr 1829/2003 alusel vastu võetud ühenduse otsus, mille kohaselt Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 lubatakse viia turule kasutamiseks inimtoiduna või loomasöödana, tuleks selle liini mugulaid kasvatada, käidelda, transportida ja töödelda nii, et välditaks tööstusliku tärklise tootmisprotsessis tekkivate geneetiliselt muundatud kartuli- ja selle kõrvalsaaduste sattumist inimeste ja loomade toiduahelasse, silmas pidades, et seda materjali tuleks kasutada ainult tööstuslikuks otstarbeks või see tuleks hävitada.25.  Liikmesriigid peaksid kasutama direktiivi 2001/18/EÜ artikli 31 lõike 3 punkti b kohaselt loodud registreid kõnealuse direktiivi C osa alusel kasvatatud geneetiliselt muundatud organismide asukoha registreerimiseks, et muuhulgas nõuetekohaselt rakendada asjakohaseid kooseksisteerimise meetmeid.26.  Silmas pidades Euroopa Toiduohutusameti arvamust, ei ole vaja kehtestada kavandatava kasutamise eritingimusi kõnealuse toote käitlemiseks ja pakendamiseks või teatavate ökosüsteemide, keskkondade või geograafiliste piirkondade kaitseks.27.  Selleks et täiendada praegu Põhja-Euroopas teostatavaid väliuuringuid, mis näitasid, et on ebatõenäoline, et Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 kasvatamine avaldaks kahjulikku mõju keskkonnale, tuleks rakendada täiendavaid meetmeid selleks, et võtta seireprogrammi osana järelevalve alla kartulist toituvad organismid põldudel, kus kaubanduslikul otstarbel kasvatatakse Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1, ja nende läheduses.28.  Enne Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 turuleviimist tuleks kohaldada meetmeid, mis on vajalikud toote märgistamise ja jälgitavuse tagamiseks kõikidel turuleviimise etappidel, sealhulgas kontrollida seda asjakohase valideeritud tuvastamismetoodika alusel.29.  Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 tuvastamismeetodi on valideerinud määruse (EÜ) nr 1829/2003 artiklis 32 osutatud ühenduse referentlabor kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ) nr 641/2004, milles käsitletakse määruse (EÜ) nr 1829/2003 üksikasjalikke rakenduseeskirju.[6]30.  Käesolevas otsuses sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1 NõusolekIlma et see piiraks muude ühenduse õigusaktide, eriti määruse (EÜ) nr 1829/2003 kohaldamist, võib Rootsi pädev asutus anda kirjaliku nõusoleku artiklis 2 määratletud ja äriühingu BASF Plant Science teatatud (registreerimisnumber C/SE/96/3501) toote turuleviimiseks vastavalt käesolevale otsusele.Nõusolekus täpsustakse kooskõlas direktiivi 2001/18/EÜ artikli 19 lõikega 3 selgesõnaliselt nõusoleku tingimused, mis on sätestatud artiklites 3 ja 4.Artikkel 2Toode1. Toodetena või toodetes turuleviidav geneetiliselt muundatud organism (edaspidi „toode”) on kartul ( Solanum tuberosum ´i L.), mida on muundatud tärklise amülopektiinkomponendi sisalduse suurendamiseks vektori pHoxwG abil Agrobacterium tumefaciens ’iga ja sel viisil on saadud liin EH92-527-1. Toode sisaldab DNA järjestusi kahes kassetis:a) 1. kassett:Tn5st pärinev nptII tüüpi kanamütsiini resistentsusgeen, mida taimekoes avaldumisel kontrollib nopaliini süntaasi promootor ja Agrobacterium tumefaciens ’i nopaliini süntaasi geenist pärit polüadenüleerimise terminatsioonijärjestus.b) 2. kassett:kartuli geeni gbss segment, mis kodeerib granulaarse tärklise süntaasi valku tagurpidises orientatsioonis, mida kontrollib kartulist isoleeritud gbss promootor ja Agrobacterium tumefaciens 'i nopaliini süntaasi geenist pärit polüadenüleerimise terminatsioonijärjestus.2. Nõusolek hõlmab geneetiliselt muundatud Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 eraldi toodetena või toodetes.Artikkel 3Turuleviimise tingimusedToote võib turule viia kasvatamiseks ja tööstuslikuks kasutamiseks vastavalt järgmistele tingimustele:a) direktiivi 2001/18/EÜ artikli 15 lõike 4 kohaselt kehtib nõusolek kümme aastat alates Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 kohta nõusoleku väljaandmise kuupäevast.b) toote kordumatu tunnus on BPS-25271-9;c) ilma et see piiraks direktiivi 2001/18/EÜ artikli 25 kohaldamist, teeb nõusoleku valdaja vastava taotluse korral nii liikmesriikide pädevatele asutustele ja järelevalveteenistustele kui ka ühenduse kontroll-laboritele kättesaadavaks toote positiivsed ja negatiivsed kontrollproovid, geneetilise materjali ja etalonained;d) inspekteerimiseks ja kontrolliks kasutatakse Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 tuvastamismeetodit, mille on valideerinud ühenduse referentlabor, nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1829/2003 lisas;e) ilma et see piiraks määruses (EÜ) nr 1829/2003 sätestatud erimärgistamise nõuete kohaldamist, peavad toote etiketil või tootega kaasneval dokumendil olema sõnad „Toode sisaldab geneetiliselt muundatud organisme” või „Toode sisaldab geneetiliselt muundatud EH92-527-1 kartulit” ning sõnad „mitte kasutada inimtoiduks”. Niikaua kuni ühenduse tasandil ei ole saavutatud heakskiitu toote kasutamiseks loomasöödana või loomasöödas, peavad toote etiketil või tootega kaasneval dokumendil olema ka sõnad „mitte kasutada loomatoiduks”;f) samuti peab etikett või tootega kaasnev dokument näitama, et toode sisaldab muundatud tärklisefraktsiooni;g) nõusoleku kehtivusaja jooksul teavitab nõusoleku valdaja Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 liikmesriigis turule viies käitlejaid ja kasutajaid vahetult kõikidest toote üldistest omadustest ning seda liini sisaldava saagi turustamise puhul kehtivatest juriidilistest nõuetest;h) võttes arvesse, et käesolevas otsuses käsitletakse ainult kasvatamist ja tööstuslikku kasutamist, tagab nõusoleku valdaja, et Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 mugulad:i) on mahapanemise, kasvatamise, saagikoristuse, transpordi, ladustamise ja keskkonnas käitlemise ajal inimtoiduks ja loomasöödaks kasutatavatest kartulitest füüsiliselt eraldatud;ii) toimetatakse asjaomasele riigi pädevale asutusele teatatud ja üksnes selleks ettenähtud tärklise töötlemise ettevõttesse, et valmistada tööstuslikku tärklist suletud süsteemis, jälgides nende kas ajalist või ruumilist eraldatust, et ära hoida mis tahes segunemine inimtoiduks või loomasöödaks ettenähtud kartulist saadud materjaliga;iii) on ette nähtud üksnes tööstusliku tärklise tootmiseks, kuni ühenduse tasandil on saavutatud heakskiit toote kasutamiseks loomasöödana või loomasöödas, pidades silmas, et selle protsessi käigus tekkinud kõrvalsaadusi kasutatakse ainult tööstuslikuks otstarbeks või need hävitatakse.Artikkel 4Seire1. Nõusoleku kehtivusaja jooksula) tagab nõusoleku valdaja, et kasutusele võetakse ja rakendatakse seirekava, mille alusel jälgitakse toote käitlemisest või kasutamisest tulenevat negatiivset mõju inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale. Kõnealune seirekava hõlmab juhtumipõhist seiret, üldjärelevalvet ja identiteeti säilitavat süsteemi ( Identity Preservation System ), nagu on nimetatud teatises ja mida võidakse muuta vastavalt käesolevale artiklile;b) tagab nõusoleku valdaja, et seire sisaldab andmeid nii Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 kasvatamiseks kasutatud maa ja koristatud materjali hulga kohta;c) tagab nõusoleku valdaja, et teave kõrvalsaaduste hävitamise kohta oleks kättesaadav seni, kuni ühenduse tasandil on saavutatud heakskiit toote kasutamiseks loomasöödana või loomasöödas;d) nõusoleku valdaja peab suutma esitada komisjonile ja liikmesriikide pädevatele asutustele tõendeid selle kohta, et:i) teatises sisalduvas seirekavas täpsustatud olemasolevad seirevõrgud koguvad toodete seire seisukohast olulist teavet, ningii) need olemasolevad seirevõrgud on leppinud kokku, et edastavad nimetatud teabe nõusoleku valdajale enne, kui seirearuanded esitatakse lõike 3 kohaselt komisjonile ja liikmesriikide pädevatele asutustele;e) laiendab nõusoleku valdaja olemasolevaid seirevõrke, et küsimustiku ja teatises üksikasjalikult kirjeldatud aruandlussüsteemi abil kaasata kõik Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1 kasvatajad;f) viib nõusoleku valdaja läbi konkreetseid väliuuringuid selleks, et I lisas sätestatud nõuete kohaselt jälgida põldudel, kus kasvatatakse Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1, ja nende läheduses võimalikku kahjulikku mõju kartulist toituvatele organismidele.2. Nõusoleku valdaja esitab komisjonile ja liikmesriikide pädevatele asutustele iga-aastased aruanded seiretegevuse tulemuste kohta, kusjuures esimest korda aasta pärast seda, kui lõplik nõusolek on saadud.3. Ilma et see piiraks direktiivi 2001/18/EÜ artikli 20 kohaldamist, vaatab nõusoleku valdaja vajaduse korral ning komisjoni ja algse teatise saanud liikmesriigi pädeva asutuse nõusolekul ja/või algse taotluse saanud liikmesriigi pädev ametiasutus komisjoni nõusolekul teatises esitatud seirekava seiretegevuse tulemusi silmas pidades läbi. Ettepanekud läbivaadatud seirekava kohta tuleb esitada liikmesriikide pädevatele asutustele.Artikkel 5AdressaatKäesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaI LISAKartulist toituvate organismide seire põldudel, kus kasvatatakse Solanum tuberosum ´i L. liini EH92-527-1, ja nende läheduses31.  Nõusoleku valdaja teeb väliuuringuid, et jälgida võimalikku kahjulikku mõju kartulist toituvatele organismidele põldudel, kus kasvatatakse Solanum tuberosum´i L. liini EH92-527-1, ja nende läheduses.32.  Seireuuring keskendub kartulipõldudel ja nende läheduses elavatele kartulist toituvatele mudelorganismidele, mis täidavad põllumajanduslikus keskkonnas põhilisi ökoloogilisi funktsioone.33.  Seireuuringus tuleb võtta arvesse uusimaid teaduslikke andmeid ja kasutada kaasaegse tehnika meetodeid, sealhulgas standardmeetoditele vastavat andmete statistilist analüüsi.34.  Kõnealuste uuringute tulemusi hinnatakse teatises sisalduvat riskianalüüsi silmas pidades ning need esitatakse artikli 4 lõikes 2 sätestatud korras.35.  Vajaduse korral kasutatakse nende uuringute tulemusi selleks, et läbi vaadata ja muuta teatises kavandatud seirekava, nagu on sätestatud artikli 4 lõikes 3.[1] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.[2] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1830/2003 (ELT L 268, 18.10.2003, lk 24).[3] ELT L 268, 18.10.2003, lk 1.[4] ELT L 268, 18.10.2003, lk 24.[5] ELT L 10, 16.1.2004, lk 5-10.[6] ELT L 102, 7.4.2004, lk 14.


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0393

Ettepanek Nõukogu otsus söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastaste tehniliste suuniste kohta  /* KOM/2007/0393 lõplik - CNS 2007/0135 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 9.7.2007KOM(2007) 393 lõplik2007/0135 (CNS)EttepanekNÕUKOGU OTSUSsöe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastaste tehniliste suuniste kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRISissejuhatusEuroopa Ühenduse (EÜ) asutamislepingule lisatud protokolliga Euroopa Söe- ja Teraseühenduse (ESTÜ) asutamislepingu kehtivuse lõppemise finantstagajärgede ning söe ja terase teadusfondi kohta on kõik ESTÜ varad kantud üle ELile ning ELi on volitatud teostama teadusuuringuid söe- ja terasetööstusega seotud sektorites. Kõnealuste varade investeerimisest saadud tulud on mõeldud ainult teadusuuringute raamprogrammi väliste uurimisprojektide rahastamiseks söe- ja terasetööstusega seotud valdkondades.Nõukogu 1. veebruari 2003. aasta otsuses 2003/78/EÜ, millega kehtestatakse söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastased tehnilised suunised,[1] on määratud kindlaks nimetatud teadusprogrammi rakendamise kord.Programmiga antakse rahalist toetust projektidele, täiendavatele meetmetele ja muudele nõukogu 1. veebruari 2003. aasta teadusfondi suuniseid kindlaksmäärava otsuse 2003/78/EÜ lisa punktis 1.5 määratletud tegevustele, mis edendavad koostööd ettevõtete, teaduskeskuste ja kõrgkoolide vahel. Programm hõlmab tootmisprotsesse, kasutuselevõttu, ressursside säilitamist, keskkonnatingimuste parendamist ning tööohutust söe- ja terasetööstusega seotud sektorites.Ajavahemikul 2003–2006 ulatus söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi eelarve ligikaudu 57 miljoni euroni aastas, nimetatud summast 27,2 % oli mõeldud söega ja 72,8 % terasega seotud uuringutele. Eelarve koosneb Euroopa Söe- ja Teraseühenduse kehtivuse lõppemisel 2002. aastal järelejäänud kapitali toodetud intressidest (ligikaudu 1,6 miljardit eurot). Teadusprogrammi finants- ja tehniline juhtimine usaldati 2003. aastal teadusuuringute peadirektoraadi raames selleks otstarbeks loodud üksusele. Kolme tegevusaasta jooksul on teadusfondi juhitud tõhusalt ja fondi tegevuse tulemused on võrreldavad teadusuuringute peadirektoraadi muu tegevuse tulemustega. Aastal 2006 vähenes ajavahemik teadusuuringute ettepaneku esitamisest kuni lepingu allakirjutamiseni üheksale kuule. Maksed on üle kantud keskmiselt 10 päeva jooksul.Lisas oleva otsuse eelnõu eesmärk on vaadata viieaastane periood nõukogu otsuse 2003/78/EÜ (millega kehtestatakse söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastased tehnilised suunised) artikli 2 kohaselt läbi.Kõnealuse läbivaatamise puhul arvestatakse ka komisjoni osa terast käsitleva mõiste ülevaatamisel vastavalt avaldusele nr 4, mis on lisatud nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 27. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/234/ESTÜ[2].Läbivaatamisel tehtud ettepanekuid on arutatud söe ja terase nõuanderühmadega ning söe ja terase programmi komiteega. Ettepanekutes on võetud arvesse ka nende järelevalvearuannete järeldusi, mille on koostanud sõltumatud eksperdid, kellele tehti hiljuti ülesandeks teha programmi toimimise kriitiline analüüs vastavalt nõukogu otsuse 2003/78/EÜ lisa punktile 4, samuti söe ja terase nõuanderühmade märkusi kõnealuse aruande kohta. Lisaks teadusalast raamprogrammi hõlmavale tavapärasele teavitustegevusele, mis on mõeldud programmi tegevusülevaate andmiseks kolmandatele isikutele, on aruanne ning söe ja terase nõuanderühmade märkused avaldatud veebilehel Cordis, mille aadress on: http://www.cordis.lu/coal-steel-rtd/home.html.Üldine seisukoht on mitte muuta tõhusaks osutunud ja hästi väljakujunenud korda, kuid teha siiski mõned vähesed kuid vajalikud muudatused ja lihtsustada halduskorda.LÄBIVAADATUD OTSUSNende eeskirjade kohaldamine, mida on kirjeldatud Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühises praktilises juhendis, mis on mõeldud isikutele, kes ühenduse institutsioonides tegelevad ühenduse õigusaktide koostamisega, on viinud söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi uue struktuuri ja uue sõnastuseni. Tekstidega tutvumise lihtsustamiseks on allpool esitatud peamised põhjendused 2003. aasta teksti sisu säilitamise või muutmise kohta.1. EUROOPA LIIDU LAIENEMINE UUTESSE LIIKMESRIIKIDESSEEuroopa Liidu laienemine uutesse liikmesriikidesse eeldab söe ja terase nõuanderühmade koosseisu sätestavate eeskirjade muutmist. Eelnõus tehakse ettepanek jätta muutmata otsusega 2003/78/EÜ kindlaks määratud nõuanderühma kuuluvate ekspertide maksimumarv, et mitte muuta koosolekute toimumist liiga keeruliseks ja kulukaks. Seega tuleb nõue „vähemalt üks esindaja huvitatud liikmesriigi kohta” kehtetuks muuta ja asendada see võimalikult laiapõhjalise geograafilise esindatusega. Lisaks tuleb Eesti ühinemislepingu kohaselt (ELT L, 23.9.2003, lk 589) laiendada mõiste „süsi” määratlust kivisöele (uue otsuse artikkel 3 ja endiste tehniliste suuniste liide A).2. SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI JÕUSTUMINESöe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastaste tehniliste suuniste läbivaatamist mõjutavad ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007–2013) kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega kehtestatakse ettevõtete, uurimiskeskuste ja ülikoolide Euroopa Ühenduse seitsmenda raamprogrammi meetmetes osalemise ning uurimistulemuste levitamise eeskirjad (2007–2013). Söe ja terase teadusfondi teadusprogramm on mõeldud täiendama liikmesriikides läbiviidavaid tegevusi olemasolevate ühenduse teadusprogrammide (näiteks raamprogramm) raames. Kõnealune vastastikune täiendavus toimub erinevatel tasemetel, näiteks võib tuua teadusuuringute teemad, programmides kasutatavate vahendite liigid, nende eelarved jne.Esialgu uuris komisjon vajadust vaadata üle mõiste „teras” vastavalt otsusele 2002/234/ESTÜ lisatud avaldusele. Nende teemadega tutvumisel, mida on võimalik rahastada seitsmenda raamprogrammi raames, jõudis komisjon järeldusele, et nimetatud mõistet ei tuleks muuta (artikli 3 lõige 2, varem söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastaste tehniliste suuniste liite A lõige 2).Teisest küljest on teatavad teadusfondiga seostuvad meetmed (konverentside korraldamine ja toetus teadusuuringuteks) muudetud kehtetuks, kuna need on juba hõlmatud seitsmenda raamprogrammiga (eriprogramm „Inimesed”).Pakutakse välja ka liikmesriikide osa kindlaksmääramist söe ja terase programmi komitee kaudu, et olla vastavuses seitsmendas raamprogrammis eriprogrammide puhul ettenähtuga.Sama kehtib ka söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastaste tehniliste suuniste järelevalveperioodi kohta, mida pakutakse välja pikendada viielt aastalt seitsmele aastale.Lõpuks tehakse ettepanek kasutada samalaadset ekspertide nimetamise korda, nagu on kindlaks määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1906/2006 (millega kehtestatakse ettevõtete, uurimiskeskuste ja ülikoolide Euroopa Ühenduse seitsmenda raamprogrammi (2007–2013) meetmetes osalemise ning uurimistulemuste levitamise eeskirjad)[3] artiklis 17.3. ENERGEETIKA JA SÄÄSTVA ARENGU EUROOPA POLIITIKADRiigipeade arutelu Hampton Courtis, Euroopa Ülemkogu märtsis 2007, energia rohelise raamatu vastuvõtmine komisjoni poolt 2006. aasta esimesel poolel ja komisjoni energeetikaalane teavitustegevus jaanuaris 2007 näitavad selgelt, et liikmesriikide poliitilised prioriteedid on Euroopa energia varustuskindlus, tööstuse konkurentsivõimelisus ja toimetulek erinevate Euroopa poliitikate tulemusel tekkivate keskkonnamõjudega.Seega pakutakse välja jätta alles sütt ja terast käsitlevate teadusuuringute eesmärgid (varasemalt söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi tehniliste suuniste liited B ja C ning uue otsuse 3. ja 4. jao artiklid 4–10). Teadusuuringute peamised eesmärgid on järgmised:-  ühenduse söe konkurentsiolukorra parandamine;-  tõhus keskkonnakaitse ja söe kui puhta energiaallika kasutamise arendamine, söe kasutamisega kaasnevate CO2 heitekoguste vähendamine ning kasvuhoonegaaside eemaldamine ja ladustamine;-  energiavarustuse välissõltuvuse haldamine;-  heitkoguste, energiatarbimise ja keskkonnamõjude vähendamine;-  ressursside ja ökosüsteemi säilitamine terase tootmisel;-  keskkonnakontroll ja -kaitse terase tootmise ümbruses asuvates paikades.Selleks et suurendada raamprogrammi ja teadusfondi vastastikust täiendavust ja keskenduda valitud teemade rahastamisele, pakuti välja anda komisjonile võimalus korraldada teadusuuringute eesmärkide raames temaatiliste uuringute konkursikutseid.Kõnealused temaatiliste uuringute konkursikutsed on kindlaks määratud, võttes arvesse seitsmenda raamprogrammi jaoks avaldatud tööprogramme ning vajaduse korral programmi tehnoloogiliste huviplatvormide strateegilisi kavu (ESTEP (European Steel Technology Platform), ZEP (Zero Emission Fossil Fuel Power Plants Platform), SMR (Sustainable Minerals Resource Platform) jne).4. HORISONTAALEESKIRJADLäbivaadatud teadusprogrammis arvestatakse komisjoni vastuvõetud horisontaaleeskirjadega, millele peavad vastama kõik komisjoni väljatöötatud teadusprogrammid. Kõnealuste eeskirjade säte, mis hõlmab naiste ja meeste võrdset esindatust eri ekspertrühmades ja komiteedes (komisjoni 19. juuni 2000. aasta otsus, mis käsitleb naiste ja meeste võrdset esindatust komisjoni asutatud komiteedes ja ekspertrühmades[4]) on läbivaadatud tehnilistesse suunistesse sisse viidud.5. FINANTSHALDUSSöe ja terase teadusfondi teadusprogrammide raames toetust saanute ning teadusfondi programmide järelevalve eest vastutavate ekspertide (eelkõige söe ja terase nõuandekomitee liikmed) kiitva hinnangu tõttu tehakse ettepanek jätta teadusuuringute toetuse finantskülge sätestavad peamised põhimõtted muutmata.Näiteks pakutakse välja jätta muutmata otsuses 2003/78/EÜ esitatud tehniliste suuniste versioonis kindlaksmääratud toetuskõlblike kulude struktuur, see tähendab toetuskõlblike kulukategooriate mõiste ja rahastamise ühtse määra põhimõte kaudsete kulude katmiseks (rahastamise ümberarvestamine kuni 35 %ni toetuskõlblikest personalikuludest. Alates aastast 2002 allkirjastatud teaduslepingute alusel tehtud mudelarvutused näitavad, et ühtse määra väljapakutud suurendamine 30 %lt 35 %le peaks katma toetuskõlblike kulukategooriate loetelust välja jäänud reisikulusid. Mudelarvutused näitavad ühtlasi, et kaudsed kulud, mis on arvestatud 35 % alusel toetuskõlblikest personalikuludest, on võrreldavad nende kuludega, mis oleks arvestatud 20 %lise ühtse määra alusel otsestest kogukuludest, mis jäävad lepingust välja ja mida kasutatakse kuuenda ja seitsmenda raamprogrammi rahastatavates teadusprogrammides.Teadusfondi viie esimese tegevusaasta jooksul saadud kogemuse alusel pakutakse välja tegevuskulude eri kategooriate täpsem määratlus.Teisest küljest tehakse katse- või näidisprojektidega seotud teadusettepanekute soodustamiseks ettepanek suurendada maksimaalset rahalist osalust 40 %lt 50 %le heakskiidetud kuludest. Muude tegevuste puhul maksimaalset rahalist osalust ei muudeta.Kõik ülejäänud sätted jäävad muutmata.2007/0135 (CNS)EttepanekNÕUKOGU OTSUSsöe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastaste tehniliste suuniste kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud protokolli ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemise rahaliste tagajärgede ning söe ja terase teadusfondi kohta,võttes arvesse nõukogu 1. veebruari 2003. aasta otsust 2003/76/EÜ, milles kehtestatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemise finantstagajärgi ning söe ja terase teadusfondi käsitleva protokolli rakendamiseks vajalikud meetmed,[5] ning eelkõige selle artikli 4 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[6]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[7]ning arvestades järgmist:(1) Likvideerimisel ESTÜ varade omakapitali investeerimisest ning likvideerimise lõpetamisel söe ja terase teadusfondi varade investeerimisest saadud tulud assigneeritakse söe ja terase teadusfondi ning on mõeldud ainult teadusuuringute raamprogrammi väliste uurimisprojektide rahastamiseks söe- ja terasetööstusega seotud valdkondades,(2) Söe ja terase teadusfondi haldab komisjon vastavalt sarnastele põhimõtetele, mis reguleerivad endiseid ESTÜ söe ja terase tehnilisi uurimisprogramme, ning mitmeaastaste tehniliste suuniste põhjal, mis peaksid määrama nende ESTÜ programmide ideaalse pikendamise, tagades teadustegevuse kontsentreerituse ning kindlustades, et need täiendaksid ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogia arengu raamprogrammi,(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsusega nr 1982/2006/EÜ[8], milles on sätestatud Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm (2007–2013), on ette nähtud võimalus läbi vaadata nõukogu 1. veebruari 2003. aasta otsus 2003/78/EÜ, millega kehtestatakse söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi mitmeaastased tehnilised suunised[9] tagamaks, et söe ja terase teadusfondi tööga täiendatakse seitsmendat raamprogrammi söe- ja terasetööstusega seotud valdkondades,(4) Teadusuuringute ja tehnoloogia arendamisel on ühenduse energeetikaeesmärkide toetamisel väga tähtis osa seoses ühenduse söe tarnimise ning selle konkurentsivõimelise ja keskkonnahoidliku töötlemise ja kasutamisega. Lisaks sellele tähendavad söeturu kasvav rahvusvaheline mõõde ja selle ees seisvate probleemide ülemaailmne ulatus seda, et ühendusel peab olema ajakohaste meetodite, kaevandusohutuse ja ülemaailmse keskkonnakaitsega seotud probleemide lahendamisel juhtiv roll, tagades oskusteabe siirde, mis on vajalik edasisteks tehnoloogilisteks edusammudeks, paremateks töötingimusteks (tervishoid ja ohutus) ja tõhustatud keskkonnakaitseks,(5) Seoses üldeesmärgiga suurendada konkurentsivõimet ja aidata kaasa säästlikule arengule, on teaduse- ja tehnoloogiaarenduse põhirõhk uue või täiustatud tehnoloogia arendamisel, et tagada majanduslik, puhas ja ohutu terase ja terasetoodete tootmine, mida iseloomustab püsivalt kasvav tulemuslikkus, kasutussobivus, tarbija rahulolu, pikem kasutusiga, lihtne taaskasutamine ja ringlussevõtt,(6) Käesolevas otsuses esitatud söe- ja terase valdkonna teadusuuringute eesmärkide järjekord ei tähenda kõnealuste eesmärkide eelisjärjekorda,(7) Söe ja terase teadusfondi haldustegevuste raames peaks komisjoni abistama nõuande- ja tehnikatöörühmad, mis esindavad majandusharude ja teiste asjaosaliste mitmesuguseid huve,(8) Uusi liikmesriike kaasava viimase laienemise tõttu on vaja muuta 1. veebruaril 2003. aastal vastu võetud tehnilisi suuniseid eelkõige nõuandetöörühma koosseisu ja söe mõiste suhtes,(9) Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 27. veebruari 2002. aasta otsuse 2002/234/ESTÜ[10] avalduse nr 4 kohaselt on komisjon läbi vaadanud terase mõiste ja jõudnud järeldusele, et kõnealust mõistet ei ole vaja muuta. Terasevalandid, sepised ja pulbermetallurgiatooted on teemad, mis on seitsmenda raamprogrammiga juba hõlmatud,(10) Nõukogu otsuse 2003/78/EÜ läbivaatamise üldpõhimõte on hoida alles abistavate töörühmade poolt tõhusaks hinnatud menetlused, aga teha vähesed, kuid olulised muudatused ja haldusalased lihtsustused, et tagada vastastikune täiendavus seitsmenda raamprogrammiga,(11) Kõnealused muutmised hõlmavad mõnede täiendavate meetmete tühistamist nagu on juba seitsmendas raamprogrammis kavandatud. Samuti on vaja viia vastavusse programmi läbivaatamise ja ekspertide ametisse nimetamise perioodilisus seitsmendas raamprogrammis kasutatud vastava perioodilisusega,(12) Nõuandetöörühma moodustamise eeskirjad tuleks läbi vaadata eelkõige huvitatud liikmesriikide esinduse ning meeste ja naiste võrdse esindatuse suhtes,[11](13) Komisjonile peaks jääma võimalus esitada temaatilisi konkursikutseid käesolevas otsuses määratletud teadusuuringute eesmärkide raames,(14) Teadusfondi katse- ja näidisprojektideks antavat suurimat rahalist toetust tuleks suurendada kuni 50% toetuskõlblikest kuludest,(15) Toetuskõlblike kulude senine põhimõte tuleks säilitada, kuid täpsemalt tuleks määratleda kululiigid ja läbi vaadata üldkulude arvutamise protsendimäär,(16) Komisjon on uuesti hinnanud otsuses 2003/78/EÜ sätestatud tehnilisi suuniseid ja leidnud, et vajalike muudatuste jaoks on asjakohane kõnealune otsus asendada,(17) Selleks et tagada vajalik kooskõla otsusega 2003/78/EÜ, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 16. septembrist […]. Taotlejatel, kes esitavad taotlused 16. septembri ja käesoleva otsuse jõustumiskuupäeva vahelisel ajal, palutakse oma taotlused kooskõlas käesoleva otsusega uuesti esitada, et neil oleks võimalik kasu saada käesoleva otsusega ettenähtud soodamatest tingimustest, eelkõige sellistest, mis on seotud katse- ja näidisprojektideks antava rahalise toetusega,(18) Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,[12] mida kohaldatakse analoogia põhjal,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:I peatükk ÜldsättedArtikkel 1 SisuKäesoleva otsusega nähakse ette söe ja terase teadusfondi teadusprogrammi vastuvõtmine ning sätestatakse kõnealuse programmi rakendamise mitmeaastased tehnilised suunised.II peatükk Teadusprogramm1. jaguTeadusprogrammi vastuvõtmineArtikkel 2 VastuvõtmineKäesolevaga võetakse vastu söe ja terase teadusfondi teadusprogramm, (edaspidi „teadusprogramm”).Teadusprogrammi eesmärk on toetada ühenduse söe- ja terasetööstusega seotud sektorite konkurentsivõimet. Programm on kooskõlas ühenduse teaduslike, tehnoloogiliste ja poliitiliste eesmärkidega; see täiendab liikmesriikides läbiviidavaid tegevusi olemasolevate ühenduse teadusprogrammide raames, eelkõige teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogrammi (edaspidi „teadusuuringute raamprogramm”) raames.Soodustatakse kooskõlastamist, vastastikust täiendatavust ja sünergiat nende programmide vahel, samuti teabevahetust käesoleva programmi alusel ja teadusuuringute raamprogrammi alusel rahastatavate projektide vahel.Teadusprogrammiga toetatakse teadusuuringute eesmärke, mis söe puhul on määratletud 3. jaos ja terase puhul määratletud 4. jaos.2. JAGU SÖE JA TERASE MÕISTEDArtikkel 3 MõistedKäesolevas otsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:1.  „süsi” võib tähendada:2.  kivisüsi hõlmab ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni rahvusvahelise söe kodifitseerimissüsteemis määratletud kõrge ja keskmise kvaliteediga A sütt;3.  kivisöebrikett;4.  koks ja poolkoks kivisöest;5.  ligniit hõlmab eespool nimetatud kodifitseerimissüsteemis määratletud madala kvaliteediga C sütt (või ortoligniiti) ja madala reitinguga B sütt (või metaligniiti);6.  ligniitbriketid;7.  koks ja poolkoks ligniidist;8.  põlevkivi.9.  „teras” võib tähendada:10.  raua ja terase tootmise toormaterjalid, näiteks rauamaak, rauakäsn ja raua jäätmed;11.  malm (sealhulgas kuum metall) ja ferrosulamid;12.  toorraud ja rauast pooltooted, tavaline või eriteras (sealhulgas taaskasutatavad tooted või tooted edasiseks valtsimiseks), näiteks vedel terasevalu pidevvaluna või muul moel, ja sellised pooltooted nagu valuplokid, kangid, latid, plaadid ja ribad;13.  rauast kuumtooted, tavaline või eriteras (kaetud või katmata tooted, välja arvatud terasest valandid, sepised ja pulbermetallurgiatooted), näiteks rööpad, sulundkonstruktsioonid, profiilvaltsmetall, latid, valtstraat, plaadid ja universaalplaadid, lindid ja lehed ning ümartoru- ja nelikanttoru-pfofiilteras;14.  rauast, tavalisest või eriterasest (kaetud või katmata) lõpptooted, näiteks külmvaltsitud ribad ja lehed ning elektrotehniline lehtteras;15.  tooted terase esimesest töötlusetapist, mis võivad parandada eespool nimetatud raua- ja terasetoodete konkurentsiolukorda, näiteks torutooted, tõmmatud ja poleeritud tooted, külmvaltsitud ja külmvalatud tooted.3. JAGU SÜTT KÄSITLEVATE TEADUSUURINGUTE EESMÄRGIDArtikkel 4 Ühenduse söe konkurentsiolukorra parandamine1. Eesmärk on vähendada kaevandustoodete kogumaksumust, parandada toodete kvaliteeti ja vähendada söe kasutamiskulusid. Teadusprojektid hõlmavad söe kogu tootmisahelat järgmiselt:a) tänapäevased maardlate uurimise tehnoloogiad;b) integreeritud kaevanduse planeerimine;c) suure tõhususe ja suures osas automatiseeritud strekk- ja kaevandamistehnoloogiad, mis vastavad Euroopa kivisöemaardlate geoloogilistele omadustele;d) asjakohased abitehnoloogiad;e) transpordisüsteemid;f) energiavarustusteenused, side- ja info-, edastus-, seire- ja protsessikontrollsüsteemid;g) söerikastustehnoloogiad, mis on suunatud tarbijaturgude vajadustele;h) söe muundamine;i) söe põletamine.2. Teadusprojektide eesmärk peab olema samuti saavutada teaduslikku ja tehnoloogilist edu, et saada paremini aru maardlate toimimisest ja nende ohjamisest mäesurve, eralduvate gaaside, plahvatusohu, ventilatsiooni ja muude kaevandustöid mõjutavate tegurite osas. Selliste eesmärkidega teadusprojektide abil peab olema võimalik saada tulemusi, mis oleksid lühikese või keskmise tähtajaga rakendatavad olulise osa ühenduse toodangu suhtes.Eelistatakse projekte, mis edendavad vähemalt ühte järgmistest punktidest:16.  üksiktehnikate integreerimine süsteemideks ja meetoditeks ning integreeritud kaevandusmeetodite arendamine;17.  tootmiskulude oluline vähendamine;18.  edusammud kaevandusohutuse ja keskkonnaküsimustes.Artikkel 5 Tervisekaitse ja ohutus kaevandustes4. jao punktides a–f nimetatud tegevustega peavad kaasnema asjakohased jõupingutused kaevandamise ohutuse, kaevandusgaasi kontrolli, ventilatsiooni ja õhu konditsioneerimise valdkonnas, et parandada maa all töötamise tingimusi töötervishoiu ja tööohutuse alal.Artikkel 6 Tõhus keskkonnakaitse ja söe kui puhta energiaallika kasutamise arendamineSellise eesmärgiga teadusprojektidega püütakse minimeerida kaevandusoperatsioonide mõju ja ühenduses söe kasutamise mõju atmosfäärile, veele ja pinnasele saastega seotud integreeritud juhtimisstrateegia raamistikus. Kuna ühenduse söetööstuses toimub pidev restruktureerimine, on teadustöö suunatud ka nende maa-aluste kaevanduste keskkonnamõju minimeerimisele, mis lähevad sulgemisele.Eelistatakse projekte, millel on vähemalt üks järgmistest eesmärkidest:19.  söe kasutamisega kaasnevate heidete koguste vähendamine, sealhulgas CO2 kogumine ja ladustamine;20.  söemaardlatest lähtuvate kasvuhoonegaaside, eelkõige metaani heitkoguste vähendamine;21.  kaevandusjäätmete, lendtuha ja väävlitustamissaaduste tagasiviimine kaevandusse koos muude jäätmeliikidega, kui see on asjakohane;22.  jäätmemägede korrastamine ja söe tootmis- ja tarbimisjääkide tööstuslik kasutamine;23.  põhjavee kaitse ja kaevanduste drenaaživee puhastamine;24.  nende seadmestike keskkonnamõjude vähendamine, mis kasutavad peamiselt ühenduse sütt ja pruunsütt;25.  maa pinnal olevate rajatiste lühi- ja pikaajaline kaitse maa alla vajumise eest.Artikkel 7 Energiavarustuse välissõltuvuse haldamineSellise eesmärgiga teadusprojektid on seotud pikaajalise energiavarustuse perspektiiviga ja käsitlevad seoses majandus-, energia- ja keskkonnaküsimustega nende söemaardlate ajakohastamist, mida ei saa tavapäraseid kaevandustehnoloogiad kasutades ökonoomselt kaevandada. Projektid võivad sisaldada uuringuid, strateegiate määratlusi, alus- ja rakendusuuringuid ning uudsete tehnoloogiate katsetamist, mille abil oleks võimalik ühenduse söeressursse ajakohastada.Eelistatakse projekte, mis integreerivad sellised täiendavad tehnoloogiad nagu metaani või süsinikdioksiidi adsorbeerimine, söekihist metaani ekstraheerimine ja maa-aluse söe gaasistamine.4. JAGU TERAST KÄSITLEVATE TEADUSUURINGUTE EESMÄRGIDArtikkel 8 Terase uued ja täiustatud valmistus- ja viimistlustehnoloogiadTeadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse (TTA) eesmärk peab olema arendada terase tootmisprotsesse toote kvaliteedi parandamiseks ja tootlikkuse tõstmiseks. Soovitud edasiarenduste lahutamatuks osaks peab olema heitkoguste, energiatarbimise ja keskkonnamõju vähendamine ning toormaterjalide kasutamise ja ressursside säilitamise parandamine. Teadusprojektid peaksid tegelema järgmiste valdkondadega:a) uued ja täiustatud rauamaagi taandamismenetlused;b) rauatootmisprotsessid ja -operatsioonid;c) elektrikaarahju protsessid;d) terasetootmisprotsessid;e) teisesed metallurgiatehnoloogiad;f) pidevvalu ja mõõdulähedasse vormi valamise menetlused otsevaltsimisega või ilma;g) valtsimis-, viimistlus- ja pindamistehnoloogiad;h) kuum- ja külmvaltsimistehnoloogiad, peitsimis- ja viimistlusprotsessid;i) protsessi mõõte-, juhtimis- ja automatiseerimistehnika;j) tootmisliinide hooldamine ja töökindlus.Artikkel 9 TTA ja terase kasutamineTerase kasutamise TTA-l on oluline tähtsus terasekasutajate edasiste nõuete rahuldamiseks ja uute turuvõimaluste loomiseks. Teadusprojektid peaksid tegelema järgmiste valdkondadega:a) uued teraseliigid nõudlike rakenduste tarvis;b) terase omadused, eelkõige mehaanilised omadused madalal ja kõrgel temperatuuril, näiteks tugevus ja sitkus, väsimus, kulumine, roome, korrosioon ja murdumiskindlus;c) kasutusea pikendamine, eelkõige parandades teraste ja terasestruktuuride vastupidavust kuumusele ja korrosioonile;d) terast sisaldavad komposiidid ja kihtstruktuurid;e) mikrostruktuuride ja mehaaniliste omaduste simuleerivad prognoosmudelid;f) struktuuriline ohutus ja konstruktsioonimeetodid, eelkõige seoses tule- ja maavärinapüsivusega;g) tehnoloogiad, mis on seotud terase ja muude materjalide stantsimise, keevitamise ja ühendamisega;h) katse- ja hindamismeetodite standardimine.Artikkel 10 Ressursside säilitamine ja töötingimuste parandamineNii terase tootmise kui ka kasutamise TTA töö lahutamatu osa peab moodustama ressursside ja ökosüsteemi säilitamise ning ohutusega seotud küsimused. Teadusprojektid peaksid tegelema järgmiste valdkondadega:a) erinevatest allikatest pärit aegunud terase ringlussevõtutehnoloogiad ja terasejäätmete liigitamine;b) teraseliigid ja monteeritud struktuuride kavandamine, mis võimaldaksid terasejäätmeid lihtsalt ringlusse võtta ja muuta kasutatavaks teraseks;c) keskkonnakaitse ja -kontroll töökohal ja selle ümbruses;d) terasetehaste restaureerimine;e) töötingimuste ja elukvaliteedi parandamine töötamiskohal;f) ergonoomilised meetodid;g) töötervishoid ja tööohutus;h) töökohas heidetega kokkupuute vähendamine.III peatükk Mitmeaastased tehnilised suunised1. JaguOsalemineArtikkel 11 LiikmesriigidTeadusprogrammis võivad osaleda ja finantsabi taotleda liikmesriigi territooriumil alalist elukohta või asukohta omavad ettevõtjad, riigiasutused, teadusasutused või kesk- ja kõrgharidusasutused, või muud õigussubjektid, sealhulgas füüsilised isikud, eeldusel et nad soovivad läbi viia TTA tegevust või suudavad anda olulise panuse sellisesse tegevusse.Artikkel 12 KandidaatriigidKandidaatriikide ettevõtjad, riigiasutused, teadusasutused või kesk- ja kõrgharidusasutused, või muud õigussubjektid, sealhulgas füüsilised isikud võivad osaleda teadusprogrammist finantsabi saamata, kui see ei ole sätestatud teisiti asjakohastes Euroopa lepingutes või nende lisaprotokollides ning erinevate assotsiatsiooninõukogude otsustes.Artikkel 13 Kolmandad riigidKolmandate riikide ettevõtjad, riigiasutused, teadusasutused või kesk- ja kõrgharidusasutused, või muud õigussubjektid, sealhulgas füüsilised isikud võivad osaleda üksikprojektide alusel teadusprogrammist finantsabi saamata, eeldusel et osalemine on ühenduse huvides.2. JAGU TOETUSKÕLBLIKUD TEGEVUSEDArtikkel 14 TeadusprojektidTeadusprojekti eesmärk on katta uurimis- ja eksperimentaaltööd, mille eesmärk on saada uusi teadmisi, et hõlbustada konkreetsete praktiliste eesmärkide saavutamist, näiteks uute toodete, tootmisprotsesside või teenuste väljaarendamine.Artikkel 15 KatseprojektidKatseprojekti iseloomustab sobiva suurusega rajatise või selle olulise osa ehitamine, kasutamine ja arendamine ja kasutades piisava suurusega komponente, et uurida teoreetiliste või laboratoorsete tulemuste rakendamise võimalust ja/või suurendada tehniliste ja majandusandmete usaldusväärsust, mis on vajalikud edasiliikumiseks näidisetappi ja teatavatel juhtudel tööstus- ja/või kaubandusetappi.Artikkel 16 NäidisprojektidNäidisprojekti iseloomustab tööstustasandi seadeldise või tööstustasandi seadeldisest märkimisväärse osa ehitamine ja/või kasutamine, et viia kokku kõik tehnilised ja majandusandmed, selleks et võtta tehnoloogia tööstuslikku ja/või kaubanduslikku kasutusse vähima riskiga.Artikkel 17 Täiendavad meetmedTäiendavad meetmed on seotud saadud teadmiste kasutamise edendamisega või projekti või programmi põhieesmärkide raames temaatiliste seminaride või konverentside organiseerimisega.Artikkel 18 Tugi- ja ettevalmistustegevusedTugi- ja ettevalmistustegevused on tegevused, mis on teadusprogrammi kindla ja tõhusa haldamise seisukohast asjakohased, nagu artiklites 27 ja 28 osutatud ettepanekute hindamine ja valik, artiklis 38 osutatud perioodiline järelevalve ja hindamine, uuringud, programmi alusel rahastatavate seotud projektide rühmitamine või võrgustiku loomine.Kui tundub olevat asjakohane, võib komisjon tugi- ja ettevalmistustegevuste abistamiseks nimetada sõltumatu ja kõrge kvalifikatsiooniga eksperdi.3. JAGU PROGRAMMI HALDAMINEArtikkel 19 HaldusProgrammi haldab komisjon. Teda abistavad söe- ja terasekomitee, söe ja terase nõuanderühmad ning söe ja terase tehnikarühmad.Artikkel 20 Söe ja terase nõuanderühmade moodustamineSöe ja terase nõuanderühmad (edaspidi „nõuanderühmad”) on sõltumatud tehnikanõuanderühmad.Artikkel 21 Söe ja terase nõuanderühmade ülesandedMõlemad nõuanderühmad annavad komisjonile asjaomast nõu järgmistes söe ja terasega seotud TTA küsimustes:26.  teadusprogrammi üldine areng, artiklis 25 osutatud infopakett ja edasised suunised;27.  järjepidevus ja võimalik kattumine muude TTA programmidega ühenduse ja riigi tasandil;28.  suunavate põhimõtete kehtestamine TTA projektide järelevalveks;29.  eriprojektide raames tehtav töö;30.  3. ja 4. jaos loetletud teadusprogrammi teadustöö eesmärgid;31.  infopaketis loetletud iga-aastased esmatähtsad eesmärgid ja vajaduse korral artiklis 25 nimetatud temaatiliste konkursikutsetega seotud esmatähtsad eesmärgid;32.  käsiraamatu koostamine TTA tegevuse hindamiseks ja valikuks artiklite 27 ja 28 kohaselt;33.  TTA tegevuse kohta tehtavate ettepanekute hindamine ja neile ettepanekutele antav prioriteet, võttes arvesse olemasolevaid rahalisi vahendeid;34.  artiklis 24 osutatud tehnikarühmade arv, pädevus ja koosseis;35.  artiklis 25 nimetatud temaatiliste konkursikutsete koostamine;36.  muud meetmed, kui komisjon nõuab nende rakendamist.Artikkel 22 Söe ja terase nõuanderühmade koosseisMõlema nõuanderühma koosseis on kooskõlas lisas esitatud tabelitega. Komisjon nimetab liikmed isiklikult ametisse 42 kuuks. Ametisse nimetamine võidakse tühistada.Komisjon võtab arvesse ettepanekuid ametisse nimetamise kohta, mis on saadud järgmisel teel:(a) liikmesriikide ettepanekul;(b) lisas esitatud tabelis osutatud üksuste ettepanekul;(c) vastusena reservnimekirja kandmiseks esitatud taotluste esitamise kutsele.Komisjon tagab mõlemas nõuanderühmas valdkondadealaste eriteadmiste tasakaalustatuse ja võimalikult laia geograafilise esindatuse.Liikmed peavad olema tegevad asjaomases valdkonnas ja teadlikud tööstuslikest prioriteetidest. Lisaks püüab komisjon nõuanderühmade liikmeid ametisse nimetades tagada naiste ja meeste võrdse esindatuse.Artikkel 23 Söe ja terase nõuanderühmade koosolekudKomisjon on nõuanderühmade koosolekute korraldajaks ja eesistujaks ning tagab ka sekretariaaditeenused.Vajaduse korral võib eesistuja paluda liikmetel hääletada. Igal liikmel on üks hääl. Eesistuja võib vajaduse korral kutsuda koosolekutele külaliseksperte või vaatlejaid. Külalisekspertidel ja vaatlejatel hääleõigus puudub.Vajaduse korral (näiteks nõuandmine küsimustes, mis on olulised nii söe- kui ka terasesektoris) peavad kaks nõuanderühma ühisnõupidamisi.Artikkel 24 Söe ja terase tehnikarühmade moodustamine ja ülesandedSöe ja terase tehnikarühmad annavad komisjonile nõu teadus- ja katse- või näidisprojektide järelevalve küsimustes ja vajaduse korral teadusprogrammi esmatähtsate eesmärkide määratlemisel.Liikmed määrab ametisse komisjon ning need on pärit söe- ja terasetööstusega seotud sektoritest, teadusorganisatsioonidest või töötlevast tööstusest, kus nad vastutavad teadusstrateegia, juhtimise või tootmise eest.Lisaks püüab komisjon tehnikarühmade liikmeid ametisse nimetades tagada naiste ja meeste võrdse esindatuse.Tehnikarühmade koosolekuid korraldatakse võimaluse korral kohtades, kus on võimalik kõige paremini tagada projektide järelevalve ja tulemuste hindamine.4. JAGU TEADUSPROGRAMMI RAKENDAMINEArtikkel 25 Konkursikutse1. Käesoleva otsusega esitatakse avatud ja pidev konkursikutse. Hindamiseks esitatavate taotluste esitamise tähtaeg on iga aasta 15. september, kui ei ole märgitud teisiti.2. Kui komisjon otsustab artikli 41 punktide d ja e kohaselt muuta lõikes 1 nimetatud taotluste esitamise tähtaega või esitada temaatilisi konkursikutseid, avaldab ta kõnealuse teabe Euroopa Liidu Teatajas .Temaatilises konkursikutses tuleb ära märkida taotluse esitamise kuupäev ja üksikasjad, sealhulgas asjaolu, kas konkurss toimub ühes või kahes etapis, taotluste hindamise prioriteedid, vajaduse korral artiklites 14–18 osutatud toetuskõlblike projektide liik, ja kavandatav rahastamise maht.3. Komisjon koostab infopaketi, milles nähakse ette üksikasjalikud osalemiseeskirjad, taotluste ja projektide haldamise metoodika, taotlusvormid, projektide esitamise eeskirjad, näidistoetuslepingud, toetuskõlblikud kulud, suurim lubatav finantsabi, makseviisid ja teadusprogrammi iga-aastased esmatähtsad eesmärgid.Komisjon avalikustab infopaketi ühenduse teadus- ja arendustegevuse teabeteenistuse kaudu (CORDIS) või asjaomasel veebisaidil.Taotlused esitatakse komisjonile vastavalt infopaketis sätestatud eeskirjadele, mille paberkoopia saab taotluse korral komisjonist.Artikkel 26 Taotluste sisuTaotlused peavad olema seotud II peatüki 3. ja 4. jaos sätestatud teadustööalaste eesmärkidega ja vajaduse korral artikli 25 lõike 3 kohaste infopaketis loetletud esmatähtsate eesmärkidega või artikli 25 lõikes 2 nimetatud temaatilistes konkursikutsetes määratletud esmatähtsate eesmärkidega.Iga taotlus sisaldab kavandatava projekti üksikasjalikku kirjeldust ja täielikku teavet eesmärkide, partnerite (sealhulgas iga partneri täpse rolli), haldusstruktuuri, oodatavate tulemuste ja loodetavate rakenduste kohta ning hinnangut oodatavatele tööstuslikele, majanduslikele, sotsiaalsetele ja keskkonnaalastele hüvedele.Kavandatav kogumaksumus ja selle jaotumine peab olema realistlik ja tõhus ning eeldatakse, et projektil on soodne kulude ja tulude suhe.Artikkel 27 Taotluste hindamineKomisjon tagab taotluste konfidentsiaalse, õiglase ja erapooletu hindamise.Komisjon koostab ja avaldab käsiraamatu TTA tegevuse hindamiseks ja valikuks.Artikkel 28 Taotluste valik ja projektide järelevalve1. Komisjon registreerib saadud taotlused ja kontrollib nende tingimustele vastavust.2. Komisjon annab taotlustele hinnangu sõltumatute ekspertide abil.3. Komisjon koostab loetelu taotlustest, mis on pandud paremusjärjekorda. Paremusjärjekorra üle võib nõu pidada nõuanderühmaga.4. Komisjon teeb otsuse projektide valiku ja raha eraldamise kohta. Kui ühenduse osa teadusprogrammi meetmete rahastamisel on hinnanguliselt 0,6 miljonit eurot või rohkem, kohaldatakse artikli 41 punkti a.5. Komisjon, keda abistavad artiklis 24 osutatud tehnikarühmad, viib läbi järelevalve projektide ja tegevuse üle.Artikkel 29 ToetuslepingudToetusleping sõlmitakse selliste projektide kohta, mis põhinevad artiklites 14–18 määratletud valitud taotlustel, meetmetel ja tegevustel. Toetuslepingud põhinevad komisjoni koostatud asjakohastel näidistoetuslepingutel, võttes vajaduse korral arvesse asjaomase tegevuse olemust.Toetuslepingutes määratletakse programmi raames toetuskõlblike kulude alusel tehtav rahaeraldus, samuti eeskirjad, mis käsitlevad kulude aruannet, raamatupidamiskontode sulgemist ja raamatupidamisaruandeid. Lisaks on nendes ette nähtud sätted teabe levitamise, kasutamise ja juurdepääsuõiguste kohta.Artikkel 30 Rahaline toetusTeadusprogramm põhineb jaotatud kuludega TTA toetuslepingutel. Kogu rahaline toetus, sealhulgas mis tahes lisavahendid riigieelarvest, vastab kohaldatavatele riigiabi eeskirjadele.Vallas- või kinnisvara soetamiseks või toetus- ja ettevalmistavate meetmete rakendamiseks vajalike tööde tegemiseks ja teenuste saamiseks võib kasutada ka riigihankelepinguid.Ilma et see piiraks esimese lõigu kohaldamist, on suurim rahaline kogutoetus, väljendatuna protsentides artiklites 31–35 määratletud toetuskõlblikest kuludest:teadusprojektide puhul | kuni 60% |katse- ja näidisprojektide puhul | kuni 50% |kaasnevate meetmete ning toetus- ja ettevalmistavate meetmete puhul | kuni 100% |37.  Artikkel 31 Toetuskõlblikud kulud1. Toetuskõlblikud on järgmised kulud:38.  seadmete kulud;39.  tööjõukulud;40.  tegevuskulud;41.  kaudsed kulud.2. Toetuskõlblikud kulud katavad ainult toetuslepingu tingimuste alusel elluviidud projekti tegelikke kulusid. Toetusesaajad, projektiga seotud teised toetusesaajad ja alltöövõtjad ei saa kajastada kuludena eelarvelisi ega kommertshindu.Artikkel 32 Seadmete kuludProjekti elluviimisega otseselt seotud seadmete ostu- või rendikulud hüvitatakse otsekuludena. Toetuskõlblikud kulud seadmete liisimiseks ei tohi ületada nende toetuskõlblikke ostukulusid.Artikkel 33 TööjõukuludHüvitatakse toetusesaaja poolt otse palgatud teadurite, nooremteadurite, tehniliste töötajate ja tööliste ainult projektile pühendatud tegelike töötundidega seotud kulud. Mis tahes lisatööjõukulude kohta (näiteks stipendiumid) on vajalik komisjoni eelnev kirjalik nõusolek. Kõik hüvitatavad töötunnid peavad olema dokumenteeritud ja kinnitatud.Artikkel 34 TegevuskuludProjekti elluviimisega seotud otsesed tegevuskulud on seotud ainult järgmisega:42.  toorained;43.  tarbekaubad;44.  energia;45.  toorainete, tarbekaupade, seadmete, toodete, lähteainete või kütuse transport;46.  olemasolevate seadmete hooldus, remont, ümberehitamine või -kujundamine;47.  infotehnoloogia- ja muud eriteenused;48.  seadmete rentimine;49.  analüüsid ja katsed;50.  temaatiliste seminaride korraldamine;51.  raamatupidamisaruanded ja pangatagatis;52.  teadmiste kaitse;53.  kolmandate poolte abi.Artikkel 35 Kaudsed kuludKõik muud kulud, nagu üldkulud, mis võivad tekkida seoses projektiga ja mis ei ole täpselt nimetatud eelnevates kategooriates, sealhulgas reisi- ja majutuskulud, kaetakse kindla suurusega summast, mis moodustab 35 % artiklis 33 osutatud toetuskõlblikest tööjõukuludest.5. JAGU TEADUSTEGEVUSE HINDAMINE JA JÄRELEVALVEArtikkel 36 Tehnilised aruandedArtiklites 14–16 osutatud teadus-, katse- ja näidisprojektide kohta koostavad toetusesaajad korrapäraselt aruandeid. Aruandeid kasutatakse tehtud tehniliste edusammude kirjeldamiseks.Töö lõpetamisel esitavad toetusesaajad lõpparuande, mis sisaldab hinnangut kasutusvõimaluste ja mõju kohta. Komisjon avaldab aruande täielikult või osaliselt sõltuvalt projekti strateegilisest tähtsusest ja pärast seda, kui ta on vajaduse korral konsulteerinud asjaomase nõuandekomiteega.Komisjon võib nõuda, et toetusesaajad esitaksid lõpparuanded artiklis 17 osutatud kaasnevate meetmete ning artiklis 18 osutatud abi- ja ettevalmistavate meetmete kohta, ning võib otsustada need avaldada.Artikkel 37 Iga-aastane läbivaatamineKomisjon vaatab igal aastal läbi teadusprogrammi raames teostatud tegevuse ja TTA töö edusammud. Läbivaatust sisaldav aruanne edastatakse komiteele.Komisjon võib määrata sõltumatud ja kõrgelt kvalifitseeritud eksperdid, kes teda iga-aastase aruande läbivaatamisel abistavad.Artikkel 38 Programmi järelevalve ja hindamine1. Komisjon teeb teadusprogrammi üle järelevalvet ja annab hinnangu eeldatavale kasule. Selle kohta koostatakse aruanne 2013. aasta lõpuks ja seejärel iga seitsme aasta möödumisel. Infopakett avalikustatakse ühenduse teadus- ja arendustegevuse teabeteenistuse (CORDIS) kaudu või asjaomasel veebisaidil.2. Komisjon annab teadusprogrammile hinnangu iga seitsmeaastase perioodi jooksul rahastatud projekti lõpetamisel. Samuti hinnatakse TTA kasu ühiskonnale ja asjaomastele sektoritele. Hindamisaruanne avaldatakse.3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud järelevalvet tehes ja hinnangut andes aitavad komisjoni tema poolt ametisse nimetatud kõrgelt kvalifitseeritud ekspertidest koosnevad rühmad.Artikkel 39 Sõltumatute ja kõrgelt kvalifitseeritud ekspertide ametisse nimetamineArtiklis 18, artikli 28 lõikes 2 ja artiklis 38 nimetatud sõltumatute ja kõrgelt kvalifitseeritud ekspertide ametisse nimetamisel kohaldatakse analoogia põhjal Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1906/2006[13] artikleid 14 ja 17.IV peatükk LõppsättedArtikkel 40 Mitmeaastaste tehniliste suuniste läbivaatamineIII peatükis ettenähtud mitmeaastased tehnilised suunised vaadatakse läbi iga seitsme aasta järel; esimene periood lõpeb 31. detsembril 2014. Sel eesmärgil ja hiljemalt iga seitsmeaastase perioodi viimase aasta esimese kuue kuu jooksul annab komisjon tehniliste suuniste toimimisele ja tõhususele uue hinnangu ja teeb vajaduse korral ettepanekuid muudatuste tegemiseks.Kui komisjon peab vajalikuks, võib ta teha ümberhindamisi ja esitada nõukogule ettepanekuid mis tahes kohaste muudatuste tegemiseks enne seitsmeaastase perioodi lõppemist.Artikkel 41 RakendusmeetmedKomisjon võtab artikli 42 lõikes 2 osutatud korras vastu järgmised rakendusmeetmed:(a) rahastamismeetmete kinnitamine, kui käesoleva programmi kohane ühenduse hinnanguline toetus on 0,6 miljonit eurot või rohkem;(b) artiklis 38 osutatud programmi järelevalve ja hindamisega seotud volituste koostamine;(c) II peatüki 3. ja 4. jao muutmine;(d) artiklis 25 nimetatud tähtaja muutmine;(e) temaatiliste konkursikutsete koostamine;(f) mis tahes muud programmiga seotud küsimused.Artikkel 42 Komitee1. Komisjoni abistab söe- ja terasekomitee (edaspidi „komitee”).2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse analoogia põhjal otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.Selle otsuse artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kaks kuud.3. Komitee võtab vastu oma kodukorra.Artikkel 43 Kehtetuks tunnistamine ja üleminekumeetmed[Juhul kui otsus võetakse vastu enne 15. juunit 2008:][„Otsus 2003/78/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Otsust 2003/78/EÜ kohaldatakse siiski kuni 31. detsembrini 2008 nende meetmete rahastamise suhtes, mida käsitlev taotlus on esitatud enne 15. septembrit 2007. ”][Juhul kui otsus võetakse vastu pärast 15. juunit 2008:][„Otsus 2003/78/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Otsust 2003/78/EÜ kohaldatakse siiski kuni 31. detsembrini 2009 nende meetmete rahastamise suhtes, mida käsitlev taotlus on esitatud enne 15. septembrit 2008. ”]Artikkel 44 Kohaldamine[„Käesolevat otsust kohaldatakse alates 16. septembrist 2007. ”][või][„Käesolevat otsust kohaldatakse alates 16. septembrist 2008. ”]Artikkel 45 AdressaadidKäesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja[…]LISAArtiklis 23 nimetatud söe nõuanderühma koosseis:[pic]Liikmetel peavad olema head taustateadmised ja isiklikud oskused ühes või mitmes järgmises valdkonnas: söe kaevandamine ja kasutamine, keskkonna- ja sotsiaalteemad, sealhulgas ohutusaspektid.Artiklis 23 nimetatud terase nõuanderühma koosseis:[pic]Liikmetel peavad olema head taustateadmised ja isiklikud teadmised ühes või mitmes järgmises valdkonnas: toorained; raua tootmine; terase tootmine; pidevvalu; kuum- ja/või külmvaltsimine; terase viimistlemine ja/või pinnatöötlus; teraseliikide ja/või toodete arendamine; terase rakendused ja omadused; keskkonna- ja sotsiaalküsimused, sealhulgas ohutusküsimused.[1] ELT L 29, 5.2.2003, lk 28.[2] EÜT L 79, 22.3.2002, lk 60.[3] ELT L 391, 30.12.2006, lk 7.[4] EÜT L 154, 27.6.2000, lk 34.[5] ELT L 29, 5.2.2003, lk 22.[6] ELT C […], […], lk […].[7] ELT C […], […], lk […].[8] ELT L 412, 30.12.2006, lk 1.[9] ELT L 29, 5.2.2003, lk 1.[10] EÜT L 29, 22.3.2002, lk 42.[11] EÜT L 154, 27.6.2000, lk 34.[12] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on viimati muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).[13] ELT L 391, 30.12.2006, lk 6.


				|

		52013PC0038

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega volitatakse liikmesriike allkirjastama 2012. aasta Kaplinna lepingut (1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta protokolli sätete rakendamise kohta), seda ratifitseerima või sellega ühinema /* COM/2013/038 final - 2013/0020 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
1.1.        Sissejuhatus
1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade
ohutuse rahvusvahelist konventsiooni muudeti 1993. aasta Torremolinose
protokolliga, millega ajakohastati sätteid ja vaadati läbi peamiste peatükkide
kohustuslik kohaldamine vähemalt 45 meetri pikkuste laevade suhtes, võimaldades
piirkondlikul tasandil otsustada, kas neid tuleb kohaldada ka vähemalt 24
meetri pikkuste laevade suhtes. Esialgne konventsioon ega 1993. aasta protokoll
ei jõustunud, kuna ratifitseerimiseks vajalikke miinimumnõudeid ei täidetud.
1993. aasta protokolli jõustamiseks tehtud
märkimisväärse jõupingutusena korraldas Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO)
9.–11. oktoobril 2012 Lõuna-Aafrikas Kaplinnas diplomaatilise konverentsi, et
arutada Torremolinose protokolli rakendamist käsitleva lepingu üle ja võtta see
vastu.
Diplomaatilise konverentsi tulemusena võeti
vastu leping „2012. aasta Kaplinna leping 1977. aasta Torremolinose
kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta
Torremolinose protokolli sätete rakendamise kohta” (edaspidi „leping”), millega
muudetakse 1993. aasta Torremolinose protokolli.
1.2.        ELi pädevus ja
ratifitseerimine
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 3 lõikes 2 sätestatud ainupädevuseeskirjadele kuuluvad 1993. aasta
Torremolinose protokolli muudatused liidu ainupädevusse, kuna protokoll on üle
võetud ELi õigusesse nõukogu 11. detsembri 1997. aasta direktiiviga
97/70/EÜ, millega kehtestatakse vähemalt 24 meetri pikkustele kalalaevadele
ühtne ohutuskord[1].
Euroopa Liit ei saa lepingu eelnõuga ühineda,
kuna praegune eelnõu, mille on heaks kiitnud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni
(IMO) meresõiduohutuse komitee, ei sisalda piirkondliku majandusintegratsiooni
organisatsiooni käsitlevat klauslit. Kuna aga lepingus käsitletakse ELi
ainupädevusse kuuluvaid küsimusi, ei saa liikmesriigid lepingu allakirjutamise
ja ratifitseerimise üle iseseisvalt otsustada. Nad võivad seda teha ainult
liidu huvides, nõukogu loal ja komisjoni ettepanekul pärast Euroopa
Parlamendilt nõusoleku saamist.
1.3.        Lepingu üksikasjad
Lepinguga nähakse ette Torremolinose
protokolli jõustumine 12 kuud pärast kuupäeva, mil vähemalt 22 riiki,
kellel on ühtekokku vähemalt 3 600 avamerel tegutsevat vähemalt
24 meetri pikkust kalalaeva, on väljendanud nõusolekut end lepinguga
siduda. 1993. aasta protokolliga võrreldes on tegu kalalaevade arvu piirmäära
märkimisväärse vähendamisega ning piirmäära saavutamiseks on nüüd realistlik
väljavaade.
Leping on allakirjutamiseks avatud IMO
peakorteris alates 11. veebruarist 2013 kuni 10. veebruarini 2014 ning on
seejärel avatud ühinemiseks. Eeldatavalt aitab Toidu- ja
Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) andmebaaside kasutamine objektiivselt
hinnata ratifitseerivate osaliste lipu all sõitvate laevade arvu ja seega
hõlbustada lepingu kiiret jõustumist, mida toetasid ka ELi liikmesriigid
lepingu sõlmimiseks peetud läbirääkimistel.
Reguleerimisala:
lepingu sätteid kohaldatakse uute laevade suhtes, kui ei ole selgelt määratud
teisiti. Lepinguga on lubatud teatav paindlikkus, et hõlbustada selle laialdast
heakskiitmist. Valitsused võivad vastavalt kavale järk-järgult rakendada IX
peatüki (raadioside) sätteid kuni kümne aasta jooksul ja VII peatüki
(päästevahendid ja -seadmed), VIII peatüki (tegutsemine hädaolukorras,
ülevaatused ja õppused) ja X peatüki (pardal olevad navigatsiooniseadmed ja
-vahendid) sätteid kuni viie aasta jooksul.
Erandid: leping
võimaldab valitsusel vabastada tema lipu all sõitva mis tahes laeva mis tahes
regulatiivse nõude täitmisest, kui selle kohaldamist peetakse laeva tüüpi,
ilmastikutingimusi ja üldiste navigeerimisohtude puudumist arvesse võttes
ebaotstarbekaks ja ebapraktiliseks, järgmistel tingimustel:
a) laev vastab ohutusnõuetele, mis valitsuse
arvates on laeva ettenähtud tegevuseks piisavad ning tagavad laeva ja pardal
viibivate isikute ohutuse;
b) laev tegutseb üksnes:
i) ühises kalastusvööndis, mis on loodud kõnealuse
vööndi kehtestanud naaberriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates piirnevates
merepiirkondades nende lipu all sõitvate laevade jaoks, ning sellises ulatuses
ja tingimustel, mille kehtestamises kõnealused riigid vastavalt
rahvusvahelisele õigusele kokku lepivad; või
ii) selle riigi majandusvööndis, mille lipu all
tal on õigus sõita, või kui riik ei ole sellist majandusvööndit kehtestanud,
siis kõnealuse riigi territoriaalmerest väljaspool asuval ning sellega
piirneval alal, mille see riik on kindlaks määranud vastavalt rahvusvahelisele
õigusele ning mis ei ulatu enam kui 200 meremiili kaugusele lähtejoonest,
millest mõõdetakse tema territoriaalmere laiust; või
iii) majandusvööndis, teise riigi jurisdiktsiooni
alla kuuluvas merealas või ühises kalastusvööndis kooskõlas asjaomaste riikide
vahelise kokkuleppega vastavalt rahvusvahelisele õigusele ning sellises ulatuses
ja tingimustel, mille kehtestamises kõnealused riigid kokku lepivad; ning
c) valitsus teavitab IMO peasekretäri
tingimustest, mille alusel käesoleva jaotise kohaselt erand tehakse.
Ülevaatused ja tunnistused: muudetakse rahvusvahelist kalalaevade ohutuse tunnistust, märkides
sellele, et tunnistus on välja antud 2012. aasta Kaplinna lepingu
(1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise
konventsiooniga seotud 1993. aasta Torremolinose protokolli sätete rakendamise
kohta) sätete alusel.
Muudetakse ülevaatuste korda, et võtta
arvesse kauba- ja reisilaevade puhul kasutatavat ajakava, täpsemalt iga-aastast
ülevaatust, kohustuslikku vaheülevaatust teise ja kolmanda aasta vahel ning
korralist ülevaatlust mitte rohkem kui pärast viit aastat. Ühtlustatakse ka
pärast ülevaatuse tähtaega antavad ajapikendused. Lisaks sätestatakse lepingus,
et valitsus võib laeva vabastada iga-aastasest ülevaatusest, kui seda peetakse
ebaotstarbekaks või ebapraktiliseks.
Üldiselt on uus kord rangem: iga-aastased ja
korrapärased ülevaatused on põhjalikumad; punktid, mida varem kontrolliti
mittekohustuslike vaheülevaatluste käigus, on lisatud kohustuslikku
korrapärasesse ülevaatusesse; täiendavad hooldusülevaatused on nüüd
kohustuslikud. Uus korralise ülevaatuse maksimaalne viieaastane ajavahemik
nelja-aastase asemel on olnud võimalik ka juba praeguse korra raames.
Tunnistuse kehtivusaja lõppemisele järgnev ajapikendus on nüüd vastavuses
SOLASe konventsiooni alusel teistele laevadele väljastatud tunnistuste ühtlustatud
tähtaegadega, peamine ajapikendus on lühendatud viielt kuult kolmele kuule.
Ei esialgne Torremolinose konventsioon, 1993.
aasta protokoll ega ka 2012. aasta leping ei välista osaliste reservatsioone
või deklaratsioone.
1.4.        Mõju direktiiviile 97/70/EÜ
Torremolinose protokolli artikli 3 lõige 5
jääb muutumatuks ja võimaldab sõlmida piirkondlikke kokkuleppeid ning tänu
sellele on tagatud ühtse ja sidusa ohutuskorra jätkuv rakendamine kõigi ELi
vetes tegutsevate kalalaevade suhtes. Lisaks on lepingu puhul tegemist
minimaalsete ohutuseeskirjadega ja EL võib jätkuvalt kohaldada Torremolinose
protokolli algseid eeskirju.
Kaks küsimust võivad nõuda meetmete võtmist,
et kaitsta teatavaid kehtivaid ELi norme: esiteks lepinguga kehtestatud laiemad
üldised erandid ja iga-aastasest ülevaatusest vabastamine; teiseks viidete
ajakohastamine direktiivis ja selle lisades. Direktiivi 97/70/EÜ artiklites 8
ja 9 koostoimes määruse (EÜ) nr 2099/2002[2]
artikliga 5 on sätestatud, et mõlemad küsimused on võimalik lahendada, muutes
direktiivi vastavalt kontrolliga regulatiivmenetlusele.
Direktiiviga 97/70/EÜ kohaldatakse
Torremolinose protokolli sätteid mitte ainult ELi liikmesriigi lipu all
sõitvate kalalaevade suhtes, vaid ka kolmandate riikide lipu all sõitvate
selliste kalalaevade suhtes, mis tegutsevad liikmesriigi sisevetes või
territoriaalmeres või lossivad oma saaki liikmesriigi sadamas kooskõlas
rahvusvahelise õiguse üldeeskirjadega. Torremolinose protokolli sätete
kohaldamist kõikide kõnealuste kalalaevade rühmade suhtes tuleks jätkata. Sel
põhjusel leiab komisjon, et ELi liikmesriigid peaksid lepingule alla
kirjutamisel ja nõustumisel end sellega siduma esitama deklaratsiooni selle
kohta, et Torremolinose protokolli sätteid kohaldatakse ka edaspidi kolmandate
riikide kõnealuse kahe laevatüübi suhtes kooskõlas liidu kehtiva õigusega.
Kuna üldjoontes säilitatakse kõnealuse
direktiivi nõuded, on ELi kalalaevade kulud tähtsusetud. Kuna ülevaatused
hakkavad olema põhjalikumad, tehakse neid pikema aja tagant.
1.5.        Kokkuvõte
Kalalaevade üldiste ohutuseeskirjade
vastuvõtmine ja jõustamine on äärmiselt oluline sektoris, kus toimub eriti
palju õnnetusi, mille tagajärjeks on üle 24 000 surmajuhtumi igal aastal[3].
Tänu lepinguga võimaldatud paindlikkusele
eeldatakse, et leping aitab lõpuks saavutada 1993. aasta Torremolinose
protokolli eesmärgi. Lisaks saab protokolli sätete ajakohastamiseks teha
protokolli muudatusi ainult pärast selle jõustumist. Kuna direktiiviga 97/70/EÜ
viidatakse 1993. aasta Torremolinose protokolli sätetele, mida ei ole 20 aasta
jooksul oluliselt muudetud, ja kohaldatakse neid, siis lepingu jõustumine
võimaldab ajakohastada mitmete nõuete muudatusi, mis tuleb IMOs kehtestada ning
mida on võimalik seejärel direktiiviga 97/70/EÜ rakendada.
Komisjon leiab, et leping hõlbustab seega
oluliselt direktiivis 97/70/EÜ sätestatud aluslepingute eesmärkide saavutamist.
Nagu on selgitatud eespool punktis 1.4, on siiski vaja tagada, et kõnealuse
direktiivi reguleerimisala jääb muutumatuks, ning nõuda liikmesriikidelt, et
nad esitaksid asjakohased deklaratsioonid, kui nad kirjutavad lepingule alla ja
nõustuvad end lepinguga siduma.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Käesoleva lepinguga ühinemise tulemusena ei
muutu kalalaevade tehnilised nõuded praeguses direktiivis.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Artikkel 1
Selle artikliga volitatakse liikmesriike end
siduma lepinguga ELi ainupädevusse kuuluval teemal, kuna Euroopa Liit ei saa
olla sellise lepingu osaline. Lepingus sätestatakse Mereorganisatsiooni
liikmesriikide erinevad võimalused väljendada nõusolekut end lepinguga siduda
ning artiklis kajastatakse eri meetodeid, mille abil ELi liikmesriigid võivad
soovida seda teha.
Artikkel 2
Selle artikli kohaselt peavad ELi
liikmesriigid nõustuma end lepinguga siduma kahe aasta jooksul alates käesoleva
otsuse jõustumisest. Kui lepinguga ühinevad kiiresti kõik ELi liikmesriigid, on
võimalik kiiremini saavutada Mereorganisatsiooni liikmesriikide ja
koondlaevastiku alammäär (22 liikmesriiki ja 3 600 kalalaeva). Arvestades,
et lepinguga suurendatakse kalalaevade ohutust kogu maailmas, vähendades
erinevusi ohutustasemetes ja tekitades võimaliku ebasoodsa konkurentsiolukorra
ELi laevade jaoks ning soodustades tehniliste nõuete ajakohastamist lepingu
raames, on selle kiire jõustumine väga tervitatav.
Artikkel 3
Selles artiklis määratakse nõukogu otsuse
jõustumise kindel kuupäev.
Artikkel 4
Kõnealuse otsuse eesmärk on lubada
liikmesriikidel end lepinguga siduda ja seega on otsus neile adresseeritud.
4.           MÕJU EELARVELE
Puudub
2013/0020 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega volitatakse liikmesriike
allkirjastama 2012. aasta Kaplinna lepingut (1977. aasta Torremolinose
kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud 1993. aasta
protokolli sätete rakendamise kohta), seda ratifitseerima või sellega ühinema
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 5,
artikli 218 lõike 6 punktidega a ja v ning artikli 218 lõike 8 esimese lõiguga,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[4]
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Liidu tegevuse
eesmärk meretranspordi sektoris peaks olema suurendada meresõiduohutust;
(2)       2. aprillil 1993 võeti vastu
1977. aasta Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise
konventsiooniga seotud Torremolinose protokoll, edaspidi „Torremolinose
protokoll”;
(3)       Nõukogu direktiivis 97/70/EÜ,[5] millega kehtestatakse vähemalt 24
meetri pikkustele kalalaevadele ühtne ohutuskord, on sätestatud Torremolinose
protokollil põhinevad ohutusnõuded, võttes vajaduse korral igati arvesse
piirkondlikke ja kohalikke olusid;
(4)       Torremolinose protokoll ei
ole jõustunud, kuna ratifitseerimiseks vajalikke miinimumnõudeid ei ole kunagi
täidetud;
(5)       Selleks et ühisel kokkuleppel
ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) egiidi all kehtestada kalalaevade
rangeimad võimalikud ohutusnõuded, mida kõik asjaomased riigid saavad
rakendada, koostati 9.–11. oktoobril 2012 Lõuna-Aafrikas Kaplinnas toimunud
diplomaatilisel konverentsil lepingu eelnõu, mida tuleb lugeda koostoimes
Torremolinose protokolliga;
(6)       Selle 11. oktoobril 2012
vastu võetud lepingu pealkiri on „2012. aasta Kaplinna leping 1977. aasta
Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud
1993. aasta Torremolinose protokolli sätete rakendamise kohta” (edaspidi
„leping”). Leping on allakirjutamiseks avatud IMO peakorteris alates 11.
veebruarist 2013 kuni 10. veebruarini 2014 ning on seejärel avatud ühinemiseks;
(7)       Lepingu sätted, milles
käsitletakse vähemalt 24 meetri pikkuste kalalaevade ohutuskorda kuuluvad ELi
ainupädevusse;
(8)       Euroopa Liit ei saa olla
lepingu osaline, kuna selles puudub piirkondliku majandusintegratsiooni
organisatsiooni käsitlev klausel;
(9)       Meresõiduohutuse ja ausa
konkurentsi huvides on, et ELi liikmesriigid ratifitseerivad nüüd lepingu või
ühinevad sellega, et tagada Torremolinose protokolli sätete jõustumine. Lisaks
võimaldab lepingu jõustumine seejärel IMOle esitatavate ettepanekute kaudu
ajakohastada protokolli mitmeid sätteid, mis pärast direktiivi 97/70/EÜ
vastuvõtmist on aegunud;
(10)     Kooskõlas ELi toimimise
lepingu artikli 2 lõikega 1 peaks nõukogu seega volitama liikmesriike lepingu
liidu huvides allkirjastama ja ratifitseerima või sellega ühinema. Selleks et
säilitada praegune nõukogu direktiiviga 97/70/EÜ tagatud ohutustase, peaksid
liikmesriigid lepingule alla kirjutades ja ratifitseerimiskirjade või
ühinemisdokumentide hoiuleandmisel esitama deklaratsiooni selle kohta, et
lepingu sättes 1.6 iga-aastaste ülevaatustega seoses kehtestatud erandit ning
sättes 3.3 ühise kalastusvööndi või majandusvööndiga seoses kehtestatud erandit
ei kohaldata ning et nimetatud direktiivis sätestatud ohutusstandardid kehtivad
kolmandate riikide vähemalt 24 meetri pikkuste kalalaevade suhtes, mis
tegutsevad liikmesriigi sise- või territoriaalvetes või lossivad oma saaki
selle liikmesriigi sadamas,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Liikmesriike volitatakse allkirjastama või
allkirjastama ja ratifitseerima 2012. aasta Kaplinna lepingut (1977. aasta
Torremolinose kalapüügilaevade ohutuse rahvusvahelise konventsiooniga seotud
1993. aasta Torremolinose protokolli sätete rakendamise kohta) või sellega
ühinema.
Artikkel 2
Liikmesriigid astuvad vajalikke samme, et anda
ratifitseerimis- või ühinemiskirjad Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni
peasekretärile viivitamata hoiule igal juhul hiljemalt kahe aasta jooksul
alates käesoleva otsuse jõustumise kuupäevast.
Kui liikmesriigid allkirjastavad või
ratifitseerivad lepingu või ühinevad sellega, annavad nad hoiule ka käesoleva
otsuse lisas sätestatud deklaratsiooni.
Artikkel 3
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast
selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 4
Käesolev otsus
on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
DEKLARATSIOON,
MILLE LIIKMESRIIGID ANNAVAD HOIULE PÄRAST 2012. AASTA KAPLINNA LEPINGU
(1977. AASTA TORREMOLINOSE KALAPÜÜGILAEVADE OHUTUSE RAHVUSVAHELISE
KONVENTSIOONIGA SEOTUD 1993. AASTA TORREMOLINOSE PROTOKOLLI SÄTETE RAKENDAMISE
KOHTA) ALLKIRJASTAMIST, RATIFITSEERIMIST VÕI SELLEGA ÜHINEMIST
Osana piirkondlikust kokkuleppest, volitatud
1993. aasta Torremolinose protokolli artikli 3 lõike 5 kohaselt, on [sisestage
lepingu osalisliikmesriigi nimi] seotud asjakohase Euroopa Liidu
õigusaktiga (nõukogu 11. detsembri 1997. aasta direktiiv 97/70/EÜ), millega
kehtestatakse vähemalt 24 meetri pikkustele kalalaevadele ühtne ohutuskord, ja
kohaldab seetõttu Torremolinose protokolli sätteid kolmanda riigi lipu all
sõitvate selliste vähemalt 24 meetri pikkuste kalalaevade suhtes, mis
tegutsevad liikmesriigi sise- või territoriaalvetes või lossivad oma saaki
selle liikmesriigi sadamas, eespool nimetatud ELi õigusaktis sätestatud
tingimustel.
Nimetatud piirkondliku kokkuleppe alusel ei
kohaldata erandeid, mis on ette nähtud Kaplinna lepingu iga-aastaste
ülevaatustega seotud sättes 1.6 ja ühist kalastusvööndit või majandusvööndit
käsitlevas sättes 3.3.
[1]               EÜT L 34, 9.2.1998, lk 1.
[2]               EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1.
[3]               ILO 2001. aasta aruanne ohutuse ja tervishoiu kohta
kalandussektoris
[4]               ELT C , lk .
[5]               EÜT L 34, 9.2.1998, lk 1.