               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.7.2018
            COM(2018) 551 final
            2018/0292(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade nr 9, 63 ja 92 (ühtsed sätted kolmerattaliste sõidukite, mopeedide ja L-kategooria sõidukite varusummutisüsteemide kohta müraemissiooni alusel) kohaldamist liidu poolt

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               ÜRO Euroopa Majanduskomisjon (UNECE) töötab rahvusvahelisel tasandil välja ühtlustatud nõudeid, mis on ette nähtud selleks, et kaotada tehnilised tõkked mootorsõidukikaubanduselt riikide vahel, kes on osalised ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppes, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe”)
                  1
               , ning et tagada niisuguste sõidukite kõrge tervise-, ohutus- ja keskkonnakaitse tase.

               Euroopa Liit on 1958. aasta läbivaadatud kokkuleppe osaline nii nagu ka liikmesriigid, ja ta kohaldab suuremat osa kõnealuse kokkuleppe raames vastu võetud ÜRO eeskirju, välja arvatud need, mis ei paku ELi õigusaktidega samaväärset või sellest kõrgemat kaitsetaset. Kuni praeguse ajani oli see nii ÜRO eeskirja nr 9 (kolmerattaliste sõidukite müra)
                  2
               , eeskirja nr 63 (mopeedide müraemissioon)
                  3
                ja 92 (L-kategooria sõidukite puhul asenduseks kasutatavad varusummutisüsteemid)
                  4
                puhul (edaspidi vastavalt „ÜRO eeskiri nr 9, 63 ja 92“) Nimetatud ÜRO eeskirjade keskkonnakaitsetase on hiljuti viidud samale tasemele, mida pakutakse liidu tüübikinnituseeskirjadega, mille tulemusel saab liit neid eeskirju kohaldama asuda. Nende eeskirjade eesmärk on kehtestada samaväärsed sätted mootorrataste müra ohjeldamiseks ja selgitada selliste sõidukite seisumüra mõõtmise katset.

               ELi tasandil nõutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 (kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta)
                  5
                IV, V ja VI lisaga, milles osutatakse määruse (EL) nr 134/2014 (kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite ning nende osiste, süsteemi või eraldi seadmestiku keskkonna ja mootori võimsusega seotud nõuete kohta)
                  6
                IX lisale kahe- ja kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnitust vastavalt määruse (EL) nr 168/2013 IV, V ja VI lisas sätestatud mõõtmismenetlusele ja müratasemele.

               Käesoleva nõukogu otsusega määratakse kindlaks ÜRO eeskirjade nr 9, 63 ja 92 kohaldamine liidu poolt ja antakse komisjonile volitused teatada sellest ÜRO peasekretärile.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Käesolev ettepanek täiendab liidu siseturupoliitikat autotööstuse valdkonnas ja on sellega täies kooskõlas.

               WP.29 süsteem tugevdab sõidukistandardite rahvusvahelist harmoneerimist. 1958. aasta kokkuleppel on selle eesmärgi saavutamisele väga suur mõju, kuna ELi tootjad saavad rakendada ühtset tüübikinnituseeskirjade kogumit, teades, et osalised tunnistavad nende tooted oma siseriiklikele õigusaktidele vastavaks. Nii on saanud määrusega (EL) nr 134/2014 juba kohaldada ÜRO eeskirja nr 41 (mootorrataste tüübikinnitust seoses müraga), samuti on saanud määrustega (EL) nr 3/2014 (kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kasutusohutuse kohta) ja (EL) nr 44/2014 (samade sõidukite konstruktsiooni ja üldnõuete kohta) saanud kohustuslikuna kohaldada 31 ÜRO eeskirja.

               Sama lähenemisviisi on kasutatud seoses määrusega (EÜ) nr 661/2009 (mootorsõidukite ohutuse kohta), millega on tunnistatud kehtetuks rohkem kui 50 ELi direktiivi ja asendatud need vastavate 1958. aasta kokkuleppel põhinevate eeskirjadega, ja direktiiviga 2007/46/EÜ
                  7
               , millega on asendatud liikmesriikide tüübikinnitusmenetlused liidu tüübikinnitusmenetlusega ning loodud ühtlustatud raamistik, mis sisaldab haldusnorme ja üldisi tehnilisi nõudeid kõigile uutele sõidukitele, süsteemidele, osistele ja eraldi seadmestikele. Nimetatud direktiiviga inkorporeeriti ÜRO eeskirjad ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele. Alates asjaomase direktiivi vastuvõtmisest on ÜRO eeskirju hakatud ELi tüübikinnituse raames üha sagedamini lõimima liidu õigusaktidesse.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ettepanek on kooskõlas määruste (EL) 168/2013 ja 134/2014 eesmärkidega ning seega vastavuses ELi tervise-, ohutus- ja keskkonnakaitse eesmärkidega ja eesmärgiga liikuda L-kategooria sõidukeid (kahe-, kolme- ja neljarattalised sõidukid) käsitlevate õigusnormide rahvusvahelise ühtlustamise poole.

                  Peale selle on ettepanek kooskõlas nõukogu otsusega 97/836/EÜ selles osas, mis puudutab 1958. aasta muudetud kokkuleppe kohaldamist Euroopa Ühenduste poolt. WP.29 süsteem on ka seotud liidu konkurentsivõimepoliitikaga, millele käesoleval algatusel on positiivne mõju. Käesolev ettepanek on kooskõlas ka liidu transpordi- ja energiapoliitikaga, mida on 1958. aasta kokkuleppe raamesse jäävate eeskirjade koostamisel ja vastuvõtmisel nõuetekohaselt arvesse võetud.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Võttes arvesse nõukogu otsuse eesmärki ja sisu, on õiguslikuks aluseks ELi toimimise lepingu artiklid 114 ja 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9. Nõukogu otsuse vastuvõtmisel tuleb järgida nõukogu otsuse 97/836/EÜ artikli 3 lõikes 3 sätestatud korda.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Müranõuded on juba ELi tasandil ühtlustatud, kuid vastavad õigusaktid on vananenud ja vajavad nende vastuvõtmisest saadik toimunud tehnika arengu tõttu ajakohastamist. Rahvusvaheliste õigusaktide, nagu ÜRO eeskirjade kohaldamisega ja nende lülitamisega ELi mootorsõidukite tüübikinnituse süsteemi saab tegeleda ainult Euroopa Liit. See hoiab ära siseturu killustumise ning lisaks tagab kogu liidus ühetaolised tervise-, ohutus- ja keskkonnanormid. Samuti kaasneb sellega mastaabisääst: tooteid saab valmistada kogu liidu ja isegi rahvusvahelise turu jaoks, ilma et neid oleks vaja kohandada igas liikmesriigis eraldi tüübikinnituse taotlemiseks.

                  Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

               •Proportsionaalsus

                  Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kaugemale sellest, mida on vaja järgmiste eesmärkide saavutamiseks: tagada nii siseturu korralik toimimine kui ka avaliku ohutuse ja keskkonnakaitse kõrge tase.

               •Vahendi valik

               Kavandatud vahend: nõukogu otsus.

                  Nõukogu otsust peetakse asjakohaseks, sest see on kooskõlas nõukogu otsuse 97/836/EÜ artikli 3 lõike 3 nõuetega.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Komisjon konsulteeris ettepaneku väljatöötamisel sidusrühmadega ja sidusrühmade organisatsioonidega. Sõiduki müraemissiooni reguleerimise küsimuses korraldati üldine konsultatsioon, mis hõlmas liikmesriike, sõidukitootjaid (esindusorganisatsioonid Euroopa ja riikide tasandil ning üksikud äriühingud), sõidukiosade tootjaid, transpordiorganisatsioone ja mootorrataste töörühma koosolekul osalenud kasutajate esindajaid. Kõnealuse kolme ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja sisu on toetanud sellel koosolekul eri sidusrühmad ja samuti on see toetust leidnud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni müra töörühma raames. ÜRO eeskirjade nr 9, 63 ja 92 kohaldamiseks kavandatud lähenemisviisi on tutvustatud ka mootorsõidukite tehnilises komitees (TCMV), mis on direktiivi 2007/46/EÜ artikli 40 alusel asutatud komiteemenetluse komitee mootorsõidukeid käsitlevate õigusaktide küsimuses, kuid märkusi selle kohta ei ole veel saadud.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Käesoleva ettepaneku puhul ei ole välisekspertide arvamusi vaja kasutada. Siiski on mootorsõidukite tehniline komitee selle läbi vaadanud. Mis puutub ÜRO eeskirjade nr 9, 63 ja 92 sisusse, siis 2015.–2016. aastal tehti selles küsimuses komisjoni tellitud uuring, milles pakuti välja parandusi kõnealuse kolme eeskirja kohta, et need sisaldaksid vähemalt määruste (EL) nr 168/2013 ja 134/2014 nõuetega samaväärseid nõudeid. Selle uuringu tulemusel ja selle raames tehtud järelduste põhjal tegi komisjon ettepaneku kõnealuse kolme ÜRO eeskirja muutmise kohta, mis võeti vastu WP.29 2017. aasta märtsis toimunud istungil, mille tulemusel tehti punktis 1 nimetatud muudatused (ettepaneku taust).

               •Mõjuhinnang

               ÜRO eeskirjade nr 9, 63 ja 92 kohaldamine ei nõua praegu määruses (EL) nr 168/2013 sätestatud müraemissiooni lubatud taseme ja/või müra piirväärtuste ülevaatamist. Peale selle on kõnealuses kolmes ÜRO eeskirjas sätestatud katsetamismeetodid oma ulatuse ja teadusliku lähenemise poolest samaväärsed määruse (EL) nr 134/2014 omadega. Seepärast ei too kavandatud kohaldamisprotsess eeldatavasti Euroopa Liidule ega EMP-le kaasa ühiskondlikku, keskkondlikku ega majanduslikku mõju, kuna nii kavandatavad müraemissiooni katsetamise meetodid kui ka vastavad müraemissiooni lubatud tasemed ja -piirväärtused on üldiselt samaväärsed.

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 168/2013 (kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite tüübikinnituse ja turujärelevalve kohta) ettepaneku eelnõu raames tehti tasuvusanalüüs L-kategooria sõidukite müraemissiooni ja omavolilise muutmise kohta, mis osutas, et omavolilise muutmise tulemusena L-kategooria sõidukite müraemissioon suureneb. Sellega seoses on ÜRO eeskirjades nr 9, 63 ja 92 kehtestatud katsemeetodid, müraemissiooni piirväärtused ja kulutõhusad omavolilist muutmist takistavad elemendid ja meetmed, mis on täies kooskõlas L-kategooria sõidukite ELi õigusliku raamistikuga.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Algatusel ei ole halduskoormuslikke tagajärgi, kuna ÜRO eeskirjade liidus kohaldamise kavandamisega ei lisata ettevõtjaile, sealhulgas VKEdele, uusi aruannete esitamise ega muid halduskohustusi. Vastupidi, halduskoormust püütakse vähendada, sest ülemaailmselt harmoneeritud standardite kohaldamine võimaldab tootjail esitada süsteemide ja osade tüübikinnitusdokumente mitte üksnes ELis, vaid ka 1958. aasta kokkuleppe osaliste eksporditurgudel väljaspool ELi.

                  Ettepanekul on väga positiivne mõju ELi autotööstuse konkurentsivõimele ja rahvusvahelisele kaubandusele. Rahvusvaheliselt harmoneeritud sõidukieeskirjade tunnustamist ELi kaubanduspartnerite poolt peetakse parimaks viisiks kõrvaldada mittetariifsed kaubandustõkked ning avada turulepääs ELi autotootjatele või seda avardada.

               •Põhiõigused

                  Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Käesolev algatus ei mõjuta eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Algatusega tehakse ettepanek kohaldada liidus ÜRO eeskirju nr 9, 63 ja 92 kolmerattaliste sõidukite ja mopeedide müraemissiooni tüübikinnituse ning L-kategooria sõidukite varusummutisüsteemide kohta müraemissiooni alusel.

               2018/0292 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirjade nr 9, 63 ja 92 (ühtsed sätted kolmerattaliste sõidukite, mopeedide ja L-kategooria sõidukite varusummutisüsteemide kohta müraemissiooni alusel) kohaldamist liidu poolt

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 114 ja 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsusega 97/836/EÜ
                  8
                ühines Euroopa Liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist
                  9
                („1958. aasta muudetud kokkulepe“).

               (2)ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 9 (L2-, L4- ja L5-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende lubatava müraemissiooni ja heitgaasisüsteemiga
                  10
               ), eeskirja nr 63 (L1 kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende lubatava müraemissiooniga
                  11
               ) ja eeskirja nr 92 (L1-, L2-, L3-, L4- ja L5-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende mitteoriginaalosana paigaldatud varusummutisüsteemidega (NORESS) müraemissiooni alusel
                  12
               ) („ÜRO eeskirjad nr 9, 63 ja 92“) ühtlustatud nõuded on ette nähtud selleks, et kaotada tehnilised tõkked mootorisõidukikaubanduselt 1958. aasta muudetud kokkuleppe osaliste vahel ning tagada niisuguste sõidukite kõrge ohutus- ja kaitsetase. Sõidukite L-kategooriasse kuuluvad sellised kergsõidukid nagu mootoriga jalgrattad, kahe- ja kolmerattalised mopeedid, külgkorviga ning külgkorvita mootorrattad ning kolme- ja neljarattalised sõidukid.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 168/2013
                  13
                ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 134/2014
                  14
                on nõutud lubatavate müratasemete ja asenduseks kasutatavate varusummutisüsteemide nõuete ning kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite katsemenetluste vastuvõtmine.

               (4)Määruse (EL) nr 168/2013 IV, V ja VI lisas ning määruse (EL) nr 134/2014 IX lisas on esitatud L-kategooria sõidukite tüübikinnitusnõuded seoses nende lubatava mürataseme ja heitgaasisüsteemiga.

               (5)1958. aasta muudetud kokkuleppega ühinemise kuupäeval ühines Euroopa Liit teatavate otsuse 97/836/EÜ II lisas loetletud ÜRO eeskirjadega; ÜRO eeskirju nr 9, 63 ja 92 selles loetelus ei olnud.

               (6)Nagu on sätestatud otsuse 97/836/EÜ artikli 3 lõikes 3 ning vastavalt 1958. aasta muudetud kokkuleppe artikli 1 lõikele 7, võib liit otsustada kohaldada üht, mõningaid või kõiki ÜRO eeskirju, millega ta ei ühinenud sel ajal, kui ta ühines 1958. aasta muudetud kokkuleppega.

               (7)Kuna ÜRO eeskirju nr 9, 63 ja 92 on hiljuti muudetud ja viidud need kooskõlla määruste (EL) nr 168/2013 ja (EL) nr 134/2014 asjakohaste tehniliste sätetega, on liidul nüüd asjakohane asuda kohaldama ÜRO eeskirju nr 9, 63 ja 92, et pakkuda rahvusvahelisel tasandil ühiseid ja ühtlustatud nõudeid. Seeläbi saaksid liidu äriühingud järgida ühtainsat nõuete kogumit, mis on tunnustatud üleilmselt, eelkõige 1958. aasta muudetud kokkuleppe osalistes,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liit kohaldab ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni eeskirja nr 9 (L2-, L4- ja L5-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende lubatava müraemissiooni ja heitgaasisüsteemiga), eeskirja nr 63 (L1-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende lubatava müraemissiooniga) ja eeskirja nr 92 (L1-, L2-, L3-, L4- ja L5-kategooria sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses nende mitteoriginaalosana paigaldatud varusummutisüsteemidega (NORESS) müraemissiooni alusel).

               Artikkel 2

               Komisjon teavitab käesolevast otsusest Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretäri.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78.

                     (2)

                        ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokument /TRANS/WP.29/2017/2 [Palume väljaannete talitusel asendada see ELTs avaldamise viitega]

                     (3)

                        ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokument /TRANS/WP.29/2017/4 [Palume väljaannete talitusel asendada see ELTs avaldamise viitega]

                     (4)

                        ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokument /TRANS/WP.29/2017/5 [Palume väljaannete talitusel asendada see ELTs avaldamise viitega]

                     (5)

                        ELT L 60, 2.3.2013, lk 52.

                     (6)

                        ELT L 53, 21.2.2014, lk 1.

                     (7)

                        ELT L 263, 9.10.2007, lk 1.

                     (8)

                        Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“) ( EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

                     (9)

                        EÜT L 346, 17.12.1997, lk 81.

                     (10)

                        ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokument /TRANS/WP.29/2017/2 [Palume väljaannete talitusel asendada see ELTs avaldamise viitega]

                     (11)

                        ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokument /TRANS/WP.29/2017/4 [Palume väljaannete talitusel asendada see ELTs avaldamise viitega]

                     (12)

                        ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni dokument /TRANS/WP.29/2017/5 [Palume väljaannete talitusel asendada see ELTs avaldamise viitega]

                     (13)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2013. aasta määrus (EL) nr 168/2013 kahe-, kolme- ja neljarattaliste sõidukite kinnituse ja turujärelevalve kohta (ELT L 60, 2.3.2013, lk 52).

                     (14)

                        Komisjoni 16. detsembri 2013. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 134/2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 168/2013 seoses keskkonnamõju ja mootori võimsust käsitlevate nõuetega ning muudetakse selle V lisa (ELT L 53, 21.2.2014, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.12.2018
            COM(2018) 828 final
            2018/0418(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel sõlmitakse protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Määrus (EL) nr 603/2013,
                  1
                millega sõnastatakse uuesti 11. detsembri 2000. aasta määrus nr 2725/2000, mis käsitleb sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteemi kehtestamist Dublini konventsiooni tõhusa kohaldamise eesmärgil, võeti vastu ja jõustus 19. juulil 2013. Määrust kohaldatakse alates 20. juulist 2015.

               Määrus (EL) nr 603/2013 võimaldab õiguskaitseasutustel kasutada Eurodac-süsteemi andmebaasi terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil. Eesmärk on võimaldada õiguskaitseasutustel esitada taotlus, et sõrmejälgede andmeid võrreldaks Eurodaci keskandmebaasi salvestatud andmetega, kui nad püüavad terrorismis või raskes kuriteos kahtlustatavat isikut täpselt tuvastada või tema kohta täiendavat teavet saada.

               26. oktoobril 2004 sõlmiti Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta (edaspidi „26. oktoobri 2004. aasta leping“)
                  2
               . 28. veebruaril 2008 sõlmiti Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll Liechtensteini Vürstiriigi ühinemise kohta Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga, mis käsitleb liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme (edaspidi „28. veebruari 2008. aasta protokoll“)
                  3
               .

               Kooskõlas 26. oktoobri 2004. aasta lepingu ja 28. veebruari 2008. aasta protokolliga kohaldavad Šveits ja Liechtenstein määruse (EL) nr 603/2013 varjupaika käsitlevaid sätteid. Õiguskaitseasutuste juurdepääs Eurodac-süsteemile ei kuulu aga nimetatud lepingu ega protokolli kohaldamisalasse.

               14. mail 2014 toimunud kohtumisel komisjoni esindajatega kinnitasid Taani, Šveits, Liechtenstein, Norra ja Island oma huvi alustada Euroopa Liiduga läbirääkimisi eesmärgiga laiendada neile määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamisala rahvusvahelise kokkuleppe kaudu.

               14. detsember 2015 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt muu hulgas Šveitsi ja Liechtensteini vahelise lepingu üle, mis käsitleb Šveitsi ja Liechtensteini osalemise üksikasju õiguskaitse eesmärgil toimuva andmete võrdlemise ja edastamise korras, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 603/2013 (millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil) VI peatükis.

               Läbirääkimised on lõppenud ja parafeeritud on 26. oktoobri 2004. aasta lepingule lisatava protokolli vormis kokkulepe, millega laiendatakse 26. oktoobri 2004. aasta lepingu kohaldamisala õiguskaitsele.

               Määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitset käsitlevate sätete laiendamine Šveitsile ja Liechtensteinile võimaldaks Šveitsi ja Liechtensteini õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide sisestatud ja Eurodaci andmebaasi salvestatud andmetega, kui nad püüavad terrorismis või raskes kuriteos kahtlustatavat isikut või kuriteoohvrit tuvastada või tema kohta täiendavat teavet saada. Teisalt võimaldaks see kõikide teiste osalevate riikide (teiste ELi liikmesriikide või assotsieerunud riikide) õiguskaitseasutustel esitada samal eesmärgil taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Šveitsi ja Liechtensteini sisestatud ja Eurodaci andmebaasi salvestatud andmetega.

               Käesoleva protokolli eesmärk on kehtestada õiguslikult siduvad õigused ja kohustused, et tagada Šveitsi ja Liechtensteini tulemuslik osalemine määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamises. Protokolliga nähakse ette, et kõikidel osalevatel riikidel (nii teistel ELi liikmesriikidel, assotsieerunud riikidel kui ka Šveitsil ja Liechtensteinil), kes omavad juurdepääsu Eurodacile, on õiguskaitse eesmärgil juurdepääs üksteise andmetele.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Ettepanek on kooskõlas ELi poliitikaga, mis käsitleb juurdepääsu Eurodaci andmebaasile.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ettepanek on kooskõlas ELi poliitikaga vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alal.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 87 lõike 2 punkt a ja artikli 88 lõike 2 punkt a koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               26. oktoobri 2004. aasta leping on kehtiv rahvusvaheline leping, mille on sõlminud EL ja Šveits. ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt on kõnealuse lepingu protokolli eesmärke võimalik saavutada ainult ELi tasandil komisjoni ettepaneku alusel.

               •Proportsionaalsus

                  Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik selleks, et saavutada eesmärk tagada Šveitsi ja Liechtensteini tulemuslik osalemine määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamises.

               •Vahendi valik

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 6 on ette nähtud nõukogu otsus lepingu sõlmimise kohta.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Läbirääkimiste sisu ja edenemise küsimustes on nõukoguga (varjupaiga töörühmaga) korrapäraselt konsulteeritud. Euroopa Parlamenti (justiits- ja siseasjade komisjoni) on teavitatud.

               4.MUU TEAVE

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ettepanekuga nähakse ette otsus, millega antakse luba sõlmida ELi nimel protokoll ELi ning Šveitsi ja Liechtensteini vahel. ELi toimimise lepinguga on ette nähtud, et nõukogu võtab vastu komisjoni ettepaneku, mis käsitleb otsust anda luba kirjutada alla ja sõlmida rahvusvaheline leping.

                  Protokollis sätestatakse, et määrust (EL) nr 603/2013 kohaldatakse Šveitsi ja Liechtensteini suhtes seoses juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil. Seetõttu võimaldatakse sellega teiste osalevate riikide määratud õiguskaitseasutustel ja Europolil esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Šveitsi ja Liechtensteini poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega. Samuti võimaldatakse sellega Šveitsi ja Liechtensteini määratud õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega.

                  Protokolliga tagatakse, et isikuandmete kaitse praegust ELi taset kohaldatakse protokolli kohase isikuandmete töötlemise suhtes Šveitsi ja Liechtensteini ning liikmesriikide ametiasutuste poolt. Niisuguse isikuandmete töötlemise suhtes tuleks kohaldada isikuandmete kaitse nõudeid, mis on sätestatud nende siseriiklikus õiguses, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiviga (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK.

                  Protokolliga tehakse Šveitsi ja Liechtensteini juurdepääs Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil sõltuvaks otsuse 2008/615/JSK eelnevast õiguslikust ja tehnilisest rakendamisest sõrmejälgede andmete puhul.

                  Protokollis sätestatakse, et 26. oktoobri 2004. aasta lepinguga ette nähtud muudatuste tegemise korda tuleks kohaldada kõikide muudatuste suhtes, mis on seotud juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil.

               2018/0418 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel sõlmitakse protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 87 lõike 2 punkti a, artikli 88 lõike 2 punkti a ning artikli 218 lõike 6 punkti a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut
                  4

               ning arvestades järgmist:

               (1)Kooskõlas [kuupäev] otsusega [XXX]
                  5
                allkirjastati [kuupäev] Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta, tingimusel et see hiljem sõlmitakse.

               (2)Selleks et toetada ja tugevdada liikmesriikide ning Šveitsi ja Liechtensteini pädevate ametiasutuste vahelist politseikoostööd terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil, on vaja Euroopa Liidu kaasamist, et võimaldada Šveitsil ja Liechtensteinil osaleda Eurodac-süsteemi õiguskaitsega seotud aspektides

               (3)Käesolev protokoll tuleks Euroopa Liidu nimel heaks kiita.

               (4)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on kõnealused liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (5)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta (edaspidi „protokoll“), kiidetakse liidu nimel heaks.

               Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Nõukogu eesistuja nimetab isiku(d), kes on volitatud Euroopa Liidu nimel ja kooskõlas protokolli artikli 4 lõikega 2 esitama teatise, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut end protokolliga siduda.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1077/2011, millega asutatakse Euroopa amet vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimiseks (uuesti sõnastatud) (ELT L 180, 29.6.2013, lk 1).

                     (2)

                        ELT L 53, 27.2.2008, lk 5.

                     (3)

                        ELT L 160, 18.6.2011, lk 39.

                     (4)

                        ELT C […], […], lk […].

                     (5)

                        ELT L […], […], p. […].

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.12.2018
            COM(2018) 828 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            millega Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel sõlmitakse protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus,

               millega Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel sõlmitakse protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta

               EUROOPA LIIT

               ning

               ŠVEITSI KONFÖDERATSIOON

               ja

               LIECHTENSTEINI VÜRSTIRIIK,

               edaspidi „protokolliosalised“,

               1)
                     ARVESTADES, et 26. oktoobril 2004 sõlmiti Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel leping liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta (edaspidi „26. oktoobri 2004. aasta leping“)
                  1
               .

               2)
                     ARVESTADES, et 28. veebruaril 2008 sõlmiti Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll Liechtensteini Vürstiriigi ühinemise kohta Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga, mis käsitleb liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme (edaspidi „28. veebruari 2008. aasta protokoll“)
                  2
               .

               3)
                     MEENUTADES, et 26. juunil 2013 võttis Euroopa Liit vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1077/2011, millega asutatakse Euroopa amet vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimiseks (edaspidi „määrus (EL) nr 603/2013
                  3
               .

               4)
                     MEENUTADES, et õiguskaitse eesmärgil toimuva andmete võrdlemise ja edastamise kord, mis on sätestatud määruses (EL) nr 603/2013, ei kujuta endast Eurodaci sätetel põhinevat edasiarendamist 26. oktoobri 2004. aasta lepingu ega 28. veebruari 2008. aasta protokolli tähenduses.

               5)
                     ARVESTADES, et Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni, edaspidi „Šveits“, ja Liechtensteini Vürstiriigi, edaspidi „Liechtenstein“, vahel tuleks sõlmida protokoll, et võimaldada Šveitsil ja Liechtensteinil osaleda Eurodaci õiguskaitsealastes aspektides ning võimaldada seega Šveitsi ja Liechtensteini määratud õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega.

               6)
                     ARVESTADES, et määruse (EL) nr 603/2013 kohaldamine Šveitsi ja Liechtensteini suhtes õiguskaitse eesmärgil peaks samuti võimaldama teiste osalevate riikide määratud õiguskaitseasutustel ja Europolil esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Šveitsi ja Liechtensteini poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega.

               7)
                     ARVESTADES, et isikuandmete töötlemise suhtes osalevate riikide määratud õiguskaitseasutuste ja Europoli poolt terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil käesoleva protokolli kohaselt tuleks kohaldada isikuandmete kaitse nõudeid, mis on sätestatud nende siseriiklikus õiguses, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiviga (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK

                     4

               .

               8)
                     ARVESTADES, et kohaldada tuleks ka muid tingimusi, mis on sätestatud määruses (EL) nr 603/2013 seoses isikuandmete töötlemisega osalevate riikide määratud õiguskaitseasutuste ja Europoli poolt terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil.

               9)
                     ARVESTADES, et Šveitsi ja Liechtensteini määratud ametiasutustele tuleks võimaldada juurdepääs ainult tingimusel, et võrdlus taotleva riigi riiklike sõrmejälgede andmebaaside ja kõigi teiste osalevate riikide sõrmejälgede automaatse tuvastamise süsteemidega nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsuse 2008/615/JSK (piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega)
                  5
                alusel ei võimaldanud andmesubjekti isikut kindlaks teha. See tingimus nõuab, et taotlev riik võrdleks vastavalt nõukogu otsusele 2008/615/JSK andmeid kõigi teiste osalevate riikide tehniliselt kättesaadavate sõrmejälgede automaatse tuvastamise süsteemidega, välja arvatud juhul, kui kõnealune taotlev riik suudab põhjendada, et on piisavalt alust arvata, et see ei aita andmesubjekti isikut kindlaks teha. Selline piisav alus on olemas eelkõige juhul, kui konkreetsel juhul puudub operatiivne või uurimisalane seos asjaomase osaleva riigiga. See tingimus eeldab, et taotlev riik rakendaks eelnevalt tehniliselt ja õiguslikult nõukogu otsust 2008/615/JSK sõrmejälgede andmete osas, sest enne nimetatud sammude astumist ei tohiks olla lubatud teha õiguskaitse eesmärgil võrdlust Eurodac-süsteemi andmetega.

               10)
                     ARVESTADES, et Šveitsi ja Liechtensteini määratud asutused peaksid juhul, kui võrdlemise tingimused on täidetud, enne Eurodac-süsteemis otsingu tegemist tegema päringu viisainfosüsteemi vastavalt nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsusele 2008/633/JSK, mis käsitleb liikmesriikide määratud asutuste ja Europoli juurdepääsu viisainfosüsteemile (VIS) terroriaktide ja muude raskete kuritegude ennetamise, avastamise ja uurimise eesmärkidel
                  6
               .

               11)
                     ARVESTADES, et kõikide uute õigusaktide või meetmete suhtes, mis on seotud juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil, tuleks kohaldada samalaadset korda nagu 26. oktoobri 2004. aasta lepingus ja 28. veebruari 2008. aasta protokollis ette nähtud uute õigusaktide ja uute aktide või meetmete, sealhulgas segakomitee rolli suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               Artikkel 1

               1.
                     Šveits rakendab määrust (EL) nr 603/2013 õiguskaitse eesmärgil sõrmejälgede andmete võrdlemise korral Eurodaci kesksüsteemis salvestatud sõrmejälgede andmetega ning kohaldab seda oma suhetes Liechtensteini ja teiste osalevate riikidega.

               2.
                     Liechtenstein rakendab määrust (EL) nr 603/2013 õiguskaitse eesmärgil sõrmejälgede andmete võrdlemise korral Eurodaci kesksüsteemis salvestatud sõrmejälgede andmetega ning kohaldab seda oma suhetes Šveitsi ja teiste osalevate riikidega.

               3.
                     Osalevad riigid lõigete 1 ja 2 tähenduses on Euroopa Liidu liikmesriigid, välja arvatud Taani. Nad kohaldavad Šveitsi ja Liechtensteini suhtes määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevaid sätteid.

               4.
                     Taani, Island ja Norra on osalevad riigid lõigete 1 ja 2 tähenduses, kui käesoleva kokkuleppega samalaadseid kokkuleppeid kohaldatakse nende ja Euroopa Liidu vahel, kes tunnustab Šveitsi ja Liechtensteini osalevate riikidena.

               Artikkel 2

               1.
                     Käesolev protokoll ei jõustu Šveitsi suhtes enne, kui Šveits rakendab ja kohaldab isikuandmete töötlemise suhtes oma riiklike ametiasutuste poolt määruse (EL) nr 603/2013 artikli 1 lõikes 2 sätestatud eesmärkidel seoses isikuandmete töötlemisega direktiivi (EL) 2016/680 sätteid ja määruses (EL) nr 603/2013 sätestatud tingimusi.

               2.
                     Käesolev protokoll ei jõustu Liechtensteini suhtes enne, kui Liechtenstein rakendab ja kohaldab isikuandmete töötlemise suhtes oma riiklike ametiasutuste poolt määruse (EL) nr 603/2013 artikli 1 lõikes 2 sätestatud eesmärkidel seoses isikuandmete töötlemisega direktiivi (EL) 2016/680 sätteid ja määruses (EL) nr 603/2013 sätestatud tingimusi.

               Artikkel 3

               26. oktoobri 2004. aasta lepingu ja 28. veebruari 2008. aasta protokolli sätteid, mis käsitlevad uusi õigusakte ja uusi akte või meetmeid, sealhulgas segakomitee rolli, kohaldatakse kõikide uute õigusaktide või meetmete suhtes, mis on seotud juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil.

               Artikkel 4

               1.
                     Protokolliosalised ratifitseerivad käesoleva protokolli või kiidavad selle heaks. Ratifitseerimis- või heakskiitmiskirjad antakse hoiule Euroopa Liidu Nõukogu peasekretärile, kes on käesoleva protokolli hoiulevõtja.

               2.
                     Käesolev protokoll jõustub selle kuu esimesel päeval, mis järgneb kuule, mil hoiulevõtja teeb protokolliosalistele teatavaks, et Euroopa Liidu ja vähemalt ühe muu protokolliosalise ratifitseerimis- või heakskiitmiskiri on hoiule antud.

               3.
                     Käesolevat protokolli ei kohaldata Šveitsi suhtes enne, kui Šveits rakendab nõukogu otsuse 2008/615/JSK 6. peatüki sätteid ja Šveitsi suhtes on lõpule viidud nõukogu otsuse 2008/616/JSK, millega rakendatakse otsust 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega,
                  7
                lisa 4. peatüki kohane sõrmejälgede andmete hindamismenetlus.

               4.
                     Käesolevat protokolli ei kohaldata Liechtensteini suhtes enne, kui Liechtenstein rakendab nõukogu otsuse 2008/615/JSK 6. peatüki sätteid ja Liechtensteini suhtes on lõpule viidud nõukogu otsuse 2008/616/JSK, lisa 4. peatüki kohane sõrmejälgede andmete hindamismenetlus.

               Artikkel 5

               1.
                     Iga protokolliosaline võib käesolevast protokollist taganeda, saates hoiulevõtjale kirjaliku deklaratsiooni. Kõnealune deklaratsioon jõustub kuus kuud pärast seda, kui see on hoiule antud.

               2.
                     Leping kaotab kehtivuse, kui Euroopa Ühendus või nii Šveits kui ka Liechtenstein on selle denonsseerinud.

               3.
                     Käesolev protokoll kaotab Šveitsi suhtes kehtivuse, kui 26. oktoobri 2004. aasta leping kaotab kehtivuse Šveitsi suhtes.

               4.
                     Käesolev protokoll kaotab Liechtensteini suhtes kehtivuse, kui 28. veebruari 2008. aasta protokoll kaotab kehtivuse Liechtensteini suhtes.

               5.
                     Ühe protokolliosalise taganemine käesolevast protokollist või selle peatamine või lõpetamine ühe protokolliosalise suhtes ei mõjuta 26. oktoobri 2004. aasta lepingut ega 28. veebruari 2008. aasta protokolli.

               Artikkel 6

               Käesolev protokoll koostatakse ühes originaaleksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik nimetatud tekstid on võrdselt autentsed.

               Protokolli originaaleksemplar antakse hoiule hoiulevõtjale, kes teeb tõestatud koopia igale protokolliosalisele.

               Brüssel,

                     (1)

                        ELT L 53, 27.2.2008, lk 5.

                     (2)

                        ELT L 160, 18.6.2011, lk 39.

                     (3)

                        ELT L 180, 29.6.2013, lk 1.

                     (4)

                        ELT L 119, 4.5.2016, lk 89.

                     (5)

                        ELT L 210, 6.8.2008, lk 1.

                     (6)

                        ELT L 218, 13.8.2008, lk 129.

                     (7)

                        ELT L 210, 6.8.2008, lk 12.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.12.2018
            COM(2018) 831 final
            2018/0421(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega allkirjastatakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Määrus (EL) nr 603/2013,
                  1
                millega sõnastatakse uuesti 11. detsembri 2000. aasta määrus nr 2725/2000, mis käsitleb sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteemi kehtestamist Dublini konventsiooni tõhusa kohaldamise eesmärgil, võeti vastu ja jõustus 19. juulil 2013. Määrust kohaldatakse alates 20. juulist 2015.

               Määrus (EL) nr 603/2013 võimaldab õiguskaitseasutustel kasutada Eurodac-süsteemi andmebaasi terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil. Eesmärk on võimaldada õiguskaitseasutustel esitada taotlus, et sõrmejälgede andmeid võrreldaks Eurodaci keskandmebaasi salvestatud andmetega, kui nad püüavad terrorismis või raskes kuriteos kahtlustatavat isikut täpselt tuvastada või tema kohta täiendavat teavet saada.

               26. oktoobril 2004 sõlmiti Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta (edaspidi „26. oktoobri 2004. aasta leping“)
                  2
               . 28. veebruaril 2008 sõlmiti Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll Liechtensteini Vürstiriigi ühinemise kohta Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga, mis käsitleb liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme (edaspidi „28. veebruari 2008. aasta protokoll“)
                  3
               .

               Kooskõlas 26. oktoobri 2004. aasta lepingu ja 28. veebruari 2008. aasta protokolliga kohaldavad Šveits ja Liechtenstein määruse (EL) nr 603/2013 varjupaika käsitlevaid sätteid. Õiguskaitseasutuste juurdepääs Eurodac-süsteemile ei kuulu aga nimetatud lepingu ega protokolli kohaldamisalasse.

               14. mail 2014 toimunud kohtumisel komisjoni esindajatega kinnitasid Taani, Šveits, Liechtenstein, Norra ja Island oma huvi alustada Euroopa Liiduga läbirääkimisi eesmärgiga laiendada neile määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamisala rahvusvahelise kokkuleppe kaudu.

               14. detsember 2015 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt muu hulgas Šveitsi ja Liechtensteini vahelise lepingu üle, mis käsitleb Šveitsi ja Liechtensteini osalemise üksikasju õiguskaitse eesmärgil toimuva andmete võrdlemise ja edastamise korras, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 603/2013 (millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil) VI peatükis.

               Läbirääkimised on lõppenud ja parafeeritud on 26. oktoobri 2004. aasta lepingule lisatava protokolli vormis kokkulepe, millega laiendatakse 26. oktoobri 2004. aasta lepingu kohaldamisala õiguskaitsele.

               Määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitset käsitlevate sätete laiendamine Šveitsile ja Liechtensteinile võimaldaks Šveitsi ja Liechtensteini õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide sisestatud ja Eurodaci andmebaasi salvestatud andmetega, kui nad püüavad terrorismis või raskes kuriteos kahtlustatavat isikut või kuriteoohvrit tuvastada või tema kohta täiendavat teavet saada. Teisalt võimaldaks see kõikide teiste osalevate riikide (teiste ELi liikmesriikide või assotsieerunud riikide) õiguskaitseasutustel esitada samal eesmärgil taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Šveitsi ja Liechtensteini sisestatud ja Eurodaci andmebaasi salvestatud andmetega.

               Käesoleva protokolli eesmärk on kehtestada õiguslikult siduvad õigused ja kohustused, et tagada Šveitsi ja Liechtensteini tulemuslik osalemine määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamises. Protokolliga nähakse ette, et kõikidel osalevatel riikidel (nii teistel ELi liikmesriikidel, assotsieerunud riikidel kui ka Šveitsil ja Liechtensteinil), kes omavad juurdepääsu Eurodacile, on õiguskaitse eesmärgil juurdepääs üksteise andmetele.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Ettepanek on kooskõlas ELi poliitikaga, mis käsitleb juurdepääsu Eurodaci andmebaasile.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ettepanek on kooskõlas ELi poliitikaga vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alal.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 87 lõike 2 punkt a ja artikli 88 lõike 2 punkt a koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 5.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               26. oktoobri 2004. aasta leping on kehtiv rahvusvaheline leping, mille on sõlminud EL ja Šveits. ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt on kõnealuse lepingu protokolli eesmärke võimalik saavutada ainult ELi tasandil komisjoni ettepaneku alusel.

               •Proportsionaalsus

                  Selleks et toetada ja tugevdada liikmesriikide ning Šveitsi ja Liechtensteini pädevate ametiasutuste vahelist politseikoostööd terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil, on vaja ELi kaasamist, et võimaldada Šveitsil ja Liechtensteinil osaleda Eurodac-süsteemi õiguskaitsega seotud aspektides. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik selleks, et saavutada eesmärk tagada Šveitsi ja Liechtensteini tulemuslik osalemine määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamises.

               •Vahendi valik

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 5 on ette nähtud nõukogu otsus, millega antakse lepingu allkirjastamise luba.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Läbirääkimiste sisu ja edenemise küsimustes on nõukoguga (varjupaiga töörühmaga) korrapäraselt konsulteeritud. Euroopa Parlamenti (justiits- ja siseasjade komisjoni) on teavitatud.

               4.MUU TEAVE

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ettepanekuga nähakse ette otsus, millega antakse luba allkirjastada Euroopa Liidu nimel protokoll ELi ning Šveitsi ja Liechtensteini vahel. ELi toimimise lepinguga on ette nähtud, et nõukogu võtab vastu komisjoni ettepaneku, mis käsitleb otsust anda luba kirjutada alla ja sõlmida rahvusvaheline leping.

                  Protokollis sätestatakse, et määrust (EL) nr 603/2013 kohaldatakse Šveitsi ja Liechtensteini suhtes seoses juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil. Seetõttu võimaldatakse sellega teiste osalevate riikide määratud õiguskaitseasutustel ja Europolil esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Šveitsi ja Liechtensteini poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega. Samuti võimaldatakse sellega Šveitsi ja Liechtensteini määratud õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega.

                  Protokolliga tagatakse, et isikuandmete kaitse praegust ELi taset kohaldatakse protokolli kohase isikuandmete töötlemise suhtes Šveitsi ja Liechtensteini ning liikmesriikide ametiasutuste poolt. Niisuguse isikuandmete töötlemise suhtes tuleks kohaldada isikuandmete kaitse nõudeid, mis on sätestatud nende siseriiklikus õiguses, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiviga (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK.

                  Protokolliga tehakse Šveitsi ja Liechtensteini juurdepääs Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil sõltuvaks otsuse 2008/615/JSK eelnevast õiguslikust ja tehnilisest rakendamisest sõrmejälgede andmete puhul.

                  Protokollis sätestatakse, et 26. oktoobri 2004. aasta lepinguga ette nähtud muudatuste tegemise korda tuleks kohaldada kõikide muudatuste suhtes, mis on seotud juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil.

               2018/0421 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega allkirjastatakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vaheline protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 87 lõike 2 punkti a, artikli 88 lõike 2 punkti a ja artikli 218 lõiget 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)14. detsembril 2015 volitas nõukogu komisjoni alustama Šveitsi ja Liechtensteiniga läbirääkimisi Šveitsi ja Liechtensteini osalemise üksikasjade üle õiguskaitse eesmärgil toimuva andmete võrdlemise ja edastamise korras, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 603/2013
                  4
                VI peatükis.

               (2)Läbirääkimised viidi lõpule ning Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise 26. oktoobri 2004. aasta lepingu (liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta) protokoll parafeeriti 22. novembril 2017.

               (3)Kõnealune protokoll tuleks Euroopa Liidu nimel allkirjastada, tingimusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

               (4)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta (vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt on need liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (5)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel kiidetakse heaks Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule liikmesriigis või Šveitsis esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määramise kriteeriumide ja mehhanismide kohta, allkirjastamine, tingimusel et kõnealune protokoll sõlmitakse.

               Artikkel 2

               Nõukogu peasekretariaat annab lepingu läbirääkija poolt nimetatud isiku(te)le täisvolituse protokolli allkirjastamiseks, tingimusel et protokoll sõlmitakse.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1077/2011, millega asutatakse Euroopa amet vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimiseks (uuesti sõnastatud) (ELT L 180, 29.6.2013, lk 1).

                     (2)

                        ELT L 53, 27.2.2008, lk 5.

                     (3)

                        ELT L 160, 18.6.2011, lk 39.

                     (4)

                        Määrus (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil (ELT L 180, 29.6.2013, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.1.2019
            COM(2019) 31 final
            2019/0021(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“) muutmisega
            (EMPs kohaldatav tekst)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“), et inkorporeerida EMP lepingusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. septembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/1535, millega nähakse ette tehnilistest eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord
                  1
               .

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Eelnõuna lisatud ühiskomitee otsusega laiendatakse kehtivat ELi poliitikat EMP EFTA riikidele (Norra, Island ja Liechtenstein).

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               ELi õigustiku laiendamine EMP EFTA riikidele, mis toimub selle inkorporeerimise teel EMP lepingusse, viiakse ellu vastavalt kõnealuse lepingu eesmärkidele ja põhimõtetele ning selle eesmärk on luua dünaamiline ja ühtne Euroopa Majanduspiirkond, mis põhineb ühistel õigusnormidel ja võrdsetel konkurentsitingimustel.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               EMP lepingusse inkorporeeritavad õigusaktid on koostatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 114, 337 ja 43 alusel.

               EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõikega 3
                  2
                on ette nähtud, et nõukogu kehtestab komisjoni ettepanekul seisukoha, mis tuleb liidu nimel selliste otsuste suhtes võtta.

               Komisjon esitab koostöös Euroopa välisteenistusega nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab seisukoha EMP ühiskomitees esitada esimesel võimalusel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas alljärgneval põhjusel.

               Käesoleva ettepaneku eesmärki – tagada siseturu ühtsus – ei ole võimalik piisavalt saavutada üksnes liikmesriikide tasandil ning meetme toime tõttu on eesmärk paremini saavutatav liidu tasandil.

               ELi õigustik inkorporeeritakse EMP lepingusse vastavalt nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 2894/94 (Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta), milles kinnitatakse kasutatud lähenemisviisi.

               •Proportsionaalsus

               Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev ettepanek nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

               Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 on valitud vahend EMP ühiskomitee otsus. EMP ühiskomitee tagab EMP lepingu tulemusliku rakendamise ja toimimise. Selleks võtab ta EMP lepingus sätestatud juhtudel vastu otsuseid.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata

               •Mõju hindamine

               Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

               Direktiivi (EL) 2015/1535 inkorporeerimine EMP lepingusse ei tohiks eelarvet mõjutada.

               5.MUU TEAVE

               Peamised EFTA taotletud kohandused:

               Põhjendus ja pakutud lahendus:

               „Tehnilise spetsifikatsiooni“ määratlus, artikli 1 lõige 1 punkt c, kohandus a

               Kohandus tagab, et lauset „Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 38 lõike 1 (...) kohaselt ka põllumajandustoodetega“ ei kohaldata „tehnilise spetsifikatsiooni“ määratluse osana, sest ELi toimimise lepingu artikli 38 lõige 1 viitab ELi ühisele põllumajanduspoliitikale ja kalanduspoliitikale, mis ei kuulu kumbki EMP lepingu kohaldamisalasse. Täpselt samasugust kohandust tuleb EMP lepingu raames juba kohaldada.

               Lisateabe taotlused, artikli 5 lõige 1, kohandus c

               Kohandus on lisatud piisava teabevahetuse tagamiseks ELi samba ja EFTA samba vahel. Tuleks märkida, et sarnast kohandust tuleb EMP lepingu raames juba kohaldada.

               Märkuste edastamine, artikli 5 lõige 2, kohandus d

               Kohandusega selgitatakse, kuidas ELi samba ja EFTA samba vahel üksteisele tehniliste eeskirjade eelnõuga seoses märkusi edastatakse. Tuleks märkida, et täpselt samasugust kohandust tuleb EMP lepingu raames juba kohaldada.

               Üksikasjalikud arvamused, artikli 6 lõiked 1, 2 ja 7, kohandus e

               Selguse huvides tagatakse kõnealuse kohandusega, et üksikasjalikke arvamusi saab välja anda üksnes EFTA samba raames, st et EFTA riik ei saa esitada üksikasjalikke arvamusi ELi liikmesriigile või vastupidi.

               Artikli 6 lõigete 3–6 mittekohaldamine, kohandus f

               Artikli 6 lõigete 3–6 sätetega nähakse ette pikendatud ooteaeg olukordades, kus ELi institutsioonid kaaluvad õigusaktide väljatöötamist valdkonnas, mis on reguleeritud riigisiseste tehniliste eeskirjade eelnõuga. Need sätted jäävad EMP lepingu kohaldamissalast välja.

               2019/0021 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“) muutmisega

               (EMPs kohaldatav tekst)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 114, 337 ja 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta,
                  3
                eriti selle artikli 1 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  4
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee otsustada muu hulgas muuta EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“).

               (3)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/1535
                  5
               .

               (4)EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“) tuleks seetõttu vastavalt muuta.

               (5)EMP ühiskomitees võetav liidu seisukoht peaks seetõttu põhinema lisatud otsuse eelnõul,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“) muutmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 241, 17.9.2015, lk 1–15.

                     (2)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6–8.

                     (3)

                        EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (4)

                        EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. septembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/1535, millega nähakse ette tehnilistest eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (ELT L 241, 17.9.2015, lk 1–15).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.1.2019
            COM(2019) 31 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees seoses EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“) muutmisega

               LISA

               EMP ÜHISKOMITEE OTSUS

               nr ...,

               [kuupäev],

               millega muudetakse EMP lepingu II lisa („Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) ja XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“)

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artiklit 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)EMP lepingusse tuleb inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. septembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/1535, millega nähakse ette tehnilistest eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord
                  1
               .

               (2)Direktiiviga (EL) 2015/1535 tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34/EÜ,
                  2
                mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 98/48/EÜ,
                  3
                mis on EMP lepingusse inkorporeeritud ja mis tuleb sellest tulenevalt EMP lepingust välja jätta.

               (3)Kuigi EFTA riigid võivad esitada märkusi ja üksikasjalikke arvamusi teiste EFTA riikide teavitatud tehniliste eeskirjade eelnõu kohta, võivad nad esitada liidu liikmesriikide teavitatud tehniliste eeskirjade eelnõu kohta üksnes märkusi, ja vastupidi.

               (4)Seetõttu tuleks EMP lepingu II ja XI lisa vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu II lisa XIX peatüki punkti 1 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34/EÜ) tekst asendatakse järgmise tekstiga:

               „32015 L 1535: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. septembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/1535, millega nähakse ette tehnilistest eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (ELT L 241, 17.9.2015, lk 1).

               Käesolevas lepingus loetakse direktiivi sätteid järgmises kohanduses:

               (a)artikli 1 lõike 1 punktis c asendatakse teine lõik järgmisega:

               „Termin „tehniline spetsifikatsioon“ hõlmab ka tootmismeetodeid ja -protsesse, mida kasutatakse inim- ja loomtoiduks mõeldud toodete puhul ning direktiivi 2001/83/EÜ (mis on EMP ühiskomitee 25. juuni 2002. aasta otsusega nr 82/2002
                  4
                inkorporeeritud lepingu II lisa XIII peatüki punkti 15 q) artiklis 1 määratletud ravimites, ning muude toodete tootmismeetodeid ja -protsesse, kui need mõjutavad toodete omadusi.“;

               (b)artikli 5 lõike 1 esimesele lõigule lisatakse järgmine lause:

               „Teatatud tehniliste eeskirjade eelnõu terviktekst tehakse kättesaadavaks nii originaalkeeles kui ka tõlkes ühte liidu ametlikku keelde.“;

               (c)artikli 5 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:

               „Ühelt poolt liidu nimel komisjon ja teiselt poolt EFTA järelevalveamet või EFTA riigid EFTA järelevalveameti kaudu võivad paluda teatatud tehniliste eeskirjade eelnõu kohta lisateavet.“;

               (d)artikli 5 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:

               „EFTA järelevalveamet edastab EFTA riikide arvamused komisjonile ühekordse kooskõlastatud teatise kujul ja komisjon edastab liidu arvamused EFTA järelevalveametile.“;

               (e)artikli 6 lõigetes 1, 2 ja 7 asendatakse terminid „liikmesriik“ ja „komisjon“ vastavalt terminitega „EFTA riik“ ja „EFTA järelevalveamet“;

               (f)artikli 6 lõikeid 3, 4, 5 ja 6 ei kohaldata.“

               Artikkel 2

               EMP lepingu XI lisa punkti 5i (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34/EÜ) tekst asendatakse järgmisega:

               „32015 L 1535: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. septembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/1535, millega nähakse ette tehnilistest eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (ELT L 241, 17.9.2015, lk 1).

               Käesolevas lepingus loetakse direktiivi sätteid järgmises kohanduses:

               (a)artikli 1 lõike 1 punktis c asendatakse teine lõik järgmisega:

                     5
                  „Termin „tehniline spetsifikatsioon“ hõlmab ka tootmismeetodeid ja -protsesse, mida kasutatakse inim- ja loomtoiduks mõeldud toodete puhul ning direktiivi 2001/83/EÜ (mis on EMP ühiskomitee 25. juuni 2002. aasta otsusega nr 82/2002 inkorporeeritud lepingu II lisa XIII peatüki punkti 15 q) artiklis 1 määratletud ravimites, ning muude toodete tootmismeetodeid ja -protsesse, kui need mõjutavad toodete omadusi.“;

               (b)artikli 5 lõike 1 esimesele lõigule lisatakse järgmine lause:

               „Teatatud tehniliste eeskirjade eelnõu terviktekst tehakse kättesaadavaks nii originaalkeeles kui ka tõlkes ühte liidu ametlikku keelde.“;

               (c)artikli 5 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:

               „Ühelt poolt liidu nimel komisjon ja teiselt poolt EFTA järelevalveamet või EFTA riigid EFTA järelevalveameti kaudu võivad paluda teatatud tehniliste eeskirjade eelnõu kohta lisateavet.“;

               (d)artikli 5 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:

               „EFTA järelevalveamet edastab EFTA riikide arvamused komisjonile ühekordse kooskõlastatud teatise kujul ja komisjon edastab liidu arvamused EFTA järelevalveametile.“;

               (e)artikli 6 lõigetes 1, 2 ja 7 asendatakse terminid „liikmesriik“ ja „komisjon“ vastavalt terminitega „EFTA riik“ ja „EFTA järelevalveamet“;

               (f)artikli 6 lõikeid 3, 4, 5 ja 6 ei kohaldata.“

               Artikkel 3

               Direktiivi (EL) 2015/1535 islandi- ja norrakeelne tekst, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus jõustub […], tingimusel et kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated on edastatud
                  6, O*.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel, […].

                  EMP ühiskomitee nimel

                  eesistuja

                  […]

                  EMP ühiskomitee

                  sekretärid

                  […]

                     (1)

                        ELT L 241, 17.9.2015, lk 1.

                     (2)

                        EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37.

                     (3)

                        EÜT L 217, 5.8.1998, lk 18.

                     (4)

                        EÜT L 266, 3.1.2002, lk 32, ja EMP lisa nr 49, 3.10.2002, lk 22.

                     (5)

                        EÜT L 266, 3.1.2002, lk 32, ja EMP lisa nr 49, 3.10.2002, lk 22.

                     (6)
                  , O*
                        [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.4.2019
            COM(2019) 184 final
            2019/0094(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Põhja-Atlandi lõhekaitsekonventsiooni raames seoses Ühendkuningriigi taotlusega selle konventsiooniga ühinemiseks

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks Põhja-Atlandi lõhekaitsekonventsiooniga (edaspidi „NASCO konventsioon“) loodud organis Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (edaspidi „Ühendkuningriik“) ühinemise kohta kõnealuse konventsiooniga.

               2.Ettepaneku taust

               29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel Euroopa Ülemkogule oma kavatsusest Euroopa Liidust välja astuda. Selle tulemusel saab Ühendkuningriigist kolmas riik ja liidu õiguse kohaldamine tema suhtes lõpeb väljaastumislepingu jõustumise kuupäeval või lepingu puudumise korral 13. aprillil 2019, välja arvatud juhul, kui Euroopa Ülemkogu on kokkuleppel Ühendkuningriigiga ühehäälselt kehtestanud hilisema kuupäeva.

               Kuni liidust väljaastumiseni jääb Ühendkuningriik liidu liikmesriigiks, kellel on kõik aluslepingutest tulenevad õigused ja kohustused, sh kohustus järgida lojaalse koostöö põhimõtet. Oma 29. aprilli 2017. aasta suunistes tunnistas Euroopa Ülemkogu vajadust võtta rahvusvahelises kontekstis arvesse Ühendkuningriigi kui väljaastuva liikmesriigi iseärasusi, tingimusel et Ühendkuningriik täidab oma kohustusi ja jääb lojaalseks liidu huvidele, kuni ta on veel liikmesriik.

               Euroopa Liit ja Ühendkuningriik leppisid läbirääkimiste tulemusel kokku väljaastumislepingu (edaspidi „väljaastumisleping“) vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 50 ning Euroopa Ülemkogu kiitis selle 25. novembril 2018 heaks. Kõnealuse lepingu sõlmimiseks toimuvad praegu liidu tasandil sisemenetlused
                  1
               . Väljaastumislepingu neljandas osas on sätestatud üleminekuperiood, mille jooksul kohaldatakse Ühendkuningriigis ja Ühendkuningriigi suhtes jätkuvalt liidu õigust, sh liidu sõlmitud rahvusvahelisi leppeid (edaspidi „üleminekuperiood“). Liit teavitab oma rahvusvahelisi partnereid väljaastumislepingus ette nähtud erikorrast, mille kohaselt käsitatakse Ühendkuningriiki üleminekuperioodil liikmesriigina liidu sõlmitud rahvusvaheliste lepete, sh NASCO konventsiooni kohaldamisel.

               Komisjoni 13. novembri 2018. aasta teatises „Valmistumine Ühendkuningriigi väljaastumiseks Euroopa Liidust 30. märtsil 2019: eriolukorra tegevuskava“ on esitatud eriolukorra meetmed, mida komisjon kavatseb võtta juhul, kui väljaastumisleping väljaastumise kuupäeval ei jõustu. Selles teatises esitas komisjon loetelu tema poolt vajalikuks peetavatest meetmetest, kuid tuletas meelde, et hilisemas etapis võib olla vaja lisameetmeid.

               Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) kordas 13. detsembril 2018 ja 21. märtsil 2019 oma üleskutset tõhustada kõikidel tasanditel valmistumist Ühendkuningriigi väljaastumise tagajärgedeks ja erandolukorraga toimetulekuks, võttes arvesse kõiki võimalikke tulemusi.

               NASCO konventsiooni kohaldatakse praegu Ühendkuningriigi suhtes seetõttu, et liit on kõnealuse konventsiooni osaline. See lõpeb kuupäeval, mil NASCO konventsiooni ei kohaldata enam Ühendkuningriigi kui liidu liikmesriigi suhtes.

               NASCO konventsiooni põhieesmärk on „edendada konsulteerimise ja koostöö kaudu lõhevarude kaitset ja taastamist ning neid suurendada ja ratsionaalselt majandada, tuginedes selleks parimatele kättesaadavatele teaduslikele tõenditele“. NASCO konventsioon jõustus 1. oktoobril 1983. Euroopa Liidu Nõukogu on NASCO konventsiooni hoiulevõtja.

               2.1.Põhja-Atlandi lõhekaitseorganisatsioon

               Põhja-Atlandi lõhekaitseorganisatsioon on NASCO konventsiooniga loodud rahvusvaheline organisatsioon. Selle loomisel võeti otseselt arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (edaspidi „UNCLOS“) artikli 66 kohaselt anadroomsete liikide varude suhtes kohaldatavaid erisätteid.

               Konventsiooni kohaldatakse selliste looduslike lõhevarude suhtes, mis oma rändealal siirduvad Atlandi ookeani rannikuriikide kalandusjurisdiktsiooni kuuluvatelt aladelt (36° põhjalaiusest põhja pool) kaugemale.

               Seega vastutab NASCO loodusliku lõhe püügi reguleerimise eest kogu Atlandi ookeani põhjaosas. NASCO tegeleb ka muude asjaomaste küsimustega, mis puudutavad looduslike lõhevarude kaitset. Laiemas kontekstis kaalub NASCO edasisi ja asjakohaseid meetmeid konventsiooniosaliste jurisdiktsiooni alla kuuluvate vete jaoks, et tagada Atlandi ookeani loodusliku lõhe säilimine.

               NASCO on juriidiline isik ning tal on õigus- ja teovõime, mis on vajalik suhetes teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega ja konventsiooniosaliste territooriumidel tema ülesannete täitmiseks ja eesmärkide saavutamiseks.

               2.2.NASCO

               NASCO koosneb nõukogust, kolmest piirkondlikust komisjonist (Põhja-Ameerika komisjon, Kirde-Atlandi komisjon, Gröönimaa lääneosa komisjon) ja sekretariaadist. Nõukogul on esindajad kõigist konventsiooni osalisteks olevatest riikidest: Kanada, Taani (Fääri saared ja Gröönimaa), Euroopa Liit, Norra, Venemaa Föderatsioon ja Ameerika Ühendriigid. Prantsusmaa (Saint-Pierre ja Miquelon) osaleb NASCO koosolekutel vaatlejana.

               Euroopa Liit on NASCO konventsiooni
                  2
                osaline, sest selle konventsiooni reguleerimisese kuulub ühise kalanduspoliitika reguleerimisalasse, mille suhtes on liidul ainupädevus. Liidu õiguse kohaselt hõlmab NASCO konventsioon liikmesriike.

               Euroopa Liit on nii Kirde-Atlandi komisjoni kui ka Gröönimaa lääneosa komisjon täisliige. Põhja-Ameerika komisjonis on liidul õigus esitada liidu territooriumidelt pärit looduslikke lõhevarusid reguleerivate meetmete kohta ettepanekuid ja nende üle hääletada. Sel eesmärgil loetakse liitu selle komisjoni liikmeks niivõrd, kui see puudutab kõnealuste ettepanekute arutamist.

               2.3.NASCO kavandatav akt

               NASCO konventsiooniga võib NASCO nõukogu heakskiidul ühineda mis tahes riik, kes kuulub Põhja-Atlandi kalandusjurisdiktsiooni alla või on lõhevarude päritoluriik.

               Ühendkuningriik esitas 28. veebruari 2019. aasta kirjas NASCO nõukogu presidendile taotluse saada heakskiit NASCO konventsiooniga ühinemiseks. 11. märtsil 2019 teavitas NASCO sekretariaat sellest kõiki konventsiooniosalisi, sealhulgas Euroopa Komisjoni. Vastavalt NASCO konventsiooni artiklile 17 on Ühendkuningriigi ühinemiseks vajalik NASCO nõukogu eelnev nõusolek.

               NASCO nõukogu otsused võetakse vastu selliste liikmete kolmeneljandikulise häälteenamusega, kes on kohal ja hääletavad poolt või vastu. Hääletus on võimalik ainult juhul, kui kohal on kaks kolmandikku nõukogu liikmetest.

               Heakskiitmis- või ühinemiskirjad antakse seejärel hoiule hoiulevõtjale. NASCO konventsiooniga ühinemine jõustub ühinemiskirja hoiuleandmise kuupäeval kõigi osaliste jaoks, kes ühinevad NASCO konventsiooniga pärast vajalike ratifitseerimis-, heakskiitmis- või ühinemiskirjade hoiuleandmist.

               Ühendkuningriik on selgitanud, et tema taotlus esitati erandolukorra plaanimiseks juhuks, kui väljaastumislepingut ei sõlmita. Ühendkuningriik täpsustab oma taotluses, et „[k]ui väljaastumisleping allkirjastatakse, ratifitseeritakse ja heaks kiidetakse […], hoidub Ühendkuningriik ühinemiskirja hoiuleandmisest, et ta saaks iseseisvalt NASCOga ühineda siis, kui ta on Euroopa Liidust välja astunud.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesolev nõukogu otsus peaks võimaldama komisjonil liidu nimel heaks kiita Ühendkuningriigi ühinemise NASCO konventsiooniga, võttes arvesse järgmist tingimust: arvestades praegust ebakindlust Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäeva ja tingimuste osas, tuleks liidu heakskiit NASCOga ühinemiseks teha teatavaks ainult siis, Ühendkuningriigi suhtes ei kohaldata enam liidu õigust.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013
                  3

                kohaselt on üks ühise kalanduspoliitika põhieesmärk „tagada, et püügitegevus on keskkonnaalaselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik ning seda majandatakse viisil, mis on kooskõlas eesmärgiga saada majanduslikku, sotsiaalset ja tööhõivealast kasu ning taastada kalavarud ja säilitada neid tasemel, mis võimaldab maksimaalset jätkusuutlikku saagikust, ning et see tegevus toetab toiduvarude kättesaadavust“.

               Liidu huvides on, et Ühendkuningriik teeb koostööd lõhevarude majandamisel täies vastavuses Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooniga (UNCLOS) ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 4. augusti 1995. aasta rakenduskokkuleppega (edaspidi „UNFSA“) või muude rahvusvaheliste lepete või õigusnormidega.

               UNCLOSe artikli 66 kohaselt on riikidel, kelle jõgedest anadroomsete liikide varud on pärit, peamine huvi selliste kalavarude vastu ja vastutus nende eest. Anadroomsete liikide varude päritoluriik peab tagama nende kaitse, kehtestades asjakohased meetmed kalapüügi reguleerimiseks kõikides oma majandusvööndi välispiiridest maismaa poole jäävates vetes. Juhul kui anadroomsete liikide varud siirduvad muu kui päritoluriigi majandusvööndi välispiiridest maismaa poole jäävatesse vetesse või läbivad neid, peab selline riik kõnealuste varude kaitse ja majandamise nimel tegema koostööd päritoluriigiga.

               Anadroomsete liikide varude päritoluriik ja muud kõnealuseid kalavarusid püüdvad riigid peavad kehtestama UNCLOSe artikli 66 rakendamise korra. Sellise koostöö võib kehtestada piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames.

               Ühendkuningriigil kui päritoluriigil ja Põhja-Atlandi kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluval riigil on õigustatud huvi NASCO konventsiooni alal niivõrd, kuivõrd Ühendkuningriigi majandusvööndis asuvad veed ja külgnevad avamere veed kuuluvad NASCO konventsiooni alasse.

               Ühendkuningriigi ühinemine NASCO konventsiooniga võimaldab Ühendkuningriigil teha vajalike lõhevarude kaitse- ja majandamismeetmete küsimuses koostööd, võttes kõigiti arvesse teiste riikide ja Euroopa Liidu õigusi, huve ja kohustusi, ning tagada, et püügitegevus ei tooks kaasa varude jätkusuutmatut kasutamist.

               Võttes arvesse Ühendkuningriigi õigustatud kalastushuve NASCO konventsioonialal, Ühendkuningriigi kohustust teha koostööd vajaliku kalavarude majandamise küsimuses ja vajadust tagada NASCO otsuste siduvus pärast Ühendkuningriigi ühinemist, soovitab komisjon kiita Ühendkuningriigi taotluse heaks.

               Tehakse ettepanek anda komisjonile luba teavitada NASCO nõukogu presidenti liidu seisukohast kiita heaks Ühendkuningriigi ühinemine alates hetkest, mil lõpetatakse liidu õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes, ning anda oma hääleõigus sellega seoses üle NASCO nõukogule, kes teeb otsuse Ühendkuningriigi liikmesuse kohta.

               Kui Ühendkuningriik astub liidust välja väljaastumislepingu ja sellega seotud üleminekuperioodi tingimustel, teatab liit väljaastumislepingu allkirjastamise järel oma rahvusvahelistele partneritele, sh NASCO konventsiooni ülejäänud osalistele, et Ühendkuningriiki tuleb selliste rahvusvaheliste lepete kohaldamisel, mille osaline liit on, käsitada kõnealusel üleminekuperioodil liikmesriigina.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, „millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed rahvusvahelise õiguse normide alusel. Selle mõiste alla kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  4
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               NASCO konventsiooniga võib NASCO nõukogu heakskiidul ühineda mis tahes riik, kes kuulub Põhja-Atlandi kalandusjurisdiktsiooni alla või on lõhevarude päritoluriik.

               NASCO nõukogu otsused võetakse vastu selliste liikmete kolmeneljandikulise häälteenamusega, kes on kohal ja hääletavad poolt või vastu. Hääletus on võimalik ainult juhul, kui kohal on kaks kolmandikku NASCO nõukogu liikmetest.

               Ühinemine teostub ühinemiskirja hoiuleandmisega hoiulevõtjale ja jõustub selle laekumise kuupäeval.

               Hoiulevõtja teeb kõigile allakirjutanutele ja ühinevatele osalistele teatavaks kõik hoiuleantud heakskiitmis- või ühinemiskirjad ning teavitab allakirjutanuid sellest, millisel kuupäeval ja milliste osaliste suhtes konventsioon jõustub.

               Ühendkuningriigi ühinemine, kui see on jõustunud, on kooskõlas NASCO konventsiooni artikli 17 lõikega 3 rahvusvahelise õiguse alusel siduv ja võib otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide sisu.

               Kavandatava õigusaktiga ei täiendata ega muudeta NASCO konventsiooni institutsioonilist raamistikku. Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse mitut eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teised on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kalanduspoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 43.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0094 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Põhja-Atlandi lõhekaitsekonventsiooni raames seoses Ühendkuningriigi taotlusega selle konventsiooniga ühinemiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Põhja-Atlandi lõhekaitsekonventsioon
                  5
                (edaspidi „NASCO konventsioon“) kiideti heaks nõukogu otsusega 82/886/EMÜ
                  6
                ja see jõustus 1. oktoobril 1983.

               (2)29. märtsil 2017 esitas Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohase teate oma kavatsuse kohta liidust välja astuda. Aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes lõpeb väljaastumislepingu jõustumise kuupäeval või lepingu puudumise korral 13. aprillil 2019, kui Euroopa Ülemkogu ei otsusta kokkuleppel Ühendkuningriigiga ühehäälselt seda perioodi pikendada.

               (3)Kuni liidust väljaastumiseni jääb Ühendkuningriik liidu liikmesriigiks, kellel on kõik aluslepingutest tulenevad õigused ja kohustused, sh kohustus järgida lojaalse koostöö põhimõtet.

               (4)29. aprilli 2017. aasta suunistes tunnistas Euroopa Ülemkogu vajadust võtta rahvusvahelises kontekstis arvesse Ühendkuningriigi kui väljaastuva liikmesriigi iseärasusi, tingimusel et Ühendkuningriik täidab oma kohustusi ja jääb lojaalseks liidu huvidele, kuni ta on veel liikmesriik.

               (5)Väljaastumisleping sisaldab korda, mille kohaselt kohaldatakse liidu õiguse sätteid Ühendkuningriigis ja Ühendkuningriigi suhtes pärast kuupäeva, mil lõpeb aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes (edaspidi „üleminekuperiood“). Kui nimetatud leping jõustub, kohaldatakse liidu õigust, sh rahvusvahelisi leppeid, mille osaline liit on, jätkuvalt Ühendkuningriigis ja Ühendkuningriigi suhtes üleminekuperioodil vastavalt kõnealusele lepingule ning üleminekuperioodi lõppedes neid enam ei kohaldata.

               (6)NASCO konventsiooni kohaldatakse praegu Ühendkuningriigi suhtes seetõttu, et liit on kõnealuse konventsiooni osaline.

               (7)NASCO konventsiooni artikli 17 lõike 3 kohaselt võib NASCO konventsiooniga loodud Põhja-Atlandi lõhekaitseorganisatsiooni nõukogu heakskiidul kõnealuse konventsiooniga ühineda mis tahes riik, kes kuulub Põhja-Atlandi kalandusjurisdiktsiooni alla või on lõhevarude päritoluriik.

               (8)Ühendkuningriik esitas 28. veebruaril 2019 taotluse ühineda NASCO konventsiooniga konventsiooniosalisena, arvestades võimalust, et kuupäevaks, mil lõpeb aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes, puudub väljaastumisleping.

               (9)Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (UNCLOS)
                  7
                artikli 66 kohaselt on riikidel, kelle jõgedest anadroomsete liikide varud on pärit, peamine huvi selliste kalavarude vastu ja vastutus nende eest. Anadroomsete liikide varude päritoluriik peab tagama nende kaitse, kehtestades asjakohased meetmed kalapüügi reguleerimiseks kõikides oma majandusvööndi välispiiridest maismaa poole jäävates vetes. Juhul kui anadroomsete liikide varud siirduvad muu kui päritoluriigi majandusvööndi välispiiridest maismaa poole jäävatesse vetesse või läbivad neid, peab selline riik kõnealuste varude kaitse ja majandamise nimel tegema koostööd päritoluriigiga.

               (10)Jätkusuutmatu kalapüügi vältimiseks on liidu huvides, et Ühendkuningriik teeb koostööd lõhevarude majandamisel täies vastavuses UNCLOSega ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 4. augusti 1995. aasta rakenduskokkuleppega (UNFSA)
                  8
                või muude rahvusvaheliste lepete või õigusnormidega.

               (11)UNCLOSe artiklis 66 on sätestatud, et anadroomsete liikide varude päritoluriik ja muud kõnealuseid kalavarusid püüdvad riigid peavad kehtestama kõnealuse artikli rakendamise korra. Sellise koostöö võib kehtestada piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames.

               (12)Ühendkuningriigi ühinemine NASCO konventsiooniga võimaldab Ühendkuningriigil teha vajalike kaitse- ja majandamismeetmete küsimuses koostööd, võttes kõigiti arvesse teiste riikide ja liidu õigusi, huve ja kohustusi, ning seega tagada, et püügitegevus toimub viisil, mille tulemusel kasutatakse asjaomaseid lõhevarusid jätkusuutlikult.

               (13)Seepärast on liidu huvides kiita Ühendkuningriigi esitatud taotlus NASCO konventsiooniga ühinemiseks heaks alates hetkest, mil lõpetatakse liidu õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Põhja-Atlandi lõhekaitsekonventsiooniga loodud Põhja-Atlandi lõhekaitseorganisatsiooni nõukogus võetav seisukoht on kiita heaks Ühendkuningriigi taotlus ühineda kõnealuse konventsiooniga, tingimusel et asjaomane heakskiit jõustub alates hetkest, mil liidu õigusakte Ühendkuningriigi suhtes enam ei kohaldata.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Vt nõukogu 11. jaanuari 2019. aasta otsus (EL) 2019/274 Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel allkirjastamise kohta (ELT L 47 I, 19.2.2019, lk 1).

                     (2)

                        EÜT L 378, 3.7.1998, lk 24.

                     (3)

                        ELT L 354, 28.12.2013, lk 22.

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (5)

                        EÜT L 378, 31.12.1982, lk 25.

                     (6)

                        Nõukogu 13. detsembri 1982. aasta otsus 82/886/EMÜ Põhja-Atlandi lõhekaitsekonventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 378, 31.12.1982, lk 24).

                     (7)

                        EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3.

                     (8)

                        EÜT L 189, 3.7.1998, lk 14.