				|

		52011PC0276

			EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS tsiviilasjades kohaldatavate kaitsemeetmete vastastikuse tunnustamise kohta  Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS tsiviilasjades kohaldatavate kaitsemeetmete vastastikuse tunnustamise kohta /* KOM/2011/0276 lõplik */

			   	SELETUSKIRI

1.
ETTEPANEKU TAUST

Ettepanek on osa
seadusandlikust pakmest, millega tugevdatakse ohvrite õigusi ELis. Pakmesse
kuuluvad veel ohvrite õiguste tugevdamist käsitlev teatis ning kuriteoohvrite
õiguste ning neile pakutava toe ja kaitse miinimumnõudeid käsitlev direktiiv.
Käesolev ettepanek tsiviilasjades kohaldatavate lähenemiskeeldude kohta
täiendab liikmesriikide 2009. aasta septembri algatust, mis käsitleb
kriminaalasjades kohaldatava Euroopa lähenemiskeelu[1] vastastikust tunnustamist.
Euroopa Liit on seadnud eesmärgiks säilitada
ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, mille nurgakivi
on kohtuotsuste ja muude õigusasutuste otsuste vastastikune tunnustamine ELis.
Stockholmi
programmis (2010–2014)[2]
ja selle rakendamiseks väljatöötatud komisjoni tegevuskavas tunnistatakse
vajadust võtta uusi meetmeid kuriteoohvrite vajaduste paremaks arvestamiseks
meie õigussüsteemides. Nende dokumentidega asetatakse ohvrid tähtsale kohale
ELi tegevuskavas ning kinnitatakse vajadust ja soovi luua ohvrite suhtes
integreeritud ja kooskõlastatud lähenemisviis vastavalt siseküsimuste nõukogu
2009. aasta oktoobri järeldustele[3].

Euroopa Liidus on
juba astutud samme ohvrite õiguste kaitsmiseks kriminaalmenetluses. Nõukogu
võttis 15. märtsil 2001. vastu raamotsuse 2001/220/JSK ohvrite seisundi kohta
kriminaalmenetluses. Kuid ehkki ohvrite õiguste küsimuses on edasi liigutud, ei
ole nõukogu raamotsuse eesmärki veel täielikult saavutatud.
Ka Euroopa
Parlament on soovitanud nõukogul vastu võtta tervikliku õigusraamistiku, mis
pakuks kuriteoohvritele kõige laiemat kaitset[4].
Oma 26. novembri 2009. aasta resolutsioonis[5]
naistevastase vägivalla kaotamise kohta nõuab Euroopa Parlament, et
liikmesriigid täiustaksid naistevastase vägivalla kõigi vormide vastu võitlemist
käsitlevaid seadusi ja tegevuspõhimõtteid ning võtaksid meetmeid naistevastase
vägivalla põhjustega võitlemiseks eelkõige ennetusmeetmete kaudu. Liitu
kutsutakse üles tagama kõigile vägivalla ohvritele õigus abile ja toetusele.
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva
ühise ala piires peaksid näiteks koduvägivalla ohvrid ja isikud, kelle
füüsiline ja/või vaimne puutumatus või vabadus on ohus ning kelle suhtes üks
liikmesriik rakendab kaitsemeetmeid, saama ilma kuluka ja aeganõudva
asjaajamiseta samasugust kaitset ka teistes liikmesriikides, kuhu nad kolivad
või reisivad. See vastaks ka komisjoni 27. oktoobri 2010. aasta kodakondsust
käsitlevas aruandes[6]
esitatud üleskutsele jätkata kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamist.
2009. aasta septembris esitasid 12
liikmesriiki Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku Euroopa
lähenemiskeelu kohta[7].
Läbirääkimiste käigus ilmnes, et lähenemiskeelu raames rakendatav mehhanism,
mis põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 82, milles käsitletakse
vastastikust tunnustamist kriminaalasjades, ei sobi kokku tsiviilasjades
vastastikuse tunnustamise suhtes kehtivate põhjalike nõuetega, mis põhinevad
sama aluslepingu artiklil 81. Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua õiguslik
vahend kriminaalasjades võetavate kaitsemeetmete vastastikuseks tunnustamiseks,
et ühes liikmesriigis võetavaid kaitsemeetmeid saaks vabalt kohaldada ka
kõikides teistes ELi liikmesriikides.

2.
KONSULTEERIMINE JA MÕJU HINDAMINE

Vajadus esitada
ettepanek üksnes tsiviilasjades kehtestatava lähenemiskeelu kohta ilmnes
Euroopa lähenemiskeelu algatuse raames peetavatel läbirääkimistel ja selle
raames tehtud mõju hindamisel. Selleks et põhjalikumalt läbi arutada ettepaneku
vajalikkus ja üksikasjad, käivitas komisjon täiendavad konsultatsioonid
liikmesriikide, teiste institutsioonide ja mitme eriala ekspertidega.
Komisjon korraldas
25. mail 2010 ekspertide kohtumise, kus leidis kinnitust, et paljud
liikmesriigid on kehtestanud tsiviilõiguses kohaldatavad kaitsemeetmed ning
vastastikune tunnustamine peaks põhinema tsiviilasjades rakendatavatel ühistel
normidel, mitte aga keerulisemal korral, mida kasutatakse reeglina
kriminaalasjades.
Selleks et
paremini selgitada välja ohvrite vajadusi, teha kindlaks nende täitmiseks
vajalikud meetmed ja uurida eri lahenduste mõju, tellis Euroopa Komisjon
välisuuringu[8].
Mõjuhinnangu koostamise ettevalmistamise käigus korraldas komisjon 15. juulist
kuni 30. septembrini 2010 avaliku arutelu, millest võisid osa võtta kõik
soovijad, valitsusvälised organisatsioonid ja ametiasutused, et esitada
seisukohti ELis ohvrite olukorra parandamise võimaluste, sealhulgas
lähenemiskeelu rakendamise kohta.
Lisaks telliti
eraldi uuring selle kohta, kuidas vältida lähenemiskeelu pakutava kaitse
lakkamist, kui kaitstav isik reisib või kolib teise liikmesriiki[9].

3.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
3.1.
Õiguslik alus

Ettepanek põhineb
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõike 2 punktidel a, e ja f.
Artiklis 81 on sätestatud, et liit arendab õigusalast koostööd piiriülese
toimega tsiviilasjades, lähtudes kohtuotsuste ja kohtuväliste otsuste
vastastikuse tunnustamise põhimõttest. Selline koostöö võib hõlmata
liikmesriikide õigus- ja haldusnormide lähendamist.
Selleks võtavad
Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt siseturu
nõuetekohaseks toimimiseks vajalikud meetmed, millega muu hulgas tagatakse
liikmesriikide vaheline kohtu- ja kohtuväliste otsuste vastastikune
tunnustamine ja jõustamine.

3.2.
Kavandatud määruse kokkuvõte

Selleks et kaitsta vägivallaohvreid, eriti
koduvägivalla, ebaseadusliku jälitamise ja lastevastase vägivalla ohvreid, on
liikmesriikide õigusaktides sätestatud võimalus võtta ajutisi ja ennetavaid
meetmeid, et pakkuda kaitset isikule, kelle puhul on piisavalt põhjust arvata,
et tema füüsiline ja/või vaimne puutumatus või vabadus on ohus. Kaitsemeetme
kehtestab kohtu- või kohtuväline asutus ohustatud isiku taotlusel. Paljud
sellised meetmed kehtestatakse ilma ohustava isiku kohalolekut nõudmata, eriti
kiireloomulistel juhtudel (ex parte menetlust rakendades).
Kaitsemeetmeks võib olla näiteks kohustus hoiduda kaitstavast isikust teatavale
kaugusele ja keeld minna paikadesse, kus ohver elab ja käib. Tuleb tähele
panna, et avalik-õiguslikud asutused ei sekku paljude kaitsemeetmete
jõustamisse, ja kui ohustav isiku ei täida oma kohustusi, kohaldatakse tema
suhtes sanktsioone, sealhulgas kriminaalsanktsioone, vahetult.
Kuna liikumisvabadus on suurenenud, kolib ja
reisib üha rohkem inimesi välismaale. Seetõttu on äärmiselt oluline tagada, et
ühes liikmesriigis isiku suhtes võetud ajutine kaitsemeede säiliks ilma
aeganõudva asjaajamiseta ka juhul, kui isik reisib või kolib teise
liikmesriiki. Õigusalane koostöö tsiviilasjades on arenenud siseturu loomise
raames ja selle eelduseks on kohtu- ja kohtuväliste otsuste vastastikune
tunnustamine. Vastastikune tunnustamine on järk-järgult paranenud, kuna Euroopa
Liidus kohaldatakse nüüd välisriigi otsuste suhtes leebemaid tingimusi.
Käesoleva ettepanekuga nähakse ette kiire ja tõhus mehhanism, mille abil ilma
täiendavate formaalsusteta tagatakse ühes liikmesriigis ohustatud isiku suhtes
kehtestatud kaitsemeetme tunnustamine ka teises liikmesriigis, kuhu isik
siirdub. Lisaks võetakse tsiviilasjades vastastikuse tunnustamise vahenditena
kasutusele tüüpvormi kohane tõend, mis sisaldab tunnustamise ja võimaliku
jõustamise seisukohalt olulist teavet. Tõendi annab omal algatusel või
kaitstava isiku taotlusel välja esimese liikmesriigi pädev asutus, kes võtab
omakorda ühendust teise liikmesriigi pädevate asutustega ja edastab neile
tõendi. Teise liikmesriigi pädev asutus teavitab ohustavat isikut selles riigis
kehtestatud kaitsemeetme kehtivuse laienemisest ja selle rikkumise korral
kohaldatavatest sanktsioonidest ning tagab vajaduse korral meetme jõustamise.
Selleks et luua kaitsemeetmete kiire, odava ja
tõhusa edastamise mehhanism, on lähtutud nõukogu 27. novembri 2003. aasta
määruse (EÜ) nr 2201/2003 (mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste
tunnustamist ja jõustamist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku
vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000)[10] (Brüsseli IIa määrus), eriti
selle artiklite 41 ja 42 põhimõtetest. Eeskuju on võetud ka komisjoni
ettepanekust nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001[11]
(Brüsseli I määrus) ümbersõnastamise kohta. Ettepanekuga nähakse ette
vahemenetluste kaotamine; ainsa keeldumise põhjusena nähakse ette vastuolu
tunnustava liikmesriigi otsusega.
Automaatset
tunnustamist rakendatakse ka juhul, kui kaitsemeedet tunnustavas ja/või
jõustavas liikmesriigis puuduvad tsiviilasjades kohaldatavad kaitsemeetmed.
Tegemist on tsiviilasjades vastastikuse tunnustamise aluspõhimõttega: kuigi
liikmesriigis, kellelt taotletakse tunnustamist ja/või jõustamist, ei ole
selliseid meetmeid õigusaktidega ette nähtud, ei vabasta see teda kohustusest
tunnustada ja vajaduse korral ka jõustada teise liikmesriigi võetud meedet.
Põhimõtte järgimine ei sõltu sellest, milline asutus on kaitsemeetme võtnud
(tsiviilkohus, linnapea, kriminaalkohus).
Vahemenetluste
kaotamisega koos kehtestatakse põhiõiguste tagatised:
–
esimese liikmesriigi asutusel, kellelt taotletakse
tõendi väljaandmist, tuleb kontrollida, kas peetakse kinni ohustava isiku
õigusest õiglasele kohtulikule arutamisele, eelkõige õigusest kaitsele. Juhul
kui nimetatud õigused ei ole tagatud, siis tõendit välja ei anta;
–
kui esimeses liikmesriigis kaitsemeede peatatakse
või tühistatakse, tuleb ka teise riigi pädeval asutusel ohustava isiku
taotlusel peatada või tühistada kaitsemeetme tunnustamine ja selle võimalik
jõustamine;
–
mõlema liikmesriigi pädeval asutusel tuleb
teavitada ohustavat isikut ja kaitstavat isikut kaitsemeetme kehtestamisest,
tunnustamisest, võimalikust jõustamisest, sanktsioonidest, peatamisest ja
tühistamisest.
Nimetatud
tagatised võimaldavad eelkõige kinni pidada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas
sätestatud põhiõigustest ja põhimõtetest ning vältida välisriigi kohtuotsuse
tunnustamise nõude menetlemisega kaasnevat aja- ja rahakulu.
Ettepanekus ei
reguleerita liikmesriigis kaitsemeetme rikkumise eest kehtestatud
kriminaalsanktsioone. Neid reguleeritakse iga liikmesriigi siseriiklike
õigusaktidega.

3.3.
Olulisemate artiklite analüüs

Kuna käesolevas
ettepanekus käsitletakse vastastikust tunnustamist tsiviilasjades, lähtutakse
selles ELis tsiviil- ja kaubandusasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas
kehtivatest õigusaktidest. Paljud ettepaneku artiklid on identsed nende
õigusaktide artiklitega või nende sarnased.
Artikkel 1.
Reguleerimisala
Teatavad
kaitsemeetmed on juba hõlmatud Brüsseli I[12]
ja Brüsseli IIa määrustega, mistõttu tuleb ettepaneku ja nende määruste suhet
selgitada.
Käesoleva
määrusega kehtestatakse kaitsemeetmete erieeskirjad. Vastavalt õiguse
üldpõhimõttele on need Brüsseli I määruses sätestatud üldeeskirjade suhtes
ülimuslikud.
Teisiti on
Brüsseli IIa määrusega, mille eesmärk on koondada abielulahutuse ja lahuselu
alased menetlused. Ettepanek ei tohi kahjustada selles õigusaktis esitatud
jurisdiktsiooni ja kohtuotsuste tunnustamise eeskirju. Selleks pakutakse välja
võimalus rakendada poolelioleva menetluse raames võetud kaitsemeetmete suhtes
teise liikmesriigi jurisdiktsiooni. Seega jäävad kaitsemeetmed, mis kuuluvad
Brüsseli IIa määruse reguleerimisalasse, sinna edasi. Käesolev ettepanek
käsitleb aga neid kaitsemeetmeid, mis ei kuulu Brüsseli IIa määruse
reguleerimisalasse, nagu abielus mitte oleva paari, samasooliste partnerite ja
naabrite suhtes võetavad kaitsemeetmed.
Artikkel 2. Mõisted
Kaitsemeede on
määratletud kui liikmesriigi ennetav ja ajutine meede, millega pakutakse
kaitset isikule, kelle puhul on piisavalt põhjust arvata, et tema füüsiline
ja/või vaimne puutumatus või vabadus on ohus. Kaitsemeede võidakse võtta ex
parte menetlusega (mille puhul ohustava isiku kohalolekut ei nõuta) või
menetlusega, millest kutsutakse osa võtma mõlemad asjaosalised.
Mõiste „asutus” on
määratletud laialt, nii et see hõlmab kõiki ametiasutusi, kellele liikmesriik
on andnud pädevuse käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvates küsimustes.
Seega hõlmab mõiste nii kohtuid kui ka haldus- ja muid asutusi, kellele on
liikmesriigi siseriiklike õigusaktidega antud pädevus käesoleva määruse
reguleerimisalasse kuuluvates küsimustes.
Artikkel 3. Jurisdiktsioon
Jurisdiktsiooni eeskirjad peaksid olema hästi
prognoositavad. Seepärast on need rajatud põhimõttele, et pädevad on selle
liikmesriigi asutused, kus isiku füüsiline ja/või vaimne puutumatus on ohtu
sattunud ning kus isik vajab kaitset. Kuigi tavaliselt on tegemist kaitset
vajava isiku elukohariigiga, võib mõnikord olla tegemist ka mõne teise riigiga,
näiteks kui isik on kolinud lühemaks ajaks teise riiki õppima.
Artikkel 4. Tunnustamine
Selle artikli puhul on eeskujuna kasutatud
muid tsiviilasjades vastastikust tunnustamist käsitlevaid õigusakte, täpsemalt
lapsega kohtumise õigusega ja tema tagasisaatmisega seoses Brüsseli I määruse
uuestisõnastamise ettepanekut ja Brüsseli IIa määrust. Seejuures on
tunnustamine automaatne ja vahemenetlusteta.
Artikkel 5. Tõend
Tõendit on vaja
ohustatud isiku suhtes kaitsemeetme võtmiseks teises liikmesriigis. Lapsega
kohtumise õiguse ja tema tagasisaatmisega seoses on lähtutud Brüsseli IIa
määruse artiklitest 41 ja 42.

Tõend antakse
välja lisas sätestatud tüüpvormi kohaselt asutuse algatusel või kaitstava isiku
või päritoluliikmesriigi pädeva asutuse taotlusel. Seejärel tuleb isikul, kes
soovib rakendada meedet teises liikmesriigis, esitada tõend teise liikmesriigi
pädevale asutusele. Tõendis esitatakse teave, mis on vajalik teise riigi meetme
tunnustamiseks ja/või jõustamiseks, eelkõige kaitsemeetme kirjeldus sellises
sõnastuses, mis võimaldab teise liikmesriigi pädevatel asutustel seda
tunnustada ja vajaduse korral jõustada vastavalt oma riigi õigusaktidele.
Seetõttu tuleb tõendis esitada meetme kirjeldus, mitte aga viide oma riigi
õigusaktile (näiteks Y seadustiku artikkel X), ning konkreetne aadress, mitte
aga töö- või elukoha üldine kohanimi.
Teise liikmesriigi
pädevad asutused võivad taotleda tõendi sisu (meetme kirjelduse)
translitereerimist või tõlkimist.
Artikkel 8. Kohandamine
Artiklis
käsitletakse juhtumit, kui liikmesriigis ei ole teise liikmesriigi
kaitsemeetmele vastavat meedet. Sel juhul kohandab liikmesriigi pädev asutus
meedet võimaluste piires oma riigi õigusaktidega ettenähtud kaitsemeetmega,
millel on samaväärne mõju ning sarnased eesmärgid. Kohandamine on põhimõte,
millest on lähtutud paljudes õigusaktides, mis käsitlevad vastastikust
tunnustamist tsiviilasjades.
Artikkel 9. Teatavate kaitsemeetmete
jõustamine
Liikmesriikide õigusaktide kohaselt on vaid
väheste kaitsemeetmete jõustamiseks vaja pädevate asutuste aktiivset sekkumist.

Kui seda on siiski
vaja, tuleb jõustava liikmesriigi pädeval asutusel kohaldada oma riigi
samalaadseid kaitsemeetmeid ilma ühegi erimenetluseta.
Artikkel 10.
Põhiõiguste tagatised
Lissaboni lepingu jõustumisega on põhiõiguste
kaitse muutunud ELi jaoks veelgi tähtsamaks. Euroopa Liidu põhiõiguste harta on
muutunud liidu jaoks õiguslikult siduvaks ja lisaks hakkab liit ühinema Euroopa
inimõiguste kaitse konventsiooniga. Ohvrite puhul on olulised järgmised
põhiõigused: inimväärikus, õigus elule, õigus isikupuutumatusele, õigus
isikuvabadusele ja turvalisusele, era- ja perekonnaelu austamine, isikuandmete
kaitse, õigus omandile, liikumis- ja elukoha valiku vabadus, võrdsus seaduse
ees, laste ja eakate õigused, puuetega inimeste integreerimine ühiskonda, õigus
tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele ning süütuse
presumptsioon ja kaitseõigus.
Ettepanekule
lisatud mõjuhinnangu kohaselt ja kooskõlas Euroopa Liidu strateegiaga
põhiõiguste harta rakendamiseks[13]
vastavad kõik määruse osad põhiõiguste hartas sätestatud õigustele, eriti mis
puudutab õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule
arutamisele, mis on tagatud harta artikliga 47.
Kaitsemeetme teise
liikmesriigi poolt tunnustamisel ja selle võimalikul jõustamisel
vaheformaalsuste kaotamisega peavad kaasnema põhiõiguste tagatised. Artiklis
sätestatakse tugevad tagatised, kuna tõendit ei saa välja anda, kui ohustaval
isikul puudub tagatis õiglase kohtuliku arutamise kohta.
Artikkel 12.
Tunnustamisest või jõustamisest keeldumine või nende peatamine ja tühistamine
Liikmesriigis võetud kaitsemeetme tunnustamine
ja võimalik jõustamine peaks põhinema vastastikuse usalduse põhimõttel ning
tunnustamisest keeldumise aluseid peaks olema võimalikult vähe. Selle põhimõtte
kohaselt on ettepanekus esitatud ainult üks tunnustamisest keeldumise põhjus.
Kvaliteetse kohtumõistmise huvides tuleb vähendada omavahel vastuolus olevate
otsuste vastuvõtmise võimalusi. Seetõttu võib tunnustava liikmesriigi pädev
asutus ohustava isiku taotlusel jätta päritoluriigi kohtu kehtestatud
kaitsemeetme tunnustamata juhul, kui see on vastuolus tunnustava liikmesriigi
otsusega.
Väga oluline on
tagada, et juhul, kui päritoluliikmesriik peatab või tühistab kaitsemeetme,
siis tunnustava liikmesriigi pädev asutus peatab või tühistab ohustava isiku
taotlusel tunnustamise või võimaliku jõustamise. Taotlus tuleb esitada
ohustaval isikul endal. Ettepanekule on lisatud taotluse tüüpvorm.
Artikkel 13.
Teatamine
Mis puudutab muid tsiviilasjades vastastikuse
tunnustamise vahendeid, siis käesoleva artikliga ühtlustatakse miinimumnõudeid,
mis käsitlevad vajadust teavitada ohustavat isikut ja kaitstavat isikut esimese
liikmesriigi meetme kehtestamisest, tunnustamisest, võimalikust jõustamisest,
sanktsioonidest, peatamisest ja tühistamisest. Artikli lõikega 2 kehtestatakse
samasugune kohustus ka teisele liikmesriigile. Sellega tagatakse Euroopa Liidu
põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste kaitse.

4.
Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Kuna küsimus on
piiriülene, ei suuda liikmesriigid üksi ettepaneku eesmärki täielikult
saavutada. On oluline, et isikutele pakutav kaitse ei lakkaks, kui nad
reisivad või kolivad teise riiki. Liikmesriigid üksi ei saa täita käesolevas
määruses ettenähtud mehhanismi, mis seisneb vaheformaalsuste kõrvaldamises,
kasutades tüüpvormi kohast mitmekeelset tõendit. Võrdsed võimalused saab luua
vaid Euroopa tasandi õigusaktiga.
Seega on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
Ettepanek on
kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kaugemale, kui on
vaja nimetatud eesmärgi saavutamiseks Euroopa Liidu tasandil.
2011/0130 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
tsiviilasjades kohaldatavate kaitsemeetmete
vastastikuse tunnustamise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 81 lõike 2 punkte a, e ja f,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[14],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[15],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu eesmärk on säilitada ning arendada
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, lihtsustades õiguskaitse
kättesaadavust eelkõige tsiviilasjades tehtud kohtuotsuste ja kohtuväliste
otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte alusel. Selle ala järkjärguliseks
loomiseks peaks liit muu hulgas võtma meetmeid tsiviilasjades tehtava õigusalase
koostöö valdkonnas, eelkõige juhul, kui see on vajalik siseturu nõuetekohaseks
toimimiseks.
(2)
Küsimus kuulub tsiviilasjades tehtava õigusalase
koostöö valdkonda Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 tähenduses.
(3)
Kaitsemeetmeid käsitlevates siseriiklikes
eeskirjades on erinevusi, mis takistavad siseturu ladusat toimimist. Selleks et
isik oleks kaitstud ka juhul, kui ta reisib või kolib teise liikmesriiki, on
ülimalt oluline näha ette sätted, millega tagatakse liikmesriikides käesoleva
määruse kohaselt kehtestatud kaitsemeetmete vastastikune tunnustamine ja
võimalik jõustamine.
(4)
Selleks et saavutada kaitsemeetmete vaba liikumine,
on vajalik ja asjakohane, et jurisdiktsiooni ning kaitsemeetmete tunnustamise
ja võimaliku jõustamise eeskirju reguleeritakse liidu siduva ja vahetult
kohaldatava õigusaktiga.
(5)
Käesolevat määrust kohaldatakse tsiviilmenetluses
iga liiki asutuste (kohus, haldus- või mis tahes muu asutus) kehtestatud
kaitsemeetmete suhtes.
(6)
Käesolevat määrust kohaldatakse selles sätestatud
kaitsemeetmete suhtes, kuid mitte nõukogu 27. novembri 2003. aasta määruse (EÜ)
nr 2201/2003 (mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja
jõustamist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega,
ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000) kohaste
kaitsemeetmete suhtes. Oma reguleerimisalasse kuuluvate meetmete osas asendab käesolev määrus
nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja
kohtuotsuste jõustamise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades.
(7)
Jurisdiktsiooni eeskirjad peaksid olema hästi
prognoositavad ning lähtuma põhimõttest, et kehtib selle liikmesriigi
jurisdiktsioon, kus isiku füüsiline ja/või vaimne puutumatus või vabadus on
ohtu sattunud. Jurisdiktsioon tuleks alati kindlaks määrata sellest lähtuvalt.
(8)
Sujuva õigusemõistmise huvides tuleks vältida kahes
liikmesriigis vastuoluliste otsuste tegemist. Seetõttu tuleks ette näha
ohustava isiku taotluse tunnustamisest ja/või jõustamisest keeldumise alused
juhuks, kui asjaomased otsused on omavahel vastuolus.
(9)
Kõnealuste meetmete tunnustamisel ja/või
jõustamisel vaheformaalsustest loobumine võimaldaks edendada vastastikust
usaldust õigusemõistmise vastu liidus ning muuta kaitsemeetmete liikumise
Euroopa Liidus kiiremaks ja odavamaks. Sellest tulenevalt tuleks liikmesriigi
kaitsemeedet tunnustada ja vajaduse korral jõustada nii, nagu oleks tegemist
selle riigi meetmega, kellelt taotletakse tunnustamist ja/või jõustamist.
(10)
Juhul kui teise liikmesriigi õiguse kohaselt ei saa
kaitsemeedet võtta teisiti kui ainult kõnealuse liikmesriigi pädevate asutuste
sekkumise teel, tuleks kaitsemeetme jõustamist reguleerida vastavalt selle
liikmesriigi õigusele.
(11)
Käesoleva määrusega ei reguleerita liikmesriigis
kaitsemeetme rikkumise suhtes kehtestatud kriminaalsanktsioone, vaid neid
reguleeritakse ka edaspidi iga liikmesriigi siseriiklike õigusaktidega.
(12)
Selleks et hõlbustada kaitsemeetmete vaba liikumist
kogu Euroopa Liidus, tuleks käesoleva määrusega luua tõendi tüüpvorm ning
määrata kindlaks asutused, kellel on õigus tõendeid välja anda. Subsidiaarsuse
põhimõtte järgimise tagamiseks ei tohiks nimetatud tõend asendada
liikmesriikide sisemenetlust.
(13)
Tõend ei tohiks kuuluda edasikaebamisele, kuid
juhul, kui esimeses liikmesriigis kaitsemeede peatatakse või tühistatakse,
tuleks ka teise liikmesriigi pädeval asutusel ohustava isiku taotlusel peatada
või tühistada kaitsemeetme tunnustamine ja/või jõustamine.
(14)
Käesoleva määruse sujuva ja tõhusa toimimise
tagamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta lisades esitatud vormide
muutmiseks vastu õigusakte Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 alusel.
Eriti oluline on, et komisjon peaks ettevalmistustööde käigus asjakohaseid
konsultatsioone, seahulgas ekspertidega. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning
asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(15)
Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja
järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid,
eelkõige selle artiklis 47 sätestatud kostja õiguste austamist ja õigust
õiglasele kohtulikule arutamisele. Käesolevat määrust tuleb kohaldada kooskõlas
nimetatud õiguste ja põhimõtetega.
(16)
Kuna käesoleva määruse eesmärki saab paremini
saavutada ELi kui liikmesriikide tasandil, võib EL võtta meetmeid kooskõlas
Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe
käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(17)
[Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise
lepingule lisatud protokolli (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1, 2, 3 ja 4
kohaselt on Ühendkuningriik ja Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva
määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel] / [Ilma et see piiraks Euroopa Liidu
lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli
(Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel
rajaneva ala suhtes) artikli 4 kohaldamist, ei osale Ühendkuningriik ega
Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole nende suhtes siduv ega
kohaldatav].
(18)
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise
lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2
kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole
tema suhtes siduv ega kohaldatav,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
Reguleerimisala,
mõisted ja jurisdiktsioon
Artikkel 1. Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse tsiviilasjades
iga liiki asutuste kehtestatud kaitsemeetmete suhtes. Seda ei kohaldata
määruses (EÜ) nr 2201/2003 sätestatud kaitsemeetmete suhtes.
Artikkel 2. Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
a)      „kaitsemeede” – mis tahes ennetav või
ajutine ja kuidas tahes nimetatav, liikmesriigi asutuse poolt siseriikliku
õiguse kohaselt tehtud otsus pakkuda kaitset isikule, kelle puhul on piisavalt
põhjust arvata, et tema füüsiline ja/või vaimne puutumatus või vabadus on ohus.
Kaitsemeetmete hulka kuuluvad ka ohustava isiku kohalolekuta võetavad meetmed.
Kaitsemeetmed on eelkõige järgmised:
i)        keeld minna teatavatesse paikadesse või
kindlaksmääratud piirkondadesse, kus kaitstav isik elab, töötab või käib, või
ii)       keeld võtta kaitstava isikuga mis tahes
moel ühendust, sealhulgas telefoni, elektronposti, posti või faksi teel või mis
tahes muul viisil, või
iii)      keeld läheneda kaitstavale isikule
lähemale kui ettenähtud kaugusele või
iv)      otsus, millega kahe isiku ühine eluase
antakse ainult kaitstava isiku käsutusse;
b)      „asutus” – ametiasutus, kellele
liikmesriik on andnud pädevuse käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvates
küsimustes;
c)      „päritoluliikmesriik” – kaitsemeetme
võtnud liikmesriik;
d)      „tunnustav liikmesriik” – liikmesriik,
kellelt taotletakse kaitsemeetme tunnustamist ja vajaduse korral selle
jõustamist.
Artikkel 3. Jurisdiktsioon
Otsuseid tegema on pädevad selle liikmesriigi
asutused, kus isiku füüsiline ja/või vaimne puutumatus ja vabadus on ohtu
sattunud.
II PEATÜKK
Kaitsemeetmete tunnustamine ja jõustamine
Artikkel 4. Tunnustamine
Liikmesriigi võetud kaitsemeedet tunnustatakse
teistes liikmesriikides ilma ühegi erimenetluseta ning ilma tunnustamise
vaidlustamise võimaluseta, kui otsus on päritoluliikmesriigis tõendatud
vastavalt artiklile 5.
Artikkel 5. Tõend
1.           Isik, kes soovib muus
liikmesriigis rakendada käesoleva artikli kohaselt tunnustatud lähenemiskeeldu,
esitab tunnustava liikmesriigi pädevale asutusele käesoleva artikli kohaselt
välja antud tõendi.
2.           Päritoluliikmesriigi pädev
asutus annab välja lisas esitatud tüüpvormi kohase tõendi, milles esitatakse
muu hulgas meetme kirjeldus viisil, mis hõlbustab meetme tunnustamist ning
selle võimalikku jõustamist teises liikmesriigis.
3.           Tõend antakse välja:
i)       asutuse algatusel, kui kaitsemeetme
võtmise ajal on tegemist piiriülese juhtumiga; käesoleva määruse kohaldamisel
puudub juhtumil piiriülene mõju, kui isiku füüsiline ja/või vaimne puutumatus
või vabadus on sattunud ohtu ainult päritoluliikmesriigis;
ii)       muudel juhtudel kaitstava isiku
taotlusel; päritoluliikmesriigi pädev asutus teavitab kaitstavat isikut
võimalusest taotleda käesolevas määruses ettenähtud tõendit kaitsemeetme
kehtestamisel.
4.           Tunnustava liikmesriigi pädevad
asutused võivad vajaduse korral taotleda tõendi sisu translitereerimist või
tõlkimist vastavalt artiklile 15.
Artikkel 6. Tõendi õiguslik mõju
Tõendi õiguslik mõju ei ületa otsuse kehtivuse
raame.
Artikkel 7. Tõendi parandamine
1.           Tõendi parandamisel
kohaldatakse päritoluliikmesriigi õigust.
2.           Tõendi väljaandmist ei saa
edasi kaevata.
Artikkel 8. Teise riigi kaitsemeetme
kohandamine
Juhul kui kaitsemeedet ei ole tunnustavas
liikmesriigis ette nähtud, kohandab selle liikmesriigi pädev asutus meedet
võimaluste piires oma riigi õigusaktidega ettenähtud kaitsemeetmega, millel on
samaväärne mõju ning sarnased eesmärgid.
Artikkel 9. Teatavate kaitsemeetmete
jõustamine
1.
Kui ühe liikmesriigi kaitsemeetme jõustamiseks
peavad teise liikmesriigi õiguse kohaselt sekkuma selle teise liikmesriigi
pädevad asutused, jõustatakse kaitsemeede kõnealuses teises liikmesriigis, ilma
et selleks oleks vaja eraldi täitmismäärust.
2.
Teise liikmesriigi kaitsemeede jõustatakse
tunnustava liikmesriigi õigusaktidega kehtestatud korras, mis hõlmab ka
kaitsemeetme artikli 8 kohase kohandamise edasikaebamist.
Artikkel 10. Põhiõiguste tagatised
1.           Päritoluliikmesriigi asutused
annavad artiklis 5 osutatud tõendi välja ainult juhul, kui on kinni peetud
käesolevas artiklis sätestatud põhiõiguste tagatistest.
2.           Ohustaval isikul, kes on
jätnud päritoluliikmesriigi kohtusse ilmumata, on õigus taotleda kaitsemeetme
läbivaatamist kõnealuse liikmesriigi pädevas asutuses, kui:
(a)
talle ei ole menetluse algatamist käsitlevat
dokumenti või võrdväärset dokumenti kätte toimetatud piisavalt aegsasti ja
sellisel viisil, et ta oleks saanud end kaitsta, või
b)      tal ei olnud temast olenemata põhjustel
võimalik kaitsemeedet vaidlustada vääramatu jõu või erakorraliste asjaolude
tõttu,
välja arvatud juhul, kui ta ei vaidlustanud
kaitsemeedet, kuigi tal oli selleks võimalus.
2.           Kui kaitsemeede on võetud,
ilma et ohustavalt isikult oleks nõutud kohalolekut, ning seda kavatsetakse
tunnustada enne, kui asjaomane otsus on isikule kätte toimetatud, siis on
sellel isikul õigus meede päritoluliikmesriigi siseriikliku õiguse kohaselt
vaidlustada.
Artikkel 11. Sisulise läbivaatamise
võimaluse puudumine
Ühes liikmesriigis võetud kaitsemeede ei kuulu
mitte ühelgi juhul sisulisele läbivaatamisele liikmesriigis, kus taotletakse
selle tunnustamist ja/või jõustamist.
            Artikkel 12. Tunnustamisest või
jõustamisest keeldumine ning nende peatamine või tühistamine
1.           Tunnustava liikmesriigi pädev
asutus võib ohustava isiku taotlusel keelduda tunnustamast päritoluriigi kohtu
kehtestatud kaitsemeedet, mis on vastuolus tunnustavas liikmesriigis tehtud
otsusega.
2.           Kui kaitsemeede
päritoluliikmesriigis peatatakse või tühistatakse, peatab või tühistab
tunnustava liikmesriigi pädev asutus ohustava isiku taotlusel kaitsemeetme
tunnustamise ja selle võimaliku jõustamise. Taotluse vorm on sätestatud II
lisas.
4.           Kaitsemeetme tunnustamisest
ei saa keelduda põhjusel, et tunnustava liikmesriigi õigusaktides ei ole ette
nähtud sellise meetme võtmist samasuguste asjaolude korral.
Artikkel 13. Teatamine
1.           Päritoluriigi pädev asutus
teavitab ohustavat isikut ja kaitstavat isikut viivitamata oma riigi
õigusaktide kohaselt järgmisest:
i)        kaitsemeetme kehtestamine;
ii)       vajaduse korral kaasnevad
jõustamismeetmed;
iii)      vajaduse korral kaitsemeetme rikkumise
eest määratavad sanktsioonid;
iv)      kaitsemeetme peatamine või tühistamine.
2.           Kaitstavalt isikult artiklis
5 sätestatud tõendi saamisel teavitab tunnustava riigi pädev asutus ohustavat
isikut ja kaitstavat isikut viivitamata ja vajaduse korral määruses (EÜ) nr
1393/2007[16]
sätestatud korras järgmisest:
i)        kaitsemeetme tunnustamine;
ii)       vajaduse korral kaasnevad
jõustamismeetmed;
iii)      vajaduse korral kaitsemeetme rikkumise
eest määratavad sanktsioonid;
iv)      kaitsemeetme peatamine või tühistamine.
III PEATÜKK
Muud sätted
Artikkel 14. Legaliseerimine või muu
samalaadne formaalsus
Käesoleva määruse raames ei nõuta
legaliseerimist ega muu samalaadse formaalsuse täitmist.
Artikkel 15. Translitereerimine ja
tõlkimine
Juhul kui käesoleva määruse kohaselt on nõutav
transliteratsioon või tõlge, tehakse transliteratsioon või tõlge tunnustava
liikmesriigi ametlikku keelde või ühte tema ametlikku keelde või muusse tema
osutatud keelde. Käesoleva määruse kohaselt nõutavad tõlked teeb isik, kellel
on mõnes liikmesriigis selleks pädevus.
Artikkel 16. Õigus tasuta õigusabile
Taotlejal, kes on päritoluliikmesriigis saanud
täielikult või osaliselt tasuta õigusabi või kes on vabastatud kulude
kandmisest, on kaitsemeetme jõustatavuse menetlemisel õigus saada tunnustava
liikmesriigi õigusaktide kohaselt soodsaimatel tingimustel tasuta õigusabi või
kõige ulatuslikumat vabastust kuludest.
IV PEATÜKK
Üld- ja lõppsätted
Artikkel 17. Üleminekusätted
Määrust kohaldatakse alates määruse
kohaldamise alguskuupäevast rakendatavate kaitsemeetmete suhtes ka juhul, kui
kaitsemeetme võtmise taotlus on esitatud enne kõnealust alguskuupäeva.
Artikkel 18. Vormi muutmine
Komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud
õigusakte lisas esitatud vormide muutmiseks vastavalt artiklile 19.
Artikkel 19. Volituste delegeerimine
1.           Komisjonile antakse õigus
võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.           Artikliga 18 antav õigus
antakse määramata ajaks [alates käesoleva määruse jõustumise päevast].
3.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad artiklis 18 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta. Tagasivõtmise
otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub
päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses
sätestatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud
õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Artikli 18 alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole
2 kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemisest esitanud selle kohta
vastuväiteid või kui mõlemad institutsioonid on enne selle tähtaja möödumist
teatanud komisjonile, et neil ei ole õigusaktile vastuväiteid. Euroopa
Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada [kahe kuu]
võrra.
Artikkel 20. Läbivaatamisklausel
Hiljemalt [viis aastat pärast artiklis 23
sätestatud kohaldamise alguskuupäeva] esitab komisjon Euroopa Parlamendile,
nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva määruse
kohaldamise kohta. Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva
määruse kohandamiseks.
Artikkel 21. Avalikustatav teave
Liikmesriigid esitavad nõukogu otsusega 2001/470/EÜ[17] loodud tsiviil- ja
kaubandusasju käsitleva Euroopa kohtute võrgu raames avalikustamise eesmärgil
kaitsemeetmeid käsitlevate siseriiklike eeskirjade ja menetluste kirjelduse,
sealhulgas pädevate tunnustavate ja/või jõustavate asutuste nimekirja.
Liikmesriigid ajakohastavad seda teavet
pidevalt.
Artikkel 22. Liikmesriikide esitatav teave
Hiljemalt [1 aasta enne käesoleva määruse
jõustumist] esitavad liikmesriigid komisjonile järgmise teabe:
a)      käesoleva määruse reguleerimisalasse
kuuluvates küsimustes pädevate asutuste andmed;
b)      keeled, millesse tõlgitud artikli 15
kohased tõendid on neile vastuvõetavad.
Komisjon teeb kõnealuse teabe avalikult
kättesaadavaks kõikide asjakohaste vahendite abil, kasutades eelkõige otsusega
2001/470/EÜ loodud tsiviil- ja kaubandusasju käsitlevat Euroopa kohtute võrku.
Artikkel 23. Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates [12 kuud pärast
jõustumist].
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
…., […]
I LISA
ARTIKLI
5 KOHANE TÕEND
1.           PÄRITOLULIIKMESRIIK
AT □ BE □ BG
□ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □ SE □ SI
□ SK □ UK □
2.           TÕENDI VÄLJA ANDNUD PÄDEV ASUTUS
2.1         Nimi:
2.2         Aadress:
2.3         Telefon/faks/e-post:
3.           KAITSTAV ISIK
3.1         Täielik nimi (perekonna- ja
eesnimi):
3.2         Aadress, millele esitatakse
artiklis 13 sätestatud teated:
3.3         Sünniaeg ja -koht (kui on
teada):
4.           OHUSTAV ISIK
4.1         Täielik nimi (perekonna- ja
eesnimi):
4.2         Aadress, millel esitatakse
artiklis 13 sätestatud teated:
4.3         Sünniaeg ja -koht (kui on
teada):
5.           KAITSEMEEDE
5.1         Kuupäev ja viitenumber:
6.           KAITSEMEETME KIRJELDUS[18]
Mina, allakirjutanu, tõendan,
et punktis 4 osutatud ohustava isiku suhtes on päritoluliikmesriigis võetud
kaitsemeede ning et seejuures peetakse kinni artiklis 10 sätestatud põhiõiguste
tagatistest.
Kui on lisatud lehti,
siis märkida lehtede arv: …
Koht: …
Päritoluliikmesriigi
pädeva asutuse allkiri ja/või pitser:
II LISA
ARTIKLI
12 KOHASE TUNNUSTAMISE JA/VÕI VÕIMALIKU JÕUSTAMISE PEATAMISE VÕI TÜHISTAMISE
TAOTLUS
1.           TAOTLEJA (OHUSTAV ISIK):
1.1         Täielik nimi (kui on teada):
1.2         Aadress, millel esitatakse
artiklis 13 sätestatud teated:
1.3         Sünniaeg ja -koht (kui on
teada):
2.           PÄRITOLULIIKMESRIIGI PÄDEV ASUTUS
2.1         Nimi:
2.2         Aadress:
2.3         Liikmesriik:
AT □ BE □ BG
□CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □SE □ SI □
SK □ UK □
2.4 Telefon, faks ja e-post:
3.           KAITSEMEETME PEATAMISE VÕI TÜHISTAMISE
OTSUS
3.1         Kuupäev ja viitenumber:
3.2         Kaitsemeetme peatamise või
tühistamise otsuse kokkuvõte:
4.           KAITSTAV ISIK
4.1         Täielik nimi (perekonna- ja
eesnimi):
4.2         Aadress, millel esitatakse
artiklis 13 sätestatud teated:
4.3         Sünniaeg ja -koht (kui on
teada):
Kui on lisatud lehti,
siis märkida lehtede arv: …
Koht: …
Allkiri:
[1]               ELT C 69, 18.3.2010, lk 5–18 (13577/09 COPEN 176, 23.
september 2009).
[2]               Mitmeaastane programm, milles sätestatakse Euroopa Liidu
õigusel, vabadusel ja turvalisusel rajaneva ala peaülesanded aastatel
2010–2014: „Stockholmi programm – avatud ja turvaline Euroopa kodanike
teenistuses ja nende kaitsel” [ELT C 2010 nr 155, lk 1, 4. mai 2010].
[3]               Justiits- ja siseküsimuste nõukogu 23. oktoobri 2009.
aasta koosolek [14936/09 (Presse 306)].
[4]               Euroopa Parlamendi 7. mai 2009. aasta resolutsioon
Euroopa Liidu kriminaalõiguse ala loomise kohta [P6_TA(2009)0386].
[5]               Euroopa Parlamendi 26. novembri 2009. aasta resolutsioon
naistevastase vägivalla kaotamise kohta [P7_TA(2009)0098].
[6]               ELi 2010. aasta aruanne kodakondsuse kohta („ELi
kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine”) [KOM/2010/0603 (lõplik)].
[7]               13577/09 COPEN 176, 23. september 2009.
[8]               Eri võimaluste võrdlus: Andersson Elfers Felix, A
Study for an Impact Assessment on Ways of Improving the Support, Protection and
Rights of Victims across Europe, lõpparuanne, 3. november 2010.
[9]               Burkhard Hess, Feasibility Study: The European
Protection Order and the European Law of Civil Procedure, avaldatakse
aadressil http://ec.europa.eu/justice/index_en.htm.
[10]             Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2000,
mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist
kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega
tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2003 [ELT L 338, 23.12.2003].
[11]             Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus
kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja
kaubandusasjades (uuesti sõnastatud) (KOM (2010) 748 (lõplik)] {SEK (2010) 1547
(lõplik)} {SEK (2010) 1548 (lõplik), 14.12.2010}.
[12]             Nõukogu määrus (EÜ) nr 44/2001, 22. detsember 2000,
kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades [EÜT
L 12, lk 1, 16.1.2001].
[13]             Komisjoni 19.10.2010. aasta teatis KOM(2010) 573 (lõplik)
„Euroopa Liidu põhiõiguste harta tõhusa rakendamise strateegia”.
[14]             ELT C […], […], lk […].
[15]             ELT C […], […], lk […].
[16]             ELT L 324, 10.12.2007, lk 79.
[17]             EÜT L 174, 27.6.2001, lk 25.
[18]             Kaitsemeetme kirjelduses tuleb kasutada sõnastust, mis
võimaldab teise liikmesriigi pädevatel asutustel seda tunnustada ja vajaduse
korral jõustada vastavalt oma riigi õigusaktidele. Seetõttu tuleb esitada
meetme kirjeldus, mitte aga viide oma riigi õigusaktile (näiteks X seadustiku
artikkel Y), ning konkreetne aadress, mitte aga töö- või elukoha üldine
kohanimi. Seega tuleb esitada meetme üldine kirjeldus, näiteks keeld siseneda
kaitstava isiku töökohta (mitte aga keeld minna X tänavale või „meede vastab X
seaduse artiklile Y”). Juhul kui sellist kaitsemeedet teises liikmesriigis ei
ole või see on seal reguleeritud teisiti, kohandab selle liikmesriigi pädev
asutus sellist meedet võimaluste piires oma riigi õigusaktidega ettenähtud
kaitsemeetmega, millel on samaväärne mõju ning sarnased eesmärgid.


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0384

Ettepanek: Nõukogu määrus seemneturu ühise korralduse kohta  /* KOM/2005/0384 lõplik - CNS 2005/0164 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 24.8.2005KOM(2005) 384 lõplik2005/0164 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSseemneturu ühise korralduse kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määrust (EMÜ) nr 2358/71 (seemneturu ühise korralduse kohta) ning sellega seotud toodete CN-koode on mitmel korral oluliselt muudetud. Arvestades kõnealuseid muudatusi ja eriti neid, mis tehti vastavalt nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 1728/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks), tuleks kõnealune määrus selguse huvides ja ühenduse õigusaktidest õigesti arusaamiseks kehtetuks tunnistada ja asendada see uue määrusega.Nõukogu 2. augusti 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 1674/72 (millega sätestatakse seemnesektoris abi andmise ja rahastamise üldeeskirjad), sätted inkorporeeriti komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 kümnenda peatükiga ettenähtud rakenduseeskirjadesse. Seoses sellega tuleb nõukogu määrus (EMÜ) nr 1674/72 kehtetuks tunnistada.Impordilitsentside süsteemi muudetakse igasuguse seemneimpordi osas ühtseks, seda samal ajal lihtsustades nõnda, et enam ei nähta ette erandeid seemnekasvatust käsitlevate lepingute raames kolmandasse riiki toimuvale ettenähtud korras registreeritud impordil suhtes.Alles on jäetud Soome siseriiklikku eriliste ilmastikutingimustega seotud abi käsitlevad sätted ning sellise abi tulemuste kohta saadab komisjon nõukogule aruande enne 1. jaanuari 2006.2005/0164 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSseemneturu ühise korralduse kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 36 ja artikli 37 lõike 2 kolmandat lõiku,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,ning arvestades järgmist:(1) Põllumajandussaaduste ühisturu toimimise ja arenguga peab kaasnema ühise põllumajanduspoliitika kujundamine, mis sisaldab eelkõige põllumajandusturgude ühist korraldust, mille vorm võib olla tooteti erinev.(2) Nõukogu 26. oktoobri 1971. aasta määruses (EMÜ) nr 2358/71 (seemneturu ühise korralduse kohta)[1] on tehtud mitmeid olulisi muudatusi, eriti nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1782/2003 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001).[2] Selguse huvides tuleks tunnistada määrus (EMÜ) nr 2358/71 kehtetuks ja asendada see uue määrusega.(3) Nõukogu 2. augusti 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 1674/72 (millega sätestatakse seemnesektoris abi andmise ja rahastamise üldeeskirjad),[3] sätted inkorporeeriti komisjoni 29. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 1973/2004 (millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 IV ja IVa jaotises sätestatud toetuskavade rakendamiseks ja tootmisest kõrvaldatud maa kasutamine tooraine tootmiseks),[4] 10. peatüki rakenduseeskirjadesse. Seoses sellega tuleb kehtetuks tunnistada määrus (EMÜ) nr 1674/72.(4) Kolmandate riikidega toimuva seemnekaubanduse mahu jälgimiseks tuleks luua impordilitsentside süsteem, millesse kuuluv tagatise nõue garanteerib, et toimingud, mille kohta litsentse on taotletud, sooritatakse.(5) Tollimaksusüsteem võimaldab loobuda kõigist muudest kaitsemeetmetest seoses kolmandatest riikidest imporditud kaupadega.(6) Siseturu- ja tollimaksumehhanism võivad erandlikel asjaoludel siiski osutuda ebapiisavaks. Sellisel juhul peaks ühendus saama viivitamata võtta kõik vajalikud meetmed, et ühenduse turg ei jääks võimalike häirete puhul kaitseta. Sellised meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse rahvusvaheliste kohustustega.(7) Riikliku abi andmine kahjustaks ühtse seemneturu nõuetekohast toimimist. Seepärast tuleks ühise turukorralduse alla kuuluvate toodete suhtes kohaldada asutamislepingu riigiabi käsitlevaid sätteid. Pärast liitumist võib Soome seoses eriliste ilmastikutingimustega siiski anda komisjoni loal abi teatava koguse ainult selles liikmesriigis toodetud seemnete ja teraviljaseemnete jaoks.(8) Ühine seemneturg areneb pidevalt, sellest tulenevalt peaksid liikmesriigid ja komisjon vastastikku vahetamaturu arenguga seotud teavet.(9) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta määrusele 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused),[5]ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:I Peatükk Sissejuhatavad sättedARTIKKEL 1Kehtestatakse seemneturu ühine korraldus, mis hõlmab järgmised tooted:CN-kood | Kaupade kirjeldus |0712 90 11 | Suhkrumaisi hübriidid seemneks |0713 10 10 | Aedherned (Pisum sativum) seemneks |ex 0713 20 00 | Kikerherned (nuudid) seemneks |ex 0713 31 00 | Aedoad liigist Vigna mungo (L.) Hepper või Vigna radiata (L.) Wilczek, seemneks |ex 0713 32 00 | Asukioad (Phaseolus või Vigna angularis) seemneks |0713 33 10 | Harilikud aedoad (Phaseolus vulgaris) seemneks |ex 0713 39 00 | Muud aedoad seemneks |ex 0713 40 00 | Läätsed seemneks |ex 0713 50 00 | Põldoad (Vicia faba var. major) ja söödaoad (Vicia faba var. equina et Vicia faba var. minor) seemneks |ex 0713 90 00 | Muud kuivatatud kaunviljad seemneks |1001 90 10 | Speltanisu seemneks |ex 1005 10 | Maisi hübriidsordid seemneks |1006 10 10 | Koorimata riis (riz paddy) seemneks |1007 00 10 | Terasorgo hübriidid seemneks |1201 00 10 | Sojaoba, purustatud või purustamata, seemneks |1202 10 10 | Maapähkel (arahhis), röstimata või muul viisil kuumtöötlemata, koorega, seemneks |1204 00 10 | Linaseemned, purustatud või purustamata, seemneks |1205 10 10 | Rapsi- või rüpsiseemned, purustatud või purustamata, seemneks |1206 00 10 | Päevalilleseemned, purustatud või purustamata, seemneks |ex 1207 | Muud õliseemned ja õliviljad, purustatud või purustamata, seemneks |1209 | Seemned, viljad ja eosed külviks |Artikkel 2Seemnete turustusaasta algab iga aasta 1. juulil ja lõppeb järgmise aasta 30. juunil.Artikkel 3Käesoleva määruse kohaldamine ei piira nõukogu määrusega (EÜ) nr 1782/2003 ettenähtud meetmete kohaldamist.IIkaubavahetus kolmandate riikidegaARTIKKEL 41. Kõigi artiklis 1 nimetatud toodete importimisel ühendusse võidakse nõuda impordilitsentsi esitamist. Tooted, mille kohta impordilitsentse nõutakse, määratakse kindlaks vastavalt artikli 10 lõikes 2 sätestatud korrale.2. Liikmesriigid annavad litsentsi välja igale taotlejale, olenemata tema ettevõtte asukohast ühenduses.3. Litsents kehtib kogu ühenduse piires toimuva impordi puhul. Litsents antakse välja tagatise esitamisel, mis garanteerib impordikohustuse täitmise litsentsi kehtivuse ajal. Kui selle aja jooksul tehingut ei tehta või see tehakse osaliselt, siis jäetakse tagatis kas täielikult või osaliselt tagastamata, välja arvatud juhul, kui põhjuseks on vääramatu jõud.Artikkel 5Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse artiklis 1 loetletud toodete puhul ühise tollitariifistiku maksumäärasid.Artikkel 61. Artiklis 1 osutatud toodete tariifse klassifikatsiooni suhtes kohaldatakse koondnomenklatuuri tõlgendamise üldeeskirja ja selle üksikasjalikke rakenduseeskirju Käesoleva määruse kohaldamisest lähtuv tariifinomenklatuur inkorporeeritakse ühisesse tollitariifistikku.2. Kui käesolevas määruses või selle alusel ei ole sätestatud teisiti, on kolmandate riikidega kauplemisel keelatud:a) kohaldada ühtegi maksu, millel on tollimaksuga samaväärne mõju,b) kohaldada ühtegi koguselist piirangut või samaväärse mõjuga meedet.Artikkel 71. Kui import või eksport põhjustab või võib põhjustada artiklis 1 osutatud ühe või mitme toote turul tõsiseid häireid, mis võivad ohustada asutamislepingu artiklis 33 sätestatud eesmärke, võib kauplemisel riikidega, mis ei ole Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmed, kohaldada asjakohaseid meetmeid, kuni häired või häirete oht on möödunud.2. Lõikes 1 osutatud olukorra tekkimisel võtab komisjon liikmesriigi taotluse korral või omal algatusel vajalikud meetmed. Meetmetest teatatakse liikmesriikidele ja neid tuleb viivitamata kohaldada. Kui komisjon saab liikmesriigilt taotluse, teeb ta selle kohta otsuse kolme tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest.3. Iga liikmesriik võib lõikes 2 nimetatud meetmete osas pöörduda kolme tööpäeva jooksul alates otsuse teatavaks tegemise päevast nõukogu poole. Nõukogu tuleb viivitamata kokku. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega kõnealuseid meetmeid muuta või need tühistada ühe kuu jooksul alates tema poole pöördumise päevast.4. Käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud sätete kohaldamisel võetakse arvesse kohustusi, mis tulenevad kooskõlas asutamislepingu artikli 300 lõikega 2 sõlmitud lepingutest.III PeatükkÜldsättedARTIKKEL 81. Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse määruse artiklis 1 nimetatud toodete tootmisel ja nendega kauplemisel asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89.2. Siiski võib Soome komisjoni loal anda teatavate koguste ainult selles liikmesriigis toodetud seemnete ja teraviljaseemnete jaoks abi seoses oma eriliste ilmastikutingimustega.Enne 1. jaanuari 2006 esitab komisjon Soomelt õigeaegselt laekunud andmete põhjal nõukogule aruande lubatud abi tulemuste kohta koos vajalike ettepanekutega.Artikkel 9Liikmesriigid ja komisjon vahetavad käesoleva määruse kohaldamiseks vajalikku teavet.Artikkel 101. Komisjoni abistab seemneturu korralduskomitee (edaspidi komitee).2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 ettenähtud tähtajaks määratakse üks kuu.3. Komitee võtab vastu oma töökorra.Artikkel 11Käesoleva määruse kohaldamise üksikasjalik kord ja eelkõige artiklis 4 osutatud litsentside tähtaeg ning artiklis 9 nimetatud teabevahetuse täpne kord kehtestatakse vastavalt artikli 10 lõikele 2.IV Peatükk ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTEDARTIKKEL 121. Määrused (EMÜ) nr 2358/71 ja (EMÜ) nr 1674/72 tunnistatakse kehtetuks.2. Viiteid määrusele (EMÜ) nr 2358/71 tõlgendatatakse viidetena käesolevale määrusele ja neid loetakse vastavalt lisas esitatud vastavustabelile.Artikkel 13Käeolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2006. aastast.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja otseselt kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel, …Nõukogu nimeleesistujaLISAVastavustabelMäärus (EMÜ) nr 2358/71 | Käesolev määrus |Artikkel 1 | Artikkel 1 |Artikkel 2 | Artikkel 2 |– | Artikkel 3 |Artikkel 3 | – |Artikkel 3a | – |Artikli 4 lõige 1, lõike 2 esimene lause | Artikkel 4 |Artikli 4 lõike 2 teine lõik | Artikkel 11 |Artikli 5 lõige 1 | Artikkel 5 |Artikli 5 lõige 2, artikkel 6 | Artikkel 6 |Artikkel 7 | Artikkel 7 |Artikkel 8 | Artikkel 8 |Artikkel 9, esimene lause | Artikkel 9 |Artikkel 9, teine lause | Artikkel 11 |Artikkel 11 | Artikkel 10 |Artikkel 12 | – |Artikkel 13 | – |Artikkel 14 | – |Artikkel 15 | – |Artikkel 16 | – |– | Artikkel 12 |Artikkel 17 | Artikkel 13 |RAAMATUPIDAMISARUANNE |1. | EELARVEJAGU: 05 02 11 02 | ASSIGNEERINGUD: 110 miljonit eurot |2. | MEETME PEALKIRI: Ettepanek: nõukogu määrus seemneturu ühise korralduse kohta. |3. | ÕIGUSLIK ALUS: Asutamislepingu artikkel 37 |4. | MEETME EESMÄRGID: Tunnistada kehtetuks ja asendada määrus (EMÜ) nr 2358/71 seoses määrusega (EÜ) nr 1782/2003 kehtestatud seemneturu ümberkorraldamisega. |5. | FINANTSTAGAJÄRJED | 12 –KUULINE PERIOOD (miljonites eurodes) | JOOKSEV EELARVE- AASTA 2005 (miljonites eurodes) | JÄRGMINE EELARVE- AASTA 2006 (miljonites eurodes) |5.0 | KULUTUSED – EÜ EELARVEST (TOETUSED/SEKKUMISED) – SISERIIKLIKUST EELARVEST – MUUD | – | – | – |5.1 | LAEKUMISED – EÜ OMAVAHENDID (LÕIVUD/TOLLIMAKSUD) – SISERIIKLIKUD TASANDIL | – | – | – |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |5.0.1 | KULUDE EELKALKULATSIOON | – | – | – | – |5.1.1 | KAVANDATUD TULUD | – | – | – | – |5.2 | ARVUTAMISMEETOD: |6.0 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAKOHASES PEATÜKIS KAVANDATUD ASSIGNEERINGUTEGA? | JAH EI |6.1 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA? | JAH EI |6.2 | KAS ON VAJA TÄIENDUSEELARVET? | JAH EI |6.3 | KAS ASSIGNEERINGUID ON VAJA KAVANDADA TULEVASTES EELARVETES? | JAH EI |MÄRKUSED: |[1] EÜT L 246, 5.11.1971, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1).[2] (Vaata märkust nr 4). Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 118/2005(ELT L 24, 27.1.2005, lk 15).[3] EÜT L 177, 4.8.1972, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EMÜ) nr 3795/85 (EÜT L 367, 31.12.1985, lk 21).[4] ELT L 345, 20.11.2004, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 794/2005 (ELT L 134, 27.5.2005, lk 6).[5] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0310

Ettepanek: Nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 27/2005 heeringa, makrelli, stauriidi ja kaheksajala osas ning ebaseadusliku kalapüügiga tegelevate laevade suhtes  /* KOM/2005/0310 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 12.7.2005KOM(2005) 310 lõplikEttepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 27/2005 heeringa, makrelli, stauriidi ja kaheksajala osas ning ebaseadusliku kalapüügiga tegelevate laevade suhtesSELETUSKIRINõukogu määrusega (EÜ) nr 27/2005[1] määratakse 2005. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes.1. Rahvusvaheline Läänemere kalanduskomisjon (IBSFC) võttis septembris 2004 vastu soovituse suurendada 3. reguleerimisüksuses 2004. aasta heeringapüügivõimalusi 10 000 tonni võrra, mis suurendaks Soome heeringapüügivõimalusi 8199 tonni võrra. Komisjon esitas nõukogule ettepaneku KOM (2004) 797 rakendada soovitus, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 2287/2003, millega määratakse 2004. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes.[2] Seda soovitust aga ei kaasatud nõukogu ajapuuduse tõttu ühenduse õigusaktidesse. Sellest tulenevalt on Soome ületanud oma 2004. aasta püügikvoodi 7856 tonni võrra, kuna riigile ei eraldatud talle kuuluvat osa täiendavast 10 000 tonnist. Vastavalt nõukogu 6. mai 1996. aasta määrusele (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel,[3] otsustas komisjon oma …..määruses (EÜ) nr …/.., millega kohandatakse teatavaid 2005. aasta püügikvoote vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel,[4] vähendada Soome 2005. aasta heeringakvooti ülepüügi tõttu 7856 tonni võrra. Soome heeringakvooti alarajoonides 30–31 tuleks seega suurendada 7856 tonni võrra, kuna vähendamine tulenes asjaolust, et IBSFC soovitust ei rakendatud ühenduse õigusaktides. See muudatus ei suurenda Soome 2005. aastal püütava heeringa kogust.2. Makrelli ja stauriidi suhtes kehtestatud lubatud kogupüük, mis katab ICESi Vb rajooni, ei hõlmanud kalastusvõimalusi rahvusvahelistes vetes. See asjaolu võimaldab aruandluses eksitavalt esitada ühenduse vetest püütud saaki rahvusvahelistest vetest püütud saagina. Valearuannete vältimiseks tuleks reguleerimispiirkonda muuta, arvates selle hulka ICESi Vb rajooni rahvusvahelised veed.3. Komisjoni ja nõukogu avaldus kalanduse nõukogus 2004. aasta detsembris kutsus komisjoni üles tegema 2005. aasta alguses ettepanekut töötada välja kava, mis võimaldaks pelaagiliste kalade kaalumist pärast transporti lossimissadamast. Kõnealune ettepanek on välja töötatud pärast mitmeid konsultatsioone asjaomaste liikmesriikidega.4. Kaheksajala ( Octopus vulgaris ) alammõõduks on nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 850/98 (kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu)[5] kehtestatud 750 gr.Seda alammõõtu kohaldatakse üksnes kaheksajala püügi, lossimise ja müügi suhtes, mis leiab aset liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates meredes, mis asuvad ühes nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 artiklis 2 nimetatud piirkondadest.Et aidata kaasa kõnealuste varude säilimisele ja eriti kaitsta noorvorme, on vaja ühtlasi kehtestada CECAFi piirkonnas asuvate kolmandate riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvatest merevetest pärit kaheksajala alammõõt.Alammõõt on 450 gr (eluskaal) või 400 gr (roogitult). Sellest piirkonnast pärit alamõõdulisi kaheksajalgu ei tohi pardale jätta ega ümber laadida, lossida, transportida, säilitada, esitleda ega müügiks pakkuda, müüa ega turustada.5. Mais 2005 tegi Kirde-Atlandi kalanduskomisjon (NEAFC) postihääletuse teel soovituse kanda teatav hulk kalalaevu nende laevade loendisse, mille puhul on kinnitust leidnud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Veebruaris 2004 võeti vastu soovitus kõnealustel laevade suhtes kohaldatavate meetmete kohta. Tuleks tagada soovituste rakendamine ühenduse õiguskorda.Nõukogul palutakse see ettepanek võimalikult kiiresti vastu võtta, et kalurid saaksid planeerida oma tegevust püügihooajal.Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 27/2005 heeringa, makrelli, stauriidi ja kaheksajala osas ning ebaseadusliku kalapüügiga tegelevate laevade suhtesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta[6], eriti selle artiklit 20,ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 27/2005[7] määratakse 2005. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes.(2) Rahvusvaheline Läänemere Kalanduskomisjon (IBSFC) võttis septembris 2004 vastu soovituse suurendada 3. reguleerimisüksuses 2004. aasta heeringapüügivõimalusi10 000 tonni võrra, mis suurendaks Soome heeringapüügivõimalusi 8199 tonni võrra. Seda soovitust ei kaasatud ühenduse õigusaktidesse. Sellest tulenevalt on Soome ületanud oma 2004. aasta püügikvoodi 7856 tonni võrra, kuna täiendavaid tonne ei eraldatud. Komisjoni 19. mai 2005. aasta määruses (EÜ) nr 776/2005, millega kohandatakse teatavaid 2005. aasta püügikvoote vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel,[8] vähendati Soome 2005. aasta heeringakvooti ülepüügi tõttu 7856 tonni võrra. Soome heeringakvooti alarajoonides 30–31 tuleks seega suurendada 7856 tonni võrra, kuna vähendamine tulenes asjaolust, et IBSFC soovitust ei rakendatud ühenduse õigusaktides. See muudatus ei suurenda Soome 2005. aastal püütava heeringa kogust.(3) Makrelli suhtes reguleerimisalal IIa (EÜ-välised veed), Vb (EÜ veed), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV kehtestatud lubatud kogupüük peaks hõlmama EÜ veed ja rahvusvahelised veed piirkonnas Vb, et vältida valearuandeid. Seepärast tuleks reguleerimisala vastavalt muuta.(4) Stauriidi suhtes reguleerimisalal Vb (EÜ veed), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV kehtestatud lubatud kogupüük peaks hõlmama EÜ veed ja rahvusvahelised veed piirkonnas Vb, et vältida valearuandeid. Seepärast tuleks reguleerimisala vastavalt muuta.(5) 2005. aastal tuleks rakendada täiendavaid meetmeid, et võimaldada heeringa, makrelli ja stauriidi kaalumist pärast transporti lossimissadamast.(6) Kaheksajala säilitamisele kaasaaitamiseks ja eelkõige noorvormide kaitsmiseks tuleb kehtestada 2005. aastal CECAFi piirkonnas asuvatest ja kolmandate riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvatest merevetest pärit kaheksajala alammõõt, kuni võetakse vastu nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrust (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu[9](7) Mais 2005 tegi Kirde-Atlandi Kalanduskomisjon (NEAFC) soovituse kanda teatav hulk kalalaevu nende laevade loendisse, mille puhul on kinnitust leidnud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Veebruaris 2004 võeti vastu soovitus kõnealuste laevade suhtes kohaldatavate meetmete kohta. Tuleks tagada soovituste rakendamine ühenduse õiguskorda.(8) Ühenduse kaluritele elatusvahendite tagamiseks on tähtis avada püügipiirkonnad niipea kui võimalik. Küsimuse kiireloomulisuse tõttu on hädavajalik teha erand kuue nädala pikkusest ajast, millele viidatakse Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Ühenduste asutamislepingute juurde kuuluva protokolli (riikide parlamentide funktsiooni kohta Euroopa Liidus) I jao punktis 3.(9) Määrust (EÜ) nr 27/2005 tuleks seetõttu vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EÜ) nr 27/2005 IA, IB ja III lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAMääruse (EÜ) nr 27/2005 lisasid muudetakse järgmiselt:1) IA lisa:Heeringat vööndi alarajoonides 30–31 käsitlev kanne asendatakse järgmisega:"Liik: | Heeringas | Vöönd: | Alarajoonid 30–31 |Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. |Soome | 60 327 |Rootsi | 11 529 |EÜ | 71 856 |TAC | 71 856 | Analüütiline TAC, kui ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4. " |2) IB lisa:a) Makrelli vööndites IIa (EÜ-välised veed), Vb (EÜ veed), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV käsitlev kanne asendatakse järgmisega:"Liik: | Makrell | Vöönd: | IIa (EÜ-välised veed), Vb (EÜ veed ja rahvusvahelised veed), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV |Scomber scombrus | MAC/2CX14- |Saksamaa | 13 845 |Hispaania | 20 |Eesti | 115 |Prantsusmaa | 9 231 |Iirimaa | 46 149 |Läti | 85 |Leedu | 85 |Madalmaad | 20 190 |Poola | 844 |Ühendkuningriik | 126 913 |EÜ | 217 477 |Norra | 8 500 | 1) |Fääri saared | 3 322 | 2) |TAC | 420 000 | 3) | Analüütiline TAC, kui ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4. |__________ |1) Võib püüda üksnes IIa, VIa (56°30’ N põhja pool), IVa, VIId, e, f, h rajoonis. 2) Sellest 1002 tonni võib püüda ICESi IVa rajoonis 59°N põhja pool (EÜ vöönd) 1. jaanuarist kuni 15. veebruarini ja 1. oktoobrist kuni 31. detsembrini. Fääri saarte oma kvoodist võib aasta läbi püüda 2763 tonni ICESi VIa rajoonis (56°30' N põhja pool ) ja/või ICESi VIIe, f ja h rajoonis ja/või ICESi IVa rajoonis. 3) EÜ, Norra ja Fääri saarte poolt põhjapiirkonna jaoks kokkulepitud TAC. |Eritingimused: |Eespool nimetatud kvootide piires ei tohi osutatud vööndites püüda allpool esitatud kogustest suuremaid koguseid ning püüda tohib üksnes ajavahemikel 1. jaanuarist kuni 15. veebruarini ja 1. oktoobrist kuni 31.detsembrini. |IVa (EÜ veed) MAC/*04A-C |Saksamaa | 4 175 |Hispaania | 0 |Prantsusmaa | 2 784 |Iirimaa | 13 918 |Madalmaad | 6 089 |Ühendkuningriik | 38 274 |EÜ | 65 240 |Norra | 8 500 |Fääri saared | 1 002 | 1) |1) 59° N põhja pool (EÜ vöönd) 1. jaanuarist kuni 15. veebruarini ja 1. oktoobrist kuni 31. detsembrini." |b) Stauriidi vööndites Vb (EÜ veed), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV käsitlev kanne asendatakse järgmisega:"Liik: | Stauriid | Vöönd: | Vb (EÜ veed ja rahvusvahelised veed), VI, VII, VIIIa,b, d, e, XII, XIV |Trachurus spp. | JAX/578/14 |Taani | 12 088 |Saksamaa | 9 662 |Hispaania | 13 195 |Prantsusmaa | 6 384 |Iirimaa | 31 454 |Madalmaad | 46 096 |Portugal | 1 277 |Ühendkuningriik | 13 067 |EÜ | 133 223 |Fääri saared | 4 955 | 1)2) |TAC | 137 000 | Analüütiline TAC, kui kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4. |__________ |1) Selle kvoodi alusel võib kalastada ainult ICESi piirkondades IV, VIa (56° 30' N põhja pool ) ja VIIe, f, h. 2) Kvoodi üldmahu 6500 tonni piires ICESi alapiirkondades IV, VIa (56°30'N põhja pool ) ja VIIe, f, h." |3) III lisa:a) Punkt 9 asendatakse järgmisega:"9. Heeringa, makrelli ja stauriidi lossimise ja kaalumise kord9.1 Reguleerimisala9.1.1 Ühenduse ja kolmandate riikide laevade heeringa, makrelli ja stauriidi või nende kombinatsiooni iga 10 tonni ületava Euroopa Ühenduses lossitava saagi suhtes kohaldatakse järgmist korda, kui saak on püütud:a) heeringa puhul ICESi I, II, IV, VI ja VII alapiirkonnast ning IIIa ja Vb rajoonist;b) makrelli ja stauriidi puhul ICESi III, IV, VI ja VII alapiirkonnast ning IIa rajoonist.9.2 Määratud sadamad9.2.1 Punktis 9.1 nimetatud lossimine on lubatud ainult määratud sadamates.9.2.2 Iga asjaomane liikmesriik edastab komisjonile muudatused 2004. aastal edastatud määratud sadamate loendis, kus võib lossida heeringat, makrelli ja stauriidi, ning muudatused nende sadamate inspekteerimis- ja järelevalvekorras, sealhulgas punktis 9.1.1 nimetatud liikide ja varude iga lossitud saagi koguste registreerimise ja nendest aruandmise tingimused. Nimetatud muudatused edastatakse vähemalt 15 päeva enne nende jõustumist. Komisjon edastab kõnealuse teabe ja andmed kolmandate riikide määratud sadamate kohta asjaomastele liikmesriikidele.9.3 Sadamasse saabumine9.3.1 Punktis 9.1.1 nimetatud laeva kapten või tema esindaja edastab selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kus kavatsetakse lossida, vähemalt neli tundi enne asjaomase liikmesriigi lossimissadamasse saabumist järgmised andmed:a) sadam, kuhu ta kavatseb siseneda, laeva nimi ja registrinumber;b) eeldatav sadamasse saabumise aeg;c) pardal olevate liikide kogused eluskaalu kilogrammides;d) reguleerimisala vastavalt käesoleva määruse I lisale, kus saak püüti.9.4 Lossimine9.4.1 Asjaomase liikmesriigi pädevad asutused nõuavad, et lossimist ei alustata enne, kui selleks vajalik luba on olemas.9.5 Püügipäevik9.5.1 Erandina määruse (EMÜ) nr 2807/83 IV lisa punkti 4.2 sätetest esitab laeva kapten kohe pärast sadamasse saabumist püügipäeviku asjakohase(d) lehekülje(d) vastavalt lossimissadama pädeva asutuse nõudmisele.Laeva pardal olevad kogused, nagu on teatatud enne lossimist punkti 9.3.1 alapunkti c kohaselt, peavad vastama püügipäevikus registreeritud kogustele.Erandina määruse (EMÜ) nr 2807/83 artikli 5 lõikest 2 on lubatud kõikumine püügipäevikusse kantud pardal hoitavate koguste hindamisel kilogrammides 8%.9.6 V ärske kala kaalumine9.6.1 Kõik toorkala ostjad tagavad kõigi saadud koguste kaalumise pädevate asutuste poolt heakskiidetud vahenditega. Kala kaalutakse enne sorteerimist, töötlemist, hoidlas hoidmist ja lossimissadamast transportimist või edasimüüki. Kaalumisel saadud näit märgitakse lossimisdeklaratsiooni ja müügiteatisesse.9.6.2 Kaalu kindaksmääramisel arvatakse vee arvel maha kuni 2%.9.7 Värske kala kaalumine pärast transporti9.7.1 Erandina punktist 9.6.1 võivad liikmesriigid lubada värske kala kaalumist pärast transporti lossimissadamast tingimusel, et kala veetakse liikmesriigi territooriumil asuvasse sihtkohta, mis ei ole lossimissadamast kaugemal kui 60 kilomeetrit, ja et:a) kala transportivas paakautos on lossimiskohast kala kaalumiskohani kaasas inspektor, võib) lossimiskoha pädevad asutused annavad loa kala transpordiks, võttes arvesse järgmisi sätteid:i) vahetult enne paakauto lossimissadamast lahkumist esitab ostja või tema esindaja pädevatele asutustele kirjaliku deklaratsiooni, milles on kirjas kala liik ja laeva nimi, millelt see lossitakse, paakauto registreerimisnumber ja andmed sihtkoha kohta, kus kala kaalutakse, samuti paakauto sihtkohta saabumise oletatav aeg;ii) punktiga i ette nähtud deklaratsiooni koopia on kala transportimise ajal juhi käes ning antakse sihtkohas üle kala vastuvõtjale.9.8 Arve9.8.1 Lisaks määruse (EÜ) nr 2847/93 artikli 9 lõigetes 1 ja 2 sätestatud kohustustele peab lossitud toorkala töötleja või ostja esitama asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele koopia arvest või seda asendavast dokumendist vastavalt nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas)[10] artikli 22 lõikele 3.9.8.2 Kõnealusel arvel või dokumendis on kirjas määruse (EÜ) nr 2847/93 artikli 9 lõikes 3 nõutud teave ning selle laeva nimi ja registreerimisnumber, millelt kala on lossitud. See arve või dokument esitatakse nõudmisel või 12 tunni jooksul pärast kaalumise lõpetamist.9.9 Külmutatud kala kaalumine9.9.1 Kõik külmutatud kala ostjad või valdajad tagavad lossitud koguste kaalumise enne kala töötlemist, hoidlas hoiustamist, lossimissadamast transportimist või edasimüüki. Iga lossitud koguse kaalust võib maha arvata kaalutava kala pakkimiseks kasutatud kasti, plast- või muu konteineri omakaalu.9.9.2 Teise võimalusena saab kastidesse pakitud külmutatud kala kaalu määrata, korrutades representatiivvalimi keskmist kaalu, mis põhineb kastist välja võetud sisu kaalumisel ilma plastpakendita ega sõltu sellest, kas kala pinnal olev jää on sulanud või mitte. Liikmesriigid esitavad komisjonile heakskiitmiseks kõik muudatused oma valimi võtmise metoodikas, mille komisjon on 2004. aasta jooksul heaks kiitnud. Komisjon kiidab muudatused heaks. Kaalumisel saadud näit märgitakse lossimisdeklaratsiooni ja müügiteatisesse.9.10 Kaalukojad9.10.1 Riikliku kaalukoja kasutamisel väljastab kalakaaluja ostjale kaalumiskviitungi, millel on kirjas kaalumise kuupäev ja kellaaeg ning paakauto registreerimisnumber. Kaalumiskviitungi koopia lisatakse arvele, mis esitatakse pädevatele asutustele, nagu on ette nähtud punktis 9.8.9.10.2 Eraomandis kaalukoja kasutamisel peab süsteem olema pädevate asutuste poolt heaks kiidetud, kalibreeritud ja pitseeritud ning vastama järgmistele sätetele:a) kalakaaluja peab nummerdatud lehtedega päevikut, milles on kirjas:i) selle laeva nimi ja registrisnumber, millelt kala on lossitud,ii) paakautode registreerimisnumbrid, juhul kui kala on enne kaalumist lossimissadamast transporditud,iii) kalaliigid,iv) iga lossimise järgne kaal,v) kaalumise alguse ja lõpu kuupäev ja kellaaeg.b) kui kaalumine toimub konveierilindiga kaalumissüsteemis, tuleb paigaldada nähtav mõõdik, mis registreerib kumuleeruva kogukaalu. Kõnealune kumuleeruv kogukaal märgitakse punktis a nimetatud nummerdatud lehtedega päevikusse;c) kaalumispäevikut ja punktiga 9.7.1.b.ii ette nähtud kirjalike deklaratsioonide koopiaid säilitatakse kolm aastat.9.11 Pädevate asutuste juurdepääsPädevatel asutustel on igal ajal täielik juurdepääs kaalumissüsteemile, kaalumispäevikutele, kirjalikele deklaratsioonidele ja kõigile rajatistele, kus kala töödeldakse ja hoitakse.9.12 Ristkontroll9.12.1 Pädevad asutused võrdlevad kõigi lossimiste puhul administratiivse ristkontrollimise käigus järgmisi andmeid:a) kogused liikide kaupa, mis on ära märgitud punktis 9.3.1 nimetatud lossimiseelses teadaandes, ja kogused, mis on kantud laeva püügipäevikusse,b) kogused liikide kaupa, mis on kantud laeva püügipäevikusse ja lossimisdeklaratsiooni või arvele või samaväärsesse punktis 9.8 nimetatud dokumenti,c) kogused liikide kaupa, mis on kantud lossimisdeklaratsiooni ja arvele või samaväärsesse punktis 9.8 nimetatud dokumenti.9.13 Täielik kontroll9.13.1 Liikmesriigi pädevad asutused tagavad, et vähemalt 15% lossitud kala kogustest ja vähemalt 10% kala lossimistest kontrollitakse põhjalikult, hõlmates vähemalt järgmist:a) laeva saagi kaalumise jälgimine liikide kaupa. Kui saak pumbatakse laevalt kaldale, jälgitakse kontrollimiseks valitud laeva kogu lossitud saagi kaalumist. Külmutustraalerite puhul loetakse üle kõik kastid. Kastide/kaubaaluste representatiivvalim kaalutakse, et teada saada kastide/kaubaaluste keskmist kaalu. Kastide valimi koostamisel järgitakse heakskiidetud metoodikat, et teada saada kala keskmist netomassi (pakendita, jääta);b) lisaks punktis 9.12 nimetatud ristkontrollimisele järgmiste andmete omavahelise vastavuse kontrollimine:i) kogused liikide kaupa, mis on märgitud kaalumispäevikusse, ja kogused liikide kaupa, mis on märgitud arvele või samaväärsesse punktis 9.8 nimetatud dokumenti;ii) punkti 9.7.1.b.i alusel pädevatele asutustele edastatud kirjalikud deklaratsioonid ja punkti 9.7.1.b.ii alusel kala vastuvõtja käsutuses olevad kirjalikud deklaratsioonid;iii) punktiga 9.7.1.b.i ette nähtud kirjalikesse deklaratsioonidesse märgitud paakautode registreerimisnumbrid ja kaalumispäevikud.c) kui lossimine katkestatakse, on selle uuesti alustamiseks vaja luba;d) kontrollimine, kas laev on kalast pärast lossimise lõpetamist täielikult tühjendatud.9.13.2 Kogu punktis 9 käsitletud kontrollimine dokumenteeritakse. Kõnealuseid dokumente säilitatakse 3 aastat."b) Lisatakse järgmine I osa:“I OSACECAFErandina määruse (EÜ) nr 850/98 artiklite 2 ja 17 ning XII lisa sätetest on kolmandate riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvatest ja CECAFi piirkonnas asuvatest merevetest pärit kaheksajala ( Octopus vulgaris ) alammõõt 450 grammi (eluskaal) või 400 grammi (roogitult)."c) Lisatakse järgmine J osa:"J OSAATLANDI KIRDEOSA Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevad laevadLaevad, mille Kirde-Atlandi kalanduskomisjon (NEAFC) on kandnud nende laevade loendisse, mille puhul on kinnitust leidnud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga (IUU laevad), on loetletud 5. liites. Kõnealuste laevade suhtes kohaldatakse järgmisi meetmeid:a) Sadamasse saabuvatele ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatele laevadele ei anta luba seal lossimiseks või ümberlaadimiseks ning pädevad asutused kontrollivad neid. Kõnealune kontrollimine hõlmab laeva dokumente, püügipäevikuid, püügivahendeid, pardal olevat saaki ja kõike muud, mis on seotud laeva tegevusega NEAFC tsoonis. Teave kontrollimise tulemuste kohta edastatakse viivitamata komisjonile;b) Liikmesriigi lipu all sõitvad kalalaevad, abilaevad, tankerid, emalaevad ja kaubalaevad ei abista mingil moel ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevaid laevu ega osale nende ümberlaadimises ega sellesse loendisse kuuluvate laevadega ühistes kalapüügioperatsioonides;c) ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevaid laevu ei varustata sadamates teemoona, kütuse ega muude teenustega;d) ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatele laevadele ei anta luba kalapüügiks ühenduse vetes ning nende prahtimine on keelatud;e) ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatelt laevadelt pärit kalade import on keelatud;f) Liikmesriigid keelduvad andmast ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatele laevadele luba sõita oma lipu all ja soovitavad importijatel, vedajatel ja muudel asjaomastel sektoritel hoiduda kõnealuste laevadega läbirääkimiste pidamisest ja nende püütud kala ümberlaadimisest.Komisjon muudab loendi vastavaks NEAFC loendile, niipea kui NEAFC võtab vastu uue loendi.”d) Lisatakse järgmine 5. liide:" III lisa 5. liideNEAFC kinnituse kohaselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelnud laevade loendLaeva nimi | Lipuriik |FONTENOVA | Panama |IANNIS | Panama |LANNIS I | Panama |LISA | Dominica Ühendus |KERGUELEN | Togo |OKHOTINO | Dominica Ühendus |OLCHAN | Dominica Ühendus |OSTROE | Dominica Ühendus |OSTROVETS | Dominica Ühendus |OYRA | Dominica Ühendus |OZHERELYE | Dominica Ühendus" |[1] ELT L 12, 14.1.2005, lk 1[2] EÜT L 344, 31.1.2003, lk 1[3] EÜT L 115, 9.6.1996, lk 3[4] ELT[5] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud 22. märtsi 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 602/2004 (ELT L 97, 1.4.2004, lk 1)[6] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59[7] ELT L 12, 14.1.2005, lk 1[8] EÜT L 130, 24.5.2005, lk 7[9] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1[10] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1.