|

52011PC0640

/* KOM/2011/0640 lõplik - 2011/0271 (NLE) */  Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu seisukoha kohta, milles käsitletakse 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni alusel moodustatud ühiskomitee ja 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni alusel loodud ühiskomitee poolt vastuvõetud otsuseid seoses Horvaatiale ja Türgile kõnealuste konventsioonidega ühinemise kutse esitamisega

	SELETUSKIRIELi-EFTA 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri ja kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsioonidel (edaspidi „konventsioonid”) on praegu neli konventsiooniosalist: EL, Norra, Šveits ja Island.Horvaatia ja Türgi on huvitatud konventsioonidega ühinemise kutsest.Komisjoni strateegia, kuidas kandidaatriike konventsioonidega ühinemiseks ette valmistada, on sätestatud komisjoni 31. mai 2001. aasta[1] ja 18. novembri 2010. aasta[2] teatistes Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Komisjoni seisukoht on, et ühinemiskutse esitatakse ainult sellisele konventsioonidega ühinemist taotlevale riigile, kes on ühinemiskutse esitamise ajal suuteline täies mahus rakendama kehtivat ühistransiidi ning kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise alast õigustikku nii juriidilisel, tegevus- kui ka arvutipõhiseks muutmise tasandil. Viimasena nimetatud tingimusega seoses tuleb märkida, et konventsiooniga ühinemise kutse saab esitada ainult riikidele, kellel on olemas kutse esitamise ajal kehtiv uue arvutipõhise transiidisüsteemi (NCTS) juriidilistele, tehnilistele ja finantsnõuetele vastav arvutipõhine transiidisüsteem.Riigi vastavust kehtestatud standarditele hinnatakse iga juhtumi puhul eraldi ja selleks on vaja hinnata tema haldussuutlikkust ja teha NCTSiga ühendamise vastavuskatseid. Nii Horvaatia kui ka Türgi peaksid olema suutelised konventsioonidega ühinema niipea, kui nad on ühendatud CCN/CSI võrguga, mis võimaldab NCTSi sõnumite vahetamist konventsiooniosaliste vahel.EL kui konventsioonide üks osaline peaks Horvaatiale ja Türgile konventsioonidega ühinemise kutse esitamise ettepanekuga nõustumiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 alusel koostoimes artikli 218 üheksanda lõiguga kujundama nõukogu otsuse kaudu ühise seisukoha. Selleks et ühistransiidiprotseduuri kasutamise juriidiline alus oleks olemas võimalikult kiiresti pärast seda, kui hindamine on näidanud, et kandidaatriik vastab kehtestatud tingimustele, tuleks nõukogu otsusega näha ette nende riikide heakskiitmise alus, jättes uutele partnerriikidele ühinemiskutse esitamisega seotud menetluste algatamise ülesande komisjonile, kes esindab ELi ühiskomiteedes.ELi juriidiline kinnitus, et kui riigid vastavad ühinemiskriteeriumidele, võivad nad viivitamatult konventsioonidega ühineda, peaks olema neile riikidele stiimuliks oma jõupingutuste jätkamisel.Konventsioonidega ühinemine loob laiema ühistransiiditoimingute piirkonna, mis tuleb kasuks Euroopa kaubandusele.Nõukogu otsus peaks olema ühinemiskutse esitamise aluseks Horvaatiale ja Türgile, kes peaksid vastama ühinemistingimustele niipea, kui ühendus CCN/CSI-ga on loodud. Komisjon esitab mõlema konventsiooni kohaselt loodud ühiskomiteede otsused Horvaatia ja Türgi ühinema kutsumise kohta ning käivitab menetluse kummalegi riigile adresseeritud ühinemiskutsete vastuvõtmiseks niipea, kui komisjon ja liikmesriikide ning konventsiooniosaliste eksperdid on kinnitanud, et kõnealune riik vastab konventsioonidega ühinemise tehnilistele tingimustele.2011/0271 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSEuroopa Liidu seisukoha kohta, milles käsitletakse 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni alusel moodustatud ühiskomitee ja 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni alusel loodud ühiskomitee poolt vastuvõetud otsuseid seoses Horvaatiale ja Türgile kõnealuste konventsioonidega ühinemise kutse esitamisegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:1.  Euroopa Majandusühenduse, Austria Vabariigi, Soome Vabariigi, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi, Rootsi Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise ühistransiidiprotseduuri käsitleva konventsiooni[3] artikliga 15 antakse selle konventsiooni alusel moodustatud ühiskomiteele õigus võtta vastu otsus esitada artikli 3 lõike 1 punkti c alusel kolmandate riikidena määratletud riikidele kutse ühineda kõnealuse konventsiooniga artikli 15a kohaselt.2.  Euroopa Majandusühenduse, Austria Vabariigi, Soome Vabariigi, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi, Rootsi Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kaubavahetusformaalsuste lihtsustamist käsitleva konventsiooni[4] artikliga 11 antakse selle konventsiooni alusel moodustatud ühiskomiteele õigus võtta vastu otsus esitada artikli 3 lõike 1 punkti c alusel kolmandate riikidena määratletud riikidele kutse ühineda kõnealuse konventsiooniga artikli 11a kohaselt,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Horvaatiale ja Türgile ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga ühinemise kutse esitamist käsitlev Euroopa Liidu seisukoht ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitees põhineb kõnealuse ELi-EFTA ühiskomitee otsuse eelnõudel, mis on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 2Horvaatiale ja Türgile kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga ühinemise kutse esitamist käsitlev Euroopa Liidu seisukoht ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitees põhineb kõnealuse ELi-EFTA ühiskomitee otsuse eelnõudel, mis on lisatud käesolevale otsusele.Artikkel 3Pärast seda, kui Horvaatia ja Türgi on täitnud ühinemise tehnilised tingimused, teevad ELi esindajad ühiskomiteedes ettepaneku võtta vastu otsus mõlemale riigile konventsioonidega ühinemise kutse esitamise kohta ning hääletavad nende otsuste üle kooskõlas käesoleva otsuse artikliga 1.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISASELETUSKIRIEelnõu:ELi-EFTA ÜHISTRANSIIDI ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xx |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee poolt Horvaatiale adresseeritud kutse ühineda 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga, et hõlbustada kaupade liikumist Horvaatia, Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. |Üldine taust 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga („konventsioon”) kehtestatakse meetmed kaupade liikumise hõlbustamiseks Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Kooskõlas eespool nimetatud konventsiooni artikli 15 lõikega 3 kutsub ühiskomitee otsusega artikli 3 lõike 1 punkti c alusel kolmanda riigina määratletud riiki konventsiooniga ühinema artiklis 15a sätestatud korra kohaselt. Horvaatia avaldas ametlikult soovi ühineda konventsiooniga pärast seda, kui ta oli täitnud kõik juriidilised, struktuurilised ja infotehnoloogiaalased nõuded, mis on konventsiooniga ühinemise vältimatuks eeltingimuseks. Ühiskomitee algatab sellise kutseesitamismenetluse, kus riik tõestab, et ta on suuteline täitma konventsiooni sätete kohaldamist käsitlevaid üksikasjalikke eeskirju. ELi-EFTA ühistransiidi töörühma volitusel toimunud hindamismissioonil, mis hõlmas peamiselt Horvaatia siseriiklike tollialaste õigusaktide kohandamist, protseduuri haldamiseks vajalike struktuuride loomist ning uue arvutipõhise transiidisüsteemi (NCTS) rakendamist, mis võimaldab Horvaatias kohaldada ühistransiidiprotseduuri, tehti kindlaks, et ühinemiskutse esitamise tingimused on täidetud. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek on vastavuses ELi konkurentsivõime ja majanduskasvu edendamise strateegiaga. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsulteerimine konventsiooniosalisi esindava ELi-EFTA ühistransiidi töörühmaga ja nende heakskiidu saavutamine. |Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Pooldav arvamus |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Kaaluda saab ainult kaht valikuvõimalust. - Olukord jääb samaks ja kogu Horvaatia ja ühenduse vaheline kaupade liikumine transiidi raames toimub TIR-märkmikke kasutades (keskmine hind: 50 eurot märkmiku kohta) ning tagatisega 60 000 eurot märkmiku kohta. - Horvaatia ühineb kõnealuste konventsioonidega ning TIR-protseduuri võib asendada ühistransiidiprotseduuriga (prognoositav keskmine hind toimingu kohta: 25 eurot) ja tagatis määratakse võimaliku tollivõla tasemel. See vähendab ettevõtja kulusid, arvesse võtmata võimalikku kaubanduse kasvu ja ühistransiidiprotseduuri raames kasutadaolevaid täiendavaid lihtsustusi. Lisaks kujutab see endast vastavusseviimist ühenduse õigustikuga, eelkõige ühistransiidiprotseduuriga. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Ühiskomitee soovib teha otsuse ja esitada ühinemiskutse. Otsuse nr x/2011 eelnõu eesmärk on kutsuda Horvaatiat ühinema 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga. Käesolev otsuse eelnõu esitatakse nõukogule ühisseisukoha saamiseks, mis on vajalik selleks, et ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee saaks järgmisel koosolekul otsuse lõplikult vastu võtta. |Õiguslik alus 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni artikkel 15a. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ELi ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmis(t)el põhjus(t)el. |Kavandatud meede on ainus võimalik. |Kavandatud meede ei sisalda finantskohustusi. |Vahendi valik |Kavandatav vahend: muu. |Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: Kavandatud meede on ainus võimalik. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Lihtsustamine |Ettepaneku rakendamine lihtsustab (ELi ja liikmesriikide) ametiasutuste ning eraõiguslike isikute jaoks haldusmenetluse korda. |Ettepanekuga nähakse ette üks ühistransiidiprotseduur kõigile konventsiooniosalistele. |Ühistransiidiprotseduur võimaldab kauba liikumisega seotud protseduuride lihtsustamist. |Ettepanek:ELi-EFTA ÜHISTRANSIIDI ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xx,[kuupäev],Horvaatiale 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga ühinemise kutse esitamise kohtaÜHISKOMITEE,võttes arvesse 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni,[5] eriti selle artikli 15 lõike 3 punkti e,ning arvestades järgmist:Kaubanduse edendamine Horvaatiaga oleks hõlpsam, kui lihtsustataks kõnealuse riigi ning Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kaubavahetuse käigus täita tulevaid formaalsusi.Sellise lihtsustamise saavutamiseks on asjakohane kutsuda kõnealust riiki konventsiooniga ühinema,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Kooskõlas konventsiooni artikliga 15a kutsutakse Horvaatiat käesoleva otsuse lisas esitatud Euroopa Liidu Nõukogu ja Horvaatia vahelise kirjavahetuse teel ühinema konventsiooniga alates […].Artikkel 2Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.Brüssel,Ühiskomitee nimeleesistujaLISAKiri nr 1Teatamine ELi-EFTA ühiskomitee otsusest kutsuda Horvaatiat ühinema 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsioonigaLugupeetud…Mul on au Teile teatada ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee [kuupäev] otsusest (otsus nr x/20xx), millega Horvaatiat kutsutakse saama 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni osaliseks.Horvaatia ühinemine konventsiooniga võib konventsiooni artikli 15a kohaselt toimuda siis, kui ta on esitanud Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaati ühinemiskirja koos konventsiooni tõlkega Horvaatia ametlikku keelde.AustusegapeasekretärEuroopa Liidu Nõukogu peasekretariaatKiri nr 2Ühinemiskiri Horvaatia ühinemise kohta ühistransiidiprotseduurigaHorvaatia,võttes arvesse ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee [kuupäev] otsust (otsus nr x/20xx) kutsuda Horvaatiat ühinema 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga,taotledes kõnealuse konventsiooni osaliseks saamist,OTSUSTAB KÄESOLEVAGAühineda konventsiooniga;lisada ühinemiskirjale konventsiooni tõlke Horvaatia ametlikku keelde;kinnitada, et ta aktsepteerib kõiki ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee soovitusi ja otsuseid, mis on vastu võetud [kuupäev] otsuse ja selle kuupäeva vahel, mil Horvaatia ühinemine konventsiooni artikli 15a kohaselt jõustub.…..SELETUSKIRIEelnõu:ELi-EFTA KAUBAVAHETUSFORMAALSUSTE LIHTSUSTAMISE ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xxHorvaatiale 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga ühinemise kutse esitamise kohtaSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee poolt Horvaatiale pärast tema taotlust adresseeritud kutse ühineda 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga, millega hõlbustatakse kaupade liikumist kõnealuse riigi, Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. |Üldine taust 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga („konventsioon”) kujundatakse meetmed kaupade liikumise hõlbustamiseks Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Kooskõlas eespool nimetatud konventsiooni artikli 11 lõikega 3 kutsub ühiskomitee otsusega artikli 1 lõike 2 alusel kolmanda riigina määratletud riiki konventsiooniga ühinema artiklis 11a sätestatud korra kohaselt. Horvaatia avaldas ametlikult soovi ühineda 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga pärast seda, kui ta oli täitnud kõik olulised juriidilised, struktuurilised ja infotehnoloogiaalased nõuded, mis on ühinemise vältimatuks eeltingimuseks. Ühiskomitee otsustas algatada sellise kutseesitamismenetluse, eeldusel et riik suudab tõestada, et ta on suuteline täitma kokkuleppe kohaldamist käsitlevaid üksikasjalikke eeskirju. ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise töörühma volitusel toimunud hindamismissioonil, mis hõlmas peamiselt Horvaatia siseriiklike tollialaste õigusaktide kohandamist, protseduuri haldamiseks vajalike struktuuride loomist ning uue arvutipõhise transiidisüsteemi (NCTS) rakendamist, mis võimaldab kohaldada ühistransiidiprotseduuri, tehti kindlaks, et ühinemiskutse esitamise tingimused on täidetud. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek on vastavuses ELi konkurentsivõime ja majanduskasvu edendamise strateegiaga. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsulteerimine konventsiooniosalisi esindava ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise töörühmaga ja nende heakskiidu saavutamine. |Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Pooldav arvamus |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Ühinemine 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga. Kaupade liikumise lihtsustamine Horvaatia, Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Ühiste sätete lisamine kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni ja ELi õigusaktidesse. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Ühiskomitee soovib teha otsuse ja esitada ühinemiskutse. Otsuse nr x/20xx eelnõu eesmärk on kutsuda Horvaatiat ühinema 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga. Käesolev otsuse eelnõu esitatakse nõukogule ühisseisukoha saamiseks, mis on vajalik selleks, et EÜ-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee saaks järgmisel koosolekul otsuse lõplikult vastu võtta. |Õiguslik alus 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni artikkel 11a. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ELi ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmis(t)el põhjus(t)el. |Kavandatud meede on ainus võimalik. |Kavandatud meede ei sisalda finantskohustusi. |Vahendi valik |Kavandatav vahend: muu. |Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: Kavandatud meede on ainus võimalik. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Lihtsustamine |Ettepaneku rakendamine lihtsustab (ELi ja liikmesriikide) ametiasutuste ning eraõiguslike isikute jaoks haldusmenetluse korda. |Ettepanekuga nähakse ette kõigi konventsiooniosaliste kaubavahetusformaalsuste lihtsustamine. |Kaubavahetusformaalsuste lihtsustamine võimaldab ühistransiidiprotseduuri kohaldamise lihtsustamist. |Eelnõu:ELi-EFTA KAUBAVAHETUSFORMAALSUSTE LIHTSUSTAMISE ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xxHorvaatiale 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga ühinemise kutse esitamise kohtaÜHISKOMITEE,võttes arvesse 20. mai 1987. aasta konventsiooni kaubavahetuse formaalsuste lihtsustamise kohta,[6] eriti selle artikli 11 lõiget 3,ning arvestades järgmist:(1) Kaubavahetus Horvaatiaga oleks hõlpsam, kui lihtsustataks kõnealuse riigi ning Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist kaubavahetust mõjutavaid formaalsusi.(2) Sellise lihtsustamise saavutamiseks on asjakohane kutsuda kõnealust riiki konventsiooniga ühinema,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Kooskõlas konventsiooni artikliga 11a kutsutakse Horvaatiat käesoleva otsuse lisas esitatud Euroopa Liidu Nõukogu ja Horvaatia vahelise kirjavahetuse teel ühinema konventsiooniga alates […].Artikkel 2Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.Brüssel,Ühiskomitee nimeleesistujaLISAKiri nr 1Teatamine ELi-EFTA ühiskomitee otsusest kutsuda Horvaatiat ühinema 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsioonigaLugupeetud…Mul on au Teile teatada ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee [kuupäev] otsusest (otsus nr x/20xx), millega Horvaatiat kutsutakse saama 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni osaliseks.Horvaatia ühinemine konventsiooniga võib konventsiooni artikli 11a kohaselt toimuda siis, kui ta on esitanud Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaati ühinemiskirja koos konventsiooni tõlkega Horvaatia ametlikku keelde.AustusegapeasekretärEuroopa Liidu Nõukogu peasekretariaatKiri nr 2Ühinemiskiri Horvaatia ühinemise kohta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsioonigaHorvaatia,olles teadlik ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee [kuupäev] otsusest (otsus nr x/20xx) kutsuda Horvaatiat ühinema 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga („konventsioon”),taotledes kõnealuse konventsiooni osaliseks saamist,OTSUSTAB KÄESOLEVAGAühineda konventsiooniga;lisada ühinemiskirjale konventsiooni tõlke Horvaatia ametlikku keelde;kinnitada, et ta aktsepteerib kõiki ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee soovitusi ja otsuseid, mis on vastu võetud [kuupäev] otsuse ja selle kuupäeva vahel, mil Horvaatia ühinemine konventsiooni artikli 11a kohaselt jõustub.…..SELETUSKIRIEelnõu:ELi-EFTA ÜHISTRANSIIDI ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xx |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee poolt Türgile adresseeritud kutse ühineda 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga, et hõlbustada kaupade liikumist Türgi, Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. |Üldine taust 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga („konventsioon”) kehtestatakse meetmed kaupade liikumise hõlbustamiseks Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Kooskõlas eespool nimetatud konventsiooni artikli 15 lõikega 3 kutsub ühiskomitee otsusega artikli 3 lõike 1 punkti c alusel kolmandate riikidena määratletud riiki konventsiooniga ühinema artiklis 15a sätestatud korra kohaselt. Türgi avaldas ametlikult soovi ühineda konventsiooniga pärast seda, kui ta oli täitnud kõik juriidilised, struktuurilised ja infotehnoloogiaalased nõuded, mis on konventsiooniga ühinemise vältimatuks eeltingimuseks. Ühiskomitee algatab sellise kutseesitamismenetluse, kus riik tõestab, et ta on suuteline täitma konventsiooni sätete kohaldamist käsitlevaid üksikasjalikke eeskirju. ELi-EFTA ühistransiidi töörühma volitusel toimunud hindamismissioonil, mis hõlmas peamiselt Türgi siseriiklike tollialaste õigusaktide kohandamist, protseduuri haldamiseks vajalike struktuuride loomist ning uue arvutipõhise transiidisüsteemi (NCTS) rakendamist, mis võimaldab Türgis kohaldada ühistransiidiprotseduuri, tehti kindlaks, et ühinemiskutse esitamise tingimused on täidetud. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek on vastavuses ELi konkurentsivõime ja majanduskasvu edendamise strateegiaga. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsulteerimine konventsiooniosalisi esindava ELi-EFTA ühistransiidi töörühmaga ja nende heakskiidu saavutamine. |Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Pooldav arvamus |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Kaaluda saab ainult kaht valikuvõimalust. - Olukord jääb samaks ja kogu Türgi ja ühenduse vaheline kaupade liikumine transiidi raames toimub TIR-märkmikke kasutades (keskmine hind: 50 eurot märkmiku kohta) ning tagatisega 60 000 eurot märkmiku kohta. - Türgi ühineb kõnealuste konventsioonidega ning TIR-protseduuri võib asendada ühistransiidiprotseduuriga (prognoositav keskmine hind toimingu kohta: 25 eurot) ja tagatis määratakse võimaliku tollivõla tasemel. See vähendab ettevõtja kulusid, arvesse võtmata võimalikku kaubanduse kasvu ja ühistransiidiprotseduuri raames kasutadaolevaid täiendavaid lihtsustusi. Lisaks kujutab see endast vastavusseviimist ühenduse õigustikuga, eelkõige ühistransiidiprotseduuriga. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Ühiskomitee soovib teha otsuse ja esitada ühinemiskutse. Otsuse nr x/2011 eelnõu eesmärk on kutsuda Türgit ühinema 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga. Käesolev otsuse eelnõu esitatakse nõukogule ühisseisukoha saamiseks, mis on vajalik selleks, et EÜ-EFTA ühistransiidi ühiskomitee saaks järgmisel koosolekul otsuse lõplikult vastu võtta. |Õiguslik alus 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni artikkel 15a. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ELi ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Kavandatud meede on ainus võimalik. |Kavandatud meede ei sisalda finantskohustusi. |Vahendi valik |Kavandatav vahend: muu. |Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: Kavandatud meede on ainus võimalik. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Lihtsustamine |Ettepaneku rakendamine lihtsustab (ELi ja liikmesriikide) ametiasutuste ning eraõiguslike isikute jaoks haldusmenetluse korda. |Ettepanekuga nähakse ette üks ühistransiidiprotseduur kõigile konventsiooniosalistele. |Ühistransiidiprotseduur võimaldab kauba liikumisega seotud protseduuride lihtsustamist. |Ettepanek:ELi-EFTA ÜHISTRANSIIDI ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xx,[kuupäev],Türgile 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga ühinemise kutse esitamise kohtaÜHISKOMITEE,võttes arvesse 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni,[7] eriti selle artikli 15 lõike 3 punkti e,ning arvestades järgmist:Kaubanduse edendamine Türgiga oleks hõlpsam, kui lihtsustataks kõnealuse riigi ning Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kaubavahetuse käigus täita tulevaid formaalsusi.Sellise lihtsustamise saavutamiseks on asjakohane kutsuda kõnealust riiki konventsiooniga ühinema,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Kooskõlas konventsiooni artikliga 15a kutsutakse Türgit käesoleva otsuse lisas esitatud Euroopa Liidu Nõukogu ja Türgi vahelise kirjavahetuse teel ühinema konventsiooniga alates […].Artikkel 2Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.Brüssel,Ühiskomitee nimeleesistujaLISAKiri nr 1Teatamine ELi-EFTA ühiskomitee otsusest kutsuda Türgit ühinema 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsioonigaLugupeetud…Mul on au Teile teatada ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee [kuupäev] otsusest (otsus nr x/20xx), millega Türgit kutsutakse saama 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooni osaliseks.Türgi ühinemine konventsiooniga võib konventsiooni artikli 15a kohaselt toimuda siis, kui ta on esitanud Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaati ühinemiskirja koos konventsiooni tõlkega Türgi ametlikku keelde.AustusegapeasekretärEuroopa Liidu Nõukogu peasekretariaatKiri nr 2Ühinemiskiri Türgi ühinemise kohta ühistransiidiprotseduurigaTürgi,võttes arvesse ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee [kuupäev] otsust (otsus nr x/20xx) kutsuda Türgit ühinema 20. mai 1987. aasta ühistransiidiprotseduuri konventsiooniga,taotledes kõnealuse konventsiooni osaliseks saamist,OTSUSTAB KÄESOLEVAGAühineda konventsiooniga;lisada ühinemiskirjale konventsiooni tõlke Türgi ametlikku keelde;kinnitada, et ta aktsepteerib kõiki ELi-EFTA ühistransiidi ühiskomitee soovitusi ja otsuseid, mis on vastu võetud [kuupäev] otsuse ja selle kuupäeva vahel, mil Türgi ühinemine konventsiooni artikli 15a kohaselt jõustub.…..SELETUSKIRIEelnõu:ELi-EFTA KAUBAVAHETUSFORMAALSUSTE LIHTSUSTAMISE ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xxTürgile 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga ühinemise kutse esitamise kohtaSELETUSKIRIETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee poolt Türgile pärast tema taotlust adresseeritud kutse ühineda 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga, millega hõlbustatakse kaupade liikumist kõnealuse riigi, Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. |Üldine taust 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga („konventsioon”) kujundatakse meetmed kaupade liikumise hõlbustamiseks Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Kooskõlas eespool nimetatud konventsiooni artikli 11 lõikega 3 kutsub ühiskomitee otsusega artikli 1 lõike 2 alusel kolmanda riigina määratletud riiki konventsiooniga ühinema artiklis 11a sätestatud korra kohaselt. Türgi avaldas ametlikult soovi ühineda 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga pärast seda, kui ta on täitnud kõik olulised juriidilised, struktuurilised ja infotehnoloogiaalased nõuded, mis on ühinemise vältimatuks eeltingimuseks. Ühiskomitee otsustas algatada sellise kutseesitamismenetluse, eeldusel et riik suudab tõestada, et ta on suuteline täitma kokkuleppe kohaldamist käsitlevaid üksikasjalikke eeskirju. ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise töörühma volitusel toimunud hindamismissioonil, mis hõlmas peamiselt Türgi siseriiklike tollialaste õigusaktide kohandamist, protseduuri haldamiseks vajalike struktuuride loomist ning uue arvutipõhise transiidisüsteemi (NCTS) rakendamist, mis võimaldab kohaldada ühistransiidiprotseduuri, tehti kindlaks, et ühinemiskutse esitamise tingimused on täidetud. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek on vastavuses ELi konkurentsivõime ja majanduskasvu edendamise strateegiaga. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega |Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsulteerimine konventsiooniosalisi esindava ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise töörühmaga ja nende heakskiidu saavutamine. |Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Pooldav arvamus |Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. |Mõju hindamine Ühinemine 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga. Kaupade liikumise lihtsustamine Türgi, Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel. Ühiste sätete lisamine kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni ja ELi õigusaktidesse. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Ühiskomitee soovib teha otsuse ja esitada ühinemiskutse. Otsuse nr x/20xx eelnõu eesmärk on kutsuda Türgit ühinema 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga. Käesolev otsuse eelnõu esitatakse nõukogule ühisseisukoha saamiseks, mis on vajalik selleks, et EÜ-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee saaks järgmisel koosolekul otsuse lõplikult vastu võtta. |Õiguslik alus 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni artikkel 11a. |Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ELi ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Kavandatud meede on ainus võimalik. |Kavandatud meede ei sisalda finantskohustusi. |Vahendi valik |Kavandatav vahend: muu. |Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: Kavandatud meede on ainus võimalik. |MÕJU EELARVELE |Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. |TÄIENDAV TEAVE |Lihtsustamine |Ettepaneku rakendamine lihtsustab (ELi ja liikmesriikide) ametiasutuste ning eraõiguslike isikute jaoks haldusmenetluse korda. |Ettepanekuga nähakse ette kõigi konventsiooniosaliste kaubavahetusformaalsuste lihtsustamine. |Kaubavahetusformaalsuste lihtsustamine võimaldab ühistransiidiprotseduuri kohaldamise lihtsustamist. |Eelnõu:ELi-EFTA KAUBAVAHETUSFORMAALSUSTE LIHTSUSTAMISE ÜHISKOMITEE OTSUS nr x/20xxTürgile 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga ühinemise kutse esitamise kohtaÜHISKOMITEE,võttes arvesse 20. mai 1987. aasta konventsiooni kaubavahetuse formaalsuste lihtsustamise kohta,[8] eriti selle artikli 11 lõiget 3,ning arvestades järgmist:(1) Valmistades ette Euroopa Liidu laienemist Türgisse, oleks kaubavahetus selle riigiga hõlpsam, kui lihtsustataks kõnealuse riigi ning Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi, Norra Kuningriigi ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist kaubavahetust mõjutavaid formaalsusi.(2) Sellise lihtsustamise saavutamiseks on asjakohane kutsuda kõnealust riiki konventsiooniga ühinema,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Kooskõlas konventsiooni artikliga 11a kutsutakse Türgit käesoleva otsuse lisas esitatud Euroopa Liidu Nõukogu ja Türgi vahelise kirjavahetuse teel ühinema konventsiooniga alates […].Artikkel 2Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise kuupäeval.Brüssel,Ühiskomitee nimeleesistujaLISAKiri nr 1Teatamine ELi-EFTA ühiskomitee otsusest kutsuda Türgit ühinema 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga.Lugupeetud…Mul on au Teile teatada ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee [kuupäev] otsusest (otsus nr x/20xx), millega Türgit kutsutakse saama 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooni osaliseks.Türgi ühinemine konventsiooniga võib konventsiooni artikli 11a kohaselt toimuda siis, kui ta on esitanud Euroopa Liidu Nõukogu peasekretariaati ühinemiskirja koos konventsiooni tõlkega Türgi ametlikku keelde.AustusegapeasekretärEuroopa Liidu Nõukogu peasekretariaatKiri nr 2Ühinemiskiri Türgi ühinemise kohta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsioonigaTürgi,olles teadlik ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee [kuupäev] otsusest (otsus nr x/20xx) kutsuda Türgit ühinema 20. mai 1987. aasta kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise konventsiooniga („konventsioon”),taotledes kõnealuse konventsiooni osaliseks saamist,OTSUSTAB KÄESOLEVAGAühineda konventsiooniga;lisada ühinemiskirjale konventsiooni tõlke Türgi ametlikku keelde;kinnitada, et ta aktsepteerib kõiki ELi-EFTA kaubavahetusformaalsuste lihtsustamise ühiskomitee soovitusi ja otsuseid, mis on vastu võetud [kuupäev] otsuse ja selle kuupäeva vahel, mil Türgi ühinemine konventsiooni artikli 11a kohaselt jõustub.…ETTEPANEKULE LISATAV FINANTSSELGITUSPoliitikavaldkond (-valdkonnad): TOLL Meede (meetmed): -- |Ettepanekul ei ole finantstagajärgi (hõlmab meetme rakendamisega seonduvaid tehnilisi aspekte).[1] KOM(2001) 289 (lõplik).[2] KOM(2010) 668 (lõplik).[3] EÜT L 226, 13.8.1987, lk 2.[4] EÜT L 134, 22.5.1987, lk 2.[5] EÜT L 226, 13.8.1987, lk 2.[6] EÜT L 134, 22.5.1987, lk 2.[7] EÜT L 226, 13.8.1987, lk 2.[8] EÜT L 134, 22.5.1987, lk 2.


				|

		52011PC0577

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega muudetakse otsust 2007/659/EÜ seoses otsuse kohaldamisajaga ja aastakvoodiga, millele kohaldatakse vähendatud aktsiisimäära /* KOM/2011/0577 lõplik - 2011/0248 (CNS) */

			   	SELETUSKIRI

1.
ETTEPANEKU TAUST

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 349,
mida kohaldatakse ELi äärepoolseimate piirkondade, sealhulgas Prantsusmaa
ülemeredepartemangude suhtes, on nähtud ette, et võttes arvesse saarte
struktuurilist ühiskondlikku ja majanduslikku olukorda, mida tingivad nende
kaugus, isoleeritus, väike pindala, rasked looduslikud olud, majanduslik
sõltuvus mõnest tootest, mille püsivus ja koosmõju piiravad nende arengut,
võtab nõukogu pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga komisjoni ettepaneku
põhjal erimeetmed, mis on suunatud eriti aluslepingute kohaldamise tingimuste
sätestamisele nendes piirkondades, kaasa arvatud ühine poliitika. Üks
valdkondi, mida sellised konkreetsed meetmed käsitlevad, on maksupoliitika.
Nõukogu võtab esimeses lõigus osutatud meetmed, võttes arvesse äärepoolseimate
piirkondade erilisi iseärasusi ja piiranguid, õõnestamata liidu õiguskorra,
sealhulgas siseturu ja ühise poliitika terviklikkust ja sidusust.
Nõukogu 9. oktoobri 2007. aasta otsusega nr
2007/659/EÜ, mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 (nüüd
ELi toimimise lepingu artikkel 349) alusel, on Prantsusmaal lubatud kohaldada
traditsioonilise rummi suhtes, mis on toodetud tema ülemeredepartemangudes ja
mida turustatakse Prantsusmaal, vähendatud aktsiisimäära, mis võib olla madalam
direktiivis 92/84/EMÜ kehtestatud miinimummäärast, kuid mitte madalam kui
50 % tavapärasest riiklikust alkoholi aktsiisimäärast. Vähendatud
aktsiisimäära kohaldamine on piiratud puhta alkoholi aastakvoodiga 108 000
hektoliitrit. Kõnealune erand kaotab kehtivuse 31. detsembril 2012.
29. juunil 2010 esitasid Prantsusmaa
ametiasutused komisjonile otsuse 2007/659/EÜ artikli 4 kohase aruande.
Aruandes on esitatud kaks taotlust. Ühelt poolt taotlevad Prantsusmaa ametiasutused
puhta alkoholi aastakvoodi suurendamist 108 000 hektoliitrilt 125 000
hektoliitrile, et kohandada kvooti ELi rummiturul toimunud muutuste
arvessevõtmiseks. Teiselt poolt taotlevad nad otsuse 2007/659/EÜ kohaldamise
pikendamist ühe aasta võrra, see tähendab 31. detsembrini 2013, et viia
nimetatud otsuse kohaldamise lõpptähtaeg kooskõlla sama küsimust käsitleva,
komisjoni poolt 27. juunil 2007 vastuvõetud riigiabiotsuse kohaldamise
lõpptähtajaga (riigiabi nr N 530/2006).

2.
KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU
HINDAMINE

Mõju hindamiseks ei olnud vaja pöörduda
väliseksperdi poole ja mõjuhindamise analüüsi ei tehtud. Prantsusmaa asutused
esitasid statistilised andmed tarbimiseks lubatud rummi koguste kohta ja need
andmed vaadati hoolikalt läbi.
Vabasse ringlusse lubatud rummikoguste
muutumine on olnud järgmine:
ELi
rummituru areng
 Aasta || Kokku || Kolmandatest riikidest pärinev rumm || Ülemeredepartemangudest pärinev rumm || Ülemeredepartemangude rummi osakaal protsentides
 1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 %
 1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %
 1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %
 1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %
 1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %
 1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %
 1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %
 1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %
 1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %
 1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %
 1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %
 1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %
 1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %
 1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %
 2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %
 2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %
 2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %
 2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %
 2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %
 2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %
 2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %
 2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %
 2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %
Allikas: Eurostat
Prantsusmaal vabasse ringlusse lubatud
rummikoguste muutumine
(puhta alkoholi hektoliitrites)
   || Lubatud vabasse ringlusse vähendatud aktsiisimääraga || Kvoodiväline || Kolmandatest riikidest || Kokku
 2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300
 2009 || 102 400 || 32 400 ||   ||
 2008 || 99 500 || 33 000 ||   ||
 2007 || 96 100 || 33 500 ||   ||
 2006 || 90 000 || 33 500 ||   ||
 2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000
 2004 || 87 900 || 30 800 ||   ||
 2003 || 86 400 || 26 200 ||   ||
 2002 || 86 900 || 37 000 ||   ||
 2001 || 86 200 || 26 500 ||   ||
 2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300
Prantsusmaa asutuste esitatud teabest ilmneb
seega, et turule viidud traditsioonilise rummi kogused, millele kohaldatakse
vähendatud aktsiisimäära, on pärast otsuse 2007/659/EÜ vastuvõtmist suurenenud.
Kogused puhta alkoholi hektoliitrites on suurenenud 96 100 hektoliitrilt
2007. aastal 105 700 hektoliitrile 2010. aastal, see tähendab 3,2 %
aastas. Kui suurenemine jätkub samas tempos, on turule viidud traditsioonilise
rummi kogused puhta alkoholi hektoliitrites järgmised: 2011. aastal ligikaudu
109 100, 2012. aastal 112 600, 2013. aastal 116 200, mis on
suuremad kogused kui otsuses 2007/659/EÜ ettenähtud kvoot 108 000.
Samasugust rummitarbimise suurenemist pärast 2005. aastat on näha ka kogu ELi
turul.
Kolmandatest
riikidest pärit vabasse ringlusse lubatud rummile kuulub Prantsusmaa turul
väike osa, võrreldes selle osaga ELi turul. Siiski tuleb märkida, et sellise
rummi turuosa suureneb, kuna 2000. aastal moodustas see vähem kui 1 %,
2005. aastal 4,2 % ja 2010. aastal 12 %. ELi tasandi kohta näitavad
viimased andmed, et kolmandatest riikidest pärit rummile kuulub 77 %
turust, võrreldes 23 %, mis on toodetud Prantsusmaa
ülemeredepartemangudes.

3.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

 Kavandatud meetmete kokkuvõte Eespool öeldut arvesse võttes on vaja muuta kvooti 108 000 hektoliitrit puhast alkoholi. Tehakse ettepanek suurendada kvoot, mis vastavalt otsusele nr 2007/659/EÜ on 108 000 hektoliitrit, kuni 120 000 hektoliitrini. Arvestades ajavahemikus 2007–2010 turule viidud rummikoguste 3,2 %list suurenemist, peaks 2013. aastal turule viidud rummi kogus olema 116 200 hektoliitrit. Kvoodi suurendamine 120 000 hektoliitrini võimaldab katta turule viidud rummikoguste 4,3 %lise suurenemise aastas, mida on pisut rohkem kui 3,2 %line suurenemine, mis toimus ajavahemikus 2007–2010. Otsuse 2007/659/EÜ kohaldamise pikendamine ühe aasta võrra, et viia nimetatud otsuse kohaldamise lõpptähtaeg kooskõlla sama küsimust käsitleva, komisjoni poolt 27. juunil 2007 vastuvõetud riigiabiotsuse kohaldamise lõpptähtajaga (riigiabi nr N 530/2006).
 Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 349.
 Subsidiaarsuse põhimõte Üksnes nõukogul on volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 349 alusel vastu erimeetmeid (kaasa arvatud ühine poliitika) äärepoolseimate piirkondade suhtes, et teha kohandusi aluslepingute kohaldamises nendes piirkondades, tulenevalt seal valitsevatest püsivatest ebasoodsatest tingimustest, mis mõjutavad äärepoolseimate piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku olukorda. Ettepanek on seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
 Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.
 Ettepaneku eesmärk on kohandada otsust 2007/659/EÜ üksnes sedavõrd, kui see on vajalik. Uus aastane rummikvoot, millele kohaldatakse vähendatud aktsiisimäära, on arvutatud turule viidud rummikoguste suurenemise järgi ajavahemikus 2007–2010. ||
 Otsuse 2007/659/EÜ kohaldamise pikendamine ühe aasta võrra 31. detsembrini 2013 on põhjendatud kindlakstehtud faktidega ja vajadusega viia nimetatud otsuse kohaldamise lõpptähtaeg kooskõlla sama küsimust käsitleva, komisjoni 27. juunil 2007 vastuvõetud riigiabiotsuse kohaldamise lõpptähtajaga (riigiabi nr N 530/2006).
 Vahendi valik
 Kavandatav vahend: nõukogu otsus.
 Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel: muudetav õigusakt on nõukogu otsus, mis on vastu võetud samal õiguslikul alusel (sel ajal ELi asutamislepingu artikli 299 lõige 2).

4.
MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta EL-i eelarvet.
2011/0248 (CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega muudetakse otsust 2007/659/EÜ seoses
otsuse kohaldamisajaga ja aastakvoodiga, millele kohaldatakse vähendatud
aktsiisimäära
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 349,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[1],
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 9. oktoobri 2007. aasta otsusega nr
2007/659, millega lubatakse Prantsusmaal kohaldada oma ülemeredepartemangudes
toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära ja
tunnistatakse kehtetuks otsus 2002/166/EÜ,[2]
lubatakse Prantsusmaa ametiasutustel kohaldada Prantsusmaa territooriumil
traditsioonilisele rummile, mis on toodetud Prantsusmaa ülemeredepartemangudes,
vähendatud aktsiisimäära, mis võib olla väiksem direktiiviga 92/84/EMÜ
kehtestatud alkoholi minimaalsest aktsiisimäärast, kuid peab moodustama
vähemalt 50 % tavapärasest riiklikust alkoholi aktsiisimäärast.
Traditsiooniline rumm, millele kohaldatakse vähendatud aktsiisimäära, on
määratletud 15. jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 110/2008 (piiritusjookide
määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste
kaitse kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr
1576/89) II lisa punkti 1 alapunktis f. Vähendatud aktsiisimäära kohaldamine on
piiratud puhta alkoholi aastakvoodiga 108 000 hektoliitrit. Kõnealune
erand kaotab kehtivuse 31. detsembril 2012.
(2)
29. juunil 2010 esitasid Prantsusmaa ametiasutused
komisjonile otsuse 2007/659/EÜ artikli 4 kohase aruande. Aruandes on
esitatud kaks taotlust. Ühelt poolt taotlevad Prantsusmaa ametiasutused puhta
alkoholi aastakvoodi suurendamist 108 000 hektoliitrilt 125 000
hektoliitrile, et vastavalt sätetes ettenähtule kohandada kvooti ELi rummiturul
toimunud muutuste arvessevõtmiseks. Teiselt poolt taotlevad nad otsuse
2007/659/EÜ kohaldamise pikendamist ühe aasta võrra, see tähendab 31.
detsembrini 2013, et viia nimetatud otsuse kohaldamise lõpptähtaeg kooskõlla
sama küsimust käsitleva, komisjoni poolt 27. juunil 2007 vastuvõetud
riigiabiotsuse kohaldamise lõpptähtajaga (riigiabi nr N 530/2006).
(3)
Prantsusmaa asutuste esitatud teabest ilmneb, et
turule viidud traditsioonilise rummi kogused on suurenenud pärast otsuse
2007/659/EÜ vastuvõtmist 2007. aasta 96 100 puhta alkoholi hektoliitrilt
105 700 hektoliitrile 2010. aastal, seega 3,2 % aastas. Kui
suurenemine jätkub samas tempos, on turule viidud traditsioonilise rummi kogused
puhta alkoholi hektoliitrites järgmised: 2011. aastal umbes 109 100, 2012.
aastal 112 600, 2013. aastal 116 200, mis on suuremad kogused kui
otsuses 2007/659/EÜ ettenähtud kvoot 108 000 hektoliitrit puhast alkoholi.
Otsuse 2007/659/EÜ kohane kvoot, 108 000 hektoliitrit puhast alkoholi, on
vaja suurendada 120 000 hektoliitrini. Selline suurendamine võimaldab
katta turule viidud rummikoguste suurenemise 4,3 % aastas, mida on pisut
rohkem kui 3,2 %line suurenemine, mis toimus ajavahemikus 2007–2010.
(4)
Seda analüüsi arvestades on õigustatud ka otsuse
2007/659/EÜ kohaldamisaja pikendamine ühe aasta võrra, et viia nimetatud otsuse
kohaldamise lõpptähtaeg kooskõlla eespool nimetatud riigiabiotsuse kohaldamise
lõpptähtajaga,
ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:
Artikkel 1
Otsust 2007/659/EÜ muudetakse järgmiselt:
1) pealkiri asendatakse järgmisega:
„Nõukogu 9. oktoobri 2007. aasta otsus,
millega Prantsusmaal lubatakse kohaldada Guadeloupe’il, Guyanas, Martinique’il
ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes vähendatud aktsiisimäära”;
2) artikkel 1 asendatakse järgmisega:
„Erandina asutamislepingu artiklist 90
lubatakse Prantsusmaal oma mandriosas pikendada Guadeloupe’il, Guyanas,
Martinique’il ja Réunionis toodetud traditsioonilise rummi suhtes kohaldatavat
vähendatud aktsiisimäära, mis on madalam direktiivi 92/84/EMÜ artiklis 3
alkoholile ette nähtud aktsiisi täismäärast.”;
3) artikkel 2 asendatakse järgmisega:
„Artiklis 1 sätestatud erand piirdub 15.
jaanuari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 110/2008 (piiritusjookide määratlemise,
kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta
ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 1576/89)[3] II lisa punkti 1 alapunktis f
määratletud rummiga, mis on toodetud Guadeloupe’il, Guyanas, Martinique’il ja
Réunionis tootmispaigas kogutud suhkruroost ning milles lenduvate ainete, välja
arvatud etüül- ja metüülalkoholi sisaldus ühe hektoliitri puhta alkoholi kohta
on vähemalt 225 grammi ja mille alkoholisisaldus on vähemalt 40 mahuprotsenti.”;
4) artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1. Puhta alkoholi aastakvoot, mille suhtes
kohaldatakse artiklis 2 osutatud toote suhtes kohaldatavat vähendatud
aktsiisimäära, on 108 000 hektoliitrit kuni 31. detsembrini 2010.
Ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 on aastakvoot
120 000 hektoliitrit.”;
5) artiklis 5 asendatakse kuupäev 31.
detsember 2012 kuupäevaga 31. detsember 2013.
Artikkel 2
Käesolev otsus
on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT C, […], lk.
[2]               ELT L 270, 13.10.2007, lk 12.
[3]               ELT L 39, 13.2.2008, lk 16.


title: Proposal for a COUNCIL DECISION Providing precautionary EU medium-term financial assistance for Romania Proposal for a COUNCIL DECISION Providing precautionary EU medium-term financial assistance for Romania

text:
|

52011PC0182

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 7.4.2011KOM(2011) 182 lõplik2011/0072 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabiSELETUSKIRISISSEJUHATUSKuna üleilmse majanduskriisi ajal suurenes oluliselt riskikartlikkus, mistõttu vähenes kapitali sissevool, tekkisid surved vahetuskursile ning riigil oli võlakirjaturult rahalisi vahendeid veelgi raskem hankida, esitas Rumeenia 6. märtsil 2009 taotluse ELi keskmise tähtajaga finantsabi saamiseks ning pöördus täiendava abi saamiseks ka Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga poole. Komisjon teatas 9. märtsil 2009 koos eesistujariigiga, et EL on koos Rahvusvahelise Valuutafondiga valmis pakkuma kooskõlastatud rahastamispaketti, et toetada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust. Samas rõhutati, et finantsabi sõltub toetava poliitilise programmi rakendamisest. Komisjonile ja Rahvusvahelisele Valuutafondile 28. aprillil 2009 eellepingu vormis saadetud programmi peamine eesmärk on leevendada erakapitali sissevoolu järsu vähenemise mõju, rakendades samal ajal poliitilisi meetmeid väliste ning eelarvega seotud tasakaalunihete vähendamiseks ning finantssektori tugevdamiseks. Arvestades kooskõlastatud rahastamispaketti, mida kõnealuse programmiga toetatakse, võtsid Rumeenia üheksa suurima välisomanduses oleva panga emaettevõtjat Euroopa Keskpanga koordineerimisalgatuse kontekstis endale kohustuse säilitada Rumeenias oma üldine tegevus kõrgel tasemel. 6. mail 2009 otsustas Euroopa Liidu Nõukogu anda Rumeeniale vastastikust abi ning näha Rumeeniale ette ELi keskmise tähtajaga finantsabi summas kuni 5 miljardit eurot,[1] mis antakse koos Rahvusvahelise Valuutafondi poolt 4. mail 2009 heakskiidetud 11,4 miljardi SDRi suuruse reservkrediidi lepinguga ning Maailmapanga, Euroopa Investeerimispanga ning Euroopa Arengu- ja Rekonstruktsioonipanga täiendava toetusega summas kuni 2 miljardit eurot. Euroopa Liit ja Rumeenia sõlmisid 23. juunil 2009 vastastikuse mõistmise memorandumi, milles täpsustatakse, milliseid konkreetseid poliitikameetmeid tuleb programmiperioodil rakendada enne ELi laenu iga viie osamakse väljamaksmist.Ajavahemikul oktoobrist 2009 kuni veebruarini 2011 käisid komisjoni talituste töötajad kontrollkäikudel, et hinnata ELi keskmise tähtajaga finantsabi saamise tingimuste täitmiseks tehtud edusamme. Komisjon jõudis kõnealuste kontrollkäikude tulemusel järeldusele, et ELi laenu viie osamakse tegemise tingimused on üldjoontes täidetud. Esimese ja viienda osamakse tegemise vahel lisati vastastikuse mõistmise memorandumile kokku neli lisandit, milles kajastatakse majanduskeskkonnas toimunud muutuste ning täiendavate struktuurireformide mõju.Pärast 25. jaanuarist kuni 8. veebruarini 2011 Bukarestis toimunud põhjalikke arutelusid komisjoni talituste ja Rahvusvahelise Valuutafondi töötajatega esitasid Rumeenia ametiasutused 17. veebruaril 2011 taotluse ELi keskmise tähtajaga ennetava finantsabi saamiseks summas kuni 1,4 miljardit eurot, millega jätkataks valitsuse majandusreformiprogrammi toetamist. Nagu eelmiselgi korral, antaks uut finantsabi koos Rahvusvahelise Valuutafondi reservkrediidi lepingu alusel antava abiga summas 3,09 miljardit SDRi, mida Rumeenia käsitleks samuti ennetavana, ning Maailmapanga laenudega. Sel viisil aitaks ühiselt antav ennetav abi vähendada Rumeenia maksebilanssi siiani ähvardavaid tõsiseid ohte ja sellega seotud riske Rumeenia majandus- ja finantsstabiilsusele ning riigi peamistele kaubanduspartneritele ELis.MAKROMAJANDUSLIK ARENG JA VÄLJAVAADEPärast SKP 7,1 % langust ning täiendavat 1,3 % langust 2010. aastal on näha positiivseid märke, mis näitavad valitseva meeleolu paranemist ja majandustegevuse elavnemist. Viimased uuringuandmed kinnitavad, et majanduslik õhkkond on paranemas. Tööstustootmine suurenes 2010. aastal 5,5 %. Samuti suurenesid tööstuses uued tellimused 2010. aasta teises pooles keskmiselt ligikaudu 25 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga. Ekspordikasv jätkus jõudsalt (2010. aastal 27,3 % Rumeenia leudes). Kui ehitustegevus elavnes 2010. aasta detsembris oluliselt, siis jaekaubanduses on ikka veel tunda käibemaksutõusu ja avaliku sektori palgakärbete mõju. Mõõdukas palgatõus (detsembris oli keskmine netopalk võrreldes eelmise aasta sama perioodiga 1,3 % suurem) annab märku olukorra paranemisest tööturul ning soodustab tarbimist. Kui registreeritud töötuse vähenemine 2011. aasta jaanuaris jätkus, siis töötuse määr aasta esimeses pooles tõenäoliselt suureneb, mis kajastab uute töötuna registreerimise kohustuste mõju.Prognoositakse, et 2011. aastal hakkab majandus uuesti kasvama ning reaalne SKP suureneb 1,5 %. Ettevõtete investeeringud peaksid pärast 2009. ja 2010. aasta tõsist langust uuesti suurenema, sest välisnõudlus kasvab ning tootmissektori võimsuse rakendamise määrad on 2008. aasta kõrgtaseme lähedal. Oodatakse, et hoogne eksport ja tellimuste järsk suurenemine tööstuses annavad ettevõtetele tagasi kindluse investeerida isegi juhul, kui suur risk säilib. Elamuehitus jääb tõenäoliselt tagasihoidlikuks, kuna laenuaktiivsus on endiselt väike ning elamuhinnad peaksid veelgi stabiliseeruma. Prognoositakse, et pärast 2009. ja 2010. aasta märkimisväärset vähenemist hakkab eratarbimine sel aastal tasapisi suurenema ja seda toetab palkade tõstmine avalikus sektoris (+15 % pärast 25 % suurust kärbet 2010. aasta juulis) ning tööstuses, kus tegevus on hoogsalt elavnenud. Jõulisemat elavnemist takistavad eelarve jätkuv kärpimine, suured võla teenindamise kulud võrreldes tuludega ning asjaolu, et majapidamiste laenuvõtt ei ole oluliselt suurenenud, kuna halbade laenude osakaal on jaepanganduses suur. Majanduse reaalkasvuks prognoositakse 2012. aastal ligikaudu 4 %. Prognooside kohaselt peaks kasv muutuma järk-järgult laiapõhjalisemaks ning sisenõudlusel on majanduse elavdamises otsustav roll. Kulutused eratarbimisele kasvavad tõenäoliselt kiiremini, sest majapidamiste finantsolukord on tänu palkade ja tööhõive suurenemisele paranenud.Inflatsioon jõudis kaudsete maksude olulise suurenemise taustal haripunkti 2010. aasta detsembris (8,0 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga). See ületas oluliselt Rumeenia Panga 2010. aastaks kehtestatud inflatsioonieesmärgi (3,5 % ±1 protsendipunkti). 2010. aasta esimeses pooles hoidis inflatsiooni kõrgel peamiselt tubakaaktsiisi tõus ja kütusehindade kallinemine: aasta keskmine inflatsioon oli 4,5 %, samas THHI inflatsioon jäi püsivate hindade juures 2 % ligi. Kolmandas kvartalis tõusis inflatsioon käibemaksu suurenemise ja toiduainete hinna kallinemise tõttu 7,5 %-le. 2011. aasta teises pooles oodatakse inflatsiooni järkjärgulist langemist Rumeenia Panga kehtestatud sihtvahemikku (3,0 % ± 1 protsendipunkti), kuna kaudsete maksude suurenemisega seotud hinnamõjud kahanevad.Rumeenia Pank on alates 2010. aasta maist hoidnud baasintressimäära stabiilsena. Siiski hoidis rohke likviidsus pankadevahelisel turul lühiajalised intressimäärad palju madalamal tasemel võrreldes Rumeenia Panga viimaste kuude baasintressimääraga. Hoolimata rahaturu intressimäärade langemisest kasvab laenude andmine erasektorile halbade tsükliliste tingimuste ja karmimate laenutingimuste tõttu endiselt aeglaselt. Rahapoliitikas on endiselt keerulisi probleeme, eelkõige inflatsioonieesmärkide korduv ületamine. Rumeenia Panga ettevaatlikkus rahapoliitika lõdvendamisel 2010. aasta teises pooles oli põhjendatav käibemaksuga seotud kiirest inflatsioonitõusust tulenevate võimalike järelmõjudega. Rumeenia Pank rakendab inflatsiooniootuste kinnitamiseks jätkuvalt aktiivset kommunikatsioonipoliitikat.RIIGI RAHANDUS2010. aasta kassapõhine eelarvepuudujääk oli 6,5 % SKPst, mis oli parem puudujäägieesmärgist 6,8 % SKPst. Tulud suurenesid 2010. aastal 7,2 %, mis kajastab käibemaksumäära tõstmisest 24 %-le saadud lisatulu ning samuti aktsiisimaksudest ja muudest kui maksutuludest saadud lisatulu, mis suurenes 28,2 %. Samas kasumilt makstavatest maksudest saadud tulu vähenes kriisi järelmõju tõttu 2010. aastal 17,4 %. Lisaks vähenesid ka sotsiaalkindlustusmaksed ja tulumaks, vastavalt 4,5 % ja 3,2 %. Nominaalsed kulud kasvasid 2010. aastal 4,2 % muude ülekannete, sotsiaaltoetuste ning kaupade ja teenustega seotud kulutuste suurenemise tõttu. Viimast saab osaliselt seletada 2 miljardi Rumeenia leu suuruse tervishoiusektorivõla tagasimaksmisega septembris. Suuremaid kärpeid tehti kapitalikulutustes (11,7 % 2010. aastal) ning seejärel kärbiti personalikulusid (8,6 %) ja toetusi (6,7 %).Komisjoni talitused prognoosivad, et Rumeenia on täitnud ka 2010. aasta ESA-põhise puudujäägieesmärgi, kuid seda on vaja järgmistel kuudel kinnitada. Siiski tuleks märkida, et mitmete riigi omanduses olevate ettevõtete ümberliigitamine valitsemissektorisse Eurostati poolt 2010. aasta septembris ja 2011. aasta aprillis suurendaks puudujääki vähemalt 0,5 % SKPst kuni asjaomaste ettevõtete puudujääkide kõrvaldamiseni. Sõltuvalt 2011. aasta eelarvetulemusest on võib-olla vaja selle asjaolu arvessevõtmiseks 2011. aasta puudujäägieesmärki kohandada. Sellega seoses on võib-olla vaja teha täiendavaid jõupingutusi, et ESA-põhine puudujääk jääks 2012. aastal alla 3 % SKPst vastavalt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitlevatele nõukogu soovitustele.2010. aasta lõpuks vähendati siseriiklikke maksuvõlgasid ning ametiasutused on võtnud endale kohustuse vähendada neid ka kogu 2011. aasta jooksul. Siseriiklikke maksuvõlgasid (vanemad kui 90 päeva) oli 2010. aasta lõpuks 1,1 miljardi Rumeenia leu väärtuses (0,2 % SKPst) ning seda oli vähem kui 2009. aasta lõpus (1,6 miljardit Rumeenia leud ehk 0,3 % SKPst). Maksuvõlgasid on peamiselt kohalikel omavalitsustel (ligikaudu 84 % kogu maksuvõlast 2010. aasta lõpus) ning väiksemal määral tervishoiusektoril, sealhulgas haiglatel. Kohalike omavalitsuste maksuvõlgade kontrollimist peaks aitama lihtsustada 1. jaanuaril 2011 jõustunud uus kohalike omavalitsuste eelarveid käsitlev seadus. Pärast seda, kui septembris 2010 tasuti 2 miljardit Rumeenia leud (0,4 % SKPst) tervishoiusektori maksuvõlast, on nimetatud sektori (v.a haiglad) maksuvõlga hoitud väiksena.Tervishoiusektori uue maksuvõla tekkimise vältimiseks on vaja nimetatud sektorit ka edaspidi täiendavalt reformida. Eesmärk on saavutada tõhus tervishoiusüsteem, mis suudab toimida talle eelarvest eraldatud vahendite abil. Praegu ja tulevikus võetavad meetmed hõlmavad vajadusepõhise kaasrahastamise süsteemi kehtestamist, sellise nõude tühistamist, mille kohaselt peab haigekassa sõlmima kohustusliku lepingu kõigi haiglatega, ning vähemoluliste tervishoiuteenuste välja jätmist valitsuse tagatud hüvitistepaketist selle reformimise käigus. Nendes küsimustes annab praegu ja tulevikus Rumeeniale abi Maailmapank. Lisaks kontrollib rahandusminister, et haiglate koondeelarved oleksid kooskõlas valitsemissektori kavandatud kulutustega. Kui ilmneb vastupidine, võtab rahandusminister koos tervishoiuministriga meetmeid, et vältida haiglate maksuvõla uut kuhjumist.Ametiasutused jätkavad tööd selles suunas, et saavutada 2011. aastal kassapõhine eelarvepuudujääk 4,4 % SKPst (alla ESA-põhise eelarvepuudujäägi 5 % SKPst). Nad on vastu võtnud ja jõustanud 2011. aasta eelarve ning keskpika perioodi eelarvestrateegia aastateks 2011–2013. Prognoositavuse tagamiseks ei muudeta tulude poolel ühtegi peamist maksu. Kulude poolel on palgakulude ülemmääraks 39 miljardit Rumeenia leud, v.a sõjaväelaste sotsiaalkindlustusmaksed (1,6 miljardit Rumeenia leud), mida riik maksab uue pensioniseaduse kohaselt alates sellest aastast. Kui 2010. aasta keskel kärbiti eelarvepuudujäägi kontrolli alla saamiseks ajutiselt ja erakorraliselt avaliku sektori palkasid 25 %, siis nüüdseks on need võrreldes 2010. aasta detsembriga tõusnud 15 %. Kuid seda tõusu tasakaalustas 13. palga ja puhkusetasude likvideerimine. Samuti vähendati avaliku sektori teenistujate arvu täiendavalt 20 000 inimese võrra lisaks sellele, mis oli vajalik üldiste palgakulude sisse mahtumiseks. Muud 2011. aasta eelarvesse lisatud meetmed on pensionide jätkuv külmutamine, avaliku sektori töötajate arvu jätkuv vähendamine (st seitsme ametist lahkuva töötaja asemele võetakse tööle ainult üks uus töötaja) ning küttekulude toetuste likvideerimine. Lisaks peaks pensionisüsteemi reformimine koos palkade ühtlustamise ja tervishoiusektori ümberkorraldamisega aitama märkimisväärselt kokku hoida.2012. aastaks on ametiasutused võtnud kohustuse vähendada ESA-põhist eelarvepuudujääki alla 3 % SKPst, kuid selleks on vaja lisameetmeid. Komisjoni 2010. aasta sügisprognoos, mis põhines eeldusel, et poliitikat ei muudeta, juba näitas, et on vaja täiendavaid meetmeid mahus 0,5 % SKPst. Kuid kahjumit tootvate riigi omanduses olevate ettevõtete ümberliigitamise tõttu on võib-olla vaja võtta meetmeid veelgi suuremas mahus ning täiendavate kohandamismeetmete kogumaht võib suureneda ligikaudu 1 %-le SKPst. Samuti tuleb kulusid (sh palkasid ja lisatasusid) täiendavalt piirata.Lisaks on kavandatud ennetava programmi eesmärk täiendavalt tugevdada eelarve haldamise süsteemi. Eelarvepoliitilist vastutust käsitleva õigusakti rakendamine ja keskpika perioodi eelarvestrateegia vastuvõtmine peaks parandama eelarve planeerimise protsessi. Kapitalikulusid on vaja tõhusamalt planeerida keskvalitsuse tasandil. Rumeenia avaliku sektori kapitalikulude eelarve kipub olema suur (2011. aastaks on selleks ette nähtud 7,2 % SKPst), kuid tulemusi on ette näidata väga vähe, mis tähendab, et kapitali ei ole kulutatud kuigi tõhusalt. Lisaks algatati eelmistel aastatel väga palju investeerimisprojekte, ilma et oleks tagatud vajalikud ressursid nende elluviimiseks. Selle tulemusena on kapitalikulutusteks praegu kättesaadavad vähesed ressursid hajutatud (liiga) paljude lõpetamata projektide vahel. Peaministri juhitaval töörühmal on kavas koostada selliste esmatähtsate investeerimisprojektide loetelu, mida järgmise 3–5 aasta jooksul rahastatakse 2011.–2014. aasta ajakohastatud eelarvestrateegias kindlaksmääratud piirides. Lisaks parandatakse investeerimisprojektide järelevalvet ja hindamist keskvalitsuse tasandil, tugevdades avaliku sektori investeeringute järelevalve üksust riigi rahanduse eest vastutavas ministeeriumis ning täiustades ministeeriumi hallatavat kapitaliinvesteeringute andmebaasi. Samuti võib vaja minna ELi liikmesriikide tehnilist abi. Riigi rahanduse eest vastutav ministeerium hakkab koostama käimasolevate ja kavandatud investeerimisprojektide olukorda käsitlevaid kvartaliaruandeid, mis esitatakse arutamiseks valitsusele, kes võtab iga võimaliku kõrvalekalde või eelarve täitmist takistava muu probleemi korral meetmeid selle kõrvaldamiseks. Kapitalikulutused suunatakse järk-järgult ümber täielikult riigi rahastatavatest investeeringutest ELi kaasrahastatavatesse investeeringutesse, mis peaks aitama parandada ELi vahendite kasutamist.FINANTSTURUDRumeenia finantsturud on alates 2010. aasta keskpaigast näidanud häid tulemusi, kuigi olukord on endiselt ebakindel. Näib, et jätkuv ebastabiilsus euroala äärealadel on Rumeenia turgusid otseselt veidi mõjutanud. Pinged finantsturgudel vähenesid koos üldise õhkkonna paranemisega maailmaturul ning mingil määral tänu sellele, et Rumeenia ootas talle ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi poolt ettenähtud jätkuprogrammi. Euro vahetuskurss oli stabiilne ning püsis viimastel kuudel 4,20–4,30 Rumeenia leu ligidal. Pärast 400 baaspunkti ületamist 2010. aasta keskpaigaks on riigivõla krediidiriski vahetustehingute vahemik jäänud alates 2010. aasta oktoobrist 300 baaspunkti juurde (see on madalam kui Kreekas, Iirimaal, Portugalis ja Ungaris). Aktsiaindeks BET oli 2010. aasta neljandas kvartalis üldiselt madal, kuid tõusis jälle jaanuaris. Siseriiklikel enampakkumistel müüdud üheaastaste riigivõlakirjade aastatootlikkus langes 2011. aasta jaanuaris ja veebruaris oluliselt alla 7 %, mistõttu on eelarve refinantseerimiskulud väiksemad, kui need olid peaaegu kogu 2010. aasta jooksul. Pangandussektori kasumlikkus kannatas varade kvaliteedi halvenemise tõttu. Halbade laenude osakaal suurenes 2010. aasta lõpuks 11,9 %-le võrreldes 7,9 %ga 2009. aasta lõpus. Arvestades sellist varade väärtuse langemist, kannatas pangandussektori kasum ning aasta lõpetati puhaskahjumiga (st omakapitali tootlikkus oli negatiivne –1 %). Siiski on pangad säilitanud piisavad kapitalipuhvrid ning kapitali adekvaatsuse määr süsteemis on jätkuvalt üle 14 %. Hoolimata sellest, et 2010. aasta oktoobri seisuga vähendasid emapangad oma tegevust Rumeenias 95 %-le 2009. aasta märtsi võrdlustasemest, on Euroopa Keskpanga koordineerimisalgatuses (nn Viini algatus) osalevad emapangad tegutsenud endiselt peaaegu 2009. aasta märtsi tasemel (2011. aasta jaanuari lõpu seisuga oli see 98 %).MAKSEBILANSS JA VÄLISRAHASTAMISE VAJADUSJooksevkonto puudujääk oli 2010. aastal 4,2% SKPst. Erakapitali sissevool on järk-järgult suurenenud. See on võimaldanud välisvaluutareservi prognoositust kiiremini koguneda ning nüüdseks on selle tase piisav (ligikaudu 130 % lühiajalisest võlast). Makromajanduse baasstsenaariumist lähtudes on välisvõla jätkusuutlikkus praeguse prognoosi kohaselt programmiperioodi jooksul väljaspool ohtu.Negatiivse šoki korral võib Rumeenia vajada täiendavat rahastamist kuni 5 miljardit eurot. Sellise võimaliku halva stsenaariumi korral ei oleks Rumeenia võimeline oma välisrahastamisvajadusi kättesaadavatest rahastamisvahenditest katma, suurel määral selle tõttu, et otseste välisinvesteeringute sissevool on vähenenud ning et eelkõige pangad annavad lõppeva tähtajaga laenude tagasimaksmiseks vähem laene. Sel juhul tuleks ülejäänud rahastamisvajadused katta ELi ennetava finantsabi programmi käivitamisega (koos Rahvusvahelise Valuutafondi toetusega). Kõnealune alternatiivstsenaarium on välja töötatud tihedas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga ning sellest lähtub rahvusvahelisest finantsabist kaetav ligikaudu 5 miljardi euro suurune täiendav rahastamisvajadus.Majanduses on ikka veel tasakaalunihkeid, kuigi majanduskriis on aidanud vältida nende kuhjumist. Jooksevkonto puudujääki on vähendatud 11,4 %-lt SKPst 2008. aastal ligikaudu 4,2%-le 2010. aastal. Laenukasv on peatunud ning ehitustegevuse langusnäitajad olid viimasel kahel aastal kahekohalised. Inflatsioon on jätkuvalt kõrge. Palkade järsk langus (eelkõige avalikus sektoris) ning leu täiendav odavnemine 2010. aastal on aidanud Rumeenial suurendada hindade konkurentsivõimet. Ametiasutuste võetud meetmed on aidanud vähendada eelarvepuudujääki allapoole 2010. aastaks kokkulepitud eesmärki. Kuid jooksevkonto ja valitsemissektori eelarve puudujääk (topeltpuudujääk) on ikka veel suhteliselt suur. Samuti võivad välislaenamise jätkuva suurenemisega kaasneda riskid. See tähendab, et makromajanduse kahjulikud tasakaalunihked on ikka veel olemas ning see ohustab tõsiselt Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust.ELI ABI MAKSEBILANSI TASAKAALUSTAMISE MEHHANISMI RAAMES ON OSA RAHVUSVAHELISTEST JÕPINGUTUSTESTRumeenia maksebilansi ikka veel riskantset olukorda silmas pidades ja tingimusel, et Rumeenia ametiasutused võtavad kohustuse rakendada ulatuslikku eelarve-, finants- ja struktuuripoliitikat hõlmavat kohandamiskava, soovitab komisjon pärast 3. märtsi 2011. aasta nõupidamisi majandus- ja rahanduskomiteega nõukogul võtta vastu otsus jätkata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 143 ettenähtud vastastikuse abi andmist. Rumeenia valitsus rakendab oma majandusprogrammi maksebilansi jätkusuutlikkust ähvardavate ülejäänud ohtude kõrvaldamiseks.Peale selle teeb komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega nõukogule ettepaneku võtta vastu otsus, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi kuni 1,4 miljardi euro väärtuses Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkuse toetamiseks[2]. Kavandatavat ennetavat abiprogrammi oleks võimalik käivitada kuni 31. märtsini 2013.Tundub, et praeguses olukorras, kus kapitali sissevool on vähenenud ning välised ja eelarvega seotud tasakaalunihked on jätkuvalt suured, on asjakohane anda Rumeeniale keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi liikmesriikide maksebilansi toetamise süsteemi alusel. Kuna praegustes turutingimustes ei ole Rumeenial kavas taotleda osamaksete väljamaksmist kättsaadavatest Rahvusvahelise Valuutafondi või ELi vahenditest, hõlbustaks ennetav finantsabi jätkata eelarve- ja maksebilansi puudujäägi nõuetekohast kohandamist.Abi suurendab valitsuse majandusprogrammi usaldusväärsust; programmiga nähakse muu hulgas ette eelarve jätkuv kohandamine ja finantsturureformi konsolideerimine ning pööratakse suuremat tähelepanu toote- ja tööturu reformidele ning ELi struktuurifondide aktiivsemale kasutamisele. Majandusprogrammi rakendamine suurendab Rumeenia majanduskasvu potentsiaali, mis peaks tõstma Rumeenia leu väärtust ning seeläbi vähendama ettevõtjate ja majapidamiste finantsolukorra halvenemise tõenäosust. Seega peaks majanduse elavnemine olema jätkusuutlikum ning pangandussektori varade kvaliteet peaks paranema, mis omakorda vabastab ressursse investeeringute tegemiseks.Kuna ennetava abi andmine kajastab asjaolu, et tavalistes turutingimustes suudab Rumeenia katta ise oma finantsvajadused ilma täiendava ametliku abita, peetakse riske, mis tõsiselt ähvardavad Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust kuni 2013. aasta esimese kvartalini, piisavalt maandatuks ennetavate laenude abil suuruses kuni viis miljardit eurot, kuna kavandatav ELi ennetav abi summas kuni 1,4 miljardit eurot antaks koos Rahvusvahelise Valuutafondi toetusega ennetava reservkrediidi lepingu alusel, mille väärtus on 3,09 miljardit SDRi (300 % Rumeenia kvoodist, ligikaudu 3,6 miljardit eurot). Maailmapank täidab oma arenguabi laenuprogrammi raames varem võetud kohustust ning jätkab 400 miljoni euro suuruse toetuse maksmist, lisaks näeb ta ette 750 miljoni euro suuruse tulemustepõhise rahastamise sotsiaalabi ja tervishoiu reformimiseks.ELi ennetava finantsabi andmisega toetatakse Rumeenia ametiasutuste tõsiste püüdluste jätkamist ulatusliku majandusprogrammi rakendamisel. Programm peaks täielikult kajastuma Rumeenia ajakohastatud lähenemisprogrammis ning Rumeenia riiklikus reformikavas. Asjaolu, et ELi laenu väljamaksmine sõltub konkreetsete majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest, sätestatakse Rumeenia ametiasutuste ja komisjoni vahel sõlmitavas vastastikuse mõistmise memorandumis; need tingimused on peamiselt järgmised:A: Eelarve tugevdamineEelarve tugevdamine on endiselt ülioluline osa reformikavast, millega nähakse ette 2011. aasta eelarvepuudujäägi vähendamine kassapõhiselt 4,4 %-le SKPst (ESA-põhiselt alla 5 % SKPst) ning 2012. aastal ESA-põhiselt alla 3 % SKPst, millega kõrvaldatakse ülemäärane eelarvepuudujääk. Lisaks kiirendatakse reformikavaga jõupingutusi maksuvõlgade vähendamiseks nii keskvalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste tasandil. Selliste riigi omanduses olevate ettevõtete finantsaruandlussüsteemi, kes on ümberliigitatud või kelle puhul on oht, et nad liigitatakse ümber avaliku sektori alla, on vaja parandada nii, et iga kuu saaks jälgida nii nende finantsolukorda üldiselt kui ka maksuvõlgasid, mida tahetakse järk-järgult vähendada. Avaliku sektori palgakulude ülemmääraks jääb 2011. aastal 39 miljardit Rumeenia leud (v.a sõjaväelaste sotsiaalkindlustusmaksed 1574 miljoni Rumeenia leu väärtuses, mida riik maksab uue pensioniseaduse kohaselt alates sellest aastast) ning nende puhul tuleb järgida aastateks 2012–2014 koostatud keskpika perioodi eelarvestrateegias sätestatud ülemmäärasid.B: Eelarve haldamine ja struktuursed eelarvereformidEelarve haldamisele aitab oluliselt kaasa Rahvusvahelise Valuutafondi pakutav tehniline abi avaliku sektori finantsjuhtimise ja kontrolli valdkonnas. See hõlmab ka töötajate koolitamist ning keskvalitsuse eelarve ja kulude haldamiseks kasutatava IT-infrastruktuuri täielikku uuendamist. Majandusprogrammis pööratakse tähelepanu sellele, et avaliku sektori investeerimisvajaduste pingerida tuleb otstarbekamalt koostada ning avaliku sektori investeerimisprojektide kavandamist, järelevalvet ja hindamist tuleb parandada. Majandusprogramm sisaldab selleks mitmeid meetmeid, sealhulgas projektide andmebaasi loomist; samuti kavandatakse rohkem kapitaliinvesteeringuid peaministri büroos ja rohkem järelevalvet teostatakse rahandusministeeriumis. Rahandusministeerium hakkab põhjalikult jälgima tervishoiuministeeriumi hallatavaid haiglate eelarveid, et vältida maksuvõlgade uut kuhjumist. Rumeenia ametiasutused vaatavad võlahaldusstrateegia läbi ja ajakohastavad seda igal aastal, st kõnealuse programmi raames 2011. aasta lõpuks ja uuesti 2012. aasta lõpuks.C: Finantssektori reguleerimine ja järelevalveFinantssektoris tagavad ametiasutused, et usaldatavusnormatiivide kohaldamine võla kapitaliseerimisel ei nõrgestaks krediidiasutuste finantspositsiooni. Selleks et valmistada ette rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutuselevõtt alates 2012. aastast, koostavad ametiasutused ettepanekud kohaldatavate usaldatavusfiltrite kohta, mille eesmärk on säilitada ettevaatlik lähenemisviis seoses laenukahjumi reservide, maksevõime ja varudega. Krediididistsipliini säilitamine ja moraalilanguse vältimine võlgnike seas aitab oluliselt tõhustada finantsstabiilsust. Seepärast on valitsus peatanud õigusaktiettepanekute (nt üksikisiku maksejõuetust käsitlev seadus) tegemise ning selliste võlanõudeõiguse sätete väljatöötamise, mis kahjustaksid krediididistsipliini. Lisaks teevad ametiasutused vajalikud muudatused kindlustusseltside pankrotimenetlust käsitleva seaduse sätete ühtlustamiseks maksejõuetust käsitleva üldise seaduse ja kindlustustegevust ja -järelevalvet käsitleva seaduse sätetega.D: RahapoliitikaRahapoliitika on jätkuvalt suunatud hinnastabiilsuse säilitamisele ja Rumeenia Panga poolt eesmärgiks seatud inflatsioonitaseme (3,0 % ± 1 protsendipunkti 2011. ja 2012. aasta lõpus) saavutamisele.E: StruktuurireformidRumeenia valitsuse majandusprogramm on kindlalt suunatud toote- ja tööjõuturu reformimisele, et parandada kõnealuste turgude toimimist, muuta Rumeenia majandus seeläbi välismõjude suhtes vastupidavamaks ja tugevdada selle pikaajalist kasvupotentsiaali. Kõnealuse programmiga ettenähtud struktuurireformi kava lisatakse Rumeenia riiklikusse reformikavasse ning see aitab Rumeenial saavutada oma riiklikke eesmärke, mis on osa Euroopa 2020 kasvustrateegiast.Energeetikasektoris nähakse programmiga ette vähendada hinnakujundust ning elektri ja gaasiga kauplemist käsitlevaid piiranguid, et lihtsustada turulepääsu ja suurendada ülekandevõimsust ning aidata luua täielikult toimiv, integreeritud ja ühendatud elektri- ja gaasienergia siseturg, mille olulisust rõhutas Euroopa Ülemkogu taas 4. veebruaril 2011. Programmi kohaselt tuleb luua tugev ja sõltumatu energeetikasektorit reguleeriv asutus, miss on suuteline täitma kolmandas energeetikapaketis kindlaksmääratud ülesandeid ja kohustusi. Söesektori ümberkorraldamiskava esitatakse komisjonile. Kõnealuse programmiga nähakse ette ka raudteesektori ulatuslik reformimine, et tõhustada reisijateveoteenuste pakkumist ja raudteeinfrastruktuuri kavandamist ning suurendada samal ajal sektori atraktiivsust muude kui reisijateveoga (kaubavedu) tegelevate ettevõtjate silmis. Reforme aitab ellu viia raudteesektori tugev ja sõltumatu reguleeriv asutus.Avaliku ja erasektori partnerlust käsitlev Rumeenia õigusraamistik on vaja läbi vaadata, et tagada selle täielik kooskõla riigihankeid käsitlevate ELi direktiividega. Samuti viiakse lõpule riigihankeid käsitleva õigusraamistiku läbivaatamine. Programmiga luuakse teenustedirektiivi kohane ühtne kontrollpunkt ettevõtjate aitamiseks kõigis sellistes haldusmenetlustes, mis on vajalikud ettevõtte asutamiseks Rumeenias või piiriülese teenuse pakkumiseks, ning kõrvaldatakse jaemüügikaupluste loomise piirangud.Programmiga jätkatakse tööturu reformimist: 2011. aastal on kavas heaks kiita tööseaduse muudatus ning palgakujundusega tegelevaid asutusi on kavas ühtlustada. Tööturu jäikust on kavas vähendada nii, et hakatakse rohkem kasutama tähtajalisi töölepinguid, vähendatakse ületundide eest heldekäeliselt makstavaid hüvitisi ning pikendatakse alalise lepinguga töötajate katseaega. Rumeenia valitsus otsib koos asjaomaste sidusrühmadega võimalusi, kuidas muuta erasektori palgaläbirääkimised otstarbekamaks. Lisaks sisaldab poliitikaprogramm meetmeid, millega suurendatakse tööjõupakkumise stiimuleid ning vähendatakse samal ajal nn musta töö osakaalu. Reformid on kooskõlas ELi direktiivide ja tööõiguse põhireeglitega ning lisaks võetakse täiel määral arvesse vajadust kohaldada paindlikkust ja turvalisust ühendavat terviklikku lähenemisviisi.Ametiasutused võtavad meetmeid selleks, et parandada riigi omanduses olevate ettevõtete juhtimist, sealhulgas finantssektoris.Kuna ELi vahendite kasutamist tuleks oluliselt suurendada, nähakse programmiga ette, et rakendatakse valitsuse tegevuskava, mida Rumeenia ametiasutused praegu viimistlevad vastuseks komisjoni presidendi 13. detsembri 2010. aasta kirjale. Programmis kehtestatakse tõendatud kulutuste kumulatiivset koondtaset käsitlevad konkreetsed eesmärgid 2012. aasta lõpuni; muu hulgas tagatakse aastaeelarvetes kaasrahastamise jaoks piisavad riiklikud vahendid, et vältida olukorda, kus Rumeenia jääks ilma suurest osast vahenditest, mis struktuurifondidest on ette nähtud riigi majandusarengu toetamiseks.2011/0072 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[3] eriti selle artikli 3 lõiget 2,võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:1.  Otsusega 2011/xxx/EL otsustas nõukogu jätkata Rumeeniale vastastikuse abi andmist.2.  Tundub, et praeguses olukorras, kus kapitali sissevool on vähenenud ning välised ja eelarvega seotud tasakaalunihked on jätkuvalt suured, on asjakohane anda Rumeeniale keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi liikmesriikide maksebilansi toetamise süsteemi alusel. Kuna praegustes turutingimustes ei ole Rumeenial kavas taotleda ühegi osamakse väljamaksmist, aitaks ennetav finantsabi jätkata eelarve- ja maksebilansi puudujäägi nõuetekohast kohandamist ning suurendada valitsuse majandusprogrammi usaldusväärsust; programmiga nähakse muu hulgas ette jätkuvalt kohandada eelarvet ja konsolideerida finantsturureformi ning pööratakse suuremat tähelepanu toote- ja tööturureformidele ning ELi struktuurifondide aktiivsemale kasutamisele. Kõnealused meetmed peaksid tugevdama Rumeenia majanduskasvu potentsiaali, toetama rahapoliitika ja finantsstabiilsust, suurendama usaldust Rumeenia leu suhtes ning vähendama ettevõtjate ja majapidamiste finantsolukorra halvenemise tõenäosust.3.  Kui valitsuse majandusprogrammi praeguse alusstsenaariumiga seotud riskid realiseeruvad, ei oleks Rumeenia võimeline oma välisrahastamisvajadusi kättesaadavatest rahastamisvahenditest katma, suurel määral seetõttu, et otseste välisinvesteeringute sissevool on vähenenud ning et eelkõige pangad annavad lõppeva tähtajaga laenude tagasimaksmiseks vähem laene. Sellise stressistsenaariumi korral tuleks ülejäänud rahastamisvajadused katta ELi ennetava finantsabi programmi käivitamisega. Stressistsenaarium on välja töötatud tihedas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga ning sellest lähtub rahvusvahelisest finantsabist kaetav ligikaudu 5 miljardi euro suurune täiendav rahastamisvajadus.4.  On asjakohane anda Rumeeniale kuni 1,4 miljardit eurot ELi ennetavat abi kooskõlas ELi keskmise tähtajaga finantsabi süsteemiga, mis on määrusega (EÜ) nr 332/2002 loodud liikmesriikide maksebilansi toetamiseks. Kõnealust abi tuleks anda koos Rahvusvahelise Valuutafondi poolt [21.] märtsil 2011 heakskiidetud reservkrediidi lepingu alusel antava 3,09 miljardi SDRi suuruse (ligikaudu 3,6 miljardi euro) abiga. Maailmapank täidab oma arenguabi laenuprogrammi raames varem võetud kohustust ning jätkab 400 miljoni euro suuruse toetuse maksmist, lisaks näeb ta ette 750 miljoni euro suuruse tulemustepõhise rahastamise sotsiaalabi ja tervishoiu reformimiseks.5.  Abi peaks haldama Euroopa Komisjon, kes lepib pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist Rumeenia ametiasutustega kokku ennetava finantsabiga seotud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused. Kõnealused tingimused tuleks sätestada vastastikuse mõistmise memorandumis.6.  Kuna finantsabi on ennetavat laadi, taotleb Rumeenia ELi laenu eri osamaksete väljamaksmist üksnes juhul, kui tal tekib probleeme seoses maksebilansiga või kapitali liikumisega. Juhul kui Rumeenia esitab komisjonile rahastamistaotluse, otsustab komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, kas programm käivitatakse ning milline on iga osamakse summa ja väljamaksmise ajakava. Võimalike väljamaksetega seotud üksikasjalikud finantstingimused sätestatakse laenu raamlepingus.7.  Ennetavat finantsabi tuleks anda selleks, et toetada valitsuse majanduspoliitilise programmi edukat rakendamist ja seeläbi aidata tagada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 18.  Euroopa Liit annab Rumeeniale keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi kuni 1,4 miljardit eurot. Juhul kui finantsabi programm käivitatakse ja osamakseid hakatakse välja maksma, antakse abi laenuna, mille maksimaalne keskmine tagasimaksetähtaeg on seitse aastat.9.  ELi ennetava finantsabi programmi võib käivitada ning väljamaksete tegemist võib taotleda kuni 31. märtsini 2013.Artikkel 210.  Komisjon haldab abi viisil, mis on kooskõlas Rumeenia kohustuste ja nõukogu soovitustega, eelkõige nendega, mis on seotud riikliku reformikava ning kord aastas ajakohastatava lähenemisprogrammi rakendamisega.11.  Komisjon lepib pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist Rumeenia ametiasutustega kokku ennetava finantsabiga seotud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused, mis on loetletud artikli 3 lõikes 3. Kõnealused tingimused sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis vastavalt lõikes 1 osutatud kohustustele ja soovitustele. Üksikasjalikud finantstingimused sätestab komisjon laenu raamlepingus.12.  Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud.Artikkel 313.  Kui Rumeenia taotleb kirjalikult ELi ennetava finantsabi programmi käivitamist, kontrollib komisjon olukorda. Komisjon otsustab pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, kas programmi käivitamine ja sellele järgnev taotlus väljamaksete tegemiseks on põhjendatud ning määrab kõnealuste väljamaksete summa ja ajakava. Kui finantsabi programm käivitatakse, võib vahendid välja maksta kuni kolme osamaksena, mille summa ja väljamaksmise ajakava sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumi lisandis. Iga osamakse võidakse välja maksta korraga või mitmes osas.14.  Kui finantsabi programm käivitatakse, makstakse laen või selle osad välja tingimusel, et lõikes 1 osutatud vastastikuse mõistmise memorandumi lisand on jõustunud. Komisjon teeb otsuse ELi laenu või selle osade väljamaksete tegemise kohta pärast majandus- ja rahanduskomitee arvamuse saamist.15.  Kõik väljamaksed tehakse tingimusel, et lähenemisprogrammis ja riiklikus reformikavas esitatud Rumeenia valitsuse majandusprogrammi on rakendatud rahuldavalt; eelkõige tuleb täita vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused, mis hõlmavad muu hulgas järgmist:16.  eelarvete vastuvõtmine ja meetmete rakendamine kooskõlas selliste eelarveaastateks 2011–2013 kehtestatud selgete eelarve-eesmärkidega, mis toetavad eelarve konsolideerimise jätkamist, et stabiliseerida valitsemissektori võla suhe SKPsse ning kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk vastavalt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames nõukogu poolt esitatud soovitustele;17.  võrdlustasemete järkjärguline karmistamine, et vähendada nii keskvalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste maksuvõlga;18.  tõhusama aruandlussüsteemi kasutuselevõtt sellistes riigi omanduses olevates ettevõtetes, mis ESA määratluse kohaselt juba kuuluvad valitsemissektorisse, ning ka sellistes ettevõtetes, mille Eurostart liigitab tõenäoliselt ümber valitsemissektorisse 2011. ja 2012. aastal, et valitsus saaks pidevalt hinnata tõenäolist mõju valitsemissektori eelarve puudujäägile ning nimetatud ettevõtete maksuvõlgade, toetuste, vahendite ümberpaigutamise ja kahjumiga seotud arengut;19.  avaliku sektori palgakulude pidev järelevalve, et palgakulud püsiksid keskpika perioodi eelarvestrateegias sätestatud ülemmäärade piires;20.  vajadusepõhise kaasrahastamise süsteemi kehtestamine tervishoiuvaldkonnas ning piisava kontrolli- ja järelevalvesüsteemi kasutuselevõtt, et vältida tervishoiusüsteemi maksuvõlgade kuhjumist;21.  meetmed avaliku sektori investeerimiseelarve haldamise parandamiseks 2012.–2014. aasta eelarvestrateegia kohaselt ja nii, et rõhku pannakse üleminekule täielikult riigi rahastatavatelt investeeringutelt ELi kaasrahastatavatele investeeringutele;22.  mitmeaastase võlahaldusstrateegia läbivaatamine, ajakohastamine ja avaldamine kord aastas;23.  meetmed palgakujundussüsteemi otstarbekohastamiseks, et palkade kujunemine kajastaks paremini tootlikkust, ning reformid, millega suurendatakse töölepingute ja tööaja korralduse paindlikkust vastavalt turvalist paindlikkust käsitlevale terviklikule lähenemisviisile;24.  meetmed, millega parandatakse energia- ja transpordituru toimimist vajaduse korral kooskõlas ELi õigusaktidega;25.  meetmed, millega lihtsustatakse teenustevaldkonna ettevõtluskeskkonda kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul[4];26.  meetmed krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide raamistiku täiendavaks tugevdamiseks ning 2012. aastal toimuva rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutuselevõtu ettevalmistamiseks;27.  õigusaktide muudatused kindlustusseltside likvideerimist käsitleva seaduse, maksejõuetust käsitleva üldise seaduse ning kindlustustegevust ja -järelevalvet käsitleva seaduse vahelise kooskõla tagamiseks;28.  ELi struktuurifondide ja ühtekuuluvusfondi aktiivsem kasutamine ning konkreetsed eesmärgid selle kohta, milline peaks olema kõnealuste fondide vahenditest tehtud tõendatud kulutuste kumulatiivne koondtase.29.  Lubatud on kaalutletult sõlmida intressimäära vahetustehinguid kõrgeima krediidikvaliteedi astmega osalistega, kui see on vajalik laenu rahastamiseks. Komisjon teavitab majandus- ja rahanduskomiteed laenude võimalikust refinantseerimisest või finantstingimuste ümberkorraldamisest.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.Artikkel 5Käesolev otsus jõustub sellest teavitamise päeval.Artikkel 6Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel, [kuupäev].Nõukogu nimeleesistujaSELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA(vrd sise-eeskirjade artikkel 16)POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA RAHANDUSVALDKONDTEGEVUSVALDKOND: FINANTSTEHINGUD JA FINANTSINSTRUMENDID1. ETTEPANEKU NIMETUS, ASJAOMANE EELARVERIDA JA JAOTISEttepanek nõukogu otsuse kohta, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi, koostoimes soovitusega nõukogu otsuse kohta, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi.01 04 01 01 Euroopa Liidu tagatis maksebilansi toetuseks võetud ELi laenudele.2. ÕIGUSLIK ALUS:ELi toimimise lepingu artiklid 143 ja 352; nõukogu määrus (EÜ) nr 332/2002.3. EELARVEAASTA ÜLDANDMED (EURODES)Sellesse punkti kirjendatakse Euroopa Liidu poolt antud tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intresside ja muude kulude) tagasimaksmist juhul, kui võlgnik (Rumeenia) jätab täitmata oma lepingulised kohustused.Eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet („p. m.”) rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist ei kasutata.3a – Jooksev aastaEi kohaldataKulukohustused |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta |Ümberpaigutamised |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3b – ÜlekandmineEi kohaldataKulukohustused |Ülekandmine |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3c – Järgnev eelarveaastaEi kohaldataKulukohustused |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta | p. m. |Ümberpaigutamised |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa | p. m. |4. MEETME KIRJELDUSKavandatav keskmise tähtajaga ennetav finantsabi Rumeeniale, mis hõlmab kuni 1,4 miljardi euro suurust ELi laenu (rahastatakse ELi poolt rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt võetud laenudest). Abi antakse sellise rahvusvahelise rahastamispaketi raames, mis hõlmab eelkõige Rahvusvahelise Valuutafondi reservkrediidi lepingu alusel antavat laenu suurusega 3,09 miljardit SDRi (ligikaudu 3,6 miljardit eurot). Maailmapank on lubanud anda laenu kuni 1,15 miljardit eurot, millest 400 miljonit eurot oli juba ette nähtud eelmises rahvusvahelises rahastamispaketis. Rumeeniale antava ELi keskmise tähtajaga ennetava finantsabi eesmärk on maandada ikka veel kõrgendatud riske, mis on seotud Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkusega, mis on alates 2009. aastast olnud tõsises ohus. Ennetava abiga toetatakse jätkuvalt ka valitsuse majandusprogrammi, mille eesmärk on muu hulgas veelgi suurendada investorite usaldust, ning vähendatakse pingete uue kuhjumise tõenäosust finantsturgudel. Uus ennetav abi peaks eeldatavalt toetama finantsstabiilsust, mis ulatub oluliste rahvusvaheliste (sh pankadevaheliste) sidemete kaudu üle abisaajariigi piiride. Toetatav valitsuse majanduspakett hõlmab puudujäägi edasist vähendamist 2011.–2013. aastal, et vähendada valitsuse vajadust rahaliste vahendite järele. Komisjoni poolt koostöös majandus- ja rahanduskomiteega hallatav abi võimaldab tagada, et EL on aktiivselt kaasatud Rumeenia majanduspoliitika kujundamisesse ning et kõnealune poliitika on kooskõlas Rumeenia kohustustega ELis ja nõukogu soovitustega, eriti seoses riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi rakendamisega.Kui Rumeenia esitab taotluse finantsabi saamiseks ning kui komisjon ja majandus- ja rahanduskomitee selle rahuldavad, võtab EL Rumeeniale laenu andmise eesmärgil kapitaliturgudelt või finantsinstitutsioonidelt laenu. Võetud laen kaetakse ELi tagatisega. Rumeeniale antavate laenude põhisumma oleks kuni 1,4 miljardit eurot.ELi poolt antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Rumeenia ei suuda täita oma lepingulisi kohustusi.Kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sel juhul kohaldatakse nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2007/436/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta; EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1) artiklit 12.5. KASUTATAV ARVUTUSMEETODEi kohaldata.6. MAKSEGRAAFIK (EURODES)Ei kohaldata.Rubriik | Assigneeringud | Maksed |aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | Järgmised eelarve-aastad |aasta n |aasta n+1 |aasta n |aasta n+1 |Kokku |[1] Nõukogu 6. mai 2009. aasta otsus, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi (2009/458/EÜ) (ELT L 1150, 13.6.2009), ning nõukogu 6. mai 2009. aasta otsus, millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi (2009/459/EÜ) (ELT L 150, 13.6.2011, lk 8). Nõukogu muutis seda otsust 16. veebruaril 2010, et käsitleda prognoositust suurema majanduslanguse mõju programmi eesmärkidele (2010/183/EL) (ELT L 83, 30.3.2010, lk 19).[2] Kavandatav abi antaks vastavalt nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002 ettenähtud toetamissüsteemile, mis on mõeldud selliste ELi liikmesriikide jaoks, kes ei ole veel eurot kasutusele võtnud.[3] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.[4] ELT L 376, 27.12.2006, lk 36.