               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.10.2015
            COM(2015) 501 final
            2015/0240(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni teenustekaubanduse nõukogus võetav seisukoht eesmärgiga saada heakskiit sooduskohtlemisele, mis ulatub turulepääsust kaugemale ja mida Euroopa Liit kohaldab ühepooselt vähim arenenud riikide teenuste ja teenusepakkujate suhtes teenuste eest tasumisest vabastamise korra alusel

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Ettepanek nõukogu otsuse kohta on esitatud seoses korraga, mille WTO on ette näinud vähim arenenud riikide vabastamiseks teenuste eest tasumisest. Teenuste eest tasumisest vabastamise kord
                  1
                võimaldab WTO liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes teenustega seoses ühepoolseid soodustusi ja selle tingimus on, et teenustekaubanduse nõukogu kiidab heaks soodustused, millest on teatatud ja mida kohaldatakse muude kui teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) XVI artiklis (turulepääs) kirjeldatud meetmete suhtes.

               Komisjon võttis 23. juulil 2015 vastu ettepaneku nõukogu otsuse kohta,
                  2
                millega määratakse kindlaks liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni teenustekaubanduse nõukogus võetav seisukoht seoses selliste soodustuste heakskiitmisega, millest teised WTO liikmed on teatanud ja mida kohaldatakse vähim arenenud riikide muude kui teenustekaubanduse üldlepingu XVI artiklis (turulepääs) kirjeldatud teenuste ja teenuseosutajate suhtes.

               Ettepanekus nõukogu otsuse kohta määratakse kindlaks, et Euroopa Liidu poolt teenustekaubanduse nõukogus võetav seisukoht on taotleda heakskiitu sooduskohtlemisele, mis ulatub kaugemale turulepääsust, mida Euroopa Liit kavatseb ühepoolselt võimaldada vähim arenenud riikide teenustele ja teenusepakkujatele.

               Vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava sooduskohtlemise kavandamisel võeti aluseks lähenemisviis, millest teatati WTO liikmetele teenustekaubanduse nõukogu 5. veebruaril 2015. aastal toimunud kõrgetasemelisel kohtumisel, ja WTO-le 30. juulil 2015 edastatud avaldus kavandatava teavitamise kohta.

               Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätete ja liidu muude tegevuspõhimõtetega

               Balil 3.-6. detsembril 2013 toimunud üheksandal WTO ministrite konverentsil ühines Euroopa Liit kokkuleppega võtta vastu otsus vähim arenenud riikide teenuste eest tasumisest vabastamise korra rakendamise kohta
                  3
               . EL tegutseb sihikindlalt selle nimel, et saavutada edu 2015. aasta detsembris Nairobis toimuval kümnendal WTO ministrite konverentsil ning teha otsustavaid edusamme Doha arenguvooru läbirääkimistel ja Bali tulemustepaketi, sealhulgas vähim arenenud riike käsitlevate sätete rakendamisel. Kavandatav nõukogu otsus on osa Bali rakendusprotsessist.

               Vabastamise korra raames kohaldatavate soodustustega toetatakse vähim arenenud riikide majandusarengut, mis omakorda aitab saavutada aluslepingu eesmärke, mille kohaselt EL aitab kaasa maailmakaubanduse harmoonilisele arengule ning töötab välja ja viib ellu ühist poliitikat, et soodustada arengumaade säästvat arengut
                  4
               . Kavandatav teade soodustab ka Doha arengukava teenuseid käsitleva osa üle peetavate läbirääkimiste lõpuleviimist.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               Õiguslik alus

                  Kavandatava nõukogu otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 91 ja 100 ning artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud, et kui rahvusvahelise lepingu alusel loodud organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akt, võtab nõukogu komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht seoses kõnealuse akti vastuvõtmisega asjaomases organis. Kuigi nendest soodustustest teatamisel, mida liit kavatseb kohaldada vähim arenenud riikide suhtes, ei ole õiguslikke tagajärgi, kaasnevad sellega kohustused, mis ulatuvad turulepääsust kaugemale ja milleks on vaja teenustekaubanduse nõukogu heakskiitu, mille puhul on asjakohane asutamislepingu artikli 218 lõike 9 kohane otsus. Kavandatavad soodustused on seotud teenustekaubanduse üldlepingus sisalduvate kohustustega ja võivad käsitleda kõiki teenuste sektoreid, sealhulgas transporditeenuseid. Seepärast kuulub kavandatav otsus Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 91 ja 100 ning artikli 207 lõike 4 esimese lõigu reguleerimisalasse.

               3.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta eelarvet.

               2015/0240 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni teenustekaubanduse nõukogus võetav seisukoht eesmärgiga saada heakskiit sooduskohtlemisele, mis ulatub turulepääsust kaugemale ja mida Euroopa Liit kohaldab ühepooselt vähim arenenud riikide teenuste ja teenusepakkujate suhtes teenuste eest tasumisest vabastamise korra alusel

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 91 ja 100 ning artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Maailma Kaubandusorganisatsiooni (edaspidi „WTO”) asutamist käsitleva Marrakechi lepingu IX artiklis on sätestatud kord erandite tegemiseks nimetatud lepingu lisades 1A, 1B või 1C ja nende lisades sisalduvatest mitmepoolsetest kaubanduslepingutest.

               (2)Esitatud on taotlus, et teha erand, mis võimaldaks WTO liikmesriikidel kohaldada sooduskohtlemist liikmeks olevate vähim arenenud riikide teenuste ja teenuseosutajate suhtes, ilma et sellist kohtlemist võimaldataks kõigist teistest WTO liikmesriikidest pärit sarnaste teenuste ja teenuseosutajate suhtes, kaldudes erandkorras kõrvale teenustekaubanduse üldlepingu II artikli lõike 1 kohasest kohustusest. Nõukogu 14. detsembri 2011. aasta otsusega (2012/8/EL) on võetud vastu liidu seisukoht, millega toetatakse erandi tegemist.

               (3)WTO ministrite 17. detsembri 2011. aasta otsuse (millega antakse WTO liikmetele õigus kohaldada 15aastase ajavahemiku jooksul sooduskohtlemist liikmeks olevate vähim arenenud riikide teenuste ja teenuseosutajate suhtes) lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud, et vastavalt kõnealusele erandile sooduskohtlemist kohaldavad liikmed esitavad teenustekaubanduse nõukogule teate ning et muude kui teenustekaubanduse üldlepingu XVI artiklis kirjeldatud meetmete suhtes kohaldatava sooduskohtlemise tingimuseks on teenustekaubanduse nõukogu heakskiit vastavalt asjaomase nõukogu menetlustele. Nõuet, et kõnealused meetmed peavad saama teenustekaubanduse nõukogu heakskiidu, on korratud WTO ministrite 7. detsembri 2013. aasta otsuse punktis 1.3.

               (4)Nõukogu [] 2015. aasta [] otsusega määrati kindlaks liidu seisukoht kiita heaks soodustused, mis ulatuvad kaugemale teenustekaubanduse üldlepingu XVI artikli kohastest soodustusest, mida teised WTO liikmed kohaldavad liikmeks olevate vähim arenenud riikide teenuste ja teenuseosutajate suhtes.

               (5)Lisaks teiste WTO liikmete kohaldatavate soodustuste heakskiitmisele on Euroopa Liidu arengueesmärkide ja Doha arengukava teenuseid käsitleva osa üle peetavate läbirääkimiste lõpuleviimise huvides, et Euroopa Liit saaks heakskiidu sooduskohtlemisele, mis ulatub kaugemale turulepääsust, mida ta kavatseb võimaldada vähim arenenud riikide teenustele ja teenuseosutajatele, pöörates erilist tähelepanu soodustustele, mida kohaldatakse seoses füüsiliste isikute teenuste osutamise eesmärgil ajutise riigis viibimisega, et pakkuda stiimuleid rahvusvahelisest õigusest tulenevate tagasivõtukohustuste täitmiseks, olemasolevate tagasivõtulepingute rakendamiseks ja uute sõlmimiseks, eeldusel et liikmeks olevad vähim arenenud riigid teevad Euroopa Liiduga rände haldamisel koostööd,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liit taotleb Maailma Kaubandusorganisatsiooni teenustekaubanduse nõukogus heakskiitu sooduskohtlemisele, mida ta kavatseb kohaldada vähim arenenud riikide teenuste ja teenusepakkujate suhtes, eriti seoses turulepääsust kaugemale ulatuvate soodustustega, mis on kindlaks määratud käesoleva otsuse liites ja mida kohaldatakse kooskõlas WTO ministrite 17. detsembri 2011. aasta otsusega (WT/L/847) ja 7. detsembri 2013. aasta otsusega (WT/L/918).

               Kõnealuse seisukoha esitab Euroopa Komisjon.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Vabastamise kord on WTO peanõukogu / ministrite konverentsi antav luba teha ajutiselt erandeid teatavatest WTO tavapäraselt kehtivatest kohustustest.

                     (2)
                  COM (2015)356.

                     (3)
                  WT/L/918.

                     (4)
                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 205 ja 206 ning Euroopa Liidu lepingu artikkel 21.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.6.2016
            COM(2016) 367 final
            2016/0168(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega lubatakse Austria Vabariigil ja Rumeenial anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Peruu ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Praeguseks 93 riigi (sealhulgas kõik ELi liikmesriigid) poolt ratifitseeritud rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta konventsioon“) eesmärk on taastada endine olukord, mille käigus ebaseaduslikult ära viidud või kinni peetud lapsed tagastatakse kiiresti konventsiooniosaliste kindlaks määratud keskasutustevahelise koostöösüsteemi kaudu.

                  Kuna lapseröövi ennetamine on oluline osa lapse õiguste edendamist käsitlevast ELi poliitikast, tegeleb Euroopa Liit rahvusvahelisel tasandil aktiivselt 1980. aasta konventsiooni kohaldamise tõhustamisega ning kutsub kolmandaid riike üles sellega ühinema.

                  Peruu andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 28. mail 2001. Konventsioon jõustus Peruus 1. augustil 2001.

                  1980. aasta konventsiooni artikli 38 lõikes 4 sätestatakse, et konventsiooni kohaldatakse ühineva riigi ja selliste osalisriikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud.

                  Kuna rahvusvahelise lapseröövi küsimus kuulub Euroopa Liidu ainuvälispädevusse, tuleb otsus Peruu ühinemisele nõusoleku andmise kohta ELi tasandil vastu võtta nõukogu otsuse kujul. Liikmesriigid peaksid seega tegema Euroopa Liidu huvides avalduse nõustumise kohta Peruu ühinemisega.

                  ELi ainupädevust kolmandate riikide 1980. aasta konventsiooniga ühinemise heakskiitmise küsimustes kinnitas Euroopa Liidu Kohus, kellega komisjoni algatusel konsulteeriti.

                  14. oktoobril 2014 kinnitas Euroopa Liidu Kohus oma arvamuses 1/13, et nõusoleku andmine kolmanda riigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva konventsiooniga kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse.

                  Kohus nõudis selles küsimuses üksmeelt ELi tasandil, et hoida ära vahelduvat geomeetriat liikmesriikide vahel.

                  1980. aasta konventsioon juba kehtib Peruu ja valdava enamiku ELi liikmesriikide (25) vahel. Üksnes Austria, Taani ja Rumeenia ei ole veel nõustunud Peruu ühinemisega konventsiooniga.

                  Peruu teavitas 2015. aastal komisjoni oma huvist jõustada konventsioon ka Austria ja Rumeenia suhtes, kellele Euroopa Liit peaks andma volitused nõustuda Peruu ühinemisega 1980. aasta konventsiooniga.

                  Austria ja Rumeenia nõusolek muudaks 1980. aasta konventsiooni kehtivaks Peruu ja ELi kõigi liikmesriikide vahel, v.a Taani.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

                  1980. aasta Haagi konventsioon on nõukogu määruse nr 2201/2003
                     1
                   (tuntud kui „Brüsseli IIa määrus“) rahvusvaheline analoog vanema sooritatud lapseröövide valdkonnas. Viimane on abieluasjade ja vanemliku vastutuse küsimustes tehtava ELi õigusalase koostöö nurgakivi.

                  Määruse üks peamisi eesmärke on hoida ära lapserööve liikmesriikide vahel, kehtestades menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine liikmesriiki, kus on nende alaline elukoht. Selleks sisaldab Brüsseli IIa määruse artikkel 11 1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatud menetlust, mida on täiendatud mõningate selle aspektide selgitustega, eelkõige seoses lapse ärakuulamise, otsuse tegemise tähtajaga pärast tagastamistaotluse esitamist ja lapse tagastamise põhjendustega. Määrusega on kehtestatud ka sätted, mis reguleerivad tagasitoomisel tekkivaid vastuolusid ja erinevates liikmesriikides väljastatud tagasitoomisest keeldumise otsuseid.

                  Euroopa Liit toetab rahvusvahelisel tasandil kolmandate riikide ühinemist 1980. aasta konventsiooniga, et liikmesriigid saaks rahvusvaheliste lapseröövidega tegeledes toetuda ühtsele õigusraamistikule.

                  21. detsembril 2011 võttis komisjon vastu 8 nõukogu otsuse ettepanekut, et võtta kiita heaks 8 kolmanda riigi (Maroko, Singapur, Vene Föderatsioon, Albaania, Andorra, Seišellid, Gabon ja Armeenia) ühinemine 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi käsitleva konventsiooniga
                     2
                  .

                  2015. aasta juunist detsembrini võeti Euroopa Liidu Nõukogus eelnimetatud ettepanekute alusel vastu 7 otsust
                     3
                  .

                  Käesolev ettepanek käsitleb kolmandat riiki (Peruu), mis ühines 1980. aasta konventsiooniga enne ELi välispädevuse kehtestamist rahvusvahelise lapseröövi küsimustes Brüsseli IIa määruse vastuvõtmisega.

               •Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega

                  Peale üldise eesmärgi arendada õigusalast koostööd tsiviilasjades, millel on vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 81 piiriülene mõju, on käesolev ettepanek seotud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud üldeesmärgiga kaitsta lapse õigusi. 1980. aasta Haagi konventsioon on mõeldud lapse kaitsmiseks vanema sooritatud lapseröövi kahjuliku mõju eest ja tagada lapsele kontakti säilimine mõlema vanemaga, näiteks tagades suhtlusõiguse tulemuslik kohaldamine.

                  Ettepanek on ka kooskõlas vahendamise edendamise eesmärgiga piiriüleste perekonnasiseste vaidluste lahendamisel. Direktiivi vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades
                     4
                   kohaldatakse muu hulgas perekonnaõiguse suhtes ühises Euroopa õigusruumis. Ka 1980. aasta Haagi konventsioon kutsub üles perekonnasiseste vaidluste sõbralikule lahendamisele. Üks heade tavade juhend, mille Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents 1980. aasta Haagi konventsiooni alusel avaldas, on pühendatud vahendamise kasutamisele konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvate rahvusvaheliste perekonnasiseste lapsi puudutavate vaidluste lahendamisele. Euroopa Komisjoni algatusel on see juhend tõlgitud peale inglise ja prantsuse keele kõigisse ELi keeltesse ja ka araabia keelde, et toetada dialoogi riikidega, mis ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud, ja aidata leida konkreetseid viise lahendada nende riikidega probleeme, mida tekitavad rahvusvahelised lapseröövid
                     5
                  .

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Arvestades asjaolu, et otsus käsitleb rahvusvahelist lepingut, on sellisel puhul õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 218 koos artikli 81 lõikega 3. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.

                  Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning seetõttu osalevad nad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning kohaldamisel.

                  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

                  •
                        Subsidiaarsus

                  Algatus, nagu kinnitas Euroopa Liidu Kohtu arvamus 1/13, kuulub ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt ELi ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev ettepanek on koostatud kooskõlas nõukogu juba vastu võetud samateemaliste otsustega ning see ei lähe kaugemale kui on vajalik ELi ühtse tegutsemise saavutamiseks rahvusvaheliste lapseröövide valdkonnas, tagades et kõik ELi liikmesriigid nõustuvad teatava aja jooksul Peruu ühinemisega 1980. aasta Haagi konventsiooniga.

               3.JÄRELHINDAMISTE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISTE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Austria ja Rumeenia, kellega komisjon konsulteeris nende valmisoleku asjus nõustuda Peruu ühinemisega 1980. aasta konventsiooniga, andsid positiivse vastuse.

                  15. jaanuari 2016. aasta ekspertide kohtumise arutelud näitasid, et praegusel etapil ei ole liikmesriikidel vastuväiteid Austria ja Rumeenia nõusolekule Peruu ühinemisega 1980. aasta konventsiooniga.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Võttes arvesse, et konventsioon kehtib juba 25 liikmesriigiga, olid komisjon ja liikmesriikide eksperdid seisukohal, et sellistel juhtudel puudub eriline vajadus hinnata olukorda asjaomases kolmandas riigis.

                  Liikmesriikide eksperdid ei teatanud ühestki probleemist seoses 1980. aasta konventsiooni kohaldamisega Peruu suhtes.

               •Mõju hindamine

                  Käesoleval ettepanekul ei ole märkimisväärseid majanduslikke, sotsiaalseid ega keskkonnamõjusid, mis nõuaksid mõju hindamist Euroopa Komisjoni parema õigusloome suuniste alusel. Sarnaselt 2015. aastal juba vastu võetud nõukogu seitsme otsusega teatavate kolmandate riikide 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemise heakskiitmise kohta, ei ole käesoleva ettepaneku puhul asjaomase õigusakti iseloomu tõttu mõjuhinnangut vaja. Ei olegi ju muid valikuid kui nõukogu otsus kolmanda riigi 1980. aasta konventsiooniga ühinemise heakskiitmise kohta.

                  Peruu olukorra hindamine loeti ebavajalikuks, võttes arvesse nii asjaolu, et konventsioon kehtib juba Peruu ja ELi 25 liikmesriigi vahel, kui ka Austria ja Rumeenia valmisolekut nõustuda Peruu ühinemisega.

                  4.
                        MÕJU EELARVELE

                  Kavandatud otsusel puudub mõju eelarvele.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Kuna ettepanek käsitleb ainult teatavate liikmesriikide volitamist kiita heaks Peruu ühinemine 1980. aasta konventsiooniga, piirdub selle rakendamise seire kontrolliga, kas liikmesriigid järgivad kirjaliku nõusoleku sõnastust ja selle hoiuleandmise tähtaega, ning kas nad teavitavad komisjoni hoiuleandmisest, nagu on sätestatud nõukogu otsuses.

               2016/0168 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega lubatakse Austria Vabariigil ja Rumeenial anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Peruu ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 3 koostoimes artikliga 218,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  6
               ,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit on seadnud üheks eesmärgiks edendada lapse õiguste kaitset, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3. Selle poliitika oluliseks osaks on meetmed laste kaitsmiseks ebaseadusliku äraviimise või kinnihoidmise eest.

               (2)Liit on võtnud vastu nõukogu määruse (EÜ) nr 2201/2003
                  7
                („Brüsseli IIa määrus“), mille eesmärk on kaitsta lapsi ebaseaduslikust äraviimisest või kinnipidamisest tuleneva kahjuliku mõju eest ning kehtestada menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine nende alalisse elukohta, ning tagada suhtlusõiguse ja eestkosteõiguse kaitse.

               (3)Määrus (EÜ) nr 2201/2003 täiendab ja tugevdab rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitlevat 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon“), millega kehtestatakse rahvusvahelisel tasandil lepinguosaliste riikide ja keskasutuste vaheline kohustuste ja koostöö süsteem eesmärgiga tagastada kiiresti ebaseaduslikult äraviidud või kinnipeetud lapsed.

               (4)Kõik liidu liikmesriigid on 1980. aasta Haagi konventsiooni osalised.

               (5)Liit kutsub kolmandaid riike üles 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinema ning toetab 1980. aasta Haagi konventsiooni nõuetekohast rakendamist, osaledes koos liikmesriikidega muu hulgas Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi poolt regulaarselt korraldatavates erikomisjonides.

               (6)Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kohaldatavat ühist õigusraamistikku võib pidada parimaks lahenduseks tundlikele rahvusvahelist lapseröövi käsitlevatele juhtumitele.

               (7)1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatakse, et seda kohaldatakse ühineva riigi ja selliste lepinguosaliste riikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud.

               (8)1980. aasta Haagi konventsiooniga ei saa ühineda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid nagu liit. Seetõttu ei saa liit konventsiooniga ühineda ega ühineva riigi ühinemist käsitlevat kirjalikku nõusolekut hoiule anda.

               (9)Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu arvamusele 1/13 kuuluvad 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks antud kirjalikud nõusolekud liidu ainupädevusse välisasjades.

               (10)Peruu andis 1980. aasta Haagi konventsiooni ühinemiskirja hoiule 28. aprillil 2001. Konventsioon jõustus Peruus 1. augustil 2001.

               (11)Konventsioon kehtib juba Peruu ja ELi liikmesriikide vahel, v.a Austria, Taani Kuningriik ja Rumeenia. Austria Vabariik ja Rumeenia võivad anda liidu huvides nõusoleku Peruu ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele.

               (12)Seetõttu tuleks anda Austria Vabariigile ja Rumeeniale luba sellega liidu huvides nõustuda ja anda hoiule oma kirjalikud nõusolekud Peruu ühinemiseks, kooskõlas käesolevas otsuses sätestatud tingimustega. ELi muud liikmesriigid on Peruu ühinemisega 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõustunud ja ei pea seepärast uut kirjalikku nõusolekut hoiule andma, kuna olemasolev nõusolek jääb rahvusvahelise avaliku õiguse kohaselt kehtima.

               (13)Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning seetõttu osalevad nad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning kohaldamisel.

               (14)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.
                     Austria Vabariigile ja Rumeeniale antakse luba anda liidu huvides nõusolek Peruu ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon“).

               2.
                     Lõikes 1 osutatud liikmesriigid annavad liidu huvides hiljemalt [kuupäev]* hoiule kirjaliku nõusoleku Peruu ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, mis on sõnastatud järgmiselt:

               „[LIIKMESRIIGI täielik nimi] nõustub vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2016/...** Peruu ühinemisega rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga“.

               3.
                     Iga liikmesriik teavitab oma kirjaliku nõusoleku hoiuleandmisest nõukogu ja komisjoni ning edastab komisjonile kirjaliku nõusoleku teksti kahe kuu jooksul pärast selle hoiuleandmist.

               Artikkel 2

               Liikmesriigid, kes andsid enne käesoleva otsuse vastuvõtmist hoiule oma kirjalikud nõusolekud Peruu ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, ei esita uusi kirjalikke nõusolekuid.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud Austria Vabariigile ja Rumeeniale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 338, 23.12.2003, lk 31.

                     (2)
                  KOM (2011) 904, 908, 909, 911, 912, 915, 916, 917 võeti vastu 21.12.2011.

                     (3)
                  Nõukogu 15. juuni 2015. aasta otsus (EL) 2015/1023; nõukogu 15. juuni 2015. aasta otsus (EL) 2015/1024; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2354; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2355; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2356; nõukogu 10. detsembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/2358. Gaboni kohta käiva otsuse menetlemine on ajutiselt peatatud, kuni Gabon määrab kindlaks keskasutuse, mis tuleb konventsiooni artikli 6 kohaselt määrata.

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiiv 2008/52/EÜ, vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT L 136, 24.5.2008, lk. 3).

                     (5)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (6)
                  ELT C , , lk .

                     (7)
                  Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, 23.12.2003, lk 1).


				|

		52013PC0903

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Horvaatias /* COM/2013/0903 final - 2013/0437 (NLE) */

			   	2013/0437 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta
Horvaatias
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa
Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 126 lõiget 6,
võttes arvesse komisjoni
ettepanekut,
võttes arvesse Horvaatia
esitatud märkusi
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori
eelarve ülemäärasest puudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakt
põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku
majanduskasvu tagamiseks.
(3)       ELi toimimise lepingu
artiklis 126 sätestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega, mida on
täpsustatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta[1] (mis on osa stabiilsuse
ja kasvu paktist), on ette nähtud ülemäärast eelarvepuudujääki käsitleva otsuse
vastuvõtmine. Aluslepingule lisatud protokollis ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse kohta on ette nähtud täiendavad sätted seoses ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse rakendamisega. Nõukogu määruses (EÜ) nr 479/2009[2] on sätestatud
üksikasjalikud eeskirjad ja määratlused kõnealuse protokolli sätete
kohaldamiseks.
(4)       ELi toimimise lepingu artikli
126 lõikega 5 nõutakse, et kui komisjon leiab, et liikmesriigis on või võib
tekkida ülemäärane eelarvepuudujääk, esitab ta asjaomasele liikmesriigile
arvamuse ja teavitab vastavalt ka nõukogu. Olles arvesse võtnud ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõike 3 kohast aruannet ning ELi toimimise lepingu artikli
126 lõike 4 kohast majandus- ja rahanduskomitee arvamust, järeldas komisjon, et
Horvaatial on ülemäärane eelarvepuudujääk. Seepärast edastas komisjon
Horvaatiale sellekohase arvamuse ja teavitas nõukogu 10. detsembril 2013[3].
(5)       ELi toimimise lepingu artikli
126 lõike 6 kohaselt peaks nõukogu kaaluma kõiki asjaomase liikmesriigi
võimalikke märkusi enne, kui ta pärast üldhinnangut otsustab, kas liikmesriigil
on ülemäärane eelarvepuudujääk. Horvaatia puhul jõuti pärast kõnealust
üldhinnangut järgmistele järeldustele.
(6)       14. novembril 2013 valitsuses
vastu võetud ja parlamendile saadetud 2013. aasta eelarve paranduste ja 2014.
aasta eelarve projekti[4]
kohaselt kavandavad Horvaatia ametiasutused valitsemissektori
eelarvepuudujäägiks 2013. aastal 5,5 % SKPst, millele eelnes puudujääk 5 %
SKPst 2012. aastal ning mis püsib prognooside kohaselt muutumatuna 2014. aastal
ja hakkab üksnes järk-järgult vähenema 2015. ja 2016. aastal. Komisjoni 5.
novembril avaldatud 2013. aasta sügisprognoosi kohaselt ületab
valitsemissektori eelarvepuudujääk 2013. aastal märkimisväärselt aluslepingu
järgset kontrollväärtust 3 % SKPst ning kasvab tasakaalustavate meetmete
puudumisel aastatel 2013-2015 suuremaks kui 6 % SKPst. Nagu on märgitud ELi
toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohases komisjoni aruandes, on
kavandatavad ja prognoositavad eelarvepuudujäägid aluslepingu
kontrollväärtusest märksa kõrgemal. Kontrollväärtust ületavat osa võib
stabiilsuse ja kasvu pakti kohaselt käsitada erandlikuna. Täpsemalt tuleneb see
osaliselt tõsisest majandussurutisest stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses.
Majandustegevus on hinnangute kohaselt vähenenud peaaegu 12 % võrreldes tipptasemega
2008. aastal. Reaalne SKP väheneb 2013. aastal prognooside kohaselt veelgi ning
vähest taastumist on oodata alles 2014. aastal. Potentsiaalne majanduskasv
peatus komisjoni talituste ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt antud
hinnangul 2009. aastal, muutus 2010. aastal negatiivseks ning on sellest ajast
saadik püsinud negatiivsena. Arvutuslik SKP lõhe, mis on püsinud negatiivsena
alates 2009. aastast, peaks prognoosiperioodi jooksul järk-järgult kitsenema,
ent jääma siiski negatiivseks ka 2015. aastal, kinnitades majanduslanguse
sügavust ja ulatust. Kontrollväärtuse kavandatavat ületamist ei saa käsitada
stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses ajutisena. Ametiasutuste prognooside ning
komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi kohaselt jääb valitsemissektori
eelarvepuudujääk kontrollväärtusest märkimisväärselt suuremaks ka 2014. ja
2015. aastal. Aluslepingu eelarvepuudujäägi kriteeriumi nõue on seega täitmata.
(7)       2014. aasta eelarveprojektis
prognoosib valitsus võla ja SKP suhte tõusu 58,1 %-lt 2013. aastal 62 %-ni
2014. aastal ning edasist tõusu 64,1 %-ni 2015. aastal ja 64,7 %-ni 2016.
aastal. Need arvud on veidi suuremad kui 2013. aasta septembri majandus- ja
eelarvepoliitika suunistes esitatud andmed, mille kohaselt võla suhe pidi
valitsuse prognoosi kohaselt 2013. aastal ulatuma 56,6 %-ni ning 2014., 2015.
ja 2016. aastal vastavalt 60,6, 63,4 ja 65,3 %-ni. Komisjoni 2013. aasta
sügisprognoosis on 2013. aasta kavandatud valitsemissektori võlaks märgitud
59,7 % SKPst. Muutumatu poliitika korral prognoositakse, et võla suhe ületab
2014. aastal 60 %, tõustes seega kõrgemale aluslepingu järgsest
kontrollväärtusest 60 %. Praegu kättesaadava teabe põhjal tõstaks USA
dollarites võlakirjade emissioon 2013. aasta novembris valitsemissektori võla
60 % tasemest kõrgemale juba 2013. aasta lõpuks. Määruse 1467/97 artikli 2
lõikes 1a on sätestatud, et võlakriteeriumi nõue loetakse ühtlasi täidetuks
juhul, kui komisjoni eelarveprognoosist ilmneb, et nõutud erinevuse vähenemine
esineb kolme aasta jooksul, kaasa arvatud need kaks aastat, mis järgnevad
viimasele aastale, mille kohta on andmed olemas. Ametiasutuste ja komisjoni
prognoosid näitavad, et võla suhe on jätkuvalt suure eelarvepuudujäägi ja
vähese majandusaktiivsuse tõttu kasvamas ning jätkab seda suundumust kogu prognoositava
perioodi vältel. Sellest saab järeldada, et võla võrdlustaset ei ole saavutatud
ja seega on aluslepingu võlakriteeriumi nõue ei ole täidetud.
(8)       Kooskõlas aluslepingu
sätetega analüüsis komisjon oma aruandes ka „asjassepuutuvaid tegureid” vastavalt
ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 3. Nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 2 lõikes 4, saab riikide puhul, kus võla suhe SKPsse ületab
kontrollväärtuse, võtta kõnealuseid tegureid edasises menetluses, mille
tulemusel tehakse otsus eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmise kohta, arvesse
üksnes juhul, kui valitsemissektori eelarvepuudujääk on
kontrollväärtuselähedane ja ületab kontrollväärtuse ajutiselt, mis Horvaatia
puhul nii ei ole. Asjassepuutuvaid tegureid, eriti sügavat ja pikaajalist
majanduslangust koos ebasoodsate välistingimustega on võetud arvesse
võlakriteeriumi täitmise hindamisel. Need tegurid ei mõjuta järeldust, et
aluslepingu kohane võlakriteerium on täitmata,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Üldhinnangust järeldub, et
Horvaatial on ülemäärane eelarvepuudujääk.
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud Horvaatia
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[2]               ELT L 145, 10.6.2009, lk 1–9.
[3]               Kõik Horvaatia ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust
käsitlevad dokumendid on esitatud järgmisel veebisaidil:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/croatia_en.htm.
[4]               Eelarveprojekt ei ole koostatud ESA 95 meetodite
kohaselt. Eelarvepuudujäägi hinnangud ESA 95 meetodite põhjal aastateks
2009-2012 on 1,5–3,3 protsendipunkti suuremad kui riikliku metoodika järgi
esitatud hinnangud. Erinevused tulenevad eeskätt sellest, et ESA 95 meetodite
põhised puudujäägi arvandmed sisaldavad teatavaid garantiimakseid, võlgade
ülevõtmisi ja võlgade tagasimakseid pensionäridele.


|

52011PC0141

/* KOM/2011/0141 lõplik - NLE 2011/0061 */  Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS ettevõtte Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) ühisettevõtte staatuse pikendamise kohta

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 24.3.2011KOM(2011) 141 lõplik2011/0061 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSettevõtte Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) ühisettevõtte staatuse pikendamise kohtaSELETUSKIRIEURATOMI ASUTAMISLEPINGU SÄTTED ÜHISETTEVÕTTE STAATUSE KOHTA1.  Euratomi asutamislepingu artiklis 45 on sätestatud, et asutatakse ühisettevõtted, mis on määratletud kui ühenduse tuumatööstuse arengu seisukohast eriti tähtsad ettevõtjad.Euratomi asutamislepingu artikli 46 kohaselt peab komisjon läbi vaatama kõik ühisettevõtte asutamise projektid.Komisjon peab kõik ühisettevõtte asutamise projektid koos oma põhjendatud arvamusega edastama nõukogule.2.  Euratomi asutamislepingu artiklite 47–49 kohaselt asutatakse ühisettevõtted nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal.HKG ÜHISETTEVÕTTEKS SAAMISE JA PROJEKTI THTR 300 AJALOOLINE TAUSTTaotlemise põhjused3.  Ettevõtte Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) eesmärk oli ehitada Saksamaa Liitvabariiki Uentropi (Unna ringkond) tuumaelektrijaam, see seadistada ja seda käitada. Tegemist oli kõrgtemperatuurse tooriumreaktori prototüübiga, mille võimsus oli ligikaudu 300 MWe (THTR 300). Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks taotles HKG endale ühisettevõtte staatust.4.  Nõukogu leidis, et HKG põhikiri oli kooskõlas Euratomi asutamislepingu ühisettevõtteid käsitlevate sätetega ja et sel ajal oli HKG projekt ühenduse tuumatööstuse arengu seisukohast eriti tähtis, ning andis seepärast HKG-le ühisettevõtte staatuse 25 aastaks alates 1. jaanuarist 1974.5.  HKG taotles ka teatavaid Euratomi asutamislepingu III lisas loetletud eeliseid.Võttes arvesse, et:6.  tuumaelektrijaama pidi ehitama ühenduse ettevõtjate konsortsium peaaegu täielikult ühendusest pärinevate komponentidega;7.  tuumaelektrijaama ehitamine lubas märkimisväärselt parandada elektri tööstusliku tootmise tehnilisi protsesse;8.  asutamislepingu III lisas loetletud eeliste andmine HKG-le võis kergendada finantskohustusi ja piirata sellisele ettevõttele omaseid majanduslikke riske;9.  HKG pidi tegema ühendusele kättesaadavaks patentidega mitteseotud teabe, mida ta kogub tuumaelektrijaama projekti rakendamise käigus,otsustas nõukogu anda mõned Euratomi asutamislepingu III lisas loetletud eelised, seda eelkõige mõnedest maksudest vabastamise näol. Need eelised anti ajavahemikuks, mis lõpeb kolm aastat pärast seda, kui ettevõte on elektrijaama lõplikult vastu võtnud.Algsed otsused10.  1974. aasta juunis võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu kaks otsust:11.  nõukogu 4. juuni 1974. aasta otsus 74/295/Euratom[1] ühisettevõtte Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) asutamise kohta;12.  nõukogu 4. juuni 1974. aasta otsus 74/296/Euratom[2] ühisettevõttele Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) eeliste andmise kohta.Algsete otsuste muudatused13.  11. juulil 1983 otsustati ühisettevõtte üldkoosolekul suurendada äriühingu märgitud kapitali. Kõnealuse suurendamise tõttu tuli muuta ühisettevõtte põhikirja.Samuti taotles ühisettevõte 1974. aastal kapitalitehingute maksust (Kapitalverkehrsteuer) saadud vabastuse laiendamist ühisettevõtte märgitud kapitali paigutatud varadele kooskõlas eespool nimetatud suurendamisega.14.  Võttes arvesse, et:15.  põhikirja muutmine ei mõjutanud ühisettevõtet reguleerivaid sätteid ja oli kooskõlas projekti arenguga;16.  vabastuse laiendamine võis vähendada finantseerimiskulusid ja seega piirata sellisele ettevõttele omaseid majanduslikke riske,võttis nõukogu 1984. aasta veebruaris vastu kaks otsust, millega kohandatakse 1974. aasta otsuseid HKG kapitali suurendamise kohta:17.  nõukogu 21. veebruari 1984. aasta otsus 84/104/Euratom, millega kiidetakse heaks ühisettevõtte HKG põhikirja muutmine[3];18.  nõukogu 21. veebruari 1984. aasta otsus 84/105/Euratom, millega muudetakse otsust 74/296/Euratom ühisettevõttele HKG eeliste andmise kohta[4].Elektrijaama tegevus ja eesmärkide muutmise põhjused19.  1. juunil 1987 käivitas HKG projekti THTR 300. Elektrijaama käitati kuni 29. septembrini 1988, mil see seisati. Kõnealuse ajavahemiku jooksul esines elektrijaama töös rikete tõttu mitmeid katkestusi.20.  Majanduslikud, tehnilised ja kütuseelemendi tarnetega seotud raskused ning rahastamisprobleemid tuumajaama taaskäivitamiseks vajaliku loa saamisel on põhjused, miks 1. septembril 1989 tehti otsus, et tuumajaam seisatakse kohe ja lõplikult.21.  Sellest ajast alates on ühisettevõttel järgmised eesmärgid: tuumareaktori seiskamine, reaktorisüdamiku tühjendamine, ohutu kaitsekesta sulgemine ning järelevalve korraldamine. 13. detsembril 1989 sõlmisid Saksamaa Liitvabariik, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, HKG ja selle liikmed lepingu projekti THTR 300 kavandatud lõpetamiseks. Leping sisaldas finantsaspekte käsitlevaid sätteid.HKG edasised taotlused22.  HKG-le otsusega 74/296/Euratom antud maksusoodustused lõppesid 31. mail 1990 ehk kolm aastat pärast seda, kui ettevõte 1. juunil 1987 elektrijaama lõplikult vastu võttis.23.  1990. aasta 9. veebruari ja 6. märtsi kirjadega esitasid HKG liikmed taotluse, et antud eeliseid pikendataks ajani, mil HKG ühisettevõtte staatus lõpeb, ja et eeliseid kohandataks vastavalt ettevõtte hetkeolukorrale, mis eeldas lisarahastamist, mida maksustamise eesmärgil loetakse varaliseks sissemakseks.24.  HKG rakendas tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise programmi kuni ohutu kaitsekesta sulgemise etapini ja tegi seejärel ettepaneku viia ellu asjaomaste tuumarajatiste järelevalve programm.25.  Nõukogu leidis, et ühenduses ei ole samaväärseid programme ning et nende rakendamine annaks kasulikke kogemusi tuumatööstuse ja ühenduse tuumaenergeetika edasise arengu jaoks.26.  Samuti leidis nõukogu, et on soovitatav aidata HKG-d programmide rakendamisel, kergendades tema finantskohustusi, ja pikendada antud eeliseid.27.  Nõukogu pikendas oma 16. novembri 1992. aasta otsusega[5] HKG-le antud eeliseid otsuse 74/295/Euratom kehtivusaja lõpuni.28.  30. märtsil 1998 taotles HKG komisjonilt oma ühisettevõtte staatuse pikendamist 25 aasta võrra.29.  Kõnealust taotlust põhjendati oluliste kogemustega, mida Saksamaa, Euroopa ja maailma tuumatööstus saaks tuumajaama lõplikust seiskamisest ja dekomisjoneerimisest. See seisukoht põhines asjaolul, et THTR 300 on suurim seda tüüpi reaktor maailmas ja et tuumajaama ainulaadne konfiguratsioon (eelkõige sulgemist arvestades) annab enneolematu võimaluse saada kogemusi sulgemise tulemustest ja kuludest.30.  HKG lisas, et 13. novembril 1989 sõlmisid Saksamaa Liitvabariik, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, HKG ja selle liikmed raamlepingu, mille eesmärk oli viia lõpule projekti THTR 300 lõppetapp. Kõnealuse raamlepingu ja sellele 18. detsembril 1996 lisatud muudatusega reguleeritakse kuni 2009. aastani kavandatud etappe, sealhulgas HKG tegevuse rahastamise kokkuleppeid.31.  Saksamaa toetas HKG taotlust ja märkis, et Saksamaa Liitvabariigi valitsus pooldab ettevõttele antud maksusoodustuste säilitamist.32.  Saadud teabe alusel leidis komisjon, et väited, millega nõukogu 1992. aastal nõustus, kehtivad jätkuvalt ja eelkõige on ettevõtte tegevus ja tegevuskeskkond samad.33.  Kuna aga Saksamaa Liitvabariigi, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, HKG ja selle liikmete vahel HKG tegevuse rahastamiseks sõlmitud kokkulepped kehtivad üksnes 31. detsembrini 2009, tegi komisjon ettepaneku, et nõukogu kiidaks vastavalt Saksamaa ametiasutuste ja HKG vahel kokku lepitud ajavahemikule heaks ühisettevõtte staatuse ja HKG-le antud eeliste pikendamise sama pikaks ajaks, st 31. detsembrini 2009.34.  Komisjoni ettepaneku põhjal pikendas nõukogu 7. mail 2002. aastal HKG ühisettevõtte staatust ja sellele antud eeliseid 31. detsembrini 2009[6].HILJUTISED ARENGUSUUNAD35.  26. aprilli 2010. aasta kirjaga palus Hammis asuv Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) veelgi pikendada ühisettevõtte staatust, mis kehtestati esimest korda otsusega 74/295/Euratom ja mida on juba üks kord pikendatud nõukogu 7. mai 2002. aasta otsusega 11 aastaks alates 1. jaanuarist 1999. See pikendamine peaks hõlmama ka kinnisvaratehingute maksust, maamaksust ja pikaajalise laenu intressiga seotud ettevõtlustulult tasumisele kuuluvast maksust vabastamisi, mis anti samal ajal.36.  HKG taotles kehtiva staatuse pikendamist järgmiseks 25 aastaks alates 31. detsembrist 2009. Põhjenduses esitas HKG järgmised väited.37.  Hamm-Uentropis asuva kõrgtemperatuurse tooriumreaktoriga (THTR) tuumaelektrijaama prototüübi projektiga kohustus HKG katsetama tööstuslikult ja majanduslikult kõrgtemperatuurse reaktori tehnoloogiat eesmärgiga tagada Saksamaa edasine ja pikaajaline energiavarustuse kindlus.38.  Teadmised, mis on saadud tuumaenergiast elektri tootmise kohta, ei saa piirduda üksnes ehitamise ja käitamisega. Täielikkuse huvides tuleks hõlmata teadmised, mis on saadud tuumajaama seiskamise kavandamisest, seiskamisest, ohutust kaitsekesta sulgemisest ja dekomisjoneerimisest (käesoleval juhul kõrgtemperatuurse reaktori tehnoloogia).39.  HKG arvates on ohutu kaitsekesta sulgemise (kaitsekesta sulgemise aeg) ja sellele järgneva dekomisjoneerimise ajal saadud teadmised väga olulised Euroopa ja maailma tuumatööstusele, eriti ajal, mil kõrgtemperatuurse reaktori tehnoloogiat kasutatakse jälle IV põlvkonna reaktorites, ning üldise ettekujutuse (olelusringi kulu) saamiseks tuleb kaasata ka seiskamise eri etapid.40.  THTR 300 tuumajaam on maailma suurim veeriskihtreaktor, millel on reaktori raudbetoonist surveanum (RCRPV) ning sisseehitatud keraamiline peegeldi ja vooderdis ning kuumgaasitorustiku isolatsioon.41.  Ohutult kaitsekesta suletud tuumajaama eripära pakub seniajani ainulaadset võimalust analüüsida andmeid ja kulusid, mis on seotud RCRPV-ga tuumajaama „kvaasi-passiivse” ohutu kaitsekesta sulgemisega, eelkõige energiakulude (ventilatsioon, õhukuivatus jne), tegevuskulude, perioodiliste katsete ja remonditööde puhul.42.  HKG loodab tuumajaama lõplikust dekomisjoneerimisest ning südamikusisesest kaugjuhitud ja manuaalsest dekomisjoneerimistööst teha olulisi järeldusi. Lisaks annab RCRPV sisepinna väljatõmbamine (mitte kõiki tõmmitsaid ei saa üheaegselt lahti pingestada) ja RCRPV sisse paigaldatud 550 Mg radioaktiivselt saastunud keraamikakomponentide demonteerimine uusi teadmisi kõrgtemperatuursete reaktorite dekomisjoneerimise kohta.43.  HKG eesmärk on teha need järeldused jätkuvalt ELi liikmesriikidele kättesaadavaks.44.  Dekomisjoneerimise aja suhtes ei ole siiani selgust, kuna tähtis on sobiva radioaktiivsete jäätmete hoidla olemasolu ja valmisolek, ning seepärast palutakse ühisettevõtte staatust pikendada 25 aasta võrra.45.  Projekti suurt tähtsust ühenduse tuumatööstuse arengu seisukohast, mis on vajalik Euroopa ühisettevõtte staatuse andmiseks, tunnistas nõukogu juba oma 16. novembri 1992. aasta otsusega ühisettevõttele HKG antud eeliste pikendamise kohta, st ajal, mil THTR 300 tuumajaam seisati. Samuti tunnistati, et ühenduses puuduvad võrreldavad juhtumid seoses programmidega, mis käsitlevad elektrijaama seiskamist kuni ohutu kaitsekesta sulgemise etapini, ning sellise ohutult kaitsekesta suletud tuumajaama tingimuste säilitamise ja jälgimisega. Tehti kindlaks, et selliste programmide elluviimine annab kasulikke kogemusi tuumatööstusele ja tuumaenergia edasiseks arendamiseks ühenduses.46.  Projekti THTR 300 jaoks annavad jätkuvalt märkimisväärset abi Saksamaa valitsus ja Nordrhein-Westfaleni liidumaa. Abi andmine sätestati 1989. aastal sõlmitud lepingus projekti THTR 300 kavandatud lõpetamise kohta, mille alusel makstakse muu hulgas THTR 300 tuumajaama passiivtoimimise eest pärast 31. detsembrit 2009.Saksamaa valitsuse avaldus HKG ühisettevõtte staatuse pikendamise taotluse kohta47.  Euroopa Komisjonile saadetud teates toetab Saksamaa valitsus HKG taotlust ühisettevõtte staatuse pikendamiseks eelkõige järgmistel põhjustel:48.  HKG vastutab Hamm-Uentropis asuva kõrgtemperatuurse tooriumreaktori (THTR) eest. THTR on alates 1989. aastast olnud dekomisjoneerimise etapis, mille eesmärk on likvideerida tuumarajatis pärast pikka ohutustamise etappi (30 aastat) täielikult. Täieliku dekomisjoneerimise aeg sõltub muuhulgas kõrgradioaktiivsete jäätmete lõppladustamise rajatise kättesaadavusest, mida ei saa praegu Gorlebeni radioaktiivsete jäätmete hoidla ebakindlat tulevikku arvestades prognoosida.49.  Võib eeldada, et THTRi ohutustamise etapp kestab kavandatust kauem. Kõnealuse etapi rahastamine tagatakse Saksamaa Liitvabariigi, Nordrhein-Westfaleni liidumaa ja HKG vahel sõlmitud lepinguga. Rahastamiskokkulepe kehtib siiski ainult 31. detsembrini 2017.50.  THTRi ebatavaliselt pikk ohutustamise aeg ja eelkõige selle reaktori raudbetoonist surveanumaga seotud hilisem dekomisjoneerimine annab kindlasti uusi teadmisi selliste rajatiste dekomisjoneerimise kohta. Reaktori raudbetoonist surveanumaga seotud dekomisjoneerimistööd kujutaksid endast märkimisväärset kuluelementi, praegu puuduvad selles valdkonnas praktilised kogemused. Eespool öeldut silmas pidades on oluline, et HKG ja tema partnerid võtaksid täiendavaid kohustusi ning et tema ühisettevõtte staatust pikendataks.51.  Staatust tuleks siiski pikendada üksnes 31. detsembrini 2017 ja mitte edasiseks 25 aastaks, nagu taotles HKG, kuna Saksamaa rahastamisleping kehtib ainult nimetatud kuupäevani.52.  Saksamaa Liitvabariigi valitsus toetab sellist piiramist, kuna leiab, et ei ole mingit põhjust lahutada ühisettevõtte staatus Saksamaa rahastamiskokkuleppe kestusest.53.  Eelnevast tulenevalt kiidab Saksamaa Liitvabariigi valitsus heaks HKG ühisettevõtte staatuse pikendamise 31. detsembrini 2017.MÕJU EELARVELE54.  Ei mõjuta ELi eelarvet.JÄRELDUSED55.  Komisjon leiab, et väited, millega nõukogu nõustus 2002. aastal pikendama HKG ühisettevõtte staatust, kehtivad jätkuvalt ja et eelkõige on ettevõtte tegevus ja tegevuskeskkond sama.56.  Saksamaa Liitvabariigi, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, HKG ja selle liikmete vahel HKG tegevuse rahastamiseks sõlmitud kokkulepped kehtivad üksnes 31. detsembrini 2017.57.  Seepärast teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu kiidaks vastavalt Saksamaa ametiasutuste ja HKG vahel kokku lepitud ajavahemikule heaks ka HKG ühisettevõtte staatuse pikendamise 31. detsembrini 2017.2011/0061 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSettevõtte Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) ühisettevõtte staatuse pikendamise kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 49,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[7],ning arvestades järgmist:58.  Otsusega 74/295/Euratom[8] asutas nõukogu ühisettevõtte Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (edaspidi „HKG”) 25 aastaks alates 1. jaanuarist 1974.59.  HKG eesmärk oli ehitada Saksamaa Liitvabariiki Uentropi (Unna ringkond) ligikaudu 300 MWe võimsusega tuumaelektrijaam, see seadistada ja seda käitada.60.  Tuumaelektrijaama käitati aastatel 1987–1988 ning see seisati 1. septembril 1989 tehniliste ja majanduslike probleemide tõttu.61.  Sellest ajast alates on HKG eesmärk olnud rakendada tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise programmi kuni ohutu kaitsekesta sulgemise etapini ja viia seejärel ellu kaitsekesta suletud tuumarajatiste järelevalve programm.62.  Oma 16. novembri 1992. aasta otsuses 92/547/Euratom,[9] millega pikendatakse Kernkraftwerk Lingen GmbH ühisettevõtte staatust, tunnistas nõukogu, et ühenduses ei ole teisi samaväärseid programme ja et selliste programmide rakendamine on oluline ning et sellised programmid annaks kasulikke kogemusi tuumatööstuse ja ühenduse tuumaenergeetika edasise arengu jaoks.63.  Oma eesmärkide saavutamiseks taotles HKG oma ühisettevõtte staatuse pikendamist alates 1. jaanuarist 1999.64.  7. mai 2002. aasta otsusega 2002/355/Euratom[10] pikendas nõukogu HKG ühisettevõtte staatust 31. detsembrini 2009, et HKG saaks viia lõpule tuumarajatise dekomisjoneerimise ja järelevalve programmid, ning kergendas selleks tema finantskohustusi.65.  Staatust pikendati kuni Saksamaa Liitvabariigi, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, HKG ja selle liikmete vahel HKG tegevuse rahastamiseks sõlmitud kokkuleppe kehtivuseni.66.  26. aprilli 2010. aasta kirjaga palus Hammis asuv Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) veelgi pikendada ühisettevõtte staatust 25 aastaks, et viia lõpule oma tegevus.67.  Ühisettevõtte staatuse pikendamine peaks aitama HKG-l viia lõpule tuumarajatise dekomisjoneerimise ja järelevalve programmid, kergendades ettevõtte finantskohustusi.68.  Saksamaa Liitvabariigi, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, HKG ja selle liikmete vahel HKG tegevuse rahastamiseks sõlmitud kokkulepped kehtivad üksnes 31. detsembrini 2017.69.  Seepärast tuleks HKG ühisettevõtte staatust pikendada sama pikaks ajavahemikuks,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 170.  Ettevõttele Hochtemperatur-Kernkraftwerk GmbH (HKG) antud asutamislepingu kohast ühisettevõtte staatust pikendatakse kaheksaks aastaks alates 1. jaanuarist 2010.71.  HKG eesmärk on rakendada Saksamaa Liitvabariigis Uentropis (Unna ringkond) asuva tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise programmi kuni ohutu kaitsekesta sulgemise etapini ja viia seejärel ellu kaitsekesta suletud tuumarajatiste järelevalve programm.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele ja HKG-le.…[koht]Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 165, 20.6.1974, lk 7–13.[2] EÜT L 165, 20.6.1974, lk 14–15.[3] EÜT L 58, 29.2.1984, lk 35.[4] EÜT L 58, 29.2.1984, lk 37.[5] Avaldamata.[6] EÜT L 123, 2002/355/Euratom, 9.5.2002, lk 53; EÜT L 123, 2002/356/Euratom, 9.5.2002, lk 54.[7][8] EÜT L 165, 20.6.1974, lk 7.[9] EÜT L 352, 2.12.1992, lk 9–12.[10] EÜT L 123, 9.5.2002, lk 53.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.6.2016
            COM(2016) 313 final
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            paindlikkusinstrumendi kasutusele võtmise kohta koheste eelarvemeetmete rahastamiseks praeguse rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi lahendamiseks

               SELETUSKIRI

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020)
                  1
                kohaselt võib paindlikkusinstrumenti kasutada selliste selgelt määratletud kulude rahastamiseks, mida ei saa rahastada mitmeaastase finantsraamistiku ühe või mitme rubriigi ülemmäärade piires.

               Vastavalt nõukogu määruse nr 1311/2013 artiklile 11 ja 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta)
                  2
                punktile 12 teeb komisjon pärast seda, kui ta on uurinud kõiki võimalusi jaotada assigneeringud ümber ja kasutanud ära kogu mittesihtotstarbelise varu rubriigi „Julgeolek ja kodakondsus“ (rubriik 3) all, ettepaneku võtta 2017. aastal kasutusele paindlikkusinstrument, mille puhul on kasutada oleva summa ülemmääraks 471 miljonit eurot 2011. aasta hindades, mis vastab 530 miljonile eurole jooksevhindades.

               Paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise tulemusena ületatakse 530,0 miljoni euro võrra mitmeaastase finantsraamistiku rubriigi 3 ülemmäära ning selle eesmärk on toetada rahaliselt rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi haldamise meetmeid.

               Paindlikkusinstrumendi kavandatavaks kasutuselevõtmiseks vajalikud maksete assigneeringud arvutati välja erinevate rahastamisele kuuluvate meetmete eelmaksete, eelmaksete tasaarvestamise ja lõppmaksete suhtes kohaldatavate eeskirjade alusel, ning need on esitatud allpool tabelis:

               (miljonites eurodes, jooksevhinnad)

                        Aasta

                        Maksete assigneeringud, mis on seotud paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmisega pagulaskriisi haldamise meetmete jaoks 2017. aastal

                        2017

                        238,3

                        2018

                        91,0

                        2019

                        141,9

                        2020

                        58,8

                        Kokku

                        530,0

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               paindlikkusinstrumendi kasutusele võtmise kohta koheste eelarvemeetmete rahastamiseks praeguse rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi lahendamiseks

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  3
                eriti selle punkti 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Paindlikkusinstrumendiga on võimalik rahastada selgelt määratletud kulusid, mida ei saa rahastada ühe või mitme muu rubriigi ülemmäärade piires.

               (2)Nagu on sätestatud nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  4
                artiklis 11, on paindlikkusinstrumendi aastane ülemmäär 471 miljonit eurot aastas (2011. aasta hindades).

               (3)Kiireloomuliste vajaduste tõttu on vajalik kasutusele võtta märkimisväärsed täiendavad summad, et rahastada praeguse rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi leevendamise meetmeid.

               (4)Olles uurinud kõiki võimalusi jaotada assigneeringud ümber rubriigi 3 („Julgeolek ja kodakondsus“) kulude ülemmäära raames, näib olevat vajalik võtta kasutusele paindlikkusinstrument, et täiendada Euroopa Liidu 2017. aasta üldeelarves ette nähtud rahastamist üle rubriigi 3 ülemmäära 530,0 miljoni euroga, et rahastada meetmeid rände-, pagulaste ja julgeoleku valdkonnas.

               (5)Eeldatava maksete ajakava alusel tuleks paindlikkusinstrumendi kasutusele võtmise tulemusena eraldatavad maksete assigneeringud jaotada mitme eelarveaasta peale ning need on hinnanguliselt 238,3 miljonit eurot 2017. aastal, 91,0 miljonit eurot 2018. aastal, 141,9 miljonit eurot 2019. aastal ja 58,8 miljonit eurot 2020. aastal.

               (6)Selleks et minimeerida paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtuaega, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 1. jaanuarist 2017,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               (1)Liidu 2017. aasta üldeelarves võetakse paindlikkusinstrument kasutusele 530,0 miljoni euro ulatuses rubriigi 3 („Julgeolek ja kodakondsus“) kulukohustuste assigneeringutena.

               Seda summat kasutatakse praeguse rände-, pagulas- ja julgeolekukriisi haldamise meetmete rahastamiseks.

               (2)Eeldatava maksete ajakava alusel on paindlikkusinstrumendi kasutusele võtmise tulemusena eraldatavad maksete assigneeringud järgmised:

               (a)238,3 miljonit eurot 2017. aastal,

               (b)91,0 miljonit eurot 2018. aastal,

               (c)141,9 miljonit eurot 2019. aastal,

               (d)58,8 miljonit eurot 2020. aastal.

               Iga eelarveaasta konkreetsed summad kinnitatakse vastavalt iga-aastasele eelarvemenetlusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2017.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                  president
                        eesistuja

                     (1)
                  ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (2)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (3)
                  ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (4)
                  Nõukogu 2. septembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0392

Ettepanek: Nõukogu otsus, millega lubatakse Saksamaal sõlmida Šveitsiga leping, mis hõlmab kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklitest 2 ja 3 kõrvalekalduvaid sätteid  /* KOM/2005/0392 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 26.8.2005KOM(2005) 392 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Saksamaal sõlmida Šveitsiga leping, mis hõlmab kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklitest 2 ja 3 kõrvalekalduvaid sätteidSELETUSKIRIETTEPANEKU KONTEKST |Ettepaneku alus ja eesmärgid 14. jaanuaril 2005. aastal komisjoni peasekretariaadis registreeritud kirjaga taotles Saksamaa vastavalt 17. mai 1977. aasta kuuenda nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) artikli 30 lõikele 1 luba sõlmida Šveitsiga leping, mis hõlmab maksusätteid, mis kalduvad kõrvale kõnealuse direktiivi artiklitest 2 ja 3. Vastavalt direktiivi 77/338/EMÜ artikli 30 lõikele 2 teatas komisjon teistele liikmesriikidele 17. jaanuari 2005. aasta kirjas Saksamaa taotlusest ning 19. jaanuari 2005. aasta kirjas teatas komisjon Saksamaale, et tal on kogu vajalik teave taotluse hindamiseks. |Üldine taust Leping Saksamaa ja Šveitsi vahel käsitleb Laufenburgi (Baden-Württemberg) ja Laufenburgi (Aargau) vahel üle Reini jõe kulgeva piirisilla, mis ühendab omavahel Saksa maanteed (Bundesstrasse) B34 ja Šveitsi maanteed (Kantonstrasse) K130, ehitust ja hooldust. Lepinguga sätestatakse, et silla ehitamiseks ja hoolduseks vajalikele tarnitavatele kaupadele või osutatud teenustele kohaldatakse käibemaksu vastavalt Šveitsi käibemaksueeskirjadele ja kõnealustele tarnetele ei lisata Saksamaal kehtivat käibemaksu. Kõnealuse lepinguga sätestatakse ka, et piirisilla ehitamise ja hooldusega seoses Šveitsist Saksamaale imporditavad kaubad on käibemaksust vabastatud. Kõnealune erand ei kehti siiski kaupade suhtes, mida samal otstarbel impordib avaliku võimu organ. Direktiivis 77/388/EMÜ sätestatud territoriaalsuse põhimõtted nõuavad Saksamaa territooriumil osutatavate teenuste ja kaupade tarnete suhtes Saksamaal kehtiva käibemaksu kohaldamist, samal ajal kui Šveitsi territooriumil tehtavate tööde osas direktiivi 77/388/EMÜ sätted ei kehti. Kõnealuste sätete kohaldamine tähendaks, et iga töö korral tuleks teha vahet, kas see teostatakse Saksamaa või Šveitsi territooriumil. Kõigi Šveitsist Saksamaale silla ehitamiseks või hoolduseks imporditavate kaupade ja teenuste suhtes tuleks kohaldada Saksamaal kehtivat käibemaksu. Lepinguosalised riigid leiavad, et kõnealuste eeskirjade rakendamine tooks ettevõtjatele, kes kõnealuseid töid teostavad, kaasa suuri maksualaseis probleeme. Seega peavad kõnealused riigid lepingu eelnõus sätestatud maksueeskirju õigustatuks ja leiavad, et kõnealused eeskirjad lihtsustavad asjaomastel ettevõtetel maksukohustuste järgimist. Komisjon tunnistab, et ehitus- ja hooldustööde maksustamiseks tehtud ettepanek ja kõnealuste tööde teostamiseks vajalike imporditavate kaupade käibemaksust vabastamine muudab asjaomastele ettevõtjatele maksueeskirjade järgimise lihtsamaks võrreldes tavapäraste eeskirjade rakendamisega. |Ettepaneku valdkonnas olemasolevad sätted Tuleb märkida, et nõukogu on juba mitmel korral lubanud Saksamaal sõlmida kolmandate maadega sarnaseid lepinguid piirialadel läbiviidavate projektide osas, mis hõlmasid praeguse ettepanekuga sarnased maksusätted. |Vastavus liidu muule poliitikale ning eesmärkidele Ei kohaldata. |KONSULTEERIMINE HUVITATUD POOLTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud pooltega |Ei ole asjakohane. |Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |Välisekspertiisi korraldamine ei olnud vajalik. |Mõju hindamine. Otsuse ettepanekuga taotletakse piirisilla ehitamiseks ja korrashoiuks vajalike kaupade tarnete ja teenuste osutamise maksustamismenetluse lihtsustamist ja seepärast võib sellel olla positiivne majanduslik mõju. Mõju on igal juhul piiratud tingituna erandi kitsast kohaldamisalast. |ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatava meetme kokkuvõte Lubada Saksamaal sõlmida leping Šveitsiga, mis hõlmab nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kõrvalekalduvaid sätteid käibemaksu territoriaalse kohaldatavuse suhtes. |Õiguslik alus Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) artikkel 30. |Lähimuspõhimõte Ettepanek kuulub ühenduse ainupädevusse. Lähimuspõhimõtet seetõttu ei kohaldata. |Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |Käesolev otsus käsitleb liikmesriigile antud luba tema enda taotlusel ja sellega ei määrata mingeid kohustusi. |Erandi piiratud kohaldamisala arvestades on erimeede taotletava eesmärgiga vastavuses. |Õigusakti valik |Kavandatud vahendid: muu. |Muud õigusaktid ei ole piisavad järgmis(t)el põhjus(t)el: Vastavalt nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleerivate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artiklile 30 on võimalik üksnes nõukogu otsus. |MÕJU EELARVELE |Loa andmise korral on projekti mõju käibemaksust tulenevatele ühenduse omavahenditele täiesti märkamatu. |-  Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega lubatakse Saksamaal sõlmida Šveitsiga leping, mis hõlmab kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamist käsitleva nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklitest 2 ja 3 kõrvalekalduvaid sätteidEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta — ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas,[1] eriti selle artiklit 30,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2]ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 30 lõike 1 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada mõnel liikmesriigil sõlmida kolmanda riigiga lepingu, mis sisaldab erandeid kõnealusest direktiivist.(2) Komisjoni peasekretariaadis 14. jaanuaril 2005. aastal registreeritud kirjas taotles Saksamaa luba sõlmida leping Šveitsiga Laufenburgi (Baden-Württemberg) ja Laufenburgi (Aargau) vahel üle Reini jõe kulgeva piirisilla ehituse ja hoolduse kohta.(3) Direktiivi 77/388/EMÜ artikli 30 lõike 2 kohaselt teatas komisjon 17. jaanuari 2005. aasta kirjas teistele liikmesriikidele Saksamaa taotlusest. Komisjon teatas 19. jaanuari 2005. aasta kirjas Saksamaale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.(4) Lepingu eesmärk on kehtestada direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 2 ja artiklist 3 kõrvalekalduvad käibemaksusätted piirisilla ehitamiseks ja hoolduseks vajalike kaupade tarnete ja osutatavate teenuste suhtes ning samal eesmärgil imporditud kaupade suhtes.(5) Kui kõrvalekaldeid direktiivist 77/388/EMÜ ei lubataks, tuleks Saksamaa territooriumil toimuva ehitus- ja hooldustegevuse suhtes kohaldada Saksamaal kehtivat käibemaksu, samas kui Šveitsi territooriumil toimuva samalaadse tegevuse suhtes direktiivi 77/388/EMÜ sätted ei kehtiks. Saksamaal kehtivat käibemaksu tuleks samuti kohaldada piirisilla ehitamiseks ja hoolduseks Šveitsist Saksamaale imporditavate kaupade suhtes.(6) Kõnealuste tavapäraste eeskirjade kohaldamine tähendaks neid töid teostavatele ettevõtetele tõsiseid maksualaseid probleeme.(7) Erandi eesmärk on lihtsustada kõnealuse silla ehitus- ja hooldustööde maksustamist.(8) Erandi mõju käibemaksust laekuvatele ühenduse omavahenditele on märkamatu,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Käesolevaga lubatakse Saksamaal sõlmida leping Šveitsiga, mis hõlmab nõukogu kuuendast direktiivist 77/388/EMÜ kõrvalekalduvaid sätteid seoses Laufenburgi (Baden-Württemberg) ja Laufenburgi (Aargau) vahel üle Reini jõe kulgeva piirisilla ehituse ja hooldusega.Kõnealuses lepingus sisalduvad maksuerandid on sätestatud käesoleva otsuse artiklites 2 ja 3.Artikkel 2Erandina nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 3 loetakse Saksamaa territooriumil asuv silla ala Šveitsi territooriumi osaks kõnealuse silla ehitamiseks ja hoolduseks tarnitavate kaupade ja osutatavate teenuste eesmärgil.Artikkel 3Erandina nõukogu kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artikli 2 lõikest 2 ei maksustata kaupade importi Šveitsist Saksamaale käibemaksuga, tingimusel et neid kaupu kasutatakse käesoleva otsuse artiklis 1 osutatud silla ehitamiseks ja hooldamiseks. Kõnealune erand ei kehti siiski kaupade suhtes, mida samal otstarbel impordib avaliku võimu organ.Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/66/EÜ (ELT L 168, 1.5.2004, lk 35.)[2] ELT C […], […], lk […].


Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0243

Ettepanek: Nõukogu otsus toimeaine metaami Nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (EMPs kohaldatav tekst)  /* KOM/2009/0243 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 25.5.2009KOM(2009) 243 lõplikEttepanek:NÕUKOGU OTSUStoimeaine metaami nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)SELETUSKIRILisatud nõukogu otsuse ettepaneku eelnõus käsitletakse toimeaine metaami kandmata jätmist nõukogu direktiivis 91/414/EMÜ (taimekaitsevahendite turuleviimise kohta) esitatud heakskiidetud toimeainete loetellu (I lisa) ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite kõrvaldamist. Ettepanek kandmatajätmiseks põhineb arvukatel probleemidel, mis tuvastati kõnealuse toimeaine hindamise käigus.Nõukogu direktiiviga 91/414/EMÜ luuakse taimekaitsevahendite lubamist ja turulelaskmist käsitlev ühtlustatud raamistik. Ühenduse tasandil hinnatakse taimekaitsevahendites kasutatavaid toimeaineid ja antakse luba nende kasutamiseks ning need lisatakse kõnealuse direktiivi I lisasse. Ühtlustatud eeskirjade alusel hindavad liikmesriigid iga taimekaitsevahendit eraldi ja annavad loa selle kasutamiseks.Tootmisharu esitatud andmeid hindas esialgu referentliikmesriik, antud juhul Belgia, kes esitas hindamisaruande projekti. Euroopa Toiduohutusamet korraldas esialgsele hindamisele vastastikuste eksperdihinnangute andmise ning esitas komisjonile kokkuvõtte metaami riskianalüüsi hindamisest 26. novembril 2008.Kõnealuse toimeaine hindamisel on esile kerkinud mitmeid küsitavusi. Kõigepealt ei võimalda ebapiisavad jääkide uuringud ja teabe puudumine toksikoloogiliselt olulise lisandi N,N’-dimetüültiouurea kohta tõendada, et tarbija kokkupuude kõnealuse ainega on lubatav. Lisaks sellele satub suure kasutatava koguse tõttu keskkonda suurel hulgal lisandit N,N’-dimetüültiouureat ja kuna selle aine käitumise kohta keskkonnas puuduvad andmed, on põhjust muret tunda.Loetellu kandmata jätmise otsuse eelnõu esitati 26. veebruaril 2009 toiduahela ja loomatervishoiu alalisele komiteele, kus:-  11 liikmesriiki hääletasid poolt (100 häält),-  11 liikmesriiki hääletasid vastu (139 häält),-  5 liikmesriiki jäid erapooletuks (106 häält).Komitee oma arvamust ei esitanud. Sellest tulenevalt peab komisjon vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artiklile 19 ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikliga 5 esitama nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning nõukogu peab kolme kuu jooksul tegema otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.Kõnealuse otsuse eelnõu puhul ei kehti Euroopa Parlamendi kontrollimisõigus (nõukogu otsuse 1999/468/EMÜ artikkel 8).Ettepanek:NÕUKOGU OTSUStoimeaine metaami nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1991. aasta direktiivi 91/414/EMÜ taimekaitsevahendite turuleviimise kohta,[1] eriti selle artikli 8 lõike 2 neljandat lõiku,ning arvestades järgmist:(1) Direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 on sätestatud, et liikmesriik võib 12 aasta jooksul pärast kõnealuse direktiivi teatavakstegemist lubada turule lasta taimekaitsevahendeid, mis sisaldavad kõnealuse direktiivi I lisas loetlemata toimeaineid ja mis on juba turul kaks aastat pärast teatavakstegemise kuupäeva, samal ajal kui neid toimeaineid tööprogrammi raames järk-järgult uuritakse.(2) Komisjoni määrustes (EÜ) nr 451/2000[2] ja (EÜ) nr 1490/2002[3] on sätestatud direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kolmanda etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad ja kehtestatud hindamist vajavate toimeainete loetelu nende toimeainete võimalikuks kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Metaam kuulub nimetatud loetelusse.(3) Metaami toimet inimeste tervisele ja keskkonnale on teataja kavandatud kasutusviiside puhul hinnatud vastavalt määruste (EÜ) nr 451/2000 ja (EÜ) 1490/2002 sätetele. Kõnealuste määrustega on määratud ka referentliikmesriigid, kes esitavad asjaomased hindamisaruanded ja soovitused Euroopa Toiduohutusametile (EFSA) vastavalt määruse (EÜ) nr 1490/2002 artikli 10 lõikele 1. Metaami puhul oli referentliikmesriik Belgia ja kogu asjaomane teave esitati 10. septembril 2007.(4) Liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusameti hindamistöörühm esitasid hindamisaruande kohta vastastikused eksperdihinnangud ning aruanne esitati komisjonile 26. novembril 2008 EFSA kokkuvõttena, milles on käsitletud vastastikuseid eksperdihinnanguid toimeaine metaami riskianalüüsi kohta selle kasutamisel pestitsiidina[4]. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid selle aruande läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning see vormistati 26. veebruaril 2009 komisjoni läbivaatamisaruandena metaami kohta.(5) Kõnealuse toimeaine hindamisel on esile kerkinud terve rida küsimusi. Kõigepealt ei võimalda ebapiisavad jääkide uuringud ja teabe puudumine toksikoloogiliselt olulise lisandi N,N’-dimetüültiouurea kohta tõendada, et tarbija kokkupuude kõnealuse ainega on lubatav. Lisaks sellele satub suure kasutatava koguse tõttu keskkonda suurel hulgal lisandit N,N’-dimetüültiouureat ja kuna selle käitumise kohta keskkonnas puuduvad andmed, on põhjust muret tunda. Seega ei olnud tähtajaks esitatud olemasolevate andmete põhjal võimalik järeldada, kas kriteeriumid metaami kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse on täidetud.(6) Komisjon palus teatajal esitada oma märkused vastastikuste eksperdihinnangute tulemuste kohta ning teatada, kas ta kavatseb tulevikus aine kasutamist toetada või mitte. Teataja esitas oma märkused, mida on tähelepanelikult uuritud. Teataja esitatud väidetele vaatamata jäid tuvastatud probleemid lahendamata ning EFSA ekspertide kohtumistel esitatud ja hinnatud teabe põhjal antud hinnangutest ei selgu, et metaami sisaldavad taimekaitsevahendid võiksid kavandatud kasutustingimustes üldiselt vastata direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b sätestatud nõuetele.(7) Seepärast ei tohiks metaami direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kanda.(8) Tuleks võtta meetmeid tagamaks, et metaami sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivad load tühistataks ettenähtud ajavahemiku jooksul, et neid ei pikendataks ning et selliste toodete jaoks ei antaks uusi lubasid.(9) Liikmesriigi antud ajapikendused metaami sisaldavate taimekaitsevahendite olemasolevate varude realiseerimiseks, ladustamiseks, turulelaskmiseks ja kasutamiseks peaksid piirduma kaheteistkümne kuuga, et olemasolevad varud saaks ära kasutada järgmise kasvuperioodi jooksul; seega jäävad metaami sisaldavad taimekaitsevahendid põllumajandusettevõtjatele kättesaadavaks 18 kuu jooksul alates käesoleva otsuse vastuvõtmisest.(10) Käesolev otsus ei piira õigust esitada direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõike 2 kohane taotlus metaami võimalikuks kandmiseks kõnealuse direktiivi I lisasse; kõnealuse direktiivi üksikasjalikud rakenduseeskirjad on sätestatud komisjoni 17. jaanuari 2008. aasta määruses (EÜ) nr 33/2008, millega nähakse ette nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses kõnealuse direktiivi artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi kuuluvate, kuid direktiivi I lisasse kandmata toimeainete hindamise tava- ja kiirendatud menetlusega[5].(11) Toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee ei ole oma eesistuja kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul arvamust avaldanud,ON VASTU VÕTNUD KÄEOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Metaami ei kanta toimeainena direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse.Artikkel 2Liikmesriigid tagavad, et:a) metaami sisaldavate taimekaitsevahendite load tühistatakse hiljemalt [ MÄRKIDA KUUPÄEV, KUUS KUUD PÄRAST KÄESOLEVA OTSUSE VASTUVÕTMISE KUUPÄEVA ];b) alates käesoleva otsuse avaldamise kuupäevast ei anta ega pikendata metaami sisaldavate taimekaitsevahendite lubasid.Artikkel 3Ajapikendus, mille liikmesriigid annavad vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõike 6 sätetele, peab olema võimalikult lühike ja lõppema hiljemalt [ MÄRKIDA KUUPÄEV, 18 KUUD PÄRAST KÄESOLEVA OTSUSE VASTUVÕTMISE KUUPÄEVA ].Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.[2] EÜT L 55, 29.2.2000, lk 25.[3] EÜT L 224, 21.8.2002, lk 23.[4] EFSA Scientific Report (2008) 203, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance metam (vormistatud 26. novembril 2008).[5] ELT L 15, 18.1.2009, lk 5–12.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.10.2016
            COM(2016) 649 final
            2016/0317(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga loodud assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisus

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Lisatud ettepanek on õigusakt, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetavad seisukohad liidu ja kolmanda riigi vahel sõlmitud assotsieerimislepinguga ettenähtud organis. Eelkõige rakendatakse sellega ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelist assotsieerimislepingut (edaspidi „leping“) seoses kaubandusküsimustes tekkivate vaidluste lahendamises osalevate vahekohtunike nimekirja vastuvõtmisega.

               Assotsieerimisleping kirjutati alla 27. juunil 2014 ja osa sellest kohaldati ajutiselt alates 1. septembrist 2014 kuni lepingu ratifitseerimiseni ELi liikmesriikides. Nõukogu 23. mai 2016. aasta otsusega (EL) 2016/839
                  1
                kiideti lepingu sõlmimine heaks ning lepingu artikli 464 lõike 2 kohaselt jõustus see 1. juulil 2016.

               Lepinguga on ette nähtud kaubandusküsimustega tegelev assotsieerimiskomitee erikoosseis, mis jälgib lepingu V jaotise („Kaubandus ja kaubandusküsimused“) rakendamist ja lahendab sellega seotud küsimusi. Et tagada vaidluste lahendamise mehhanismi nõuetekohane toimimine, peab kõnealune komitee koosseis koostama vahekohtunike nimekirja, nagu on sätestatud lepingu artiklis 404.

               Käesoleva ettepanekuga asendatakse komisjoni ettepanek COM(2015)390 final
                  2
               . Kõnealune asendamine on vajalik seetõttu, et kaks Moldova Vabariigi soovitatud vahekohtunikku ei vasta enam lepingu artikli 404 lõikes 2 sätestatud tingimustele. Moldova Vabariik on esitanud kaks uut kandidaati, kes vastavad lepingu artikli 404 lõikes 2 sätestatud tingimustele, ja Euroopa Komisjon soovitab nõukogul need heaks kiita. Lisaks kajastub käesolevas ettepanekus asjaolu, et leping jõustus 1. juulil 2016.

               Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

               Käesoleva ettepanekuga rakendatakse Euroopa Liidu ühist kaubanduspoliitikat idapartnerluse riigi suhtes eespool nimetatud lepingu sätete alusel. Selle eesmärk on luua vajalikud institutsioonilised vahendid, mis võimaldavad liidul ja Moldova Vabariigil lepingu kohaldamist ja tõlgendamist käsitlevaid kahepoolseid vaidlusi tõhusalt lahendada. Ettepanek on kooskõlas liidu seisukohaga vaidluste lahendamise põhimõtete suhtes, mida arutatakse ja rakendatakse vabakaubanduslepingute raames teiste kaubanduspartneritega.

               Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtetega

               Käesolev ettepanek on kooskõlas liidu muude välispoliitika eesmärkidega, eelkõige Moldova Vabariigiga seotud Euroopa naabruspoliitika ja arengukoostööpoliitikaga, ning täiendab neid eesmärke.

               2.Õiguslik alus, subsidiaarsus ja proportsionaalsus

               Õiguslik alus

               Liidu jaoks on õiguslik alus, mille põhjal määratakse kindlaks lepinguga moodustatud komiteedes võetav seisukoht, Euroopa Liidu toimimise leping, eelkõige selle artikli 207 lõige 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ühine kaubanduspoliitika kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 kohaselt liidu ainupädevusse. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

               Proportsionaalsus

               Käesolev ettepanek on vajalik, et täita liidu rahvusvahelisi kohustusi, mis on sätestatud Moldova Vabariigiga sõlmitud lepingus.

               Vahendi valik

               Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, milles on ette nähtud nõukogu otsuste vastuvõtmine. Käesolevas ettepanekus esitatud eesmärgi saavutamiseks ei ole võimalik kasutada muud õiguslikku vahendit.

               3. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Järelhindamine ja kehtivate õigusaktide toimivuskontroll

                  Ei kohaldata.

               Konsulteerimine sidusrühmadega

               Käesoleva ettepaneku raames sidusrühmadega konsulteerimist ei kohaldata.

               Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Otsides sobivaid ja kvalifitseeritud liidu kodanikke, kes tegutseksid vahekohtunikena liidu kaubanduslepingute raames tekkinud vaidluste lahendamisel, on komisjon võtnud arvesse viimastel aastatel liikmesriikide edastatud teavet.

               Mõju hindamine

                  Ettepanek on seotud liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepingu institutsiooniliste aspektide, eriti selle kaubandust ja kaubandusküsimusi käsitleva V jaotise rakendamisega. Ettepanek ei mõjuta liidu majandus-, sotsiaal- ega keskkonnapoliitikat. Leping jõustus 1. juulil 2016 ning selle rakendamine on alles algusjärgus.

               Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine

                  Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepingu suhtes ei kohaldata õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi menetlust; see ei too VKEdele kaasa kulusid ega tekita küsimusi digitaalkeskkonna seisukohast.

               Põhiõigused

               Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata.

               5.MUU TEAVE

               Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Lepingu rakendamist vaatab korrapäraselt läbi ELi ja Moldova Vabariigi assotsiatsiooninõukogu. Euroopa Komisjon on võtnud endale kohustuse anda igal aastal Euroopa Parlamendile aru lepingu V jaotise („Kaubandus ja kaubandusküsimused“) rakendamise kohta, sealhulgas käesolevas ettepanekus sisalduvate aspektide kohta.

               Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

                  Ettepaneku eesmärk on võtta vastu liidu seisukoht seoses liidu ja Moldova Vabariigi vahelise lepingu kaubandust käsitleva osa rakendamisega. Lepingu V jaotises („Kaubandus ja kaubandusküsimused“) on 14. peatükk („Vaidluste lahendamine“), millega on ette nähtud mehhanism kaubandusega seotud vaidluste lahendamiseks lepinguosaliste vahel seoses kõnealuse lepingu kaubandust käsitleva osa kohaldamise ja tõlgendamisega. 14. peatükis sätestatud vahekohtumenetlusega on ette nähtud, et kaebuse esitanud lepinguosaline võib kahepoolse vaidluse lahendamiseks taotleda vahekohtu moodustamist. Lepingu artiklis 404 on sätestatud vahekohtu koosseisu käsitlevad eeskirjad. Lepinguga nähakse ette, et tuleb koostada nimekiri kvalifitseeritud isikutest, kes võivad tegutseda vahekohtunikena. Sellest tulenevalt on Moldova Vabariigi valitsusega arutatud esialgset nimekirja vahekohtunikest, kes soovivad ja saavad vahekohtus oma kohuseid täita; viis vahekohtunikukandidaati esitas nimekirja liit, viis vahekohtunikukandidaati esitas Moldova Vabariik ja viis kandidaati on kolmanda riigi kodanikud, kes võivad täita vahekohtu eesistuja kohuseid. Nimekirja kasutatakse juhul, kui on vaja moodustada vahekohus.

               2016/0317 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga loodud assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisus

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 4 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               1.Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vaheline assotsieerimisleping
                  3
                (edaspidi „leping“) jõustus 1. juulil 2016.

               2.Lepingu artikli 404 lõikes 1 on sätestatud, et lepingu artikli 438 lõike 4 kohane assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseis peab hiljemalt kuus kuud pärast lepingu jõustumist koostama nimekirja isikutest, kes täidavad vaidluste lahendamise menetluses vahekohtuniku ülesandeid.

               3.Vastavalt lepingu artikli 404 lõikele 1 on Moldova Vabariigi valitsusega arutatud esialgset nimekirja vahekohtunikest, kes osaleksid vahekohtu töös; viis vahekohtunikukandidaati esitas liit, viis vahekohtunikukandidaati esitas Moldova Vabariik ja viis kandidaati on kolmanda riigi kodanikud, kes võivad täita vahekohtu eesistuja kohuseid.

               4.Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisus seoses nimekirjaga isikutest, kes täidavad vaidluste lahendamise menetluses vahekohtuniku ülesandeid,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisus seoses nimekirjaga isikutest, kes võivad vaidluste lahendamise menetluses tegutseda vahekohtunikuna, põhineb kõnealuse komitee otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Liidu esindajad võivad assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisus teha otsuse eelnõusse väiksemaid muudatusi, ilma et selleks oleks vaja uut nõukogu otsust.

               Artikkel 2

               Assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisu otsused avaldatakse pärast nende vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 141, 28.5.2016, lk 28.

                     (2)

                     http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?qid=1469533573883&uri=CELEX:52015PC0390

                     (3)
                  Nõukogu 16. juuni 2014. aasta otsus 2014/492/EL ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelisele assotsieerimislepingule Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 260, 30.8.2014, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,10.10.2016
            COM(2016) 649 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepinguga loodud assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisus

               Eelnõu:

               EUROOPA LIIDU JA MOLDOVA VABARIIGI assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseisu otsus nr 1/2016,

               [kuupäev],

               ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu artikli 404 lõikes 1 osutatud vahekohtunike nimekirja koostamise kohta

               ASSOTSIEERIMISKOMITEE KAUBANDUSKOOSSEIS,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelist assotsieerimislepingut, millele kirjutati alla 27. juunil 2014 Brüsselis, eriti selle artikli 404 lõiget 1,

               ning arvestades järgmist:

               1)Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vaheline assotsieerimisleping (edaspidi „leping“) jõustus 1. juulil 2016.

               (2)Lepingu artikli 404 lõikes 1 on sätestatud, et lepingu artikli 438 lõike 4 kohane assotsieerimiskomitee kaubanduskoosseis peab hiljemalt kuus kuud pärast lepingu jõustumist koostama nimekirja 15 isikust, kes võivad tegutseda vahekohtunikena kahepoolsete vaidluste lahendamise menetluses.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Ühelt poolt Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Moldova Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu artikli 404 lõikes 1 sätestatud nimekiri isikutest, kes võivad täita vahekohtuniku ülesandeid, on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               [koht], [kuupäev]

                        Assotsieerimiskomitee

                        kaubanduskoosseisu nimel

                        esimees

               LISA

               LEPINGU ARTIKLI 404 LÕIKES 1 OSUTATUD VAHEKOHTUNIKE NIMEKIRI

               Moldova Vabariigi esitatud vahekohtunikud

               1.Mihail BURUIANĂ

               2.Procop BURUIANA

               3.Octavian CAZAC

               4.Lilia GRIBINCEA

               5.Viorel RUSU

               Euroopa Liidu esitatud vahekohtunikud

               1.Jacques BOURGEOIS

               2.Claus–Dieter EHLERMANN

               3.Pieter Jan KUIJPER

               4.Giorgio SACERDOTI

               5.Ramon TORRENT

               Eesistujad

               1.Leora BLUMBERG (Lõuna-Aafrika)

               2.William DAVEY (Ameerika Ühendriigid)

               3.Merit JANOW (Ameerika Ühendriigid)

               4.Helge SELAND (Norra)

               5.David UNTERHALTER (Lõuna-Aafrika)