				|

		52011PC0840

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend /* KOM/2011/0840 lõplik - 2011/0406 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Vaesuses elavate inimeste
arv on arenguriikides jätkuvalt suur probleem. Saavutatud on küll
märkimisväärset edu, kuid enamik arenguriike ei tee aastatuhande
arengueesmärkide täitmisel edusamme ega suuda edukalt alust panna säästvale
arengule selle kõigis tähendustes, majanduslikus, sotsiaalses ja keskkondlikus,
millest viimane hõlmab kliimamuutuste mõju vähendamist ja nendega kohanemist.
Olukorda raskendavad
jätkuvalt esile kerkivad üleilmsed probleemid ja arenguriike tugevalt mõjutanud
hiljutised kriisid, mistõttu on muu hulgas tekkinud sotsiaalne ja majanduslik
ebastabiilsus, suurem ränne, toiduga kindlustamatus ja suurem vastuvõtlikkus
välismõjule. On üha ilmsem, et kliimamuutused ja elanikkonna kiire kasv
ohustavad järjest enam jätkusuutlikuks sotsiaal-majanduslikuks kasvuks olulisi
keskkonnaressursse ja loodusvarasid. See võib paljude arenguriikide niigi
ebakindlat olukorda veelgi raskendada ja ähvardab saavutatud edu nullida.
EL pühendub jätkuvalt
arenguriikide aitamisele, et vaesust vähendada ja lõpuks see kaotada. Selle
eesmärgi saavutamiseks loodi ajavahemikuks 2007–2013 arengukoostöö
rahastamisvahendi määrus, mille esmatähtis põhieesmärk on kaotada vaesus
partnerriikides ja -piirkondades. Arengukoostöö rahastamisvahend koosneb
kolmest programmikategooriast: i) kahepoolsed ja piirkondlikud geograafilised
programmid, mis hõlmavad koostööd Aasia, Ladina-Ameerika, Kesk-Aasia, Lähis-Ida
ja Lõuna-Aafrikaga; ii) temaatilised programmid, mis hõlmavad järgnevaid
teemasid: investeerimine inimkapitali, keskkond ja loodusvarade, sealhulgas
energia säästev majandamine, valitsusvälised osalejad ja kohalikud
ametiasutused, toiduga kindlustatus ning rände- ja varjupaigaküsimused ning
iii) suhkrut tootvate riikide jaoks kaasnevad meetmed.
Praegune arengukoostöö
rahastamisvahendi määrus aegub 31. detsembril 2013. Arengukoostöö
rahastamisvahendi mitmesugused läbivaatamised on kinnitanud selle üldist
lisandväärtust ja panust aastatuhande eesmärkide saavutamisse, kuid on toonud
esile ka teatud puudused. Arvestades uusi probleeme ning Euroopa
2020. aasta strateegias ja ELi viimase aja arengupoliitikas seatud
eesmärke, tegi komisjon ettepaneku arengukoostöö rahastamise määruse
läbivaatamiseks ja kohandamiseks kooskõlas 29. juuni 2011. aasta
teatisega „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” ja
13. oktoobri 2011. aasta teatisega „ELi arengupoliitika mõju
suurendamine: muutuste kava”.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Üldsusega konsulteerimine
Komisjon korraldas ajavahemikus
26. novembrist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011 avaliku arutelu ELi
välistegevuse edasise rahastamise teemal. See arutelu põhines
veebiküsimustikul, millele lisati taustadokument teemal „Kuidas rahastada ELi
välistegevust pärast 2013. aastat?”. Üldiselt ei selgu vastuste põhjal, kas
praegu kehtivate vahendite struktuuri tuleks oluliselt muuta. Sellest hoolimata
tuvastati mitu probleemi ja uue arengukoostöö rahastamismääruse kavandamisel
võeti neid asjakohaselt arvesse:
·
enamik vastajatest (umbes 70 %) väitis, et ELi
finantssekkumine andis märkimisväärse lisandväärtuse; vastajad leidsid, et EL
peaks kasutama oma suhtelist eelist, mis on seotud liidu esindatusega
ülemaailmsel tasandil, tema ulatuslike teadmiste ja kogemuste, riikideülese
iseloomu ning rolliga koordineerimise vahendajana.
·
Peaaegu kõik vastajad (92 %) toetasid
diferentseeritumat lähenemisviisi, mis on kohandatud abisaajariigi olukorrale,
selleks et suurendada ELi rahastamisvahendite mõju. Kooskõlas sellega tõhustatakse
toetust saavate riikide eristamist.
·
Vastajate laialdase toetuse pälvis analüüsitud
tingimus, mille aluseks on asjaolu, kuidas toetust saav riik austab inimõigusi,
vähemusi, head valitsemistava ja kultuuri väljendusvormide mitmekesisust
(78 %), ning toetust saava riigi poliitika kvaliteet ning riigi suutlikkus
ja tahe mõistlikke põhimõtteid rakendada (63 %). Kavandatavas määruses
tunnistatakse koostöö alusena nii riiklike arengukavade kui ka ühiselt
kujundatud ELi strateegiate tähtsust. Seal rõhutatakse ka peamiseid ELi
väärtusi ja põhimõtteid, tõhustades seega tingimuslikkust ja vastastikust vastutust.
·
Märkimisväärne enamik vastajatest toetas suuremat
paindlikkust rakendamisel, eelkõige piirkondadevaheliste probleemide
lahendamisel, mille takistusena nähakse üksikute rahastamisvahendite
geograafilist piiratust (Euroopa Arengufond on piiritletud AKV riikidega,
arengukoostöö rahastamisvahend Ladina-Ameerika, Aasia, Kesk-Aasia, Lähis-Ida ja
Lõuna-Aafrika riikidega ning Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse
rahastamisvahend naabruspoliitika alla kuuluvate riikidega ). Kavandatava
määrusega nähakse ette piirkondadevahelise tähtsusega meetmete rakendamine ja
rühmitatakse eri temaatilised teljed, et suurendada paindlikkust ja lihtsustada
rakendamist.
·
Enamik vastajatest nõustus, et ühine kavandamine ja
kaasrahastamine liikmesriikidega (ja võimaluse korral abisaajariikidega)
võiksid suurendada ELi välistegevuse mõju ja sidusust, lihtsustada abi andmist
ning vähendada tehingute üldkulutusi. Seda on kavandatavas määruses täielikult
arvestatud.
Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Komisjon vaatas läbi eri aruanded (analüüsid,
auditid, uuringud, vaheläbivaatamised). Selle läbivaatamise käigus vaadeldi
seda, mis toimis ja mis mitte, ning tehti järeldusi rahastamisvahendite
kavandamise kohta.
Läbivaatamisel selgus, et praegune
arengukoostöö rahastamisvahend aitas kaasa aastatuhande arengueesmärkide
saavutamisele arenguriikides. Arengukoostöö rahastamisvahendi rakendamise kord,
nagu eelarvetoetus ja kogu valdkonda hõlmav lähenemisviis, on võimaldanud
tihedamat koostööd partnerriikidega ning tööjõu tõhusamat jaotust
rahastajatevahelise kaasrahastamise kaudu.
Sellest hoolimata tuvastati läbivaatamisel
mõned puudused.
·
ELi eri sisepoliitika valdkonnad muutuvad järk-järgult
ELi välistegevuse osaks. Euroopa 2020. aasta strateegia ning Lissaboni
lepingu kohaselt on vaja sise- ja välistegevuse vastastikust tugevdamist.
Praegune struktuur ei võimalda komisjonil piisavas ulatuses tulemuslikult
sekkuda. Mitmesuguste temaatiliste telgede rühmitamine ühte alamrubriiki
parandaks olukorda märkimisväärselt.
·
Mõnel juhul olid temaatilised programmid liiga
killustunud, et reageerida üleilmsetele kriisidele (nt toiduainete hinna kriis,
linnugripp) või kõrgeimal poliitilisel tasandil võetud rahvusvahelistele
kohustustele (nt bioloogiline mitmekesisus ja kliimamuutused). Seetõttu oli
temaatilise rahastamisvahendi kasutamisel vaja rohkem paindlikkust, rühmitades
eri temaatilised programmid, ning üleilmsete avalike hüvede ja probleemidega sidusama
ja laialdasema pikaajalise seotuse võimaldamist ning reageerimist vaeseimat
elanikkonda mõjutavatele löökidele.
·
Pragune arengukoostöö rahastamise määrus hõlmab
laias ulatuses arenguriike alates vähim arenenud riikidest kuni keskmisest
suurema sissetulekuga riikideni. Partnerriikide majanduslike ja sotsiaalsete
erinevuste hiljutise suurenemise ning uute eesmärkide väljakujunemise tõttu on
vaja eristamist tõhustada. Kavandatava uue määrusega nähakse ette lisajuhised
eristamiseks, võimaldades ELil keskenduda abi andmisele seal, kus seda kõige
enam vajatakse ja kus abil kõige suurem mõju on. Selle poliitika terviklikkuse
nimel teeb komisjon ettepaneku luua uus vahend (partnerluse rahastamisvahend),
et käsitleda arenguabi piiridest väljapoole jäävaid eesmärke.
·
Piirkondadevaheliste algatuste toetamine on
osutunud keeruliseks, arvestades välisabi vahendite praegust struktuuri. Eriti
käis see Aafrika ja ELi ühisstrateegia rakendamise kohta. Uus arengukoostöö
rahastamise määrus annab Aafrika ja ELi ühise strateegia rakendamiseks parema
õigusliku aluse.
·
Praeguses arengukoostöö rahastamise määruses ei ole
ebakindlas ja kriisijärgses olukorras olevaid riike reguleerivad sätted
piisavad: neis alahinnatakse vajadust toetada poliitilisi protsesse, mis
tugevdavad õigusriiki ja valitsemistava. Üleminekuprobleemide lahendamiseks on
vaja riigi tasandil reageeringuid, mis toetuvad erivajadustele ja on seotud
ühisstrateegiaga (terviklik lähenemisviis). Uues määruses võetakse nimetatud
probleeme paremini arvesse ning muudetakse toetuste jaotuse, kavandamise ja
rakendamise otsustusprotsessi paindlikumaks.
·
Praeguses arengukoostöö rahastamise määruses on
esitatud suunavad rahaeraldised iga piirkonna jaoks ning vabad vahendid
puuduvad. See vähendab ressursside aktiveerimise ulatust ettenägematutele
olukordadele (uued poliitilised prioriteedid, loodusõnnetused või
inimtegevusest tingitud katastroofid jm) reageerimisel. Uue määrusega tehakse
ettepanek jätta osa vahenditest eraldamata, et kasutada neid ettenägematutele
olukordadele reageerimiseks.
·
Kokkuvõttes hinnati arengukoostöö rahastamisvahendi
praegust kavandamise ja rakendamise protsessi liiga keeruliseks. See ei
võimalda ELi programmitsükli vastavusse viimist partnerite programmitsüklitega,
ei hõlbusta liikmesriikide ühist kavandamist ega võimalda vajaduse korral
kiiret kohandamist. Kõiki neid puuduseid on uues arengukoostöö rahastamise
määruses vahetult käsitletud.
Mõju
hindamine
Komisjon korraldas mõju hindamise, milles
kaaluti kolme peamist poliitilist alternatiivi: arengukoostöö rahastamise
määruse muutmata jätmine (valik 1) ja kaks alternatiivi muuta
arengukoostöö rahastamise määrust kõigi praeguses määruses tuvastatud
probleemide osas (valikud 2A ja 2B).
Valikut 1 ei peetud vastuvõetavaks, sest
see ei lahendaks tuvastatud probleeme. Valiku 2 variandid A ja B
lahendavad tuvastatud probleemid eri ulatuses ning kummalgi on teatud
poliitiline ja muu mõju. Mõju hindamises jõuti järeldusele, et parem on variant
B, sest sellega:
·
viiakse arengukoostöö rahastamisvahendi eesmärgid
vastavusse ELi arengupoliitika uusimate suundumustega;
·
eristatakse selgelt partnerriigid;
·
sätestatakse ELi abi tingimusena hea
valitsemistava, demokraatia, inimõigused ja õigusriik;
·
hõlbustatakse Aafrika ja ELi ühisstrateegia
rakendamist;
·
toetatakse temaatilisi programme, et pakkuda
vajalikku paindlikkust;
·
tagatakse paindlikud mehhanismid, et hõlbustada ELi
tõhusamat reageeringut kiiresti arenevates kriisi- ja kriisijärgsetes
olukordades ja ebakindlates riikides;
·
suurendatakse toetuste jaotuse paindlikkust ning
·
suurendatakse ELi abi tõhusust, lihtsustades
kavandamist ja rakenduskorda ning muutes need paindlikumaks, hõlbustades ühist
kavandamist ja viies ELi abi vastavusse partnerriikide programmitsüklitega.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Euroopa Liidu toimimise lepingu 5. osa
III jaotise 1. peatükis sätestatakse õigusraamistik koostööks
partnerriikide ja -piirkondadega. Kavandatavas arengukoostöö rahastamise
määruses toetutakse eriti aluslepingu artikli 209 lõikele 1 ja
komisjon esitab selle kooskõlas artiklis 294 kehtestatud menetlusega.
Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa
Parlamendi ja komisjoni 20. detsembri 2005. aasta Euroopa Liidu
arengupoliitikat käsitlev ühisavaldus „Euroopa konsensus”, komisjoni 13. oktoobri
2011. aasta teatis „ELi arengupoliitika mõju suurendamine: muutuste kava”
ning ka kõik kavandatavad teatised, millega luuakse liidu arengupoliitika
suundumused ja põhimõtted, ning nende põhjal tehtud järeldused ja muudatused
loovad käesoleva määruse rakendamise üldpõhimõtted, suundumused ja tulipunkti.
EL on ainulaadselt erapooletus positsioonis,
et anda osa ELi välisabist liikmesriikide nimel ja koostöös nendega, muutes
selle abi riikides, kus ta tegutseb, usaldusväärsemaks. Paljud liikmesriigid ei
suuda ega/või ei taha üleilmseid välispoliitilisi vahendeid välja töötada.
Seetõttu on ELi tasandil sekkumine parim viis ELi üldhuvide ja -väärtuste
üleilmseks edendamiseks ning ELi üleilmse kohaloleku tagamiseks. Oma
27 liikmesriigiga, kes tegutsevad ühise poliitika ja strateegiate
kohaselt, on ELil piisavalt suur osakaal üleilmsetele probleemidele
reageerimiseks, eelkõige aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Kuna
kavandatava määruse eesmärke ei ole võimalik saavutada üksnes liikmesriikide
tasandil ja seepärast on neid meetmete ulatuse ja katvuse tõttu võimalik
paremini saavutada ELi tasandil, võib ELi lepingu artiklis 5 sätestatud
subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt võtta vastu meetmeid.
Kavandatava uue määrusega tõhustatakse ka
koordineerimissuutlikkust ja hõlbustatakse ühist kavandamist liikmesriikidega,
tagades tõhusama tööjaotuse ja tõhusa abi andmise. ELi ja liikmesriikide
arengupoliitika peavad üksteist täiendama ja tõhustama. Selleks tuleks ELi abi
suunata sinna, kus selle mõju on kõige suurem, võttes arvesse ELi suutlikkust
rahvusvaheliselt tegutseda ja üleilmsetele probleemidele reageerida.
Aluslepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei
ole kavandatav uus määrus ulatuslikum, kui on vajalik selles olevate eesmärkide
saavutamiseks.
Kavandatava uue määruse puhul võetakse arvesse
ELi valdkondliku poliitika prioriteetide välismõõdet, tagatakse koordineerimine
ja suurendatakse sünergiat kooskõlas määrusega ettenähtud eesrmäkidega ja
eespool nimetatud õigusliku ja poliitilise raamistikuga.
4.           MÕJU EELARVELE
Komisjon teeb ettepaneku eraldada
välisvahenditele ajavahemikul 2014–2020 96 miljardit eurot[1]. Arengukoostöö
rahastamisvahendile kavatsetakse eraldada 23 294,7 miljonit eurot.
Arengukoostöö rahastamisvahendi suunavad aastased eelarvelised kulukohustused
on esitatud allolevas tabelis. Arengukoostöö rahastamisvahendi rahaeraldiste suunavad
jaotused üksikutele programmidele on esitatud käesoleva määruse VII lisas.
Kavandatu kohaselt kulutatakse vähemalt 50 % üleilmse tähtsusega avalike
hüvede ja probleemide programmi rahalistest vahenditest kliimamuutustega seotud
ja keskkonnaeesmärkidele[2]
ning vähemalt 20 % sotsiaalsele kaasatusele ja inimarengule. Üleilmselt
nähakse teatise „ELi arengupoliitika mõju suurendamine: muutuste kava” kohaselt
ette sotsiaalse kaasatuse ja inimarengu pidev toetamine vähemat 20 %
ulatuses liidu arenguabist. Lõpuks kavatsetakse selle määrusega aidata kaasa
sellele, et vähemalt 20 % liidu eelarvest suunatakse vähese CO2-heitega
ja kliimamuutustele vastupanuvõimeliste ühiskondade loomiseks, nagu see on
sätestatud komisjoni teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev
eelarve”.
Prognoositavuse tagamiseks tehakse kolmandate
riikide kõrgharidusmeetmete rahastamise vahendid programmi „Erasmus kõigi
jaoks” kontekstis kooskõlas ELi välitegevuse eesmärkidega kättesaadavaks kahe
mitmeaastase eraldisena, mis esimese eraldise puhul hõlmavad ainult esimest
nelja aastat ja teise puhul järelejäänud kolme aastat. Neid vahendeid võetakse
arvesse arengukoostöö rahastamisvahendi mitmeaastasel suunaval kavandamisel
kooskõlas asjaomaste riikide vajaduste ja prioriteetidega. Eraldised võib üle
vaadata märkimisväärsete ettenägematute asjaolude või oluliste poliitiliste
muutuste korral kooskõlas ELi välistegevuse prioriteetidega. Vahendite
kasutamise suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr
[...], millega luuakse programm „Erasmus kõigi jaoks”[3].
 Arengukoostöö rahastamisvahend* || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014–2020
 2 716,7 || 2 903,1 || 3 100,3 || 3 308,7 || 3 525,3 || 3 751,7 || 3 989 || 23 294,7
* Jooksevhindades
miljonites eurodes.
5.           PÕHIOSA
Lihtsustamine
Komisjoni prioriteet nimetatud uues määruses,
nagu ka teistes mitmeaastase finantsraamistiku programmides, on lihtsustada
õiguskeskkonda ning hõlbustada liidu abi kättesaadavust partnerriikidele ja
-piirkondadele, kodanikuühiskonna organisatsioonidele, VKEdele jne, sest need
aitavad kaasa käesoleva määruse eesmärkide saavutamisele.
Välispoliitilisi vahendeid lihtsustatakse neid
selgemalt piiritledes ja nendevahelisi kattuvusi vähendades, nii et
välispoliitilised vahendid tuvastatakse individuaalselt selgelt
kindlaksmääratud poliitiliste eesmärkidega.
Partnerriikide ja -piirkondade tehingukulude
lihtsustamine ning vähendamine saavutatakse ka paindliku kavandamisega, mis
võimaldab kohaldada abi tõhususe põhimõtteid. Liit võib näiteks viia vastavusse
partnerriikide riiklikud arengukavad, kaotades sellega partnerriikide vajaduse
pidada läbirääkimisi Euroopa Liidu
spetsiifiliste strateegiadokumentide üle, mille võtab
vastu komisjon, ja võimaldades täpsemat analüüsi, mille saaks lisada
mitmeaastasesse programmdokumenti. Samamoodi saab liikmesriikidega ühise
kavandamise kaudu tõhustada rahastamise koordineerimist ja tööjaotust.
Rakenduseeskirjad sisalduvad Euroopa Parlamendi
ja nõukogu [--] määruses (EÜ) nr [--], millega kehtestatakse liidu
välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused.
Diferentseerimine
Teatises „Kaasavat majanduskasvu ja säästvat
arengut toetav ELi arengupoliitika: ELi arengupoliitika mõju suurendamine”
ettenähtud diferentseeritud lähenemisviisiga soovitakse suurendada ELi
arengukoostööd, suunates asjaomased vahendid sinna, kus neid vaesuse
vähendamiseks enim vaja läheb ja kus neil oleks suurim mõju. Lähenemisviisi
tuleks eelkõige kohaldada kahepoolse arengukoostöö programmide
rahastamiskõlblikkuse ja abi eraldamise suhtes.
Põhimõtteliselt ei tohiks kahepoolseid
abiprogramme kohaldada suure ja keskmisest suurema sissetulekuga riikide ning
keskmise sissetulekuga suurriikide suhtes, kelle majandusareng on jätkusuutlik
ja/või kellel on suuri sise- ja välisressursse oma arengustrateegiate
rahastamiseks. Maailm areneb: OECD arenguabi komitee ametliku arenguabi saajate
nimekirja kohaselt (mis on 2011. aastal läbi vaadatud) on rohkem kui 20 riiki
arenenud väikese sissetulekuga riigist keskmise sissetulekuga riigiks või
keskmisest väiksema sissetulekuga riigist keskmisest suurema sissetulekuga
riigiks, võttes aluseks kogurahvatulu inimese kohta. Loomulikult on see ainult
üks näitaja ja diferentseerimisel tuleb arvesse võtta ka inimarengut, abist
sõltuvust ja muid aspekte, sealhulgas arenguprotsessi dünaamilisust.
Eelkõige mängivad piirkondlikul ja/või
üleilmsel tasandil üha suuremat rolli mitu keskmise sissetulekuga riiki.
Seepärast peaks EL kohandama oma suhteid nendega, seahulgas koostöö prioriteete
ja rahastamisvahendeid. See ei nõrgestaks meie suhteid, vaid muudaks
rahastamisvahendid ajakohasemaks. EL peaks looma uued partnerlussuhted
riikidega, kes ei osale enam kahepoolsetes abiprogrammides, toetudes eelkõige
uue arengukoostöö rahastamisvahendi kohastele piirkondlikele ja temaatilistele
programmidele, ELi välisabi temaatilistele rahastamisvahenditele ja uuele
partnerluse rahastamisvahendile.
Delegeeritud õigusaktid
On tehtud ettepanek paindlikkuse suurendamiseks
delegeeritud õigusaktide kasutamisega aluslepingu artikli 290 kohaselt, et
võimaldada muuta kõnealuse määruse teatavaid mitteolemuslikke osi, mis
mõjutavad järgnevat kavandamist (nt lisad abikõlblike riikide, koostöövaldkondade
ja programmi rahaeraldiste suunavate jaotuste kohta ajavahemikus 2014–2020).
Üksikasjalik selgitus
Selles jaos esitatakse üksikasjalikud
kommentaarid, selgitades uue arengukoostöö rahastamise määruse kõigi
kavandatavate artiklite põhiideesid.
0)           Reguleerimisese ja -ala (I
jaotis, artikkel 1)
Artikli 1 ainuke kavandatav muudatus on
üleaafrikalise programmi lisamine määruse reguleerimisalasse.
Seega hõlmab käesolev määrus kõiki
arenguriike, -territooriume ja -piirkondi, välja arvatud ühinemiseelse rahastamisvahendi
alusel abikõlblikud riigid.
1)           Eesmärgid ja üldpõhimõtted
(II jaotis) – artiklid 2 ja 3
Artiklis 2 (eesmärgid ja
abikõlblikkuse kriteeriumid) sätestatakse käesoleva
määruse esmatähtsad põhieesmärgid ning antakse liidu geograafilise ja temaatilise
arengukoostöö iseloomustus. Nimetatud eesmärgid on kooskõlas aluslepingu
artikliga 208 ning eespool nimetatud komisjoni teatistega „Euroopa
2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” ja „ELi arengupoliitika mõju
suurendamine: muutuste kava”.
Selles artiklis nähakse ette toetuse osutamine
arenguriikidega tehtava koostöö kõikidele vormidele. Selleks tuleb täita
ametliku arenguabi kriteeriume, mille on kehtestanud OECD arenguabi komitee,
millest on võimalik teha erandeid temaatilistele ja üleaafrikalisele
programmile. Nende programmide puhul nähakse ametliku arenguabi raamest välja
jäävate meetmete suhtes ette 10 % paindlikkus, et katta kulusid, mis ei
ole küll rangelt võttes kooskõlas ametliku arenguabiga, kuid mis võivad
vajalikud olla nende programmide raamesse kuuluvate meetmete nõuetekohaseks
rakendamiseks.
Artiklis 3 (üldpõhimõtted) sätestatakse käesoleva määruse rakendamise põhimõtted, mis on
demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste ning õigusriigi austamine,
diferentseeritud lähenemisviis partnerriikidele, võttes arvesse nende vajadusi,
suutlikkust, kohustusi ja tulemusi, ning võimalik ELi mõju;
valdkondadevahelised põhiküsimused (nagu sooline võrdõiguslikkus ja naiste
mõjuvõimu suurendamine); ELi välistegevuse ühtsuse tugevdamine; koostöö parandamine
liikmesriikide ja muude kahepoolsete või mitmepoolsete rahastajatega ning
partnerriigi ja -piirkonna juhitav arenguprotsess koos vastastikuse vastutusega
kaasava ja osalust soodustava lähenemisviisi kaudu, kasutades tõhusaid ja
uuenduslikke koostööviise, mis on kooskõlas OECD arenguabi komitee parimate
tavadega, ja suurendades seega abi mõju ning vähendades kattumist ja
dubleerimist.
2)           Geograafilised ja
temaatilised programmid (III jaotis) – artiklid 4–9
Artiklis 4 (liidu abi rakendamine) kirjeldatakse nende programmide liike, milles alusel ELi abi antakse.
Artikkel 5 (geograafilised programmid)
hõlmab võimalikke koostöövaldkondi ning piirkondliku
ja kahepoolse koostöö vahelisi erinevusi. Kohaldatakse artiklis 3
sätestatud eristamispõhimõtet. Selle tulemusel antakse kahepoolset arenguabi
nendele partnerriikidele, kes seda enim vajavad ja kellel endal arenguks
vajalik finantssuutlikkus puudub. Eristamispõhimõttes arvestatakse ka liidu abi
võimalikku mõju partnerriikidele. Kahepoolsest arenguabist toetust saavad
partnerriigid on loetletud III lisas. See lisa ei hõlma riike, mis ei saa enam
arenguabi järgmiste kriteeriumide alusel: partnerriigid, kes esindavad üle
1 % maailma SKP-st, ja/või OECD arenguabi komitee ametliku arenguabi
saajate loetelu kohaselt üle keskmise sissetulekuga riigid põhimõtteliselt abi
ei saa, kuigi nende vajaduste ja suutlikkuse suhtes kasutatakse
lisakriteeriume, nagu inimarengu indeks, majandusliku haavatavuse indeks, abist
sõltuvus, majanduskasv ning välismaised otseinvesteeringud, samuti võetakse
arvesse kättesaadavate andmete usaldusväärsust.
Siiski saavad kõik I lisas loetletud
partnerriigid toetust piirkondlikest ja temaatilistest programmidest.
Käesoleva määrusega ei kitsendata ELi koostöö-
või sekkumisvaldkondi. Kõik selliste valdkondade loetelud on vaid
illustratiivse tähendusega. Valdkonnad võidakse valida seetõttu, et need on
asjakohased aluslepingus sätestatud eesmärkide, ELi rahvusvaheliste kohustuste
või partnerriikide ja -piirkondadega sõlmitud lepingutega ette nähtud
erieesmärkide saavutamiseks. Valdkonnad tuleks siiski kavandada ELi abi
kontsentreerimise eesmärgi alusel, et tagada ELi poliitika ja liikmesriikide
poliitika vastastikune täiendavus kooskõlas aluslepingu artikliga 208[4] ja komisjoni teatiste (eelkõige
komisjoni teatis muutuste kava kohta) ning nõukogu ja parlamendi asjaomaste
resolutsioonide kontekstis.
Artikkel 6 (temaatilised programmid) hõlmab temaatilisi programme, mille üldeesmärgid ja ulatus on
käesoleva määruse reguleerimiseseme ja -alaga ühtsed, ja nimetatud temaatiliste
programmide rakendamise tingimusi.
Artiklis 7 (üleilmse tähtsusega
avalikud hüved ja probleemid) kirjeldatakse üleilmse
tähtsusega avalike hüvede ja probleemide programmi, mis on paindlikult ja
valdkondadevaheliselt suunatud peamistele üleilmse tähtsusega hüvedele ja
probleemidele. Selle programmiga taotletavad peamised tegevusvaldkonnad on
täpsustatud V lisas ja hõlmavad muu hulgas keskkonda ja kliimamuutusi,
säästvat energiat,[5]
inimarengut (seahulgas tervishoid, haridus, sooline võrdõiguslikkus, tööhõive,
oskused, sotsiaalkaitse ja sotsiaalne kaasatus, samuti majandusega seotud
asepktid, nagu majanduskasv, töökohad, kaubandus ja erasektori osalus), toiduga
kindlustatust ning rände- ja varjupaigaküsimusi. Kõnealune temaatiline programm
võimaldab kiiresti reageerida ettenägematute sündmuste ja üleilmsete kriiside
korral (nt toiduainete hinnakriis, linnugripp). Sellega vähendatakse ELi
arengukoostöö killustatust ning võimaldatakse sise- ja välistegevuse
märkimisväärset tugevdamist ja järjepidevust.
Artiklis 8 (kodanikuühiskonna
organisatsioonid ja kohalikud ametiasutused) kirjeldatakse
kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike ametiasutuste temaatilist
programmi, mis iseenesest põhineb endisel valitsusväliste osalejate ja kohalike
ametiasutuste programmil. Selle programmi tulipunkti on teravdatud, pöörates
rohkem tähelepanu kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike ametiasutuste
suutlikkuse arendamisele. Programmiga edendatakse kaasavat ja tugevat
kodanikuühiskonda ja kohalikke ametiasutusi, arenguküsimuste puhul parandatakse
teadlikkust ja aktiviseerimist ning tugevdatakse arenguvaldkonnas poliitilise
dialoogi suutlikkust.
Artiklis 9 (üleaafrikaline programm) kirjeldatakse üleaafrikalist programmi, mis luuakse Aafrika ja ELi
ühisstrateegia rakendamiseks. Selle programmiga täiendatakse muid
rahastamisvahendeid, eelkõige Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendit,
Euroopa Arengufondi ja arengukoostöö rahastamisvahendi temaatilisi programme,
ning programm on nimetatud rahastamisvahenditega kooskõlas. Euroopa
naabruspoliitika rahastamisvahend ja Euroopa Arengufond keskenduvad Aafrikas piirkondlikul
või riiklikul tasandil võetavatele meetmetele, samal ajal kui üleaafrikalist
programmi kasutatakse selleks, et toetada konkreetselt Aafrika ja ELi
ühisstrateegia eesmärkide saavutamist, eelkõige piirkondadevahelisi kogu
maailmajagu hõlmavaid ja üleilmseid meetmeid, samuti asjaomaseid Aafrika ja ELi
ühisstrateegia algatusi. Üleaafrikalise programmi puhul tehakse tihedat
koostööd muude rahastamisvahenditega ja keskendutakse algatustele, milles on kokku
lepitud ühisstrateegia ja selle tegevuskavade raames ning mille suhtes ei ole
võimalik aktiveerida alternatiivset rahastamisallikat, tagades seeläbi vajaliku
sidususe ja sünergia ning vältides dubleerimist ja kattumist.
3)           Kavandamine ja vahendite
eraldamine (IV jaotis) – artiklid 10–14
Artiklis 10 (planeerimise ja vahendite
eraldamise üldraamistik) sätestatakse üldraamistik nii
geograafilistele ja temaatilistele programmidele kui ka vahendite eraldamiseks
käesoleva määruse kohaselt. Selleks kasutatakse artikli 3 lõikes 2
määratud eraldamiskriteeriume. Et tagada liidu ja liikmesriikide meetmete
sünergia ja vastastikune täiendavus, kaasatakse liikmesriigid täielikult
kavandamisse. Konsultatsiooniprotsess hõlmab ka muid rahastajaid ja
arenguvaldkonnas tegutsejaid ning ka kodanikuühiskonda ning piirkondlikke ja
kohalikke ametiasutusi.
Lõikes 4 nähakse ette, et teatud summa
ulatuses jäetakse toetused eraldamata, selleks et suurendada rahastamisvahendi
paindlikkust ja võimalust reageerida ettenägematutele sündmustele (uued
poliitilised prioriteedid, loodusõnnetused või inimtegevusest tingitud
katastroofid jm).
Artiklis 11 (geograafiliste
programmide programmdokumendid) kirjeldatakse eeskirju
ja põhimõtteid, mida kohaldatakse strateegiadokumentide ettevalmistamisel
nendele riikidele ning piirkondadele, kes saavad käesoleva määruse kohaselt ja
mitmeaastaste sihtprogrammide alusel suunavaid rahaeraldisi. Selles artiklis
loetletakse ka erandeid, mille korral strateegiadokumenti ette valmistama ei
pea, selleks et lihtsustada nii kavandamist kui ka soodustada ühist kavandamist
liikmesriikidega ja kavandatavate programmide arenguriikide programmidega
vastavusse viimist.
Selleks et tagada riigi omalus ja abi
tulemuslikkuse põhimõtted, kavandatakse strateegiadokumendid dialoogis
partnerriikide ja -piirkondadega, kaasates asjakohaselt kodanikuühiskonna ning
piirkondlikud ja kohalikud ametiasutused. Liikmesriigid ja teised rahastajad
kaasatakse artikli 10 lõike 3 kohaselt.
Selles artiklis esitletakse ka võimalust
ühiseks raamdokumendiks, milles sätestataks igakülgne liidu strateegia, mille
osa arengupoliitika oleks.
Kavandatavad mitmeaastased sihtprogrammid
võiksid toetuda käesolevas artiklis kindlaks määratud mis tahes
programmdokumentidele, välja arvatud juhul, kui nende kogusumma ei ületa
30 miljonit eurot. Mitmeaastaseid sihtprogramme saab kohandada
vaheläbivaatamiste ja eriotstarbeliste läbivaatamiste kaudu, võttes arvesse nii
saavutatud eesmärke kui ka ilmnenud uusi vajadusi, nagu kriisi-, kriisijärgsest
või ebakindlast olukorrast tulenevad vajadused.
Artiklis 12 (kavandamine kriisi-,
kriisijärgses või ebakindlas olukorras olevate riikide jaoks) rõhutatakse kriisi-, kriisijärgses või ebakindlas olukorras olevate
riikide erivajadusi ja -tingimusi, mida kõigi programmdokumentide kavandamisel
arvestada tuleb. Artikli 12 lõikes 2 tõstetakse esile võimalikku
vajadust nendes riikides kiiresti reageerimise järele ja nähakse ette
erimenetlus (komitee järelmenetlus, artikli 14 lõige 3)
strateegiadokumendi ja mitmeaastase sihtprogrammi eriotstarbeliseks
läbivaatamiseks.
Artiklis 13 (temaatiliste programmide
programmdokumendid) kirjeldatakse temaatiliste
programmide dokumentide kavandamise eeskirju ja korda. Selle artikliga nähakse
vajaduse korral ette ka võimalus vaheläbivaatamiseks või eriotstarbeliseks
läbivaatamiseks.
Artiklis 14 (strateegiadokumentide
kinnitamine ja mitmeaastaste sihtprogrammide vastuvõtmine) sätestatakse, et mitmeaastast programmide koostamist käsitlevad
dokumendid (nt strateegiadokumendid, mitmeaastased sihtprogrammid
partnerriikidele ja -piirkondadele ja temaatilised strateegiadokumendid) võtab
vastu komisjon pärast komitee arvamuse saamist. Nimetatud komitee on
moodustatud liikmesriikide esindajatest ja seda juhatab komisjoni esindaja
(komitee asutatakse käesoleva määruse artikli 24 kohaselt).
Selle artikliga sätestatakse ka paindlikkus ja
lihtsustamine nendel juhtudel, millele võidakse võimaldada erand tavapärastest
komiteemenetlustest (nt ei kasutata komiteemenetlust tehnilise kohandamise
korral või väikeste muudatuste korral üldises rahaeralduses), ning nendel
juhtudel, kus komiteemenetlusi võidakse kohaldada pärast komisjoni muudatuste
vastuvõtmist ja rakendamist (nt kriisi-, kriisijärgsed ning ebakindlad
olukorrad või juhud, kus ohustatakse demokraatiat ja inimõigusi).
4)           Lõppsätted (V jaotis)
– artiklid 15–22
Selleks et muuta liidu abi sidusamaks ja
tõhusamaks ning eelkõige vältida programmide jagamist mitme rahastamisvahendi
vahel, sätestatakse artiklis 15 (käesoleva määruse alusel abikõlbmatu
kolmanda riigi osalemine) võimalus laiendada käesoleva määruse kohast
abikõlblikkust, et kaasata kõik kolmandad riigid, territooriumid ja piirkonnad
niivõrd, kui see aitab kaasa käesoleva määruse üldeesmärkide saavutamisele.
Artiklis 16 (abi peatamine) sätestatakse menetlus, mida kohaldatakse juhul, kui II jaotises
sätestatud põhimõtteid ei täideta ja lõpptulemusena abi andmine käesoleva
määruse alusel peatatakse.
Artiklitega 17 ja 18 (volituste delegeerimine
komisjonile) võetakse kasutusele võimalus anda
komisjonile volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta või täiendada
käesoleva määruse lisasid I–VI(I). Artiklis 28 kirjeldatakse nimetatud
volituste andmise olemust ja menetlusi. Euroopa Parlamenti ja nõukogu
teavitatakse üheaegselt ja kohe, kui komisjon on sellise delegeeritud õigusakti
vastu võtnud, ning delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui nimetatud
kaks institutsiooni ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul (seda ajavahemikku
võib pikendada kahe kuu võrra).
Artikliga 19 (komitee) luuakse asjaomane komitee, kes komisjoni käesoleva määruse
rakendamisel abistab[6].

Artikliga 20 (lõppsätted) sätestatakse lähtesumma käesoleva määruse rakendamiseks.
Artiklis 21 (Euroopa välisteenistus) rõhutatakse, et käesolevat määrust tuleb kohaldada kooskõlas nõukogu
otsusega, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja
toimimine[7],
ning eriti selle artikliga 9.
Artiklis 22 (jõustumine) sätestatakse käesoleva määruse jõustumine ja selle kohaldamine alates
1. jaanuarist 2014. Aegumistähtpäeva kindlaks ei määrata.
2011/0406 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega luuakse arengukoostöö
rahastamisvahend
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse
Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 1,
võttes arvesse
komisjoni ettepanekut,
olles edastanud
seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,
toimides
seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades
järgmist:
(1)
Käesolev määrus on üks rahastamisvahenditest,
millega toetatakse otseselt Euroopa Liidu välispoliitikat. Käesoleva määrusega
asendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta
määrus nr 1605/2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend,[8] mis aegub 31. detsembril
2013.
(2)
Euroopa Liidu arengupoliitika põhieesmärk on
jätkuvalt võitlus vaesuse vastu, nagu see on sätestatud Euroopa Liidu lepingu
V jaotise 1. peatükis ja Euroopa Liidu toimimise lepingu 5. osa
III jaotise 1. peatükis, kooskõlas aastatuhande arengueesmärkidega[9] või muude eesmärkidega, mille
liit ja liikmesriigid on heaks kiitnud.
(3)
Euroopa konsensus arengupoliitika küsimuses,[10] komisjoni teatised „Muutuste
kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks”[11]
ja „Kolmandatele riikidele antava ELi eelarvetoetuse tulevik”[12] ning ka kõik kavandatavad
teatised, millega luuakse liidu arengupoliitika üldsuundumused ja põhimõtted,
ning nende põhjal tehtavad järeldused määravad üldpõhimõtted, suundumused ja
põhitelje, millest käesoleva määruse rakendamisel juhindutakse.
(4)
Euroopa Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu
demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ja jagamatus
ning austamine, inimväärikuse austamine, võrdsuse ja solidaarsuse põhimõtted
ning ÜRO põhikirja ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete austamine. Liit püüab
dialoogi ja koostöö kaudu edendada ning tugevdada neile väärtustele pühendumist
partnerriikides ja -piirkondades.
(5)
Liit seab eesmärgiks ka sidususe tagamise liidu
välistegevuse muude valdkondadega. See tuleks tagada liidu arengukoostöö
poliitika kindlaksmääramisel ja strateegilisel kavandamisel ning meetmete
rakendamisel.
(6)
Tõhusam abi, parem vastastikune täiendavus ja koordineerimine,
menetluste ühtlustamine partnerriikidega ja koordineerimine nii liidu ja liikmesriikide
vahel kui ka suhetes muude rahastajate ning arenguvaldkonnas tegutsejatega on
olulise tähtsusega abi järjepidevuse ja asjakohasuse tagamisel, vähendades
samal ajal partnerriikide kulusid. Liit on otsustanud oma arengupoliitika kaudu
rakendada 2. märtsil 2005. aastal Pariisis peetud kõrgetasemelisel
abi tulemuslikkuse foorumil vastu võetud abi tulemuslikkust käsitleva
deklaratsiooni järeldusi, 4. septembri 2008. aasta Accra tegevuskava
järeldusi ja nende jätkudeklaratsiooni järeldusi, mis võeti vastu
1. detsembril 2011 Busanis. Liidu ja selle liikmesriikide ühise
kavandamise eesmärki tuleb tõhustada. Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud
liikmesriikide valitsuste esindajad on nimetatud kohustuste põhjal teinud palju
järeldusi, nagu ELi tegevusjuhend vastastikuse täiendavuse ja tööjaotuse kohta
arengupoliitikas[13]
ja ELi abi tõhususe tegevusraamistik[14].
(7)
Liidu abi peaks toetama Aafrika ja ELi
ühisstrateegiat[15]
ja sellest tulenevaid tegevuskavasid, mis moodustab strateegilise partnerluse
raames laialdase ja vastastikku kasuliku koostöö raamistiku, mida iseloomustab
ühiste eesmärkide taotlemine võrdsetel alustel.
(8)
Liit ja selle liikmesriigid peaksid parandama oma
arengukoostöö poliitika järjepidevust ja vastastikust täiendavust, eelkõige
järgides partnerriikide ja -piirkondade prioriteete riiklikul ning
piirkondlikul tasandil. Selleks et tagada, et liidu ja liikmesriikide
arengukoostöö poliitika üksteist täiendaks ja tugevdaks, on asjakohane näha
ette ühise kavandamise menetlused, mida tuleks rakendada igal võimalikul ja
asjakohasel juhul.
(9)
Liidu arengukoostöö poliitika ja rahvusvahelised
meetmed tuginevad aastatuhande arengueesmärkidele, nagu äärmise vaesuse ja
nälja kaotamine, kaasa arvatud aastatuhande arengueesmärkide hilisemad
muudatused, ning liidu ja selle liikmesriikide heakskiidetud arengueesmärkidele
ja -põhimõtetele, pidades eelkõige silmas koostööd, mida nad teevad
arengukoostöö valdkonnas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) ja teiste
pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega.
(10)
Liit peaks edendama ühist lähenemisviisi kriisile
ja suurõnnetustele reageerimisel ning konfliktidest mõjutatud ja ebakindlates
olukordades, kaasa arvatud üleminekuolukorrad. Sealjuures tuleks eelkõige
toetuda nõukogu järeldustele julgeoleku ja arengu kohta,[16] ELi meetmete kohta ebakindlates
olukordades[17]
ja konfliktiennetuse kohta[18]
ning nende põhjal tehtud asjakohastele järeldustele. See peaks tagama vajalikud
lähenemisviisid, reageeringud ja vahendid, tagades eelkõige nõuetekohase
tasakaalu turvalisusele suunatud, arengu- ning humanitaarabi käsitlevate
lähenemisviiside vahel ning sidudes lühiajalise reageeringu pikaajalise
toetusega.
(11)
Liidu abi tuleks suunata sinna, kus sel on suurem
mõju, võttes arvesse liidu suutlikkust tegutseda üleilmsel tasandil ning
reageerida üleilmsetele probleemidele, nagu vaesuse kaotamine, jätkusuutlik ja
kaasav areng ning demokraatia, hea valitsemistava, inimõiguste ja õigusriigi
edendamine üleilmselt, liidu pikaajaline ja prognoositav arenguabikohustus ning
liidu roll liikmesriikidega koordineerimisel. Sellise mõju tagamiseks tuleks
eristamispõhimõtet kohaldada mitte ainult vahendite eraldamise, vaid ka
kavandamise tasandil, kindlustamaks, et kahepoolne arengukoostöö on suunatud
partnerriikidele, kes seda kõige enam vajavad, kaasa arvatud ebakindlas ja ülimalt
ebasoodsas olukorras olevad riigid, ja kelle juurdepääs muudele
rahastamisallikatele enda arengu toetamiseks on piiratud, võttes arvesse liidu
abi võimalikku mõju partnerriikides. Selle tulemusel keskendutaks kahepoolsel
kavandamisel sellistele riikidele, võttes aluseks nende riikide vajadustel ja
võimetel põhinevate objektiivsete kriteeriumide kohaldamise ning ELi abi mõju.
(12)
Käesolev määrus peaks andma kavandamise raamistiku,
võimaldades liidu poliitikavaldkondade tõhusamat sidusust, kasutades kavandamise
alusena ühist raamdokumenti. See peaks võimaldama partnerriikide ja
-piirkondade täielikku vastavusse viimist, toetudes vajaduse korral riiklikele
arengukavadele või samaväärsetele laiaulatuslikele arengudokumentidele, ning
rahastajate, eelkõige liidu ja liikmesriikide, paremat koordineerimist ühise
kavandamise kaudu.
(13)
Kuna käesoleva määruse eesmärke ei ole võimalik
saavutada liikmesriikide tasandil ja seepärast on neid meetmete ulatuse tõttu
võimalik paremini saavutada ELi tasandil, võib liit Euroopa Liidu lepingu
artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte
kohaselt võtta vastu meetmeid. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud
proportsionaalsuse põhimõttega ei minda selles määruses kaugemale sellest, mis
on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks.
(14)
Globaliseerunud maailmas saavad järk-järgult ELi
välistegevuse osaks ka sisepoliitikavaldkonnad, nagu keskkond, kliimameetmed,
tööhõive (kaasa arvatud inimväärse töö tagamine kõigile), sooline
võrdõiguslikkus, energeetika, veepoliitika, transport, tervishoid, haridus,
õigusküsimused ja turvalisus, teadustegevus ja innovatsioon, infoühiskond,
ränne, põllumajandus ja kalandus. Komisjoni teatises „Euroopa 2020. aastal –
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”[19] tõstetakse esile liidu
kohustust edendada oma sise- ja välispoliitikas arukat, kaasavat ja
jätkusuutlikku majanduskasvu, koondades kolm sammast: majanduslik, sotsiaalne
ja keskkonnaalane.
(15)
Suured probleemid, millega liit vastamisi seisab ja
kus on tungiv vajadus rahvusvaheliselt tegutseda, on kliimamuutustega
võitlemine ja keskkonnakaitse. Komisjoni 29. juuni 2011. aasta
teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”[20] sätestatud eesmärgi kohaselt
peaks käesolev määrus aitama kaasa eesmärgile suunata vähemalt 20 % ELi
eelarvest vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelise
ühiskonna loomiseks ning vähemalt 25 % üleilmsete avalike hüvede ja
probleemide programmi rahalistest vahenditest tuleks kasutada kliimamuutuste ja
keskkonnaga seotud eesmärkide saavutamiseks. Nendes kahes valdkonnas võetavad
meetmed peaksid olema võimaluse korral vastastikku toetavad, et nende mõju
tugevdada.
(16)
Komisjoni teatises „ELi arengupoliitika mõju
suurendamine: muutuste kava”[21]
kavandatakse sotsiaalse kaasatuse ja inimarengu pidevat toetamist vähemalt
20 % ulatuses liidu arenguabist. Sellele kaasaaitamiseks peaks vähemalt
20 % üleilmsete avalike hüvede ja probleemide programmi toetusest sellesse
arenguvaldkonda minema.
(17)
Käesoleva määruse kohaseid partnerriikide
loetelusid tuleks kohandada vastavalt võimalikele muudatustele OECD arenguabi
komitee määratud staatuses, samuti inimarengus, abist sõltuvuses,
kriisiolukordades, haavatavuses ja muudes aspektides, sealhulgas
arenguprotsessi dünaamilisuses, toimunud muudatuste alusel. Sellised
ajakohastused, kahepoolse arenguabi saamise tingimustele vastavate
partnerriikide läbivaatamine ja muudatused konkreetsete koostöömeetmete ja
tegevuse määratluses ning programmi rahaeraldiste suunava jaotuse kohandamine
on käesoleva määruse mitteolemuslikud osad. Sellest tulenevalt, et kohandada
määruse reguleerimisala kolmandate riikide kiiresti areneva tegelikkusega,
tuleks komisjonile anda Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290
kohaselt volitused ajakohastada käesoleva määruse lisasid, mis hõlmavad liidult
rahaliste vahendite saamise tingimustele vastavate partnerriikide ja
-piirkondade loetelusid, geograafiliste ja temaatiliste programmide
konkreetsete koostöömeetmete määratlust ning programmi rahaeraldiste suunavat
jaotust. Eriti oluline on, et komisjon korraldaks ettevalmistava töö käigus
asjakohaseid konsultatsioone, kaasa arvatud ekspertide tasandil. Komisjon peaks
delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste
dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile
ja nõukogule.
(18)
Kõnealuse määruse rakendamisel ühetaoliste
tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused.
(19)
Käesoleva määruse artiklites 11–14 sätestatud
strateegiadokumentide ja mitmeaastaste sihtprogrammidega seotud
rakendamisvolitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari
2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse
eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli
mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste[22] teostamise suhtes. Võttes
arvesse nimetatud rakendusaktide olemust, eeskätt nende poliitilist
orientatsiooni ja mõju eelarvele, tuleks nende vastuvõtmiseks kasutada üldiselt
kontrollimenetlust, välja arvatud väikese finantsmahuga meetmete puhul.
Komisjon peaks viivitamata võtma vastu kohaldatavad rakendusaktid, kui see on
nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, kus Euroopa Liidult oodatakse kiiret
reageerimist tungiva kiireloomulisuse tõttu.
(20)
Liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise
ühiseeskirjad ja menetlused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu ...
määruses (EÜ) nr …/…[23]
(edaspidi „ühine rakendusmäärus”).
(21)
Euroopa välisteenistuse korraldust ja toimimist on
kirjeldatud nõukogu otsuses 2010/427/EL[24],
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I
JAOTIS
SISSEJUHATUS
Artikkel 1
Reguleerimisese
ja -ala
1.
Käesoleva määruse alusel võib liit rahastada:
(a)
geograafilisi programme, mille eesmärk on toetada
koostööd I lisas sätestatud arenguriikide, -territooriumide ja -piirkondadega
(edaspidi „partnerriigid ja -piirkonnad”), kes on lisatud II lisas
sätestatud OECD arenguabi komitee ametliku arenguabi saajate loetellu.
Kahepoolset arenguabi saavad partnerriigid on esitatud III lisas;
(b)
temaatilisi programme, et tegeleda üleilmse
tähtsusega avalike hüvede ja probleemidega ning toetada kodanikuühiskonna
organisatsioone ja kohalikke ametiasutusi riikides, territooriumidel ja
piirkondades, mis on kooskõlas käesoleva määruse I lisaga, Euroopa Parlamendi
ja nõukogu määrusega (EÜ) nr [.../…], millega luuakse Euroopa
naabrusinstrument,[25]
ja nõukogu 27. novembri 2001. aasta otsusega 2001/822/EÜ (ülemeremaade
ja territooriumide assotsieerimise kohta)[26]
geograafiliste programmide alusel liidu rahastamiseks abikõlblikud, ning
Cotonous 23. juunil 2000 alla kirjutatud AKV-EÜ koostöölepingule alla
kirjutanud Aafrika, Kariibi mere piirkonna ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV)
riikides;
(c)
üleaafrikalist programmi, et toetada Aafrika ja ELi
ühisstrateegia rakendamist selle strateegiaga hõlmatud riikides,
territooriumidel ja piirkondades.
2.
Käesolevas määruses määratletakse piirkonda kui
geograafilist üksust, mis koosneb rohkem kui ühest arenguriigist.
II
JAOTIS
EESMÄRGID
JA ÜLDPÕHIMÕTTED
Artikkel 2
Eesmärgid
ja abikõlblikkuse kriteeriumid
1.
Liidu välistegevuse põhimõtete ja eesmärkide
raamistikus
(a)
on käesoleva määruse raames tehtava koostöö
põhieesmärk vähendada ja pikemas perspektiivis kaotada vaesus;
(b)
aitab käesoleva määruse raames tehtav koostöö
saavutada ka ELi välistegevuse muid eesmärke, eelkõige:
i)           edendada säästvat majanduslikku,
sotsiaalset ja keskkonnaarengut ning
ii)          edendada demokraatiat, õigusriigi
põhimõtteid, head valitsemistava ja inimõiguste austamist.
Nimetatud eesmärkide täitmist mõõdetakse
asjakohaste näitajatega, eelkõige esimene aastatuhande arengueesmärk
punkti a puhul ja 1.–8. aastatuhande arengueesmärk punkti b puhul
ning muud näitajad, milles liit ja liikmesriigid kokku leppinud on.
2.
Geograafiliste programmide meetmed kavandatakse
selliselt, et need vastaksid ametliku arenguabi kriteeriumidele, mille on
kehtestanud OECD arenguabi komitee.
Üleaafrikalise programmi ja temaatiliste
programmide meetmed kavandatakse selliselt, et need vastaksid ametliku
arenguabi kriteeriumidele, mille on kehtestanud OECD arenguabi komitee, kui:
(a)
abisaaja omadused ei nõua teisiti või
(b)
meetmega ei rakendata artiklis 6 osutatud
üleilmseid algatusi, liidu poliitilist prioriteeti ega liidu rahvusvahelist
kohustust ning meetme omadused ei vasta ametliku arenguabi kriteeriumidele.
Ilma et see piiraks punkti a kohaldamist,
peab vähemalt 90 % üleaafrikalise ja temaatiliste programmide raames
ettenähtud kuludest vastama OECD arenguabi komitee kehtestatud ametliku
arenguabi kriteeriumidele.
3.
Põhimõtteliselt ei rahastata käesoleva määruse
alusel nõukogu 20. juuni 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 1257/96
(humanitaarabi kohta)[27]
hõlmatud ja nimetatud määruse alusel abikõlblikke meetmeid, välja arvatud siis,
kui tuleb tagada koostöö järjepidevus kriisist stabiilsetesse
arengutingimustesse liikumisel.
Artikkel 3
Üldpõhimõtted
1.
Euroopa Liit püüab dialoogi ja koostöö kaudu
partnerriikide ja -piirkondadega edendada, arendada ja toetada demokraatiat
ning õigusriigi, inimõiguste ja põhivabaduste põhimõtete austamist, millele
liit rajatud on.
2.
Käesoleva määruse rakendamisel ja liidu abi suure
mõju tagamiseks tuleb partnerriikide suhtes viia ellu diferentseeritud
lähenemisviis, et tagada täpselt nende olukorda arvestav konkreetne koostöö,
mis põhineb partnerriikide:
(a)
vajadustel;
(b)
suutlikkusel luua rahalisi vahendeid ja tagada
neile juurdepääs ning suutlikkusel abi vastu võtta;
(c)
kohustustel ja tulemusnäitajatel.
Diferentseeritud lähenemisviisi elluviimisel
arvestatakse ka liidu abi võimalikku mõju partnerriikidele.
Toetuste jaotamisel eelistatakse riike, kes seda
enim vajavad, eelkõige vähim arenenud riigid, väikese sissetulekuga riigid ning
kriisijärgses, ebakindlas või haavatavas olukorras olevad riigid.
3.
Kõikidesse programmidesse kaasatakse järgmised
valdkondadevahelised küsimused: inimõiguste edendamine, sooline
võrdõiguslikkus, naiste mõjuvõimu suurendamine, mittediskrimineerimine,
demokraatia, hea valitsemistava, laste ja põliselanike õigused, sotsiaalne
kaasatus ning puudega inimeste õigused, keskkonnasäästlikkus, kaasa arvatud
kliimamuutuste probleemiga tegelemine, ja HIVi/AIDSi vastu võitlemine.
4.
Erilist tähelepanu tuleb osutada õigusriigi
tugevdamisele, õiguskaitse kättesaadavuse parandamisele ning kodanikuühiskonna,
kaubanduse ja säästva arengu, info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale
juurdepääsu, tervishoiu ja toiduga kindlustatuse toetamisele ning dialoogi,
ühiskonnas osalemise ja leppimise edendamisele ning institutsioonide loomisele.
5.
Käesoleva määruse rakendamisel tagatakse kooskõla
liidu välistegevuse muude valdkondadega ja muude liidu asjakohaste
poliitikasuundadega. Selleks toetuvad käesoleva määruse alusel rahastatavad
meetmed, kaasa arvatud Euroopa Investeerimispanga hallatavad meetmed,
koostööpoliitikatele, mis on sätestatud sellistes vahendites nagu liidu ning
asjaomaste kolmandate riikide ja piirkondade kokkulepped, deklaratsioonid ja
tegevuskavad, ja liidu otsustele, erihuvidele, poliitilistele prioriteetidele
ja strateegiatele.
6.
Komisjon ja liikmesriigid vahetavad korrapäraselt
ja sagedasti teavet, sealhulgas teiste rahastajatega, ja edendavad rahastajate
paremat koordineerimist ja vastastikust täiendavust, töötades mitmeaastase
ühise kavandamise suunas, mis tugineb partnerriikide vaesuse vähendamisele või
samaväärsetele strateegiatele, kasutades ühiseid rakendusmehhanisme (sh
ühisanalüüse), rahastajaid kaasavaid ühiseid missioone ning kaasrahastamise ja
delegeeritud koostöö korda.
7.
Liit ja liikmesriigid edendavad oma vastavates
pädevusvaldkondades mitmepoolset lähenemisviisi üleilmsetele probleemidele ning
vajaduse korral koostööd rahvusvaheliste organisatsioonide ning organitega ja muude
kahepoolsete rahastajatega.
8.
Liit edendab tõhusat koostööd partnerriikide ja
-piirkondadega kooskõlas parimate rahvusvaheliste tavadega. Liit viib oma
toetuse järk-järgult rohkem vastavusse partnerite riiklike või piirkondlike
arengustrateegiatega, reformipoliitika ja -korraga. Liit aitab kaasa partnerriikide
valitsuste ja asutuste ning rahastajate vastastikuse vastutuse tugevdamisele
ning edendab kohalikke ekspertteadmisi ning tööhõivet. Selleks edendab liit:
(a)
arenguprotsessi, mida juhib või reguleerib
partnerriik või -piirkond;
(b)
kaasavat ja osalust soodustavat lähenemisviisi
arengule ja kõikide ühiskonnaosade laialdast kaasamist arenguprotsessi ning
riigisisesesse ja kohalikku dialoogi, sealhulgas poliitilisse dialoogi;
(c)
ühise rakendusmääruse artiklis 4 sätestatud
tõhusaid ja uuenduslikke koostööviise ja -vahendeid, nagu laenu ning toetuse
kombineerimine ja muud riski jaotamise mehhanismid teatud valdkondades ja
riikides ning erasektori kaasamine, mis on kooskõlas OECD arenguabi komitee
parimate tavadega. Nimetatud viisid ja vahendid kohandatakse iga partnerriigi
või -piirkonna konkreetsetele vajadustele, keskendudes programmipõhistele
lähenemisviisidele, abi prognoositavale rahastamisele, erasektori vahendite
aktiveerimisele, riikide süsteemide arendamisele ja kasutamisele ning arengule
suunatud, tulemustel põhinevatele lähenemisviisidele, sealhulgas vajaduse
korral rahvusvaheliselt kokku lepitud eesmärkidele ja näitajatele, nagu
aastatuhande arengueesmärgid; ning
(d)
poliitika ja kavandamise mõju parandamist
rahastajate tegevuse koordineerimise ja ühtlustamise kaudu, et vähendada
kattumist ning dubleerimist, parandada vastastikust täiendavust ja toetada
rahastajate laiaulatuslikke algatusi;
(e)
koordineerimine toimub partnerriikides ja
-piirkondades, kasutades kokkulepitud suuniseid ning koordineerimise ja abi
tõhususe parimate tavade põhimõtteid.
9.
Liit toetab muu hulgas kahepoolse, piirkondliku ja
mitmepoolse koostöö ning dialoogi, partnerluslepingute ja kolmepoolse koostöö
elluviimist.
10.
Komisjon vahetab korrapäraselt teavet
kodanikuühiskonnaga.
III JAOTIS
GEOGRAAFILISED JA TEMAATILISED PROGRAMMID
Artikkel 4
Liidu
abi rakendamine
Kooskõlas käesoleva määruse üldise
reguleerimiseseme ja -ala, eesmärkide ja üldpõhimõtetega rakendatakse liidu abi
üleaafrikalise, geograafiliste ja temaatiliste programmide raames ning
kooskõlas ühise rakendusmäärusega.
Artikkel 5
Geograafilised
programmid
1.
Käesoleva artikli kohaseid liidu koostöömeetmeid
rakendatakse riiklike, piirkondlike, piirkondadevaheliste ja tervet maailmajagu
hõlmavate meetmete suhtes.
2.
Ilma et see piiraks artikli 1 lõike 1
punkti a kohaldamist, hõlmab geograafiline programm
(a)
piirkondlikku koostööd, mida tehakse kõikides
asjakohastes valdkondades I lisas loetletud partnerriikidega, ja
(b)
kahepoolset koostööd III lisas loetletud
partnerriikidega.
3.
Geograafilised programmid võib muu hulgas koostada
Euroopa konsensuses sisalduvates koostöövaldkondades, et saavutada
artikli 2 lõikes 1 sätestatud eesmärke.
Ühised koostöövaldkonnad ja iga konkreetse
piirkonna spetsiifilised koostöövaldkonnad on esitatud IV lisas.
4.
Iga konkreetse riigi programmi raames keskendub
liit peamiselt kolmes valdkonnas abiandmisele.
Artikkel 6
Temaatilised
programmid
Kooskõlas käesoleva määruse üldise
reguleerimiseseme ja -ala, eesmärkide ning üldpõhimõtetega lisavad temaatiliste
programmide raames võetud meetmed väärtust geograafiliste programmide alusel
rahastatavatele meetmetele ning täiendavad neid.
Temaatiliste meetmete kavandamise suhtes
kohaldatakse järgmisi tingimusi:
(a)
käesoleva määruse kohaseid liidu poliitikaeesmärke
ei saa geograafiliste programmide kaudu asjakohasel ega tõhusal viisil
saavutada;
(b)
kõnealused meetmed on suunatud üleilmsetele
algatustele, millega toetatakse rahvusvaheliselt kokku lepitud eesmärke, või
üleilmsetele avalikele hüvedele ja probleemidele, mille korral, erandina ühise
rakendusmääruse artiklist 9, võivad kõnealused meetmed sisaldada
liikmesriikide, kandidaatriikide ning potentsiaalsete kandidaatriikide ja muude
kolmandate riikide meetmeid, nagu asjaomases temaatilises programmis
kavandatud;
ja/või
(c)
meetmed on järgmist liiki:
–
mitut piirkonda ja/või valdkonda hõlmavad;
–
uuenduslikud poliitikad ja/või algatused, mille
eesmärk on edaspidistest meetmetest teavitada;
–
meetmed, mille kohta ei ole sõlmitud kokkulepet
partnervalitsus(t)ega;
–
meetmed, mis kajastavad liidu poliitilist
prioriteeti või liidu rahvusvahelist kohustust; ja
–
vajaduse korral meetmed juhtudel, mille kohta
puudub geograafiline programm või see on peatatud.
Artikkel 7
Üleilmse
tähtsusega avalikud hüved ja probleemid
1.
Liidu abi eesmärk programmi „Üleilmse tähtsusega
avalikud hüved ja probleemid” raames on toetada meetmeid sellistes valdkondades
nagu keskkond ja kliimamuutused, säästev energia, inimareng, toiduga
kindlustatus ning rände- ja varjupaigameetmed.
2.
Konkreetsed meetmed, mida liidu abiga käesoleva
artikli raames rakendatakse, on esitatud V lisas.
Artikkel 8
Kodanikuühiskonna
organisatsioonid ja kohalikud ametiasutused
1.
Arenevaid kodanikuühiskonna organisatsioone ja
kohalikke ametiasutusi käsitleva programmi eesmärk on rahastada partnerriikide,
liidu, kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide kodanikuühiskonna
organisatsioonide ning kohalike ametiasutuste poolt või heaks ettenähtud
arenguvaldkonna algatusi.
2.
Konkreetsed meetmed, mida liidu abiga käesoleva artikli
raames rakendatakse, ning kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike
ametiasutuste kategooriate suunav loetelu on esitatud V lisas.
Artikkel 9
Üleaafrikaline
programm
1.
Liidu abiga toetatakse Aafrika ja ELi
ühisstrateegia ja eelkõige sellest tulenevate tegevuskavade rakendamist, et
katta piirkondadevahelisi, tervet maailmajagu hõlmavaid või üleilmseid
meetmeid.
Üleaafrikalise programmiga edendatakse veelgi
liidu välistegevuse muude rahastamisvahendite, eelkõige Euroopa Arengufondi ja
Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi vastastikust täiendavust ja
järjepidevust.
2.
Konkreetsed koostöömeetmed, mida liidu abiga
käesoleva artikli raames rakendatakse, on esitatud VI lisas.
3.
Üleaafrikalise programmi mitmeaastane sihtprogramm
koostatakse Aafrika ja ELi ühise strateegia ja selle tegevuskavade alusel.
IV
JAOTIS
KAVANDAMINE
JA VAHENDITE ERALDAMINE
Artikkel 10
Kavandamise
ja vahendite eraldamise üldraamistik
1.
Geograafiliste programmide mitmeaastased
sihtprogrammid partnerriikide ja -piirkondade jaoks koostatakse
strateegiadokumendi alusel kooskõlas artikliga 11.
Temaatiliste programmide mitmeaastased
sihtprogrammid koostatakse kooskõlas artikliga 13.
Komisjon võtab ühise rakendusmääruse
artiklis 2 sätestatud rakendusmeetmed vastu artiklites 11 ja 13
osutatud programmdokumentide alusel. Ühise rakendusmääruse kohaselt võib
erakorraliste asjaolude korral liidu abi seisneda ka meetmetes, mis ei ole
nimetatud dokumentides ette nähtud.
2.
Liit ja liikmesriigid konsulteerivad omavahel ning
muude rahastajate ja arenguvaldkonnas tegutsejatega (k.a kodanikuühiskonna
esindajad ja piirkondlikud ning kohalikud ametiasutused) kavandamise varases
etapis, et edendada oma koostöö vastastikust täiendavust ja järjepidevust.
Sellise konsulteerimise tulemus võib olla liidu ja liikmesriikide ühine
kavandamine.
3.
Komisjon arvestab mitmeaastaste suunavate
rahaeraldiste iga geograafilise programmi raames artikli 3 lõikes 2
sätestatud kriteeriumide põhjal kindlaksmääramisel käesoleva määruse
üldpõhimõtteid ning võtab arvesse kriisi- või haavatavas olukorras,
ebakindlate, konflikti- või katastroofialdiste riikide või piirkondade
konkreetseid raskusi, arvestades samas programmi eripäraga.
4.
Eraldised võib jätta jaotamata. Kooskõlas
artikli 11 lõikes 5 ja artiklis 13 sätestatud tingimusega, et
need hiljem jaotatakse või ümber jaotatakse, otsustatakse selliste eraldiste
kasutamine hiljem ühise rakendusmääruse kohaselt.
Artikkel 11
Geograafiliste
programmide programmdokumendid
1.
Strateegiadokumendid on dokumendid, mille on
koostanud liit eesmärgiga tagada liidu ja asjaomase partnerriigi või -piirkonna
arengukoostöö sidus raamistik, mis on kooskõlas käesoleva määruse reguleerimiseseme
ja -ala, eesmärkide ja põhimõtetega ning liidu poliitikaga.
Strateegiadokumentide ettevalmistamine ja
rakendamine on kooskõlas abi tõhusust käsitlevate põhimõtetega, nagu riigi omalus,
partnerlus, koordineerimine, ühtlustamine, abisaajariikide või piirkondade
süsteemidega vastavusse viimine, vastastikune vastutus ning keskendumine
tulemuste saavutamisele, nagu see on sätestatud artikli 3
lõigetes 5–8.
Selleks koostatakse strateegiadokumendid üldjuhul
liidu ja partnerriigi või -piirkonna dialoogi alusel, kuhu kaasatakse vajaduse
korral asjaomased liikmesriigid, ning partnerriigi või -piirkonnaga peetava
dialoogi alusel, kuhu kaasatakse kodanikuühiskond ning piirkondlikud ja
kohalikud ametiasutused, et tagada asjaomase riigi või piirkonna piisav omalus
protsessi suhtes ja soodustada riiklike arengustrateegiate, eelkõige vaesuse
vähendamise strateegiate toetamist.
2.
Strateegiadokumendid võivad kuuluda
vaheläbivaatamisele, vajaduse korral on võimalik rakendada ka eriotstarbelist
läbivaatamist kooskõlas põhimõtete ja menetlustega, mis on sätestatud
partnerriigi või -piirkonnaga sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingutes.
3.
Strateegiadokumendid koostatakse asjaomaste
partnerriikide või -piirkondade jaoks, välja arvatud juhul, kui asjaomase
partnerriigi või -piirkonna jaoks on koostatud ühine raamdokument, milles
sätestatakse ulatuslik liidu strateegia, kaasa arvatud arengupoliitika.
Strateegiadokumenti ei ole vaja:
(a)
riikide jaoks, millel on riikliku arengukava kujul
riiklik arengustrateegia või sarnane arengudokument, mille komisjon on viimati
nimetatud dokumendi vastuvõtmisel asjaomase mitmeaastase sihtprogrammi alusena
heaks kiitnud;
(b)
riikide või piirkondade jaoks, mille suhtes liit ja
liikmesriigid on kokku leppinud ühise mitmeaastase programmdokumendi;
(c)
piirkondade jaoks, millel on ELiga ühiselt
kokkulepitud strateegia.
4.
Strateegiadokumente ei ole vaja nende riikide ega
piirkondade jaoks, millele liidu rahalistest vahenditest käesoleva määruse
alusel jaotatav eraldis ei ületa 2014.–2020.aastal 50 miljonit eurot.
5.
Mitmeaastased sihtprogrammid koostatakse kõigi
riikide või piirkondade jaoks, mis käesoleva määruse alusel liidu rahalistest
vahenditest suunavaid rahaeraldisi saavad, välja arvatud lõikes 4 osutatud
riigid või piirkonnad. Nimetatud dokumendid koostatakse strateegiadokumentide
või muude käesolevas artiklis osutatud dokumentide alusel.
Käesoleva määruse kohaldamisel võib lõike 3
punktis b osutatud ühist mitmeaastast programmdokumenti käsitada
mitmeaastase sihtprogrammina, juhul kui see vastab kõnealuse lõikega
kehtestatud põhimõtetele ja tingimustele, kaasa arvatud suunavad rahaeraldused,
ja artiklis 14 sätestatud menetlustele.
Mitmeaastaste sihtprogrammidega sätestatakse liidu
valitud rahastamisprioriteedid, erieesmärgid, oodatavad tulemused,
tulemusnäitajad ja rahaeraldiste suunav jaotus nii üldiselt kui ka
prioriteetsete valdkondade kaupa. Vajaduse korral võib nimetatud jaotuse esitada
summade vahemikuna ja/või osa vahendeid võib jätta jaotamata.
Mitmeaastaseid sihtprogramme tuleb vajaduse korral
kohandada, võttes arvesse nende aluseks oleva strateegiadokumendi
vaheläbivaatamisi või eriotstarbelisi läbivaatamisi.
Vastastikuse vastutuse põhimõtte kohaselt võib
kokkulepitud eesmärkide, kaasa arvatud hea valitsemistava, demokraatia ning
inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete austamisega seotud eesmärkide taotlemisel
ja täitmiselsuunavaid rahaeraldisi läbivaatamise tulemusel suurendada või
vähendada, eelkõige selliste erivajaduste kontekstis nagu kriisi-,
kriisijärgsest või ebakindlast olukorrast tulenevad vajadused, või juhul, kus
tulemus on olnud erandlik või mitterahuldav.
Artikkel 12
Kavandamine
kriisi-, kriisijärgses või ebakindlas olukorras olevates riikides
1.
Kriisi-, kriisijärgses või ebakindlas olukorras
olevate riikide programmdokumentide koostamisel tuleb arvesse võtta nende haavatavat
olukorda, erivajadusi ning asjaomaste riikide või piirkondade tingimusi.
Tähelepanu tuleb pöörata konfliktiennetus-, riigi
ülesehitamise ja rahu kindlustamise, konfliktijärgse lepitamise ja
taastusmeetmetele.
Juhul kui üks või mitu partnerriiki on vahetult
kaasatud kriisi-, kriisijärgsesse või ebakindlasse olukorda või neid mõjutab
selline olukord, pööratakse erilist rõhku hädaabi, taastus- ja arenguabi
koordineerimise kiirendamisele, et aidata sellistel riikidel hädaolukorrast
arenguetappi üle minna. Programmides, mis on kavandatud riikidele või
piirkondadele, mis on haavatavas olukorras või kus esineb sageli
loodusõnnetusi, nähakse ette suurõnnetuste vältimise ja nendeks valmisoleku
ning selliste õnnetuste tagajärgede likvideerimise vahendid.
2.
Kriisi-, kriisijärgses ja ebakindlas olukorras või
juhtudel, kus demokraatiat, õigusriiki, inimõigusi või põhivabadusi ähvardavate
ohtude korral tuleb liidul viivitamata meetmeid võtta, võib ühise
rakendusmääruse artikli 15 lõikes 4 sätestatud kiirmenetlust kasutada
artiklis 11 osutatud dokumenti muutmiseks, millega kaasneb konkreetse
riigi või piirkonna koostööstrateegia eriotstarbeline läbivaatamine.
Selliste läbivaatamiste tulemusena võidakse
kavandada spetsiaalne ja kohandatud strateegia, et tagada üleminek
pikaajalisele koostööle ning arengule, edendades humanitaar- ja arenguabi
poliitika vahendite paremat koordineerimist ja ühelt teisele üleminekut.
Artikkel 13
Temaatiliste
programmide programmdokumendid
1.
Temaatiliste programmide mitmeaastaste
sihtprogrammidega sätestatakse liidu strateegia asjaomase valdkonna kohta,
liidu valitud rahastamisprioriteedid, erieesmärgid, oodatavad tulemused,
tulemusnäitajad, rahvusvaheline olukord ja peamiste partnerite meetmed.
Vajaduse korral sätestatakse üleilmsetes algatustes osaluse vahendid ja
sekkumisprioriteedid. Mitmeaastased sihtprogrammid on kooskõlas artikli 11
lõikes 3 osutatud dokumentidega.
2.
Mitmeaastastes sihtprogrammides esitatakse
rahaeraldiste suunav jaotus nii üldiselt kui ka prioriteetsete valdkondade
kaupa. Vajaduse korral võib nimetatud jaotuse esitada summade vahemikuna ja/või
osa toetusi võib jätta jaotamata. Mitmeaastaseid sihtprogramme tuleb vajaduse
korral kohandada poliitika tulemusliku elluviimise tagamiseks, võttes arvesse
vaheläbivaatamisi või eriotstarbelisi läbivaatamisi.
3.
Komisjon ja liikmesriigid konsulteerivad omavahel
ning ka muude rahastajate ja arenguvaldkonnas tegutsejatega (k.a
kodanikuühiskonna esindajad ja kohalikud ametiasutused) kavandamise varases
etapis, et edendada oma koostöö vastastikust täiendavust.
Artikkel 14
Strateegiadokumentide
kinnitamine ja mitmeaastaste sihtprogrammide vastuvõtmine
1.
Strateegiadokumendid kinnitab ja mitmeaastased
sihtprogrammid võtab vastu komisjon ühise rakendusmääruse artikli 15
lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt. Nimetatud menetlust
kohaldatakse ka sisuliste läbivaatamiste suhtes, mille tagajärjel strateegiat
või selle kavandamist märkimisväärselt muudetakse.
2.
Lõikes 1 osutatud menetlust ei kohaldata
strateegiadokumentide ja mitmeaastaste sihtprogrammide mitteoluliste muudatuste
suhtes, mis seisnevad tehnilises kohandamises, assigneeringute ümberjaotamises
prioriteetsete valdkondade suunavate rahaeraldiste raames või algsete suunavate
rahaeraldiste suurendamises või vähendamises mahus, mis on alla 20 %,
juhul kui need muudatused ei mõjuta nimetatud dokumentides sätestatud
prioriteetseid valdkondi ja eesmärke. Sel juhul teatatakse Euroopa Parlamendile
ja nõukogule kohandamistest ühe kuu jooksul.
3.
Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse
korral, muu hulgas seoses artikli 12 lõikes 2
sätestatud olukordadega, võib komisjon muuta strateegiadokumente ja
mitmeaastaseid sihtprogramme kooskõlas ühise rakendusmääruse artikli 15
lõikes 4 osutatud kiiremenetlusega.
V JAOTIS
LÕPPSÄTTED
Artikkel 15
Käesoleva
määruse alusel abikõlbmatu kolmanda riigi osalemine
Põhjendatud juhtudel ning liidu rahastamise
sidususe ja tõhususe tagamiseks või piirkondliku või piirkondadevahelise
koostöö edendamiseks võib komisjon, ilma et see piiraks artikli 2
lõike 3 kohaldamist, otsustada laiendada meetmete abikõlblikkust neile
riikidele, territooriumidele ja piirkondadele, mis vastasel juhul
artikli 1 kohaselt rahastamiskõlblikud ei oleks, kui rakendatav meede on
üleilmse, piirkondliku, piirkondadevahelise või piiriülese iseloomuga.
Olenemata ühise rakendusmääruse artikli 8 lõike 1 sätetest, võivad
asjaomaste riikide, territooriumide ja piirkondade füüsilised ja juriidilised
isikud selliste meetmete rakendamises osaleda.
Artikkel 16
Abi
peatamine
Ilma et see piiraks partnerriikide ja
-piirkondadega sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingutes sisalduvate abi
peatamist käsitlevate sätete kohaldamist, kutsub liit juhul, kui partnerriik ei
täida artikli 3 lõikes 1 nimetatud põhimõtteid, partnerriiki
konsultatsioonidele, välja arvatud eriti kiireloomulistel juhtudel, et leida
mõlemaid pooli rahuldav lahendus. Kui partnerriigiga peetavad konsultatsioonid
ei vii mõlemat poolt rahuldavale lahendusele või kui eriti kiireloomulisel
juhul konsultatsioonist keeldutakse, võib nõukogu kooskõlas Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 215 lõikega 1 võtta asjakohaseid meetmeid,
mis võivad hõlmata liidu abi täielikku või osalist peatamist.
Artikkel 17
Volituste
delegeerimine komisjonile
Komisjonile antakse volitused võtta kooskõlas
artikliga 18 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta või täiendada
käesoleva määruse I–VII lisa.
Artikkel 18
Delegeeritud
volituste rakendamine
1.
Artiklis 17 osutatud volitused antakse
käesoleva määruse kehtivusajaks.
2.
Euroopa Parlament ja nõukogu võivad volituste
delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse
otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud
hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide
kehtivust.
3.
Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu
võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
4.
Välja arvatud lõikes 5 sätestatud juhtudel,
jõustub delegeeritud õigusakt üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu
ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile
ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja
nõukogu on enne selle tähtaja möödumist teatanud, et nad ei esita vastuväiteid.
Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu
võrra.
5.
Tähtaeg, mille jooksul tuleb esitada vastuväited,
mis käsitlevad I, II ja III lisa vastavusse viimist artikli 1
punktis a kehtestatud abisaajate loetelu läbivaatamist käsitlevate
OECD/DCA otsustega, on üks nädal.
Artikkel 19
Komitee
Komisjoni abistab arengukoostöö vahendi
komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
Artikkel 20
Lähtesumma
1.
Lähtesumma käesoleva määruse rakendamiseks aastatel
2014–2020 on 23 294 700 000 eurot.
2.
Artiklites 5–9 osutatud programmidele
vahemikus 2014–2020 eraldatavad suunavad miinimumsummad on kindlaks määratud
VII lisas. Nimetatud summasid võib programmide vahel ümber jaotada
artikli 18 kohase delegeeritud õigusaktiga. Üleilmse tähtsusega avalike
hüvede ja probleemide programmi raames võib summasid alamrubriikide vahel ümber
jaotada komisjoni otsuse põhjal, mis edastatakse Euroopa Parlamendile ja
nõukogule ühe kuu jooksul alates selle vastuvõtmisest.
3.
Nagu on ette nähtud programmi „Erasmus kõigile”
käsitleva määruse artikli 13 lõikega 2, eraldatakse kõrghariduse rahvusvahelise
mõõtme edendamiseks õppega seotud liikumisele väljaspool ELi asuvatesse
riikidesse või asuvatest riikidest ning nende riikide
ametiasutuste/institutsioonide/organisatsioonidega tehtavale koostööle ja
peetavale poliitikadialoogile erinevatest välisvahenditest (arengukoostöö
rahastamisvahend, Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend, ühinemiseelse abi
rahastamisvahend, partnerluse rahastamisvahend ja Euroopa Arengufond) suunav
summa 1 812 100 000 eurot.
Asjaomased rahalised vahendid eraldatakse kahe
mitmeaastase eraldisena, mis esimese eraldise puhul hõlmavad ainult esimest
nelja aastat ja teise puhul järelejäänud kolme aastat. Neid vahendeid võetakse
arvesse kõnealuste rahastamisvahendite mitmeaastasel suunaval kavandamisel
kooskõlas asjaomaste riikide vajaduste ja prioriteetidega. Eraldised võib üle
vaadata märkimisväärsete ettenägematute asjaolude või oluliste poliitiliste
muutuste korral kooskõlas ELi välistegevuse prioriteetidega.
Artikkel 21
Euroopa
välisteenistus
Käesoleva määruse kohaldamine on kooskõlas
nõukogu otsusega 2010/427/EL, millega määratakse kindlaks
Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine.
Artikkel
22
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult
kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist
2014.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
Partnerriigid ja REGIOONID, mis on
abikõlblikud ARTIkli 1 lõike 1 punkti a alusel
Ladina-Ameerika
1. Argentina
2. Boliivia
3. Brasiilia
4. Tšiili
5. Colombia
6. Costa Rica
7. Kuuba
8. Ecuador
9. El Salvador
10. Guatemala
11. Honduras
12. Mehhiko
13. Nicaragua
14. Panama
15. Paraguay
16. Peruu
17. Uruguay
18. Venezuela
Aasia
19. Afganistan
20. Bangladesh
21. Bhutan
22. Kambodža
23. Hiina
24. India
25. Indoneesia
26. Korea
Rahvademokraatlik Vabariik
27. Laos
28. Malaisia
29. Maldiivid
30. Mongoolia
31. Myanmar/Birma
32. Nepal
33. Pakistan
34. Filipiinid
35. Sri Lanka
36. Tai
37. Vietnam
Kesk-Aasia
38. Kasahstan
39. Kõrgõzstan
40. Tadžikistan
41. Türkmenistan
42. Usbekistan
Lähis-Ida
43. Iraan
44. Iraak
45. Jeemen
Lõuna-Aafrika
46. Lõuna-Aafrika
II LISA
OECD arenguabi komitee loetelu
ametliku arenguabi saajatest
 Kehtib aruandluseks 2011., 2012. ja 2013. aasta kohta
III LISA
Partnerriigid ja regioonid, KELLEGA
TEHAKSE artikli 5 LÕIKE 2 kohaselt KAHEPOOLSET KOOSTÖÖD
Artikli 5 lõike 2 kohaselt saavad käesoleva määruse alusel kahepoolset
arenguabi järgmised partnerriigid:
1. Boliivia
2. Kuuba
3. El Salvador
4. Guatemala
5. Honduras
6. Nicaragua
7. Paraguay
8. Afganistan
9. Bangladesh
10. Bhutan
11. Kambodža
12. Korea
Rahvademokraatlik Vabariik
13. Laos
14. Mongoolia
15. Myanmar/Birma
16. Nepal
17. Pakistan
18. Filipiinid
19. Sri Lanka
20. Vietnam
21. Kõrgõzstan
22. Tadžikistan
23. Türkmenistan
24. Usbekistan
25. Iraak
26. Jeemen
27. Lõuna-Aafrika
IV LISA
geograafiliste programmide KOHASED
KoostöövaldkonNAD
A. geograafiliste programmide KOHASED ÜHISED
KoostöövaldkonNAD
Geograafilised
programmid võivad muu hulgas olla edaspidi nimetatud koostöövaldkondade seast,
mida ei tohiks võrdsustada sektoritega. Prioriteedid kehtestatakse kooskõlas
komisjoni teatisega Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele nimetusega „ELi arengupoliitika
mõju suurendamine: muutuste kava” ja sellel põhinevate järeldustega nõukogu
institutsioonidelt.
I. Inimõigused, demokraatia ja muud hea valitsemistava alused
a)           Demokraatia, inimõigused ja
õigusriik
b)           Meeste ja naiste võrdõiguslikkus ja
naiste mõjuvõimu suurendamine
c)           Avalik haldus
d)           Maksupoliitika ja -haldus
e)           Korruptsioon
f)            Kodanikuühiskond ja kohalikud
ametiasutused
g)           Loodusvarad
h)           Arengu ja julgeoleku vaheline seos.
II. Kaasava
ja jätkusuutliku majanduskasvu rakendamine inimarengu teenistusse
a)           Sotsiaalkaitse, tervishoid, haridus
ja töökohad
b)           Ettevõtluskeskkond, piirkondlik
integratsioon ja ülemaailmsed turud
c)           Jätkusuutlik põllumajandus ja
energeetika.
III. Muud poliitikavaldkondade arengusidususe seisukohast olulised
valdkonnad
a)           Kliimamuutused ja keskkond
b)           Ränne ja varjupaik
c)           Üleminek humanitaarabi andmiselt ja
kriisiohjamiselt pikaajalisele arengukoostööle.
B. KONKREETSED
KOOSTÖÖVALDKONNAD REGIOONIDE KAUPA
Euroopa Liidu
abiga toetatakse meetmeid ja sektoripõhist dialoogi, mis on kooskõlas
artikliga 5 ning käesoleva määruse üldise reguleerimiseseme ja -ala,
eesmärgi ning üldpõhimõtetega. Allpool kirjeldatud valdkondi tuleb kaaluda
asjakohaselt, võttes arvesse ühiselt kokkulepitud strateegiaid, partnerlust,
koostööd ja kaubanduslepinguid. Prioriteedid kehtestatakse kooskõlas teatisega
„Muutuste kava” ja sellel põhinevate nõukogu järeldustega.
Ladina-Ameerika
a)           Sotsiaalse ühtekuuluvuse, eeskätt
sotsiaalse kaasatuse, inimväärse töö ja võrdsete võimaluste, meeste ja naiste
võrdõiguslikkuse ning naiste mõjuvõimu suurendamise edendamine.
b)           Valitsemisprobleemide lahendamine ja
poliitikareformide toetamine, eeskätt sotsiaalpoliitika, avaliku sektori
finantsjuhtimise ning maksustamise, julgeoleku (sealhulgas uimastid,
kuritegevus ja korruptsioon), hea valitsemistava ja avaliku sektori asutuste
tugevdamise (sealhulgas uuenduslikud tehnilise koostöö edendamise mehhanismid,
nt TAIEX ja mestimisvahendid), inimõiguste (sealhulgas põlisrahvaste ning
aafriklastest põlvnejate õigused) kaitsmise, diskrimineerimisvastase võitluse
ning uimastitootmise, -tarbimise ja -kaubanduse vastase võitluse valdkonnas.
c)           Mitmesuguste regionaalse
integratsiooni protsesside ja võrgutaristute omavahelise ühendamise toetamine,
tagades samas vastastikuse täiendavuse tegevusega, mida toetavad Euroopa
Investeerimispank ja muud institutsioonid.
d)           Arengu ja julgeoleku vahelise seose
tugevdamine.
e)           Poliitika toetamine hariduse ja
ühise Ladina-Ameerika kõrgharidusruumi arendamise valdkonnas.
f)            Majandusliku haavatavuse
vähendamine ja ümberstruktureerimise soodustamine kaubanduse, investeeringute,
oskusteabe ja teadustegevuse, innovatsiooni ning tehnoloogiaga seotud tugeva
partnerluse rajamise teel ja säästva ning kaasava majanduskasvu edendamine
kõikides selle valdkondades, pöörates erilist tähelepanu rändevoogudele,
toiduga kindlustatusele (sealhulgas säästev põllumajandus ja kalandus),
kliimamuutustele, säästvale energiale, bioloogilise mitmekesisuse ja
ökosüsteemi teenuste (sealhulgas vee ja metsade) kaitsmisele ja seisundi
parandamisele ning tootlikele investeeringutele arvukamate ning paremate
töökohtade loomiseks rohelises majanduses.
g)           Asjakohaste järelmeetmete tagamine
lühiajalistele erakorralistele meetmetele, mis on suunatud muude
rahastamisvahendite kaudu rakendatavale katastroofi- ja kriisijärgsele
taastamisele.
Aasia
a)           Sotsiaalse ühtekuuluvuse, eeskätt
sotsiaalse kaasatuse, inimväärse töö ja võrdsete võimaluste ning meeste ja
naiste võrdõiguslikkuse edendamine.
b)           Kaubanduse, investeeringute, abi,
rände, teadustegevuse, innovatsiooni ning tehnoloogiaga seotud kaasava
partnerluse rajamine.
c)           Õiguspäraste, tulemuslike ning oma
tegevuse eest vastutavate avaliku sektori
institutsioonide ja asutuste rajamine ning tugevdamine institutsionaalsete
reformide (sealhulgas hea valitsemistava, korruptsioonivastase võitluse,
avaliku sektori finantsjuhtimise, maksusüsteemi ning avaliku halduse reformi)
edendamise ning seadusandlike, halduslike ja regulatiivsete reformide kaudu
kooskõlas rahvusvaheliste nõuetega, eeskätt ebakindlas ning konflikti- ja
konfliktijärgses olukorras olevates riikides.
d)           Aktiivse ja hästikorraldatud
kodanikuühiskonna toetamine ning avaliku ja erasektori partnerluse
soodustamine.
e)           Kliimamuutuste leevendamise ja
sellega kohanemise, säästva tarbimise ja tootmise ning lisaks ka
keskkonnahoidlikku tehnoloogiasse, säästvasse energiasse, transporti,
säästvasse põllumajandusse ja kalandusse, bioloogilise mitmekesisuse ja
ökosüsteemi teenuste (sealhulgas vee ja metsade) kaitsmisse ja nende seisundi
parandamisse tehtavate investeeringute ning rohelises majanduses inimväärsete töökohtade
loomise toetamine.
f)            Suurema regionaalse integratsiooni
ja koostöö tulemustele suunatud edendamine regionaalse integratsiooni ning
dialoogi eri protsesside toetamise kaudu.
g)           Terviseohtude, sealhulgas loomade,
inimeste ja nende erinevate keskkondade ühisosa tasandil tekkivate
terviseohtude ennetamise ning tõrjumise soodustamine.
h)           Võitlemine korruptsiooni ning
organiseeritud kuritegevuse, uimastitootmise, -tarbimise ja -kaubanduse ning
ebaseadusliku kaubanduse muude vormidega ning tõhusa piirihaldamise ja
piiriülese koostöö toetamine, võttes arvesse arengu ja julgeoleku vahelist
seost.
i)            Katastroofideks valmisoleku ning
katastroofijärgse pikaajalise taastamise toetamine, sealhulgas toiduainetega
kindlustatuse ja kodukohast lahkuma sunnitud isikute abistamise valdkonnas.
Kesk-Aasia
Kooskõlas ühiste
eesmärkidega, mis on sätestatud 2007. aastal vastu võetud ELi strateegias
Kesk-Aasiaga loodava uue partnerluse kohta:
a)           Põhiseadusliku reformi ja
seadusandliku, regulatiiv- ning haldusraamistiku ELi raamistikuga ühtlustamise
edendamine, sealhulgas edasise demokratiseerimise ja hästikorraldatud
kodanikuühiskonna, õigusriigi toetamise, hea valitsemistava, maksusüsteemi ning
riiklike institutsioonide ja asutuste (nt valimisorganid, parlamendid, riiklike
haldusorganite reformimine ja riiklik finantsjuhtimine) tugevdamise edendamine.

b)           Kaasava ja säästva majanduskasvu
edendamine, sotsiaalse ning regionaalse ebavõrdsuse vähendamine ja poliitika
toetamine sellistes valdkondades nagu haridus, teadustegevus, innovatsioon ja
tehnoloogia, tervis, inimväärne töö, säästev energia, põllumajandus ja maaelu
areng, VKEde soodustamine, elavdades samal ajal turumajanduse arengut,
kaubandust ja investeeringuid, sealhulgas regulatiivseid reforme ning toetust
WTOsse integreerimisele.
c)           Tõhusa piirihalduse ja piiriülese
koostöö toetamine, et edendada säästvat majandus-, sotsiaal- ja
keskkonnaarengut piirialadel; võitlemine organiseeritud kuritegevuse ja
ebaseadusliku kaubanduse kõikide vormidega (sealhulgas võitlus uimastitootmise
ja -tarbimise ja selle negatiivsete mõjude, sealhulgas HIVi/AIDSiga), võttes
arvesse arengu ja julgeoleku vahelist seost.
d)           Kahepoolse ja regionaalse koostöö,
dialoogi ning integratsiooni edendamine, sealhulgas riikidega, kelle suhtes
kohaldatakse Euroopa naabruspoliitikat ning muid Euroopa Liidu
rahastamisvahendeid, et toetada poliitikareforme, sealhulgas avaliku sektori
suutlikkuse suurendamisega institutsioonide tugevdamise, tehnilise abi (nt
TAIEX), teabevahetuse ning mestimisvahendite kaudu ning oluliste
investeeringutega asjakohaste mehhanismide kaudu, et rakendada ELi rahalisi
vahendeid haridus-, keskkonna- ja energiasektoris, vee/kanalisatsiooni ja
heitkoguste vähendamise / kliimamuutuste mõjule vastupanuvõime valdkonnas, ning
rahvusvahelise energiavarustuse ja rahvusvaheliste transpordioperatsioonide,
omavaheliste ühenduste, võrkude ja nende operaatorite turvalisuse ning ohutuse
parandamisega, sealhulgas Euroopa Investeerimispanga toetatava tegevuse kaudu.
Lähis-Ida
a)           Valitsemistava (sealhulgas
maksuvaldkonnas), inimõiguste ja poliitilise võrdõiguslikkusega seotud
probleemide lahendamine, eeskätt ebakindlas olukorras riikides, et aidata luua
õiguspäraseid, demokraatlikke, tulemuslikke ja oma tegevuse eest vastutavaid
avaliku sektori institutsioone ning aktiivset ja hästikorraldatud
kodanikuühiskonda.
b)           Sotsiaalse ühtekuuluvuse, eeskätt
sotsiaalse kaasatuse, inimväärse töö ja võrdsete võimaluste ning meeste ja
naiste võrdõiguslikkuse edendamine.
c)           Jätkusuutliku majandusreformi ja
majanduse mitmekesistamise, kaubanduse, turumajanduse arendamise,
põhisektoritesse (nt energia, sealhulgas taastuvenergia) tehtavate
jätkusuutlike investeeringute, avaliku ning erasektori partnerluse ja
partnerriikide WTOsse integreerimise edendamine.
d)           Piirkondliku koostöö, dialoogi ja
integratsiooni edendamine, sealhulgas riikidega, kelle suhtes kohaldatakse
Euroopa naabruspoliitikat, ning Pärsia lahe riikidega, kelle suhtes
kohaldatakse partnerluse rahastamisvahendit ning muid ELi rahastamisvahendeid,
muu hulgas piirkonnasisese integreerimistegevuse toetamise kaudu, näiteks
majanduse, energeetika, vee, transpordi ja põgenike küsimustes.
e)           Rahastamisvahendi alusel
kasutatavate vahendite täiendamine sidusa töö ja toetusega muude ELi
rahastamisvahendite kaudu, mis võivad olla suunatud laiemale regionaalsele
integratsioonile, edendades ELi huve sellistes valdkondades nagu majandus,
energeetika, teadustegevus, innovatsioon ja tehnoloogia, võitlus
uimastitootmise, -tarbimise ja -kaubandusega, võttes arvesse julgeoleku ja
arengu vahelist seost, ning rände juhtimine ja põgenike ja pagulaste
abistamine, võttes arvesse arengu ja rände vahelist seost.
Lõuna-Aafrika
a)           Demokraatliku ühiskonna, hea
valitsemistava ja õigusriigi põhimõtteid järgiva riigi tugevdamise toetamine ning
stabiilsuse ja integratsiooni soodustamine regioonis ja mandril.
b)           Eri vabakaubanduspiirkondade
loomisega käivitunud kohanemismeetmete toetamine.
c)           Inimväärse töö edendamine, vaesuse,
ebavõrdsuse ja tõrjutuse vastase võitluse toetamine, sealhulgas eelnevalt
ebasoodsas olukorras olnud kogukondade põhivajaduste rahuldamisega.
d)           Majandusliku haavatavuse ületamine
ja ümberstruktureerimise saavutamine rõhuasetusega inimväärsele tööle jätkuva
ning kaasava majanduskasvu, vähese CO2-heitega rohelise majanduse
ning jätkusuutliku arengu kaudu kõikides selle valdkondades (sealhulgas säästev
põllumajandus ja kalandus) ja bioloogilise mitmekesisuse ning ökosüsteemi
teenuste seisundi parandamise kaudu.
e)           Tegelemine seksuaalse ja
soospetsiifilise vägivalla ning tervishoiuküsimustega, sealhulgas
HIV/AIDS ja selle mõju ühiskonnale.
V LISA
temaatiliste programmide KOHASED
tegevusvaldkonnad
A. üleilmseid avalikke hüvesid ja probleeme
käsitlev programm
Artiklis 6
sätestatud tingimuste alusel on üleilmseid avalikke hüvesid ja probleeme
käsitleva programmi eesmärk tugevdada koostööd, teadmuse ja kogemuste
vahetamist ning partnerriikide suutlikkust. Programm võib olla muu hulgas
järgmistest koostöövaldkondadest, kui see tagab nende tugeva seotuse tõttu
nende võimalikult suure koostoime.
Keskkond ja
kliimamuutused
a)           ELi 2020. aasta nägemuse
rahvusvahelise keskkonna- ja kliimamõõtme rakendamise soodustamine.
b)           Töö arengumaade abistamiseks, et
saavutada loodusvarade säästvat kasutamist ja keskkonnasäästlikkust käsitlevaid
aastatuhande arengueesmärke.
c)           Euroopa Liidu algatuste ja
rahvusvahelise ning regionaalsel tasandil kokkulepitud ja/või piiriülese
iseloomuga kohustuste rakendamine, eeskätt kliimamuutuste valdkonnas,
kliimamuutustele vastupanu võime strateegiate, eelkõige positiivselt
bioloogilist mitmekesisust mõjutavate kohanemisstrateegiate, bioloogilise
mitmekesisuse ning ökosüsteemi teenuste, metsa, sealhulgas FLEGTi, kõrbestumise
vastu võitlemise, veevarude integreeritud majandamise, loodusvarade
majandamise, aruka kemikaalide kasutamise ja jäätmekäitluse, ressursitõhususe
ning rohelise majanduse edendamise kaudu.
c)           Kliimamuutuste ja
keskkonnaeesmärkide integreerimise ning süvalaiendamise soodustamine ELi
abialase koostöö metoodilise töö ja teadustegevuse (sh järelevalve, aruandlus-
ning kontrollimehhanismid, ökosüsteemide kaardistamine, hindamine ja väärtuse
määramine, keskkonnateadmiste baasi tõhustamine ning uuenduslike meetmete ja
poliitikasidususe toetamine) kaudu.
d)           Keskkonnajuhtimise tugevdamine ja
rahvusvahelise poliitikaarengu toetamine, sealhulgas tööga selle nimel, et
saavutada sidusus säästva arengu rahvusvahelise juhtimise keskkonna- ning muude
tugisammaste vahel, regionaalse ja rahvusvahelise keskkonnajärelevalve ning
-hindamise abistamisega ning tulemuslike vastavus- ning jõustamismeetmete
soodustamisega mitmepoolsete keskkonnalepingute puhul.
Säästev
energia
a)           Juurdepääsu edendamine turvalistele,
taskukohastele, puhastele ja säästlikele energiateenustele kui olulisele
liikumapanevale jõule vaesuse likvideerimise ning kaasava majanduskasvu
saavutamisel, asetades rõhu kohalike energiaallikate kasutamisele.
b)           Taastuvenergia tehnoloogia suurema
kasutamise soodustamine, energiatõhususe ja vähem CO2-heidet
tekitava arengu strateegiate edendamine.
c)           Energiajulgeoleku edendamine, nt
allikate ja energiavarustuskanalite mitmekesistamise kaudu, võttes arvesse
hinnakõikumisega seotud probleeme ja heitkoguste vähendamise potentsiaali,
täiustades turgusid ning soodustades energiavõrkude sidumist ja kaubandust.
Inimareng
a)           Majanduskasv, töökohad ja
erasektori kaasamine
Meetmete edendamine, mille eesmärk on luua juurde
paremaid töökohti sellistes valdkondades nagu kohalike mikro-, väikese ja
keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsi- ning kohanemisvõime arendamine ja
nende integratsioon üleilmsesse majandusse; arengumaade abistamine
mitmepoolsesse kaubandussüsteemi integreerumisel; erasektori arendamine ning
ettevõtluskeskkonna, tööstusinnovatsiooni ja tehnoloogiapoliitika ning
kaubanduspoliitika ja -lepingute määratlemise ning rakendamise parandamine;
regionaalse integratsiooni toetamine; ELi ja partnerriikide ning -regioonide
investeerimissuhete edendamine; era- ning avaliku sektori investeeringute ja
koostöö võimendamine uuenduslike rahastamisvahendite kaudu. Rohelise majanduse,
ressursitõhususe ja säästva tarbimise ning säästvate tootmisprotsesside
edendamine. Elektrooniliste sidevahendite kui kõikides sektorites majanduskasvu
toetavate vahendite kasutamise edendamine, et ületada digitaalne lõhe, töötada
selles valdkonnas välja asjakohane poliitika ja reguleeriv raamistik ning
edendada vajaliku taristu väljaarendamist ning info- ja
kommunikatsioonitehnoloogial põhinevate teenuste ja rakenduste kasutamist.
b)           Tööhõive, oskused, sotsiaalkaitse
ja sotsiaalne kaasatus
i) Tootliku ja inimväärse tööhõive kõrge taseme
toetamine, eelkõige aruka tööhõivepoliitika ja -strateegia, tööturu vajaduste
ja perspektiivide seisukohast olulist töökonkurentsivõimet tagava
kutsekoolituse, töötingimuste (sh mitteametlikus majanduses), inimväärse töö
(sh laste töö vastu võitlemine) ning sotsiaalse dialoogi ja tööjõu liikuvuse
toetamisega, austades samas rändajate õigusi.
ii) Sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamine, eeskätt
jätkusuutlike sotsiaalkaitsesüsteemide rajamise/tugevdamise, sealhulgas
seonduva eelarvereformi abil.
iii) Sotsiaalse kaasatuse tugevdamine koostöö abil
sellistes valdkondades nagu võrdsetel alustel juurdepääs põhiteenustele,
kõikide juurdepääs tööhõivele, konkreetsete rühmade (eriti noored, puuetega
inimesed, naised ning vähemusrühmad) mõjuvõimu suurendamine ja nende õiguste
austamine, et kogu elanikkond saaks osaleda jõukuse ja kultuurilise
mitmekesisuse loomisel ning sellest kasu saada.
c)           Meeste ja naiste võrdõiguslikkus
ning naiste mõjuvõimu suurendamine
i) Riikide tasandi programmide toetamine, et
edendada naiste majandusliku ja sotsiaalse mõjuvõimu suurendamist ning
poliitilist osalust.
ii) Riiklike, regionaalsete ja üleilmsete
algatuste toetamine, et edendada kõnealuse küsimuse integreerimist abi
tulemuslikkuse kavasse.
d)           Tervis
i) Inimeste tervise ja heaolu parandamine
arengumaades hea kvaliteediga oluliste avaliku sektori tervishoiuteenuste
juurdepääsetavuse ning nende võrdsetel alustel osutamise suurendamise,
konkreetsemalt järgmise kaudu:
ii) partnerriikidele otsest olulist kasu toovate
üleilmsete algatuste poliitikakava toetamine ja kujundamine, võttes arvesse
orienteeritust tulemustele, abi tulemuslikkust ja mõju tervishoiusüsteemidele,
sealhulgas toetades partnerriikide paremat kaasamist kõnealustesse algatustesse;
iii) selliste algatuste toetamine, eriti
regionaalsel ja üleilmsel tasandil, mis tugevdavad tervishoiusüsteeme ja
aitavad riikidel arendada ning rakendada arukat, tõenditel põhinevat
tervishoiupoliitikat, ning olulistes valdkondades (nt emade tervis ning
seksuaal- ja reproduktiivtervis ning seonduvad õigused,
pereplaneerimisvõimaluste kasutamine, üleilmsed avalikud hüved, ülemaailmsete
terviseohtude tõrjumine).
e)           Haridus, teadmised ja oskused
i) Haridusvaldkonnas rahvusvaheliselt kokkulepitud
eesmärkide saavutamise toetamine üleilmsete algatuste ja üleilmse partnerluse
kaudu, erilise rõhuasetusega teadmiste, oskuste ja väärtuste edendamisele
jätkusuutliku ning kaasava arengu seisukohast.
ii) Kogemuste, hea tava ja innovatsiooni vahetuse
edendamine, mis toetub haridussüsteemide arendamisel rakendatavale
tasakaalustatud lähenemisviisile.
iii) Hariduse võrdse juurdepääsetavuse ja
kvaliteedi parandamine, sealhulgas haavatavate rühmade, naiste ja tütarlaste
jaoks ning riikides, kes on üleilmsete eesmärkide saavutamisest kõige kaugemal.
Toiduga
kindlustatus ja säästev põllumajandus
Programmiga
tugevdatakse koostööd, teadmiste ja kogemuste vahetust ning partnerriikide
suutlikkust seoses toiduga kindlustatuse nelja tugisambaga: toidu kättesaadavus
(tootmine), juurdepääsetavus (sh turud, turvavõrgustikud ja teadlikkus
sooküsimustest), kasutamine (toitumisalaste meetmete võtmine sotsiaalselt
teadlikul viisil) ning stabiilsus, tähtsustades samas nelja mõõdet:
väikepõllundus, hea valitsemistava, regionaalne integratsioon ja haavatava
elanikkonna abistamise mehhanismid.
a)           Jätkusuutliku väiketalunduse arengu
edendamine, võimaldades ökosüsteemidel põhinevat, vähese CO2-heitega
ja kliimamuutustele vastupanuvõimelist turvalist juurdepääsu tehnoloogiale (sh
info- ja kommunikatsioonitehnoloogia), teabelevi- ning tehnilistele teenustele,
maaelu arendamise kavadele, tootlikele investeerimismeetmetele, maa ja
loodusvarade haldamisele ning geneetilise mitmekesisuse kaitsele soodsas
majanduskeskkonnas.
b)           Asjaomaste sektorite keskkonna
suhtes ja sotsiaalselt teadliku poliitikakujundamise ning valitsemistava
toetamine, avaliku sektori roll ja valitsusväliste osalejate toetamine selle
reguleerimisel ning avalike hüviste kasutamisel, selle organisatsioonilise
suutlikkuse, kutseorganisatsioonide ja -institutsioonide toetamine.
c)           Toiduga kindlustatuse tugevdamine
piisavate meetmete, sealhulgas bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi
teenuste kaitse ja kliimamuutusega kohanemise meetmete, infosüsteemide,
kriisiennetus- ja -ohje ning haavatavale elanikkonnale suunatud
toitumisstrateegiate kaudu.
d)           Ohutute ja jätkusuutlike tavade
soodustamine toidu ja sööda kogu turustusahelas.
Ränne ja
varjupaik
a)           Rände juhtimise edendamine kõikidel
tasanditel.
b)           Rändevoogude parema juhtimise tagamine
kõikides aspektides.
c)           Inimeste suurema regionaalse ja
üleilmse liikuvuse arengumõju suurendamine, edendades ning kaitstes samas
rändajate õigusi aruka regionaalse ja riikliku rände- ning varjupaigapoliitika
kavandamise ja rakendamise ning rände mõõtme muudesse regionaalsetesse ja
riiklikesse poliitikavaldkondadesse integreerimise kaudu.
d)           Rände ja arengu seosest, sh
valitsuse poliitika sotsiaalsetest ning majanduslikest tagajärgedest ühise
arusaamise parandamine, olgu tegemist siis rände-/varjupaiga- või muu
valdkonnaga.
B. Kodanikuühiskonna organisatsioone ja
kohalikke AMETIASUTUSi käsitlev programm
Kooskõlas ELi veel
kord kinnitatud toetusega demokraatiale, inimõigustele ning heale
valitsemistavale tugevdatakse kodanikuühiskonna organisatsioone ning kohalikke
ametiasutusi käsitleva programmiga partnerriikides koostööd, teadmuse ja
kogemuste vahetust ning kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike
ametiasutuste suutlikkust rahvusvaheliselt kokkulepitud arengueesmärkide
toetamisel.
Artiklis 6 sätestatud tingimuste alusel
soodustatakse programmiga järgmist:
a)           kaasav
ja tugev ühiskond partnerriikides tugevamate kodanikuühiskonna
organisatsioonide ja kohalike ametiasutuste ning abi vajavatele elanikele
osutatavate põhiteenuste kaudu;
b)           Euroopa kodanike arenguküsimuste
alase teadlikkuse suurendamine ning Euroopa Liidus, kandidaatriikides ning
võimalikes kandidaatriikides partnerriikide vaesuse vähendamise ja
jätkusuutliku arengu strateegiatele üldsuse aktiivse toetuse tagamine;
c)           Euroopa ja lõunapoolsete riikide
kodanikuühiskonna ning kohalike ametiasutuste võrgustike suurem suutlikkus
tagada sisuline ja jätkuv poliitikadialoog arenguvaldkonnas.
Programmiga
toetatav tegevus hõlmab järgmist:
a)           partnerriikides võetavad meetmed,
millega toetatakse haavatavaid ja marginaliseeritud rühmi vähim arenenud
riikides, põhiteenuste osutamisega kodanikuühiskonna organisatsioonide ning
kohalike ametiasutuste kaudu;
b)           sihtrühmade suutlikkuse arendamine,
et täiendada toetust, mida antakse riikliku programmi raames, kusjuures
meetmete eesmärk on:
i) tugevdada kodanikuühiskonna organisatsioonide
suutlikkust osaleda tulemuslikult arenguprotsessis;
ii) soodustada arenguga seoses kodanikuühiskonna
organisatsioonide, riigi ja muude arenguga seotud osalejate vahelist paremat
koostoimet;
iii) tugevdada kohalike ametiasutuste suutlikkust
osaleda tulemuslikult arenguprotsessis, tunnustades nende erilist rolli ja
spetsiifikat;
c)           üldsuse teadlikkuse suurendamine
arenguküsimustes ning arengut toetava ametliku ja mitteametliku hariduse
edendamine Euroopa Liidus, kandidaatriikides ning potentsiaalsetes
kandidaatriikides, et luua Euroopa ühiskondades arengupoliitikale kindel alus,
tagada üldsuse suurem toetus vaesusega võitlemise meetmetele ja arenenud
riikide ning arengumaade suhetele, suurendada teadlikkust probleemidest ja
raskustest, millega arengumaad ning nende rahvad silmitsi seisavad, ja selleks,
et edendada üleilmastumise sotsiaalset mõõdet;
d)           kodanikuühiskonna ja kohalike
ametiasutuste võrgustike koordineerimine, suutlikkuse arendamine ning
institutsionaalne tugevdamine nende organisatsioonides ja eri liiki
sidusrühmade vahel, kes osalevad arengu üle peetaval Euroopa avalikul arutelul,
ning lõunapoolsete riikide kodanikuühiskonna organisatsioonide ning kohalike
ametiasutuste ja katusorganisatsioonide tegevuse koordineerimine, suutlikkuse
arendamine ja institutsionaalne tugevdamine.
Kodanikuühiskonna organisatsioonid on sõltumatult ja aruandluspõhiselt tegutsevad valitsusvälised
mittetulunduslikud osalejad. Nende hulka kuuluvad: valitsusvälised
organisatsioonid, põlisrahvaid esindavad organisatsioonid, rahvus- ja/või
etnilisi vähemusi esindavad organisatsioonid, kohalikud ettevõtjate liidud ja
kodanike rühmitused, ühistud, tööandjate liidud ning ametiühingud (sotsiaalpartnerid),
majandus- ja sotsiaalhuve esindavad organisatsioonid, korruptsiooni ja pettuste
vastu võitlevad ja head valitsemistava edendavad organisatsioonid,
kodanikuõiguste organisatsioonid ja diskrimineerimise vastu võitlevad
organisatsioonid, detsentraliseeritud piirkondliku koostöö ja integratsiooniga
tegelevad kohalikud organisatsioonid (sealhulgas võrgustikud),
tarbijaorganisatsioonid, naiste- ja noorteorganisatsioonid, keskkonna-, õppe-,
kultuuri-, uurimis- ja teadusorganisatsioonid, ülikoolid, kirikud ja
usuühendused ning kogudused, meedia ning mis tahes valitsusvälised ühendused ja
sõltumatud sihtasutused, sealhulgas sõltumatud poliitilised sihtasutused, kes
võivad soodustada käesoleva määruse eesmärkide rakendamist.
Kohalikud ametiasutused hõlmavad väga erinevaid piirkondlikke ning kohalikke valitsustasandeid
ja -harusid, st omavalitsusüksused, kogukonnad, piirkonnad, maakonnad,
provintsid, regioonid jne.
***
VI LISA
ÜLEAAFRIKALISE
PROGRAMMI KOHASED TEGEVUSVALDKONNAD
Üleaafrikalise
programmiga toetatakse Aafrika ja ELi ühisstrateegia eesmärke ja
üldpõhimõtteid, eeskätt järgmist:
a)           toetada Aafrika ja ELi
ühisstrateegias ning sellest tulenevates tegevuskavades kokkulepitud eesmärke,
algatusi ning tegevust, mis hõlmavad muu hulgas järgmisi valdkondi: rahu ja
julgeolek, demokraatlik valitsustava ning inimõigused, kaubandus, regionaalne
integratsioon ja taristu (sealhulgas transport), aastatuhande arengueesmärgid,
energeetika, kliimamuutused ning keskkond, ränne, liikuvus ja tööhõive, teadus,
infoühiskond ja kosmos ning valdkondadevahelised küsimused;
b)           toetada muid asjaomaseid algatusi ja
muud asjaomast tegevust, mis lepitakse kokku ühisstrateegia raames kehtestatud
töökorralduse kaudu;
c)           kohaldada Aafrika tervikuna
käsitlemise põhimõtet ning edendada regionaalse ja mandri tasandi sidusust,
suunates eritähelepanu regioonideülese, kogu mandrit hõlmava või üleilmse
iseloomuga tegevusele, ning toetada Aafrika ja ELi ühisalgatusi rahvusvahelisel
areenil.
VII LISA
SUUNAVAD rahaeraldised ajavahemikuks
2014–2020
(miljonites eurodes)
Geograafilised
programmid   13 991,5 eurot
Üleilmseid
avalikke hüvesid ja üleilmseid probleeme käsitlev temaatiline programm     6 303,2 eurot,
millest:
 –                         Keskkond ja kliimamuutused –                         Säästev energia –                         Inimareng –                         Toiduga kindlustatus ja säästev põllumajandus –                         Ränne ja varjupaik || 31,8 %[28] 12,7% 20,0% 28,4% 7,1%
Vähemalt
50 % OECD metoodikal põhinevate markerite (nn Rio markerite) kasutamisele
eelnevatest rahalistest vahenditest täidavad kliimameetmete ja keskkonnaga
seotud eesmärke.
Kodanikuühiskonna
organisatsioonide ja kohalike ametiasutuste temaatiline programm           2 000 eurot
Üleaafrikaline
programm      1 000 eurot
ETTEPANEKUTELE LISATAV
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollisüsteem
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate isikute
rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
ETTEPANEKUTELE
LISATAV FINANTSSELGITUS

1.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus

Ettepanek
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega kehtestatakse arengukoostöö
rahastamisvahend

1.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile[29][30]

Jaotis
19 Välissuhted
19 02: Koostöö kolmandate riikidega rände ja varjupaiga
valdkonnas
19 09: Suhted Ladina-Ameerikaga
19 10: Suhted Aasia, Kesk-Aasia ja Lähis-Idaga (Iraak,
Iraan, Jeemen)
Jaotis
21 Areng ja suhted Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna
riikidega
21 02. Toiduga kindlustatus
21 03. Valitsusvälised osalejad arenguvaldkonnas
21 04. Keskkond ja loodusvarade, sealhulgas energia säästev
majandamine
21 05. Inim- ja sotsiaalareng

1.3.
Ettepaneku/algatuse liik

x Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[31]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva
meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet

1.4.
Eesmärgid
1.4.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Käesoleva
määruse eesmärk on soodustada säästvat ja kaasavat arengut partnerriikides ning
-regioonides, eelkõige eesmärgiga likvideerida vaesus, ja edendada
demokraatiat, head valitsemistava ning inimõiguste austamist kooskõlas Euroopa
Liidu lepinguga Ladina-Ameerikas, Aafrikas ja Aasias, tagades samas kooskõla
komisjoni teatisega ELi arengupoliitika kohta „ELi arengupoliitika mõju
suurendamine: muutuste kava”.

1.4.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

Käesoleva
määrusega kehtestatakse ELi sekkumise olulised osad ja alus. Määruse eesmärkide
kujundamine eri programmide (geograafilised programmid, üleilmseid avalikke
hüvesid ja probleeme käsitlev temaatiline programm, kodanikuühiskonna
organisatsioonid ning kohalikke ametiasutusi käsitlev temaatiline programm ja
üleaafrikaline programm) erieesmärkideks määratakse kindlaks mitmeaastase
programmide koostamise ning iga-aastaste tegevuskavade kaudu, milles
täpsustatakse ELi tegevus, sealhulgas eeldatavad tulemused ja kõnealuste
meetmetega taotletav mõju. Seetõttu seatakse erieesmärgid sel hetkel, pidades
silmas konkreetse meetme erisusi.
Aastatuhande
arengueesmärgid ehk neid pärast 2015. aastat asendavad rahvusvaheliselt
kokkulepitud vaesuse leevendamise eesmärgid on end hästi tõestanud tulemusnäitajad.
Nr 1: MDG1 – teha lõpp vaesusele ja näljale
–
Vähendada poole võrra nende inimeste osakaalu,
kelle sissetulek on alla dollari päevas
–
Saavutada täielik ja tootlik tööhõive ning
inimväärne töö kõigile, sealhulgas naistele ja noortele
–
Vähendada nälga kannatavate inimeste osakaalu poole
võrra
Nr 2: MDG2 – universaalne haridus
Tagada,
et lastel, nii poiss- kui ka tütarlastel, on kõikjal võimalik lõpetada
täielikult algkool.
Nr 3: MDG3 – meeste ja naiste võrdõiguslikkus
Kaotada
sooline ebavõrdsus alg- ja keskhariduses ning kõikidel haridustasemetel.
Nr 4: MDG4 – laste tervis
Vähendada
alla viieaastaste laste suremust kahe kolmandiku võrra.
Nr
5: MDG5 – emade tervis
–
Vähendada emade suremust kolme neljandiku võrra
–
Saavutada 2015. aastaks universaalne
juurdepääs reproduktiivtervishoiule
Nr 6: MDG6 – võitlus HIVi/AIDSi, malaaria ja
muude haigustega
–
Peatada HIVi/AIDSi levik ja vähendada selle levikut
–
Saavutada universaalne juurdepääs HIVi/AIDSi ravile
kõikide jaoks, kes seda vajavad
–
Peatada malaaria ja muude suuremate haiguste levik
ning alustada nende leviku vähendamist
Nr
7: MDG 7 – keskkonnasäästlikkus
–
Integreerida säästva arengu põhimõtted riikide
poliitikasse ja programmidesse ning vähendada keskkonnaressursside hävimist
–
Vähendada bioloogilise mitmekesisuse vähenemist,
saavutades vähenemismäära olulise vähenemise
–
Vähendada poole võrra sellise elanikkonna osakaalu,
kellel puudub jätkusuutlik juurdepääs ohutule joogiveele ning elementaarsele
kanalisatsioonile
–
Saavutada 2020. aastaks oluline paranemine vähemalt
100 miljoni slummielaniku elus
Nr 8:
MDG 8 – globaalne arengupartnerlus
–
Arendada edasi avatut, reeglitel põhinevat,
prognoositavat ja mittediskrimineerivat kaubandus- ja finantssüsteemi
–
Tegeleda vähim arenenud, sisemaa- ja väikeste
arenevate saareriikide erivajadustega
–
Leida terviklik lahendus arengumaade võlale
–
Võimaldada koostöös ravimitootjatega arengumaades
juurdepääs taskukohastele olulistele ravimitele
–
Võimaldada koostöös erasektoriga saada kasu uuest
tehnoloogiast, eriti info- ja kommunikatsioonitehnoloogiast
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise süsteemile
19
02. Koostöö kolmandate riikidega rände ja varjupaiga valdkonnas
19
09. Suhted Ladina-Ameerikaga
19
10. Suhted Aasia, Kesk-Aasia ja Lähis-Idaga (Iraak, Iraan, Jeemen)
21
02. Toiduga kindlustatus
21
03. Valitsusvälised osalejad arenguvaldkonnas
21
04: Keskkond ja loodusvarade, sealhulgas energia säästev majandamine
21
05: Inim- ja sotsiaalareng

1.4.3.
Oodatavad tulemused ja mõju

Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Käesoleva
määrusega kehtestatakse ELi sekkumise olulised osad ja alus. Täpsed meetmed
määratakse mitmeaastase programmide koostamise ning iga-aastaste tegevuskavade
kaudu, milles täpsustatakse ELi tegevus, sealhulgas eeldatavad tulemused ja
kõnealuste meetmetega taotletav mõju. Sel hetkel fikseeritakse erinäitajad,
pidades silmas konkreetse meetme erisusi.

1.4.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad

Täpsustage, milliste näitajate alusel
hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Käesoleva
määrusega kehtestatakse ELi sekkumise olulised osad ja alus. Täpsed meetmed
määratakse mitmeaastase programmide koostamise ning iga-aastaste tegevuskavade
kaudu, milles täpsustatakse ELi tegevus, sealhulgas eeldatavad tulemused ja
kõnealuste meetmetega taotletav mõju. Sel hetkel fikseeritakse erinäitajad,
pidades silmas konkreetse meetme erisusi.
Aastatuhande
arengueesmärkide ja kliimameetmete rahvusvahelised eesmärgid ning näitajad on
juba teada. Kehtestada on vaja selged võrdluskriteeriumid ja aruandluseeskirjad
kõikidele asjaomastele ELi poliitika vahenditele. Näitajate eristus on oluline
sotsiaalse kaasatuse seisukohast kõige haavatavamatele rühmadele võrdseid
võimalusi pakkuvate tulemuste saavutamise üle järelevalve korraldamisel.

1.5.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.
Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad
vajadused

Vt
„Mõju hindamine” ja „Seletuskiri”.
EL
on jätkuvalt pühendunud arenguetapis partnerriikide ning -regioonide
abistamisele vaesuse vähendamisel ja selle likvideerimisel kooskõlas aluslepingus
sätestatud arengukoostöö eesmärkidega.

1.5.2.
Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

EL
on ainulaadselt neutraalses ja erapooletus positsioonis, et anda osa ELi
välisabist liikmesriikide nimel ja koostöös nendega, muutes selle abi riikides,
kus ta tegutseb, usaldusväärsemaks. Ainuüksi ELil on kriitiline mass, et
lahendada üleilmseid probleeme, nagu vaesuse likvideerimine ja kliimamuutused.
Tänu oma ulatusele ja olemasolevale rahvusvaheliste lepingute võrgustikule
suudab ta osutada abi vaestele maailma kõige kõrvalisemates piirkondades, nii
abi rakendades kui ka koordineerides.
Kaasatuse
ja mitmepoolsuse edendajana suudab Euroopa Liit teha enam kui muud
rahvusvahelised organisatsioonid.
Ühtse
tervikuna tegutsedes suudab Euroopa Liit saavutada poliitikadialoogis ja
rahastajate koostöös suuremat mõju ning võimendust.
Koostöö
ELiga on samuti kulutasuvam, keskmisest väiksemate halduskuludega.

1.5.3.
Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Hindamistest,
kontrollikoja aruannetest ja lisaks ka geograafiliste programmide
vahekokkuvõtetest ilmneb, et arengukoostöö rahastamisvahendiga hõlmatud
arengumaades saavutati arengukoostöö rahastamisvahendi abiga edasiminek mitme
aastatuhande eesmärgi suunas. Kooskõlas omanikuvastutuse põhimõttega on aga abi
saavate valitsuste kohustus võtta vastu ja rakendada vajalikud reformid ning
meetmed, mis olid kõnealuste saavutuste liikumapanev jõud.
Arengukoostöö
rahastamisvahendi uus rakenduskord, näiteks eelarvetoetus ja kogu valdkonda
hõlmav lähenemisviis, on võimaldanud sügavamat koostööd partnerriikidega: on
olemas selge seos abisaajariikidega peetava poliitikadialoogi tasandi ja
abiandmise korra vahel. Samuti on uus rakenduskord võimaldanud
rahastajatevahelise kaasrahastamise lubamisega tõhusamat tööjaotust.
Temaatilised
programmid võimaldasid komisjonile lisapaindlikkust eriprobleemide
lahendamiseks ning samuti kasulikku vahendit geograafiliste programmide
täiendamiseks.
Üleilmastunud
keskkonnas on vaja sise- ja välistegevuse vastastikust tugevdamist. Lähtekoht
on see, et võtmesõna peab olema integratsioon, mitte dubleerimine.
Olemasolevast struktuurist ei piisanud, et võimaldada komisjonil sekkuda
kiiresti piisavas ulatuses, ehkki see oli ülioluline ELi-sisese poliitika
tulemuslikkuse tagamiseks.
Mõnel
juhul ei olnud temaatilised programmid piisavalt paindlikud, et reageerida
hiljutistele üleilmsetele kriisidele (nt toiduainete hinna kriis, linnugripp)
või kõrgeimal poliitilisel tasandil võetud rahvusvahelistele kohustustele (nt
bioloogiline mitmekesisus ja kliimamuutused). Teemapakett vajab seetõttu
suuremat paindlikkust, et võimaldada prognoositavamat pikaajalist kaasatust
vastusena üleilmsetele avalikele hüvedele ja probleemidele ning et võimaldada
reageerimist vaeseimat elanikkonda mõjutavatele erinevatele löökidele.
Arengukoostöö
on ikka veel liiga killustunud ja laiahaardeline. Lisaks tuleks tugevdada
geograafiliste ja temaatiliste programmide vahelist vastastikust täiendavust.
Kriisi-,
kriisijärgses või ebakindlas olukorras riikide konkreetseid vajadusi ei võetud
piisavalt arvesse ning otsustamisprotsessi jäikus rahaliste vahendite
eraldamisel, programmide koostamisel ja rakendamisel tegid ELi jaoks
keeruliseks reageerimise kiiresti arenevale olukorrale.
Arengukoostöö
rahastamisvahendi eraldiste suunav jaotus määrati
regioonide kaupa, jätmata vahendeid ettenägematute vajaduste katmiseks.
Arengukoostöö
rahastamisvahendi jaoks ette nähtud praegune programmide koostamise ja
rakendamise protsess on liiga keeruline. See ei võimalda ELil ühitada oma
programmitsüklit partnerite omaga ega soodusta piisavalt programmide ühist
koostamist liikmesriikidega. Samuti puudub selge õigusraamistik selliste
uuenduslike rahastamisvahendite kasutamiseks, mida kasutavad teised rahastajad,
näiteks era- ja avaliku sektori partnerluse kombineerimine ning kasutamine.

1.5.4.
Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste
meetmetega

Muudetud
rahastamisvahend on lahutamatu osa välistegevuse rahastamisvahendite
üldstruktuurist, mis korraldatakse nelja põhipeatüki ümber: poliitikapõhine
peatükk, mille eesmärk on eelkõige koostöö partnerriikidega eelarve piires ja
väljaspool seda; töö valdkondadevaheliste prioriteetide ning väärtustega;
humanitaarabi ja kodanikukaitse; kriisiohje.
Lisaks
täiendab arengukoostöö iga riigi puhul uut partnerluse rahastamisvahendit. Ühine
mõju on arengukoostöö rahastamisvahendi, Euroopa Arengufondi ja Euroopa
naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi vahel iseäranis tugev
arengukoostöö rahastamisvahendi kodanikuühiskonna / kohalike ametiasutuste
teemapaketi ning üleilmsete avalike hüvede ja üleilmsete probleemide
teemapaketi puhul, kuna kõnealused paketid hõlmavad ja/või täiendavad
geograafilistes piirkondades asjaomaste rahastamisvahenditega hõlmatud meetmeid
järgmistes valdkondades: kodanikuühiskonna ja kohalike ametiasutuste toetamine,
kliimamuutused, energeetika, toiduga kindlustatus, inimareng ning ränne.
Ühine
mõju koos kaubanduspoliitika, iseäranis kaubanduslepingu GSP plus ja algatuse
„Kõik peale relvade”, aga ka kaubanduslepingutega, on jätkuvalt iseäranis
oluline kaubandusabi / kaubandusega seotud abi meetmete puhul, mida
rahastatakse arengukoostöö rahastamisvahendi alusel nii kahepoolsel kui ka
regionaalsel tasandil.
Üleilmastunud
keskkonnas on eri ELi-sisesed poliitikavaldkonnad (nt keskkond, kliimamuutused,
tööhõive, sealhulgas inimväärne töö, meeste ja naiste võrdõiguslikkus,
energeetika, vesi, transport, õigus ning turvalisus, teadustegevus,
infoühiskond, ränne, kalandus) muutumas üha enam osaks ELi välistegevusest ning
kooskõlas ELi 2020. aasta tegevuskava ning Lissaboni lepinguga on vaja
sise- ja välistegevuse vastastikust tugevdamist. Lähtekoht on see, et võtmesõna
peab olema integratsioon, mitte dubleerimine. Põhiargumendid on järgmised: i)
meie välistegevuse sidusus; ii) abi tulemuslikkus, eelkõige osalejate ja programmide
arvu vähendamine ning iii) poliitikaeesmärkide koostoime tõhustamine.

1.6.
Meetme kestus ja finantsmõju

x Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus
–
x Finantsmõju avaldub ajavahemikul 1.1.2014−31.12.2020

–
x Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus hakkab kehtima alates 1.1.2014
–
Rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku
AAAA–AAAA,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.

1.7.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[32]

x Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
x Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
x rakendusametitele
–
x ühenduste asutatud asutustele[33]

–
x riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele
asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud
asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
x Detsentraliseeritud eelarve
täitmine koostöös kolmandate riikidega
x Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
Käesoleva
määruse alusel rahastatavad meetmed rakendab eelarve otsese tsentraliseeritud
täitmise alusel komisjon peakorteri ja/või Euroopa Liidu volitatud
delegatsioonide kaudu ning mis tahes muu eelarve täitmise viisi alusel, mis on
määruse eesmärkide saavutamiseks finantsmääruses ette nähtud.
Eelarve täitmist
ühiselt võib vajaduse korral näha ette konkreetsete meetmete puhul
ÜRO ametite ja asutuste, Euroopa või rahvusvaheliste
finantseerimisasutuste (näiteks Euroopa Investeerimispanga, Euroopa
Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga, Maailmapanga või Aafrika Arengupanga) ning
muude arenduse valdkonnas tegutsevate rahvusvaheliste organisatsioonidega.

2.
HALDUSMEETMED
2.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Täpsustage tingimused
ja sagedus.
Euroopa
Komisjoni järelevalve- ja hindamissüsteemides keskendutakse aina rohkem
tulemustele. Kaasatud on nii oma töötajad kui ka väliseksperdid.
Delegatsioonide
ja peakorterite projektide eest vastutavad isikud teostavad projektide ning
programmide rakendamise üle pidevalt järelvalvet mitmel moel, sealhulgas
võimaluse korral kohtade külastamise teel. Järelevalve annab väärtuslikku
teavet edusammude kohta ning aitab vastutavatel isikutel tuvastada tegelikud ja
potentsiaalsed kitsaskohad ning võtta parandusmeetmeid.
Sõlmitakse
lepingud sõltumatute välisekspertidega, et hinnata ELi välistegevuse
tulemuslikkust kolme süsteemi kaudu. Hinnangud aitavad suurendada vastutust
ning täiustada käimasolevaid sekkumismeetmeid; samuti saadakse samalaadsetest
kogemustest õppetunde tulevaste meetmete ja poliitika jaoks. Kõik vahendid on
kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud OECD arenguabi komitee
hindamiskriteeriumidega, sealhulgas (potentsiaalne) mõju.
Esmalt
annavad peakorterist juhitavad tulemuslikkusele suunatud kontrollkäigud (Results
Oriented Monitoring, ROM) projekti tasandil fokuseeritud ülevaate
sekkumismeetmete valimi kvaliteedi kohta. Sõltumatud ROMi asjatundjad annavad
struktureeritud ja standarditud metodoloogia alusel projektidele hindeid, mis
toovad välja nende tugevad ja nõrgad küljed, ning jagavad soovitusi tõhususe
suurendamiseks.
Projekti
tasandil antavad hinnangud, mida haldab projekti eest vastutav ELi
delegatsioon, annavad üksikasjalikuma, süvitsi mineva analüüsi ning aitavad
projektijuhtidel parandada käimasolevaid ning valmistada ette tulevasi
sekkumisi. Analüüsimiseks ning tagasiside ja tõendite kogumiseks kõikidelt
sidusrühmadelt, nendest olulisena ka rakendusüksustelt, palgatakse sõltumatud
väliseksperdid, kellel on temaatilised ja geograafilised kogemused.
Samuti
hindab komisjon strateegiliselt enda poliitikameetmeid alates kavandamisest ja
strateegiast ning lõpetades sekkumiste või konkreetse rahastamisvahendi
rakendamisega konkreetses valdkonnas (näiteks tervis, haridus jne), riigis või
piirkonnas. Hindamine aitab oluliselt kaasa poliitika ning vahendite ja
projektide väljatöötamisele. Kõik hindamistulemused avaldatakse komisjoni
veebilehel ning leidude kokkuvõte on esitatud ka aastaaruandes nõukogule ja
Euroopa Parlamendile.

2.2.
Haldus- ja kontrollisüsteem
2.2.1.
Tuvastatud ohud

Riskikeskkond

Selle
vahendi raames antava abi operatsioonilist keskkonda iseloomustavad järgmised
riskid, mis on seotud vahendi eesmärkide mittetäitmise, suboptimaalse
finantsjuhtimise ja/või asjaomaste eeskirjade eiramisega (vead õiguspärasuses
ja korrektsuses):
–
majanduslik/poliitiline ebastabiilsus ja/või loodusõnnetus
võivad kaasa tuua probleeme ja seisakuid sekkumiste väljatöötamisel ning
rakendamisel, eriti haavatavates riikides;
–
institutsioonilise ja haldusliku võimekuse
puudumine partnerriikides võib kaasa tuua probleeme ja seisakuid sekkumiste
väljatöötamisel ja rakendamisel;
–
geograafiliselt hajutatud projektid ja programmid
(mis hõlmavad paljusid riike/alasid/piirkondi) võivad osutuda järelevalve
seisukohalt logistiliseks/ressursiprobleemiks – eriti tegevuse mis tahes
kohapealse järelevalve korral;
–
potentsiaalsete abisaajate / potentsiaalsete
partnerite mitmekesisus ning nende erinevad sisekontrolli struktuurid ja
suutlikkus võivad komisjoni käsutuses olevaid toetusteks ja rakendamise
järelevalveks mõeldud ressursse killustada ja seega vähendada tõhusust ja
tulemuslikkust;
–
välisabi / partnerriikides riikliku arengukava
rakendamise tulemuste kohta kättesaadavate andmete halb kvaliteet ja vähene
hulk võib olla takistuseks komisjoni aruandlusvõimele ja tulemuste eest
vastutamisele.
Kehtivatest
eeskirjadest kõrvalekaldumise eeldatav risk
Vahendi
vastavuseesmärk on säilitada EuropeAidi portfelli varasem kõrvalekaldumise
riski tase (veamäär), milleks on alla 2 % suurune jäägi neto-veatase
(mitme aasta arvestuses pärast kõikide suletud lepingutes kavandatud kontrollide
elluviimist ja paranduste tegemist). See on tavaliselt viidanud umbes
2–5 % suurusele umbkaudsele veavahemikule tehingute iga-aastases
juhuslikus valimis, mille Euroopa Kontrollikoda on teinud iga-aastase kinnitava
avalduse koostamiseks. EuropeAidi hinnangul on see kõrge riskiga keskkonnast
tulenevalt madalaim saavutatav kõrvalekaldumise tase, võttes arvesse
halduskoormust ja vastavuskontrollide vajalikku kulutasuvust.

2.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetod(id)

EuropeAidi
sisekontrolli struktuur
EuropeAidi
sisekontrolli-/juhtimisprotsess on välja töötatud selleks, et tagada
põhjendatud kindlus seoses selle tegevuse tulemuslikkuse ja tõhususe eesmärkide
saavutamisega, selle finantsaruandluse usaldusväärsus ja vastavus asjaomasele
õigus- ja menetluslikule raamistikule.
Tõhusus
ja tulemuslikkus
Tegevuse
tõhususe ja tulemuslikkuse tagamiseks (ja kõrge riskitaseme leevendamiseks
välisabikeskkonnas) jätkab EuropeAid kõikide oma vahendite raames lisaks tervet
komisjoni hõlmava strateegilise poliitika- ja kavandamisprotsessi elementidele,
siseauditeerimiskeskkonnale ja teiste komisjoni sisekontrollistandardi nõuetele
ka konkreetseteks vajadusteks välja töötatud abi haldamise raamistike tööd, mis
hõlmab järgmist:
–
enamiku välisabi delegeeritud haldamine, mida
juhivad vastava valdkonna ELi delegatsioonid;
–
finantsvastutuse selged ja määratud piirid
(volitatud eelarvevahendite käsutajalt (peadirektorilt)) delegatsiooni juhi
edasivolitamise kaudu edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja (direktori)
poolt;
–
ELi delegatsioonide regulaarne aruandlus
peakorterile (välisabi korraldamise aruanded), mis hõlmavad ka iga-aastast
kinnitavat avaldust delegatsiooni juhilt;
–
märkimisväärse koolitusprogrammi kehtestamine nii
peakorteri kui ka delegatsioonide personalile;
–
märkimisväärne toetus ja juhised
peakorterile/delegatsioonidele (sealhulgas elektrooniliselt);
–
iga kolme kuni kuue aasta järel regulaarsed
kinnitavad visiidid volitatud delegatsioonide juurde;
–
projektide ja programmide tsükli haldamismetoodika,
sealhulgas:
–
kvaliteedi toetamise vahendid sekkumismeetme
kujundamiseks, selle elluviimise meetod, rahastamismeetod, haldussüsteem,
koostööpartnerite hindamine ja valik jne;
–
programmi ja projekti juhtimise, järelevalve ja
aruandluse vahendid tõhusa rakendamise tagamiseks, sealhulgas projektide üle
kohapeal korrapäraselt teostatav järelevalve;
–
hindamise ja auditiga seotud olulised koostisosad.
Finantsaruandlus
ja raamatupidamine
EuropeAid
võtab jätkuvalt ülesandeks järgida kõrgeimaid raamatupidamis- ja
finantsaruandlusstandardeid, kasutades komisjoni tekkepõhist
raamatupidamisarvestust ning välisabi tööriistu, näiteks haldusandmesüsteemi
CRIS (Common Relex Information System).
Punktis 2.3
(pettuste ja eeskirjade eiramise ennetamise meetmed) on toodud
vastavuskontrollmeetmed asjassepuutuva õigus- ja menetlusliku raamistiku osas.

2.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Arvestades
suure ohuga keskkonda, milles EuropeAid tegutseb, tuleb selle süsteemides ette
näha võimalike vastavusvigade (eeskirjade eiramise) märkimisväärse esinemise
võimalust ning lisada makseprotsessidesse võimalikult varakult ärahoidmise,
avastamise ja parandamisega seotud kõrgetasemelised kontrollid. Praktikas
tähendab see, et EuropeAidi vastavuskontrollid toetuvad enne projekti
lõppmakseid peamiselt mitme aasta jooksul nii välisaudiitorite kui ka kohapeal
komisjoni töötajate korraldavatele paljudele eelkontrollidele, mis ulatuvad
tunduvalt kaugemale finantsmääruses nõutavatest finantskaitsemeetmetest.
EuropeAidi vastavusraamistik koosneb muu hulgas järgmistest olulistest osadest.
Ennetavad
meetmed
-
Abi haldamisega tegeleva personali ja audiitorite kohustuslik pettuseid
käsitlev põhikoolitus
-
Suuniste andmine (ka Interneti teel), kuhu kuulub praktiline juhend lepingute
kohta ning EuropeAid Companion ja finantshalduse abivahendid
(rakenduspartneritele)
-
Eelhindamine, et tagada nõuetekohaste pettusevastaste meetmete kohaldamine
asjaomaste fondidega tegelevates asutustes, et vältida ja tuvastada pettusi ELi
fondide haldamises, mida rahastatakse ühiselt rahvusvaheliste
organisatsioonidega ja detsentraliseeritult
-
Partnerriigi pettusevastaste meetmete eelhindamine osana eelarvetoetuse
saamiseks vajaliku riiklike vahendite haldamise kõlblikkuse kriteeriumi
hinnangust (nt aktiivne pühendumine pettuste ja korruptsiooni vastasele
võitlusele, piisavad kontrolliasutused, kohtusüsteemi piisav suutlikkus ning
tõhusad reaktsiooni- ja sanktsioonimehhanismid)
-
Komisjon kirjutas alla rahvusvahelise abi läbipaistvuse algatusele Accras
2008. aastal ning leppis sellega kokku abi läbipaistvuse standardis, mis
tagab abivoogusid ning dokumente käsitleva teabe õigeaegsema, üksikasjalikuma
ja regulaarsema kättesaadavuse
Komisjon
rakendab alates 14. oktoobrist 2011 IATI standardi esimest faasi, et
avaldada abiteabe läbipaistvus enne järgmist abi tõhusust käsitlevat
kõrgetasemelist foorumit, mis toimub Busanis 2011. aasta novembris. Lisaks
sellele töötab komisjon koostöös ELi liikmesriikidega ühise veebipõhise
IT-rakendusega, mille nimi on TR-AID ning mis muudab IATI ja teiste allikate
kaudu edastatavad ELi andmed abi kohta kasutajasõbralikuks abiteabeks.
Avastamis-
ja parandamismeetmed
-
Välisauditid ja kontrollid (mõlemad kohustuslikud ja riskipõhised), kus osaleb
ka Euroopa Kontrollikoda
-
Järelkontrollid (riskipõhised) ja taastamised
-
ELi rahastamise peatamine raske pettusejuhtumi korral, muu hulgas ulatuslik
korruptsioon, kuni võimud ei ole astunud vastavaid samme niisuguste pettuste
vältimiseks ja parandamiseks tulevikus.
EuropeAid
arendab oma pettusevastast strateegiat kooskõlas komisjoni uue pettusevastase
strateegiaga, mis võeti vastu 24. juunil 2011, et muu hulgas tagada
järgmine:
-
EuropeAidi pettusevastase võitlusega seotud sisekontrollid on täielikus
kooskõlas komisjoni uue pettusevastase strateegiga (CAFS);
-
EuropeAidi pettuseohu ohjamise lähenemisviis on välja töötatud selleks, et
selgitada välja pettusohtlikud kohad ning neile nõuetekohasel reageerida;
-
süsteemid, mida kasutatakse kolmandates riikides ELi rahastamisvahendite
tarvitamiseks, võimaldavad oluliste andmete kättesaamist eemärgiga kasutada
neid pettuseriski haldamise (nt topeltrahastamine) jaoks;
-
vajaduse korral tuleks luua võrgustike loomise rühmad ja vastavad
IT-tööriistad, mille eesmärk on analüüsida pettusejuhtumeid, mis on seotud
välisabisektoriga.

2.4.
Kontrolli kulude ja sellest saadava kasu hinnang

EuropeAidi
portfelli jaoks tervikuna lähevad 2014–2020 eelarveportfelli kavandamise
sisekontrolli/halduskulud kulukohustusena tervikuna maksma umbes 658 miljonit
eurot. See arv hõlmab ka Euroopa Arengufondi (EDF) haldamist. Nimetatud
organisatsioon tegutseb integreeritult EuropeAidi juhtimissüsteemi raames. Need
nn mitteoperatsioonilised kulud moodustavad umbes 6,4 % kuluportfellis
ette nähtud ennustatavast aastasest keskmisest summast (10,2 miljardit
eurot), mis on perioodil 2014–2020 kavandatud ELi üldeelarvest ja Euroopa
Arengufondist EuropeAidi üldiste (tegevus + haldus) kohustuste täitmiseks.
Nendes
halduskuludes võetakse arvesse kogu EuropeAidi, peakontori ja delegatsioonide
personali, taristut, reisimist, väljaõpet, järelevalvet, hindamist ja
audiitorlepinguid (kaasa arvatud abisaajate algatatuid).
EuropeAid
kavatseb uue täiustatud ja lihtsustatud korra raames aja jooksul vähendada
juhtimise / operatsioonilise tegevuse suhtarvu, tuginedes muudatustele, mille
läbivaadatud finantsmäärus tõenäoliselt endaga toob. Nende halduskulude
peamised head küljed leiavad kasutust poliitika eesmärkide täitmisel,
ressursside tulemuslikul ja tõhusal kasutamisel ning jõuliste kulutasuvate
ennetavate meetmete ja teiste kontrollide rakendamisel, et tagada fondide
korrektne ja õiguslik kasutus.
Kuigi
endiselt jätkatakse juhtimistegevuse olemuse ja suunamise parandamist ning
seoses portfoolioga ka vastavuskontrolle, on need kulud globaalselt vajalikud,
et saavutada tulemuslikult ja tõhusalt ning minimaalse kõrvalekaldumise riskiga
vahendite eesmärgid (alla 2-protsendilise jäägiveaga). Need on märkimisväärselt
väiksemad kui sellised riskid, mis on seotud sisekontrollide kaotamise või
vähendamisega selles kõrge riskiga piirkonnas.

3.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 IV rubriik – „EL kui ülemaailmne partner ” || Liigendatud/liigendamata[34] || EFTA[35] riigid || Kandidaatriigid[36] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 19 || 19 01 04. Arengukoostöö rahastamisvahendi poliitikavaldkonna „Välissuhted” kulud || Liigendamata || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 02. Koostöö kolmandate riikidega rände ja varjupaiga valdkonnas || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 09. Suhted Ladina-Ameerikaga || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 10. Suhted Aasia, Kesk-Aasia ja Lähis-Idaga (Iraak, Iraan, Jeemen) || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 19 || 19 11. Poliitikavaldkonna „Välissuhted” poliitikastrateegia ja -koordineerimine || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 01 04. Poliitikavaldkonna „Areng ja suhted AKV riikidega” halduskulud || Liigendamata || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 02. Toiduga kindlustatus || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 03. Valitsusvälised osalejad arenguvaldkonnas || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 04. Keskkond ja loodusvarade, sealhulgas energia säästev majandamine || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
 21 || 21 05. Inim- ja sotsiaalareng || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse[37]
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Rubriik……………………………………..] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
   || [XX.YY.YY.YY]   ||   || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI

3.2.
Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.
Üldine hinnanguline mõju kuludele

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik 4 || Nr ||
 Arengu ja koostöö peadirektoraat EuropeAid ||   ||   || Aasta N[38] 2014 || Aasta N + 1 2015 || Aasta N + 2 2016 || Aasta N + 3 2017 || Aasta N + 4 2018 || Aasta N + 5 2019 || Aasta N + 6 2020 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Arengukoostöö rahastamisvahend (19.02, 19.09, 19.10, 21 02, 21 03, 21 04, 21 05, 21 06) || Kulukohustused || (1) || 2 606,815 || 2 788,125 || 2 980,045 || 3 182,977 || 3 390,185 || 3 614,782 || 3 846,274 || 22.409,105
 Maksed || (2) || 411,383 || 579,190 || 1 206,218 || 1 765,760 || 2.383,491 || 3 257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[39] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 19.0104 01 ja 21 010401 ||   || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 Arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 1 + 3 || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,700
 Maksed || = 2 + 3 || 521,268 || 694,165 || 1 326,472 || 1 891,483 || 2 518,606 || 3 394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 2 606,815 || 2 788,125 || 2 980,045 || 3 182,977 || 3 390,185 || 3 614,782 || 3 846,274 || 22 409,105
 Maksed || (5) || 411,383 || 579,190 || 1 206,218 || 1 765,760 || 2 383,491 || 3 257,677 || 12 805,385 || 22 409,105
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigist 4 tulenevad assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || = 4 + 6 || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294,700
 Maksed || = 5 + 6 || 521,268 || 694,165 || 1 326,472 || 1 891,483 || 2 518,606 || 3 394,595 || 12 948,111 || 23 294,700
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N 2014 || Aasta N + 1 2015 || Aasta N + 2 2016 || Aasta N + 3 2017 || Aasta N + 4 2018 || Aasta N + 5 2019 || Aasta N + 6 2020 || KOKKU
 Arengu ja koostöö peadirektoraat EuropeAid ||
  Personalikulud || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Muud halduskulud || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Arengu ja koostöö peadirektoraat EuropeAid KOKKU || Assigneeringud || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustused kokku = maksed kokku) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N 2014 || Aasta N + 1 2015 || Aasta N + 2 2016 || Aasta N + 3 2017 || Aasta N + 4 2018 || Aasta N + 5 2019 || Aasta N + 6 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1−5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 2 805,650 || 2 991,100 || 3 187,410 || 3 394,935 || 3 611,535 || 3 837,935 || 4.075,235 || 23 903,701
 Maksed || 610,218 || 782,165 || 1.413,582 || 1.977,718 || 2 604,841 || 3 480,830 || 13 034,346 || 23 903,701

3.2.2.
Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis
toimub järgmiselt:
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N + 1 || Aasta N + 2 || Aasta N + 3 || Aasta N + 4 kuni N + 7 || KOKKU
 VÄLJUNDID
   ||   ||   || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulu || Kulud kokku
 Geograafilised programmid[40] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || .
 Kokku || 1 631,732 || 1 743,689 || 1 862,134 || 1 987,305 || 2 117,402 || 2 253,384 || 2 395,938 || 13 991,50
 Üleilmseid avalikke hüvesid ja üleilmseid probleeme käsitlev temaatiline programm ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kokku || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1 015,154 || 1 079,375 || 6 303,20
 Kodanikuühiskonna organisatsioonide ja kohalike ametiasutuste temaatiline programm ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kokku || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2 000,00
 Üleaafrikaline programm ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kokku || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1 000,00
 KULUD KOKKU || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294.,70

3.2.3.
Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.
Ülevaade

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
x Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta N[41] 2014 || Aasta N + 1 2015 || Aasta N + 2 2016 || Aasta N + 3 2107 || Aasta N + 4 2018 || Aasta N + 5 2019 || Aasta N + 6 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Muud halduskulud || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku[42] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Muud halduskulud || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud KOKKU || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 KOKKU || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1 494,596

3.2.3.2.
 Hinnanguline personalivajadus

–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
x Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Hinnangud väljendada täissummades (või kõige
rohkem üks koht pärast koma)
 ||   || Aasta N || Aasta N + 1 || Aasta N + 2 || Aasta N + 3 || Aasta N + 4 2018 || Aasta N + 5 2019 || Aasta N + 6 2020
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 || XX 01 01 01 (peakorteris ja komisjoni esindustes) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Koosseisuvälised töötajad (täistööajale taandatud töötajad )[43] ||
 || XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 aa [44] || - peakorteris[45] || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || - delegatsioonides || 985,7 || 1032,7 || 1081,2 || 1131,2 || 1181,7 || 1232,9 || 1285,3
 || XX 01 05 02 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid – kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid – otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || KOKKU || 1.671,1 || 1.709,8 || 1.750,1 || 1.792,1 || 1.839,8 || 1.888,4 || 1.938,1
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad ||
 Koosseisuvälised töötajad ||

3.2.4.
Kooskõla mitmeaastase 2014−2020
finantsraamistikuga

–
ý  Ettepanek/algatus on kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga
aastateks 2014–2020.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[46].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.

3.2.5.
Kolmandate isikute rahaline osalus

–
ý Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist.

–
¨ Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on
järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N + 1 || Aasta N + 2 || Aasta N + 3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.3.
Hinnanguline mõju tuludele

–
ý  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
¨         omavahenditele
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[47]
 Aasta N || Aasta N + 1 || Aasta N + 2 || Aasta N + 3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab
Täpsustage tuludele
avaldatava mõju arvutusmeetod.
[1]               Seda
täiendavad Euroopa Arengufond, üleilmne kliima- ja bioloogilise mitmekesisuse
fond ja hädaabireserv, mis jäävad väljapoole ELi eelarvet.
[2]               Säästva
energiaga seotud meetmed on üks kliimamuutuste kulude olulisematest
valdkondadest. Samamoodi on bioloogiline mitmekesisus, võttes arvesse
ökosüsteemi teenuste olulist osa toiduainetetööstuses, üks olulisemaid toiduga
kindlustatuse ja säästva põllumajanduse valdkondi, eriti kui see on ühtlasi
seotud kliimamuutustele vastupanu võimega.
[3]               ELT
L …
[4]               „Liidu ja liikmesriikide arengukoostöö poliitika täiendavad ja
tugevdavad teineteist” (Artikkel 208).
[5]               7. septembri 2009. aasta teatis energiavarustuse kindluse ja
rahvusvahelise koostöö kohta „ELi energiapoliitika: koostöö ELi-väliste partneritega” – KOM(2011) 539.
[6]               Määrus (EL) nr 182/2011.
[7]               Nõukogu
otsus (EL) 2010/427.
[8]               ELT L 378, 27.12.2006, lk 41–71.
[9]               ÜRO aastatuhande deklaratsioon, peaassamblee vastu võetud resolutsioon,
18. september 2000.
[10]             Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate,
Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavaldus Euroopa Liidu arengupoliitika kohta
„Euroopa konsensus”, ELT C 46, 24.2.2006, lk 1.
[11]             13. oktoobri 2011. aasta teatis, ei ole veel ELT-s avaldatud.
[12]             13. oktoobri 2011. aasta teatis, ei ole veel ELT-s avaldatud.
[13]             Nõukogu 15. mai 2007. aasta järeldused „ELi tegevusjuhend vastastikuse täiendavuse ja tööjaotuse kohta
arengupoliitikas” (dok. 9558/07).
[14]             Nõukogu 17. novembri 2009. aasta järeldused „ELi tulemusliku
abi tegevusraamistik” (dok. 15912/09), laiendatud ja konsolideeritud 11. jaanuaril
2011 (dok. 18239/10).
[15]             AAFRIKA JA ELi STRATEEGILINE PARTNERLUS: Aafrika ja ELi ühisstrateegia,
mis võeti vastu Lissaboni tippkohtumisel, 9. detsembril 2007.
[16]             Julgeolek ja areng – nõukogu ja nõukogus kokku
tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate järeldused,
20. november 2007 (dok. 15097/07).
[17]             ELi meetmed ebakindlates olukordades – nõukogu ja nõukogus kokku tulnud
liikmesriikide valitsuste esindajate 20. novembri 2007. aasta
järeldused (dok. 11518/07).
[18]             Nõukogu järeldused konfliktiennetuse kohta, välisasjade nõukogu
3101. kohtumine Luxembourgis 20. juunil 2011.
[19]             KOM(2010) 2020 (lõplik).
[20]             KOM(2011) 500 (lõplik).
[21]             KOM(2011) 637 (lõplik).
[22]             ELT
L 55, 28.2.2011, lk 13.
[23]             ELT L.…
[24]             ELT L 201, 3.8.2010, lk 30.
[25]             ELT L …
[26]             EÜT L 314, 30.11.2001, lk 1.
[27]             EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1.
[28]             Põhimõtteliselt eraldataks rahalised vahendid ühtlaselt keskkonna ja
kliimamuutuse vahel.
[29]             ABM – tegevuspõhine
juhtimine; ABB – tegevuspõhine
eelarvestamine.
[30]             EuropeAid
nõuab 2014. eelarveaasta järelevalvega paralleelselt poliitikavaldkondade
parandamist.
[31]             Vastavalt
finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.
[32]             Eelarve
täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil
BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[33]             Määratletud
finantsmääruse artiklis 185.
[34]             Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[35]             EFTA
– Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[36]             Kandidaatriigid
ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[37]             Sisestada hiljem.
[38]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[39]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete
rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[40]             Vastavalt
punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele – tabelisse on lisatud ainult määruses
esinevad eri programmid.
[41]             Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.
[42]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete
rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[43]             Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid,
renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.
[44]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste töötajate
ülempiiri arvestades (endised B.A read).
[45]             Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja
Euroopa Kalandusfond.
[46]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[47]             Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud, suhkrumaks) korral peab
märgitud olema netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude
mahaarvamist.