               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.4.2021
            COM(2021) 173 final
            2021/0092(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepingu kohases kaubanduskomitees seoses kaubanduskomitee otsuste nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014 muutmisega, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga ning ajakohastada vahekohtunike ja kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepingu (edaspidi „kaubandusleping“) kohases kaubanduskomitees võetav seisukoht seoses kaubanduskomitee otsuste muutmisega, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga ning ajakohastada selles sisalduvat vahekohtunike ja kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirja.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Kaubandusleping

               Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vaheline kaubandusleping allkirjastati Brüsselis 26. juunil 2012. Vastavalt nõukogu otsusele 2012/735/EL
                  1
                on kaubanduslepingut ajutiselt kohaldatud Peruuga alates 1. märtsist 2013
                  2
                ja Colombiaga alates 1. augustist 2013
                  3
               .

               Kaubanduslepingut muudeti ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelisele kaubanduslepingule Ecuadori kõnealuse kaubanduslepinguga ühinemise arvesse võtmiseks lisatud ühinemisprotokolliga, mis allkirjastati Brüsselis 11. novembril 2016
                  4
               . Kaubanduslepingut kohaldatakse ajutiselt ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ecuadori vahel alates 1. jaanuarist 2017
                  5
               .

               Kaubanduslepingu artikliga 12 on loodud kaubanduskomitee, mis koosneb ELi poole esindajatest ja iga lepingule alla kirjutanud Andide riigi esindajatest ministrite tasandil või esindajatest, kelle sellised tasandid võivad määrata. Kaubanduskomitee jälgib ja hõlbustab kaubanduslepingu toimimist ja selle sätete nõuetekohast kohaldamist ning kaalub muid viise selle üldiste eesmärkide saavutamiseks. Ta hindab ja võtab vastu otsuseid, nagu on ette nähtud kaubanduslepingus, kõikides küsimustes, mille on talle suunanud kaubanduslepingu kohaselt asutatud eriorganid. Kaubanduskomitee võtab otsuseid vastu konsensuse alusel.

               Kaubanduskomitee on vastu võtnud otsused, mida tuleb muuta, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga.

               Kaubanduslepingu XII jaotis hõlmab kõiki vaidlusi, mis on seotud kaubanduslepingu sätete tõlgendamise või kohaldamisega, kui kaubanduslepingust ei tulene teisiti.

               Ecuadori ühinemise järel ajakohastab kaubanduskomitee kaubanduskomitee kodukorda, vahekohtu töökorda ja vahekohtunike tegevusjuhendit, vahekohtunike nimekirja, kaubanduse ja säästva arengu eksperdirühma kodukorda ning kaubandust ja säästvat arengut käsitleva jaotisega hõlmatud valdkondade eksperdirühma.

               2.2.Kaubanduskomitee

               Kaubanduslepingu artikli 12 alusel moodustatud kaubanduskomitee jälgib kaubanduslepingu toimimist ja selle sätete nõuetekohast kohaldamist ning aitab sellele kaasa; hindab kaubanduslepingu kohaldamisel saadud tulemusi, eelkõige lepinguosaliste kaubandus- ja majandussuhete arengut; teeb järelevalvet kõigi kaubanduslepingu alusel loodud eriorganite töö üle ning soovitab vajalikke meetmeid; hindab ja võtab vastu otsuseid kõikides küsimustes, mis eriorganid on talle suunanud, ning võtab vastu oma kodukorra ning kohtumiste ajakava ja päevakava. Kaubanduskomitee võtab otsuseid vastu konsensuse alusel. Otsused on lepinguosalistele siduvad ning lepinguosalised võtavad nende rakendamiseks kõik vajalikud meetmed. Kaubanduslepingu artikli 12 lõikes 4 osutatud juhtudel võtavad otsuseid vastu ELi lepinguosaline ja asjaomane kaubanduslepingule alla kirjutanud Andide riik ning sellised otsused omavad õigusjõudu ainult kõnealuste osaliste suhtes, kui nad ei mõjuta teise kaubanduslepingule alla kirjutanud Andide riigi õigusi ega kohustusi (artikli 14 lõige 3).

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesolev ettepanek käsitleb nõukogu otsust, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Ecuadori ja Peruu vahelise kaubanduslepingu kohases kaubanduskomitees võetav seisukoht seoses kaubanduskomitee otsuste muutmisega, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga, ning ajakohastada selles sisalduvat vahekohtunike ning kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirja.

               Otsus Ecuadori vahekohtunike nimekirja kehtestamise kohta oleks tulnud teha kaubanduskomitee esimesel koosolekul, kuid nüüd tuleb see teha nii kiiresti kui võimalik, et rakendada täielikult kaubanduslepingu XII jaotist vaidluste lahendamise kohta.

               Kaubanduslepingu osalised arutasid kaubanduskomitee kavandatavat otsust ja leppisid kokku, et kaubanduskomitee peaks võtma käesoleva otsuse vastu 2020. aasta teisel poolel, kui liidu otsustamismenetlusest ei tulene teisiti.

               Otsus on oluline kaubanduslepingu institutsionaalse raamistiku väljakujundamiseks ja seega kaubanduslepingu tõrgeteta rakendamise tagamiseks.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud kord, mille alusel võetakse vastu otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  6
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kaubanduskomitee on lepinguga, st ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahel sõlmitud kaubanduslepinguga ettenähtud organ.

               Otsus, mille kaubanduskomitee peab vastu võtma, kujutab endast siduvat õigusakti kooskõlas kaubanduslepingu artikli 14 lõikega 2. Kavandatav akt ei täienda ega muuda kaubanduslepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu, st kaubanduskomitee otsuste nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014 muutmine, et muu hulgas ajakohastada selles sisalduvaid vahekohtunike ning kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju, kuulub ühise kaubanduspoliitika valdkonda.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207 ja eelkõige selle lõige 4.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna nõukogu aktiga muudetakse kaubanduskomitee otsuseid nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014, on asjakohane see pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2021/0092 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepingu kohases kaubanduskomitees seoses kaubanduskomitee otsuste nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014 muutmisega, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga ning ajakohastada vahekohtunike ja kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vaheline kaubandusleping (edaspidi „kaubandusleping“) allkirjastati Brüsselis 26. juunil 2012. Vastavalt nõukogu otsusele 2012/735/EL
                  7
                on kaubanduslepingut ajutiselt kohaldatud liidu ja selle liikmesriikide ning Peruu vahel alates 1. märtsist 2013 ja Colombia vahel alates 1. augustist 2013.

               (2)Kaubanduslepingut muudeti 11. novembril 2016 Brüsselis allkirjastatud ühinemisprotokolliga,
                  8
                et võtta arvesse Ecuadori ühinemist. Vastavalt nõukogu otsusele 2012/735/EL
                  9
                on kaubanduslepingut ajutiselt kohaldatud liidu ja selle liikmesriikide ning Ecuadori vahel alates 1. jaanuarist 2017.

               (3)Vastavalt kaubanduslepingu artikli 13 lõike 2 punkti g alapunktile vi võib kaubanduskomitee edendada kaubanduslepingu eesmärkide saavutamist, tehes lepingus sätestatud muudatusi või muutes muid sätteid, mida kaubanduskomitee võib muuta vastavalt kaubanduslepingu selgesõnalistele sätetele.

               (4)Kaubanduslepingu artikli 13 lõike 5 kohaselt võib kaubanduskomitee kõnealuses artiklis 13 sätestatud ülesannete täitmisel võtta vastu kaubanduslepingu kohaseid otsuseid.

               (5)Kaubanduskomitee võtab kirjaliku menetluse teel vastu otsuse muuta oma otsuseid nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014.

               (6)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel kaubanduskomitees võetav seisukoht, kuna otsus on liidule siduv.

               (7)Kaubanduskomitee otsusega nr 1/2014 nähti ette kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmine vastavalt kaubanduslepingu artikli 13 lõike 1 punktile j.

               (8)Kaubanduskomitee otsusega nr 2/2014 nähti ette vahekohtu töökorra ja
                  vahekohtunike tegevusjuhendi vastuvõtmine vastavalt kaubanduslepingu artikli 13 lõike 1 punktile h ja artiklile 315.

               (9)Kaubanduskomitee otsusega nr 3/2014 nähti ette vahekohtunike nimekirjade koostamine vastavalt kaubanduslepingu artikli 304 lõigetele 1 ja 4.

               (10)Kaubanduskomitee otsusega nr 4/2014 nähti ette kaubanduse ja säästva arengu eksperdirühma kodukorra vastuvõtmine vastavalt kaubanduslepingu artikli 284 lõikele 6.

               (11)Kaubanduskomitee otsusega nr 5/2014 nähti ette kaubandust ja säästvat arengut käsitleva jaotisega hõlmatud valdkondade eksperdirühma moodustamine vastavalt kaubanduslepingu artikli 284 lõikele 3.

               (12)Et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga ning vajadust ajakohastada vahekohtunike ning kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju, tuleks kaubanduskomitee otsuseid nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014 vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepingu kohases kaubanduskomitees võetav seisukoht seoses kaubanduskomitee otsuste nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014 muutmisega põhineb käesolevale otsuse lisatud kaubanduskomitee otsuse eelnõul.

               Artikkel 2

               Kaubanduskomitee otsus avaldatakse pärast selle vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 354, 21.12.2012, lk 1–2.

                     (2)

                        ELT L 56, 28.2.2013, lk 1.

                     (3)

                        ELT L 201, 26.7.2013, lk 7.

                     (4)

                        ELT L 356, 24.12.2016, lk 3.

                     (5)

                        ELT L 358, 29.12.2016, lk 1.

                     (6)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (7)

                        Nõukogu 31. mai 2012. aasta otsus 2012/735/EL ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 354, 21.12.2012, lk 1).

                     (8)

                        ELT L 356, 24.12.2016, lk 3.

                     (9)

                        Nõukogu 11. novembri 2016. aasta otsus (EL) 2016/2369 ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelisele kaubanduslepingule Ecuadori kõnealuse lepinguga ühinemise arvesse võtmiseks lisatud ühinemisprotokolli liidu nimel allkirjastamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (ELT L 356, 24.12.2016, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.4.2021
            COM(2021) 173 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepingu kohases kaubanduskomitees seoses kaubanduskomitee otsuste nr 1/2014, nr 2/2014, nr 3/2014, nr 4/2014 ja nr 5/2014 muutmisega, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga ning ajakohastada vahekohtunike ja kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju

               EELNÕU

               ELi-COLOMBIA-PERUU-ECUADORI KAUBANDUSKOMITEE OTSUS nr 2/2021,

               XXX,

               millega muudetakse otsuseid nr 1/2014, 2/2014, 3/2014, 4/2014 ja 5/2014, et võtta arvesse Ecuadori ühinemist ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepinguga ning ajakohastada vahekohtunike ning kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju

               KAUBANDUSKOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelist kaubanduslepingut (edaspidi „kaubandusleping“), eriti selle artiklit 13,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt kaubanduslepingu artikli 13 lõike 2 punkti g alapunktile vi võib kaubanduskomitee edendada lepingu eesmärkide saavutamist, tehes lepingus sätestatud muudatusi või muutes muid sätteid, mida kaubanduskomitee võib muuta vastavalt lepingu selgesõnalistele sätetele. Kaubanduslepingu artikli 13 lõike 5 kohaselt võib kaubanduskomitee kõnealuses artiklis 13 sätestatud ülesannete täitmisel võtta vastu lepingu kohaseid otsuseid.

               (2)Otsusega nr 1/2014 nähti ette kaubanduskomitee kodukorra vastuvõtmine vastavalt kaubanduslepingu artikli 13 lõike 1 punktile j.

               (3)Otsusega nr 2/2014 nähti ette vahekohtu töökorra ja vahekohtunike tegevusjuhendi vastuvõtmine vastavalt kaubanduslepingu artikli 13 lõike 1 punktile h ja artiklile 315.

               (4)Otsusega nr 3/2014 nähti ette vahekohtunike nimekirjade koostamine vastavalt kaubanduslepingu artikli 304 lõigetele 1 ja 4.

               (5)Otsusega nr 4/2014 nähti ette kaubanduse ja säästva arengu eksperdirühma kodukorra vastuvõtmine vastavalt kaubanduslepingu artikli 284 lõikele 6.

               (6)Otsusega nr 5/2014 nähti ette kaubandust ja säästvat arengut käsitleva jaotisega hõlmatud valdkondade eksperdirühma moodustamine vastavalt kaubanduslepingu artikli 284 lõikele 3.

               (7)Et võtta arvesse Ecuadori ühinemist kaubanduslepinguga ning vajadust ajakohastada vahekohtunike ning kaubanduse ja säästva arengu valdkonna ekspertide nimekirju, tuleks kaubanduskomitee otsuseid nr 1/2014, 2/2014, 3/2014, 4/2014 ja 5/2014 vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               ELi-Colombia-Peruu kaubanduskomitee 16. mai 2014. aasta otsuse nr 1/2014 (kodukorra vastuvõtmise kohta, millele osutatakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu artikli 13 lõike 1 punktis j) [2015/1045] lisa muudetakse järgmiselt.

               1)Artiklit 1 muudetakse järgmiselt:

               a) lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „1. Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia, Peruu ja Ecuadori vahelise kaubanduslepingu (edaspidi „leping”) artikli 12 kohaselt moodustatud kaubanduskomitee täidab lepingu artiklis 12 ette nähtud kohustusi ning vastutab lepingu toimimise ja õige kohaldamise eest.“;

               b) lõige 3 asendatakse järgmisega:

               „3. Kaubanduskomitee eesistujaks on rotatsiooni korras ühe aasta kaupa Colombia kaubanduse, tööstuse ja turismi minister, Peruu väliskaubanduse ja turismi minister, Ecuadori tootmis-, väliskaubanduse, investeeringute ja kalanduse minister või Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik. Esimene eesistumisperiood algab kaubanduskomitee esimese koosoleku kuupäeval ja lõpeb sama aasta 31. detsembril. Eesistuja võib volitada ennast esindama asjakohased esindajad, nagu on ette nähtud lepingu artikli 12 lõikes 2.“;

               2)artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:

               „1. Kaubanduskomitee tuleb kokku kord aastas või mõne poole taotlusel, nagu ette nähtud lepingu artikli 12 lõikes 2. Koosolekuid peetakse rotatsiooni korras Bogotás, Brüsselis, Limas ja Quitos, välja arvatud juhul, kui pooled lepivad kokku teisiti.“

               Artikkel 2

               ELi-Colombia-Peruu kaubanduskomitee 16. mai 2014. aasta otsuse nr 2/2014 (vahekohtu töökorra ja vahekohtunike tegevusjuhendi vastuvõtmise kohta, millele osutatakse ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu artikli 13 lõike 1 punktis h ja artiklis 315) [2015/1046] lisa muudetakse järgmiselt:

               1)punkti 1 alapunkt a asendatakse järgmisega:

               „a) „leping“– ühelt poolt Colombia ja Peruu ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vaheline kaubandusleping, millele on alla kirjutatud 26. juunil 2012 Brüsselis ja mida on muudetud 11. novembril 2016 Ecuadori lepinguga ühinemise protokolliga;“

               2)Punkt 7 asendatakse järgmisega:

               „7. Kui dokumendi kättetoimetamise tähtaja viimane päev langeb Colombia, Peruu, Ecuadori või Euroopa Liidu ametlikule pühale, võib dokumendi kätte toimetada järgmisel tööpäeval.

               3)Punkt 33 asendatakse järgmisega:

               „33. Kui vaidluse osapooled ei lepi kokku teisiti, toimub istung Brüsselis juhul, kui kaebuse esitanud pool on Colombia, Peruu või Ecuador, ja vastavalt Bogotas, Limas või Quitos, kui kaebuse esitanud pool on Euroopa Liit.“

               Artikkel 3

               ELi-Colombia-Peruu kaubanduskomitee 16. mai 2014. aasta otsuse nr 3/2014 (ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu artikli 304 lõigetes 1 ja 4 osutatud vahekohtunike nimekirja kehtestamise kohta) [2015/1047] lisa muudetakse järgmiselt:

               1)„lepingu artikli 304 lõikes 1 osutatud vahekohtunike nimekirja“ muudetakse järgmiselt:

               a) nimekirja „Colombia soovitatud vahekohtunikud“ punktid 2 ja 3 asendatakse järgmisega:

               „2.Javier Gamboa

               3.Claudia Orozco“;

               b) nimekirjade „Colombia soovitatud vahekohtunikud“ ja ELi soovitatud vahekohtunikud“ vahele lisatakse järgmine nimekiri:

               „Ecuadori soovitatud vahekohtunikud

               1.Hugo Perezcano Díaz

               2.Alejandro Sánchez

               3.Carlos Vejar

               4.Alan Yanovich

               5.Andrés Jana“;

               c) nimekirja „Peruu soovitatud vahekohtunikud“ punktid 4 ja 5 asendatakse järgmisega:

               „4.Victor Saco

               5.Javier Hernando Illescas Mucha“;

               d) eesistujate nimekirja punkt 2 asendatakse järgmisega:

               „2.Pedro Negueloaetcheverry (Ecuador)“

               2)„Lepingu artikli 304 lõikes 4 osutatud nende vandekohtunike lisanimekirja, kellel on valdkondlikke kogemusi lepinguga hõlmatud konkreetsetel teemadel“, muudetakse järgmiselt:

               a) rubriiki „Kaubavahetuse eksperdid“ lisatakse nimekirjade „Colombia soovitatud vahekohtunikud“ ja „ELi soovitatud vahekohtunikud“ vahele järgmine nimekiri:

               „Ecuadori soovitatud vahekohtunikud

               1.Pablo Bentes

               2.Jan Bohanes

               3.Sofía Bonilla“;

               a) rubriiki „Teenuskaubanduse, ettevõtete asutamise, konkurentsi, intellektuaalomandiõiguste või riigihangete eksperdid“ lisatakse nimekirjade „Colombia soovitatud vahekohtunikud“ ja „ELi soovitatud vahekohtunikud“ vahele järgmine nimekiri:

               „Ecuadori soovitatud vahekohtunikud

               1.Gustavo Guerra

               2.Alfredo Corral

               3.Genaro Eguiguren“;

               c) rubriigis „Teenustekaubanduse, ettevõtete asutamise, konkurentsi, intellektuaalomandi õiguste ja riigihangete valdkonna eksperdid“ asendatakse eesistujate nimekirja punkt 2 järgmisega:

               „2.Tania Voon“

               Artikkel 4

               ELi-Colombia-Peruu kaubanduskomitee 16. mai 2014. aasta otsuse nr 4/2014 (ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu artikli 284 lõikes 6 osutatud kaubanduse ja säästva arengu eksperdirühma kodukorra vastuvõtmise kohta) [2015/1048] lisa muudetakse järgmiselt.

               1) punkti 1 alapunkt a asendatakse järgmisega:

               „a)„leping“– ühelt poolt Colombia ja Peruu ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vaheline kaubandusleping, millele on alla kirjutatud 26. juunil 2012 ja mida on muudetud 11. novembril 2016 Ecuadori lepinguga ühinemise protokolliga.“

               Artikkel 5

               ELi-Colombia-Peruu kaubanduskomitee 16. mai 2014. aasta otsuse nr 5/2014 (kaubandust ja säästvat arengut käsitleva jaotisega hõlmatud valdkondade eksperdirühma loomise kohta, millele on osutatud ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Colombia ja Peruu vahelise kaubanduslepingu artikli 284 lõikes 3) [2015/1049] lisa muudetakse järgmiselt:

               1)„Ekspertide nimekirja“ lisatakse punktid 13, 14, 15 ja 16:

               „13.María Amparo Albán

               14.Alice Tipping

               15.Leopoldo González

               16.Fabián Jaramillo“;

               2)nimekirja „Eesistujad“ lisatakse punktid 7 ja 8:

               „7.Jacob Olander

               8.Martín Padulla“.

               Artikkel 6

               Käesolev otsus jõustub […].

               Käesolev otsus koostatakse kaubanduslepingu osaliste ametlikes keeltes, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               [koht]

               Kaubanduskomitee nimel


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.4.2021
            COM(2021) 175 final
            2021/0094(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel rahvusvahelises kakaonõukogus

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel rahvusvahelise kakaoorganisatsiooni (edaspidi „organisatsioon“)
                  1
                rahvusvahelises kakaonõukogus võetav seisukoht seoses 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu (edaspidi „leping“)
                  2
                pikendamise kavandatava heakskiitmisega

               2.Ettepaneku taust

               2.1.2010. aasta rahvusvaheline kakaoleping

                  2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on tagada tõhustatud rahvusvaheline koostöö üleilmsetes kakaoga otseselt või kaudselt seotud küsimustes, luua foorum valitsustevaheliste kakaoalaste ja üleilmse kakaomajanduse parandamist käsitlevate konsultatsioonide pidamiseks, hõlbustada kaubandust üleilmset kakaoturgu käsitleva teabe kogumise ja vahetamise abil ning soodustada suuremat nõudlust kakao järele kogu maailmas.

                  Leping jõustus 1. oktoobril 2012 kümneks aastaks kehtivusega kuni 30. septembrini 2022 (lepingu artikli 62 lõige 1).

                  Euroopa Liit on lepingu osaline
                     3
                  .

               2.2.Rahvusvaheline kakaonõukogu

               Vastavalt lepingu artikli 6 lõikele 1 koosneb rahvusvaheline kakaonõukogu kõigist organisatsiooni liikmetest. Vastavalt lepingu artiklile 7 kasutab nõukogu kõiki volitusi ja täidab või korraldab kõigi ülesannete täitmise, mis on vajalikud lepingu rakendamiseks.

               Üldreeglina peab rahvusvaheline kakaonõukogu iga poole kakaoaasta järel ühe korralise istungi, kuid võib koguneda ka erakorralisteks istungiteks (lepingu artikli 9 lõike 1 punkt 2). Lepingu artiklis 12 on sätestatud, et kõik rahvusvahelise kakaonõukogu otsused võetakse põhimõtteliselt vastu konsensuse alusel. Kui konsensust ei saavutata, tehakse otsused kvalifitseeritud häälteenamuse alusel, vastavalt lepingu artikli 12 lõikes 1 sätestatud menetlusele. Lepingu artiklites 10 ja 11 on sätestatud häälte jagunemine ja hääletuskord organisatsiooni eksportivate ja importivate liikmete vahel.

               2.3.Rahvusvahelise kakaonõukogu kavandatud akt

                  Rahvusvaheline kakaonõukogu 2020. aasta septembris toimunud 102. istungil soovitati lepingut pikendada. See võimaldaks lepingu tulevikus põhjalikult läbi vaadata. Rahvusvaheline kakaonõukogu teeb otsuse lepingu pikendamise kohta vastavalt lepingu artikli 62 lõikele 4, milles on sätestatud, et kakaonõukogu võib pikendada lepingut tervikuna või osaliselt kaks korda, kummalgi korral maksimaalselt kaheks kakaoaastaks.

               Rahvusvaheline kakaonõukogu kavatseb 22.–23. aprillil 2021 toimuval 103. istungil vastu võtta otsuse 2010. aasta kakaolepingu pikendamise kohta (edaspidi „kavandatav akt“). Selle otsuse võib järgmistele nõukogu istungitele edasi lükata.

               Kavandatava akti eesmärk on 2010. aasta lepingu pikendamine rahvusvahelises kakaonõukogus heaks kiita. 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu pikendamine annab organisatsiooni liikmetele piisavalt aega pidada läbirääkimisi lepingu läbivaatamise üle.

               Kavandatav akt muutub lepinguosalistele siduvaks vastavalt lepingu artikli 12 lõikele 3, milles on sätestatud, et liikmed kohustuvad aktsepteerima siduvana kõiki lepingu sätete kohaseid nõukogu otsuseid.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesoleva ettepaneku eesmärk on taotleda komisjonile nõukogult luba hääletada rahvusvahelises kakaonõukogus ELi nimel rahvusvahelise kakaolepingu pikendamise poolt.

                  Lepingu pikendamine maksimaalselt neljaks aastaks annab organisatsiooni liikmetele piisavalt aega, et leping põhjalikult läbi vaadata, keskendudes lepingu ajakohastamisele ja lihtsustamisele.

               Läbirääkimisi lepingu osaliseks läbivaatamiseks alustatakse rahvusvahelise kakaonõukogu 103. istungil 2021. aasta aprillis. Pikendamise vajadust hinnatakse läbirääkimiste edenemise alusel, et anda piisavalt aega lepingu osaliseks läbivaatamiseks.

                  Praegu on ELi osalemine rahvusvahelises kakaoorganisatsioonis kasulik nii liidule kui ka teistele organisatsiooni liikmesriikidele ning lepingut saab pikendada selle praegusel kujul. Lepingu pikendamine pärast 2022. aastat ja paralleelne töö eraldi menetluse käigus lepingu ajakohastamisel suurendavad liikmete kaasamist ning käivitavad arutelu rahvusvahelise kakaoorganisatsiooni rolli üle praeguste väljakutsetega toimetulekul. Lepingu võimalik läbivaatamine pärast 2022. aastat võib suurendada selle lisaväärtust ja rahvusvahelise kakaoorganisatsiooni töö tähtsust ning suurendada huvi organisatsiooni vastu. Lepingu pikendamine on seega liidu huvides.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähud võtta vastu otsused, „millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Nende hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  4
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Rahvusvaheline kakaonõukogu on lepinguga, s.t 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepinguga loodud organ.

               Akt, mille rahvusvaheline kakaonõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu artikli 12 lõikega 3 ja artikli 62 lõikega 4.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2021/0094 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel rahvusvahelises kakaonõukogus

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu (edaspidi „leping“) nõukogu otsusega 2012/189/EL
                  5
                ja see jõustus 1. oktoobril 2012.

               (2)Lepingu artikli 62 lõike 1 kohaselt kehtib leping kuni 30. septembrini 2022, kui seda ei pikendata.

               (3)Vastavalt lepingu artikli 7 lõikele 1 kasutab rahvusvahelise kakaoorganisatsiooni rahvusvaheline kakaonõukogu (edaspidi „rahvusvaheline kakaonõukogu“) kõiki volitusi ja täidab või korraldab kõigi ülesannete täitmise, mis on vajalikud lepingu rakendamiseks. Lepingu artikli 62 lõike 4 kohaselt võib rahvusvaheline kakaonõukogu võtta vastu otsuse pikendada lepingu kehtivusaega pärast selle lõppkuupäeva „kaks korda, kummalgi korral maksimaalselt kaheks kakaoaastaks“, st esimesel korral kuni 30. septembrini 2024 ja teisel korral kuni 30. septembrini 2026.

               (4)Rahvusvaheline kakaonõukogu võtab 22.–23. aprillil 2021 toimuval 103. istungil vastu otsuse lepingu pikendamise kohta. Selle otsuse võib hilisemale kuupäevale edasi lükata.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel rahvusvahelises kakaonõukogus võetav seisukoht, kuna nõukogu otsus lepingu pikendamise kohta on liidule siduv.

               (6)Lepingus osalemine on liidu huvides, kuna kakaosektor on mitme liikmesriigi ja Euroopa Liidu majanduse jaoks oluline.

               (7)Lepingu pikendamine maksimaalselt neljaks aastaks peaks andma rahvusvahelise kakaoorganisatsiooni liikmetele piisavalt aega, et leping tulevikus põhjalikult läbi vaadata, keskendudes lepingu ajakohastamisele ja lihtsustamisele.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Rahvusvahelise kakaoorganisatsiooni rahvusvahelise kakaonõukogu 103. istungil või järgmistel istungitel liidu nimel võetav seisukoht on hääletada 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu pikendamise poolt kaheks ajavahemikuks, kummalgi korral maksimaalselt kaheks kakaoaastaks, st esimesel korral kuni 30. septembrini 2024 ja teisel korral kuni 30. septembrini 2026.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Asutatud 1972. aasta kakaolepinguga: ÜRO lepingud, kd 882, lk 67.

                     (2)

                        ÜRO lepingud, kd 2871.

                     (3)

                        Nõukogu 26. märtsi 2012. aasta otsus 2012/189/EL 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu sõlmimise kohta (ELT L 102, 12.4.2012, lk 1). Nõukogu 17. mai 2011. aasta otsus 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja selle ajutise kohaldamise kohta ELT L 259, 4.10.2011, lk 7.

                     (4)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (5)

                        Nõukogu 26. märtsi 2012. aasta otsus 2012/189/EL 2010. aasta rahvusvahelise kakaolepingu sõlmimise kohta (ELT L102, 12.4.2012, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.4.2021
            COM(2021) 174 final
            2021/0093(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsi kümnendal istungil seoses A lisa muutmise ettepanekuga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon (edaspidi „konventsioon“) jõustus 17. mail 2004. See kiideti heaks nõukogu 14. oktoobri 2004. aasta otsusega, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni sõlmimist Euroopa Ühenduse nimel (2006/507/EÜ
                     1
                  ), ja see jõustus Euroopa Ühenduses 14. veebruaril 2005. Konventsiooni eesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda püsivate orgaaniliste saasteainete eest. Konventsiooniga nähakse ette ettevaatusprintsiibil põhinev raamistik püsivate orgaaniliste saasteainete tootmise, kasutamise, importimise ja eksportimise lõpetamiseks, nende ohutuks käitlemiseks ja kõrvaldamiseks ning teatavate juhuslikult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete keskkonda sattumise lõpetamiseks või vähendamiseks.

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2019/1021
                     2
                   on liidu õiguses rakendatud kohustused, mis on sätestatud konventsioonis ning 1979. aasta piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni protokollis püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (edaspidi „protokoll“), mis on heaks kiidetud nõukogu otsusega 259/2004/EÜ
                     3
                  .

                  Konventsiooni artikli 19 kohaselt asutatud konventsiooniosaliste konverents on Stockholmi konventsiooni juhtorgan. See organ kohtub tavaliselt iga kahe aasta tagant, et jälgida konventsiooni rakendamist. Samuti hindab konverents talle püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee (edaspidi „komitee“) poolt arutamiseks esitatud kemikaale.

                  Konventsiooniosaline esitas vastavalt konventsiooni artikli 8 lõikele 1 sekretariaadile ettepaneku perfluoroheksaansulfoonhappe (PFHxS), selle soolade ja PFHxS-iga seotud ühendite kandmiseks konventsiooni A lisasse. Komitee vaatas ettepaneku artikli 8 lõigete 3 ja 4 kohaselt läbi ning esitas konventsiooniosaliste konverentsile soovituse kanda perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS), selle soolad ja PFHxS-iga seotud ühendid A lisasse ilma spetsiifiliste eranditeta. Lisade muudatuste vastuvõtmise menetlus on ette nähtud konventsiooni artikliga 22.

                  Kooskõlas konventsiooni artikliga 23 on igal osalisel üks hääl. Piirkondlikel majandusintegratsiooni organisatsioonidel, nagu EL, on aga nii palju hääli, kui palju nende liikmesriike on konventsiooni osalised.

                  Kümnendal korralisel istungil kaalub konventsiooniosaliste konverents, kas võtta vastu otsus kanda perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS), selle soolad ja PFHxS-iga seotud ühendid konventsiooni A lisasse (kõrvaldamine), B lisasse (piirang) ja/või C lisasse (juhuslik tootmine).

                  A, B ja/või C lisasse kandmine tähendab, et asjaomaste kemikaalide suhtes rakendatakse meetmeid, mille eesmärk on lõpetada nende tootmine ja kasutamine või seda piirata, mis hõlmab ka juhuslikult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete keskkonda sattumise piiramist või lõpetamist.

                  Kavandatav akt muutub konventsiooniosalistele siduvaks kooskõlas konventsiooni artikli 22 lõikega 4, milles on sätestatud: „A, B või C lisa muudatuste ettepaneku, vastuvõtmise ja jõustumise suhtes kohaldatakse sama menetlust, mida kohaldatakse käesoleva konventsiooni täiendavate lisade ettepaneku, vastuvõtmise ja jõustumise suhtes, välja arvatud selles osas, et A, B või C lisa muudatus ei jõustu nende konventsiooniosaliste suhtes, kes on esitanud avalduse seoses nende lisade muudatusega artikli 25 lõike 4 kohaselt, mille puhul kõik niisugused muudatused jõustuvad nende konventsiooniosaliste suhtes üheksakümnendal päeval pärast niisuguse muudatuse ratifitseerimis-, vastuvõtmis-, heakskiitmis- või ühinemiskirja hoiuleandjale hoiuleandmist.“

                  Perfluoroheksaansulfoonhapet (PFHxS), selle soolasid ja PFHxS-iga seotud ühendeid ei kasutata Euroopa Liidus tahtlikult, kuid neid kemikaale võib esineda lisandina fluoripõhistes tulekustutusvahtudes ja perfluorooktaansulfoonhappes (PFOS). Seoses PFHxS-i esinemisega perfluorooktaansulfoonhappes (PFOS) tuleb märkida, et PFOS on loetletud Stockholmi konventsiooni B lisas ja määruse (EL) 2019/1021 I lisas, millega keelatakse PFOS-i kasutamine liidus, välja arvatud kasutamine pihustusudu vähendajana kõvakroomimisel, mis on lubatud kuni 2025. aastani. Peaaegu kõigis liikmesriikides on PFOS-i kasutamine sel eesmärgil juba lõpetatud.

                  Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsil võetav seisukoht seoses sellise otsuse kavandatud vastuvõtmisega, millega muudetakse A lisa, et kanda sellesse perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS), selle soolad ja PFHxS-iga seotud ühendid. Kui Stockholmi konventsiooni osaliste konverents otsustab kanda PFHxS-i A lisasse, peavad konventsiooniosalised võtma vajalikud meetmed PFHxS-i kasutamise lõpetamiseks või piiramiseks oma territooriumil kooskõlas konventsioonist tulenevate kohustustega. Otsuse rakendamiseks liidus teeb komisjon ettepaneku võtta vastu delegeeritud õigusakt püsivate orgaaniliste saasteainete määruse I lisa muutmiseks, et lisada sellesse perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS), selle soolad ja PFHxS-iga seotud ühendid. Nende ainete tootmine ja kasutamine on seejärel liidus keelatud.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ettepanek on kooskõlas määrusega (EL) 2019/1021 ja täiendab seda. Kõnealuse määrusega rakendatakse liidus Stockholmi konventsiooni. See on täielikult kooskõlas eesmärgiga kaitsta inimeste tervist ja keskkonda püsivate orgaaniliste saasteainete eest.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ettepanek on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1107/2009 ja määruse (EL) nr 528/2012 üldise lähenemisviisiga püsivate, bioakumuleeruvate ja toksiliste (PBT) ainete suhtes, kuna mõlemas määruses on sätestatud kriteeriumid, mis põhimõtteliselt ei võimalda püsivate, bioakumuleeruvate ja toksiliste toimeainete turulelaskmist ega kasutamist. Sidususe tagamiseks uuritakse ühist seisukohta käsitlevas dokumendis
                     4
                   Stockholmi konventsiooni, määruse (EL) 2019/1021 ja määruse (EÜ) nr 1907/2006 vahelist seost piirangute ja lubade andmise nõuete osas.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Kavandatava nõukogu otsuse menetlusõiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9, mis on asjakohane alus õigusaktile, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu seisukoht seoses rahvusvahelise lepinguga, käesoleval juhul Stockholmi konventsiooniga.

                  Materiaalõiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1, võttes arvesse, et Stockholmi konventsiooni alusel kokku lepitud meetmetega soovitakse eelkõige saavutada keskkonnaalast eesmärki (st püsivate orgaaniliste saasteainete kõrvaldamine).

                  Esildatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Püsivad orgaanilised saasteained on üleilmne probleem ning liidus rakendatakse Stockholmi konventsiooni määrusega (EL) 2019/1021. Kuna liit on konventsiooni osaline, on asjakohane, et liit osaleb konventsiooniosaliste konverentsil otsuste tegemisel.

               •Proportsionaalsus

                  Püsivad orgaanilised saasteained on üleilmne probleem ning Stockholmi konventsiooni eesmärk on lõpetada nende kemikaalide tootmine ja kasutamine. Konventsiooni püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee on soovitanud kanda perfluoroheksaansulfoonhape (PFHxS), selle soolad ja PFHxS-iga seotud ühendid A lisasse, kuna leiti, et kemikaal vastab konventsiooni D lisa kriteeriumidele. Seepärast on proportsionaalne toetada selle kemikaali lisamist konventsiooni A lisasse, et tagada asjakohaste meetmete võtmine üleilmsel tasandil.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ettepanekut arutati liikmesriikide ja teiste sidusrühmadega komisjoni eksperdirühma (määruse (EL) 2019/1021 kohased pädevad asutused) 23. koosolekul. Lisaks konsulteeriti sidusrühmadega põhjalikult sel ajal, kui konventsiooni püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee kemikaali hindas, ning sidusrühmade märkusi võeti arvesse.

               •Mõjuhinnang

                  Mõjuhinnangut ei tehtud, kuid perfluoroheksaansulfoonhapet (PFHxS), selle soolasid ja PFHxS-iga seotud ühendeid käsitleva REACHi piirangute toimiku raames on tehtud sotsiaal-majanduslik hindamine ja alternatiivide analüüs
                     5
                  . ECHA arvamuses järeldatakse, et kavandatud piiranguga seotud sotsiaal-majanduslikud kulud peaksid olema piiratud ning et PFHxS-i tootmise, turuleviimise ja kasutamise range piiramine on proportsionaalne.

                  Püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee järeldas, et kemikaal on püsiv orgaaniline saasteaine, ja soovitas kanda aine konventsiooni ilma spetsiifilise erandita. Käesolev soovitus põhineb võimalike majandamismeetmete mõju hindamisel, võttes arvesse sotsiaal-majanduslikku teavet.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ettepanek ei mõjuta äritegevust, sest kemikaali ei kasutata liidus kaubanduslikult, ning seetõttu ei tehta erandit mikroettevõtjatele ega lisata erieeskirju VKEdele. Ettepanek ei mõjuta ELi valdkondlikku konkurentsivõimet ega kaubandust, sest liidu ja kolmandate riikide vahel selle kemikaaliga ei kaubelda.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Rakenduskava, järelevalvet, hindamist ja aruandlust ei peeta vajalikuks.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ettepanekuga antakse komisjonile volitused toetada Euroopa Liidu nimel Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsil perfluoroheksaansulfoonhappe (PFHxS), selle soolade ja PFHxS-iga seotud ühendite kandmist A lisasse ilma spetsiifiliste eranditeta.

               2021/0093 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsi kümnendal istungil seoses A lisa muutmise ettepanekuga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon (edaspidi „konventsioon“) jõustus 17. mail 2004 ja see sõlmiti liidu nimel nõukogu otsusega 2006/507/EÜ
                  6
               .

               (2)Stockholmi konventsiooni rakendatakse liidus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2019/1021
                  7
               .

               (3)Konventsiooni artikli 8 kohaselt otsustab konventsiooniosaliste konverents, kas kanda kemikaal A, B ja/või C lisa loeteludesse, ning sätestab sellega seotud kontrollimeetmed.

               (4)Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsi kümnendal istungil võetakse eeldatavasti vastu otsus täiendavate kemikaalide A lisasse kandmise kohta.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel konventsiooniosaliste konverentsil võetav seisukoht, kuna kõnealune otsus on liidule siduv.

               (6)Et kaitsta inimeste tervist ja keskkonda perfluoroheksaansulfoonhappe (PFHxS), selle soolade ja PFHxS-iga seotud ühendite edasise keskkonda sattumise eest, on vaja üleilmselt vähendada nende kemikaalide tootmist ja kasutamist või see lõpetada ning toetada nende kandmist konventsiooni,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsi kümnendal istungil liidu nimel võetav seisukoht on toetada kooskõlas püsivate orgaaniliste saasteainete hindamise komitee asjakohaste soovitustega perfluoroheksaansulfoonhappe (PFHxS), selle soolade ja PFHxS-iga seotud ühendite kandmist konventsiooni A lisasse ilma spetsiifiliste eranditeta.

               Olenevalt olukorra arengust Stockholmi konventsiooni osaliste konverentsi kümnendal istungil võivad liidu esindajad kiita liikmesriikidega konsulteerides ja kohapeal kooskõlastamise järel heaks käesoleva seisukoha täpsustamise ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 14. oktoobri 2004. aasta otsus 2006/507/EÜ, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni sõlmimist Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 209, 31.7.2006, lk 1).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta määrus (EL) 2019/1021 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (ELT L 169, 25.6.2019, lk 45).

                     (3)

                        Nõukogu 19. veebruari 2004. aasta otsus 2004/259/EÜ, millega sõlmitakse Euroopa Ühenduse nimel piiriülese õhusaaste kauglevi 1979. aasta konventsiooni protokoll püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (ELT L 81, 19.3.2004, lk 35).

                     (4)

                  http://ec.europa.eu/growth/sectors/chemicals/reach/special-cases_et

                     (5)

                        https://echa.europa.eu/registry-of-restriction-intentions/-/dislist/details/0b0236e1827f87da

                     (6)

                        Nõukogu 14. oktoobri 2004. aasta otsus 2006/507/EÜ, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni sõlmimist Euroopa Ühenduse nimel (ELT L 209, 31.7.2006, lk 1).

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta määrus (EL) 2019/1021 püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (ELT L 169, 25.6.2019, lk 45).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.4.2021
            COM(2021) 183 final
            2021/0098(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Maailma Kaubandusorganisatsiooni intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogus Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogus (edaspidi „TRIPSi nõukogu“) liidu nimel võetav seisukoht seoses kavandatava otsusega, mis käsitleb taotlust pikendada intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu artikli 66 lõike 1 kohast üleminekuperioodi vähim arenenud riikidest liikmete jaoks.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping

               Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu (edaspidi „TRIPS-leping“) eesmärk on muu hulgas näha ette kaubandusega seotud intellektuaalomandi õiguste kättesaadavust, ulatust ja kasutamist käsitlevad piisavad standardid ja põhimõtted, tõhusad ja asjakohased vahendid nende jõustamiseks ning tõhusad ja kiired menetlused valitsustevaheliste vaidluste mitmepoolseks ennetamiseks ja lahendamiseks. TRIPS-leping hõlmab järgmisi intellektuaalomandi õigusi: autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused, kaubamärgid, geograafilised tähised (sh päritolunimetused), tööstusdisainilahendused, patendid (sh uute taimesortide kaitse), integraallülituste topoloogia ja avaldamata teave. TRIPS-leping jõustus 1. jaanuaril 1995.

               Euroopa Liit on TRIPS-lepingu osaline
                  1
               .

               2.2.TRIPSi nõukogu

               TRIPSi nõukogu jälgib TRIPS-lepingu toimimist. TRIPSi nõukogu toimib oma korralistel istungitel foorumina, kus arutatakse TRIPS-lepinguga hõlmatud intellektuaalomandi õiguste kaitse ja jõustamise kaubandusega seotud aspekte. TRIPSi nõukogu tegutseb WTO peanõukogu üldjuhtimise all. See on avatud kõigile WTO liikmetele ja liikmete poolt heaks kiidetud vaatlejatele. TRIPSi nõukogu teeb otsuseid konsensuse alusel. TRIPSi nõukogu kodukorra
                  2
                artiklis 33 on sätestatud, et kui TRIPSi nõukogus konsensuslikule otsusele ei jõuta, edastatakse kõnealune küsimus otsustamiseks peanõukogule. Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (edaspidi „Marrakechi leping“) IX artiklis on sätestatud, et kui Euroopa Liit kasutab hääleõigust, on tal WTO liikmeks olevate ELi liikmesriikidega võrdne arv hääli.

               2.3.TRIPSi nõukogu kavandatav akt

               8.–9. juunil 2021 teeb TRIPSi nõukogu oma ametlikul istungil otsuse taotluse kohta pikendada TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohast üleminekuperioodi vähim arenenud riikidest liikmete jaoks alates 1. juulist 2021 (edaspidi „kavandatav akt“).

               Alates Marrakechi lepingu jõustumisest 1. jaanuaril 1995 vabastati vähim arenenud riikidest liikmed TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 alusel kümneks aastaks TRIPS-lepingust tulenevatest kohustustest, välja arvatud artiklitest 3, 4 ja 5 tulenevad kohustused. Kõnealuses artiklis on sätestatud ka võimalus seda perioodi mõne vähim arenenud riigist liikme nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral pikendada. Seda perioodi on vähim arenenud riikidest liikmete taotlusel aastatel 2005 ja 2013 juba kaks korda pikendatud, viimati kuni 1. juulini 2021.

               1. oktoobril 2020 esitas Tšaad vähim arenenud riikide rühma nimel ametliku taotluse üleminekuperioodi pikendamiseks
                  3
               . Vähim arenenud riikide rühm taotleb üleminekuperioodi pikendamist „nii kauaks, kuni liige kuulub vähim arenenud riikide kategooriasse, ja 12 aastaks pärast seda, kui on jõustunud ÜRO Peaassamblee otsus liikme väljaarvamise kohta vähim arenenud riikide kategooriast.“

               Kavandatav akt on lepinguosalistele siduv kooskõlas TRIPS-lepingu artikli 66 lõikega 1, kus on sätestatud: „Silmas pidades vähimarenenud liikmesmaade erivajadusi ja -nõudeid, nende majandus-, finants- ja haldusprobleeme ning nende vajadust paindlikkuse järele elujõulise tehnoloogilise baasi loomiseks, ei ole sellised liikmed kohustatud käesoleva lepingu sätteid peale artiklite 3, 4 ja 5 kohaldama 10 aasta jooksul alates artikli 65 lõike 1 põhjal määratletud kohaldamistähtpäevast. Vähimarenenud liikme poolt nõuetekohaselt motiveeritud palve esitamisel pikendab TRIPSi nõukogu kõnealust tähtaega.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Vastuseks vähim arenenud riikidest liikmete taotlusele soovitab komisjon Euroopa Liidu Nõukogul võtta liidu nimel järgmine seisukoht: Vähim arenenud riikidest liikmetelt ei tohiks nõuda TRIPS-lepingu muude sätete kui artiklite 3, 4 ja 5 kohaldamist piiratud ajavahemikul, mis ei ületa 10 aastat, või kuni kuupäevani, mil nad lakkavad olemast vähim arenenud riigid, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.

               Kuid üleminekuperioodi pikendamine ilma ajalise piiranguta, nagu pakkusid välja vähim arenenud riigid, ei oleks kooskõlas eesmärgiga integreerida vähim arenenud riigid mitmepoolse kaubandussüsteemi liikmetena järk-järgult rahvusvahelisse intellektuaalomandi süsteemi TRIPS-lepingus sätestatud miinimumnõuete alusel.

               Kui aga WTO liikmed toetavad TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohase üleminekuperioodi pikendamist ilma ajalise piiranguta, ei tohiks liit takistada konsensuse saavutamist.

               Intellektuaalomandi õiguste teataval tasemel kaitset ja jõustamist on vaja ka vähim arenenud riikidest liikme puhul, sest intellektuaalomandi õigused on innovatsiooni katalüsaator ja oluline kestliku arengu vahend. Intellektuaalomandi õiguste kaitse ja jõustamine motiveerib ka tehnoloogia valdajaid levitama teadmisi ja tegema investeeringuid vähim arenenud riikidesse. Intellektuaalomandi õiguste teataval tasemel kaitse ja jõustamine vähim arenenud riikides motiveerib ELi äriühinguid viima oma uusi tehnoloogiaid vähim arenenud riikidest liikmetesse, kartmata intellektuaalomandi vargust või muid kuritarvitusi. Üleminekuperioodi pikendamine ilma ajalise piiranguta ei innusta vähim arenenud riikidest liikmeid selles valdkonnas jõupingutusi tegema ning võib kahjustada nende konkurentsivõimet maailma kaubandussüsteemis. TRIPS-lepingu (välja arvatud artiklite 3, 4 ja 5) rakendamise üleminekuperioodi täiendav pikendamine on siiski õigustatud. Vähim arenenud riikidest liikmed kujutavad endast rahvusvahelise kaubanduse kõige haavatavamat segmenti, mida iseloomustavad sellised piirangud nagu väike sissetulek inimese kohta, inimarengu madal tase ning kasvu takistavad majanduslikud ja struktuursed probleemid. COVID-19 pandeemia on veelgi suurendanud vähim arenenud riikidest liikmete ees seisvaid probleeme. Seepärast peab vähim arenenud riikidest liikmetel olema poliitilist manööverdamisruumi ja paindlikkust oma arenguprobleemide lahendamiseks ja elujõulise tehnoloogilise baasi loomiseks.

               Samuti tuleks püüda sätestada, et vähim arenenud riikidest liikmete poolt täiendava üleminekuperioodi jooksul nende õigusnormides ja tavades tehtavad muudatused ei tohi vähendada kooskõla TRIPS-lepingu sätetega. See nõue annaks vähim arenenud riikidest liikmetele stiimuli rakendada järk-järgult teatavaid TRIPS-lepingu sätteid ning takistaks intellektuaalomandi õiguste kaitse ja jõustamise taseme alandamist. Vähim arenenud riikidest liikmete jõupingutusi TRIPS-lepingu teatavate sätete rakendamisel võetakse arvesse, kui otsustatakse, kes saavad kasu TRIPS-lepingu artiklis 67 sätestatud tehnilisest ja finantskoostööst, et hõlbustada TRIPS-lepingu rakendamist, keskendudes valdkondadele, millest on kõige rohkem kasu.

               Vähim arenenud riikide taotluse teine osa, mis puudutab täiendavat 12-aastast erandit alates kuupäevast, mil vähim arenenud riigist liige arvatakse vähim arenenud riikide kategooriast välja, näib minevat TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohaldamisalast kaugemale, kuna seda artiklit kohaldatakse üksnes üleminekuperioodi pikendamise puhul seoses TRIPS-lepingu teatavate sätete rakendamisega vähim arenenud riikidest liikmete poolt. Näib, et see taotlus kujutab endast erandit TRIPS-lepingu asjakohastest sätetest, mille kohta TRIPSi nõukogu ei saa otsust teha. Seetõttu ei saa toetada taotlust teha TRIPSi nõukogu TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohase otsuse osana erand vähim arenenud riikide hulka mitte kuuluvatele riikidele.

               Tuleks märkida, et taotlus täiendavaks 12-aastaseks erandiks alates kuupäevast, mil vähim arenenud riigist liige arvatakse vähim arenenud riikide kategooriast välja, sisaldub ka Tšaadi delegatsiooni poolt vähim arenenud riikide rühma nimel 17. novembril 2020 üldnõukogule esitatud teatises
                  4
               , mis käsitleb sujuvat väljumist vähim arenenud riikide kategooriast ja on peanõukogus arutusel.

               Algatus on täielikult kooskõlas ELi poliitikaga. Sarnaseid otsuseid on võetud vastu ka varem. Euroopa Liit toetas WTO liikmete 11. juuni 2013. aasta otsust pikendada kuni 1. juulini 2021 üleminekuperioodi, mille jooksul vähim arenenud riikidest liikmetelt ei nõuta TRIPS-lepingu muude sätete kui artiklite 3, 4 ja 5 kohaldamist
                  5
               .

               Vähim arenenud riikidest liikmetele on tehtud ka konkreetne erand seoses TRIPS-lepingu ravimeid käsitlevate sätete rakendamisega. Vastavalt 14. novembril 2001 vastu võetud TRIPS-lepingut ja rahvatervist käsitlevale Doha deklaratsioonile pidi erand algselt lõppema 1. jaanuaril 2016. 2015. aastal taotles Bangladesh vähim arenenud riikide rühma nimel vähim arenenud riikidest liikmete farmaatsiatoodete puhul TRIPS-lepingust tulenevatest kohustustest erandit seni, kuni nad kuuluvad vähim arenenud riikide hulka. EL toetas seda vähim arenenud riikide rühma taotlust, pidades silmas TRIPS-lepingut ja rahvatervist käsitlevat Doha deklaratsiooni ning WTO peanõukogu 30. augusti 2003. aasta otsust Doha deklaratsiooni lõike 6 rakendamise kohta. Erandit pikendati kuni 1. jaanuarini 2033 või kuni kuupäevani, mil vähim arenenud riigist liige lakkab olemast vähim arenenud riik, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.

               ELi seisukoht kavandatava akti suhtes on täielikult kooskõlas ELi seisukohaga TRIPS-lepingu ravimeid käsitlevate sätete rakendamise kohta.

               4.Menetlusõiguslik alus

               4.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud otsuste vastuvõtmine, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  6
               .

               4.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               TRIPSi nõukogu on Marrakechi lepinguga ja selle 1C lisaga (TRIPS-leping) loodud organ.

               Õigusakt, mille TRIPSi nõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Vastavalt TRIPS-lepingu artikli 66 lõikele 1 muutub kavandatud õigusakt rahvusvahelise õiguse raames lepinguosaliste jaoks siduvaks.

               Kavandatud aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.3.Materiaalõiguslik alus

               4.3.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.3.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 4.

               4.4.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2021/0098 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Maailma Kaubandusorganisatsiooni intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogus Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (edaspidi „Marrakechi leping“) ning selle 1., 2. ja 3. lisas esitatud lepingud nõukogu otsusega 94/800/EÜ
                  7
                ja need jõustusid 1. jaanuaril 1995.

               (2)Marrakechi lepingu 1C lisas esitatud intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu (edaspidi „TRIPS-leping“) artikli 66 lõike 1 kohaselt peab Maailma Kaubandusorganisatsiooni intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogu (edaspidi „TRIPSi nõukogu“) vähim arenenud riigist liikme nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral pikendama üleminekuperioodi, mille jooksul vähim arenenud riikidest liikmed ei pea kohaldama TRIPS-lepingu sätteid, välja arvatud artikleid 3, 4 ja 5.

               (3)Praegu kehtiv üleminekuperiood lõpeb TRIPSi nõukogu 11. juuni 2013. aasta otsuse
                  8
                kohaselt 1. juulil 2021.

               (4)1. oktoobril 2020 esitas Tšaad vähim arenenud riikide rühma nimel ametliku taotluse üleminekuperioodi pikendamiseks
                  9
               .

               (5)TRIPSi nõukogu võtab oma 8. ja 9. juuni 2021. aasta ametlikul istungil vastu otsuse taotluse kohta pikendada TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohast üleminekuperioodi vähim arenenud riikide jaoks (edaspidi „TRIPSi nõukogu otsus“).

               (6)Kuna TRIPSi nõukogu otsus on liidu jaoks siduv, on asjakohane määrata kindlaks TRIPSi nõukogus liidu nimel võetav seisukoht.

               (7)Vähim arenenud riikidest liikmed kujutavad endast rahvusvahelise kaubanduse kõige haavatavamat segmenti ning seisavad silmitsi majandus-, finants- ja halduspiirangutega. Vähim arenenud riikidest liikmetel peab olema poliitilist manööverdamisruumi ja paindlikkust oma arenguprobleemide lahendamiseks ning rohkem aega TRIPS-lepingu rakendamiseks.

               (8)Intellektuaalomandi õiguste teataval tasemel kaitse ja jõustamine on vähim arenenud riikidest liikmetele kasulik, sest intellektuaalomandi õigused on innovatsiooni katalüsaator ja oluline kestliku arengu vahend. Mõned vähim arenenud riikidest liikmed on juba astunud samme intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu rakendamiseks ning neid tuleb julgustada mitte alandama intellektuaalomandi õiguste kaitse ja jõustamise praegust taset.

               (9)Üleminekuperioodi pikendamine ilma ajalise piiranguta, nagu pakkus välja vähim arenenud riikide rühm, aeglustaks vähim arenenud riikide kui mitmepoolse kaubandussüsteemi liikmete järkjärgulist integreerimist rahvusvahelisse intellektuaalomandi süsteemi TRIPS-lepingus sätestatud miinimumnõuete alusel.

               (10)Seetõttu on asjakohane pikendada vähim arenenud riikidest liikmetele TRIPS-lepingu (v.a artiklite 3, 4 ja 5) rakendamiseks ettenähtud üleminekuperioodi piiratud ajaks, mis ei ületa kümmet aastat.

               (11)Kui aga Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmed toetavad TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohase üleminekuperioodi pikendamist pikemaks perioodiks või ilma ajalise piiranguta, ei tohiks liit takistada konsensuse saavutamist.

               (12)Vähim arenenud riikide taotlus täiendavaks 12-aastaseks erandiks, mis arvutatakse alates kuupäevast, mil vähim arenenud riigist liige arvatakse vähim arenenud riikide kategooriast välja, näib minevat TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohaldamisalast kaugemale, kuna seda artiklit kohaldatakse üksnes üleminekuperioodi pikendamisele seoses TRIPS-lepingu teatavate sätete rakendamisega vähim arenenud riikidest liikmete poolt. Seetõttu ei tohiks toetada taotlust teha TRIPSi nõukogu TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohase otsuse osana erand vähim arenenud riikide hulka mitte kuuluvatele liikmetele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogus (edaspidi „TRIPSi nõukogu“) selle 8. ja 9. juuni 2021. aasta ametlikul istungil, on järgmine:

               (a)Vähim arenenud riikidest liikmetelt ei tohiks nõuda intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu (edaspidi „TRIPS-leping“) muude sätete kui artiklite 3, 4 ja 5 kohaldamist piiratud ajavahemikul, mis ei ületa kümmet aastat, või kuni kuupäevani, mil nad lakkavad olemast vähim arenenud riikidest liikmed, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.

               (b)Kui aga Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmed toetavad TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohase üleminekuperioodi pikendamist pikemaks perioodiks või ilma ajalise piiranguta, ei tohiks liit takistada konsensuse saavutamist.

               (c)Vähim arenenud riikidest liikmed peaksid tagama, et täiendava üleminekuperioodi jooksul nende õigusnormides ja tavades tehtavad muudatused ei vähenda kooskõla TRIPS-lepingu sätetega. Kui aga Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmed ei toeta vähim arenenud riikide sellist kohustust, ei tohiks liit takistada konsensuse saavutamist.

               (d)Vähim arenenud riikide taotlust täiendavaks 12-aastaseks erandiks, mis arvutatakse alates kuupäevast, mil vähim arenenud riigist liige arvatakse vähim arenenud riikide kategooriast välja, ei tohiks toetada, kuna selline erand ei kuulu TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohaldamisalasse.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsus 94/800/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse nimel sõlmitavaid tema pädevusse kuuluvaid küsimusi puudutavaid kokkuleppeid, mis saavutati mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus (1986–1994) (EÜT L 336, 23.12.1994, lk 1).

                     (2)

                        TRIPSi nõukogu koosolekute kodukord (28. september 1995) – IP/C/1.

                     (3)

                        WTO dokument IP/C/W/668.

                     (4)

                        WT/GC/W/807.

                     (5)

                        WTO dokument IP/C/64.

                     (6)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (7)

                        Nõukogu 22. detsembri 1994. aasta otsus 94/800/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse nimel sõlmitavaid tema pädevusse kuuluvaid küsimusi puudutavaid kokkuleppeid, mis saavutati mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay voorus (1986–1994) (EÜT L 336, 23.12.1994, lk 1).

                     (8)

                        IP/C/64.

                     (9)

                        WTO dokument IP/C/W/668.