               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.4.2022
            COM(2022) 176 final
            2022/0116(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga moodustatud majanduspartnerluslepingu komitees seoses vaidluste lahendamise töökorra vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega kehtestatakse seisukoht, mis võetakse liidu nimel ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga loodud majanduspartnerluslepingu komitees seoses vaidluste lahendamise töökorra ja tegevusjuhendi vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Vahepealne majanduspartnerlusleping ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel

               Ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on:

               (a)võimaldada Ghanale parem juurdepääs liidu turule, mida liit pakub majanduspartnerluslepingu üle peetavate läbirääkimiste raames,  et vältida häireid Ghana ja liidu vahelises kaubanduses ajavahemikul Cotonou lepingus sätestatud kaubanduse üleminekurežiimi kehtivusaja lõppemisest  31. detsembril 2007 kuni  täieliku majanduspartnerluslepingu sõlmimiseni;

               (b)luua alus läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingu üle, mis aitaks vähendada vaesust, edendaks piirkondlikku integratsiooni, majanduskoostööd ja head valitsemistava Lääne-Aafrikas ning parandaks Lääne-Aafrika kaubanduspoliitilist ja kaubandusega seotud küsimuste alast suutlikkust;

               (c)edendada Ghana harmoonilist ja järkjärgulist integreerimist maailmamajandusse vastavalt Ghana poliitilistele valikutele ja arengueesmärkidele;

               (d)tugevdada lepinguosaliste vahelisi olemasolevaid suhteid, mis põhinevad solidaarsusel ja vastastikusel huvil;

               (e)koostada 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) XXIV artikli kohane leping.

               Lepingut kohaldatakse alates 15. detsembrist 2016 ajutiselt ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel.

               2.2.Majanduspartnerluslepingu komitee

               Lepingu artikliga 73 luuakse majanduspartnerluslepingu komitee ja sätestatakse, et see komitee vastutab kõikide lepingu reguleerimisalasse jäävate valdkondade haldamise ning kõigi lepingus nimetatud ülesannete täitmise eest. Lepingu kohaselt määrab majanduspartnerluslepingu komitee kindlaks oma töökorralduse ja tegevuse põhimõtted. Komitee võttis vastavalt vastu oma töökorra
                  1
               .

               V jaotise (Vaidluste vältimine ja lahendamine) artiklis 59 (Töökord) on sätestatud, et selle jaotise 3. peatüki kohast vaidluste lahendamise menetlust reguleerib töökord, mille majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu võtab vastu kolme kuu jooksul pärast komitee moodustamist Artikli 64 lõikes 2 on sätestatud, et töökorrale on lisatud tegevusjuhend. Vahendajate suhtes on asjakohane kohaldada vahekohtunike tegevusjuhendit.

               2.3.Majanduspartnerluslepingu komitee kavandatav akt

               2022. aasta teisel poolel võtab majanduspartnerluslepingu komitee vastu otsuse vaidluste lahendamise töökorra kohta (edaspidi „kavandatav akt“). Kavandatava akti eesmärk on kehtestada vaidluste lahendamist reguleeriv töökord ja sellega seotud tegevusjuhend.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Käesoleva ettepanekuga nõukogu otsuse kohta määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel lepinguga moodustatud majanduspartnerluslepingu komitees seoses majanduspartnerluslepingu komitee vaidluste lahendamise töökorra ja sellega seotud tegevusjuhendiga. Vahendajate suhtes on asjakohane kohaldada vahekohtunike tegevusjuhendit.

               Lepinguosalised arutasid kavandatavat töökorda ja tegevusjuhendit ning leppisid kokku, et majanduspartnerluslepingu komitee võtab töökorra ja tegevusjuhendi vastu 2022. aasta teisel poolel, kui liidu otsustamismenetlustest ei tulene teisiti.

               Kavandatava töökorra ja sellega seotud tegevusjuhendi sisu on sarnane muude liidu kaubanduslepingute töökordade ja tegevusjuhendite sisuga.

               Töökord on oluline lepingu institutsioonilise raamistiku väljakujundamiseks ja seega lepingu tõrgeteta rakendamise tagamiseks.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Majanduspartnerluslepingu komitee on lepinguga, käesoleval juhul ELi ja Ghana vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga moodustatud organ.

               Akt, mille majanduspartnerluslepingu komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt, sest sellega kehtestatakse osaliste vaheliste vaidluste lahendamist reguleerivad siduvad õigusnormid.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Vastavalt lepingu artiklile 46 ei kohaldata lepingu V jaotises sätestatud vaidluste vältimise ja lahendamise mehhanismi lepingu II jaotise (Arengupartnerlus) suhtes. Sellest järeldub, et V jaotises sätestatud vaidluste vältimise ja lahendamise mehhanismi kohaldatakse kaubandusvaidluste suhtes, mis liidu seisukohast kuuluvad ühise kaubanduspoliitika alla. Seetõttu kohaldatakse ka töökorda ja sellega seotud tegevusjuhendit, mille majanduspartnerluslepingu komitee võtab vastu lepingu V jaotise artikli 59 ja artikli 64 lõike 2 kohaselt, kaubandusvaidluste suhtes.

               Eeltoodut arvestades on selge, et kavandatava akti sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Esildatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Järeldus

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Kuna majanduspartnerluslepingu komitee aktiga kehtestatakse vaidluste lahendamise töökord lepingu raames, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2022/0116 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga moodustatud majanduspartnerluslepingu komitees seoses vaidluste lahendamise töökorra vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit ja selle liikmesriigid allkirjastasid ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepingu (edaspidi „leping“) 28. juulil 2016
                  3
               . Lepingut kohaldatakse ajutiselt ELi ja selle liikmesriikide ning Ghana vahel alates 15. detsembrist 2016
                  4
               .

               (2)Vastavalt lepingu artikli 73 lõikele 3 vastutab majanduspartnerluslepingu komitee kõikide lepingu reguleerimisalasse jäävate valdkondade haldamise ning kõigi lepingus nimetatud ülesannete täitmise eest.

               (3)Vastavalt artiklile 59 reguleerib vaidluste lahendamise menetlust töökord, mille majanduspartnerluslepingu komitee võtab vastu  kolme kuu jooksul pärast komitee moodustamist.

               (4)Vastavalt artikli 64 lõikele 2 on töökorrale lisatud tegevusjuhend. Tegevusjuhendi ülesanne on sätestada juhtpõhimõtted, mida vahekohtunikud peavad järgima, ning nende õigused ja kohustused. Vahendajate suhtes on asjakohane kohaldada vahekohtunike  tegevusjuhendit mutatis mutandis.

               (5)Majanduspartnerluslepingu komitee peab vaidluste lahendamise töökorda käsitleva otsuse vastu võtma 2022. aasta teisel poolel.

               (6)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel majanduspartnerluslepingu komitees võetav seisukoht, kuna majanduspartnerluslepingu komitee kavandatava otsusega kehtestatakse vaidluste lahendamist reguleerivad siduvad õigusnormid,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel võetav seisukoht põhineb käesoleva otsuse lisal.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga moodustatud majanduspartnerluslepingu komitee 29. juuli 2021. aasta otsus nr 1/2021, millega võetakse vastu majanduspartnerluslepingu komitee töökord (ELT L 459, 22.12.2021, lk 3).

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        Vahepealne majanduspartnerlusleping ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (ELT L 287, 21.10.2016, lk 3).

                     (4)

                        Nõukogu 21. novembri 2008. aasta otsus (EL) 2016/1850, ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepingu allakirjutamise ja ajutise kohaldamise kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.4.2022
            COM(2022) 176 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga moodustatud majanduspartnerluslepingu komitees seoses vaidluste lahendamise töökorra vastuvõtmisega

               LIIDE

               Ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga loodud

               MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU KOMITEE OTSUS nr …/2022
                  vaidluste lahendamist reguleeriva töökorra vastuvõtmise kohta

               MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU KOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Ghana ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahelist vahepealset majanduspartnerluslepingut
                  1
                (edaspidi „leping“), mis kirjutati alla 28. juulil 2016 Brüsselis, eriti selle artiklit 59,

               Võttes arvesse, et lepingus on sätestatud, et vaidluste lahendamise menetlust reguleeritakse töökorraga, mille võtab vastu majanduspartnerluslepingu komitee. Tegevusjuhend lisatakse käesolevale töökorrale.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Vaidluste lahendamise töökord võetakse vastu vastavalt lisale.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               [Väljaandmise aeg ja koht]

               LISA

               VAIDLUSTE LAHENDAMISE TÖÖKORD

               a. Mõisted

               1.Lepingu 3. peatükis (Vaidluste lahendamise menetlus) ja käesolevas töökorras kasutatakse järgmisi mõisteid:

               (a)„haldustöötajad“ – vahekohtuniku puhul tema juhtimise ja kontrolli all olevad isikud, välja arvatud assistendid;

               (b)„nõustaja“ – isik, kelle lepinguosaline on palganud enda nõustamiseks või abistamiseks seoses vahekohtumenetlusega;

               (c)„assistent“ – isik, kes ametisse nimetamise tingimuste kohaselt ning vahekohtuniku juhtimise ja kontrolli all teostab uurimisi või abistab vahekohtunikku;

               (d)„kaebuse esitanud lepinguosaline“ – lepinguosaline, kes taotleb vahekohtu moodustamist lepingu artikli 49 (Vahekohtumenetluse algatamine) alusel;

               (e)„päev“ – kalendripäev;

               (f)„vahekohus“ – lepingu artikli 50 (Vahekohtu moodustamine) kohaselt moodustatud kohus;

               (g)„vahekohtunik“ – vahekohtu liige;

               (h)„lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati“ – lepinguosaline, kes väidetavalt rikub lepingu sätteid;

               (i)„lepinguosalise esindaja“ – töötaja või isik, kelle on ametisse nimetanud lepinguosalise ministeerium või valitsusasutus või muu avalik-õiguslik üksus ning kes esindab lepinguosalist lepinguga seotud vaidluses.

               b. Teated

               2.Iga teade, kirjalik esildis või muu dokument:

               (a)mille on koostanud vahekohus, saadetakse ühel ja samal ajal mõlemale lepinguosalisele;

               (b)mille on koostanud lepinguosaline ja mis on suunatud vahekohtule, lisatakse samal ajal koopiana teisele lepinguosalisele ja

               (c)mille on koostanud lepinguosaline ja mis on suunatud teisele lepinguosalisele, lisatakse vajaduse korral samal ajal koopiana vahekohtule.

               3.Punktis 2 osutatud teated edastatakse e-posti teel või vajaduse korral mõne muu sidevahendi abil, millega tagatakse teate saatmise registreerimine. Kui ei ole tõendatud teisiti, loetakse selline teade kättetoimetatuks selle saatmise kuupäeval.

               4.Kõik teated adresseeritakse Euroopa Komisjoni kaubanduse peadirektoraadile ja Ghana kaubandus- ja tööstusministeeriumi peadirektorile.

               5.Kõigi taotlustes, teadetes, kirjalikes esildistes või muudes vahekohtumenetlusega seotud dokumentides esinevate kirjavigade parandamiseks võib saata uue dokumendi, milles muudatused on selgelt välja toodud.

               6.Kui dokumendi kättetoimetamise viimane päev langeb Euroopa Liidu institutsioonide või Ghana valitsuse puhkepäevale, lõpeb dokumendi kättetoimetamise tähtaeg esimesel järgneval tööpäeval.

               c. Vahekohtunike ametisse nimetamine

               7.Kui vastavalt lepingu artiklile 50 lõikele 3 (Vahekohtu moodustamine) valitakse vahekohtunik loosi teel, teatab  kaebuse esitanud lepinguosalise poolt nimetatud majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistuja loosimise kuupäeva, kellaaja ja koha kohe selle lepinguosalise poolt nimetatud kaaseesistujale, kelle vastu kaebus esitati. Kaebuse esitanud lepinguosalise poolt nimetatud majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistujal või tema esindajal palutakse loosimine läbi viia lepingu artikli 50 (Vahekohtu moodustamine) lõigete 3 ja 4 kohaselt. Kaebuse esitanud lepinguosalise poolt nimetatud majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistuja võib vahekohtuniku loosi teel valimise delegeerida.

               8.Kaebuse esitanud lepinguosalise poolt nimetatud majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistuja valib loosi teel vahekohtuniku või eesistuja viie päeva jooksul pärast artikli 50 (Vahekohtu moodustamine) lõikes 2 osutatud tähtaja möödumist, kui ükski artikli 64 (Vahekohtunike nimekiri) lõikes 1 osutatud osanimekirjadest:

               (a)ei ole koostatud – sel juhul valitakse lepinguosaline või eesistuja nende isikute hulgast, kelle üks või mõlemad lepinguosalised on  selle osanimekirja koostamiseks ametlikult esitanud, või

               (b)ei sisalda enam vähemalt viit isikut – sel juhul valitakse lepinguosaline või eesistuja nende isikute hulgas, kes on sellesse osanimekirja jäänud.

               Kaebuse esitanud lepinguosalise poolt nimetatud majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistuja võib vahekohtuniku loosi teel valimise delegeerida.

               9.Kaebuse esitanud lepinguosalise poolt nimetatud majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistuja teavitab iga vahekohtunikuks valitud isikut kirjalikult tema ametisse nimetamisest. Iga selline isik kinnitab oma valmisolekust sellele ametikohale asumiseks mõlemale lepinguosalisele viie päeva jooksul alates päevast, mil talle nimetamisest teatati. Lepingu artikli 50 (Vahekohtu moodustamine) lõike 5 kohase vahekohtu moodustamise kuupäeva kindlaks määramisel käsitatakse vahekohtunike valimise kuupäevana kuupäeva, mil viimane kolmest valitud vahekohtunikust teatab oma nõusolekust.

               d. Pädevus

               10.Kui osapooled ei lepi viie päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist kokku teisiti, on vahekohtu  volitused järgmised:

               „vaadata läbi vahekohtu moodustamise taotluses nimetatud küsimus, pidades silmas käesoleva lepingu asjakohaseid sätteid, millele lepinguosalised on viidanud, teha järeldused kõnealuse meetme vastavuse kohta artiklis 46 (Reguleerimisala) osutatud lepingusätetele ning esitada aruanne vastavalt artiklitele 51 (Vahearuanne) ja 52 (Vahekohtu otsus).“

               11.Kui lepinguosalised lepivad kokku muudes volitustes, teavitavad nad vahekohut kokkulepitud volitustest punktis 10 osutatud tähtaja jooksul.

               e. Vahekohtu ülesanded

               12.Vahekohus:

               (a)annab objektiivse hinnangu arutatavale küsimusele, mis muu hulgas hõlmab hinnangu andmist juhtumiga seotud faktidele, kohaldatavusele ning kooskõlale vaidlusaluste meetmetega;

               (b)esitab oma otsustes ja aruannetes tuvastatud asjaolud, hõlmatud sätete kohaldatavuse ning oma leidude ja järelduste peamised põhjendused ning

               (c)peaks konsulteerima regulaarselt pooltega ja pakkuma piisavalt võimalusi mõlemat poolt rahuldava lahenduse väljatöötamiseks.

               13.Vahekohus võtab arvesse ka asjakohaseid tõlgendusi, mis on esitatud WTO vaekogude ja apellatsioonikogu aruannetes, mille vaidluste lahendamise organ on vastu võtnud.

               f. Korralduslik istung

               14.Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, kohtuvad nad vahekohtuga seitsme päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist, et määrata kindlaks küsimused, mida lepinguosalised või vahekohus peavad asjakohaseks, sealhulgas:

               (a)vahekohtunikele makstav tasu ja hüvitatavad kulud, kui need ei ole juba varem kokku lepitud. Tasu peab olema kooskõlas WTO normidega;

               (b)assistentidele makstav tasu, kui see ei ole juba varem kokku lepitud. Ühegi vahekohtuniku assistendi või assistentide töötasu kogusumma ei tohi ületada 50 % asjaomase vahekohtuniku töötasust;

               (c)menetluse ajakava ning

               (d)sihtotstarbelised menetlused konfidentsiaalse teabe kaitsmiseks.

               15.Vahekohtunikud ja lepinguosaliste esindajad võivad osaleda sellisel kohtumisel telefoni või videokonverentsi teel.

               g. Kirjalikud esildised

               16.Kaebuse esitanud lepinguosaline esitab oma kirjaliku esildise hiljemalt 20 päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist. Lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, esitab oma kirjaliku esildise hiljemalt 20 päeva jooksul pärast kaebuse esitanud lepinguosalise kirjaliku esildise kättetoimetamist.

               h. Vahekohtu töö

               17.Vahekohtu eesistuja juhatab kõiki selle istungeid. Vahekohus võib delegeerida eesistujale volitused teha haldus- ja menetlusotsuseid.

               18.Kui lepingu 3. peatükis (Vaidluste lahendamise menetlus) või käesolevas töökorras ei ole sätestatud teisiti, võib vahekohus oma tegevuses kasutada kõiki sidevahendeid, sealhulgas telefoni, faksi ja arvutisidet.

               19.Vahekohtu nõupidamistel võivad osaleda üksnes vahekohtunikud, kuid vahekohus võib lubada oma assistentidel nõupidamise juures viibida.

               20.Mis tahes otsuse ja aruande koostamise eest vastutab üksnes vahekohus ja seda ülesannet ei tohi delegeerida.

               21.Kui tekib menetlusküsimus, mis ei ole hõlmatud lepingu 3. peatükiga (Vaidluste lahendamise menetlus), võib vahekohus pärast lepinguosalistega konsulteerimist võtta kasutusele sobiva menetluse, mis on kooskõlas kõnealuste sätetega.

               22.Kui vahekohus peab vajalikuks muuta mõnda menetluses rakendatavat tähtaega (v.a lepingu 3. peatükis (Vaidluste lahendamise menetlus) sätestatud tähtajad) või teha muid menetluslikke või halduslikke kohandusi, konsulteerib ta esmalt lepinguosalistega ja seejärel teatab neile kirjalikult muudatuse või kohanduse põhjustest, märkides ära vajaliku uue tähtaja või kohanduse.

               i. Asendamine

               23.Kui lepinguosaline on arvamusel, et vahekohtunik ei vasta vahekohtunike ja vahendajate tegevusjuhendis (käesoleva töökorra I lisa) esitatud nõuetele ja tuleks seetõttu asendada, teatab kõnealune lepinguosaline sellest teisele lepinguosalisele 15 päeva jooksul pärast piisavate tõendite saamisest selle kohta, et vahekohtunik ei vasta väidetavalt tegevusjuhendi nõuetele.

               24.Lepinguosalised konsulteerivad omavahel 15 päeva jooksul pärast punktis 23 osutatud teate saamist. Nad teavitavad vahekohtunikku tema väidetavast puudusest ja võivad nõuda, et vahekohtunik astuks samme puuduse kõrvaldamiseks. Samuti võivad nad kokkuleppe korral asjaomase vahekohtuniku ametist vabastada ja valida uue vahekohtuniku vastavalt lepingu artiklile 50 (Vahekohtu moodustamine).

               25.Kui lepinguosalised ei jõua vahekohtuniku (välja arvatud eesistuja) asendamise küsimuses kokkuleppele, võib ükskõik kumb lepinguosaline taotleda, et sellest teavitataks vahekohtu eesistujat, kes teeb lõpliku otsuse.

               Kui vahekohtu eesistuja leiab, et vahekohtunik ei vasta vahekohtunike ja vahendajate tegevusjuhendis esitatud nõuetele, valitakse uus vahekohtunik vastavalt lepingu artiklile 50 (Vahekohtu moodustamine).

               26.Kui lepinguosalised ei jõua vahekohtu eesistuja väljavahetamise küsimuses kokkuleppele, võib ükskõik kumb lepinguosaline taotleda, et küsimus edastataks mõnele teisele isikule, kes on kantud lepingu artikli 64 (Vahekohtunike nimekiri) kohasesse eesistujate osanimekirja. Tema nime valib loosi teel taotluse esitanud poolt nimetatud lepinguosalise majanduspartnerluslepingu komitee kaaseesistuja või tema esindaja. Valitud isiku otsus eesistuja väljavahetamise vajalikkuse kohta on lõplik.

               Kui see isik leiab, et eesistuja ei vasta vahekohtunike ja vahendajate tegevusjuhendis esitatud nõuetele, valitakse uus eesistuja vastavalt lepingu artiklile 50 (Vahekohtu moodustamine).

               27.Aruande või otsuse esitamise tähtaega pikendatakse selle aja võrra, mis on vajalik uue vahekohtuniku nimetamiseks.

               j. Peatamine ja lõpetamine

               28.Mõlema lepingupoole taotlusel peatab vahekohus oma töö poolte vahel kokku lepitud tähtajaks, kuid mitte kauemaks kui 12 järjestikuseks kuuks. Vahekohus alustab uuesti tööd enne peatamisaja möödumist mõlema lepinguosalise kirjaliku taotluse korral või peatamisaja möödumisel kummagi lepinguosalise kirjaliku taotluse korral. Taotluse esitanud lepinguosaline esitab vastava teate teisele lepinguosalisele. Kui lepinguosaline ei taotle vahekohtu töö peatamiseks ettenähtud tähtaja möödumisel vahekohtu töö jätkamist, kaotavad vahekohtu volitused kehtivuse ja vaidluse lahendamise menetlus lõpetatakse. Vahekohtu töö peatamise korral pikendatakse käesolevas jaos sätestatud tähtaegu sama aja võrra, mille jooksul vahekohtu töö oli peatatud.

               k. Istungid

               29.Vastavalt punktis 14 kohaselt kindlaks määratud ajakavale ja pärast lepinguosaliste ja teiste vahekohtunikega konsulteerimist teatab vahekohtu eesistuja lepinguosalistele istungi kuupäeva, kellaaja ja toimumise koha. Selle teabe teeb avalikkusele kättesaadavaks see lepinguosaline, kelle territooriumil istung toimub, välja arvatud juhul, kui istung on kinnine.

               30.Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, toimub istung Brüsselis juhul, kui kaebuse esitanud lepinguosaline on Ghana, ja Accras, kui kaebuse esitanud lepinguosaline on Euroopa Liit. Lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, kannab istungi logistilised halduskulud.

               31.Vahekohus võib kokku kutsuda täiendavad istungid, kui lepinguosalised selles kokku lepivad.

               32.Kõik vahekohtunikud peavad kogu istungi ajal kohal viibima.

               33.Kui pooled ei lepi kokku teisiti, võivad istungil osaleda järgmised isikud olenemata sellest, kas istung on avalik või kinnine:

               (a)lepinguosalise esindajad;

               (b)nõustajad;

               (c)assistendid ja haldustöötajad;

               (d)vahekohtu tõlgid, tõlkijad ja protokollijad ning

               (e)eksperdid, kui vahekohus lepingu artikli 60 (Teave ja tehniline nõustamine) kohaselt nii otsustab.

               34.Kumbki lepinguosaline esitab hiljemalt viis päeva enne istungi toimumise kuupäeva vahekohtule ja teisele lepinguosalisele nimekirja isikute kohta, kes esitavad suulisi väiteid või selgitusi lepinguosalise nimel, ja teiste esindajate ja nõustajate kohta, kes osalevad istungil.

               35.Vahekohus korraldab istungi järgmisel viisil, tagades, et kaebuse esitanud lepinguosalisele ja lepinguosalisele, kelle vastu kaebus esitati, antakse võrdselt aega nii väidete kui ka vastuväidete esitamiseks.

               Väited

               (a)kaebuse esitanud lepinguosalise väited;

               (b)selle lepinguosalise väited, kelle vastu kaebus esitati.

               Vastuväited

               (a)kaebuse esitanud lepinguosalise repliik;

               (b)selle lepinguosalise vasturepliik, kelle vastu kaebus esitati.

               36.Vahekohus võib istungi jooksul esitada igal ajal mõlemale lepinguosalisele küsimusi.

               37.Vahekohus tagab, et iga istungi kohta koostatakse protokoll, mis edastatakse lepinguosalistele võimalikult kiiresti pärast istungit. Lepinguosalised võivad protokolli kohta märkusi esitada ning vahekohus võib neid märkusi arvesse võtta.

               38.Mõlemad lepinguosalised võivad 10 päeva jooksul pärast istungi kuupäeva esitada istungil tekkinud küsimuste kohta täiendavaid kirjalikke esildisi.

               l. Kirjalikud küsimused

               39.Vahekohus võib menetluse käigus esitada  igal ajal ühele või mõlemale lepinguosalisele kirjalikke küsimusi. Ühele lepinguosalisele esitatud küsimus edastatakse koopiana teisele lepinguosalisele.

               40.Kumbki lepinguosaline saadab teisele lepinguosalisele ka koopia oma vastustest vahekohtu küsimustele. Teisel lepinguosalisel on võimalus esitada asjaomase lepinguosalise vastuste kohta kirjalikke märkusi viie päeva jooksul pärast sellise koopia kättesaamist.

               41.Vahekohus võib lepinguosalise taotluse korral või omal algatusel nõuda lepinguosalistelt asjaomast teavet, mida ta peab vajalikuks ja asjakohaseks. Lepinguosalised vastavad vahekohtu teabenõudele kiiresti ja ammendavalt.

               m. Konfidentsiaalsus

               42.Mõlemad lepinguosalised ja vahekohus käsitlevad teise lepinguosalise poolt vahekohtule esitatud ja konfidentsiaalsena märgitud teavet konfidentsiaalsena. Kui lepinguosaline esitab vahekohtule kirjaliku esildise, mis sisaldab konfidentsiaalset teavet, esitab ta 15 päeva jooksul ka konfidentsiaalse teabeta esildise, mis avalikustatakse.

               43.Miski käesolevas töökorras ei keela lepinguosalisel avaldada üldsusele oma seisukohti sellises ulatuses, et teise lepinguosalise esitatud teabele viidates ei avalda ta teise lepinguosalise poolt konfidentsiaalseks tunnistatud teavet.

               44.Kui lepinguosalise esildised ja argumendid sisaldavad konfidentsiaalset teavet, peab vahekohus istungi asjaomased osad kinniselt. Kui istung on kinnine, järgivad lepinguosalised vahekohtu istungite konfidentsiaalsuse nõuet.

               n. Ühepoolsed kontaktid

               45.Vahekohus ei kohtu ega võta ühendust lepinguosalisega, kui teine lepinguosaline ei viibi kohal.

               46.Ükski vahekohtunik ei tohi arutada menetluse sisu ühe või mõlema lepinguosalisega, kui teised vahekohtunikud ei viibi kohal.

               o. Kolmanda poole esildised

               47.Kui lepinguosalised ei lepi viie päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamise kuupäeva kokku teisiti, võib vahekohus võtta vastu kirjalikke esildisi, mille lepinguosalise territooriumil asuvad füüsilised või juriidilised isikud, kes on lepinguosaliste valitsustest sõltumatud, on esitanud omal algatusel, tingimusel et

               (a)vahekohus saab need kümne päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamise kuupäeva;

               (b)need on lühikesed ja mitte mingil juhul pikemad kui 15 lehekülge (trükitud kahekordse reavahega), kaasa arvatud lisad;

               (c)need puudutavad otseselt vahekohtu käsitletavat faktilist või õiguslikku küsimust;

               (d)need sisaldavad esildise esitanud isiku kirjeldust, sh füüsilise isiku puhul tema kodakondsust ja juriidilise isiku puhul tema asukohta, tegevuse laadi, õiguslikku seisundit, üldeesmärke ja rahastamisallikaid;

               (e)nendes on märgitud, mis laadi huvi on asjaomasel isikul vahekohtumenetluse suhtes ning

               (f)need on koostatud vastavalt käesoleva töökorra punktidele 54 ja 55 lepinguosaliste valitud keeltes.

               48.Esildised esitatakse lepinguosalistele märkuste tegemiseks. Lepinguosalised võivad vahekohtule märkusi esitada kümne päeva jooksul alates esildise edastamisest.

               49.Vahekohus loetleb oma aruandes kõik esildised, mille ta on saanud vastavalt punktile 47. Vahekohus ei pea oma aruandes käsitlema kõnealustes esildistes esitatud argumente, kui ta aga seda teeb, siis võtab ta arvesse ka kõiki märkusi, mis lepinguosalised on teinud punkti 48 kohaselt.

               p. Kiireloomulised juhtumid

               50.Lepingu artikli 52 (Vahekohtu otsus) lõikes 2 osutatud kiireloomulistel juhtudel kohandab vahekohus pärast lepinguosalistega konsulteerimist vastavalt vajadusele käesolevas töökorras osutatud tähtaegu, välja arvatud punktis 10 (Pädevus) osutatud ajavahemikud. Vahekohus teavitab lepinguosalisi sellistest kohandustest.

               51.Lepinguosalise taotluse korral otsustab vahekohus kümne päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist, kas juhtum on seotud kiireloomuliste küsimustega.

               q. Kulud

               52.Mõlemad lepinguosalised kannavad oma vahekohtumenetluses osalemise kulud ise.

               53.Ilma et see piiraks punkti 30 kohaldamist, jagavad lepinguosalised ühiselt ja võrdselt korralduslike küsimustega seotud kulud, sealhulgas vahekohtunike ja nende assistentide töötasud ja kulud.

               r. Kirjalik ja suuline tõlge

               54.Lepingu artiklis 47 osutatud konsulteerimise või artiklis 48 osutatud vahendamise jooksul ja hiljemalt käesoleva töökorra punktis 14 osutatud istungil püüavad lepinguosalised leppida kokku vahekohtu menetluse ühises töökeeles.

               55.Kui lepinguosalised ühises töökeeles kokku leppida ei suuda, esitab iga lepinguosaline kirjalikud esildised oma valitud keeles. Kumbki lepinguosaline esitab samal ajal tõlke teise lepinguosalise poolt valitud keeles, välja arvatud siis, kui tema esildised on kirjutatud ühes WTO töökeeles. Lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, korraldab ütluste suulise tõlke lepinguosaliste valitud keeltesse.

               56.Vahekohtu aruanded ja otsused esitatakse lepinguosaliste valitud keeles või keeltes. Kui lepinguosalised ei ole ühises töökeeles kokku leppinud, esitatakse vahearuanne ja lõpparuanne ühes WTO töökeeles.

               57.Käesoleva töökorra kohaselt koostatud dokumentide tõlgete õigsuse kohta võivad mõlemad lepinguosalised märkusi esitada.

               58.Mõlemad lepinguosalised kannavad oma kirjalike esildiste tõlkimise kulud ise. Vahekohtu otsuse tõlkimise kulud kannavad lepinguosalised võrdselt.

               s. Muud menetlused

               59.Käesolevas töökorras sätestatud tähtaegu kohandatakse vastavalt eritähtaegadele, mis on ette nähtud vahekohtu aruande või otsuse vastuvõtmiseks lepingu artiklis 54 (Otsuse täitmise mõistlik tähtaeg), artiklis 55 (Vahekohtu otsuse täitmiseks võetud meetmete kontrollimine), artiklis 56 (Ajutised meetmed otsuse täitmata jätmise korral) ja artiklis 57 (Vahekohtu otsuse täitmiseks võetud meetmete kontrollimine pärast asjakohaste meetmete võtmist) sätestatud menetlustes.

               LISA

               TEGEVUSJUHEND

               I.
                     Mõisted

               1.Käesolevas tegevusjuhendis kasutatakse järgmisi mõisteid:

               (a)„haldustöötajad“ – vahekohtuniku puhul tema juhtimise ja kontrolli all olevad isikud, välja arvatud assistendid;

               (b)„assistent“ – isik, kes vahekohtuniku ametisse nimetamise tingimuste kohaselt teostab uurimisi või abistab vahekohtunikku;

               (c)„kandidaat“ – isik, kelle nimi on kantud lepingu artiklis 64 (Vahekohtunike nimekiri) osutatud vahekohtunike nimekirja ja kelle valimist vahekohtunikuks kaalutakse lepingu artikli 50 (Vahekohtu moodustamine) alusel;

               (d)„vahendaja“ – isik, kes on vahendajaks valitud vastavalt lepingu artiklile 48 (Vahendamine);

               (e)„vahekohtunik“ – vahekohtu liige.

               II.
                     Juhtpõhimõtted

               2.Et tagada vaidluste lahendamise mehhanismi usaldusväärsus ja erapooletus, peab iga kandidaat ja vahekohtunik

               (a)tutvuma käesoleva tegevusjuhendiga;

               (b)olema sõltumatu ja erapooletu;

               (c)vältima otsest ja kaudset huvide konflikti;

               (d)hoiduma ebasobivast või ebasobivana või erapoolikuna näivast käitumisest;

               (e)järgima rangeid käitumisnorme ning

               (f)mitte laskma end mõjutada isiklikest huvidest, välisest survest, poliitilistest tõekspidamistest, avalikust kuulsusest, lojaalsusest lepinguosalisele või kriitikakartusest.

               3.Vahekohtunik ei võta kaudselt ega otseselt ühtegi kohustust ega võta vastu ühtegi hüve, mis võiks takistada või tunduda takistavat vahekohtuniku ülesannete nõuetekohast täitmist.

               4.Vahekohtunik ei kasuta oma ametiseisundit vahekohtus isiklike või erahuvide edendamiseks. Vahekohtunik hoidub tegevusest, mis võib jätta mulje, et teised on tema suhtes eriseisundis, mis võiks teda mõjutada.

               5.Vahekohtunik ei lase rahalistel, ärilistel, erialastel, isiklikel ega sotsiaalsetel suhetel või kohustustel mõjutada oma käitumist ega otsuseid.

               6.Vahekohtunik väldib selliste suhete tekkimist või rahaliste huvide omandamist, mis võivad mõjutada tema erapooletust või mis võivad põhjendatult jätta ebasobiva käitumise või erapoolikuse mulje.

               III.
                     Avalikustamiskohustused

               7.Enne seda, kui vahekohtunikuks valitud kandidaat nõustub enda vahekohtunikuks nimetamisega lepingu artikli 50 (Vahekohtu moodustamine) kohaselt, avalikustab ta kõik huvid, suhted või küsimused, mis võivad mõjutada tema sõltumatust või erapooletust või mõistliku eelduse kohaselt tekitada menetluses ebasobiva käitumise või erapoolikuse mulje. Sel eesmärgil teeb kandidaat mõistlikes piirides kõik endast sõltuva, et selgitada välja kõik sellised huvid, suhted ja küsimused, sealhulgas finantshuvid, ameti- või tööalased või perekondlikud huvid.

               8.Punkti  7 kohane avalikustamiskohustus on pidev ülesanne, mis nõuab vahekohtunikult kõikide selliste huvide, suhete ja küsimuste avalikustamist, mis võivad tekkida menetluse mis tahes etapis.

               9.Kandidaat või vahekohtunik edastab kohe, kui ta sellest teada saab, teabe käesoleva tegevusjuhendi tegeliku või võimaliku rikkumise kohta majanduspartnerluslepingu komiteele, et lepinguosalised saaksid kõnealust teavet kaaluda.

               IV.
                     Vahekohtunike kohustused

               10.Vahekohtunikuks nimetamisega nõustudes on vahekohtunik valmis oma ülesandeid täitma ja ta täidab neid põhjalikult, kiiresti, ausalt ja hoolikalt kogu menetluse jooksul.

               11.Vahekohtunik käsitleb üksnes neid küsimusi, mis menetluses tõstatatakse ja mis on otsuse tegemisel vajalikud, ega delegeeri seda ülesannet ühelegi muule isikule.

               12.Vahekohtunik võtab kõik vajalikud meetmed tagamaks, et tema assistendid ja haldustöötajad on teadlikud käesoleva tegevusjuhendi II, III, IV ja VI osa kohastest kohustustest ning täidavad neid.

               V.
                     Endiste vahekohtunike kohustused

               13.Kõik endised vahekohtunikud väldivad tegevust, mis võivad tekitada mulje, et nad olid oma ülesannete täitmisel erapoolikud või said kasu vahekohtu otsusest.

               14.Kõik endised vahekohtunikud peavad täitma käesoleva tegevusjuhendi VI osas sätestatud kohustusi.

               VI.
                     Konfidentsiaalsus

               15.Vahekohtunik ei avalikusta ega kasuta kunagi talle määratud menetlusega seotud või sellise menetluse käigus saadud mitteavalikku teavet. Ta ei avalikusta ega kasuta mitte mingil juhul seda teavet selleks, et saada isiklikku kasu, tuua kasu kellelegi teisele või kahjustada teiste isikute huve.

               16.Vahekohtunik ei avalikusta vahekohtu otsust ega selle osa enne selle avalikustamist vastavalt lepingu 3. peatükile (Vaidluste lahendamise menetlus).

               17.Vahekohtunik ei avalda kunagi teavet vahekohtu nõupidamiste ega ühegi vahekohtuniku seisukohtade kohta ega tee avaldusi talle määratud menetluse kohta või menetletavate vaidlusküsimuste kohta.

               VII.
                     Kulud

               18.Iga vahekohtunik peab arvestust menetlusele kulunud aja ja oma kulude kohta ning esitab nende kohta lõpparuande, samuti peab ta arvestust oma assistentide ja haldustöötajate tööaja ja kulude kohta.

               VIII.
                     Vahendajad

               19.Käesolevat tegevusjuhendit kohaldatakse vahendajate suhtes mutatis mutandis.

               ****

                     (1)

                        ELT L 287, 21.10.2016, lk 3.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.4.2022
            COM(2022) 186 final
            2022/0129(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Tolliorganisatsiooni nõukogus seoses harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.
                     Kavandatav reguleerimisese

               Selles ettepanekus käsitletakse otsust, millega kehtestatakse seisukoht, mis võetakse liidu nimel Maailma Tolliorganisatsiooni (WCO) nõukogus seoses harmoneeritud süsteemi (HS) komitee kodukorra muutmise eelnõu kavandatava vastuvõtmisega.

               2.
                     Ettepaneku taust

               2.1.
                     Rahvusvaheline kaupade kirjelduse ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsioon

               Rahvusvahelise kaupade kirjelduse ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooni (edaspidi „leping“)
                  1
                eesmärk on hõlbustada rahvusvahelist kaubandust ning statistika kogumist, võrdlemist ja analüüsi, eelkõige rahvusvahelise kaubanduse kohta. Selle lisa sisaldab HSi nomenklatuuri ehk rahvusvahelist harmoneeritud süsteemi, mis võimaldab osalevatel riikidel kaubeldavad kaubad tolli jaoks ühisel alusel klassifitseerida. HSi nomenklatuur sisaldab eelkõige kaupade kirjeldust, mis on esitatud rubriikide ja alamrubriikidena, ja nende numbrilisi koode, mis põhinevad kuuenumbrilisel koodisüsteemil. HSi nomenklatuur vaadatakse läbi iga viie aasta järel
                  2
               . Seda kohaldab enam kui 200 maailma riiki ja majandusruumi, mis tähendab, et rohkem kui 98 % kõigist maailmas kaubeldavatest kaupadest on selle järgi klassifitseeritud.

               Leping jõustus 1. jaanuaril 1988.

               Euroopa Liit ja kõik selle liikmesriigid on lepingu osalised.

               2.2.
                     Maailma Tolliorganisatsioon (WCO)

               Maailma Tolliorganisatsioon (WCO), mis loodi 1952. aastal Tollikoostöö Nõukoguna, on sõltumatu valitsustevaheline organ, mille ülesanne on muuta tolliasutused tulemuslikumaks ja tõhusamaks. WCO pakub oma liikmetele mitmesuguseid konventsioone ja muid rahvusvahelisi instrumente ning tehnilist abi ja koolitusteenuseid. Praegu esindab WCO 184 tolliasutust kogu maailmas.

               WCO juhtorgan on nõukogu, mis tugineb oma ülesannete täitmisel sekretariaadi ning mitme tehnilise ja nõuandva komitee pädevusele ja oskustele.

               WCO tehniline komitee, kes vastutab lepinguga seotud ettevalmistustöö eest, on HSi komitee. HSi komitee põhiülesanded on järgmised:

               ·tagada HSi õigusaktide ühetaoline tõlgendamine ja kohaldamine, sh lepinguosaliste vaheliste klassifitseerimisvaidluste lahendamine, hõlbustades seeläbi kaubandust;

               ·teha HSi muutmise ja ajakohastamise ettepanekuid, et võtta arvesse tehnoloogia arengut, kaubandusstruktuuride muutusi ja kasutajate muid vajadusi;

               ·edendada HSi laialdast kohaldamist ning käsitleda sellega seotud üldisi ja poliitilisi küsimusi.

               HSi konventsiooni artikli 6 lõike 6 kohaselt peab harmoneeritud süsteemi komitee „[võtma] vastu oma kodukorra otsusega, mille poolt peab olema vähemalt kaks kolmandikku hääleõiguslikest liikmetest. Sel viisil vastuvõetud kodukorra peab kiitma heaks nõukogu.“

               HSi komitee kodukorra eeskirjas 26 on öeldud: „[n]eid eeskirju võib tervikuna või osaliselt muuta kooskõlas konventsiooni artikli 6 lõikega 6.“

               Liidu poolt WCOs võetavad seisukohad HSi kohta kooskõlastatakse liikmesriikidega. Liidul ja selle liikmesriikidel on WCO HSi komitees kokku ainult üks hääl. WCO nõukogus hääletab ELi pädevusse kuuluvates küsimustes, näiteks HSiga seotud küsimustes, EL kohtumisel osalevate liikmesriikide nimel.

               2.3.
                     WCO nõukogu kavandatav akt

               WCO nõukogul on kavas 23.–25. juunil 2022 toimuval 139. ja 140. istungil heaks kiita HSi komitee kodukorra 19. ja 20. eeskirja muudatused (edaspidi „kavandatav akt“).

               HSi komitee leppis 2019. aasta septembris 64. istungil konsensuse alusel kokku kodukorra 20. eeskirja muudatusettepanekus, et täpsustada reservatsioonidega seotud menetlust. Pandeemia tõttu ei ole seda küsimust veel WCO nõukogule heakskiitmiseks esitatud.

               2021. aasta septembris 68. istungil leppis HSi komitee kokku kodukorra 19. eeskirja muudatusettepanekus, et täpsustada hääletusmenetlust.

               Kodukorra 19. ja 20. eeskirja muudatusettepanekuid on selgitatud allpool.

               Kodukorra 19. eeskirja muudatused

               –Muutmiseelnõuga muudetakse 19. eeskirja kolmandat ja neljandat lõiku ning täpsustatakse seega, kuidas määratakse kindlaks häälteenamus (vähemalt kaks kolmandikku HSi komitee liikmete antud häältest), mis on vajalik, et HSi komitee saaks teha otsuseid HSi konventsiooni muutmise kohta, nt HSi nomenklatuuri muutmiseks ning muude lihthäälteenamust (rohkem kui 50 % komitee liikmete antud häältest) nõudvate otsuste tegemiseks, nt klassifitseerimisotsused, selgitavad märkused, klassifitseerimisarvamused.

               –Peaeesmärk on tagada, et mitme arutlusel oleva variandi korral järgitaks sujuvat ja läbipaistvat menetlust, nii et komitee otsuses on komitee liikmete valdav enamus toetanud varianti, mis on jäänud alles pärast väiksema toetusega variantide järkjärgulist kõrvalejätmist.

               –Muutmiseelnõu on esitatud allolevas tabelis (muudatused on alla joonitud):

                        Praegune tekst

                        Uus tekst

                        Kolmas lõik

                        Konventsiooni muudatusi käsitlevad otsused võetakse vastu vähemalt kahekolmandikulise enamusega komitee liikmete antud häältest.

                        Konventsiooni muudatusi käsitlevad otsused võetakse vastu vähemalt kahekolmandikulise enamusega komitee liikmete antud häältest.  Kui aga olemas on vähemalt kaks muudatusevarianti, järgib komitee variantide üheni vähendamiseks kõigepealt järkjärgulise hääletuse menetlust, nagu on kirjeldatud allpool lihthäälteenamusega hääletuse menetluses. Kui alles on jäänud vaid üks muudatusevariant, järgitakse lõplikul hääletamisel selle üle, kas muudatus heaks kiita või tagasi lükata, kahekolmandikulise häälteenamuse reeglit.

                        Neljas lõik

                        Muud otsused võetakse vastu komitee liikmete lihthäälteenamusega.

                        Muud otsused võetakse vastu komitee liikmete lihthäälteenamusega (rohkem kui 50 % häältest). Kui välja on pakutud rohkem kui kaks varianti ja ükski neist ei ole saanud üle 50 % komitee liikmete antud häältest, järgitakse lihthäälteenamusega hääletamisel järkjärgulise hääletamise menetlust, mille käigus vähendatakse võimalike variantide arvu, jättes järjest välja kõige vähem hääli saanud variandid, kuni kõige rohkem hääli saanud variant kogub rohkem kui 50 % komitee liikmete antud häältest.

               Kodukorra 20. eeskirja muudatused

               –Muutmiseelnõuga muudetakse 20. eeskirja esimest ja neljandat lõiku, millest saavad vastavalt teine ja esimene lõik, ning täpsustatakse, et WCO peasekretär peaks saama kätte talle esitatavad teated HSi komitee poolt läbi vaadatud küsimuse suunamise kohta WCO nõukogule või tagasi HSi komiteele uuesti läbivaatamiseks enne asjaomase ajavahemiku viimase päeva kella 24.00 (Brüsseli aja järgi).

               –See muudatus on eriti asjakohane WCO peakorterist erinevas ajavööndis asuvatele haldusasutustele, kelle teated võib WCO peasekretär olenevalt WCO sekretariaadi asukoha ajavööndist kätte saada pärast seda, kui selliste uuesti läbivaatamise taotluste esitamiseks ettenähtud ajavahemik on möödas.

               –Muutmiseelnõu on esitatud allolevas tabelis (muudatused on alla joonitud):

                        Praegune tekst

                        Uus tekst

                        Nõukogu otsuse nr 298 kohaselt võib peasekretär suunata konventsiooni artikli 8 lõike 2 alusel tekkinud küsimused konventsiooniosalise taotlusel otse komiteele tagasi, tingimusel et taotlus esitatakse kirjalikult hiljemalt komitee istungi lõpetamise kuule järgneva teise kuu lõpuks. Peasekretär lisab siis asjaomase küsimuse komitee järgmise istungi päevakorda uuesti läbivaatamiseks.

                        Kui eri konventsiooniosalised esitavad sama küsimusega seotud taotlused nii nõukogule kui ka komiteele suunamiseks või kui konventsiooniosaline ei täpsusta, kas küsimus tuleks suunata nõukogule või otse komiteele, suunatakse küsimus nõukogule. Peasekretär teavitab kõiki konventsiooniosalisi, kui ta on saanud taotluse suunata küsimus nõukogule või komiteele.

                        Konventsiooniosaline, kes esitab taotluse suunata küsimus nõukogule või komiteele, võib oma taotluse tagasi võtta igal ajal enne seda, kui nõukogu on küsimuse läbi vaadanud või komitee selle uuesti läbi vaadanud. Komitee vaatab aga küsimuse läbi, kui nõukogu on selle talle suunanud. Kui konventsiooniosaline võtab taotluse tagasi, loetakse komitee algne otsus heakskiidetuks, välja arvatud juhul, kui sama küsimusega tegeleva teise konventsiooniosalise taotluse suhtes ei ole veel otsust tehtud. Peasekretär teavitab konventsiooniosalisi, kui mõni taotlus on tagasi võetud.

                        Teateid peasekretärile küsimuse suunamiseks nõukogule või komiteele uuesti läbivaatamiseks vastavalt konventsiooni artikli 8 lõikele 2 ja nõukogu otsusele nr 298 ei või esitada enne järgmist päeva pärast komitee istungi lõppemist, kuid need tuleb esitada istungi lõpetamise kuule järgneva teise kuu lõpuks.

                        Kui konventsiooni artikli 8 lõike 3 ja nõukogu otsuse nr 298 kohaselt suunatakse küsimus või osa sellest komiteele uuesti läbivaatamiseks, esitab küsimuse uuesti läbivaatamist taotlev konventsiooniosaline peasekretärile vähemalt 60 päeva enne komitee järgmise istungi alguse kuupäeva märkuse uuesti läbivaatamise taotlemise põhjustega ja oma ettepanekutega küsimuse lahendamiseks. Peasekretär edastab selle märkuse teistele konventsiooniosalistele.

                        Teateid peasekretärile küsimuse suunamiseks nõukogule või komiteele uuesti läbivaatamiseks vastavalt konventsiooni artikli 8 lõikele 2 ja nõukogu otsusele nr 298 ei või esitada enne järgmist päeva pärast komitee istungi lõppemist, kuid need tuleb esitada istungi lõpetamise kuule järgneva teise kuu lõpuks.  Teade loetakse esitatuks, kui peasekretär saab selle kätte enne asjaomase ajavahemiku viimase päeva kella 24.00 (Brüsseli aja järgi).

                        Nõukogu otsuse nr 298 kohaselt võib peasekretär suunata konventsiooni artikli 8 lõike 2 alusel tekkinud küsimused konventsiooniosalise taotlusel otse komiteele tagasi, tingimusel et taotlus esitatakse eelmises lõigus täpsustatud ajavahemiku jooksul.  Peasekretär lisab siis asjaomase küsimuse komitee järgmise istungi päevakorda uuesti läbivaatamiseks.

                        Kui eri konventsiooniosalised esitavad sama küsimusega seotud taotlused nii nõukogule kui ka komiteele suunamiseks või kui konventsiooniosaline ei täpsusta, kas küsimus tuleks suunata nõukogule või otse komiteele, suunatakse küsimus nõukogule.  Peasekretär teavitab kõiki konventsiooniosalisi, kui ta on saanud taotluse suunata küsimus nõukogule või komiteele.

                        Konventsiooniosaline, kes esitab taotluse suunata küsimus nõukogule või komiteele, võib oma taotluse tagasi võtta igal ajal enne seda, kui nõukogu on küsimuse läbi vaadanud või komitee selle uuesti läbi vaadanud.  Komitee vaatab aga küsimuse läbi, kui nõukogu on selle talle suunanud.  Kui konventsiooniosaline võtab taotluse tagasi, loetakse komitee algne otsus heakskiidetuks, välja arvatud juhul, kui sama küsimusega tegeleva teise konventsiooniosalise taotluse suhtes ei ole veel otsust tehtud.  Peasekretär teavitab konventsiooniosalisi, kui mõni taotlus on tagasi võetud.

                        Kui konventsiooni artikli 8 lõike 3 ja nõukogu otsuse nr 298 kohaselt suunatakse küsimus või osa sellest komiteele uuesti läbivaatamiseks, esitab küsimuse uuesti läbivaatamist taotlev konventsiooniosaline peasekretärile vähemalt 60 päeva enne komitee järgmise istungi alguse kuupäeva märkuse uuesti läbivaatamise taotlemise põhjustega ja oma ettepanekutega küsimuse lahendamiseks.  Peasekretär edastab selle märkuse teistele konventsiooniosalistele.

               3.
                     Liidu nimel võetav seisukoht

               Kavandatava seisukohaga on kavas toetada HSi komitee kodukorra muutmise eelnõu.

               ELile on tähtis, et selline muudatus võetaks vastu, sest sellega soovitakse täpsustada HSi komitee otsustusprotsessi ja tagada, et otsused tehakse komitee liikmete vaieldamatu enamuse poolt.

               Liikmesriikidega konsulteeriti HS/WCO koordineerimisega tegelevas tolliekspertide rühmas ja nõukogus.

               Kavandatav seisukoht on seega järgmine:

               –liit peaks toetama kodukorra muudatuste vastuvõtmist;

               –vajaduse korral peaks liit toetama ka redaktsioonilisi lisamuudatusi, mille ettepaneku võib WCO sekretariaat teha.

               Kavandatav ELi seisukoht on kooskõlas kehtestatud tollipoliitika ja -tavadega, mida HSi komitee järgib.

               Kavandatav seisukoht on vajalik selleks, et EL saaks väljendada oma seisukohta järgmisel WCO nõukogu istungil.

               4.
                     Õiguslik alus

               4.1.
                     Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.
                     Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud: „Nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               Seepärast on menetlusõiguslik alus esildatud otsusele, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht ja mis käsitleb kavandatavat akti, ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.1.2.
                     Kohaldamine käesoleval juhul

               WCO nõukogu on lepinguga, täpsemalt 15. detsembri 1950. aasta Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga loodud organ. See on organ, mis vastavalt rahvusvahelise kaupade kirjelduse ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsioonile annab konventsiooniosalistele soovitusi nimetatud konventsiooni muutmiseks ning kiidab heaks HSi komitee kodukorra.

               WCO nõukogul on kavas juunis toimuval istungil kooskõlas HSi konventsiooni artikliga 6 heaks kiita HSi komitee kodukorra muudatus. Kui muudatus on heaks kiidetud, on sellel õiguslik toime ELi õigusnormidele, nimelt nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) 1. lisale. Seda põhjusel, et määruse artikli 1 lõike 2 punktis a on sätestatud: „2. Koondnomenklatuur hõlmab: a) harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri;“. Teine põhjus on, et muudatus mõjutab seda, kuidas toimub HSi komitees harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri tõlgendamise ja muutmisega seotud otsustamine ning järelikult ka seda, kuidas tõlgendatakse kombineeritud nomenklatuuri.

               Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seepärast on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.
                     Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.
                     Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.
                     Kohaldamine käesoleval juhul

               Kuna kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud tollitariifide tõlgendamisel järgitava otsustusprotsessiga ja rahvusvahelise lepingu kohaldamisega ühise kaubanduspoliitika raames ning HSi nomenklatuuri ja ELi kombineeritud nomenklatuuri rakendamisega, on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 31, artikli 43 lõige 2 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.
                     Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 31, artikli 43 lõige 2 ja artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               5.
                     Mõju eelarvele

               Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.

               2022/0129 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Tolliorganisatsiooni nõukogus seoses harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 31, artikli 43 lõiget 2 ja artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)
                     Euroopa Liit sõlmis nõukogu otsusega 87/369/EMÜ
                  41 rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooni (edaspidi „leping“), mis jõustus 1. jaanuaril 1988.

               (2)
                     Lepingu artikli 6 lõike 6 kohaselt peab harmoneeritud süsteemi komitee võtma vastu oma kodukorra otsusega, mille poolt on vähemalt kaks kolmandikku hääleõiguslikest liikmetest. Sel viisil vastu võetud kodukorra peab kiitma heaks nõukogu.

               (3)
                     Maailma Tolliorganisatsiooni (WCO) nõukogu kiidab oma juuni istungitel eeldatavasti heaks harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu. Muutmine kiidetakse heaks, tuginedes ettepanekule, mille koostas harmoneeritud süsteemi komitee ning viimistles lõplikult 18.–27. septembril 2019 toimunud 64. istungil ja 6.–28. septembril 2021 toimunud 68. istungil. Ettepanek jõustub selle vastuvõtmisel.

               (4)
                     On äärmiselt tähtis, et HSi komitee teeks oma otsused läbipaistval ja tõhusal viisil ning et need otsused pälviksid komitee liikmete võimalikult suure toetuse.

               (5)
                     Kuna WCO nõukogu peab harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu heaks kiitma, on asjakohane määrata kindlaks liidu nimel võetav seisukoht, sest pärast seda, kui muudetud kodukord on vastu võetud, on see liidu jaoks siduv ja võib mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87
                  52 I lisa.

               (6)
                     Seepärast on asjakohane, et liidu seisukoht peaks olema toetada harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu ja väiksemaid redaktsioonilisi või keelelisi muudatusi, mida võidakse pidada vajalikuks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel 2022. aasta juunis WCO nõukogu istungitel võetav seisukoht on toetada harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu vastavalt lisas esitatule.

               Liidu esindajad võivad ilma nõukogu täiendava otsuseta nõustuda väiksemate redaktsiooniliste või keeleliste muudatustega, võttes arvesse tulevaste WCO nõukogu istungite, liikmesriikidega konsulteerimise või kohapealsete koordineerimiskoosolekute ajal toimuvat arengut.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsus 87/369/EMÜ rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooni ja selle muutmisprotokolli sõlmimise kohta (EÜT L 198, 20.7.1987, lk 1).

                     (2)

                        Alates HSi nomenklatuuri kasutuselevõtust 1988. aastal on seda muudetud kuus korda. Muudatused jõustusid 1996., 2002., 2007., 2012., 2017. ja 2022. aastal.

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)
                  1
                        Nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsus 87/369/EMÜ rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooni ja selle muutmisprotokolli sõlmimise kohta (EÜT L 198, 20.7.1987, lk 1).

                     (5)
                  2
                        Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.4.2022
            COM(2022) 186 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Tolliorganisatsiooni nõukogus seoses harmoneeritud süsteemi komitee kodukorra muutmise eelnõu vastuvõtmisega

               LISA

               Kodukorra 19. eeskirja muudatused

                        Kolmas lõik

                        Konventsiooni muudatusi käsitlevad otsused võetakse vastu vähemalt kahekolmandikulise enamusega komitee liikmete antud häältest.  Kui aga olemas on vähemalt kaks muudatusevarianti, järgib komitee variantide üheni vähendamiseks kõigepealt järkjärgulise hääletuse menetlust, nagu on kirjeldatud allpool lihthäälteenamusega hääletuse menetluses. Kui alles on jäänud vaid üks muudatusevariant, järgitakse lõplikul hääletamisel selle üle, kas muudatus heaks kiita või tagasi lükata, kahekolmandikulise häälteenamuse reeglit.

                        Neljas lõik

                        Muud otsused võetakse vastu komitee liikmete lihthäälteenamusega (rohkem kui 50 % häältest). Kui välja on pakutud rohkem kui kaks varianti ja ükski neist ei ole saanud üle 50 % komitee liikmete antud häältest, järgitakse lihthäälteenamusega hääletamisel järkjärgulise hääletamise menetlust, mille käigus vähendatakse võimalike variantide arvu, jättes järjest välja kõige vähem hääli saanud variandid, kuni kõige rohkem hääli saanud variant kogub rohkem kui 50 % komitee liikmete antud häältest.

               Kodukorra 20. eeskirja muudatused

                        Teateid peasekretärile küsimuse suunamiseks nõukogule või komiteele uuesti läbivaatamiseks vastavalt konventsiooni artikli 8 lõikele 2 ja nõukogu otsusele nr 298 ei või esitada enne järgmist päeva pärast komitee istungi lõppemist, kuid need tuleb esitada istungi lõpetamise kuule järgneva teise kuu lõpuks.  Teade loetakse esitatuks, kui peasekretär saab selle kätte enne asjaomase ajavahemiku viimase päeva kella 24.00 (Brüsseli aja järgi).

                        Nõukogu otsuse nr 298 kohaselt võib peasekretär suunata konventsiooni artikli 8 lõike 2 alusel tekkinud küsimused konventsiooniosalise taotlusel otse komiteele tagasi, tingimusel et taotlus esitatakse eelmises lõigus täpsustatud ajavahemiku jooksul.  Peasekretär lisab siis asjaomase küsimuse komitee järgmise istungi päevakorda uuesti läbivaatamiseks.

                        Kui eri konventsiooniosalised esitavad sama küsimusega seotud taotlused nii nõukogule kui ka komiteele suunamiseks või kui konventsiooniosaline ei täpsusta, kas küsimus tuleks suunata nõukogule või otse komiteele, suunatakse küsimus nõukogule.  Peasekretär teavitab kõiki konventsiooniosalisi, kui ta on saanud taotluse suunata küsimus nõukogule või komiteele.

                        Konventsiooniosaline, kes esitab taotluse suunata küsimus nõukogule või komiteele, võib oma taotluse tagasi võtta igal ajal enne seda, kui nõukogu on küsimuse läbi vaadanud või komitee selle uuesti läbi vaadanud.  Komitee vaatab aga küsimuse läbi, kui nõukogu on selle talle suunanud.  Kui konventsiooniosaline võtab taotluse tagasi, loetakse komitee algne otsus heakskiidetuks, välja arvatud juhul, kui sama küsimusega tegeleva teise konventsiooniosalise taotluse suhtes ei ole veel otsust tehtud.  Peasekretär teavitab konventsiooniosalisi, kui mõni taotlus on tagasi võetud.

                        Kui konventsiooni artikli 8 lõike 3 ja nõukogu otsuse nr 298 kohaselt suunatakse küsimus või osa sellest komiteele uuesti läbivaatamiseks, esitab küsimuse uuesti läbivaatamist taotlev konventsiooniosaline peasekretärile vähemalt 60 päeva enne komitee järgmise istungi alguse kuupäeva märkuse uuesti läbivaatamise taotlemise põhjustega ja oma ettepanekutega küsimuse lahendamiseks.  Peasekretär edastab selle märkuse teistele konventsiooniosalistele.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.4.2022
            COM(2022) 202 final
            2022/0144(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega organisatsioonis

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku taust

               ELis kehtiv sadamariigi kontrolli süsteem on sätestatud direktiivis 2009/16/EÜ (muudetud kujul). Sadamariigi kontroll liidus põhineb alates 1982. aastast kehtival sadamariigi kontrolli käsitleval vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumil (edaspidi „Pariisi memorandum“). Direktiiv 2009/16/EÜ (muudetud) sisaldab Pariisi memorandumiga seotud menetlusi ja vahendeid. Pariisi memorandumi osalised on kõik ELi mereäärsed liikmesriigid ning Island, Kanada, Norra, Vene Föderatsioon ja Ühendkuningriik. Euroopa Liit ei ole Pariisi memorandumi liige.

               Selleks et sadamariigi kontroll liidus toimiks, on Pariisi memorandumi raames vaja igal aastal vastu võtta teatav arv otsuseid. Need otsused võetakse vastu konsensuse alusel sadamariigi kontrollikomitee iga-aastasel koosolekul, mis toimub maikuus. Direktiiviga 2009/16/EÜ muutuvad Pariisi memorandumi asjakohase pädeva asutuse poolt vastu võetud otsused ELi liikmesriikidele siduvaks.

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse seisukoha kohta, mis võetakse liidu nimel sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu Pariisi memorandum, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.

               Pärast Venemaa Föderatsiooni sissetungi Ukrainasse sai Pariisi memorandumi sekretariaat 14. märtsil 2022 Ukraina taristuministrilt Oleksandr Kubrakovilt kirja. Kirjas taotletakse, et Pariisi memorandumi alusel i) ei peetaks pärast sadamariigi kontrolli alusetult kinni Ukraina lipu all sõitvaid laevu, ii) et Venemaa Föderatsioon jäetaks Pariisi memorandumist välja ja iii) et ei tunnustataks Venemaa Föderatsiooni mereadministratsiooni nimel välja antud tunnistusi.

               Esimest taotlust ehk seda, et Ukraina laevu ei peetaks alusetult kinni, käsitleti Pariisi memorandumi 2. märtsi 2022. aasta ringkirjas PSCircular 101 („Guidance on repatriation of seafarers due to situation in Ukraine“). Ringkirjaga PSCircular 101 teatatakse liikmete ametiasutustele, et praeguses olukorras on vaja paindlikkust, sealhulgas seoses meremeeste repatrieerimisega, 2006. aasta meretöönormide konventsiooniga, 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni alusel välja antud tunnistustega ning arstitõenditega. Kui olukorra muutumine seda nõuab, võidakse Pariisi memorandumi raames kaaluda ringkirja PSCircular 101 täiendavat kohandamist.

               Seoses taotlusega Venemaa Föderatsiooni liikmesuse kohta Pariisi memorandumis tuleks märkida, et Venemaa Föderatsioonil keelati juurdepääs sadamakontrolli vahendile ja kontrolliandmebaasile (THETIS PSC, ette nähtud direktiivi 2009/16/EÜ artikliga 24) ning selle kasutamine. See tähendab, et Venemaa Föderatsiooni osalemine Pariisi memorandumi töös on juba olnud väga piiratud ja ilma sellele andmebaasile juurdepääsuta ei saa Venemaa Föderatsioon täita oma Pariisi memorandumist tulenevaid kohustusi ega anda oma panust Pariisi memorandumi töösse.

               Kuigi ELi liikmesriigid on üksmeelel selles, et Venemaa Föderatsiooni vastu tuleks võtta meetmeid, ei sisalda memorandum ega ükski poliitiline juhis ühtegi korda ega mehhanismi liikmete väljaarvamiseks Pariisi memorandumist. Lisaks väljaarvamisele on oma seisukohta väljendanud liikmed eelistanud peatada liikmesus kuni edasise teatamiseni. Kuigi vahetu õigusmõju oleks sarnane väljaarvamisega, ei ole see meede nii püsiv. Peatamine võimaldaks täiendavalt kaaluda vajadust Pariisi memorandumist täieliku väljaarvamise järele ja selle saab asjaolude muutumise korral ümber pöörata. Memorandumis ei ole aga sätteid liikmesuse peatamise kohta.

               Pariisi memorandumi eesistuja on teinud ettepaneku viia enne 16.–20. maiks 2022 kavandatud sadamariigi kontrollikomitee (PSCC55) iga-aastast koosolekut läbi Pariisi memorandumi kirjalik menetlus, et otsustada Venemaa Föderatsiooni liikmesuse peatamise üle. Seda tehtaks selleks, et see tundlik küsimus ei varjutaks PSCC55 koosolekut.

               2.Liidu nimel võetav seisukoht

               Võttes arvesse olukorra tõsidust, on asjakohane i) nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 5 esitatud lähenemisviisiga mitte pidada pärast sadamariigi kontrolli alusetult kinni Ukraina lipu all sõitvaid laevu, ii) peatada Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis vastavalt rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 62 lõikele 3 vastusena Venemaa provotseerimata ja põhjendamatule sissetungile Ukrainasse, iii) nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 7 esitatud lähenemisviisiga Venemaa Föderatsiooni poolt välja antud seadusjärgsete tunnistuste tunnustamise kohta.

               Lisatud tekst on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohane ettepanek liidu seisukoha kohta, mille võtab vastu nõukogu. Eesmärk on nõustuda Pariisi memorandumi dokumendis PSCC55/11.1 esitatud meetmetega. ELi seisukoha üksikasjad on lisatud nõukogu otsuse eelnõule 1. lisana.

               Direktiiviga 2009/16/EÜ on toodud Pariisi memorandumi menetlused, vahendid ja tegevus liidu õiguse kohaldamisalasse. Seepärast kuulub Pariisi memorandum ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 viimase osa kohaselt liidu ainuvälispädevusse.

               3.Õiguslik alus

               Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 100 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha suhtes, mille võtavad ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid Pariisi memorandumi raames.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ sadamariigi kontrolli kohta (muudetud) on õiguslik alus selliste põhimõtete kehtestamiseks, mida liikmesriigid peavad Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees järgima.

               Pariisi memorandumi raames vastuvõetavad aktid on õigusliku toimega aktid. Kavandatavatel aktidel on õiguslik mõju, kuna need võivad otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide, nimelt direktiivi 2009/16/EÜ sisu. See tuleneb sellest, et direktiiviga 2009/16/EÜ on toodud Pariisi memorandumi menetlused, vahendid ja tegevus liidu õiguse kohaldamisalasse. Lisaks on Venemaa Föderatsiooni Pariisi memorandumi liikmesuse peatamine korralduslikku laadi akt, mis mõjutab Pariisi memorandumi raames otsuste tegemise viisi.

               Kavandatavad aktid ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku. Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               2022/0144 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega organisatsioonis

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Sadamariigi kontrolli käsitlevale vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumile (edaspidi „Pariisi memorandum“) kirjutati alla 26. jaanuaril 1982 Pariisis ja see jõustus 1. juulil 1982. Pariisi memorandumi liikmeteks on 27 mereadministratsiooni (Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Island, Itaalia, Kanada, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Madalmaad, Malta, Norra, Prantsusmaa, Poola, Portugal, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Sloveenia, Soome, Taani, Venemaa Föderatsioon ja Ühendkuningriik). Liit ei ole Pariisi memorandumi liige.

               (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/16/EÜ
                  1
                on sätestatud sadamariigi kontrolli reguleeriv liidu õiguskord, millega on sõnastatud ümber selles valdkonnas alates 1995. aastast kehtinud liidu õigusaktid ja neid tugevdatud. Liidu õiguskord põhineb Pariisi memorandumil.

               (3)Liidu liikmesriikide puhul on direktiiviga 2009/16/EÜ toodud Pariisi memorandumi menetlused, vahendid ja tegevus liidu õiguse kohaldamisalasse. Selle direktiiviga muutuvad teatavad Pariisi memorandumi asjakohase pädeva asutuse vastu võetud otsused liidu liikmesriikidele siduvaks.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel Pariisi memorandumi raames võetav seisukoht, kuna kavandatavad aktid võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse, nimelt direktiivi 2009/16/EÜ sisu. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.

               (5)Euroopa Ülemkogu mõistis oma 24. veebruari 2022. aasta järeldustes kõige karmimalt hukka Venemaa Föderatsiooni provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni Ukraina vastu. Oma 24.–25. märtsil 2022 toimunud kohtumisel märkis Euroopa Ülemkogu, et Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu rikub rängalt rahvusvahelist õigust, ning kordas nõudmist, et Venemaa lõpetaks viivitamata sõjalise agressiooni Ukraina territooriumil.

               (6)Seoses Venemaa Föderatsiooni sissetungiga Ukrainasse sai Pariisi memorandumi sekretariaat 14. märtsil 2022 Ukraina taristuministrilt kirja. Kirjas taotletakse, et Pariisi memorandumi alusel ei peetaks pärast sadamariigi kontrolli alusetult kinni Ukraina lipu all sõitvaid laevu, et Venemaa Föderatsioon arvataks Pariisi memorandumist välja ja et ei tunnustataks Venemaa Föderatsiooni mereadministratsiooni nimel välja antud tunnistusi.

               (7)Esimest taotlust ehk seda, et Ukraina laevu ei peetaks alusetult kinni, käsitleti Pariisi memorandumi 2. märtsi 2022. aasta ringkirjas PSCircular 101 („Guidance on repatriation of seafarers due to situation in Ukraine“). Ringkirjaga PSCircular 101 teatatakse liikmete ametiasutustele, et praeguses olukorras on vaja paindlikkust, sealhulgas seoses meremeeste repatrieerimisega, 2006. aasta meretöönormide konventsiooniga, 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooni alusel välja antud tunnistustega ning arstitõenditega. Kui olukorra muutumine seda nõuab, võidakse Pariisi memorandumi raames kaaluda ringkirja PSCircular 101 täiendavat kohandamist. See seisukoht tuleks edastada Ukraina ametiasutustele.

               (8)Seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesust käsitleva taotlusega tuleks märkida, et Venemaa Föderatsioonil keelati juurdepääs sadamakontrolli vahendile ja kontrolliandmebaasile (THETIS PSC, ette nähtud direktiivi 2009/16/EÜ artikliga 24) ning selle kasutamine. See tähendab, et Venemaa Föderatsiooni osalemine Pariisi memorandumi töös on juba olnud väga piiratud ja ilma sellele andmebaasile juurdepääsuta ei saa Venemaa Föderatsioon täita oma Pariisi memorandumist tulenevaid kohustusi.

               (9)Memorandumis ega üheski poliitilises juhises ei ole sätestatud korda ega mehhanismi liikmete eemaldamiseks vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumist. Lisaks Pariisi memorandumist väljaarvamisele on üks alternatiiv peatada liikmesus kuni edasise teatamiseni. Kuigi vahetu õigusmõju oleks sarnane väljaarvamisega, ei ole see meede nii püsiv. Ent memorandumis puuduvad ka peatamist käsitlevad sätted. Peatamine võimaldab täiendavalt kaaluda vajadust Pariisi memorandumist täieliku väljaarvamise järele ja peatamise saab asjaolude muutumise korral ümber pöörata.

               (10)Euroopa Liit kui ülemaailmne osaleja on ÜRO
                  2
                ning muude mitmepoolsete foorumite ja protsesside keskmes, et võtta Venemaa Föderatsioon vastutusele provotseerimata ja põhjendamatu sissetungi eest Ukrainasse, viia tema väed välja ning tagada Ukraina suveräänsuse, sõltumatuse ja territoriaalse terviklikkuse täielik austamine tema rahvusvaheliselt tunnustatud piirides. Venemaa provotseerimata ja põhjendamatu sissetungiga Ukrainasse rikutakse tõsiselt ÜRO põhikirja artikli 2 lõiget 4, millega keelatakse jõuga ähvardamine või jõu kasutamine mis tahes riigi territoriaalse terviklikkuse või poliitilise sõltumatuse vastu.

               (11)Võttes arvesse eespool öeldut ja olukorra tõsidust ning seni, kuni Venemaa Föderatsioon ei järgi ÜRO põhikirja põhimõtteid ja oma rahvusvahelisi kohustusi, on asjakohane peatada Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis kooskõlas rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 62 lõikega 3 vastusena Venemaa provotseerimata ja põhjendamatule sissetungile Ukrainasse.

               (12)Seoses kolmanda taotlusega mitte tunnustada Venemaa Föderatsiooni mereadministratsiooni poolt välja antud tunnistusi, tuleb märkida, et need tunnistused on välja antud kooskõlas rahvusvaheliste konventsioonidega ja Venemaa Föderatsioon on edasi Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni liige ning Pariisi memorandumi raames ei ole õigust selliseid tunnistusi mitte tunnustada. See seisukoht tuleks edastada Ukraina ametiasutustele.

               (13)Liit ei ole Pariisi memorandumi osaline. Liidu seisukoha esitavad seega ühiselt tegutsedes liidu liikmesriigid, kes on Pariisi memorandumi liikmed.

               (14)Seepärast on vaja volitada liikmesriike tegutsema kooskõlas liidu nimel võetava seisukohaga.

               (15)Selleks et teha otsus peatada Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis, on oluline teha sadamariigi kontrollikomitees koostööd Pariisi memorandumis osalevate kolmandate riikidega (Island, Kanada, Norra ja Ühendkuningriik),

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi (edaspidi „Pariisi memorandum“) kontekstis võetav seisukoht seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega Pariisi memorandumis on esitatud käesoleva otsuse 1. lisas.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 nimetatud seisukoha esitavad ühiselt liidu liikmesriigid, kes on Pariisi memorandumi liikmed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/16/EÜ, mis käsitleb sadamariigi kontrolli (ELT L 131, 28.5.2009, lk 57).

                     (2)

                        Vt ÜRO Peaassamblee 2. märtsi 2022. aasta 11. erakorralisel istungjärgul vastu võetud ÜRO Peaassamblee resolutsioon ES-11/1 „Ukraina vastu suunatud agressioon“ ning ÜRO Inimõiguste Nõukogu 4. märtsi 2022. aasta resolutsioon 49/1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.4.2022
            COM(2022) 202 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees seoses Venemaa Föderatsiooni liikmesusega organisatsioonis

               LISA

               Dokumendiga PSCC55 seotud dokument PSCC55/11.1

               Liidu seisukoht on järgmine:

               (1)nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 5 esitatud lähenemisviisiga Ukraina lipu all sõitvate laevade kinnipidamise kohta Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi osaliste sadamates;

               (2)toetada aktiivselt Venemaa Föderatsiooni liikmesuse peatamist Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi raames, arvestades riigi provotseerimata ja põhjendamatut sõjalist agressiooni Ukraina vastu;

               (3)püüda saavutada üksmeel Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi muude osalistega kui Venemaa Föderatsioon, et peatada tähtajatult Venemaa Föderatsiooni liikmesus Pariisi memorandumis;

               (4)nõustuda dokumendi PSCC55/11.1 lõikes 7 esitatud lähenemisviisiga Venemaa Föderatsiooni välja antud seadusjärgsete tunnistuste tunnustamise kohta.