				|

		52012PC0650

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid ja territooriumid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid ja territooriumid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud /* COM/2012/0650 final - 2012/0309 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1. Ettepaneku üldine taust ja põhjused
Kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu
artikli 62 lõike 2 punkti b alapunktiga i võttis nõukogu
vastu nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001,[1] milles on loetletud kolmandad
riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa (nn negatiivne
nimekiri, I lisa), ja kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest
vabastatud (nn positiivne nimekiri, II lisa). EÜ asutamislepingu
artiklis 61 nimetati neid nimekirju selliste kõrvalmeetmete hulgas, mis on
otseselt seotud isikute vaba liikumisega vabadusel, turvalisusel ja õigusel
rajaneva ala piires. Uus asjakohane õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 77 lõike 2 punkt a.
Kolmandad riigid, kelle kodanike suhtes kehtib
viisanõue, ja kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest vabastatud,
määratakse kindlaks igal üksikjuhul eraldi ja sealjuures hinnatakse hoolikalt
mitmesuguseid kriteeriume, mis hõlmavad muu hulgas ebaseaduslikku sisserännet,
avalikku korda ja julgeolekut ning Euroopa Liidu välissuhteid kolmandate
riikidega, kusjuures arvesse võetakse ka mõju piirkondlikule ühtekuuluvusele ja
vastastikkuse põhimõtte järgimisele. Avaliku korra ja ebaseadusliku sisserände
puhul tuleks erilist tähelepanu pöörata ka asjaomaste kolmandate riikide välja
antud reisidokumentide turvalisusele.
Kuna määruses (EÜ) nr 539/2001
kolmandate riikide kohta sätestatud kriteeriumid võivad aja jooksul muutuda,
tuleks positiivne ja negatiivne nimekiri korrapäraselt läbi vaadata. Euroopa
Ülemkogu soovis 2009. aastal vastuvõetud Stockholmi programmis
selgesõnaliselt, et komisjon vaataks korrapäraselt läbi nimekirjad kolmandatest
riikidest, kelle kodanike suhtes kehtib või ei kehti viisanõue, ning kasutaks
selleks asjakohaseid kriteeriume ebaseadusliku sisserände, avaliku korra ja
julgeoleku kohta, võttes ühtlasi arvesse ELi sise- ja välispoliitilisi
eesmärke.
Seetõttu on määrust (EÜ) nr 539/2001
pärast selle vastuvõtmist muudetud kaheksa korda,[2] viimati 2010. aastal
selleks, et kanda positiivsesse nimekirja Taiwan ja viisanõude kaotamise üle
peetud dialoogide tulemusena ka Albaania ning Bosnia ja Hertsegoviina.
Euroopa Parlamendis ja nõukogus käivad
läbirääkimised määruse (EÜ) nr 539/2001 järgmiste muudatuste üle,
mille ettepanekud komisjon on teinud[3]:
näha ette kaitseklausel, mis võimaldab positiivses nimekirjas oleva kolmanda
riigiga kehtestatud viisavabadusrežiimi ajutist peatamist, juhul kui tekib
hädaolukord; suurendada õiguskindlust ja näha selleks ette eeskirjad teatavate
olukordade puhuks, mida seni määrusega ei reguleerita; kohandada sätteid, et
võtta arvesse Lissaboni lepingust ja teisestest õigusaktidest tingitud
hiljutisi muudatusi, näiteks viisaeeskirja (nõukogu määrus
(EÜ) nr 810/2009[4]).
Määrusele (EÜ) nr 539/2001 lisatud
nimekirjad tuleb kõnealuses määruses kindlaksmääratud asjakohaste kriteeriumide
alusel korrapäraselt läbi vaadata.
Nende nimekirjade läbivaatamise kaudu tuleb
tagada, et:
·
kolmandate riikide nimekirjad oleksid kooskõlas
määruse põhjenduses 5 sätestatud kriteeriumidega, eelkõige ebaseadusliku
sisserände ja avaliku korra kriteeriumiga, ning et vajaduse korral kantaks
kolmandad riigid määruse ühest lisast teise üle;
·
vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 77 lõike 2 punktile a määrataks määruses kõikide
kolmandate riikide puhul kindlaks, kas nende kodanikelt nõutakse viisat või nad
on sellest nõudest vabastatud.
2. Ettepaneku osad
2.1 Kolmandate riikide kandmine negatiivsest
nimekirjast (I lisa) positiivsesse nimekirja (II lisa)
Määruse (EÜ) nr 539/2001 varasemate
muutmiste korral kasutatud lähenemisviisi järgides palus komisjon nimekirjade korrapärase
läbivaatamise tarbeks liikmesriikidel kontrollida, kas nende arvates vastavad
praegused määruse lisad määruses kindlaksmääratud kriteeriumidele.
Liikmesriigid ei teinud ühtegi ettepanekut kolmandate riikide ülekandmiseks
positiivsest nimekirjast negatiivsesse nimekirja. Komisjonile esitati vaid
soovitused mitme kolmanda riigi ülekandmiseks negatiivsest nimekirja
positiivsesse nimekirja. Teatavad kolmandad riigid pöördusid ise komisjoni
poole ja soovisid enda kandmist positiivsesse nimekirja. Komisjon analüüsis
liikmesriikidelt (komisjon sai 20 vastust) ja muudest allikatest, sh asjaomaste
kolmandate riikide eest vastutavatelt ELi delegatsioonidelt saadud teavet ning
Eurostatilt saadud statistikat sisserände, varjupaigaküsimuste ja
ebaseaduslikku rännet tõkestavate meetmete kohta[5].
Analüüsi tulemusel jõudis komisjon järeldusele, et praeguses etapis tuleks
alljärgnevates punktides loetletud riigid ja Briti kodanikud kanda
positiivsesse nimekirja.
2.1.1 Kariibi mere saareriigid
Komisjon analüüsis
iga liikmesriikide soovitatud kolmanda riigi kohta saadud teavet, sealhulgas
statistikat. Erilist tähelepanu pööras ta riikide majandusliku ja sotsiaalse
arengu tasemele, sellega kaasnevale ELi suunduva ebaseadusliku sisserände
ohule, välissuhetele ja piirkondliku ühtsuse küsimusele.
Komisjon jõudis
järeldusele, et Dominica, Granada, Saint Lucia, Saint Vincenti ja Grenadiinide
ega Trinidadi ja Tobago kodanikelt viisa nõudmine ei ole enam põhjendatud.
Paljud liikmesriigid soovitasid nende riikide kandmist negatiivsest nimekirjast
positiivsesse nimekirja. Need viis riiki ei kujuta ELi liikmesriikide jaoks
ebaseadusliku sisserände ohtu ega ohusta nende avalikku korda ja julgeolekut
vastavalt määruse põhjenduses 5 sätestatud kriteeriumidele. Lisaks on need
demokraatlikud riigid, kus on hea elatustase ning stabiilne majandus ja
majanduskasv. Nad on tõendanud oma suutlikkust tulla toime praeguse üleilmse
majanduskriisiga ning parandada juba niigi häid suhteid ELi ja rahvusvaheliste
finantseerimisasutustega. Määruse (EÜ) nr 539/2001 2006. aasta
muudatustega[6]
kanti neli samas piirkonnas asuvat riiki positiivsesse nimekirja ning nende
riikide kodanike viisanõudest vabastamise tulemusel ei ole suurenenud
ebaseaduslik ränne ega halvenenud julgeolekuolukord. Seega teeb komisjon
ettepaneku kanda Dominica, Granada, Saint Lucia, Saint Vincenti ja Grenadiinid
ning Trinidadi ja Tobago negatiivsest nimekirjast positiivsesse nimekirja.
Tasub ka märkida,
et neljal liikmesriigil (Hispaania, Madalmaad, Prantsusmaa ja Saksamaa) on
Trinidadis ja Tobagos esindus. Vaid ühel liikmesriigil (Prantsusmaa) on
konsulaat Saint Lucias, mis on populaarne turismisihtkoht. Kuna Dominicas,
Granadas ning Saint Vincentis ja Grenadiinides ei ole ühegi liikmesriigi
esindust, peavad nende riikide kodanikud taotlema Schengeni viisat välismaal,
mis on üsna kulukas. Nii Granadal kui ka Saint Lucial on Schengeni
liikmesriikides vaid üks esindus ning saatkond Ühendkuningriigis.
Kõigile ELi
kodanikele kehtib Trinidadis ja Tobagos praegu viisavabadus, kuigi erinevatel
tingimustel ja erinevaks riigis viibimise ajaks (Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi
Vabariigi, Poola, Bulgaaria, Rumeenia, Ungari, Leedu, Läti ja Eesti kodanikud
võivad riigis ilma viisata viibida kuu aega). Ülejäänud neljas Kariibi mere
saarte riigis võivad kõik ELi liikmesriikide kodanikud ilma viisata viibida
kuni 180 päeva.
Avaliku korra ja
ebaseadusliku sisserände puhul tuleks erilist tähelepanu pöörata ka asjaomaste
kolmandate riikide välja antud reisidokumentide turvalisusele. Määruse viimase
muutmise ajal märkis komisjon, et edaspidi võib positiivsesse nimekirja
kandmine sõltuda sellest, kas on täidetud eritingimused reisidokumentide
turvalisuse kohta. Nii seati Lääne-Balkani piirkonna riikidele kõnealuse
piirkonna varasema passisüsteemi puuduste ja neist tingitud probleemide tõttu
tingimus, et nende kandmiseks negatiivsest nimekirjast positiivsesse nimekirja
peavad nad kasutusele võtma biomeetrilised passid. Arvestades aga käesoleva
muudatusega hõlmatud riikides kehtivate CARICOMi (Kariibi Ühendus) reisidokumentide
suurt turvalisust ning piirkondlikku ühtsust sama piirkonna riikidega, kes
kanti hiljuti määruse (EÜ) nr 539/2001 muudatusega (määrus
(EÜ) nr 1932/2006) positiivsesse nimekirja, ei tuleks Dominica,
Granada, Saint Lucia, Saint Vincenti ja Grenadiinide ning Trinidadi ja Tobago
positiivsesse nimekirja kandmiseks nõuda neis riikides biomeetrilise passi
kasutuselevõtmist. Nimetatud kolmandates riikides kehtivad väga turvalised
masinloetavad CARICOMi passid, mis kavatsetakse lähitulevikus biomeetriliste
passide vastu välja vahetada.
Selleks et tagada
järjepidevus Kariibi mere piirkonna riikide suhtes kehtestatud varasemate
viisavabastustega, millel ei ole olnud negatiivseid tagajärgi, ning muuta
tulevikus kolmekuuline lühiajaline riigis viibimine kuuekuulise ajavahemiku
jooksul asjaomaste riikidega vastastikku täiesti viisavabaks (mis praegu
Trinidadi ja Tobago puhul ei kehti), tuleks nende riikide kodanike viisanõudest
vabastamist hakata kohaldama alles siis, kui Euroopa Liidu ja asjaomaste
riikide vahel on sõlmitud viisavabadusleping ja see on jõustunud.
2.1.2. Vaikse ookeani saareriigid
Olles uurinud ebaseaduslikku sisserännet,
avalikku korda ja julgeolekut ning ELi välissuhteid puudutavate kriteeriumide
täitmist, leiab komisjon, et Belau, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli saared,
Mikroneesia, Nauru, Saalomoni saared, Samoa, Tonga, Tuvalu ja Vanuatu tuleks
kanda määruse (EÜ) nr 539/2001 positiivsesse nimekirja.
Värskeima statistika kohaselt ei kujuta ükski
neist riikidest ELile ebaseadusliku sisserände ohtu.
Neis väljastatavad passid on masinloetavad[7] ja sisaldavad piisavalt
turvaelemente. Samadel põhjustel, mis Kariibi mere saarte riikide puhul, ei
tuleks Vaikse ookeani saarte riikide kodanikele viisavabaduse kehtestamiseks
nõuda biomeetrilise passi kasutuselevõtmist.
Vaid kahel liikmesriigil on kõnealustes
riikides esindused: Portugalil Ida-Timoris ja Prantsusmaal Vanuatul.
Liikmesriikide vähese esindatuse tõttu piirkonnas võib Schengeni viisa
taotlemine sealsetele elanikele väga kulukas olla.
Ka Fidži kuulub kõnealusesse piirkonda, kuid
arvestades riigi poliitilist olukorda ja edusammude puudumist Cotonou lepingu
oluliste nõuete järgimisel, ei peeta tema kandmist positiivsesse nimekirja
asjakohaseks.
Piirkonnas asub ka Paapua Uus-Guinea, mis on
rahvaarvu ja pindala poolest teistest piirkonna riikidest väga erinev. Peale
selle valitseb riigis praegu keeruline poliitiline olukord, mis takistab selles
etapis tema lisamist viisanõudest vabastatud riikide nimekirja.
Suurem osa
kõnealustest Vaikse ookeani saarte riikidest on kehtestanud enamiku
liikmesriikide kodanikele viisavabaduse. Kuid selleks, et muuta tulevikus
kolmekuuline lühiajaline riigis viibimine kuuekuulise ajavahemiku jooksul
kõnealuste Vaikse ookeani saarte riikidega vastastikku täiesti viisavabaks ning
tagada järjepidevus varasemate viisavabastustega, tuleks nende riikide kodanike
viisanõudest vabastamist hakata kohaldama alles siis, kui Euroopa Liidu ja
kõnealuste riikide vahel on sõlmitud viisavabadusleping ja see on jõustunud.
2.1.3. Teatavad Briti kodanike kategooriad
Määruse (EÜ) nr 539/2001
2006. aasta muudetud versioonis[8]
püüti selgitada selliste Briti kodanike olukorda, kes ei ole Suurbritannia ja
Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kodanikud ELi õiguse tähenduses. Üks selliste
kodanike rühm (British Nationals (Overseas)) esitati II lisa uues
osas ning ülejäänud (British Overseas Territories Citizens, kellel ei
ole õigust asuda elama Ühendkuningriigis; British Overseas Citizens; British
Subjects, kellel ei ole õigust asuda elama Ühendkuningriigis; British
Protected Persons) loetleti I lisa uues osas. Sellist eristamist peeti
tollal vajalikuks muu hulgas arvatava ebaseadusliku sisserände ohu tõttu.
Väga väike piirilt tagasisaadetute ja piiri
ebaseaduslikul ületamisel kinnipeetute arv viimasel kolmel aastal näitab aga
seda, et Briti kodanikud, kelle suhtes kehtib viisanõue, ei kujuta Schengeni
alale ebaseadusliku sisserände ohtu. Teatavatel sellistel kodanikel on õigus
asuda elama Ühendkuningriigis. Pealegi elab enamik neist Kariibi mere saartel
(Bermuda, Turks ja Caicos, Montserrat jne), mis on väga sarnased teiste sama
piirkonna riikidega, keda järk-järgult II lisasse üle kantakse (vt
punkt 2.1.1). Piirkondliku ühtsuse huvides tuleks kõnealuseid Briti
kodanikke kohelda nende riikide kodanikega ühtemoodi. Hinnanguliselt kuulub
praegu I lisas loetletud nelja Briti kodanike rühma vähem kui 300 000
inimest.
Briti kodanike reisidokumendid on turvalised,
kuna need on valmistatud Ühendkuningriigis rangete tehniliste nõuete kohaselt.
Need dokumendid on masinloetavad ja sisaldavad mitmesuguseid turvaelemente.
2.2. Negatiivse nimekirja (I lisa)
ajakohastamine: Lõuna-Sudaani lisamine
Lõuna-Sudaan kuulutas 9. juulil
2011. aastal ametlikult välja oma sõltumatuse Sudaanist, kes kuulub
negatiivsesse nimekirja. Riigist sai 14. juulil 2011. aastal ÜRO liige.
Seepärast tuleb Lõuna-Sudaan I lisasse lisada.
3. Peamised organisatsioonid ja eksperdid,
kellega konsulteeriti
Konsulteeriti liikmesriikidega.
4. Mõju hindamine
Ei olnud vajalik.
5. Õiguslik alus
Määrus (EÜ) nr 539/2001 põhines
algselt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 62 lõike 2
punkti b alapunktil i. Euroopa Liidu toimimise lepingut arvesse
võttes on käesolev ettepanek kõnealuse aluslepingu artikli 77 lõike 2
punkti a kohaselt ühise viisapoliitika edasiarendamine.
6. Proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõte
Määruses (EÜ) nr 539/2001 on
loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema
viisa (negatiivne nimekiri), ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on
sellest nõudest vabastatud (positiivne nimekiri).
Otsus muuta nimekirju või kanda riik
negatiivsest nimekirjast positiivsesse nimekirja või positiivsest nimekirjast
negatiivsesse nimekirja kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77
lõike 2 punkti a kohaselt ELi ainupädevusse.
7. Vahendi valik
Määrust (EÜ) nr 539/2001 tuleb muuta
määrusega.
8. Mõju eelarvele
Muutmisettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
2012/0309 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001,
milles loetletakse kolmandad riigid ja territooriumid, kelle kodanikel peab
välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid ja
territooriumid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu 15. märtsi
2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001[9] I ja II lisas esitatud
kolmandate riikide nimekirjad peaksid praegu ja edaspidi vastama nimetatud
määruse põhjenduses 5 sätestatud kriteeriumidele. Kolmandad riigid, kelle
olukord on seoses kõnealuste kriteeriumidega muutunud, tuleks kanda ühest
lisast teise.
(2)       Belau, Dominica, Granada,
Ida-Timori, Kiribati, Marshalli saarte, Mikroneesia, Nauru, Saint Lucia, Saint
Vincenti ja Grenadiinide, Saalomoni saarte, Samoa, Tonga, Trinidadi ja Tobago,
Tuvalu ja Vanuatu kodanike suhtes kehtiv viisanõue ei ole enam põhjendatud.
Need riigid ei kujuta ELi jaoks ebaseadusliku sisserände ohtu ega ohusta ELi
avalikku korda vastavalt määruse (EÜ) nr 539/2001 põhjenduses 5
sätestatud kriteeriumidele. Seega tuleks nende riikide kodanikud vabastada
viisanõudest kokku kuni kolmekuulisteks riigis viibimisteks ning need riigid
tuleks II lisasse üle kanda.
(3)       Selleks et tagada
vastastikkuse põhimõtte täielik järgimine, tuleks Belau, Dominica, Grenada,
Ida-Timori, Kiribati, Marshalli saarte, Mikroneesia, Nauru, Saint Lucia, Saint
Vincenti ja Grenadiinide, Saalomoni saarte, Samoa, Tonga, Trinidadi ja Tobago,
Tuvalu ja Vanuatu kodanike viisanõudest vabastamist hakata kohaldama alles
siis, kui ELi ja asjaomaste riikide vahel on sõlmitud kahepoolsed
viisavabaduslepingud.
(4)       Statistiliste andmete
kohaselt ei kujuta praegu I lisa punktis 3 loetletud Briti kodanike
rühmad Schengeni alale ebaseadusliku sisserände ohtu ning enamik neist elab
Kariibi mere saartel, mis on väga tihedalt seotud ja väga sarnased
naaberriikidega, kelle suhtes kehtib viisavabadus. Seega tuleks need Briti
kodanike rühmad vabastada viisanõudest kokku kuni kolmekuulisteks riigis
viibimisteks ning need rühmad tuleks II lisasse üle kanda.
(5)       Määruse (EÜ) nr 539/2001
lisades tuleks arvesse võtta rahvusvahelise õiguse muudatusi, mille tulemusel
on muutunud teatavate riikide või üksuste staatus või nimetus. Kõnealuse
määruse I lisasse tuleks lisada Lõuna-Sudaan, kuna see riik kuulutas
9. juulil 2011. aastal välja oma iseseisvuse ja temast sai
14. juulil 2011 ÜRO liige.
(6)       Islandi ja Norra puhul
kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete
edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra
Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’
sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises)[10] tähenduses, mis kuuluvad
nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai
1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ[11]
artikli 1 punktis B osutatud valdkonda.
(7)       Šveitsi puhul kujutab
käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel
allakirjutatud lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’
sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[12] tähenduses, mis kuuluvad
nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides B ja C osutatud
valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes
nõukogu otsuse 2008/146/EÜ[13]
artikliga 3.
(8)       Liechtensteini puhul kujutab
käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini
Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi
ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise
lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’
rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu
otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides B ja C osutatud
valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes
nõukogu otsuse 2008/261/EÜ[14]
artikliga 3.
(9)       Käesolev määrus kujutab
endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles
Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta
otsusele 2000/365/EÜ[15]
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates
Schengeni acquis' sätetes. Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva
määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(10)     Käesolev määrus kujutab endast
nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale
vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ[16] Iirimaa taotluse kohta osaleda
teatavates Schengeni acquis' sätetes. Seetõttu ei osale Iirimaa
käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega
kohaldatav.
(11)     Küprose puhul on käesolev
määrus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega
seotud 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 1 tähenduses.
(12)     Käesolev määrus on akt, mis
põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud
2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 1 tähenduses,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 539/2001 muudetakse
järgmiselt.
1.
I lisa muudetakse järgmiselt:
a)           punktist 1 kustutatakse Belau,
Dominica, Granada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli saared, Mikroneesia, Nauru,
Saalomoni saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga,
Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu; punkti lisatakse Lõuna-Sudaan;
b)           punkt 3 jäetakse välja.
2.
II lisa muudetakse järgmiselt:
a)           punkti 1 lisatakse järgmised
riigid:
„Belau*”,
„Dominica*”,
„Granada*”,
„Ida-Timor*”,
„Kiribati*”,
„Marshalli saared*”,
„Mikroneesia*”,
„Nauru*”,
„Saalomoni saared*”,
„Saint Lucia*”,
„Saint Vincent ja Grenadiinid*”,
„Samoa*”,
„Tonga*”,
„Trinidad ja Tobago*”,
„Tuvalu*” ning
„Vanuatu*”;
_________________
* „Vabastust viisanõudest kohaldatakse Euroopa
Liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast.”;
b)           punkt 3 asendatakse järgmisega:

„3. Briti kodanikud, kes ei ole Suurbritannia ja
Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kodanikud ELi õiguse tähenduses:
         British Nationals (Overseas),
         British Overseas Territories
Citizens,
         British Overseas Citizen,
         British Protected Persons,
         British subjects.”
Artikkel
2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
aluslepingute kohaselt liikmesriikides vahetult kohaldatav.
Brüssel,
Nõukogu nimel                                              Euroopa
Parlamendi nimel
eesistuja                                                         president
[1]               EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.
[2]               Nõukogu määrused (EÜ) nr 2414/2001, 7. detsember 2001
(EÜT L 327, 12.12.2001, lk 1), (EÜ) nr 453/2003, 6. märts 2003
(ELT L 69, 13.3.2003, lk 10), (EÜ) nr 851/2005, 2. juuni 2005
(ELT L 141, 4.6.2005, lk 3), (EÜ) nr 1791/2006, 20. november 2006
(ELT L 363, 20.12.2006, lk 1), (EÜ) nr 1932/2006, 21. detsember 2006
(ELT L 405, 30.12.2006, lk 23), (EÜ) nr 1244/2009, 30. november 2009
(ELT L 336, 18.12.2009, lk 1), (EL) nr 1091/2010, 24. november 2010
(ELT L 329, 14.12.2010, lk 1), ning (EL) nr 1211/2010, 15. detsember 2010
(ELT L 339, 22.12.2010, lk 9).
[3]               KOM (2011) 290 (lõplik).
[4]               ELT L 243, 15.9.2009, lk 1.
[5]               Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta
määrusele (EÜ) nr 862/2007 (ELT L 199, 31.7.2007, lk 23).
[6]               Määrus (EÜ) nr 1932/2006, 21. detsember 2006 (ELT L 405,
30.12.2006, lk 23).
[7]               Kiribatil võetakse peatselt Austraalia
Immigratsiooniministeeriumi kaasabil kasutusele uued, masinloetavad passid.
[8]               Määrus (EÜ) nr 1932/2006, 21. detsember 2006 (ELT L 405,
30.12.2006, lk 23).
[9]               EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.
[10]             EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.
[11]             EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.
[12]             ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.
[13]             ELT L 53, 27.2.2008, lk 1.
[14]             ELT L 83, 26.3.2008, lk 3.
[15]             EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.
[16]             EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.


Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0467

Ettepanek: Nõukogu määrus Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri (ERI) käsitleva ühenduse õigusliku raamistiku kohta {SEK(2008) 2278} {SEK(2008) 2279}  /* KOM/2008/0467 lõplik - CNS 2008/0148 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 25.7.2008KOM(2008) 467 lõplik2008/0148 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSEuroopa teadusuuringute infrastruktuuri (ERI) käsitleva ühenduse õigusliku raamistiku kohta{SEK(2008) 2278}{SEK(2008) 2279}(esitanud komisjon)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST |Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri jaoks ettenähtud õigusliku raamistiku eesmärk on hõlbustada Euroopale huvipakkuvate teadusrajatiste ühist loomist ja toimimist liikmesriikide ja ühenduse teadus- ja arendustegevuse raamprogrammiga ühinenud riikide vahel. See töötati välja vastuseks liikmesriikide ja teadusringkondade soovile, sest olemasolevad riiklikud ja rahvusvahelised õiguslikud vormid ei ole piisavad. |Üldine taust Alates 2000. aasta jaanuarist, kui ELi komisjon avaldas oma teatise „Euroopa teadusruumi suunas”, on Euroopa teadusruumi ideed järgitud kõikide ühenduse teadus- ja arendustegevuse meetmete puhul ning see olnud keskne Lissaboni strateegia teaduseesmärkide saavutamisel. 2007. aastal Euroopa teadusruumi käsitlevas rohelises raamatus „Euroopa teadusruum: uued perspektiivid” määratleti mitmed põhivaldkonnad, kus tõhus tegevus liikmesriikidevahelise partnerluse kaudu suudaks kaasa tuua märkimisväärseid eeliseid Euroopa teadusuuringute süsteemile ja aidata kaasa nn viienda vabaduse, teadmiste vaba liikumise loomisele Euroopas. Ambitsioonika Euroopa teadusruumi idee üks kandvaid osasid käsitleb maailmatasemel teadusuuringute infrastruktuuride väljaarendamist, mis omakorda toob kaasa majanduskasvu ja uute töökohtade loomise ning on aluseks dünaamilisele ja teadmistepõhisele Euroopa majandusele. Teadusuuringute infrastruktuurid mängivad üha suuremat rolli teadmiste ja tehnoloogiate edendamisel. Nii on keskkonnateaduste vaatluskeskused, genoomi- ja sotsiaalteaduste andmepangad, kuvamissüsteemid ja puhtad ruumid nanoelektroonika tarbeks, materjalide uurimiseks ettenähtud kiiritusrajatised ja superarvutid olulised teabearenduse vahendid. Ainulaadsete teadusteenuste pakkumise, noorte teadusesse kaasamise ning rajatiste omavahel ühendamise kaudu aitavad teadusuuringute infrastruktuurid kaasa teadusringkondade struktureerimisele ja mängivad seega olulist rolli tõhusa teadusuuringute ja innovatsiooni keskkonna loomises. Tänu suutlikkusele koondada kriitiline hulk inimesi ja investeeringuid aitavad need kaasa majandusarengule riigi, piirkonna ja Euroopa tasemel. Seetõttu moodustavad infrastruktuurid teadusuuringutest, haridusest ja innovatsioonist koosneva teadmiste kolmnurga keskme. Et teadustegevuse piirid avarduvad ja tehnoloogiad arenevad, muutuvad teadusuuringute infrastruktuurid üha keerulisemaks ja kallimaks, mistõttu ei ole need tihti enam kättesaadavad ühele uurimisrühmale, piirkonnale, riigile või isegi mandrile. See selgus 1.–3. juulil 2004 ja 25.–26. novembril 2004 toimunud konkurentsiküsimuste nõukogu istungil ning nõukogus lepiti kokku, et Euroopa teadusruumi edasiseks arendamiseks on vaja parandada konkurentvõimelisi teadusuuringuid, vältida killustumist ja tagada koostöö teadusuuringute infrastruktuuride valdkonnas. Nõukogu rõhutas vajadust töötada teadusuuringute infrastruktuuride valdkonnas välja Euroopa strateegia ja volitas teadustöö infrastruktuuride Euroopa strateegiafoorumit (European Strategy Forum on Research Infrastructures, edaspidi „ESFRI”) välja töötama järgmise põlvkonna teadusuuringute infrastruktuuride Euroopa strateegilist tegevuskava. 30. mail 2008 toimunud konkurentsivõime nõukogu istungil korrati vajadust välja töötada Euroopa tasemel teadusuuringute infrastruktuurid, võttes aluseks muu hulgas tõhusa kooskõlastamise ja asjaomase õigusliku raamistiku. 2006. aasta oktoobris avaldas ESFRI esimese Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride tegevuskava, mis sisaldas 35 Euroopale huvipakkuvat põhiprojekti, mida järgmise 10–20 aasta jooksul arendada. Nüüd on küsimus nende projektide rakendamises. Kuid üks peamine raskus uute Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride asutamisel on lisaks ressursside vähesusele ning tehniliste ja organisatoorsete küsimuste keerukusele asjaomase õigusliku raamistiku puudumine, mis võimaldaks sobilike partnerluste loomist eri riikidest pärit partnerite vahel. |Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid ESFRI egiidi all selgus hiljuti, et olemasolevad riiklikud õiguslikud vormid (näiteks Prantsusmaa société civile, Saksamaa Gesellschaft mit beschränkter Haftung (GmbH), Ühendkuningriigi limited liability company (Ltd) või Madalmaade stichting (foundation)) ei vasta kõnealuste uute teadusuuringute infrastruktuuride vajadustele. Hinnang on sarnane olemasolevate rahvusvaheliste või ühenduse õiguslike vormide kohta (näiteks rahvusvahelised/valitsusvahelised organisatsioonid, Euroopa majandushuviühingud). Seetõttu tuvastas ESFRI vajaduse välja töötada spetsiifiline ühenduse õiguslik raamistik, et asutada mitut liikmesriiki hõlmavaid Euroopa teadusuuringute infrastruktuure. Kavandatud õigusakti eesmärk on seega hõlbustada Euroopale huvipakkuvate teadusrajatiste ühist loomist ja toimimist liikmesriikide ja ühenduse teadus- ja arendustegevuse raamprogrammiga ühinenud riikide vahel ning aidata kaasa teadusuuringute infrastruktuure käsitleva Euroopa poliitika täiendavale arendamisele. See peaks täiendama alates 2004. aastast, eelkõige ESFRI kaudu saavutatud edusamme. Käesoleva algatuse ettevalmistamisel korraldati laiaulatuslik arutelu, mis hõlmas ka ekspertide analüüsi ja sidusrühmadega peetud arutelu. |Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Uute Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride asutamine, nagu näiteks ESFRI on tuvastanud, võimaldaks lihtsamalt ja kiiremini saavutada järgmisi Euroopa Liidu horisontaalseid eesmärke. Majanduskasv ja tööhõive: selliste rajatiste loomine, toimimine ja käigus hoidmine looks olulise pakkumise ja nõudluse. Tänaste CCD-kaamerate (tarbekaup) loomine näiteks või oftalmoloogilise läbivaatusel teatava tarkvara kasutamine on viimase kahekümne aasta jooksul suurtes optilise astronoomia observatooriumides toimunud tehnoloogiaarengu tulemus. Säästev areng Euroopas: Euroopa teadusuuringute infrastruktuurid aitaksid paremini mõista keskkonda ja välja töötada uusi lähenemisviise energiapoliitikale. Energeetikanõukogu 28. veebruari 2008. aasta istungil tuvastati, et teadusuuringute infrastruktuurid aitavad parandada ja laiendada ühenduse teadlaste ja teadusrajatiste teadmiste baasi. Need vähendavad liikuvusega seotud takistusi, meelitavad maailma tasemel inimkapitali ja parandavad teadusharidust taastuvenergia tehnoloogiate valdkonnas (energiatehnoloogia strateegiline kava). Teadmistepõhine ühiskond: Euroopa teadusuuringute infrastruktuurid võimaldavad suurtel teadlaste rühmitustel ja kasutajatel juurde pääseda teaduslikult põhjendatud maailmatasemel teadmistele. Tuleb meeles pidada, et Internet sündis Euroopa Tuumauuringute Organisatsioonis (CERN) mitmeid aastaid tagasi. Praegu ühendavad miljonid kilomeetrid optilist kaablit erinevaid teaduskeskusi, teadusrajatisi ja ülikoole ning moodustavad tõhusa, kiire ja usaldusväärse teadusalase suhtluse ja teabesüsteemi selgroo. Euroopa kui ülemaailmne partner: Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride kiire areng muudab Euroopa teadusruumi märkimisväärselt atraktiivsemaks. Austraalia, India, Venemaa ja USA on näidanud üles juba suurt huvi ESFRI määratletud projektide arendamises osalemise vastu. Parem õigusloome ja (lihtsustamine): Euroopa tasemel õigusliku raamistiku optimeerimise kaudu oleks nõukogul võimalik kiiremini ja tõhusamalt hallata erinevaid juhtumeid, mis on seotud uute Euroopa teadusrajatiste loomisega, kasutades selleks mitme riikliku õigusliku aluse asemel ühte õiguslikku alust. Määrus täiendab muid ühendusi algatusi, mis on välja töötatud Euroopa teadusruumi kontekstis, näiteks teatis „Ühiste teadusprogrammide suunas”[1]. See täiendab ka Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituuti, mis kavatseb rajada teadmis- ja innovatsiooniühendusi, mis koondavad partnerluse vormis kõrghariduse, teadusuuringute ja ettevõtjate parimaid ressursse. |2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |Konsulteerimine huvitatud isikutega ja teadmiste kasutamine |Käesoleva ettepaneku ettevalmistamisel võttis komisjon arvesse mitmete sidusrühmade arvamusi. Koostöös teadusuuringute peadirektoraadiga korraldas ESFRI 2006. aastal peamiste sidusrühmadega kaks töökohtumist. Nendel kahel töökohtumisel selgusid riiklikul, ühenduse ja rahvusvahelisel tasandil kehtivate õiguslike vormide piirangud Euroopa teadusuuringute infrastruktuuridele. 2007. aastal korraldas õigusekspertide rühm teostatavusuuringu seoses kavaga luua Euroopa teadusuuringute infrastruktuure käsitlev õigusakt. Rühm jõudis järeldusele, et lahenduseks võiks olla EÜ asutamislepingu artiklil 171 põhinev EÜ määrus. Sidusrühmade kohtumine korraldati 3. märtsil 2008. Osalejate hulka kuulusid ESFRI tegevuskavas väljatoodud projektide esindajad, Euroopa teadusrajatiste esindajad ja õiguseksperdid, kellel on valdkonnast põhjalikud teadmised. Paljud eksperdid nõustusid, et palju kasu tõuseks ühenduse tasandil kehtestatavast uuest õiguslikust vormist ja komisjoni projekti laiast suunitlusest. 2008. aastal lõi komisjon ka nõuandva eksperdirühma (foorum), kellega ka konsulteeriti. Foorum toetas tugevalt valikut töötada välja uus ühenduse õigusakt Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride kohta. Foorumi liikmete arvates hõlbustaks ja kiirendaks kõnealune õigusakt, mis täiendaks olemasolevaid õiguslikke vorme, otsustusprotsessi seoses uute infrastruktuuride loomisega. |Mõju hindamine Käesoleva ettepaneku suhtes nõukogu määruse kohta on komisjon läbi viinud mõju hindamise, mille käigus võrreldi kavandatud raammäärust alternatiividega, sealhulgas tavapärase stsenaariumi ja kolme muu valikuvõimalusega. 1. valikuvõimalus. Esimene valikuvõimalus mitte võtta konkreetset ELi meedet võrdub praeguse olukorraga, kui iga konsortsium sihtotstarbelise menetluse kaudu üritab tuvastada olemasolevate õiguslike vormide hulgast selle, mis oleks nende projektile kõige sobilikum. 2. valikuvõimalus tähendab Euroopa Komisjoni poolset leebet sekkumist, mille käigus aidatakse neid, kes on seotud Euroopa infrastruktuuride ülesehitamisega, et tuvastada probleeme ja vajadusi, vahetada teavet, kuidas selliseid probleeme lahendada, ja võtta kasutusele parimad tavad. 3. valikuvõimalus tähendab iga üksikjuhtumi korral eraldi ja vastavalt vajadusele ühisettevõtete loomist ühenduse poolt vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 171. 4. valikuvõimalus on otsesem lahendus käesolevale probleemile. See tähendab õigusloomealast tegevust, et kehtestada uus õigusakt, mis oleks kohandatud Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride vajadustele ja mis täiendaks olemasolevaid õiguslikke vorme riiklikul ja Euroopa tasandil. Seejuures nähakse ette, et seadusandja annab Euroopa Komisjonile volitused anda Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri staatust. Erinevate poliitikavalikute võrdlevast hinnangust selgub, et 4. valikuvõimalus on kõige tõhusam viis ettepaneku poliitikaeesmärkide saavutamiseks. Muude alternatiividega võrreldes on kavandataval raammäärusel selged eelised. See võimaldaks lihtsamini, kiiremini ja tasuvamalt luua uusi Euroopa teadusuuringute infrastruktuure. Sellega oleks sätestatud kõik tingimused, mis õiguslikul vormil Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride seisukohast peavad olema. Seega suureneks Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride arv ning see aitaks kaasa sotsiaal-majanduslike, keskkonnaalaste ja ühiskondlike eesmärkide saavutamisele. See aitaks kaasa ka Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride alase poliitika täiendavale arengule. Kokkuvõttes muudaks kavandatav raammäärus rahvusvahelisel tasandil Euroopa Liitu atraktiivsemaks kui teadustegevuseks sobilikku piirkonda, parandades Euroopa teadusruumi. Liikmesriigid võivad siiski uute Euroopa teadustegevuse infrastruktuuride loomisel kasutada selleks sobivaid olemasolevaid rahvusvahelisi, riiklikke ja Euroopa õiguslikke vorme (näiteks Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus või Euroopa majandushuviühing). |3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |Kavandatud meetmete kokkuvõte Täiendusena riiklikele või valitsusvahelistele skeemidele kehtestatakse kavandatava raammäärusega ühine õiguslik alus vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 171. Sellega kehtestatakse Euroopa teadusuuringute Infrastruktuuri (European Research Infrastucture, edaspidi „ERI”) põhijooned ja selgepiiriline menetlus, millega seadusandja kõnealuse staatuse annab. ERI on õigussubjektina juriidiline isik ja tal on kõikides liikmesriikides tunnustatud täieliku õigusvõimega. ERI põhineb partnerlusel: selle liikmed (liikmesriigid, kolmandad riigid ja valitsusvahelised organisatsioonid) panustavad ühiselt ERI eesmärkide saavutamisse, eelkõige Euroopa tähtsusega teadusuuringute infrastruktuuride loomisse ja toimimisse. Selle sisestruktuur on väga paindlik ja võimaldab selle liikmetel sätestada oma põhikirjas liikmete õigused ja kohustused, organid ja nende pädevusvaldkonnad ja muud sisekorraldust käsitlevad tingimused. Liikmete kohustus seoses ERI võlgadega piirdub põhimõtteliselt nende panusega, kuid sellest kõrvalekaldumine on siiski lubatud selle muutmise kaudu põhikirjas. Kohaldatakse ühenduse õigust, selle riigi õigust, kus asub ERI põhikirjajärgne asukoht, või ohutuse ja tehniliste küsimuste puhul tegutsemisriigi õigust. Põhikirja ja selle rakenduseeskirjad peavad olema kooskõlas kohaldatava õigusega. ERI-t käsitletakse rahvusvahelise organi või organisatsioonina käibemaksu, aktsiisi ja riigihankeid käsitlevate direktiivide tähenduses ning vabastatakse seega käibemaksust ja aktsiisist ning selle hankemenetlused ei kuulu riigihankeid käsitleva direktiivi rakendusalasse. ERI asutab komisjon, kes tegutseb nõukogu antud rakendusvolituste alusel (EÜ asutamislepingu artikkel 202), kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklis 171 sätestatud õigusliku alusega. Komisjon tegutseb taotluse alusel, mille on esitanud ERI asutajaliikmeks soovijad. ERI asutamise otsus võetakse vastu nõuandemenetlust järgides. Selline menetlus peaks soodustama selliste struktuuride loomist, mis on vajalikud tõhusateks Euroopa teadusuuringuteks, sealhulgas sellised teadusuuringud, mida toetatakse ühenduse uurimisprogrammide, tehnoloogia arengu- või tutvustamisprogrammide raames. See võimaldaks ka kiiremat menetlust võrreldes olukorraga, kui nõukogu võtab vastu üksikuid otsuseid, lihtsustades rahvusvaheliste teadusuuringute infrastruktuuride arendamise keerulist protsessi, ja väldiks kooskõlastamata tegevust. Euroopa Komisjon tagab uue õigusliku raamistiku üldise haldamise ja jälgib ERI-de vastavust kõnealusele määrusele. Viis aastat pärast selle vastuvõtmist korraldab komisjon ekspertrühma kaudu kõnealuse õigusliku raamistiku läbivaatamise ning esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. |Õiguslik alus Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 171. |Subsidiaarsuse põhimõte Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse ettepaneku selles osas, mis ei kuulu ühenduse ainupädevusse. |Et ühenduse meede oleks õigustatud, tuleb arvesse võtta ka subsidiaarsuse põhimõtet. See tähendab, et hindama peab kahte aspekti. Esiteks on oluline olla kindel, et kavandatava meetme eesmärke ei ole piisavas ulatuses võimalik saavutada liikmesriikide põhiseaduse süsteemi raames (vajaduse kontrollimine). Et lahendada tuvastatud probleemi, milleks on Euroopa teadusuuringute infrastruktuurideks sobiliku õigusliku raamistiku puudumine, on välja pakutud kolm võimalust: 1) kooskõlastatud tegevus Euroopa tasandil parimate tavade väljatöötamiseks; 2) ühisettevõtete arendamine ja 3) sihtotstarbelise õigusliku raamistiku väljatöötamine ühenduse tasandil. Ühendusel on parimad võimalused kõnealuste võimaluste rakendamiseks, võttes esimese võimaluse puhul aluseks artikli 165 ja kahe teise võimaluse puhul artikli 171. Teine aspekt, mida tuleb arvestada, on see, kas ja kuidas oleks eesmärke võimalik paremini saavutada ühenduse meetme kasutamise kaudu (Euroopa lisandväärtuse kontrollimine). Euroopa meede on põhjendatud probleemi riikidevahelise olemusega (liikmesriikidevaheliste õiguslike raamistike loomine). Leidub alternatiivseid lahendusi valitsustevaheliste kokkulepete sõlmimise näol, kuid õiguslikku ja haldusmenetlust, mida selliste valitsustevaheliste skeemide korral tavaliselt järgida tuleb, peetakse liiga aeglaseks, keeruliseks ja tülikaks. |Seetõttu on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. |Proportsionaalsuse põhimõte |Määruse eelnõu on väga lühike ja jätab suure osa kavandatava infrastruktuuri sise-eeskirjadest Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri liikmete, see tähendab liikmesriikide, kolmandate riikide ja valitsustevaheliste organisatsioonide otsustada. Kohaldatakse peamiselt kas tegevusriigi või selle riigi õigust, kus asub infrastruktuuri põhikirjajärgne asukoht. Teabe hulk, mida ERI ja selle liikmed peavad komisjonile esitama, piirdub minimaalselt vajalikuga selleks, et võimaldada komisjonil kontrollida ERI vastavust raammäärusega. Nendel põhjustel on ettepanek kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. |Õigusakti valik |Raamistik, mida üldiselt kohaldatakse potentsiaalselt suure hulga õigussubjektide ehk ERI-de suhtes, mille asutamisel on õiguslikuks aluseks EÜ asutamislepingu artikkel 171, eeldab määrust. |4. MÕJU EELARVELE |Kavandatav määrus hõlbustab Euroopa teadusrajatiste ühist loomist ja toimimist mitmete liikmesriikide ja ühinenud riikide vahel. Tegemist on meetmega, mis täiendab seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi õiguslikus aluses ettenähtud teadusuuringute infrastruktuuride meetme rakendamist, ja kõnealune katalüsaatorina toimiv jõupingutus nõuab vahepeal täiendavaid vahendeid. |5. TÄIENDAV TEAVE |Lihtsustamine |Ettepanekus nähakse ette (ühenduse ja riigi tasandi) ametiasutuste haldusmenetluste lihtsustamine. |Euroopa tasemel õigusliku raamistiku optimeerimise kaudu oleks nõukogul võimalik kiiremini ja tõhusamalt hallata erinevaid juhtumeid, mis on seotud uute Euroopa teadusrajatiste loomisega, kasutades selleks mitme riikliku õigusliku aluse asemel ühte õiguslikku alust. |2008/0148 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU MÄÄRUSEuroopa teadusuuringute infrastruktuuri (ERI) käsitleva ühenduse õigusliku raamistiku kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 171 ja artikli 172 teist lõiku,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3],võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[4]ning arvestades järgmist:(1) EÜ asutamislepingu artikli 171 kohaselt on ühendusel õigus asutada ühisettevõtteid või luua muid struktuure, mis on vajalikud ühenduse uurimisprogrammide, tehnoloogia arengu- või tutvustamisprogrammide edukaks elluviimiseks.(2) Teadusuuringute infrastruktuuride edendamine ja arendamine Euroopas on olnud ühenduse pikaajaline eesmärk, millest viimased näited on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsus nr 1982/2006/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007–2013)[5], ja eelkõige nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsus nr 2006/974/EÜ, mis käsitleb eriprogrammi Võimekus[6].(3) Kuigi traditsiooniline toetus Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride kasutamiseks ja arendamiseks on põhiolemuselt olnud toetuste vormis, mida on antud liikmesriikides teadusuuringute infrastruktuuride loomiseks, on viimastel aastatel selgunud vajadus täiendavate jõupingutuste järele uute struktuuride arendamise edendamiseks, luues selleks nõuetekohane õiguslik raamistik, mis peaks hõlbustama nende struktuuride loomist ja toimimist ühenduse tasandil.(4) Seda vajadust on väljendatud mitmel korral nii poliitilisel tasandil liikmesriikide ja ühenduse institutsioonide poolt kui ka Euroopa teadusringkondade eri osaliste, näiteks ettevõtjate, teaduskeskuste ja ülikoolide poolt.(5) Kuigi maailmatasemel teadusuuringute infrastruktuuride keskset rolli EÜ asutamislepingu XVIII jaotise kolmandas osas sätestatud ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse eesmärkide saavutamises on juba kaua tunnustatud ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammides, on kõnealuste struktuuride loomist, rahastamist ja toimimist reguleerivad eeskirjad siiski killustunud ja piirkondlikud. Arvestades, et Euroopa teadusuuringute infrastruktuurid konkureerivad selliste ühenduse ülemaailmsete partnerite struktuuridega, kes on juba palju investeerinud ja kavatsevad investeerida moodsatesse laiaulatuslikesse teadusuuringute infrastruktuuridesse, ning et kõnealused infrastruktuurid muutuvad järjest keerulisemaks ja kallimaks, mistõttu need ei ole kättesaadavad ühele liikmesriigile või isegi mandrile, tuleb nüüd ära kasutada ja arendada EÜ asutamislepingu artikliga 171 pakutavat potentsiaali, luues raamistik, mis sisaldab menetlusi ja tingimusi ühenduse tasandil Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri loomiseks ja toimimiseks, sest seda on vaja ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse programmide tõhusaks rakendamiseks. See uus õiguslik raamistik täiendaks muid, vähem spetsiifilisi õiguslikke vorme, mis kehtivad vastavalt riiklikule, rahvusvahelisele ja ühenduse õigusele (näiteks Euroopa majandushuviühing ja Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus).(6) Teadusuuringute infrastruktuuri mõiste viitab rajatistele, vahenditele ja nendega seotud teenustele, mida teadusringkonnad kasutavad kõrgetasemelisteks teadusuuringuteks vastavates valdkondades. See mõiste hõlmab järgmist: suured teadusaparatuurid ja instrumentide komplektid; teadmistepõhised ressursid, näiteks kollektsioonid, arhiivid ja struktureeritud teadusalane teave; info- ja sidetehnoloogial põhinevad infrastruktuurid, näiteks GRID, infotöötlus, tarkvara ja side; muud ainulaadsed ja teadusuuringutes maailmataseme saavutamiseks vajalikud üksused. Sellised teadusuuringute infrastruktuurid võivad asuda ühes kohas või olla jaotunud (organiseeritud ressursside võrgustik).(7) Vastupidiselt ühistele teadusalgatustele, mis viiakse ellu ühisettevõtete kaudu, milles ühendus osaleb liikmena ja mida ühendus toetab rahaliselt, ei peaks Euroopa teadusuuringute infrastruktuure ( European Research Infrastructure , edaspidi „ERI”) käsitlema ühenduse asutustena finantsmääruse[7] artikli 185 tähenduses, vaid õigussubjektidena, milles ühendus ei pruugi olla liige ja mida ühendus ei toeta rahaliselt finantsmääruse artikli 108 lõike 2 punkti f tähenduses.(8) Arvestades tihedat koostööd liikmesriikide ja ühenduse vahel oma teadustegevust üksteist täiendaval moel kavandades ja rakendades vastavalt EÜ asutamislepingu artiklitele 164 ja 165, peaksid asjast huvitatud liikmesriigid kas iseseisvalt või ühiselt koos muude kvalifitseeritud üksustega määratlema oma vajadused teadusuuringute infrastruktuuride loomiseks, võttes arvesse oma teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse alast tegevust ja ühenduse tingimusi. Samal põhjusel peaks huvitatud liikmesriikidel olema võimalus liituda ERI-ga, kus võimalusel osalevad ka kvalifitseeritud kolmandad riigid ja spetsialiseerunud valitsustevahelised organisatsioonid.(9) Vastavalt käesolevale määrusele loodud Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri ülesanne peaks olema teadusuuringute infrastruktuuri loomine ja toimimine. Konkurentsi moonutamise vältimiseks peaks see toimuma mittemajanduslikel alustel. Innovatsiooni ning teadmiste edasiandmise ja tehnosiirde edendamiseks peaks ERI-l olema lubatud tegeleda teatavatel tingimustel ja piiratud ulatuses majandustegevusega. Teadusuuringute infrastruktuuride loomine ERI-dena ei välista seda, et üleeuroopaliselt huvipakkuvaid teadusuuringute infrastruktuure, millel on muu õiguslik vorm, võidakse võrdsetel alustel tunnustada kui üksusi, mis aitavad kaasa teadustöö infrastruktuuride Euroopa strateegiafoorumi ( European Strategy Forum for Research Infrastructure , edaspidi „ESFRI”) väljatöötatud tegevuskava rakendamisele ja Euroopa teadustegevuse arendamisele. Komisjon tagab, et ESFRI liikmeid ja muid huvitatud osalisi teavitatakse kõnealustest alternatiivsetest õiguslikest vormidest.(10) Teadusuuringute infrastruktuurid peaksid aitama hoida ühenduse teadustegevuse tipptaset ja majanduse konkurentsivõimelisust, vastavalt keskpika ja pika perspektiiviga prognoosidele, Euroopa teadustegevuse infrastruktuuride tõhusa toetuse kaudu. Selle saavutamiseks peaksid need olema reaalselt avatud kõikidele Euroopa teadusringkondadele ning nende eesmärk peaks olema parandada olemasolevat Euroopa teaduslikku võimekust ja panustada seeläbi Euroopa teadusruumi arengusse.(11) Selleks et ERI loomise protsess oleks tõhus, on vaja, et ERI loomisest huvitatud üksused esitavad komisjonile taotluse, kes seejärel hindab sõltumatute ekspertide abiga, kas kavandatav teadusuuringute infrastruktuur on kooskõlas käesoleva määrusega.(12) Läbipaistvuse tagamiseks tuleks ERI loomise otsus avaldada Euroopa Liidu Teatajas . Samal põhjusel tuleks kõnealusele otsusele lisada väljavõte põhikirjast, kus on esitatud põhikirja peamised osad.(13) Et kõige tõhusamalt täita oma ülesandeid, peaks ERI olema juriidiline isik, kellel on täielik õigusvõime alates päevast, kui jõustub ERI loomise otsus. Kohaldatava õiguse määramiseks peaks ERI põhikirjajärgne asukoht olema ERI liikme territooriumil, kes on liikmesriik või ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogrammiga ühinenud riik.(14) ERI peab koosnema vähemalt kolmest liikmesriigist ning võib hõlmata kvalifitseeritud kolmandaid riike ja spetsialiseerunud valitsustevahelisi organisatsioone. Seetõttu peaks ERI kvalifitseeruma rahvusvaheliseks organiks või organisatsiooniks nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi),[8] nõukogu 25. veebruari 1992. aasta direktiivi 92/12/EMÜ (aktsiisiga maksustatava kauba üldise korralduse ja selle kauba valdamise, liikumise ning järelevalve kohta)[9] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta)[10] kohaldamisel kooskõlas riigiabi eeskirjadega. Selleks et tõhusamalt toetada ERI teadustegevust, peaksid liikmesriigid ja osalevad kolmandad riigid võtma kõik võimalikud meetmed, et vabastada ERI võimalikult suures ulatuses muudest maksudest.(15) Kooskõlas käesoleva õigusakti ühenduse mõõtmega, peaks ERI liikmete kogus liikmesriikidel ühiselt olema häälteenamus.(16) Käesoleva raamistiku rakendamiseks tuleks põhikirjaga kehtestada üksikasjalikumad eeskirjad, mille põhjal komisjon hindab, kas taotlus on kooskõlas käesolevas määruses sätestatud raamistikuga.(17) On oluline tagada, et ühest küljest on ERI piisavalt paindlik oma põhikirja muutmiseks ja teisest küljest säilitab ühendus, kes ERI on loonud, kontrolli teatavate oluliste üksikasjade üle. Juhul kui muudatus käsitleb küsimust, mis sisaldub ERI loomise otsusele lisatud põhikirja väljavõttes, peab komisjon kõnealuse muudatuse enne selle jõustumist heaks kiitma, järgides sama menetlust kui ERI loomisel, sest seal sisalduvat teavet peetakse oluliseks. Kõikidest muudest muudatustest tuleb komisjoni teavitada ja komisjonil on võimalus esitada vastuväide, kui ta on arvamusel, et muudatus on käesoleva määrusega vastuolus. Kui vastuväiteid ei esitata, tuleb avaldada nõuetekohane teade koos muudatuse lühikese kokkuvõttega.(18) ERI-l on vaja luua oma tegevuse tõhusaks haldamiseks vajalikud organid. Põhikirjas peaks olema sätestatud viis, kuidas kõnealused organid ERI-t õigusjärgselt esindavad.(19) ERI peab oma finantskohustuste täitmiseks järgima oma tegevuses häid eelarvepõhimõtteid.(20) ERI-t võib kaasrahastada ühtekuuluvuspoliitika rahalistest vahenditest kooskõlas nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999[11].(21) Oma ülesannete tõhusaks täitmiseks ja loogilise tagajärjena sellest, et ERI on juriidiline isik, on ERI vastutav oma võlgade eest. Selleks et liikmetel oleks võimalik leida sobilik lahendus selles küsimuses, tuleks tagada võimalus sätestada põhikirjas vastustuse eri ulatus, mis ületab liikmete panusega piirduva vastutuse.(22) Et ERI on loodud ühenduse õiguse alusel, tuleks ERI suhtes kohaldada lisaks selle riigi õigusele, kus asub ERI põhikirjajärgne asukoht, ka ühenduse õigust. Kuid ERI tegevus võib aset leida mõnes muus riigis. Sellisel juhul tuleks kohaldada sellise riigi õigust küsimustes, mis on seotud rahvatervise ning töötervishoiu ja -ohutusega, keskkonnakaitsega, ohtlike ainete käsistemisega ja vajalike lubade andmisega. Lisaks sellele reguleerib ERI tegevust selle põhikiri, mis on vastu võetud kooskõlas eespool nimetatud õigusallikatega, ja kõnealuse põhikirjaga kooskõlas olevad rakenduseeskirjad.(23) Selleks et oleks võimalik piisavalt kontrollida kooskõla käesoleva määrusega, peaks ERI esitama komisjonile iga-aastase aruande ja teabe asjaolude kohta, mis võiksid tõsiselt ohustada ERI ülesannete täitmist. Kui komisjon saab iga-aastase aruande kaudu või muul viisil teavet selle kohta, et ERI tegevus rikub tõsiselt käesolevat määrust või muud kohaldatavat õigust, nõuab komisjon ERI-lt ja/või selle liikmetelt selgitust ja/või meetmeid. Äärmuslikes olukordades ja juhul, kui parandusmeetmeid ei võeta, võib komisjon tühistada ERI loomise otsuse; selline otsus algatab ERI sulgemise.(24) Kuna kavandatava meetme eesmärki, st raamistiku loomist Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride tarbeks liikmesriikide vahel, ei ole piisavas ulatuses võimalik saavutada liikmesriikide põhiseaduse süsteemi raames, on probleemi piiriülese laadi tõttu kõnealuseid eemärke parem saavutada ühenduse tasandil. Ühendus võib seepärast võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(25) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[12],ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1 Sisu ja reguleerimisala1. Käesoleva määrusega kehtestatakse Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri (edaspidi „ERI”) loomise tingimuste, menetluste ja mõju raamistik.2. Seda kohaldatakse üleeuroopalist huvi pakkuvate teadusuuringute infrastruktuuride suhtes.Artikkel 2Ülesanne ja muu tegevus1. ERI ülesanne on luua teadustegevuse infrastruktuur ja juhtida selle toimimist.2. ERI täidab oma ülesandeid mittemajanduslikel alustel. Kuid ERI võib tegeleda oma ülesandega seotud majandustegevusega piiratud ulatuses, tingimusel et see ei ohustada kõnealuse ülesande täitmist.3. Oma majandustegevuse kulude ja tulude üle peab ERI eraldi raamatupidamist ja küsib majandustegevuse eest turuhinda või juhul, kui seda ei ole võimalik kindlaks määrata, kõiki kulusid ja mõistlikku marginaali sisaldavat summat.Artikkel 3Infrastruktuuriga seotud nõudedERI loodav teadusuuringute infrastruktuur vastab järgmistele nõuetele:1.  see on vajalik Euroopa teadusuuringute teostamiseks ja eelkõige ühenduse uurimisprogrammide, tehnoloogia arengu- või tutvustamisprogrammide tõhusaks rakendamiseks;2.  see toob kaasa lisandväärtuse Euroopa teadusruumi arengusse ja rahvusvahelisel tasandil olulisi edusamme asjaomastes teadus- ja tehnoloogiavaldkondades;3.  liikmesriikide ja ühenduse uurimisprogrammide, tehnoloogia arengu- ja tutvustamisprogrammidega ühinenud riikide teadlastest moodustunud Euroopa teadusringkondadel on infrastruktuurile reaalne juurdepääs ning4.  see panustab ühenduse teadusuuringute, tehnoloogia arendamise ja tutvustamisega seotud tegevuse tulemuste levitamisse ja kasutamisse.Artikkel 4ERI asutamise taotlus1. Üksused, kes taotlevad ERI asutamist (edaspidi „taotlejad”) esitavad komisjonile taotluse. Taotlus esitatakse kirjalikult ühes ühenduse ametlikest keeltest ja see sisaldab järgmisi osasid:5.  taotlus komisjonile asutada ERI;6.  artiklis 9 osutatud ERI põhikirja eelnõu;7.  asutatava ja ERI juhitava teadusuuringute infrastruktuuri tehniline ja teaduslik kirjeldus, kus pööratakse erilist tähelepanu artiklis 3 sätestatud nõuetele;8.  väljavõte põhikirjast, mis sisaldab lisas esitatud teavet.2. Komisjon hindab taotlust. Hindamise ajal võib komisjon koguda arvamusi sõltumatutelt, eelkõige ERI kavandatavas tegevusvaldkonnas tegutsevatelt ekspertidelt. Sellise hindamise tulemus edastatakse taotlejatele, keda vajaduse korral palutakse mõistliku aja jooksul täiendada või muuta taotlust.Artikkel 5Otsus taotluse kohta1. Arvestades artikli 4 lõikes 2 osutatud hinnangu tulemusi ja kooskõlas artiklis 21 sätestatud menetlusega:9.  võtab komisjon vastu otsuse ERI asutamise kohta pärast seda, kui ta on veendunud, et käesolevas määruses sätestatud nõuded on täiedud, või10.  lükkab taotluse tagasi, kui ta jõuab järeldusele, et käesolevas määruses sätestatud nõudeid ei ole täidetud.2. Taotluse kohta tehtud otsusest teatatakse taotlejatele. ERI asutamise otsus avaldatakse ka Euroopa Liidu Teataja L-seerias.3. Taotlusele lisatud väljavõte põhikirjast lisatakse ka ERI asutamise otsusele.Artikkel 6ERI staatus1. ERI on alates ERI asutamise otsuse jõustumise kuupäevast juriidiline isik.2. ERI-l on igas liikmesriigis kõige laialdasem õigusvõime, mis vastavalt selle liikmesriigi õigusele antakse õigussubjektidele. Ta võib omandada, omada ja võõrandada vallas- ja kinnisvara ning intellektuaalomandit, sõlmida lepinguid ja olla kohtus hageja või kostja.3. ERI on rahvusvaheline organ nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ artikli 151 lõike 1 punkti b tähenduses ja rahvusvaheline organisatsioon direktiivi 92/12/EMÜ artikli 23 lõike 1 teise taande tähenduses ning direktiivi 2004/18/EÜ artikli 15 punkti c tähenduses.4. Liikmesriigid võtavad kõik võimalikud meetmed, et vabastada ERI kooskõlas riigiabi eeskirjadega võimalikult suures ulatuses kõikidest maksudest lisaks lõikes 3 nimetatud maksudele.Artikkel 7Asukoht ja nimi1. ERI põhikirjajärgne asukoht on ühe liikme territooriumil, kes on liikmesriik või ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogrammiga ühinenud riik.2. ERI nimes sisalduvad sõnad „Euroopa teadusuuringute infrastruktuur” või lühend ERI.Artikkel 8Liikmed1. Järgmised üksused võivad olla ERI liikmed:11.  liikmesriigid;12.  kolmandad riigid;13.  valitsustevahelised organisatsioonid.2. ERI liikmeks peab igal ajal olema vähemalt kolm liikmesriiki. Ülejäänud liikmesriigid võivad igal ajal ERI-ga liituda põhikirjas sätestatud õiglastel ja mõistlikel tingimustel.3. Artikli 12 punktis a nimetatud liikmete kogus on liikmesriikidel ühiselt häälteenamus.4. Liikmesriiki või kolmandat riiki võib esindada üks või mitu avalik-õiguslikku isikut, sealhulgas piirkondlikud või avalikke teenuseid osutavad eraasutused, seoses konkreetsete õiguste kasutamise ja konkreetsete kohustuste täitmisega ERI liikmena.5. Kolmandad riigid ja valitsustevahelised organisatsioonid, kes taotlevad ERI liikmeks saamist, tunnustavad, et ERI-l on õigus- ja teovõime kooskõlas artikli 6 lõigetega 1 ja 2 ning et ERI suhtes kohaldatakse artikli 16 kohaldamisel kindlaksmääratud eeskirju.6. ERI liikmestaatust taotlevad kolmandad riigid kohtlevad sellist ERI-t sarnaselt artikli 6 lõigetes 3 ja 4 sätestatud korrale.Artikkel 9PõhikiriPõhikiri sisaldab vähemalt järgmisi andmeid:14.  nimekiri liikmetest ja vajaduse korral üksustest, kes neid esindavad, ning liikmete ja esindajate muutmise tingimused ja menetlus kooskõlas artikliga 8;15.  ERI ülesanded ja tegevus;16.  põhikirjajärgne asukoht kooskõlas artikli 7 lõikega 1;17.  ERI nimi kooskõlas artikli 7 lõikega 2;18.  liikmete õigused ja kohustused, sealhulgas kohustus panustada tasakaalustatud eelarvesse;19.  ERI organid, nende pädevusvaldkonnad, moodustus- ja otsustusviis, sealhulgas põhikirja muutmise korral, kooskõlas artiklitega 10, 11 ja 12;20.  tegevuse kestus ja tegevuse lõpetamise menetlus kooskõlas artikliga 17;21.  aluspõhimõtted järgmistes küsimustes:i) kasutajate juurdepääs;ii) andmed;iii) teaduslik hindamine;iv) intellektuaalomandi õigused;v) teabeedastus;vi) tööhõive;vii) hankepoliitika, mis võtab arvesse läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja konkurentsi põhimõtteid;viii) vajaduse korral dekomissioneerimine;22.  töökeel(ed);23.  viited põhikirja rakenduseeskirjadele.Põhikiri on avalikkusele kättesaadav ERI veebilehel ja põhikirjajärgses asukohas.Artikkel 10Põhikirja muutmine, kui muuta tuleb põhikirja väljavõtet1. Kõik põhikirja muudatused, mille tulemusel tuleb muuta põhikirja väljavõtet, esitab ERI komisjonile heakskiitmiseks. Sellised muudatused ei jõustu enne heakskiitva otsuse jõustumist. Komisjon kohaldab mutatis mutandis artikli 4 lõiget 2 ja artiklit 5.2. Muudatuste taotlus sisaldab järgmist teavet:24.  kavandatava muudatuse tekst, sealhulgas kuupäev, millal muudatus jõustub;25.  põhikirja muudetud ja konsolideeritud versioon;26.  põhikirja muudetud väljavõte.Artikkel 11Põhikirja muud muudatused1. ERI esitab komisjonile muud kui artiklis 10 nimetatud põhikirja muudetused kümne päeva jooksul pärast nende vastuvõtmist.2. Komisjon võib kuue päeva jooksul pärast muudatuste esitamist esitada kõnealuse muudatuse suhtes vastuväited, põhjendades, miks muudatus ei vasta käesoleva määruse tingimustele.3. Kui vastuväiteid ei ole esitatud, avaldab komisjon Euroopa Liidu Teataja C-seerias teatise muudatuste kohta, millele on lisatud lühike muudatuse kirjeldus.4. Muudatus ei jõustu enne seda, kui vastuväidete esitamise tähtaeg on aegunud või kui komisjon on sellest loobunud või kui esitatud vastuväited on tühistatud.5. Muudatuste taotlus sisaldab järgmist teavet:27.  vastuvõetud muudatuse tekst, sealhulgas kuupäev, millal muudatus jõustub;28.  põhikirja muudetud ja konsolideeritud versioon;29.  muudatuse lühike kokkuvõte.Artikkel 12 ERI tegevuse korraldusPõhikirjas nähakse ette vähemalt järgmised organid ja pädevusvaldkonnad:30.  liikmete kogu kui organ, kellel on täielik otsuste tegemise, sealhulgas eelarve vastuvõtmise pädevus.31.  liikmete kogu poolt ametisse nimetatud direktor või direktorite nõukogu ERI täitevorgani ja õigusjärgse esindajana.Põhikirjas sätestatakse viis, kuidas direktorite nõukogu liikmed ERI-t õigusjärgselt esindavad.Artikkel 13Eelarvepõhimõtted, raamatupidamine, audit ja kindlustus1. Kõik ERI tulu- ja kuluartiklid võetakse arvesse igaks eelarveaastaks koostatavates kalkulatsioonides ja näidatakse ära eelarves. Eelarve tulud ja kulud peavad olema tasakaalus.2. ERI liikmed tagavad, et assigneeringuid kasutatakse usaldusväärse finantshalduse põhimõtete kohaselt.3. Eelarve koostatakse ja seda täidetakse ning raamatupidamisaruandlus toimub kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega.4. ERI raamatupidamisaruannetele lisatakse aruanne, mis käsitleb eelarvehaldamist ja finantsjuhtimist eelarveaastal.5. ERI raamatupidamisarvestuse koostamise, esitamise, auditeerimise ja avaldamise suhtes kohaldatakse kohaldatavat õigust.6. ERI sõlmib asjakohase kindlustuslepingu, et katta kõik oma tegevusega seotud riskid.Artikkel 14 Ühendusepoolne rahastamiseÜhendus võib ERI-t rahastada ainult Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 VI jaotise kohaselt.Võimalik on ka rahastamine ühtekuuluvuspoliitika vahenditest kooskõlas asjaomaste ühenduse õigusaktidega.Artikkel 15Vastutus1. ERI vastutab oma võlgade eest.2. Liikmete rahaline vastutus ERI võlgade eest piirdub nende panusega ERI-sse. Liikmed võivad põhikirjas täpsustada, et nad võtavad kindlaksmääratud vastutuse, mis on suurem nende panusest, või piiramatu vastutuse.3. Ühendus ei vastuta ERI võlgade eest.Artikkel 16Kohaldatav õigus ja jurisdiktsioon1. ERI suhtes kohaldatakse:32.  ühenduse õigust, eelkõige käesolevat määrust ja artikli 5 lõike 1 punktis a ja artikli 10 lõikes 1 nimetatud otsuseid;33.  selle riigi õigust, kus asub ERI põhikirjajärgne asukoht küsimustes, milles suhtes ei kohaldata või kohaldatakse ainult osaliselt punktis a osutatud õigusakte;34.  selle põhikirja, mis on vastuvõetud kooskõlas punktides a ja b osutatud õigusaktidega;35.  selle rakenduseeskirju kooskõlas põhikirjaga,36.  erandina punktist b kohaldatakse ERI suhtes tegevusriigi õigust järgmistes küsimustes:i) rahvatervis ning töötervishoid ja -ohutus;ii) keskkonnakaitse;iii) ohtlike ainete käsitsemine;iv) ERI tegevuseks vajalike lubade andmine.2. Euroopa Ühenduste Kohtul on jurisdiktsioon kohtuvaidluste üle liikmete vahel, liikmete ja ERI vahel ja kõikide selliste kohtuvaidluste üle, kus ühendus on osaline.3. ERI ja kolmanda poole vaheliste vaidluste suhtes kohaldatakse jurisdiktsiooni käsitlevaid ühenduse õigusakte. Ühenduse selliste õigusaktidega hõlmamata juhtumite korral määratakse pädev jurisdiktsioon vaidluste lahendamise üle kindlaks vastavalt selle riigi õigusele, kus asub ERI põhikirjajärgne asukoht.Artikkel 17Tegevuse lõpetamine ja maksevõimetus1. Põhikirjas on sätestatud liikmete kogu otsusele järgneva ERI tegevuse lõpetamise menetlus.2. Asjatu viivituseta pärast liikmete kogu otsust lõpetada ERI tegevus ja hiljemalt kümme päeva pärast sellise otsuse vastuvõtmist teavitab ERI sellest komisjoni. Komisjon avaldab asjakohase teatise Euroopa Liidu Teataja C-seerias.3. Asjatu viivituseta pärast tegevuse lõpetamise menetluse lõppu ja hiljemalt kümme päeva pärast sellist lõpetamist teavitab ERI sellest komisjoni. Komisjon avaldab asjakohase teatise Euroopa Liidu Teataja C-seerias. ERI lõpetab tegevuse kõnealuse teatise avaldamise kuupäeval.4. Juhul kui ERI ei suuda maksta oma võlgu, teavitab ta sellest viivitamata komisjoni. Komisjon avaldab asjakohase teatise Euroopa Liidu Teataja C-seerias.Artikkel 18Aruandlus ja kontroll1. ERI koostab iga-aastase tegevusaruande ja esitab selle komisjonile kuue kuu jooksul pärast vastava eelarveaasta lõppu. Kõnealune aruanne tehakse üldsusele kättesaadavaks.2. ERI ja asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni kõikidest asjaoludest, mis võivad tõsiselt ohustada ERI ülesannete täitmist.3. Kui komisjonil on andmeid, et ERI on tõsiselt rikkunud käesolevat määrust, määruse põhjal vastuvõetud otsuseid või muud kohaldatavat õigust, nõuab komisjon ERI-lt ja/või selle liikmetelt selgitust.4. Juhul kui komisjon, pärast ERI-le ja/või selle liikmetele mõistliku aja andmist oma märkuste esitamiseks, jõuab järeldusele, et kõnealune ERI rikub tõsiselt käesolevat määrust, selle põhjal vastuvõetud otsuseid või muud kohaldatavat õigust, võib komisjon teha ettepaneku parandusmeetmete võtmiseks ERI ja selle liikmete suhtes.5. Kui parandusmeetmeid ei võeta, võib komisjon tühistada ERI loomise otsuse. Sellisest otsusest teatakse ERI-le ja see avaldatakse Euroopa Liidu Teataja L-seerias. Selline otsus algatab ERI tegevuse lõpetamise.Artikkel 19Asjakohased õigusaktidLiikmesriigid võtavad käesoleva määruse tõhusa kohaldamise tagamiseks vastu asjakohased õigusaktid.Artikkel 20Aruandlus ja läbivaatamineKomisjon edastab hiljemalt viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist nõukogule ja Euroopa Parlamendile aruande määruse rakendamise kohta ja vajaduse korral muutmisettepanekud.Artikkel 21Komiteemenetlus1. Komisjoni abistab nõuandekomitee.2. Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7.Artikkel 22JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAVÄLJAVÕTE PÕHIKIRJAST37.  ERI nimi (artikli 7 lõige 2 ja artikli 9 punkt d): [põhikirjajärgne nimi, sealhulgas sõnad „Euroopa teadusuuringute infrastruktuur” või lühend „ERI”]38.  Ülesanded (artikli 2 lõige 1 ja artikli 9 punkt b): [põhikirjajärgsed ülesanded, mis on teadusuuringute infrastruktuuri loomine ja toimimine]39.  Põhikirjajärgne asukoht (artikli 7 lõige 1 ja artikli 9 punkt c): [viide soovitavalt kõige väiksemale omavalitsusele või haldusüksusele, näiteks vald]40.  Kestus (artikli 9 punkt g): [näiteks tähtajatu või lõppkuupäev või aastate arv asutamise kuupäevast]41.  Aluspõhimõtted kasutajate juurdepääsu kohta (artikli 9 punkti h esimene taane): [vastavalt põhikirjale]42.  Teadusliku hindamise aluspõhimõtted (artikli 9 punkti h kolmas taane): [vastavalt põhikirjale]43.  Teabeedastuse aluspõhimõtted (artikli 9 punkti h viies taane): [vastavalt põhikirjale]44.  Tööhõive aluspõhimõtted (artikli 9 punkti h kuues taane): [vastavalt põhikirjale]45.  Aluspõhimõtted hankepoliitika kohta, mis võtab arvesse läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja konkurentsi põhimõtteid (artikli 9 punkti h seitsmes taane): [vastavalt põhikirjale]46.  Vastutus (artikli 15 lõige 2): [vastavalt põhikirjale ja/või artikli 15 lõike 2 esimesele lausele]FINANTSSELGITUS1. ETTEPANEKU NIMETUS:Nõukogu määrus Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri (ERI) käsitleva ühenduse õigusliku raamistiku kohta2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE JA EELARVESTAMISE RAAMISTIKAsjaomased poliitikavaldkonnad ja nendega seonduvad meetmed:Teadusuuringud – teadusuuringute infrastruktuurid3. EELARVEREAD3.1. Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B..A read)), sh järgmised nimetused:-  08.01.05.01 : Teadustöötajatega seotud kulud-  08.01.05.02: Koosseisuvälised töötajad (riikide lähetatud eksperdid, lepinguline personal jne)3.2. Meetme ja finantsmõju kestus:Pikaajaline meede, sest kavandatav õigusakt on mõeldud hõlbustama mitmete liikmesriikide ja ühinenud riikide vahel ühiselt teadusuuringute rajatiste asutamist ja toimimist ning sest tänu volituste andmisele komisjonile võimaldab käesolev määrus lihtsamat protsessi kui see, kui iga üksiku otsuse võtab vastu nõukogu.Lühiajaliselt ei tekita see vajadust täiendavate vahendite järele lisaks neile, mida praegu kasutatakse uute teadusuuringute infrastruktuuri projektide ettevalmistavaks faasiks (seitsmenda raamprogrammi vahendid). Keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul aga on vaja täiendavaid inimressursse, et tagada määruse poliitiline arendamine, mille tulemusel näiteks vaadatakse määrus vajaduse korral pärast viite aastat läbi.3.3. Eelarve tunnusjooned:Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamaks | Taotlejariikide osamaksud | Finantsperspektiivi rubriik |08.01 05 01 | Mittekohustuslik | Liigendamata | EI | JAH | JAH | Nr 1A |08.01 05 02 | Mittekohustuslik | Liigendamata | EI | JAH | JAH | Nr 1A |08.01.05.03 | Mittekohustuslik | Liigendamata | EI | JAH | JAH | Nr 1A |4. ÜLEVAADE VAHENDITEST4.1. Rahalised vahendid4.1.1. Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutestmiljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Kulu liik | Jao nr | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 ja järgnevad |Võrdlussummast välja jäävad halduskulud |Personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.5. | a | 0,423 | 0,657 | 0,711 | 0,828 | 0,828 | 1,062 |Halduskulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.6. | b | 0,080 | 0,250 | 0,280 | 0,250 | 0,250 | 0,250 |Meetme soovituslik finantskulu kokku |Kulukohustuste assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+b | 0,503 | 0,907 | 0,991 | 1,078 | 1,078 | 1,312 |Maksete assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+b | 0,503 | 0,907 | 0,991 | 1,078 | 1,078 | 1,312 |4.1.2. Kooskõla finantsplaneeringuga (1. rubriik)X Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule( Ettepanekuga kaasneb finantsperspektiivi asjakohase rubriigi ümberplaneerimine( Ettepanekuga seoses võib olla vajalik institutsioonidevahelise kokkuleppe sätete kohaldamine (st paindlikkusinstrumendi või finantsperspektiivi läbivaatamine)4.1.3. Finantsmõju tuludeleX Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele( Ettepanekul on finantsmõju; mõju tuludele on järgmine:4.2. Täistööajale taandatud personal – vt täpsemalt punkt 8.2.1.Ei kohaldata.5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGID5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetav vajadusEt teadustegevuse piirid avarduvad ja tehnoloogiad arenevad, muutuvad teadusuuringute infrastruktuurid üha keerulisemaks ja kallimaks, mistõttu ei ole need tihti enam kättesaadavad ühele uurimisrühmale, piirkonnale, riigile või isegi mandrile. Kuid peamine raskus uute Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride loomisel on see, et puudub asjakohane õiguslik raamistik, mis võimaldaks asjakohaste partnerluste loomist eri riikidest pärit partnerite vahel. Seepärast on vaja luua ühenduse õiguslik raamistik üleeuroopalist huvi pakkuvate teadusuuringute infrastruktuuride asutamiseks ja toimimiseks.5.2. Ühenduse meetme lisandväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ning võimalik koostoimeKavandatava õigusakti eesmärk on hõlbustada teadusrajatiste ühist loomist ja toimimist mitmete liikmesriikide ja ühinenud riikide vahel ning aidata kaasa Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride poliitika täiendavale arengule. Täiendusena riiklikele või valitsustevahelistele skeemidele kehtestatakse kavandatava raammäärusega ühine õiguslik alus vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 171. Sellega kehtestatakse Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride põhiomadused ja selgepiiriline menetlus, millega seadusandja annab kõnealuse staatuse. Volituste andmise kaudu Euroopa Komisjonile võimaldab käesolev määrus ka lihtsamat protsessi kui see, et iga üksiku otsuse võtab vastu nõukogu, ja väldib seega kooskõlastamata tegevust.5.3. Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seonduvad näitajad tegevuspõhise juhtimise raamesKäesoleva ettepaneku üldine eesmärk on aidata Euroopal lahendada erinevaid probleeme tõhusate Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride õigeaegse arendamise kaudu, mis omakorda:-  aitab kaasa tõhusa Euroopa teadusruumi paremale arengule, koondades paremini riikide jõupingutusi, vältides rajatiste kvaliteedi jäämist allapoole kriitilist taset ja asetades Euroopa maailmas esikohale kõrgetasemeliste teadusteenuste valdkonnas;-  aitab Euroopal koondada oma vahendeid uue põlvkonna laiaulatuslike rajatiste asutamiseks, mis on asendamatud teadusuuringute valdkonnas esirinnas püsimiseks järgmistel kümnenditel, pakkudes teadlastele selliseid teadusrajatisi nagu vaja ja suurendades seega Euroopa atraktiivsust ja potentsiaali;-  aitab paremini lahendada sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid probleeme, näiteks kliimamuutus, energiatootmine, veevarud, keskkonna kvaliteet või elu kvaliteet, sest sellised uued Euroopa teadusuuringute infrastruktuurid pakuvad esmaklassilisi teadusteenuseid, sealhulgas e-infrastruktuuridega seotud teenused;-  panustab pikaajalisse majanduse konkurentsivõimesse, kiirendades teaduse arengut Euroopas, mida soodustavad Euroopa uued rajatised ja teadmistebaasi laienemine.Käesoleva määruse oodatav tulemus on aidata luua soodsamaid tingimusi põhiliste teadusuuringute arenguks Euroopas . Soodsamate õiguslike tingimuste arendamise kaudu ühenduse tasandil on praeguse töö eesmärk soodustada uute Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride (näiteks ESFRI määratletud struktuurid) õigeaegset rakendamist. See omakorda aitab täiendavalt arendada Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride poliitikat. Asjaomased näitajad on järgmised:-  uute Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride (näiteks ESFRI määratletud struktuurid) loomine kogu Euroopas laiaulatusliku partnerluse kaudu;-  nende infrastruktuuride loomise kiirus;-  selleks protsessiks vajalikud vahendid;-  Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride poliitika tugevnemine ja laiem tunnustamine.5.4. Rakendusmeetod( Tsentraliseeritud haldamine (otse, haldaja on komisjon, või kaudselt, haldaja on rakendusasutuste delegatsioonid, komisjoni loodud ametid või riigi avalik-õiguslikud asutused või avalikke teenuseid osutavad asutused)X Haldamine detsentraliseeritult või koostöösX liikmesriikidega( kolmandate riikidega( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (palun täpsustage)Märkused : ERI liikmesus piirdub liikmesriikide, kolmandate riikide ja valitsustevaheliste organisatsioonidega ning osalevad riigid võivad anda volitused avalik-õiguslikele või avalikke teenuseid osutavatele eraasutustele nende nimel õiguste ja kohustuste täitmiseks. Euroopa Komisjon tagab käesoleva algatuse üldise kooskõlastamise. Komitee toetab Euroopa Komisjoni uue õigusliku raamistiku haldamises.6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE6.1. JärelevalvekordLuuakse järelevalve- ja hindamissüsteem, et jälgida asutatud Euroopa teadusuuringute infrastruktuure ja hinnata, kui suures ulatuses täidab uus õiguslik raamistik oma eesmärke.Kuigi Euroopa Komisjon tagab käesoleva algatuse üldise kooskõlastamise, toetab nõuandekomitee Euroopa Komisjoni uue õigusliku raamistiku haldamises.Lisaks sellele palutakse kõigil heakskiidetud ERI-del koostada iga-aastane aruanne ning saata see Euroopa Komisjonile ja rahastavale liikmesriigile. Nendes aruannetes on esitatud ülevaade asjaomase aasta tegevustest ja eelarveüksikasjad ning need peaksid võimaldama Euroopa Komisjonil ja liikmesriikidel kontrollida, et infrastruktuur vastab jätkuvalt Euroopa staatuse tingimustele.6.2. Hindamine6.2.1. EelhindamineKoostatud on eelhindamise aruanne.6.2.2. Edasise hindamise tingimused ja sagedusViis aastat pärast õigusliku raamistiku vastuvõtmist hindab liikmesriikidele ja Euroopa Komisjonile aru andev ekspertide rühm järgmisi elemente:-  õigusliku raamistiku kasutuselevõtmine (st uute või täiustatud Euroopa infrastruktuuride arv, kes raamistiku kasutavad);-  kui suures ulatuses on raamistik kaasa toonud eeldatavaid kasusid, eriti selle kasutamise lihtsus, ja kui palju on tänu raamistikule kiirenenud Euroopa teadusuuringute infrastruktuuride loomine;-  vajadus läbi vaadata õiguslik raamistik või seda kohandada.7. PETTUSEVASTASED MEETMEDKõigil heakskiidetud ERI-del palutakse koostada iga-aastane aruanne ning saata see Euroopa Komisjonile ja rahastavale liikmesriigile. Nendes aruannetes on esitatud ülevaade asjaomase aasta tegevustest ja eelarveüksikasjad ning need peaksid võimaldama Euroopa Komisjonil ja liikmesriikidel kontrollida, et infrastruktuur vastab Euroopa staatuse tingimustele. Lisaks sellele jälgitakse automaatselt igat ERI-t teadusteenuste osutamisel riiklike, Euroopa või rahvusvaheliste programmide korduva teadustegevuse kaudu.8. ANDMED VAHENDITE KOHTA8.1. Ettepaneku eesmärgid nende finantskulu järgiKäesoleva määrusega ei ole seotud tegevuseelarvet.8.2. Halduskulud8.2.1. Ametikohtade arv ja liigidEi kohaldata.8.2.2. Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldusKäesoleva määruse poliitilised järelmeetmed toovad kaasa vajaduse paari AD-liiki ametikoha järele, et täita poliitilisi ülesandeid, milleks on alates 2010. aastast määruse kasutamise – ja võimalik läbivaatamine viie aasta möödudes – järelmeetmed.8.2.3. Ametikohtade jaotus (koosseisuline personal)( Praegu ette nähtud ametikohad, mis on asendatavad või pikendatavad( Ametikohad, mis on poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames eelnevalt aastaks n ette nähtud( Ametikohad, mida tuleb taotleda järgneva poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti menetlemise käigusx Ametikohad, mida tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomases haldustalituses ümber paigutada (talitusesisesed ümberpaigutused)( Ametikohad, mis on aastal n nõutavad, kuid ei ole kõnealuse aasta poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames ette nähtud8.2.4. Võrdlussummas sisalduvad muud halduskulud (XX 01 04/05 – Halduskorralduskulud)Ei kohaldata.8.2.5. Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seonduvad kuludmiljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Ametikoha liik | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 ja järgnevad |Ametnikud ja ajutine personal (08 01 05 01) – olemasolevad | 0,234 | 0,468 | 0,585 | 0,702 | 0,702 | 0,936 |Artikli 08 01 05 02 kohaselt rahastav personal (nt riikide lähetatud eksperdid, lepingulised töötajad) – olemasolevad vahendid | 0,189 | 0,189 | 0,126 | 0,126 | 0,126 | 0,126 |(Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku | 0,423 | 0,657 | 0,711 | 0,828 | 0,828 | 1,062 |2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 ja järgnevad |08 01 02 11 01 + 08 01 05 03 – Lähetused | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 |08 01 02 11 02 + 08 01 05 03 – Koosolekud ja konverentsid | 0,02 | 0,1 | 0,1 | 0,06 | 0,06 | 0,06 |08 01 02 11 03 + 08 01 05 03 – Komiteed | 0 | 0,06 | 0,09 | 0,09 | 0,09 | 0,09 |08 01 02 11 04 + 08 01 05 03 – Uuringud ja konsultatsioonid | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,05 | 0,06 | 0,06 |08 01 02 11 05 + 08 01 05 03 – Infosüsteemid | 0 | 0,03 | 0,03 | 0,02 | 0,01 | 0,01 |Halduskulud kokku, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (jäävad võrdlussummast VÄLJA) | 0,08 | 0,25 | 0,28 | 0,25 | 0,25 | 0,25 |Arvestus – Ametnikud ja ajutine personal ning artikli 08 01 02 kohaselt rahastatav personal |Ametniku aastakulu on arvutatud 117 000 euro põhjal. Muu personali (lepingulised töötajad, lähetatud eksperdid) aastakulu arvutatakse 63 000 euro põhjal. |Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus: Esimestel kuudel pärast käesoleva määruse vastuvõtmist pööratakse tähelepanu sellele, et töötada välja menetlused ja suunised, mida ERI suhtes kohaldada. Hiljem, alates 2009. aasta keskpaigast keskendub korrapärane tegevus järk-järgult järgmistele küsimustele: asutajaliikmete (liikmesriigid) võimalike taotluste järelmeetmed, toimikute haldamine (abikõlblikkus, teaduslik hindamine, õigusliku, rahalise ja haldusteabe analüüs), talitustevahelised konsultatsioonid ja komiteekohtumised, võimalike Euroopa Komisjoni otsuste ettevalmistamine, ERI registreerimine ja tulevased iga-aastased järelmeetmed. Olemasolevatest vahenditest piisab lühiajalises perspektiivis vajalike töötajate palkamiseks. Kuid alates 2010. aastast on vaja täiendavaid ametikohti (ümberpaigutamine), täitmaks poliitilisi ülesandeid, mida nõukogu komisjonile delegeerib (näiteks komiteekohtumised, komisjoni otsuste toimikute järelmeetmed, määruse järelmeetmed või viie aasta möödudes selle võimalik läbivaatamine): |2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 ja järgnevad |AD* / AST (viide 8.2.5) | 2 | 4 | 5 | 6 | 6 | 8 |Riikide lähetatud eksperdid / lepingulised töötajad (viide 8.2.5) | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | 2 |Kokku | 5 | 7 | 7 | 8 | 8 | 10 |* millest üks on A/AD ja üks riigi lähetatud jurist.[1] KOM(2008) ***, **.**.2008.[2] ELT L […], […], lk […].[3] ELT L […], […], lk […].[4] ELT L […], […], lk […].[5] ELT L 412, 30.12.2006, lk 1.[6] ELT L 54, 22.2.2007, lk 101.[7] EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006 (ELT L 390, 30.12.2006, lk 1).[8] ELT L 347, 11.12.2006, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu 12. veebruari 2008. aasta käibemaksualase direktiiviga 2008/8/EÜ (ELT L 44, 20.2.2008, lk 11).[9] ELT L 76, 23.03.1992, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu 16. novembri 2004. aasta direktiiviga 2004/106/EÜ (ELT L 359, 4.12.2004, lk 30).[10] ELT L 134, 30.4.2004, lk 114. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni 28. novembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 213/2008 (ELT L 74, 15.3.2008, lk 1).[11] ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.[12] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.


title: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele

text:
|

52011PC0137

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 21.3.2011KOM(2011) 137 lõplik2008/0090 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentideleSELETUSKIRI1.  Komisjon esitas 30. aprillil 2008 ettepaneku määruse (EÜ) nr 1049/2001 uuesti sõnastamise kohta[1]. Euroopa Parlament pani hääletusele raporti, mis sisaldas hulka muudatusettepanekuid, ent otsustas jätta hääletamata ettepanekuga kaasneva seadusandliku resolutsiooni üle. Seetõttu puudub Euroopa Parlamendi esimese lugemise seisukoht.2.  Pärast 2009. aasta juunis toimunud Euroopa Parlamendi valimisi jätkas parlamendi uus koosseis tööd seadusandliku ettepanekuga kooskõlas oma kodukorra artikliga 214. Mais 2010 saadeti Euroopa Parlamendis ringlusse muudetud raporti projekt. Euroopa Parlamendi põhiseaduskomisjon esitas oma arvamuse komisjoni ettepaneku kohta 30. novembril ja petitsioonikomisjon 1. detsembril 2010. Kodanikuvabaduste komisjon ei ole raporti projekti veel vastu võtnud. Euroopa Parlamendi esimese lugemise seisukoha vastuvõtmise kuupäev on seni kindlaks määramata.3.  Lissaboni leping jõustus 1. detsembril 2009. Üldsusele dokumentidele juurdepääsu võimaldamise õiguslik alus on nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu konsolideeritud versiooni artikli 15 lõige 3. Kõnealuse uue sättega laiendatakse üldsuse õigust pääseda juurde kõikide liidu institutsioonide, organite ja asutuste dokumentidele. Euroopa Kohtu, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Investeerimispanga suhtes kohaldatakse seda sätet ainult siis, kui nad täidavad oma haldusülesandeid. Käesolevat määrust kohaldatakse vahetult ainult Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni suhtes. Selle kohaldamisala on siiski laiendatud ka ametitele nende asutamisaktidesse lisatud erisätte kaudu. Lisaks sellele on hulk institutsioone ja organeid võtnud vabatahtlikult vastu õigusaktid, millega on reguleeritud juurdepääs nende dokumentidele ning mis on identsed või mis sarnanevad määrusega (EÜ) nr 1049/2001.4.  Komisjon võttis arvesse üldsuse dokumentidele juurdepääsu õiguse laienenud institutsioonilist kohaldamisala ja lisas 30. aprillil 2008 ettepaneku määruse (EÜ) nr 1049/2001 uuesti sõnastamise kohta oma teatisesse, milles käsitles Lissaboni lepingu jõustumise mõju käimasolevatele institutsioonidevahelistele otsustamismenetlustele[2]. Seetõttu said kaasseadusandjad lisada kõnealuse kohanduse uude aluslepingusse seadusandliku tavamenetluse käigus.5.  Lissaboni lepingu jõustumisest on möödas rohkem kui aasta, aga endiselt puudub väljavaade võtta vastu üldsuse dokumentidele juurdepääsu käsitlev uus määrus, millega asendatakse määrus (EÜ) nr 1049/2001. Euroopa Parlamendis ja nõukogus toimunud arutelud näitavad, et seisukohad määruse muutmise kohta on väga erinevad.6.  Ehkki enamik Euroopa Liidu institutsioone, organeid ja asutusi kohaldab määrust (EÜ) nr 1049/2001 või samalaadseid eeskirju praktikas vabatahtlikult, kehtib õiguslik kohustus laiendada dokumentidele juurdepääsu õigust kooskõlas aluslepinguga kõikidele nimetatud institutsioonidele, organitele ja asutustele.7.  Kuna enamik Euroopa Liidu institutsioone, organeid ja asutusi juba kohaldab määrust või samalaadseid eeskirju, võib kehtiva määruse institutsioonilist kohaldamisala laiendada neile kõigile, võttes arvesse aluslepinguga Euroopa Kohtu, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Investeerimispanga suhtes kehtestatud piiranguid.8.  Seetõttu leiab komisjon, et määrust (EÜ) nr 1049/2001 tuleks viivitamata muuta, et laiendada selle institutsioonilist kohaldamisala vastavalt dokumentidele juurdepääsu võimaldamise uuele õiguslikule alusele, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 15 lõikes 3. Kõnealune muudatus ei mõjuta määruse nr 1049/2001 uuesti sõnastamise käimasolevat menetlust, mida toimetatakse komisjoni 2008. aasta aprilli ettepaneku põhjal.2008/0090 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentideleEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 15 lõiget 3,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,toimides seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:9.  Üldpõhimõtted ja üldiste või erahuvidega põhjendatud piirangud, mis reguleerivad üldsuse õigust pääseda juurde dokumentidele, on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruses (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele),[3] mis võeti vastu Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 255 lõike 2 põhjal.10.  Kooskõlas kõnealuse artikliga reguleerib määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu ainult Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele.11.  Lissaboni lepingu jõustumise järel asendati Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 255 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 15 lõikega 3.12.  Uue sättega nähakse ette, et igal liidu kodanikul ja igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht on mõnes liikmesriigis, on õigus pääseda juurde liidu institutsioonide, organite ja asutuste mis tahes andmekandjal säilitatavatele dokumentidele põhimõtete ning tingimuste alusel, mille seadusandja määrab kindlaks kooskõlas kõnealuse artikliga. Euroopa Kohtu, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Investeerimispanga suhtes kohaldatakse üldsuse õigust pääseda juurde nende dokumentidele ainult siis, kui kõnealused institutsioonid täidavad oma haldusülesandeid.13.  Määrust (EÜ) nr 1049/2001 tuleks seetõttu vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 1049/2001 muudetakse järgmiselt.1. Artikli 1 punkt a asendatakse järgmiselt:„a) määrata kindlaks põhimõtted, tingimused ning üldiste või erahuvidega põhjendatud piirangud, mis reguleerivad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 15 lõikega 3 ettenähtud õigust pääseda juurde artikli 3 punktis c määratletud Euroopa Liidu institutsioonide dokumentidele sellisel viisil, et üldsusele oleks tagatud võimalikult laiaulatuslik juurdepääs kõnealustele dokumentidele;”.2. Artikli 2 lõige 3 asendatakse järgmiselt:„3. Käesolevat määrust kohaldatakse artikli 3 punktis c määratletud institutsiooni käsutuses olevate kõikide dokumentide suhtes, see tähendab institutsiooni koostatud ja talle saadetud ning tema valduses olevate dokumentide suhtes kõikides Euroopa Liidu tegevusvaldkondades. Euroopa Liidu Kohtu, Euroopa Keskpanga ja Euroopa Investeerimispanga suhtes kohaldatakse käesolevat määrust ainult siis, kui nad täidavad oma haldusülesandeid.”3. Artiklisse 3 lisatakse punkt c:„c) institutsioonid – Euroopa Liidu institutsioonid, organid, asutused ja ametid, sealhulgas Euroopa välisteenistus.”Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] KOM(2008) 229.[2] KOM(2009) 665.[3] EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43.