Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0051

Ettepanek Nõukogu otsus milles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin T25) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ  /* KOM/2009/0051 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 10.2.2009KOM(2009) 51 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUSmilles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi (Zea mays L. liin T25) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Geneetiliselt muundatud maisiliik Zea mays L. liin T25 lubati turule viia vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ[1] C osa kohaselt vastuvõetud komisjoni otsustele ning Prantsusmaa ametiasutused andsid nõusoleku kõnealuse geneetiliselt muundatud organismi (GMO) turuleviimiseks. Nõusolek hõlmab toote kõiki kasutusviise, eelkõige importi, toiduks või loomasöödaks töötlemist ja viljelust.2. Seejärel teavitas Austria direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 (kaitseklausel) kohaselt komisjoni oma otsusest keelustada ajutiselt maisi Zea mays L. liin T25 turuleviimine või piirata selle kõiki kasutusviise, mida hõlmab direktiivi 90/220/EÜ kohane nõusolek, ning tõi välja selle otsuse põhjused.3. Konsulteeriti taimede teaduskomiteega, kes leidis oma arvamuses, et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi olulisi teaduslikke tõendeid, mida ei arvestatud nendest GMOdest tuleneva ohu esialgsel hindamisel ja mis annaksid põhjust maisi Zea mays L. liin T25 suhtes esialgselt tehtud otsuse läbivaatamiseks.4. Nõukogu direktiiv 90/220/EMÜ asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta[2].5. Maisist Zea mays L. liin T25 saadud toodetele (tärklis ja kõik selle derivaadid, toorõli ja rafineeritud õli, kõik kuumtöödeldud või fermenteeritud tooted, mis on saadud maisist Zea mays L. liin T25, samuti sellest koosnev ja/või seda sisaldav või sellest toodetud loomasööt) on antud luba vastavalt määrusele (EÜ) nr 258/97[3] ning neist on teatatud kui olemasolevatest toodetest vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003[4] artiklitele 8 ja 20. Kõnealused kasutusviisid ei kuulu direktiivi 2001/18/EÜ reguleerimisalasse ning nende suhtes ei kohaldata seega kaitseklauslit, millest Austria on teatanud.6. Jaanuaris 2004 palus komisjon Austrial oma kaitseklausli uue õigusliku raamistiku kohaselt läbi vaadata ja vajaduse korral sellest uuesti direktiivi 2001/18/EÜ kohaselt teatada.7. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt esitas Austria komisjonile lisateabe oma olemasoleva kaitsemeetme toetuseks.8. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt peab komisjon tegema otsused direktiivi artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras, mille suhtes kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklis 8 sätestatut.9. Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 kohaselt peeti nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002,[5] mille kohaselt asjaomased teaduskomiteed asendati Euroopa Toiduohutusametiga, ning viimane järeldas oma 8. juuli 2004. aasta arvamuses,[6] et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mis muudaksid kehtetuks maisi Zea mays L. liin T25 keskkonnaohu hindamise ja põhjendaksid selle GMO keelustamist Austrias.10. Komisjoni otsuse eelnõu, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma kaitseklausel, esitati seetõttu nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 2 kohaselt arvamuse saamiseks direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 alusel moodustatud komiteele.11. Komitee ei esitanud pärast seda, kui 29. novembril 2004 tema poole pöörduti, oma arvamust kaitsemeetme kohta, mis tähendab, et komisjon peab nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 4 kohaselt esitama viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning teavitama Euroopa Parlamenti.12. Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 väljendas keskkonnanõukogu 24. juunil 2005 kvalifitseeritud häälteenamusega oma vastuseisu ettepanekule, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma kaitsemeede, ning kõnealuse lõike kohaselt peab komisjon ettepaneku uuesti läbi vaatama.13. Nõukogu teatas oma avalduses, et „geneetiliselt muundatud maisiliigi […] T25 turuleviimisega seotud riiklike kaitsemeetmete suhtes valitseb endiselt ebakindlus”, ning kutsus komisjoni üles „koguma kõnealuse GMO kohta täiendavaid tõendeid ja hindama, kas [Austria] võetud meede, mille eesmärk oli ajutise ettevaatusabinõuna peatada [kõnealuse toote] turuleviimine, on õigustatud ning kas kõnealuse organismi lubamine vastab endiselt direktiivi 2001/18/EÜ ohutusnõuetele”.14. Novembris 2005 küsiti EFSA-lt, kas on teaduslikku alust arvata, et maisi Zea mays L. liin T25 jätkuv turuleviimine võiks nõusoleku tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste tervisele või keskkonnale, ning eelkõige paluti EFSA-l arvesse võtta võimalikku uut teaduslikku teavet, mis on saadud pärast kõnealuse GMO ohutust hindavat eelmist teaduslikku arvamust.15. Pärast Austria taotluses esitatud tõendite uurimist märkis EFSA oma 29. märtsi 2006. aasta arvamuses (avaldatud 11. aprillil 2006)[7], et olemasolevad teaduslikud tõendid ei toeta Austria väiteid ja otsustas, et ei ole alust arvata, et maisi Zea mays L. liin T25 jätkuv turuleviimine võiks vastavate nõusolekute tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.16. Vastavalt nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikele 6 esitas komisjon nõukogule ettepaneku, milles palutakse, et Austria tühistaks oma kaitsemeetme.17. Keskkonnanõukogu väljendas 18. detsembril 2006 oma vastuseisu ettepanekule kvalifitseeritud häälteenamusega.18. Oma otsuses osutas nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ ettenähtud keskkonnaohu hindamisele ning märkis, et „keskkonnaohu hindamisel tuleb süsteemsemalt arvesse võtta Euroopa Liidu eri põllumajandusstruktuure ja piirkondlikke ökoloogilisi iseärasusi”.19. Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 kohaselt esitas komisjon nõukogule muudetud ettepaneku, milles paluti Austrial tühistada üksnes impordi ja toiduks või loomasöödaks töötlemise keeld.20. 30. oktoobril 2007 toimus nõukogus hääletus ettepaneku üle, kuid ei saavutatud kvalifitseeritud häälteenamust ettepaneku poolt ega vastu. Komisjon võttis seepärast 7. mail 2008. aastal vastu otsuse 2008/470/EÜ, milles paluti Austrial võtta vajalikud meetmed, et tühistada maisi Zea mays L liin T25 impordi ja toiduks või loomasöödaks töötlemise keeld hiljemalt 20 päeva pärast kõnealuse otsuse teatavakstegemist. 27. mail 2008 järgis Austria kõnealust otsust ja võttis vastu asjaomase määruse.21. Seemnete müüki ja kasutamist (viljelus) käsitleva kaitsemeetme aspektide suhtes alustas Austria mis tahes oluliste teaduslike tõendite kogumist, mis Austria arvates õigustavad kaitsemeetme ajutist säilitamist, viidates eelkõige nõukogu 18. detsembri otsuse 3. põhjenduses osutatud „eri põllumajandusstruktuuridele ja piirkondlikele ökoloogilistele omadustele”. Austria esitas 2007. aasta novembris komisjonile selle töö tulemusena saadud teaduslikud andmed.22. 18. aprillil 2008 palus komisjon määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 29 lõike 1 kohaselt ning kooskõlas artikli 22 lõikega 2 ja artikli 22 lõike 5 punktiga c EFSA-lt hinnangut selle kohta, kas Austria esitatud teave sisaldab andmeid, mis mõjutavad keskkonnaohu hindamist uute teaduslike andmete alusel nii, et on üksikasjalikke põhjendusi, mille alusel arvata, et mais T25 võib vastavas nõusolekus sätestatud kasutusviiside puhul mõjuda kahjulikult keskkonnale.23. 4. detsembril 2008 võttis EFSA vastu arvamuse (avaldatud 11. detsembril 2008), milles ta järeldas, et on ebatõenäoline, et mais T25 võiks kavandatud kasutusviiside korral mõjuda inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult ning kinnitas veel kord oma eelmisi järeldusi maisi T25 ohutuse kohta. Lisaks võttes arvesse Austria esitatud teavet ja mitmesuguseid teaduslikke materjale leiab EFSA, et kõnealuse toote ohtlikkuse kohta inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale ei ole konkreetseid teaduslikke tõendeid, millega võiks põhjendada direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohase kaitseklausli kasutamist maisi T25 turustamiseks Austrias kavandatud kasutusviiside puhul. Kokkuvõttes leidis EFSA, et olemasolevad teaduslikud tõendid ei toeta Austria väiteid ning on ebatõenäoline, et maisi T25 viljelemine võiks mõjuda Austrias kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.24. Sellistel asjaoludel peaks Austria tunnistama kehtetuks oma kaitsemeetme seoses maisi Zea mays L. liin T25 seemnete kasutamise ja müügiga.25. Komisjon esitas pärast nõukogu 18. detsembril 2006 tehtud otsust ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 punktiga 2 uuesti nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning teavitas sellest Euroopa Parlamenti.26. Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 punktis 1 on sätestatud, et nõukogu võib teha otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega kolme kuu jooksul vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikele 2.EttepanekNÕUKOGU OTSUSmilles käsitletakse geneetiliselt muundatud maisi ( Zea mays L. liin T25) kasutamise ja müügi ajutist keelustamist Austrias vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2001/18/EÜ(Ainult saksakeelne tekst on autentne) (EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta,[8] eriti selle artikli 23 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 22. aprilli 1998. aasta otsusega 98/293/EÜ geneetiliselt muundatud maisi ( Zea mays L. liin T25) turuleviimise kohta otsustati vastavalt nõukogu direktiivile 90/220/EMÜ[9] anda luba kõnealuse toote turuleviimiseks.(2) Prantsusmaa ametiasutused andsid vastava nõusoleku 3. augustil 1998. Nõusolek hõlmab toote kõiki kasutusviise, eelkõige importi, toiduks või loomasöödaks töötlemist ja viljelust.(3) Vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ (millega asendati direktiiv 90/220/EMÜ)[10] artikli 35 lõikele 1 kohaldatakse nende geneetiliselt muundatud organismide turuleviimise taotluste suhtes, mille menetlemine ei olnud lõpetatud 17. oktoobriks 2002, direktiivi 2001/18/EÜ sätteid.(4) Austria teavitas 8. mail 2000 komisjoni oma otsusest keelata ajutiselt maisi Zea mays L. liin T25 mis tahes kasutamine ja müük ning põhjendas seda direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 lõike 1 kohaselt.(5) Maisist Zea mays L. liin T25 saadud toodetele (tärklis ja kõik selle derivaadid, toorõli ja rafineeritud õli, kõik kuumtöödeldud või fermenteeritud tooted, mis on saadud maisist Zea mays L. liin T25, samuti sellest koosnev ja/või seda sisaldav või sellest toodetud loomasööt) on antud luba vastavalt määrusele (EÜ) nr 258/97[11] ja neist on seejärel teatatud kui olemasolevatest toodetest vastavalt määruse (EÜ) nr 1829/2003[12] artiklitele 8 ja 20. Kõneluste kasutusviiside suhtes ei kohaldata Austria teatatud kaitsemeedet, sest need ei kuulu direktiivi 2001/18/EÜ reguleerimisalasse.(6) Taimede teaduskomitee leidis 20. juulil 2001, et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mida ei arvestatud toimiku esialgsel hindamisel ja mis annaksid põhjust selle toote suhtes esialgselt tehtud otsuse läbivaatamiseks.(7) 9. jaanuaril 2004 ning 9. ja 17. veebruaril 2004 esitas Austria komisjonile lisateavet liini T25 maisi käsitlevate riiklike meetmete toetuseks.(8) Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 28 lõike 1 kohaselt pidas komisjon nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), mis asutati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 178/2002,[13] mille kohaselt vastavad teaduskomiteed asendati Euroopa Toiduohutusametiga.(9) EFSA märkis 8. juulil 2004,[14] et Austria esitatud teave ei sisaldanud uusi teaduslikke tõendeid, mis oleksid muutnud kehtetuks liini T25 maisi keskkonnaohu hinnangu ning õigustanud kõnealuse toote kasutamise ja müügi keelustamist Austrias.(10) Kuna kõnealustel asjaoludel ei ole põhjust arvata, et see toode ohustaks inimeste tervist või keskkonda, esitas komisjon 29. novembril 2004 vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikes 2 osutatud korrale sama direktiivi artikli 30 alusel moodustatud komiteele otsuse eelnõu, milles paluti Austrial tunnistada kehtetuks oma ajutine kaitsemeede.(11) Kuna komitee ei esitanud oma arvamust nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused)[15] artikli 5 lõike 4 kohaselt, esitas komisjon nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta.(12) Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 lükkas nõukogu 24. juunil 2005 ettepaneku kvalifitseeritud häälteenamusega tagasi.(13) Nõukogu teatas oma avalduses, et „geneetiliselt muundatud maisiliigi […] T25 turuleviimisega seotud riiklike kaitsemeetmete suhtes valitseb endiselt ebakindlus”, ning kutsus komisjoni üles „koguma kõnealuse GMO kohta täiendavaid tõendeid ja hindama, kas [Austria] võetud meede, mille eesmärk oli ajutise ettevaatusabinõuna peatada [kõnealuse toote] turuleviimine, on õigustatud ning kas kõnealuse organismi lubamine vastab endiselt direktiivi 2001/18/EÜ ohutusnõuetele”.(14) 2005. aasta novembris küsis komisjon uuesti EFSA arvamust, kas on teaduslikku põhjust arvata, et maisi T25 jätkuv turuleviimine võiks nõusoleku tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste tervisele või keskkonnale. Eelkõige paluti EFSA-l võtta arvesse võimalikku uut teaduslikku teavet, mis on saadud pärast eelmist kõnealuse GMO ohutust hindavat teaduslikku arvamust.(15) Oma 29. märtsi 2006. aasta arvamuses[16] järeldas EFSA, et ei ole põhjust arvata, et maisi T25 turuleviimise jätkamine võiks vastavate nõusolekute tingimusi täites mõjuda kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.(16) Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 esitas komisjon nõukogule ettepaneku, milles palutakse, et Austria tühistaks oma kaitsemeetme.(17) Kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 väljendas keskkonnanõukogu 18. detsembril 2006 oma vastuseisu ettepanekule kvalifitseeritud häälteenamusega.(18) Oma otsuses osutas nõukogu direktiiviga 2001/18/EÜ ettenähtud keskkonnaohu hindamisele ning märkis, et „keskkonnaohu hindamisel tuleb süsteemsemalt arvesse võtta Euroopa Liidu eri põllumajandusstruktuure ja piirkondlikke ökoloogilisi iseärasusi”.(19) Komisjon esitas kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 nõukogule muudetud ettepaneku, milles paluti Austrial tühistada üksnes impordi ja toiduks või loomasöödaks töötlemise keeld.(20) 30. oktoobril 2007 toimus nõukogus hääletus ettepaneku üle, kuid ei saavutatud kvalifitseeritud häälteenamust ettepaneku poolt ega vastu. Seepärast võttis komisjon 7. mail 2008 vastu otsuse 2008/470/EÜ, milles paluti Austrial võtta vajalikud meetmed, et tühistada maisi Zea mays L liin T25 impordi ja toiduks või loomasöödaks töötlemise keeld hiljemalt 20 päeva pärast kõnealuse otsuse teatavakstegemist. 27. mail 2008 järgis Austria kõnealust otsust ja muutis vastavalt oma riiklikke õigusakte.(21) Seemnete müüki ja kasutamist (viljelus) käsitleva kaitsemeetme aspektide suhtes alustas Austria mis tahes oluliste teaduslike tõendite kogumist, mis Austria arvates õigustavad kaitsemeetme ajutist säilitamist, viidates eelkõige nõukogu 18. detsembri otsuse 3. põhjenduses osutatud „eri põllumajandusstruktuuridele ja piirkondlikele ökoloogilistele omadustele”. Austria esitas 2007. aasta novembris komisjonile selle töö tulemusena saadud teaduslikud andmed.(22) 18. aprillil 2008 palus komisjon määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 29 lõike 1 kohaselt ning kooskõlas artikli 22 lõikega 2 ja artikli 22 lõike 5 punktiga c EFSA-lt hinnangut selle kohta, kas Austria esitatud teave sisaldab andmeid, mis mõjutavad keskkonnaohu hindamist uute teaduslike andmete alusel nii, et on üksikasjalikke põhjendusi, mille alusel arvata, et mais T25 võib vastavas nõusolekus sätestatud kasutusviiside puhul mõjuda kahjulikult keskkonnale.(23) 4. detsembril 2008 võttis EFSA vastu arvamuse (avaldatud 11. detsembril 2008), milles ta järeldas, et on ebatõenäoline, et mais T25 võiks kavandatud kasutusviiside korral mõjuda inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale kahjulikult ning kinnitas veel kord oma eelmisi järeldusi maisi T25 ohutuse kohta. Lisaks võttes arvesse Austria esitatud teavet ja mitmesuguseid teaduslikke materjale leiab EFSA, et kõnealuse toote ohtlikkuse kohta inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale ei ole konkreetseid teaduslikke tõendeid, millega võiks põhjendada direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohase kaitseklausli kasutamist maisi T25 turustamiseks Austrias kavandatud kasutusviiside puhul. Kokkuvõttes leidis EFSA, et olemasolevad teaduslikud tõendid ei toeta Austria väiteid ning on ebatõenäoline, et maisi T25 viljelemine võiks mõjuda Austrias kahjulikult inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale.(24) Sellistel asjaoludel peaks Austria tunnistama kehtetuks oma kaitsemeetme seoses maisi Zea mays L. liin T25 seemnete kasutamise ja müügiga.(25) Komisjon esitas pärast nõukogu 18. detsembril 2006 tehtud otsust ja kooskõlas nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 punktiga 2 uuesti nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ning teavitas sellest Euroopa Parlamenti.(26) Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 punktis 1 on sätestatud, et nõukogu võib teha otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega kolme kuu jooksul vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõikele 2,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Austria meetmed keelata otsusega 98/293/EÜ turule viia lubatud maisi Zea mays L. liin T25 seemnete kasutamine ja müük ei ole direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 sätete kohaselt õigustatud.Artikkel 2Austria võtab vajalikud meetmed maisi Zea mays L. liin T25 seemnete kasutamise ja müügi keelu tühistamiseks oma territooriumil ning käesoleva otsuse järgimiseks hiljemalt 20 päeva pärast selle teatavakstegemist.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Austria Vabariigile.Brüssel, [kuupäev] 2009Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 117, 8.5.1990, lk 15.[2] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[3] EÜT L 43, 14.2.1997, lk 1.[4] ELT L 106, 18.10.2003, lk 1.[5] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).[6] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, seoses Austria algatusega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt, EFSA Teataja (2004) 78, lk 1–13.[7] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud kultuure (mais Bt176, mais MON810, mais T25, raps Topas 19/2 ja raps Ms1xRf1), mille suhtes võib vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ artiklile 16 rakendada kaitseklauslit, EFSA Teataja (2006) 338, lk 1–15.[8] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.[9] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 32.[10] EÜT L 117, 8.5.1990, lk 15.[11] EÜT L 43, 14.2.1997, lk 1.[12] ELT L 106, 18.10.2003, lk 1.[13] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).[14] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, seoses Austria algatusega direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt, EFSA Teataja (2004) 78, lk 1–13.[15] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[16] Geneetiliselt muundatud organismide teaduskomisjoni arvamus komisjoni taotluse suhtes, milles käsitletakse geneetiliselt muundatud kultuure (mais Bt176, mais MON810, mais T25, raps Topas 19/2 ja raps Ms1xRf1), mille suhtes võib vastavalt direktiivi 90/220/EMÜ artiklile 16 rakendada kaitseklauslit, EFSA Teataja (2006) 338, lk 1–15.


				|

		52012PC0221

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Teadusuuringute Ühiskeskuse poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse jaoks rakendatava kõrgvooreaktori täiendava teadusprogrammi aastateks 2012–2015 vastuvõtmise kohta /* COM/2012/0221 final - 2012/0111 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1. ETTEPANEKU TAUST
Ühenduse kõrgvooreaktori käitamist on toetatud
mitmete täiendavate teadusprogrammidega. 25. mail 2009 võttis nõukogu vastu
Teadusuuringute Ühiskeskuse poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse jaoks
rakendatava kolmeaastase (2009–2011) täiendava teadusprogrammi (nõukogu otsus 2009/410/Euratom
– ELT L 132/15, 29.5.2009), milles käsitleti Madalmaades Pettenis
Teadusuuringute Ühiskeskuse Energeetika Instituudis asuva reaktori käitamist.
Aastate 2009–2011 täiendava teadusprogrammi osamaksud
tulid kolmelt osalevalt liikmesriigilt - Madalmaadelt, Prantsusmaalt ja
Belgialt, kolme aasta jooksul kogusummas 35 miljonit eurot. Kõnealune summa
hõlmas eraldisi reaktori dekomisjoneerimisfondi iga-aastasteks osamaksudeks
(sealhulgas dekomisjoneerimisfondi osamaksu 2008. aasta eest, kui
kõrgvooreaktori käitamine ei olnud eelneva täiendava programmiga kaetud).
Praegune täiendav teadusprogramm lõppeb 31.
detsembril 2011.
Käesolev teatis hõlmab seega kõrgvooreaktori
käitamise uut nelja-aastast programmi (2012–2015).
Komisjon kasutab kõrgvooreaktorit vastavalt
Euratomi ja Madalmaade vahel 25. juulil 1961 sõlmitud lepingule. Kõnealune
leping allkirjastati 99 aastaks. Selle täitmiseks sõlmisid mõlemad pooled 31.
oktoobril 1962. aastal vastavalt asjaõigusele 99 aastaks põlisrendilepingu (bail
emphytéotique).
Kõrgvooreaktoril on Euroopa Liidus oluline
roll. Kõrgvooreaktori täiendava teadusprogrammi peamine eesmärk on pakkuda
katsete tegemiseks stabiilset ja usaldusväärset neutronvoogu. Uuritud valdkondadeks
on tuumamaterjale ja tuumkütust käsitlev teadustegevus eesmärgiga suurendada
tuumareaktorite ohutust (nii tuumalõhustumise kui tuumasünteesi korral),
reaktorite vananemist ja eluiga käsitlev uurimistegevus, täiustatud
tuumkütusetsüklit ja jäätmekäitlust käsitlevad teadusuuringud. Kõrgvooreaktor
toimib ka koolituskeskusena, mis pakub võimalusi doktori- ja
järeldoktoriprogrammides osalejatele, kes teevad teadustööd siseriiklike või
Euroopa programmide kaudu.
Reaktorit kasutatakse ka radioaktiivsete isotoopide
tööstuslikuks tootmiseks, millega kaetakse enam kui 60 % isotoobikogusest,
mida Euroopas igal aastal vajatakse 10 miljoni meditsiinilise diagnoosi
panemiseks. Selles vallas on reaktor Euroopa radiofarmpreparaatide tootjate
jaoks peamine tarnija. Lisaks on reaktori toodangut tänu selle asukohale
Euroopas võimalik kiiresti saata Euroopa meditsiinikeskustesse. See on oluline
enamiku praegu kasutatavate lühikese poolestusajaga isotoopide puhul.
2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA
MÕJU HINDAMINE
Nendest liikmesriikidest, kellega nende
tuumauuringutealast tegevust arvestades konsulteeriti, nõustusid kolm
liikmesriiki (Madalamaad, Prantsusmaa ja Belgia) osalema kõrgvooreaktori
rahastamises.
3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Ettepanek põhineb Euratomi asutamislepingu
artiklil 7.
4. MÕJU EELARVELE
Finantsselgitusest nähtub, et uue täiendava
programmi rahastamise osamaksud tasuvad kolm osalevat liikmesriiki: Madalmaad,
Prantsusmaa ja Belgia. Kõnealuse kolme liikmesriigi osamaksud moodustavad kokku
31,400 miljonit eurot. Nimetatud summa ja sellele lisanduv eeldatav äritulu
tagavad piisava käitamiseelarve reaktori prognoositavate kulude katmiseks
ajavahemikul 2012–2015. Tuleks tähele panna, et eelarvega on hõlmatud eraldised
reaktori dekomisjoneerimiseks ja kulud, mis on seotud kommunaalteenustega,
kindlustusega ja kasutatud kütuse käitlemisega.
Komisjon kinnitab nõukogu 27. juuni 1996.
aasta koosoleku protokollis esitatud deklaratsiooni, milles kinnitati, et
kõrgvooreaktor saab piisava rahastamise korral aidata kaasa ühenduse
programmide täitmisele seoses raamprogrammidega või muul viisil. Osaletakse kas
konkurentsi alusel või Teadusuuringute Ühiskeskuse uurimisasutuste tegevuseks
vajalike kiiritusteenuste osutamise kaudu. See tähendab, et komisjon ei rahasta
oma eelarvevahenditest kõrgvooreaktori käitamise kulusid, sh reaktori
hooldamise ega remondi kulusid.
5. TÄIENDAV TEAVE
Ei kohaldata
2012/0111 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS
Teadusuuringute Ühiskeskuse poolt Euroopa
Aatomienergiaühenduse jaoks rakendatava kõrgvooreaktori täiendava
teadusprogrammi aastateks 2012–2015 vastuvõtmise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepingut, eriti selle artiklit 7,
võttes arvesse
komisjoni ettepanekut,
pärast
konsulteerimist teadus- ja tehnikakomiteega[1]
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa teadusruumi raames on
Petteni kõrgvooreaktor praegu ja edaspidi oluline ühenduse käsutuses olev
vahend, millega on võimalik aidata kaasa materjaliteaduste arendamisele ja
katsetamisele, tuumameditsiinile ning tuumaenergeetika reaktorite
ohutusuuringutele.
(2)       Kõrgvooreaktori käitamist on
toetatud mitme täiendava teadusprogrammiga, millest viimane, nõukogu 25. mai
2009. aasta otsus 2009/410/Euratom (Teadusuuringute Ühiskeskuse poolt Euroopa
Aatomienergiaühenduse jaoks rakendatava täiendava teadusprogrammi vastuvõtmise
kohta), lõppes 31. detsembril 2011[2].
(3)       Võttes arvesse vajadust
kõrgvooreaktori kui ühenduse teadusuuringute taristu asendamatu osa järele
sellistes valdkondades nagu tuumareaktorite ohutuse suurendamine, tervis ja
sealhulgas meditsiiniliste isotoopide väljatöötamine meditsiinialaste
teadusküsimuste lahendamiseks, termotuumasüntees, alusuuringud ja koolitused
ning jäätmekäitlus, sealhulgas võimalus uurida tuumkütuste ohutust Euroopa huvidele
vastavates reaktorisüsteemides kasutamiseks, tuleks jätkata reaktori käitamist
käesoleva täiendava teadusprogrammi alusel kuni 2015. aasta lõpuni.
(5)       Kuna Madalmaad, Prantsusmaa
ja Belgia on eriliselt huvitatud reaktori käitamise jätkumisest, peaksid need
liikmesriigid vastavalt oma avaldusele rahastama kõnealust programmi Euroopa
ühenduste eelarvesse sihtotstarbelise tuluna makstavate osamaksude kaudu.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Võetakse vastu kõrgvooreaktori käitamist
käsitlev täiendav teadusprogramm (edaspidi „programm”), mille eesmärgid on
sätestatud I lisas ja mille kestus on neli aastat alates 1. jaanuarist 2012.
Artikkel 2
Programmi elluviimiseks vajalike rahaliste
vahendite suurus on hinnanguliselt 31 400 miljonit eurot. Kõnealuse summa
jaotus on toodud II lisas. Selliseid vahendeid käsitatakse
sihtotstarbelise tuluna vastavalt nõukogu määruse nr 1605/2002[3] artikli 18 lõikele 2.
Artikkel 3
1.           Programmi juhtimise eest
vastutab komisjon. Selleks kasutab ta Teadusuuringute Ühiskeskuse abi.
2.           Teadusuuringute Ühiskeskuse
juhatajate nõukogu teavitatakse programmi rakendamisest.
Artikkel 4
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja
nõukogule käesoleva otsuse rakendamise kohta vahearuande ja lõpparuande.
Artikkel 5
Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu
Teatajas avaldamise päeval.
Käesolevat otsust
kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2012.
Artikkel 6
Käesolev otsus on
adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel,
Nõukogu nimel
eesistuja
I LISA
TEADUSLIKUD JA TEHNILISED EESMÄRGID
Programmi põhieesmärgid
on järgmised.
1. Kõrgvooreaktori
ohutu ja usaldusväärne käitamine, et tagada neutronivoo kättesaadavus
katse-eesmärkidel.
2. Kõrgvooreaktori
tõhusa kasutamise võimaldamine teadusasutustele, kes tegelevad paljude eri
valdkondadega: tuumareaktorite ohutuse suurendamine, tervis ja sealhulgas
meditsiiniliste isotoopide väljatöötamine, termotuumasüntees, alusuuringud ja
koolitused ning jäätmekäitlus, sealhulgas võimalus uurida tuumkütuste
kasutamise ohutust Euroopa huvidele vastavates reaktorisüsteemides.
___________________________________________________________________________
II LISA
OSAMAKSUDE JAOTUS
Programmi jaoks
vajalikud osamaksud tasuvad Madalmaad, Prantsusmaa ja Belgia.
Osamaksud jaotuvad
järgmiselt:
Madalmaad: 29,000 miljonit eurot;
Prantsusmaa: 1,200 miljonit eurot
Belgia: 1,200 miljonit eurot
Kokku: 31,400
miljonit eurot.
Osamaksud tasutakse Euroopa ühenduste
üldeelarvesse ning assigneeritakse käesolevale programmile.
Kõnealused osamaksud on kindlaks määratud ega
kuulu seoses käitamise, hoolduse ega dekomisjoneerimise kulude muutumisega
ülevaatamisele.
.
ETTEPANEKULE LISATAV
FINANTSSELGITUS
1.           FRAMEWORK OF THE PROPOSAL/INITIATIVE
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollsüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate isikute
rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
ETTEPANEKULE
LISATAV FINANTSSELGITUS
1.1.        Ettepaneku/algatuse
raamistik
1.1.1.1.  Ettepaneku/algatuse nimetus
Teadusuuringute
Ühiskeskuse poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse jaoks rakendatav
kõrgvooreaktori täiendav teadusprogramm aastateks 2012–2015
1.2.1.2.  Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise
ja eelarvestamise struktuurile
Jaotis
10:        Otsene teadustegevus
Peatükk
10 04:           Varasemate raamprogrammide ja muu tegevuse lõpuleviimine
Artikkel
10 04 04:      Kõrgvooreaktori käitamine
1.3.1.3.  Ettepaneku/algatuse liik
x Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest

¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva
meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.1.4.  Eesmärk
1.4.1.1.4.1.      Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida
ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Kõrgvooreaktoril
on Euroopa Liidus oluline roll, toetades meditsiiniliste radioisotoopide
tootmist ja ohutuid tuumatehnoloogiaid ning selliseid uurimisvaldkondi nagu
tuumajaamade vananemine ja nende tööea pikendamine, pikaajaliste aktinoidide
transmutatsioon jäätmete ohutumaks vaheladustamiseks, kütuse ohutuse
suurendamine ning kütuse ohutuse uuringud uute turvalisemate reaktorite tarvis.

Alusuuringutes
kasutatakse neutronkiirgust ka materjalide struktuuri uurimiseks. Seda tegevust
arendatakse pidevalt ning see aitab paremini mõista degradatsioonimehhanisme ja
nende mõju vähendada, mis on oluline olemasolevate jaamade ohutuse jaoks.
Termotuumasünteesiga seoses on võetud ette mitmesuguseid projekte, et katsetada
konstruktsioonimaterjale ja briiderite materjale tuleviku
tuumasünteesireaktorite jaoks.
1.4.2.1.4.2.      Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise
juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Kõrgvooreaktori
täiendava programmi põhieesmärk on kõrgvooreaktori ohutu ja usaldusväärne
käitamine. See hõlmab käitise tavapärast kasutust maksimaalse käitusperioodi
jooksul ning katseteks ja meditsiiniliste isotoopide tootmiseks kasutatava
neutronvoo tarnimist.
1.4.3.1.4.3.      Oodatavad tulemused ja mõju
Kiiritusandmed
ja tulemused paljudes valdkondades nagu näiteks tuumareaktorite ohutuse
suurendamine, meditsiiniliste isotoopide väljatöötamine meditsiinialaste teadusküsimuste
lahendamiseks ja vajaduste täitmiseks, tuumasünteesireaktorite materjale
käsitlevad uuringud, tuumaalased alusuuringud ja koolitused,
jäätmekäitlusküsimused ja tuumkütused uue põlvkonna ohutumates
reaktorisüsteemides kasutamiseks.
1.4.4.1.4.4.      Tulemus- ja mõjunäitajad
Komisjoni
kohustusteks on täiendava teadusprogrammi juhtimine ja sellest johtuv aruandlus
reaktori käitamise tehnilise seisundi, reaktori teadustegevuseks kasutamise ja
eelarveseisundi kohta. Teadusuuringute Ühiskeskuse Energeetika ja Transpordi
Instituut koostab iga kahe aasta tagant aruande, milles käsitletakse järgmist:
(1)
tehniline aruanne, milles esitatakse andmed
kõrgvooreaktori käitamise kohta;
(2)
peamiste teadussaavutuste kokkuvõtlik kirjeldus;
(3)
hooldus- ja remonditööde olukord;
(4)
eelarveseisund selles osas, mis puudutab
liikmesriikidelt saadavat tulu ja täiendava teadusprogrammi eelarve kasutamist
(sh eraldised dekomisjoneerimiseks, juhtimiskulud, maksed käitajale jne).
1.5.1.5.  Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.1.5.1.      Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused
Kõrgvooreaktori
eesmärk on toetada rahastamises osalevate liikmesriikide teadus- ja
arendustegevust järgmistes valdkondades: tuumakäitiste ja tuumkütusetsükli
ohutus, jäätmekäitlus, termotuumasüntees, alusuuringud ja koolitusvõimalused.
Kõrgvooreaktorit
kasutatakse aktiivselt reaktorite ohutuse suurendamiseks. Pingutusi
koordineeritakse, tulemusi levitatakse ja ühtlustamist toetatakse Euroopa
võrgustike kaudu.
Samuti
on kõrgvooreaktori eesmärgiks toota meditsiinilisi radioisotoope.
1.5.2.1.5.2.      Euroopa Liidu meetme lisaväärtus
Kõrgvooreaktoriga
seotud teadustegevus annab lisaväärtust piiriülese mõju ja mastaabisäästuga
ning aitab vähendada riikide investeeringuid teadusuuringutesse.
Tuumavaldkonnas tegutsemine Euroopa tasandil on õigustatud.
Reaktorit
kasutatakse ka igal aastal Euroopas määratavast 10 miljonist meditsiinilisest
diagnoosist 60 % puhul kasutatavate radioaktiivsete isotoopide tööstuslikuks
tootmiseks. Kõrgvooreaktor on Euroopa meditsiinisektoris (haiglad, kliinikud,
arstid jne) väga oluline asutus, sest radioisotoope kasutatakse mitmes
meditsiinivaldkonnas ja enamjaolt vähi raviks ja ennetamiseks. Alternatiive on
väga vähe, enamik praegu kasutatavatest lühikese poolestusajaga isotoopidest
toodetakse seal. Reaktori toodangut on tänu selle asukohale Euroopas võimalik
kiiresti saata Euroopa meditsiinikeskustesse.
1.5.3.1.5.3.      Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid
Praegu
suudavad meditsiinis kasutatavat tehneetsium-99m (Tc-99m) tarnida
jätkusuutmatult vähe tootmisreaktoreid, mille hulka kuulub ka kõrgvooreaktor.
Kuna need reaktorid olid ehitatud 1950.–60. aastatel, läheneb praegu nende
kasutusaja lõpp, seepärast suureneb vajadus neid kavakohasteks hooldustöödeks
seisma panna ja üha sagedamini esineb plaaniväliseid tootmiskatkestusi. 2009. aasta maikuu keskel
lõpetas Kanadas töö NRU Reactor (meditsiiniliste isotoopide tootja) ega
töötanud kogu ülejäänud 2009. aasta jooksul, mistõttu kogu maailmas tekkis
pidev meditsiinis kasutatavate isotoopide puudus. 2010. aastal pandi kõrgvooreaktor
põhja all asuva torustiku vooderdise remondiks seisma, katkestus mõjutas
meditsiiniliste isotoopide tarneid.
1.5.4.1.5.4.      Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega
Kavandatud
täiendavas teadusprogrammis käsitletakse mitmesuguseid teadus- ja
tehnoloogiaprobleeme, et täita energiatehnoloogia strateegilise kava (SET-kava)
ja säästva tuumaenergia tehnoloogiaplatvormi (SNETP) lühi- ja pikaajalisi
eesmärke. Seal on ka käsitletud tegevust, mis on tihedalt seotud 7.
raamprogrammi Euratomi osa pikendamisega (2012-2013) ja järgnevate
raamprogrammidega.
1.6.1.6.  Meetme kestus ja finantsmõju
x Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
x Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [1.1.]2012–[31.12.]2015.
–
x Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2012–2016
1.7.1.7.  Ettenähtud eelarve täitmise viisid[4]
x Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
Märkused:
Komisjon
on kõrgvooreaktori omanik vastavalt Euratomi ja Madalmaade vahel 25. juulil 1961
sõlmitud lepingule (põlisrent 99 aastaks). Kõrgvooreaktori käitamine toimub
tegevusloa omaniku NRG (Madalamaad) vastutusel, mis võimaldab sõltumatul ja
jätkusuutlikul õigusrežiimil põhinevat käitamist/ekspluatatsiooni. Täiendava
teadusprogrammiga, mida juhib Teadusuuringute Ühiskeskus, saadakse lisatulu,
mis on ette nähtud rahastavate liikmesriikide jaoks teadustöö tegemiseks.
2.2.        HALDUSMEETMED

2.1.2.1.  Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
Komisjoni
kohustused koosnevad täiendava teadusprogrammi juhtimisest ja aruannete
koostamisest järgmistes valdkondades :
i)
reaktori käitamise tehniline seisund,
ii)
reaktori kasutamine teadustegevuseks,
iii)
reaktori eelarveseisund seoses liikmesriikidelt saadava tuluga ning
iv)
tasutud osamaksud.
Programm
kuulub Teadusuuringute Ühiskeskuse tegevuspõhise juhtimise planeerimistsüklisse
ja iga-aastasesse juhtimiskavasse. Sellest tulenevalt lisatakse kavandatud
eesmärkide järelevalve tulemused Teadusuuringute Ühiskeskuse iga-aastasesse
tegevusaruandesse.
Lisaks
sellele koostab Teadusuuringute Ühiskeskus iga kahe aasta tagant aruande. Selles
käsitletakse täiendava teadusprogrammi juhtimist ning see hõlmab järgmisi
aspekte:
–
tehniline aruanne, milles esitatakse andmed kõrgvooreaktori käitamise kohta;
–
peamiste teadussaavutuste kokkuvõtlik kirjeldus;
–
remonditööde olukord;
–
eelarveseisund selles osas, mis puudutab liikmesriikidelt saadud tulu ja
täiendava teadusprogrammi eelarve kasutamist (sh eraldised
dekomisjoneerimiseks, juhtimiskulud jne).
2.2.2.2.  Haldus- ja kontrollsüsteemid
2.2.1.2.2.1.      Tuvastatud ohud
Käesolev
programm on eelmise täiendava teadusprogrammi jätk. Selle koostamisel andsid
programmile sisemise hinnangu selles osalevad liikmesriigid, kes hindasid
programmis osalemise riske.
2.2.2.2.2.2.      Ettenähtud kontrollimeetod(id)
Vahearuandes
ja lõpparuandes keskendutakse täiendava teadusprogrammi juhtimisele ning neis
käsitletakse tehnilisi, teaduslikke ja eelarvelisi küsimusi, sealhulgas
eraldisi dekomisjoneerimiseks jne.
2.3.2.3.  Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
Teadusuuringute
Ühiskeskuse ametnikud tegelevad eespool nimetatud aruannete auditeerimise ja
sisekontrolliga , mis hõlmab nii tehnilisi kui ka eelarvelisi aspekte.
Kontrollikojale tagatakse juurdepääs kõigile auditi ja sisekontrolli
tulemustele.
Võetakse
asjakohased meetmed eeskirjade eiramiste ja pettuste vältimiseks ning vajalikke
samme tuleks astuda kaduma läinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud
vahendite tagasinõudmiseks vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele
(EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes
kohaldatavat finantsmäärust, komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ,
Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste eelarve suhtes
kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002
üksikasjalikud rakenduseeskirjad, nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusele
(EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta,[5] nõukogu 11. novembri 1996.
aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2185/95, mis käsitleb komisjoni tehtavat
kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste
finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramise eest,[6] ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määrusele (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF)
juurdluste kohta[7].
Lõhustuvate
ainete liikumist kontrollivad Euratom ja IAEA.
3.3.        ETTEPANEKU/ALGATUSE
HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.3.1.  Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, millele
mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa.
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr [Nimetus …] || Liigendatud/liigendamata ([8]) || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 1a || Artikkel 10 04 04 – Kõrgvooreaktori käitamine Punkt 10 04 04 02 – Kõrgvooreaktori käitamine – kõrgvooreaktori täiendav programm[9] || Liigendatud || Ei || Ei || Ei || Jah
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Ei kohaldata
3.2.3.2.  Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.3.2.1.      Üldine hinnanguline mõju kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 1a || „Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks”
 Peadirektoraat: Teadusuuringute Ühiskeskus ||   ||   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta ≥2016 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr: 10 04 04 02 || Kulukohustused || (1) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || (2) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr: Ei kohaldata ||   || (3) || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
 Peadirektoraadi Teadusuuringute Ühiskeskus assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1 +3 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || =2 +3 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || (5) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBIIGI 1a assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || =5+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || (5) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || =5+ 6 || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || „Halduskulud”
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Peadirektoraat: Teadusuuringute Ühiskeskus ||   ||   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta ≥2016 || KOKKU
  Personalikulud || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
  Muud halduskulud || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
 Peadirektoraat Teadusuuringute Ühiskeskus KOKKU || Assigneeringud || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata || ei kohaldata
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta ≥2016 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. ||   || p.m.
 Maksed || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
3.2.2.3.2.2.      Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
x Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK: Kõrgvooreaktori ohutu ja usaldusväärne käitamine
 Väljund || Täisvõimsusega käitamise päevade arv || ei kohaldata || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 1 000 || p.m.
 Erieesmärk kokku || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 250 || p.m. || 1 000 || p.m.
 KULUD KOKKU ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m. ||   || p.m.
3.2.3.3.2.3.      Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.3.2.3.1.            Ülevaade
–
x Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub
järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta ≥ 2016 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.2.3.2.3.2.3.2.             Hinnanguline personalivajadus
–
x Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) ||   ||   ||   ||
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[10]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy || peakorteris ||   ||   ||   ||
 delegatsioonides ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   ||   ||   ||
XX osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või jaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse personali
täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise
menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametlikud ja ajutised töötajad || Ainus Teadusuuringute Ühiskeskuse täidetav ülesanne on täiendava programmi haldamine. See toimub vahendite abil, mida täielikult rahastatakse täiendavast teadusprogrammist pärineva sihtotstarbelise tuluga.
 Koosseisuvälised töötajad || Ei kohaldata
3.2.4.3.2.4.      Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
–
x Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Ei
kohaldata
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi kohaldamine
või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine
Ei
kohaldata
3.2.5.3.2.5.      Kolmandate isikute rahaline osalus
–
¨ Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist
–
x Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on
järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Kokku
 Madalmaad || 7,250 || 7,250 || 7,250 || 7,250 || 29,000
 Prantsusmaa || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 1,200
 Belgia || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 1,200
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || 7,850 || 7,850 || 7,850 || 7,850 || 31,400
Täiendav teadusprogramm nõuab
eelarvestruktuuri (p.m.) üksnes selleks, et võtta vastu osalejate
sihtotstarbelisi assigneeringuid. Asjaomased liikmesriigid on eespool osutatud
summad välja arvutanud, et katta reaktori käitamise prognoositud kulud
ajavahemikul 2012–2015, võttes arvesse eeldatavat äritulu. Komisjon ei rahasta
mingil juhul jooksvaid kulusid, sealhulgas võimalikke hooldus- ja
remondikulusid.
3.3.3.3.  Hinnanguline mõju tuludele
–
¨  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele
–
x Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
x        mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju
 Aasta 2012 || Aasta 2013 || Aasta 2014 || Aasta 2015
 Punkt 6 2 2 1 ||   || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Punkt
6 2 2 1 – Kõrgvooreaktori käitamisest saadav tulu, mida kasutatakse
täiendavateks assigneeringuteks – Sihtotstarbeline tulu
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
Täiendavat
teadusprogrammi rahastatakse osalevate liikmesriikide osamaksudest, mis on
arvutatud ajavahemiku 2009–2011 eelarve põhjal, mida on ajakohastatud
ajavahemikuks 2012–2015 prognoositava inflatsiooniga.
[1]               Teadus- ja tehnikakomitee 17. veebruari 2012. aasta
koosoleku protokoll.
[2]               ELT L 154, 29.5.2009.
[3]               Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, 25. juuni 2002,
mis käsitleb Euroopa Ühenduste eelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT
L 248, 16.9.2002, lk 1).
[4]               Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[5]               EÜT L 312, 23.12.1995,
lk 1.
[6]               EÜT L 292, 15.11.1996,
lk 2.
[7]               EÜT L 136, 31.5.1999,
lk 1.
[8]               Liigendatud
assigneeringud / liigendamata assigneeringud
[9]               Punktile 10 04 04 02 „Kõrgvooreaktori käitamine –
kõrgvooreaktori täiendavad programmid (2009–2011)” antakse uus nimetus
„Kõrgvooreaktori käitamine – kõrgvooreaktori täiendavad programmid” – ajaline
viide jäetakse ära, et punkt kehtiks mis tahes tulevase täiendava programmi
kohta, mida kõrgvooreaktori käitamiseks võidakse vastu võtta.
[10]             Lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide
lähetatud eksperdid, renditööjõud, noored eksperdid delegatsioonides.


				|

		52012PC0527

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS, millega muudetakse otsust nr 574/2007/EÜ, et suurendada Välispiirifondi kaasrahastamise määra teatavate liikmesriikide puhul, kes on finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või kellel on oht sattuda sellistesse raskustesse /* COM/2012/0527 final - 2012/0253 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
·
Põhjused ja eesmärgid
Jätkuv finants- ja
majanduskriis avaldab üha suuremat survet riikide rahalistele vahenditele, kuna
liikmesriigid on sunnitud oma eelarvet vähendama. Seetõttu on eriti oluline
tagada, et üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” tulemusena
loodud nelja fondi (edaspidi „fondid”) raames vastu võetud programmide
rakendamine kulgeks tõrgeteta, kuna need võimaldavad suunata majandusse
rahalisi vahendeid.
Nende programmide
rakendamist takistavad siiski sageli eelarvepiirangutest tingitud
likviidsusraskused. Pikaajalise kriisi korral raskused süvenevad, sest
eelarvepiirangud sunnivad tihti kulusid märkimisväärselt kärpima. Eriti tuntav
on see probleem praegu kriisist kõige enam mõjutatud liikmesriikides, kes on
saanud rahalist abi Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM), Euroopa
Finantsstabiilsuse Fondi (EFSF) või kahepoolsete laenude kaudu (euroala riigid)
või maksebilansi mehhanismi (euroala välised liikmesriigid) programmi kaudu.
Praeguseks on kuus riiki – sealhulgas Kreeka, kes on saanud kahepoolsete
laenude kaudu rahalist abi ka enne ESFMi loomist – taotlenud eri
toetusmehhanismide kaudu rahalist abi ja leppinud komisjoniga kokku
makromajanduslikus kohandamisprogrammis. Kuus abi saanud riiki on Ungari,
Rumeenia ja Läti (maksebilansi mehhanismi kaudu) ning Portugal, Kreeka ja
Iirimaa (EFSMi / EFSFi / kahepoolsete laenude kaudu). Tuleks märkida, et Ungari
puhul lõppes kohandamisprogramm 2010. aastal ja Läti puhul
2012. aasta alguses.
Tagamaks, et
finantstoetusmehhanismist abi saavad liikmesriigid (ja teised liikmesriigid,
kes võivad tulevikus sellist abi vajada) jätkavad fondide raames vastu võetud
programmide rakendamist ja maksavad projektide jaoks vahendeid välja, sisaldab
ettepanek sätteid, mis võimaldavad komisjonil suurendada nende liikmesriikide
puhul liidu kaasrahastamise määra nii kaua, kuni nad saavad mis tahes
rahastamisvahendi kaudu ühest kindlaksmääratud toetusmehhanismidest rahalist
abi. Sellega tagatakse liikmesriikidele rahalised lisavahendid ja tehakse neile
programmide rakendamise jätkamine lihtsamaks.
·
Üldine taust
Mõnes
liikmesriigis süvenev finantskriis mõjutab kahtlemata oluliselt reaalmajandust,
muu hulgas seetõttu, et võlad on suured ja valitsustel on keeruline
jätkusuutlikel tingimustel turult raha laenata.
Komisjon on väga
aktiivselt esitanud ettepanekuid selle kohta, kuidas oleks kõige parem
reageerida praegusele finantskriisile ja selle sotsiaal-majanduslikele
tagajärgedele. Praeguseks on vastu võetud kolm ettepanekut, mis ta selles
valdkonnas on teinud. Esimese ettepanekuga muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr
1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi,
Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, selleks et suurendada praegu
vahe- ja lõppmaksete puhul liidu panusele kehtestatud piirmäära kümme
protsendipunkti (määrus (EL) nr 1311/2011, 13. detsember 2011). Teise
ettepanekuga muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu
Euroopa Põllumajandusfondist antavate maaelu arengu toetuste kohta, selleks et
suurendada fondi panuse määra lähenemiseesmärgi alusel abikõlblike piirkondade,
äärepoolseimate piirkondade ja väiksemate Egeuse mere saarte puhul kuni
95 %ni ning muude piirkondade puhul kuni 85 %ni (määrus (EL)
nr 1312/2011, 19. detsember 2011). Kolmanda ettepanekuga muudetakse
määrust (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta, võimaldades
suurendada praegu vahe- ja lõppmaksete puhul liidu panusele kehtestatud
ülemmäära kümme protsendipunkti (määrus (EL) nr 387/2012, 19. aprill
2012).
·
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai
2007. aasta otsuse nr 574/2007/EÜ (millega luuakse üldprogrammi
„Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Välispiirifond aastateks
2007–2013) artiklis 16 on sätestatud, et liidu kaasrahastamise määr ei
ületa toetatavate meetmete puhul põhimõtteliselt 50 %. Artiklis 16 on
siiski sätestatud, et Ühtekuuluvusfondist toetust saavate liikmesriikide puhul
või strateegilistes suunistes kindlaks määratud konkreetseid prioriteete
käsitlevate meetmete puhul võib liidu kaasrahastamise määra suurendada kuni
75 %ni.
·
Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete
ja eesmärkidega
Ettepanek on
kooskõlas muude ettepanekute ja algatustega, mis Euroopa Komisjon on vastusena
finantskriisile vastu võtnud.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
·
Konsulteerimine huvitatud isikutega
Väliste
sidusrühmadega ei ole konsulteeritud.
·
Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisekspertide
arvamusi ei olnud vaja kasutada.
·
Mõjuanalüüs
Ettepanek võimaldab komisjonil kohaldada ühest
kindlaksmääratud toetusmehhanismidest abi saavate liikmesriikide suhtes
kõrgemaid kaasrahastamismäärasid.
Lisaeelarvet ei ole vaja, sest fondidest
riikidele ja programmidele 2007.–2013. aasta programmiperioodil eraldatav
iga-aastane summa ei muutu.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
·
Ettepaneku kokkuvõte
Ettepaneku eesmärk on muuta Euroopa Parlamendi
ja nõukogu otsuse nr 574/2007/EÜ artiklit 16, et Välispiirifondi
programmide suhtes kohaldatavat liidu kaasrahastamise määra oleks võimalik
suurendada 20 protsendipunkti nende liikmesriikide puhul, kes saavad abi
ühest kindlaksmääratud toetusmehhanismidest.
Ettepaneku kohaselt võib liikmesriik pärast
seda, kui talle on otsustatud anda rahalist abi ühest kindlaksmääratud
toetusmehhanismidest, esitada komisjonile aastaprogrammi kavandi või muudetud
aastaprogrammi kavandi, milles on kohaldatud liidu kaasrahastamise suurendatud
määra.
Selleks et liikmesriigil oleks õigus kohaldada
liidu kaasrahastamise suurendatud määra, peab liikmesriik aastaprogrammi
kavandi või muudetud aastaprogrammi kavandi esitamise ajal saama abi ühest
kindlaksmääratud toetusmehhanismidest. Kui teatava aastaprogrammiga seotud
meedet on juba liidu kaasrahastamise suurendatud määra alusel kaasrahastatud,
tehakse seda kuni aastaprogrammi abikõlblikkusperioodi lõpuni, olenemata
sellest, kas liikmesriik saab endiselt abi ühest kindlaksmääratud
toetusmehhanismist.
·
Õiguslik alus
Ettepaneku
õiguslik alus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta
otsus nr 574/2007/EÜ, millega luuakse üldprogrammi „Solidaarsus ja
rändevoogude juhtimine” raames Välispiirifond aastateks 2007–2013. Komisjoni ja
liikmesriikide koostöös toimuva eelarve täitmise põhimõttest lähtudes sisaldab
kõnealune otsus programmitöö korda ning programmijuhtimise (sh
finantsjuhtimise), järelevalve, finantskontrolli ja projektide hindamise korda.
·
Subsidiaarsuse põhimõte
Ettepanek on
subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas, kuivõrd selle eesmärk on anda fondide
kaudu suuremat toetust teatavatele liikmesriikidele, kes on sattunud tõsistesse
raskustesse, nagu majandusliku ja finantsstabiilsuse puudumine, kelle
eelarvepuudujääk ja võlakoormus suurenevad ning kelle majanduskasv aeglustub,
seda nii siseriiklike struktuuriprobleemide kui ka rahvusvahelise majandus- ja
rahanduskeskkonna tõttu. Seepärast on vaja Euroopa Liidu tasandil luua ajutine
mehhanism, mis võimaldab Euroopa Liidul fondide kaudu hüvitada tõendatud kulud,
kasutades suuremat kaasrahastamismäära.
·
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek on
proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.
Ettepanek on
proportsionaalne, sest sellega püütakse oluliselt suurendada fondide toetust
liikmesriikidele, kes on sattunud nendest olenematute erandlike juhtumite
tulemusena raskustesse või keda sellised raskused tõsiselt ähvardavad ja kes
vastavad nõukogu määruse (EL) nr 407/2010 (millega luuakse Euroopa
finantsstabiilsusmehhanism) tingimustele, liikmesriikidele, kes saavad samadel
põhjustel rahalist abi Euroopa Finantsstabiilsuse Fondist või Euroopa
stabiilsusmehhanismi (ESM) kaudu, või liikmesriikidele, kes on
maksebilansiraskustes või keda sellised raskused tõsiselt ähvardavad ja kes
vastavad nõukogu määruse (EÜ) nr 332/2002 tingimustele. Selliste
liikmesriikide hulka kuulub ka Kreeka, kes sai rahalist abi erikokkuleppe
kaudu, mis sõlmiti kreeditoridevahelise lepingu ja euroala laenukorralduse
lepingu alusel väljaspool nimetatud toetusmehhanisme.
·
Vahendi valik
Kavandatud
õigusakt: otsus.
Muud vahendid ei
oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el.
Komisjon on
uurinud õigusraamistiku pakutavat tegevusruumi ja peab saadud kogemustele
tuginedes vajalikuks teha ettepanek muuta asjaomast otsust. Muutmise eesmärk on
lihtsustada meetmete kaasrahastamist, et kiirendada nende rakendamist ja seega
investeeringute mõju reaalmajandusele.
4.           MÕJU
EELARVELE
Mõju
kulukohustuste assigneeringutele puudub, kuna programmiperioodiks 2007–2013
ettenähtud aastaprogrammides sätestatud fondide toetuse ülemmäära ei ole kavas
muuta.
Ettepanek näitab
Euroopa Komisjoni valmisolekut toetada liikmesriikide püüdlusi finantskriisiga
toimetulekuks. Muudatustega antakse asjaomastele liikmesriikidele projektide
rakendamiseks ja majanduse taastumise toetamiseks vajalikud rahalised vahendid.
2012/0253 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
millega muudetakse otsust nr 574/2007/EÜ,
et suurendada Välispiirifondi kaasrahastamise määra teatavate liikmesriikide
puhul, kes on finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või kellel on
oht sattuda sellistesse raskustesse
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 77 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
23. mai 2007. aasta otsusega nr 574/2007/EÜ[1] on loodud üldprogrammi
„Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Välispiirifond aastateks
2007–2013 ning nähtud ette erinevad liidu kaasrahastamise määrad fondist
toetatavatele meetmetele.
(2)       Enneolematu ulatusega
ülemaailmne finantskriis ja majanduslangus on oluliselt pärssinud mitme
liikmesriigi majanduskasvu ja kahjustanud finantsstabiilsust ning seega järsult
halvendanud nende finants-, majandus- ja sotsiaaltingimusi. Teatavad
liikmesriigid on sattunud tõsistesse raskustesse või neid ähvardavad tõsised
raskused, nagu probleemid majandusliku ja finantsstabiilsusega, mis suurendavad
eelarvepuudujääki ja võlakoormust ning seavad ohtu majanduskasvu; sellist
olukorda süvendab omakorda rahvusvaheline majandus- ja rahanduskeskkond.
(3)       Kuigi kriisi negatiivse mõju
tasakaalustamiseks on juba võetud olulisi meetmeid, on finantskriisi mõju
reaalmajandusele, tööturule ja kogu ühiskonnale ikkagi suur. Surve
liikmesriikide finantsvahenditele on kasvamas ja tuleks võtta täiendavaid
meetmeid selle surve kiireks leevendamiseks liidu vahendite maksimaalse ja
optimaalse kasutamise kaudu.
(4)       Nõukogu 18. veebruari
2002. aasta määruses (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide
maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[2] on sätestatud, et nõukogu annab
keskmise tähtajaga rahalist abi, kui liikmesriik, kes ei ole eurot kasutusele
võtnud, on suurtes maksebilansiraskustes või teda ähvardab tõsine oht
sellistesse raskustesse sattuda.
(5)       Nõukogu otsusega 2009/459/EÜ[3] anti sellist rahalist abi
Rumeeniale.
(6)       9. mail 2010 võttis
nõukogu vastu ulatusliku meetmete paketi, mis hõlmas a) nõukogu määrust, millega
luuakse aluslepingu artikli 122 lõikel 2 põhinev Euroopa
finantsstabiilsusmehhanism,[4]
ning b) Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi, et anda nii kogu euroala kui ka selle
liikmesriikide finantsstabiilsuse tagamiseks finantsabi nendele euroala
liikmesriikidele, kes on raskustes või kellel on tõsine oht sattuda suurtesse
raskustesse, mida põhjustavad nendest olenematud erandlikud juhtumid.
(7)       Nõukogu rakendusotsustega
2011/77/EL[5]
ja 2011/344/EL[6]
anti Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu finantsabi vastavalt Iirimaale
ja Portugalile. Nimetatud riigid on samuti saanud rahalisi vahendeid Euroopa
Finantsstabiilsuse Fondist.
(8)       8. mail 2010 sõlmiti
Kreeka jaoks kreeditoridevaheline leping ja laenukorralduse leping, mis
jõustusid 11. mail 2010. 12. märtsil 2012 katkestasid euroala
17 liikmesriigi rahandusministrid esimese abiprogrammi ja kiitsid heaks
teise Kreekale suunatud finantsabi programmi. Teise programmi
rahastamisvahendina otsustati kasutada Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi,
millest makstakse välja ka ülejäänud osa euroala panusest esimesse programmi.
(9)       2. veebruaril 2012
kirjutasid euroala 17 liikmesriigi rahandusministrid alla Euroopa
stabiilsusmehhanismi asutamislepingule. Asutamislepingule
kirjutati alla pärast Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta
otsuse 2011/199/EL (millega muudetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu
artiklit 136 seoses stabiilsusmehhanismiga liikmesriikide jaoks, mille
rahaühik on euro)[7]
vastuvõtmist ja asutamislepingu kohaselt saab Euroopa stabiilsusmehhanismist
alates selle jõustumisest 2012. aasta keskel peamine vahend finantsabi
andmiseks euroala liikmesriikidele. Seepärast
tuleks ka käesolevas otsuses Euroopa stabiilsusmehhanismi arvesse võtta.
(10)     Euroopa Ülemkogu väljendas
23. ja 24. juuni 2011. aasta järeldustes heameelt komisjoni
kavatsuse üle tõhustada Kreeka laenuprogrammi ja liidu fondide koostoimet,
toetades jõupingutusi, et suurendada Kreeka suutlikkust liidu vahendeid
majanduskasvu ja tööhõive edendamise eesmärgil ära kasutada, keskendudes
konkurentsivõime parandamisele ja töökohtade loomisele. Peale selle väljendati
järeldustes heameelt selle üle, et komisjon koostab koos liikmesriikidega
terviklikku programmi Kreekale antava tehnilise abi kohta, ning toetati seda
algatust. Käesoleva muudatusega otsuses nr 574/2007/EÜ toetatakse neid
koostoime saavutamiseks tehtavaid jõupingutusi.
(11)     Erandlikke asjaolusid
arvestades muudeti määrusega (EL) nr 1311/2011 määrust nr 1083/2006,
millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa
Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, et võimaldada suurendada
struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi suhtes kohaldatavat kaasrahastamise
määra liikmesriikide puhul, kes on tõsistes finantsstabiilsusega seotud
raskustes[8].
Sarnane lähenemisviis on nende liikmesriikide suhtes kasutusele võetud Euroopa
Maaelu Arengu Põllumajandusfondi puhul, muutes määrusega (EL) nr 1312/2011[9] määrust (EÜ) nr 1698/2005,
ja Euroopa Kalandusfondi puhul, muutes määrusega (EL) nr 387/2012[10] nõukogu määrust (EÜ)
nr 1198/2006. Kõnealuseid liikmesriike tuleks samuti toetada üldprogrammi
„Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames aastateks 2007–2013 loodud nelja
fondi (Välispiirifond, Euroopa Tagasipöördumisfond, Euroopa Pagulasfond ja
Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond, edaspidi „fondid”)
puhul.
(12)     Fondid on peamine vahend
liikmesriikide abistamiseks selliste oluliste ülesannete täitmisel rände,
varjupaiga ja välispiiride valdkonnas nagu ELi tervikliku sisserändepoliitika
väljatöötamine eesmärgiga tõhustada liidu konkurentsivõimet ja sotsiaalset
sidusust ning Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomine.
(13)     Selleks et lihtsustada Euroopa
Liidu rahastamise juhtimist rände, varjupaiga ja välispiiride valdkonnas ning
parandada liikmesriikidele nende aastaprogrammide elluviimiseks fondidest ette
nähtud rahastamise kättesaadavust, on vaja ajutiselt ja ilma programmiperioodi
2014–2020 mõjutamata suurendada fondide puhul kehtivat liidu kaasrahastamise
määra kakskümmend protsendipunkti liikmesriikide puhul, kes on tõsistes finantsstabiilsusega
seotud raskustes. Selle tulemusena väheneb samavõrra liikmesriikidelt nõutav
kaasrahastamine, kuid neile igaks aastaks eraldatavad vahendid jäävad vastavalt
alusaktile samaks. Liidu suurenenud kaasrahastamise määrast tulenevate muutuste
kajastamiseks tuleb muuta käimasolevaid aastaprogramme.
(14)     Kui liikmesriik soovib, et
tema suhtes kohaldataks suurendatud kaasrahastamise määra, peaks ta komisjonile
esitama sellesisulise kirjaliku taotluse koos aastaprogrammi kavandi või
muudetud aastaprogrammi kavandiga. Taotluses peaks liikmesriik viitama ka
asjaomasele nõukogu otsusele või muule otsusele, mille kohaselt on
liikmesriigil õigus liidu suurendatud kaasrahastamise määrale.
(15)     Rahvusvahelisi finantsturge
mõjutav enneolematu ulatusega kriis ja majanduslangus on tõsiselt kahjustanud
mitme liikmesriigi finantsstabiilsust. Kuna majandusele tervikuna avalduva mõju
ohjamiseks tuleb reageerida kiiresti, peaks käesolev otsus jõustuma võimalikult
kiiresti.
(16)     Seetõttu tuleks otsust
nr 574/2007/EÜ vastavalt muuta. Viiteid otsuse nr 574/2007/EÜ
artiklile 16 või selles osutatud liidu toetuse määrale tuleks tõlgendada
viidetena muudetud artiklile 16 ja selles osutatud liidu toetuse määrale,
mida võib olla suurendatud.
(17)     Islandi ja Norra puhul kujutab
käesolev otsus endast Schengeni acquis' edasiarendust, mis kuulub
nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (Euroopa Liidu Nõukogu
ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu teatavate
rakenduseeskirjade kohta nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis'
sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[11] artikli 1
punktides A ja B osutatud valdkondadesse.
(18)     Šveitsi puhul kujutab käesolev
otsus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa
Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi
Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis' sätete rakendamise,
kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ
artikli 1 punktides A ja B osutatud valdkonda, kusjuures
nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse
2008/146/EÜ (sõlmida Euroopa Ühenduse nimel nimetatud leping)[12] artikliga 3.
(19)     Liechtensteini puhul kujutab
käesolev otsus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist
Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini
Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini
Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi
Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta
Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)
tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1
punktides A ja B osutatud valdkondadesse, kusjuures nimetatud otsuse
vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes otsuse 2011/350/EL (protokolli
Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta)[13]
artikliga 3.
(20)     Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
kohaselt Taani ei osale, kui nõukogu võtab vastu Euroopa Liidu toimimise
lepingu kolmanda osa V jaotise kohaseid meetmeid, välja arvatud „meetmed,
mis määravad kindlaks kolmandad riigid, kelle kodanikel peab olema viisa
liikmesriikide välispiiride ületamiseks, või ühtse viisavormiga seotud meetmed”.
Käesolev otsus rajaneb Schengeni acquis'l ning Euroopa Liidu lepingule
ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva
protokolli artikli 4 kohaselt otsustab Taani kuue kuu jooksul pärast seda,
kui nõukogu on teinud otsuse ettepaneku või algatuse kohta, mis käsitleb
Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu toimimise lepingu
kolmanda osa V jaotise sätete põhjal, kas ta rakendab selle otsuse oma
riigi õiguses või mitte.
(21)     Käesolev otsus kujutab endast
nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik
ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates
Schengeni acquis’ sätetes ja nõukogu hilisemale 22. detsembri
2004. aasta otsusele 2004/926/EÜ Schengeni acquis’ osade jõustamise
kohta Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis. Seetõttu ei osale
Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv
ega kohaldatav.
(22)     Käesolev määrus kujutab endast
nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale
vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ
Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes.
Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel, see ei ole tema
suhtes siduv ega kohaldatav,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsuse
nr 574/2007/EÜ artikli 16 lõige 4 asendatakse järgmisega:
„4.        Liidu
toetus projektidele ei või artikli 4 alusel liikmesriikide rakendatavate
meetmete korral ületada 50 % konkreetse meetme kogumaksumusest.
Artiklis 20
osutatud strateegilistes suunistes kindlaks määratud konkreetseid prioriteete
käsitlevate projektide puhul võib seda osakaalu suurendada kuni 75 %-ni.
Ühtekuuluvusfondist
vahendeid saavate liikmesriikide puhul suurendatakse liidu toetust kuni
75 %-ni.
Liidu toetust võib lisaks
suurendada 20 protsendipunkti juhul, kui liikmesriik vastab käesoleva
otsuse artikli 23 lõike 3 kohase aastaprogrammi kavandi või komisjoni
otsuse 2008/456/EÜ* artikli 23 kohase muudetud aastaprogrammi kavandi
esitamise ajal ühele järgmistest tingimustest:
a)      ta saab keskmise tähtajaga rahalist abi
kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002**;
b)      ta saab finantsabi kooskõlas nõukogu määrusega
(EL) nr 407/2010*** või teiselt euroala liikmesriigilt enne kõnealuse
määruse jõustumist;
c)      ta saab finantsabi Euroopa
Finantsstabiilsuse Fondi asutamist käsitleva valitsustevahelise lepingu või
Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingu alusel.
Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile
kirjaliku taotluse koos aastaprogrammi kavandi või muudetud aastaprogrammi
kavandiga, kinnitades, et ta vastab ühele neljanda lõigu punktis a, b
või c nimetatud tingimustest.
Projekti kaasrahastamist suurendatud määraga
võib jätkata kogu projektiga seotud aastaprogrammi rakendamise jooksul,
olenemata sellest, kas liikmesriik vastab endiselt ühele neljanda lõigu
punktis a, b või c nimetatud tingimustest.
________
*          ELT L
167, 27.6.2008, lk 1.
**        EÜT L
53, 23.2.2002, lk 1.
***      ELT L
118, 12.5.2010, lk 1.”
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast
selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 3
Käesolev otsus
on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
[1]               ELT L 144, 6.6.2007, lk 22.
[2]               EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.
[3]               ELT L 150, 13.6.2009, lk 8. Otsust on viimati muudetud
nõukogu otsusega 2010/183/EL (ELT L 83, 30.3.2010, lk 19).
[4]               ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.
[5]               ELT L 30, 4.2.2011, lk 34.
[6]               ELT L 159, 17.6.2011, lk 88.
[7]               ELT L 91, 6.4.2011, lk 1.
[8]               ELT L 337, 20.12.2011, lk 5.
[9]               ELT L 339, 21.12.2011, lk 1.
[10]             ELT L 129, 16.5.2012, lk 7.
[11]             EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.
[12]             ELT L 53, 27.2.2008, lk 1.
[13]             ELT L 160, 18.6.2011, lk 19.


title: Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu otsus, millega muudetakse otsust nr 573/2007/EÜ, millega luuakse üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013 ja tunnistatakse kehtetuks Nõukogu otsus 2004/904/EÜ {KOM(2009) 447 lõplik} {SEK(2009) 1127} {SEK(2009) 1128}

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0456

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.9.2009KOM(2009) 456 lõplik2009/0127 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse otsust nr 573/2007/EÜ, millega luuakse üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013 ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2004/904/EÜ{KOM(2009) 447 lõplik}{SEK(2009) 1127}{SEK(2009) 1128}SELETUSKIRIKomisjon võtab koos käesoleva ettepanekuga vastu teatise ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomise kohta (KOM(2009)), milles selgitatakse nimetatud programmi põhjuseid, eesmärke, tausta ja toimimist. Seega tuleks käesolevat seletuskirja lugeda koos nimetatud teatisega, millele viidatakse käesolevas seletuskirjas selleks, et vältida tarbetut kattumist.1. ETTEPANEKU TAUST-  Ettepaneku põhjused ja eesmärgidKäesoleva ettepaneku eesmärk on muuta Euroopa Pagulasfondi loomist käsitlevat otsust seoses ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomisega. Ettepaneku eesmärke on kirjeldatud teatises ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomise kohta (KOM(2009)).-  Üldine taust: uued väljakutsed varjupaigapoliitikas ja ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomineEuroopa Pagulasfond loodi Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 63 lõike 2 punkti b alusel Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta otsusega nr 573/2007/EÜ, millega luuakse üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013 ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2004/904/EÜ[1].Käesolev ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse kohta, millega muudetakse otsust Euroopa Pagulasfondi loomise kohta aastateks 2008–2013, ning komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomise kohta on osa Euroopa Liidu püüdlustest luua ELi ühine ümberasustamisprogramm. Ettepanek ja teatis on vastuseks nõukogu taotlusele esitada ettepanek ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomise kohta.Praeguse olukorra tausta, hiljutisi arengusuundi ja puudusi on kirjeldatud teatises ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomise kohta (KOM(2009)).-  Kõnealuses valdkonnas kehtivad õigusnormidKäesoleva ettepaneku eesmärk on muuta Euroopa Pagulasfondi loomist käsitlevat otsust seoses ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomisega. Kehtiv otsus kolmanda Euroopa Pagulasfondi kohta sisaldab mitmeid sätteid ümberasustamise kohta.-  Kooskõla muude tegevuspõhimõtetegaKäesolev ettepanek on täielikult kooskõlas viimaste aastate jooksul kindlaksmääratud ELi varjupaigapoliitika ja selle eesmärkidega. 2005. aasta septembris komisjoni vastuvõetud teatises piirkondlike kaitseprogrammide kohta märgiti, et ümberasustamine peaks olema oluline osa kolmandate riikide abistamisel ja et komisjon kaalub, kas oleks soovitav esitada ettepanek senisest kindlama struktuuriga lähenemisviisiks ümberasustamismeetmetele. 17. juunil 2008. aastal vastuvõetud varjupaigapoliitika kavas jõudis komisjon järeldusele, et ümberasustamist tuleks arendada ja laiendada tulemuslikuks kaitse osutamise vahendiks, mida EL saab kasutada pagulaste kaitsevajaduste rahuldamiseks kolmandates riikides ning selleks, et olla solidaarne esmast varjupaika pakkuvate kolmandate riikidega. 24. juulil 2008. aastal võttis nõukogu vastu järeldused, milles tervitas komisjoni esitatud varjupaigapoliitika kava, millega nähti ette ettepaneku esitamine ELi sellise ühise ümberasustamisprogrammi väljaarendamiseks, milles liikmesriigid saaksid osaleda vabatahtlikkuse alusel. 16. oktoobril 2008 võttis Euroopa Ülemkogu vastu Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti, milles märgiti, et Euroopa ühise varjupaigasüsteemi loomise lõpuleviimiseks tehtavate uute algatuste raames tuleks tihendada koostööd ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga, et tagada kaitset taotlevate isikute parem kaitse väljaspool Euroopa Liidu territooriumit, eelkõige „edendada ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti kaitse all olevate isikute vabatahtlikku ümberasustamist Euroopa Liidu piires”.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSEDPärast seda, kui 2007. aasta juunis avaldatud rohelisele raamatule Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuleviku kohta[2] tuginevates varjupaigapoliitikaalastes laialdastes konsultatsioonides kõigi asjaomaste sidusrühmadega tunnustati laialdaselt põhimõtet, et ümberasustamine peaks olema ELi varjupaigaalases välistegevuses kesksel kohal, jõuti varjupaigapoliitika kavas[3] järeldusele, et ümberasustamist tuleks arendada ja laiendada tulemuslikuks kaitse osutamise vahendiks, mida EL saab kasutada.Käesoleva ettepaneku raames konsulteeris komisjon kõigi liikmesriikide ja muude sidusrühmadega (ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet, Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon, Euroopa Põgenike ja Pagulaste Nõukogu, valitsusvälised organisatsioonid). Konsulteerimise raames saadeti kõigile liikmesriikidele küsimustik, lisaks korraldati 2008. aasta detsembris teatavate sidusrühmadega erikoosolek, 2009. aasta märtsis toimus sisserände- ja varjupaigakomitee koosolek ning kirjalikud arvamused saadi ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametilt, Rahvusvaheliselt Migratsiooniorganisatsioonilt ning Euroopa Põgenike ja Pagulaste Nõukogult.Käesoleva ettepaneku kohta korraldati mõju hindamine, mille raames analüüsiti kolme erinevat poliitikavõimalust ja kahte alamvõimalust ning nende mõju (eesmärkide saavutamise tõhusus, mõju ning poliitiline teostatavus ja proportsionaalsus). Vastajate üksikasjalik nimekiri on lisatud mõjuhinnangule.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG-  Kavandatud meetmete kokkuvõteKavandatud meetmetega muudetakse otsust, millega luuakse Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013, et anda täiendavat rahalist toetust sellistesse kategooriatesse kuuluvate isikute vastuvõtmiseks, mis on komisjoni otsusega määratud ELi järgmise aasta ühisteks prioriteetideks ümberasustamise valdkonnas. Sellised prioriteedid määratakse kindlaks ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti igal aastal (märtsi keskel) esitatava ümberasustamisvajaduste algse prognoosi alusel ning tihedas koostöös liikmesriikide ekspertide, ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ja muude sidusrühmadega. Sel eesmärgil korraldatakse igal aastal ekspertide kohtumine. Komisjon koostab kohtumise tulemustele tuginedes ettepaneku otsuse kohta, millega määratakse kindlaks ELi ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas, ning esitab selle konsultatsioonideks üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” (sealhulgas kolmas Euroopa Pagulasfond) korralduskomiteele. Kahekümne kalendripäeva jooksul pärast seda, kui komisjon on vastu võtnud otsuse, millega kehtestatakse ELi ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas, esitavad liikmesriigid ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohaselt järgmise kalendriaasta jooksul vastuvõetavate isikute hinnangulise arvu. Selliste võetud kohustuste täitmiseks saavad liikmesriigid iga vastuvõetud isiku kohta rahalist abi 4 000 euro ulatuses. ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohastesse erikategooriatesse kuuluvad isikud tuleb vastu võtta ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti taotluse korral.-  Õiguslik alusEttepanek põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 63 lõike 2 punktil b, mis on muudetava õigusakti õiguslik alus.-  Subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttedSisepiirideta Euroopa Liidus ei saa ükski liikmesriik varjupaigaprobleeme üksinda tõhusalt lahendada. Seepärast tuleb kõik liikmesriigid solidaarselt kaasata kõnealuste probleemide lahendamisse. Sellest tulenevalt võttis ühenduse seadusandja asutamislepingus konkreetselt selleks eesmärgiks sätestatud õiguslikule alusele tuginedes vastu varjupaiga valdkonna õigusaktid.Vajadust tegutseda Euroopa ühise varjupaigasüsteemi suunas on juba analüüsitud hiljutistes mõju hindamise aruannetes, eelkõige varjupaigapoliitika kava mõjuhinnangus, milles nimetati eelkõige vajadust arendada välja ELi ühine ümberasustamisprogramm. Euroopa Ülemkogu ja Euroopa Parlament on korduvalt kutsunud üles välja arendama Euroopa ühist varjupaigasüsteemi, sealhulgas selle välismõõdet. Varjupaiga valdkonna õigusaktide rakendamise parandamisele pühendunud ELi institutsioonid on selgelt väljendanud arvamust, et oluliseks prioriteediks on liikmesriikide praktilise koostöö ja välismõõtme tugevdamine.Soovitud eesmärkide olemuse tõttu (suurendada ümberasustamise strateegilist kasutamist, töötada välja varjupaigaalane välistegevus) tuleb kõnealune algatus teha ELi tasandil. Muud üldeesmärgid eeldavad samuti tegevust ELi tasandil. ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomine suurendab ümberasustamises osalevate ELi liikmesriike arvu ja ELi solidaarsust kolmandate riikidega pagulaste vastuvõtmisel.Ettepaneku proportsionaalsust on hinnatud mõjuhinnangus. Analüüsitud on seda, millises ulatuses oleksid ELi meetmed põhjendatud ja kas meetmed on proportsionaalsed soovitud eesmärkidega. Käesolev ettepanek on eesmärkide suhtes selgelt proportsionaalne.4. MÕJU EELARVELEKäesolevas ettepanekus on järgitud üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” assigneeringuid ja planeeringut aastani 2013. Lisaks ei muudeta käesoleva otsusega (millega muudetakse Euroopa Pagulasfondi käsitlevat otsust) Euroopa Pagulasfondi üldeesmärke ega selle finantsplaneeringut aastani 2013, nagu see on märgitud 18. veebruari 2009. aasta ettepanekus,[4] millega muudetakse Euroopa Pagulasfondi käsitlevat otsust eesmärgiga luua Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet.Käesoleva ettepaneku tulemusena nähakse ette vähesed täiendavad halduskulud (vt lisa).5. ETTEPANEKU ÜKSIKASJALIK SELGITUSArtikli 13 lõiked 4 ja 5Artikli 13 lõigetes 4 ja 5 sätestatakse, et liikmesriigid saavad vastava kalendriaasta jooksul täiendavat rahalist abi fikseeritud summa 4 000 euro ulatuses iga ümberasustatud pagulase kohta, kes kuulub komisjoni otsusega igal aastal kindlaks määratud ühte ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohasesse erikategooriasse. Kui selline pagulane kuulub rohkem kui ühte erikategooriasse, saab liikmesriik pagulase ümberasustamiseks eraldatava fikseeritud summa ainult ühel korral. Sellised iga-aastased prioriteedid võivad hõlmata ümberasustatavate pagulaste geograafilist piirkonda, rahvust või erikategooriaid.Artikli 13 lõige 6Artikli 13 lõikes 6 sätestatakse, et ELi iga-aastased ühised prioriteedid kehtestatakse igal aastal komisjoni otsusega, mis võetakse vastu pärast konsulteerimist üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” korralduskomiteega.Artikli 13 lõige 7Artikli 13 lõikega 7 kehtestatakse liikmesriikidele uus tähtaeg, mille jooksul nad peaksid komisjonile esitama ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohaselt järgmise kalendriaasta jooksul vastuvõetavate isikute hinnangulise arvu (kohustuste võtmine).Artikli 13 lõige 8Artikli 13 lõikega 8 nähakse ette, et liikmesriigid ja komisjon hakkavad käsitlema ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohase ümberasustamise rahalise stiimuli tulemusi ja mõju Euroopa Pagulasfondi rakendamise vahe- ja lõpphindamise aruandes.Artikli 20 lõigete 2 ja 3 ning lõike 5 kolmas lõikNimetatud sätetega nähakse ette liikmesriikidele igal aastal eraldatava eraldise arvutamise aluseks olevate kohustuste esitamise tähtaeg, liikmesriikide iga-aastaste programmide komisjonile esitamise tähtaeg ja komisjoni rahastamisotsuse vastuvõtmise tähtaeg. Võrreldes kehtiva õigusliku alusega lükatakse uusi tähtaegu ELi iga-aastaste ühiste ümberasustamise valdkonna prioriteetide uue vastuvõtmise korra tõttu edasi. Prioriteedid kehtestatakse enne liikmesriikidele igal aastal eraldatava eraldise arvutamist.Artikli 35 lõige 5Selle sättega nähakse ette abikõlblikkuse tingimus, mida kohaldatakse 4 000 euro suuruse fikseeritud summa suhtes, mida eraldatakse ümberasustamise valdkonnas kehtestatud ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohaselt iga tegelikult ümberasustatud isiku kohta. 4 000 euro suurune fikseeritud summa eraldatakse iga tegelikult ümberasustatud isiku kohta ühekordselt vastava kalendriaasta jooksul.2009/0127 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse otsust nr 573/2007/EÜ, millega luuakse üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013 ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2004/904/EÜEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 2 punkti b,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[5],võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[6],tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 ettenähtud korras[7]ning arvestades järgmist:(1) Arvestades sellise ELi ühise ümberasustamisprogrammi loomist, mille eesmärk on suurendada ümberasustamise valdkonnas pagulastele kaitse pakkumiseks tehtavate ELi jõupingutuste mõju ja maksimeerida kõige enam ümberasustamist vajavate isikute senisest parema hõlmatuse kaudu ümberasustamise strateegilist mõju, tuleks ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas kindlaks määrata korrapäraselt ELi tasandil.(2) Seega on asjakohane, et ELi iga-aastased ühised prioriteedid ümberasustatavate pagulaste konkreetsete geograafiliste piirkondade, rahvuste ja erikategooriate kaupa kehtestab komisjon.(3) Arvestades ümberasustamisvajadusi, mis kehtestatakse komisjoni otsusega ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohta ümberasustamise valdkonnas, on vaja anda ka täiendavat rahalist toetust konkreetsesse geograafilisse piirkonda, rahvusesse või erikategooriasse kuuluvate pagulaste ümberasustamiseks, kui ümberasustamine on nende erivajadusi silmas pidades kõige asjakohasem meede.(4) Sellega seoses on asjakohane muuta liikmesriikidele igal aastal eraldatava eraldise arvutamiseks vajaliku teabe esitamise tähtaega, liikmesriikide iga-aastaste programmide esitamise tähtaega ja komisjoni rahastamisotsuse vastuvõtmise tähtaega.(5) Vaja on ka kehtestada eeskirjad ümberasustamiseks antava täiendava rahalise toetuse kulude abikõlblikkuse kohta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust nr 573/2007/EÜ muudetakse järgmiselt:1. Artikli 13 lõige 3 muudetakse järgmises sõnastuses artikli 13 lõikeks 4:„Liikmesriigid saavad fikseeritud summa 4 000 eurot iga ümberasustatud isiku kohta, kes kuulub ühte artikli 13 lõike 6 kohaselt kehtestatud ELi iga-aastaste ühiste prioriteetidega kindlaks määratud kategooriasse, mis on seotud ümberasustatava pagulase geograafilise piirkonna, rahvuse või erikategooriaga.”2. Artikli 13 lõige 4 muudetakse järgmises sõnastuses artikli 13 lõikeks 5:„Kui liikmesriik asustab ümber isiku, kes kuulub rohkem kui ühte artikli 13 lõike 6 kohaselt kehtestatud ELi iga-aastaste ühiste ümberasustamise valdkonna prioriteetidega kindlaks määratud kategooriasse, saab ta selle isiku kohta eraldatava fikseeritud summa ainult ühel korral.”3. Artikli 13 lõige 5 muudetakse artikli 13 lõikeks 3.4. Artikli 13 lõige 6 asendatakse järgmisega:„Komisjon kehtestab ELi iga-aastased ühised prioriteedid ümberasustamise valdkonnas artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.”5. Artiklisse 13 lisatakse lõige 7:„Liikmesriigid esitavad komisjonile kahekümne kalendripäeva jooksul pärast komisjoni sellise otsuse teatavaks tegemist, millega kehtestatakse ümberasustamise valdkonnas artikli 13 lõike 6 kohaselt ELi iga-aastased ühised prioriteedid, osutatud prioriteetide kohaselt järgmise kalendriaasta jooksul vastuvõetavate isikute hinnangulise arvu. Komisjon edastab selle teabe artiklis 52 osutatud komiteele.”6. Artiklisse 13 lisatakse lõige 8:„ELi iga-aastaste ühiste prioriteetide kohase pagulaste ümberasustamise rahalise stiimuli tulemustest ja mõjust annavad liikmesriigid aru artikli 50 lõikes 2 osutatud aruandes ning komisjon artikli 50 lõikes 3 osutatud aruandes.”7. Artikli 20 lõige 2 asendatakse järgmisega:„Komisjon teavitab liikmesriike iga aasta 1. septembriks hinnangulistest summadest, mis neile järgmiseks kalendriaastaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus tehtavatest kogueraldistest eraldatakse ja mis arvutatakse artikli 13 alusel.”8. Artikli 20 lõige 3 asendatakse järgmisega:„Liikmesriigid esitavad komisjonile iga aasta 1. detsembriks järgmise aasta aastaprogrammi kavandi, mis on koostatud vastavalt mitmeaastasele programmile ning mis koosneb järgmistest elementidest:a) aastaprogrammi alusel rahastatavate projektide valiku üldeeskirjad;b) aastaprogrammi alusel toetatavate meetmete kirjeldus;c) fondist antava toetuse kavandatav jaotus programmi erinevate meetmete vahel ja summa, mida taotletakse artiklis 16 sätestatud tehnilise abi jaoks, et aastaprogrammi rakendada.”9. Artikli 20 lõike 5 kolmas lõik asendatakse järgmisega:„Komisjon võtab aastaprogrammi heakskiitva rahastamisotsuse vastu kõnealuse aasta 1. aprilliks. Otsuses märgitakse asjaomasele liikmesriigile eraldatud summa ja ajavahemik, mille jooksul tehtud kulutused on abikõlblikud.”10. Artiklisse 35 lisatakse lõige 5:„Liikmesriikidele eraldatav fikseeritud summa 4 000 eurot iga ümberasustatud isiku kohta antakse neile ühekordselt iga tegelikult ümberasustatud isiku kohta.”ArtikkelKäesolev otsus jõustub päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .ArtikkelKäesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepinguga.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelLISA Käesoleva ettepanekuga seotud täiendavad halduskulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) |2010 | 2011 | 2012 | 2013 | KOKKU |18 01 02 11 01 – Lähetused | 0,009 | 0,009 | 0,010 | 0,010 | 0,038 |18 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid |18 01 02 11 03 – Komiteed | 0,030 | 0,030 | 0,030 | 0,030 | 0,120 |18 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid |18 01 02 11 05 – Infosüsteemid |2. Muud halduskulud kokku (18 01 02 11) | 0,039 | 0,039 | 0,040 | 0,040 | 0,158 |[1] ELT L 144, 6.6.2007, lk 1–21.[2] Roheline raamat Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuleviku kohta (KOM(2007) 301).[3] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Varjupaigapoliitika kava – ühtne lähenemisviis kaitse andmisele Euroopa Liidus” (KOM(2008) 360 (lõplik)).[4] KOM(2009) 67 (lõplik).[5] ELT C , , lk .[6] ELT C , , lk .[7] ELT C , , lk .