               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.9.2019
            COM(2019) 410 final
            2019/0191(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses sellise otsuse vastuvõtmisega, millega pikendatakse WTO erandit, mis võimaldab arenguriikidest WTO liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes tariifset sooduskohtlemist

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni (edaspidi „WTO“) peanõukogus seoses kavatsusega võtta vastu otsus pikendada WTO erandit, mis võimaldab arenguriikidest liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes tariifset sooduskohtlemist.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlev Marrakechi leping

               Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlev Marrakechi leping (edaspidi „WTO leping“) jõustus 1. jaanuaril 1995.

               Euroopa Liit on lepingu osaline.

               2.2.Maailma Kaubandusorganisatsiooni ministrite konverents ja peanõukogu

               Vastavalt WTO lepingu IV artikli lõikele 1 on ministrite konverents volitatud tegema otsuseid kõigis küsimustes mis tahes mitmepoolse kaubanduslepingu alusel.

               Vastavalt WTO lepingu IV artikli lõikele 2 täidab istungite vaheajal ministrite konverentsi ülesandeid peanõukogu.

               Vastavalt IX artikli lõikele 1 teeb WTO oma otsused tavaliselt konsensuse alusel.

               2.3.WTO peanõukogu kavandatav akt

               Vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3 võib liikmele kõnealuses lepingus kehtestatud kohustuse erakorralistel asjaoludel peatada.

               Vastavalt Tšiili, Hiina, India, Tai ja Türgi (edaspidi „kaassponsorid“) taotlusele võtab WTO peanõukogu lepingu IX artikli lõigete 3 ja 4 kohaselt vastu otsuse pikendada olemasolevat WTO erandit, mis võimaldab arenguriikidest WTO liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes tariifset sooduskohtlemist (edaspidi „kavandatud õigusakt“).

               Vähim arenenud riikide suhtes kehtestatud erandi tähtaeg lõppes 30. juunil 2019. Seepärast on kavandatud õigusakti eesmärk pikendada erandi kehtivust alates 1. juulist 2019 kuni 30. juunini 2029.

               Kavandatud akt on WTO liikmetele siduv vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3 ja II artikli lõikele 2, milles kohaselt „lisades 1, 2 ja 3 sisalduvad lepingud ning neile lisanduvad õigusaktid (...) on käesoleva lepingu lahutamatu osa ja siduvad kõigile liikmetele.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Kaassponsorid esitasid taotluse pikendada olemasolevat WTO erandit  GATT 1994 I artikli lõike 1 kohastest kohustustest, et võimaldada arenguriikidest liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide (kelle on vähim arenenuks tunnistanud Ühinenud Rahvaste Organisatsioon) toodete suhtes tariifset sooduskohtlemist, ilma et nad oleksid kohustatud ajavahemikus 1. juuli 2019 kuni 30. juuni 2029 kohaldama samasuguseid tollitariife teiste liikmete samasuguste toodete  suhtes.

               Kaassponsorid esitasid taotluse vastavalt WTO lepingu IX artikli lõigetele 3 ja 4. Nad põhjendavad oma taotlust sellega, et vähim arenenud riigid on väga haavatavad ja peavad toime tulema maailmamajanduse konkreetsete struktuursete probleemidega ning rõhutavad, kui oluline on aidata sellistel riikidel tõhusat osaleda  mitmepoolses kaubandussüsteemis ja tagada neile piisav turulepääs, mis võimaldab neil oma tootmis- ning ekspordibaasi mitmekesistada.

               Kõnealuse erandi kehtivust pikendatakse juba teist korda – vähim arenenud riikide tariifset sooduskohtlemist kohaldati esialgu 15. juunist 1999 kuni 30. juunini 2009,
                  1
                seejärel pikendati erandi kehtivust alates 27. maist 2009 kuni 30. juunini 2019
                  2
               .

               Kõnealuse erandi pikendamine ei mõjuta negatiivselt ei liidu majandust ega kaubandussuhteid erandi saajatega. Liit annab vähim arenenud riikidele algatuse „Kõik peale relvade“ alusel täielikult tollimaksu- ja tariifikvoodivaba juurdepääsu ning toetab ka teiste WTO liikmete, sealhulgas arenguriikide jõupingutusi kohaldada vähim arenenud riikide suhtes tariifset sooduskohtlemist. Lisaks leiab liit, et õiguslik vahend on vajalik, et võimaldada arenguriikidel selliseid soodustusi pakkuda, võttes arvesse asjaolu, et WTO võimaldamisklausel lubab seda teha ainult arenenud liikmetel. Seepärast peaks liidu võetav seisukoht peanõukogus olema erandi laiendamise toetamine.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               WTO peanõukogu on WTO lepingu alusel loodud organ.

               Õigusakt, mille peanõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatud õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv vastavalt WTO lepingu II artikli lõikele 2 ja IX artikli lõikele 3.

               Kavandatud õigusakt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on kavandatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna WTO peanõukogu õigusaktiga rakendatakse WTO lepingu erandeid käsitlevaid sätteid, on asjakohane kõnealune õigusakt pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0191 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses sellise otsuse vastuvõtmisega, millega pikendatakse WTO erandit, mis võimaldab arenguriikidest WTO liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes tariifset sooduskohtlemist

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamist käsitlev Marrakechi leping (edaspidi „WTO leping“) jõustus 1. jaanuaril 1995.

               (2)WTO lepingu II artikli lõikes 2 on sätestatud, et „lisades 1, 2 ja 3 sisalduvad lepingud ning neile lisanduvad õigusaktid (mitmepoolsed kaubanduslepingud) on käesoleva lepingu lahutamatu osa ja siduvad kõigile liikmetele.“

               (3)Vastavalt IX artikli lõikele 3 võib ministrite konverents erakorralistel asjaoludel teha otsuse peatada liikmele WTO lepingus või mis tahes mitmepoolses kaubanduslepingus kehtestatud kohustus.

               (4)WTO lepingu IX artikli lõigetes 3 ja 4 on sätestatud kord erandite tegemiseks WTO lepingu lisades 1A, 1B või 1C sisalduvatest mitmepoolsetest kaubanduslepingutest ja nende lisadest.

               (5)Vastavalt WTO lepingu IV artikli lõikele 1 on ministrite konverents volitatud mitmepoolsete kaubanduslepingute alusel tegema otsuseid kõigis küsimustes.

               (6)Vastavalt WTO lepingu IV artikli lõikele 2 täidab istungite vaheajal Maailma Kaubandusorganisatsiooni ministrite konverentsi ülesandeid Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogu. Vastavalt IX artikli lõikele 1 teeb WTO oma otsused tavaliselt konsensuse alusel.

               (7)15. juunil 1999 tegid WTO liikmed erandi GATT 1994 I artikli lõike 1 kohastest kohustustest sellises ulatuses, mis võimaldas arenguriikidest liikmetel kohelda vähim arenenud riikide (kelle on vähim arenenuks tunnistanud Ühinenud Rahvaste Organisatsioon) tooteid soodsamalt, ilma et nad oleksid kuni 30. juunini 2009 kohustatud kohaldama samasuguseid tollitariife teiste liikmete samasuguste toodete suhtes. 27. mail 2009 pikendasid WTO liikmed erandi kehtivust 1. juulist 2009 kuni 30. juunini 2019.

               (8)Tšiili, Hiina, India, Tai ja Türgi (edaspidi „kaassponsorid“) esitasid peanõukogule WTO lepingu IX artikli lõigete 3 ja 4 kohase taotluse pikendada olemasolevat WTO erandit, mis võimaldab arenguriikidest WTO liikmetel kohaldada vähim arenenud riikide suhtes tariifset sooduskohtlemist alates 1. juulist 2019 kuni 30. juunini 2029.

               (9)Kaassponsorid põhjendavad oma taotlust sellega, et vähim arenenud riigid on väga haavatavad ja peavad toime tulema maailmamajanduse konkreetsete struktuursete probleemidega ning rõhutavad, kui oluline on aidata sellistel riikidel tõhusalt osaleda mitmepoolses kaubandussüsteemis ja tagada neile piisav turulepääs, mis võimaldab neil oma tootmis- ja ekspordibaasi mitmekesistada.

               (10)Kõnealuse erandi pikendamine ei mõjuta negatiivselt ei liidu majandust ega kaubandussuhteid erandi saajatega. Lisaks pakub liit algatuse „Kõik peale relvade“ raames tollimaksu- ja kvoodivaba turulepääsu vähim arenenud riikidele ning toetab ka teisi vähim arenenud riikidele kaubandussoodustusi pakkuvaid WTO liikmeid.

               (11)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel WTO peanõukogus kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9, et toetada kaassponsorite taotlust erandi pikendamiseks, kuna erandi pikendamine on WTO liikmete jaoks siduv,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mille Euroopa Komisjon võtab liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus, on toetada sellise WTO erandi pikendamist, millega võimaldatakse arenguriikidest liikmetel kohaldada vähim arenenud riikidest pärit toodete suhtes tariifset sooduskohtlemist alates 1. juulist 2019 kuni 30. juunini 2029.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        WT/L/304.

                     (2)

                        WT/L/759.

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,11.9.2019
            COM(2019) 409 final
            2019/0190(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus seoses sellise otsuse vastuvõtmisega, millega pikendatakse WTO erandit, mis lubab Ameerika Ühendriikidel kohaldada USA Kariibi mere piirkonna majanduse taastamise seaduse (CBERA) alusel tariifset sooduskohtlemist

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peanõukogus võetav seisukoht seoses sellise otsuse kavandatud vastuvõtmisega, millega pikendatakse WTO erandit, mis lubab Ameerika Ühendriikidel kohaldada USA Kariibi mere piirkonna majanduse taastamise seaduse (Caribbean Basin Economic Recovery Act, edaspidi „CBERA“) alusel tariifset sooduskohtlemist.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Marrakechi leping, millega asutati Maailma Kaubandusorganisatsioon

               Marrakechi leping, millega asutati Maailma Kaubandusorganisatsioon (edaspidi „WTO leping“), jõustus 1. jaanuaril 1995.

               Euroopa Liit on lepingu osaline.

               2.2.Maailma Kaubandusorganisatsiooni ministrite konverents ja peanõukogu

               WTO lepingu IV artikli lõike 1 kohaselt on ministrite konverents volitatud tegema otsuseid kõigis mitmepoolsete kaubanduslepingutega hõlmatud küsimustes.

               WTO lepingu IV artikli lõike 2 kohaselt täidab ministrite konverentsi istungite vahelisel ajal selle ülesandeid peanõukogu.

               Vastavalt IX artikli lõikele 1 teeb WTO tavaliselt otsuseid konsensuse alusel.

               2.3.WTO peanõukogu kavandatav akt

               Vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3 võib erakorralistel asjaoludel peatada liikmele kehtestatud kohustuse.

               Ameerika Ühendriikide taotlusel on WTO peanõukogul kavas võtta vastavalt WTO lepingu IX artikli lõigetele 3 ja 4 vastu otsus pikendada kehtivat WTO erandit, mis lubab Ameerika Ühendriikidel kohaldada CBERA alusel tariifset sooduskohtlemist (edaspidi „kavandatav akt“).

               Praegune CBERA suhtes tehtud erand kaotab kehtivuse 31. detsembril 2019. Seega on kavandatava akti eesmärk pikendada USA taotluse alusel erandi kehtivust 30. septembrini 2025.

               Kavandatav akt muutub WTO liikmetele siduvaks vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3 ja II artikli lõikele 2, milles on sätestatud: „Lisades 1, 2 ja 3 sisalduvad lepingud ning neile lisanduvad õigusaktid [---] on käesoleva lepingu lahutamatu osa ja siduvad kõigile liikmetele.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Ameerika Ühendriigid esitasid taotluse pikendada USA-le tehtud kehtivat WTO erandit 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT 1994) I artikli lõikest 1 ja XIII artikli lõigetest 1 ja 2 tulenevatest kohustustest, et lubada Ameerika Ühendriikidel 1. jaanuarist 2020 kuni 30. septembrini 2025 kohaldada CBERA alusel tollimaksuvabastust nõuetele vastavatele toodetele, mis pärinevad Kesk-Ameerika ja Kariibi mere riikidest ja piirkondadest („soodustatavad riigid“).

               Ameerika Ühendriigid esitasid taotluse vastavalt WTO lepingu IX artikli lõigetele 3 ja 4. USA põhjendab taotlust Kariibi mere piirkonna riikides, eriti Haitil, laialt levinud vaesuse ja ebastabiilsusega ja märgib, et haavatavus looduskatastroofide suhtes halvendab kõnealuste väikeste riikide majanduslikke väljavaateid veelgi. CBERAst tulenevate soodustuste eesmärk on laiendada majanduslikke võimalusi ning aidata luua stabiilsemat ja jõukamat piirkonda.

               Ameerika Ühendriigid väidavad, et CBERA alusel kehtestatud tollimaksuvabastus ei tohiks piirata teiste liikmete huve, kelle suhtes sellist vabastust ei rakendata, ja prognoositakse, et tollimaksuvabastuse pikendamine ei häiri oluliselt selliste toodete USA importi, mille suhtes kohaldatakse CBERAd, kuid mis pärinevad liikmetelt, kes ei kuulu soodustatavate riikide hulka.

               Sellega pikendatakse viiendat korda tariifset sooduskohtlemist käsitlevat erandit, mis tehti algselt 15. veebruaril 1985 ajavahemikuks 1. jaanuarist 1984 kuni 30. septembrini 1995
                  1
                ning kehtib praegu kuni 31. detsembrini 2019
                  2
               .

               Kõnealuse erandi kehtivuse pikendamine ei mõjutaks negatiivselt ei liidu majandust ega kaubandussuhteid erandi saajatega. Lisaks toetab Euroopa Liit vaesuse vastu võitlemise ja stabiilsuse meetmeid. Seepärast peaks olema liidu võetav seisukoht peanõukogus erandi kehtivuse pikendamist toetav.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               WTO peanõukogu on lepinguga, st WTO lepinguga ettenähtud organ.

               Akt, mille peanõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas WTO lepingu II artikli lõikega 2 ja IX artikli lõikega 3.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus artikli 207 lõike 4 esimene lõik.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna WTO peanõukogu aktiga rakendatakse WTO lepingu sätteid erandite kohta, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0190 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus seoses sellise otsuse vastuvõtmisega, millega pikendatakse WTO erandit, mis lubab Ameerika Ühendriikidel kohaldada USA Kariibi mere piirkonna majanduse taastamise seaduse (CBERA) alusel tariifset sooduskohtlemist

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Marrakechi leping, millega asutati Maailma Kaubandusorganisatsioon (edaspidi „WTO leping“), jõustus 1. jaanuaril 1995.

               (2)WTO lepingu II artikli lõike 2 kohaselt „lisades 1, 2 ja 3 sisalduvad lepingud ning neile lisanduvad õigusaktid (edaspidi „mitmepoolsed kaubanduslepingud“) on käesoleva lepingu lahutamatu osa ja siduvad kõigile liikmetele“.

               (3)Vastavalt IX artikli lõikele 3 võib ministrite konverents erakorralistel asjaoludel teha otsuse peatada liikmele WTO lepingus või mis tahes mitmepoolses kaubanduslepingus kehtestatud kohustus.

               (4)WTO lepingu IX artikli lõigetes 3 ja 4 on sätestatud WTO lepingu lisades 1A, 1B ja 1C sisalduvate mitmepoolsete kaubanduslepingute ja nende lisadega seotud erandite tegemise kord.

               (5)WTO lepingu IV artikli lõike 1 kohaselt on ministrite konverents volitatud tegema otsuseid kõigis mitmepoolsete kaubanduslepingutega hõlmatud küsimustes.

               (6)WTO lepingu IV artikli lõike 2 kohaselt täidab WTO ministrite konverentsi istungite vahelisel ajal selle ülesandeid WTO peanõukogu.

               (7)Vastavalt IX artikli lõikele 1 teeb WTO tavaliselt otsuseid konsensuse alusel.

               (8)Ameerika Ühendriikidele tehti erand 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT 1994) I artikli lõikest 1 tulenevatest kohustustest 15. veebruaril 1985 kehtivusega 1. jaanuarist 1984 kuni 30. septembrini 1995. WTO liikmed pikendasid kõnealuse erandi kehtivust 15. novembril 1995 kuni 30. septembrini 2005 ja uuesti 29. mail 2009 kuni 31. detsembrini 2014. 5. mail 2015 pikendasid WTO liikmed erandit seoses GATT 1994 I artikli lõikega 1 ja laiendasid selle kohaldamisala selliselt, et see hõlmaks GATTi XIII artikli lõikeid 1 ja 2 kuni 31. detsembrini 2019 selles ulatuses, mida oli vaja, et Ameerika Ühendriigid saaksid kohaldada tollimaksuvabastust selliste nõuetele vastavate toodete impordile, mis pärinevad soodustatavatest riikidest, mis on määratud kindlaks vastavalt Kariibi mere piirkonna majanduse taastamise seadusele (Caribbean Basin Economic Recovery Act, CBERA).

               (9)Ameerika Ühendriigid esitasid vastavalt WTO lepingu IX artikli lõigetele 3 ja 4 peanõukogule taotluse võtta vastu otsus pikendada kehtivat WTO erandit, et lubada Ameerika Ühendriikidel 1. jaanuarist 2020 kuni 30. septembrini 2025 kohaldada CBERA alusel tollimaksuvabastust nõuetele vastavatele toodetele, mis pärinevad Kesk-Ameerika ja Kariibi mere riikidest ja piirkondadest.

               (10)Ameerika Ühendriigid põhjendavad taotlust Kariibi mere piirkonna riikides, eriti Haitil, laialt levinud vaesuse ja ebastabiilsusega. CBERAst tulenevate soodustuste eesmärk on laiendada majanduslikke võimalusi ning aidata luua stabiilsemat ja jõukamat piirkonda.

               (11)Kõnealuse erandi kehtivuse pikendamine ei mõjutaks negatiivselt ei liidu majandust ega liidu kaubandussuhteid erandi saajatega. Lisaks toetab Euroopa Liit vaesuse vastu võitlemise ja stabiilsuse meetmeid.

               (12)On asjakohane määrata vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 kindlaks seisukoht, mille Euroopa Komisjon võtab liidu nimel WTO peanõukogus, et toetada Ameerika Ühendriikide taotlust pikendada erandi kehtivust, kuna erandi pikendamine on WTO liikmetele siduv,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Komisjoni poolt liidu nimel Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus võetav seisukoht on toetada WTO erandi pikendamist, mis lubab Ameerika Ühendriikidel 1. jaanuarist 2020 kuni 30. septembrini 2025 kohaldada Kariibi mere piirkonna majanduse taastamise seaduse alusel tariifset sooduskohtlemist nõuetele vastavate toodete suhtes, mis pärinevad Kesk-Ameerika ja Kariibi mere riikidest ja piirkondadest.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        (BISD 31S/20).

                     (2)

                        WT/L/950.

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.9.2019
            COM(2019) 427 final
            2019/0202(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepinguga asutatud ühiskomitees seoses lepingu I ja II lisa muutmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepinguga asutatud ühiskomitees liidu nimel võetav seisukoht seoses lepingu I ja II lisa muutmisega

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise leping

               Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on siduda ELi heitkogustega kauplemise süsteem (ELi HKS) Šveitsi vastava süsteemiga, võimaldades ühes süsteemis välja antud saastekvootidega teises süsteemis kaubelda ja neid seal tagastamiskohutuste täitmiseks kasutada, avardades nii võimalusi kliimamuutuste leevendamiseks. Leping jõustub 1. jaanuaril pärast ratifitseerimiskirjade vahetamist lepinguosaliste vahel või nendepoolset lepingu heakskiitmist.

               2.2.Lisade muutmine

               Lepingu artikli 12 alusel loodud ühiskomitee vastutab lepingu haldamise eest ja tagab selle rakendamise. Ühiskomitee võib otsustada võtta vastu lepingu uusi lisasid või muuta olemasolevaid lisasid. Samuti võib ühiskomitee arutada lepingu artiklite muudatusi, hõlbustada lepinguosaliste õigusnorme käsitlevate seisukohtade vahetamist ning korraldada lepingu läbivaatamist.

               Ühiskomitee on kahepoolne organ, mis koosneb lepinguosaliste (EL ja Šveits) esindajatest. Ühiskomitee otsused tehakse mõlema lepinguosalise kokkuleppel.

               Lepingu artikli 13 lõike 2 kohaselt võib ühiskomitee otsustada võtta vastu  lepingu uue lisa või muuta olemasolevat lisa. Omavahel seotud heitkogustega kauplemise süsteemide ühilduvuse tagamiseks on lepingu artiklis 2 sätestatud, et ELi HKS ja Šveitsi HKS peavad vastama lepingu I lisas sätestatud olulistele kriteeriumidele. Artikli 10 kohaselt võib kummaski süsteemis võtta vastu sätteid, mis on I lisas sätestatud olulistest kriteeriumidest rangemad. Enamik kavandatud muudatustest on seotud I lisas esitatud oluliste kriteeriumidega.

               Et sidumisleping saaks jõustuda, pidi Šveits vastu võtma siseriiklikud õigusaktid, et täita kõik olulised kriteeriumid, eelkõige et lisada lennundus Šveitsi HKSi. Mitme I lisa kohta esitatud muudatusega lisatakse viited Šveitsi õigusaktidele või korrigeeritakse neid.

               Lisaks on pärast lepingu allkirjastamist muudetud ELi õigusakte, mis käsitlevad seiret, aruandlust, tõendamist ja akrediteerimist ning lennunduse lisamist ELi HKSi.

               I lisa muudetakse ka selleks, et lisada täiendavad olulised kriteeriumid turustabiilsusreservi, turujärelevalve ja asjakohase koostöö kohta. Mis puudutab olulisi kriteeriume lennutegevuse hõlmatuse kohta ning tagamaks, et ELi ja Šveitsi vahelised lennud on piisavalt hõlmatud, vabastatakse Šveitsi lennuväljadelt väljuvad ja ELi lennuväljadele maanduvad lennud delegeeritud õigusaktide kaudu selliselt, et alates sidumislepingu jõustumise kuupäevast hõlmab ELi HKS üksnes EMPst väljuvaid ja Šveitsi lennuväljadele maanduvaid lende, samas kui Šveitsi HKS hõlmab Šveitsist väljuvaid ja EMPs maanduvaid lende. Uus kriteerium lennuettevõtjate saastekvootide tagastamise kohta aitab selgemalt sätestada nõuete täitmise tagamise mõlemas süsteemis.

               Nii EL kui ka Šveits tugevdavad oma süsteeme järgmiseks, 2020. aastale järgnevaks kauplemisperioodiks. Kui ajavahemikku 2021–2030 käsitlevad ELi õigusaktid on juba jõustunud, siis Šveitsis on 2020. aasta järgset perioodi käsitlev seadusandlik menetlus veel käimas. Asjakohased muudatused ELi HKSis ajavahemikul 2021–2030 kajastuvad mõnes I lisa muutmise ettepanekus. Et tagada ELi HKSi ja Šveitsi HKSi jätkuv ühilduvus aastatel 2021–2030, lisatakse paikseid käitisi käsitlevasse I lisa A osasse sissejuhatav lõik. Sissejuhatavas lõigus nõutakse oluliste kriteeriumide läbivaatamist viisil, millega säilitatakse mõlema lepinguosalise heitkoguste vähendamise kohustuste terviklikkus ning nende CO2-turgude terviklikkus ja nõuetekohane toimimine, mille kohaselt tuleb vältida kasvuhoonegaaside heite ülekandumist ja konkurentsi moonutamist seotud süsteemide vahel. Lisaks kinnitavad süsteemide ühilduvust selliste oluliste kriteeriumide muudatused, mis on seotud piirmäära kehtestamise, rahvusvaheliste ühikute kasutamise ja saastekvootide tasuta eraldamise määraga Šveitsi HKSis.

               Registreid käsitleva I lisa C osa muudatusega täpsustatakse, et 2020. aasta heitkogused saab katta üksnes ajavahemikul 2013–2020 välja antud saastekvootidega. Ühe muudatuse kohaselt peaks saastekvootide ühelt kontolt teisele ülekandmise algatamise ja selle sooritamise vahel olema vähemalt 24 tundi.

               Pidades silmas Šveitsi ametiasutuste rolli enampakkumiste korraldamisel (I lisa D osa) Šveitsi turul, tundub olevat asjakohane hoida turujärelevalve ülesandeid täitvaid asutusi kursis metoodikaga, mis puudutab enampakkumishinna erinevust saastekvootide asjaomasest hinnast järelturul, et tagada enampakkumiste usaldusväärsus.

               Vajaduse korral on täpsustatud, et viidatakse õigusaktidele, mis kehtivad lepingu jõustumise kuupäeval.

               Lisaks sisaldab II lisa sissejuhatavat lõiku, milles selgitatakse, et ELi HKSi ja Šveitsi HKSi vaheline ühendus  rakendatakse ajutiselt tööle alates maist 2020, enne alalise registriühenduse loomist.

               2.3.Ühiskomitee kavandatav akt

               Ühiskomiteel on kavas võtta oma teisel kohtumisel, mis on kavandatud 2019. aasta detsembriks, vastu sidumislepingu artikli 13 lõike 2 kohane otsus, millega muudetakse lepingu I ja II lisa (edaspidi „kavandatav akt“).

               Kavandatava akti eesmärk on muuta sidumislepingu I ja II lisa, et viia need vastavusse ELi
                  1
                ja Šveitsi kehtivate õigusaktidega. I lisa muutmisega tagatakse kahe heitkogustega kauplemise süsteemi vajalik ühilduvus, nagu on nõutud direktiivi 2003/87/EÜ artiklis 25, ning lisatakse iga olulise kriteeriumi kohta korrektsed viited õigusaktidele. II lisa muutmisega nähakse ette ajutine esialgne lahendus mõlema süsteemi registrite ühendamiseks enne, kui hakkab toimima alaline registriühendus.

               Kavandatav akt muutub lepinguosalistele siduvaks kooskõlas lepingu artikliga 2, milles on sätestatud, et „[l]epinguosaliste heitkogustega kauplemise süsteemid […] peavad vastama vähemalt I lisas sätestatud olulistele kriteeriumidele“.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Komisjoni käesoleval ettepanekul põhineva nõukogu otsusega määratakse kindlaks Euroopa Liidu seisukoht seoses ühiskomitee otsusega, mis tuleb vastu võtta selleks, et muuta sidumislepingu I ja II lisa.

               Sidumisleping allkirjastati 2017. aastal ja ELi puhul ei olnud võimalik võtta selles arvesse Euroopa Liidu õigusnormide arengut, näiteks ELi HKSi direktiivi läbivaatamist 2021. aasta järgseks perioodiks, turustabiilsusreservi ja asjakohaseid lennundust käsitlevaid õigusakte. Šveits võttis asjakohased õigusaktid, millega muudetakse süsteemid ühilduvaks ja lisatakse lennundussektor Šveitsi HKSi, vastu alles 2019. aasta märtsis.

               Sidumislepingu I ja II lisa muutmata ei oleks süsteemide ühilduvus tagatud, samuti poleks võimalik luua Šveitsi HKSi ja ELi HKSi vahelist registriühendust.

               Hästitoimiva rahvusvahelise CO2-turu arendamine heitkogustega kauplemise süsteemide alt-üles suunalise sidumise teel on ELi ja rahvusvahelise üldsuse pikaajaline poliitiline eesmärk, eelkõige Pariisi kokkuleppel põhinevate kliimaeesmärkide saavutamiseks. Seda silmas pidades on ELi heitkogustega kauplemise süsteemi loomist käsitleva direktiivi artikli 25 kohaselt võimalik siduda ELi HKS teiste heitkogustega kauplemise süsteemidega, kui need on kohustuslikud, neis on kehtestatud heitkoguste absoluutne piirmäär ning need ühilduvad ELi HKSiga; Šveitsi süsteem vastab kõnealustele tingimustele.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Ühiskomitee on Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepingu artikli 12 alusel loodud organ.

               Akt, mis ühiskomiteel tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega akt. Kavandataval aktil on õiguslik toime, kuna see käsitleb sidumislepingu I ja II lisa muudatusi.

               Kavandatav akt ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 191.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 191 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2019/0202 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepinguga asutatud ühiskomitees seoses lepingu I ja II lisa muutmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 191 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise leping
                  3
                (edaspidi „leping“) allkirjastati 23. novembril 2017 vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2017/2240
                  4
               .

               (2)Vastavalt lepingu artiklile 13 võib ühiskomitee otsustada muuta lepingu lisasid.

               (3)Ühiskomiteel on kavas võtta oma xx xxxx 2019. aasta kohtumisel vastu otsus lepingu I ja II lisa muutmise kohta.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel ühiskomitees võetav seisukoht, kuna lisad on liidule siduvad.

               (5)Pärast seda, kui ühiskomitee muudab vastavalt I ja II lisa, et võtta arvesse asjakohaste õigusnormide arengut, sealhulgas Šveitsi asjakohaseid õigusnorme, millega laiendatakse Šveitsi HKSi lennundusele, loetakse lepingus sätestatud sidumise tingimused täidetuks ja seega peaks liit vastavalt lepingu artiklile 21 vahetama oma ratifitseerimiskirja,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepinguga loodud ühiskomitee teisel kohtumisel võetav seisukoht seoses lepingu I ja II lisa muutmisega on toetada käesolevale otsusele lisatud ühiskomitee otsuse eelnõu liites esitatud I ja II lisa muudatuste vastuvõtmist ühiskomitees.

               Väiksemaid muudatusi lisas võivad liidu esindajad ühiskomitees teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2392, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et jätkata kehtivate piirangute kohaldamist lennutegevuse ulatuse suhtes ja teha ettevalmistusi ülemaailmse turupõhise meetme rakendamiseks alates 2021. aastast (ELT L 350, 29.12.2017); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1814, mis käsitleb ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi loomist ja toimimist ning millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ (EMPs kohaldatav tekst), (ELT L 264 9.10.2015); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/410, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ eesmärgiga hoogustada heitkoguste kulutõhusat vähendamist ja süsinikdioksiidiheite vähendamist toetavaid investeeringuid, ning otsust (EL) 2015/1814 (EMPs kohaldatav tekst ), (ELT L 76, 19.3.2018).

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        ELT L 322, 7.12.2017, lk 3.

                     (4)

                        ELT L 322, 7.12.2017, lk 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.9.2019
            COM(2019) 427 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepinguga asutatud ühiskomitees seoses lepingu I ja II lisa muutmisega

                  EUROOPA LIIDU JA ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI VAHELISE KASVUHOONEGAASIDE HEITKOGUSTEGA KAUPLEMISE SÜSTEEMIDE SIDUMISE LEPINGUGA ASUTATUD ÜHISKOMITEE OTSUS nr 2/2019
                  ...,
                  millega muudetakse Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepingu I ja II lisa

               Ühiskomitee,

               võttes arvesse Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelist kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemide sidumise lepingut,
                  1
                (edaspidi „leping“), eriti selle artiklit 13,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Lepingu artikleid 11–13 on ajutiselt kohaldatud alates lepingu allkirjastamisest 23. novembril 2017.

               (2)Vastavalt lepingu artikli 13 lõikele 2 võib ühiskomitee otsustada muuta lepingu lisasid.

               (3)Liites on esitatud lepingu I ja II lisa muudatused, millega ajakohastatakse 2015. aastal kokku lepitud algsete lisade asjakohaseid aspekte. Samuti nähakse sellega ette ajutine lahendus ELi HKSi ja Šveitsi HKSi vahelise ühenduse töölerakendamiseks.

               (4)I lisa B osa kohaselt peaks EL vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ (mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/410) (edaspidi „HKSi direktiiv“) artiklile 25a jätma Šveitsi lennuväljadelt saabuvad lennud ELi HKSi kohaldamisalast välja. See ei mõjuta õhusõidukikäitajate hõlmatust ELi HKSiga, mis põhineb HKSi direktiivi I lisal, mille kohaselt tegevusala liik, mille suhtes direktiivi kohaldatakse, hõlmab kõiki lende, mis saabuvad lennuväljale või väljuvad lennuväljalt, mis asub liikmesriigi territooriumil.

               (5)Lepingu I lisa vaadatakse läbi vastavalt lepingu artikli 13 lõikele 7, et säilitada ELi HKSi ja Šveitsi HKSi praegune ühilduvus 2021. aastal algavaks perioodiks. Ühiskomitee tagab, et lepingu I lisa läbivaatamisega säilitatakse liidu ja Šveitsi heitkoguste vähendamise kohustuste terviklikkus ning nende CO2-turgude terviklikkus ja nõuetekohane toimimine. Välditakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumist ja konkurentsi moonutamist seotud süsteemide vahel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Lepingu I ja II lisa asendatakse käesoleva otsuse liitega.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub lepingu jõustumise kuupäeval.

               Zürich, XX 2019.

               Ühiskomitee nimel

                        Euroopa Liidu määratud sekretär

                        eesistuja

                        Šveitsi määratud sekretär

                        Maja-Alexandra Dittel

                        Marc Chardonnens

                        Caroline Baumann

               LIIDE

               Sidumislepingu I LISA

               OLULISED KRITEERIUMID

               A. Olulised kriteeriumid paiksete käitiste kohta

               Käesolev osa vaadatakse läbi Šveitsi valitsuse ettepanekul vastavalt lepingu artikli 13 lõikele 7, et säilitada ELi HKSi ja Šveitsi HKSi praegune ühilduvus uuel kauplemisperioodil aastatel 2021–2030. Ühiskomitee tagab, et käesoleva osa läbivaatamisega säilitatakse lepinguosaliste heitkoguste vähendamise kohustuste terviklikkus ning nende CO2-turgude terviklikkus ja nõuetekohane toimimine. Välditakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumist ja konkurentsi moonutamist seotud süsteemide vahel.

                        Olulised kriteeriumid

                        ELi HKSis

                        Šveitsi HKSis

                        1

                        Kohustuslik osalemine HKSis

                        HKSis osalemine on kohustuslik käitistele, mis tegelevad allpool loetletud tegevusaladega ja kus tekib allpool loetletud kasvuhoonegaaside heide.

                        HKSis osalemine on kohustuslik käitistele, mis tegelevad allpool loetletud tegevusaladega ja kus tekib allpool loetletud kasvuhoonegaaside heide.

                        2

                        HKS peab hõlmama vähemalt selliseid tegevusalasid, mis on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ I lisa,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 määruse artikli 40 lõige 1,

                        -CO2 määruse 6. lisa,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        3

                        HKS peab hõlmama vähemalt selliseid kasvuhoonegaase, mis on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ II lisa,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 määruse artikli 1 lõige 1,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        4

                        HKSis tuleb kehtestada piirmäär, mis on vähemalt sama range, nagu on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artiklid 9 ja 9a,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Lineaarne vähendamistegur 1,74 % aastas suureneb 2,2 %ni aastas alates 2021. aastast ning seda kohaldatakse kõikide sektorite suhtes, nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                                 -CO2 seaduse artikli 18 lõiked 1 ja 2,

                                 -CO2 määruse artikli 45 lõige 1,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Lineaarne vähendamistegur on 1,74 % aastas kuni 2020. aastani.

                        5

                        Turustabiilsusmehhanism

                        2015. aastal kehtestas EL turustabiilsusreservi (otsus (EL) 2015/1814), mida tugevdati HKSi läbivaatamisega 2018. aastal (direktiiv (EL) 2018/410).

                        -CO2 seaduse artikli 19 lõige 5,

                        -CO2 määruse artikkel 48,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Šveitsi õigusaktidega nähakse ette võimalus vähendada enampakkumiste mahtu, kui majanduslikel põhjustel saastekvootide hulk turul oluliselt suureneb.

                        Lepinguosalised teevad koostööd, et töötada välja asjakohane panus turu stabiilsusesse.

                        6

                        HKSi turujärelevalve peab olema vähemalt sama range, nagu on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL (MiFID 2),

                        -Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012 (MiFIR),

                        -Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 596/2014, mis käsitleb turukuritarvitusi (turukuritarvituse määrus) ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/6/EÜ ja komisjoni direktiivid 2003/124/EÜ, 2003/125/EÜ ja 2004/72/EÜ,

                        -Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/57/EL turukuritarvituse korral kohaldatavate kriminaalkaristuste kohta (turukuritarvituse direktiiv),

                        -Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -22. juuni 2007. aasta föderaalseadus Šveitsi finantsjärelevalveasutuse kohta,

                        -19. juuni 2015. aasta föderaalseadus finantsturu taristu ning väärtpaberite ja tuletisinstrumentidega kauplemise valdkonna turukäitumise kohta,

                        -15. juuni 2018. aasta föderaalseadus finantsasutuste kohta,

                        -10. oktoobri 1997. aasta föderaalseadus rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu võitlemise kohta,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Šveitsi finantsturgu käsitlevates õigusnormides ei ole saastekvootide õiguslikku laadi kindlaks määratud. Saastekvoote ei käsitata väärtpaberitena finantsturu taristu seaduses ja seega ei saa nendega kaubelda reguleeritud kauplemiskohtades. Kuna saastekvoote ei käsitata väärtpaberitena, ei kohaldata Šveitsi väärtpaberiturgu käsitlevaid õigusnorme börsivälise saastekvootidega kauplemise suhtes järelturul.

                        Finantsturu taristu seaduse kohaselt käsitatakse väärtpaberitena tuletislepingud. See hõlmab ka tuletisinstrumente, mille alusvaraks on saastekvoodid. Saastekvootide tuletisinstrumendid, millega kaubeldakse börsiväliselt nii finantssektoriväliste kui ka finantssektori vastaspoolte vahel kuuluvad finantsturu taristu seaduse kohaldamisalasse.

                        7

                        Turujärelevalvega seotud koostöö

                        Lepinguosalised kehtestavad asjakohase korra turujärelevalvega seotud koostööks. Kõnealune koostöökord puudutab teabevahetust ja mõlema lepinguosalise turujärelevalvekorrast tulenevate kohustuste täitmise tagamist. Lepinguosalised teavitavad ühiskomiteed sellisest korrast.

                        8

                        Rahvusvaheliste ühikute kvalitatiivsed piirangud peavad olema vähemalt sama ranged, kui on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artiklid 11a ja 11b,

                        -komisjoni 7. juuni 2011. aasta määrus (EL) nr 550/2011, millega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ määratakse kindlaks teatavad piirangud, mida kohaldatakse tööstusgaasiprojektide eest saadud rahvusvaheliste ühikute kasutamise suhtes,

                        -komisjoni 2. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 389/2013 (millega luuakse liidu register vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustele nr 280/2004/EÜ ja nr 406/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 920/2010 ja nr 1193/2011) artikkel 58,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 seaduse artiklid 5 ja 6,

                        -CO2 määruse artikkel 4, artikli 4a lõige 1 ning 2. lisa,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        9

                        Rahvusvaheliste ühikute arvulised piirangud peavad olema vähemalt sama ranged, nagu on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 11a,

                        -komisjoni 2. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 389/2013, millega luuakse liidu register vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustele nr 280/2004/EÜ ja nr 406/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 920/2010 ja nr 1193/2011,

                        -komisjoni 8. novembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1123/2013 rahvusvaheliste ühikute kasutusõiguste määramise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu allkirjastamise kuupäeval.

                        Alates 2021. aastast ei ole ELi õigusaktides ette nähtud õigust kasutada rahvusvahelisi ühikuid.

                        -CO2 seaduse artikli 16 lõige 2,

                        -CO2 määruse artikkel 55b,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Nendes nähakse ette rahvusvaheliste ühikute kasutamine üksnes aastani 2020.

                        10

                        Saastekvootide tasuta eraldamine toimub võrdlusaluste põhjal, kasutades kohandamistegureid. Maksimaalselt viis protsenti perioodi 2013–2020 saastekvootidest hoitakse uute osalejate jaoks. Saastekvoodid, mida ei eraldata tasuta, müüakse enampakkumisel või tunnistatakse kehtetuks. Selleks peab HKS vastama vähemalt järgmisele:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artiklid 10, 10a, 10b ja 10c,

                        -komisjoni 27. aprilli 2011. aasta otsus 2011/278/EL, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks,

                        -arvutused sektoriülese paranduskoefitsiendi määramiseks ELi HKSis aastatel 2013–2020,

                        - kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektorite loetelu 2014,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2019/331, millega määratakse kindlaks üleliidulised üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamiseks ühtlustatud viisil,

                        - komisjoni delegeeritud otsus, mis käsitleb selliste sektorite ja allsektorite kindlaksmääramist ajavahemikuks 2021–2030, mida peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumisest ohustatuks (C(2019) 708; ELT L 120, 8.5.2019, lk 20),

                        - mistahes sektoriülene paranduskoefitsient ELi HKSis perioodidel 2021–2025 ja 2026–2030,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 seaduse artikli 18 lõige 3 ning artikli 19 lõiked 2–6,

                        -CO2 määruse artikli 45 lõige 2, artiklid 46, 46a, 46b, 46c ja 48 ning 9. lisa,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Tasuta eraldatavad saastekvoodid ei ületa ELi HKSi käitistele eraldatud kvootide taset.

                        11

                        HKSis tuleb ette näha karistused järgmistes dokumentides sätestatud juhtudel ja määrades:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 16,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 seaduse artikkel 21,

                        -CO2 määruse artikkel 56,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        12

                        HKSis peavad olema seire ja aruandlus vähemalt sama ranged, nagu on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 14 ja IV lisa,

                        -komisjoni 21. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 601/2012 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohase kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse kohta,

                        -komisjoni 19. detsembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/2066, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohast kasvuhoonegaaside heite seiret ja aruandlust ning millega muudetakse komisjoni määrust (EL) nr 601/2012,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 seaduse artikkel 20,

                        -CO2 määruse artiklid 50–53 ning 16. ja 17. lisa,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        13

                        HKSis peavad olema tõendamine ja akrediteerimine vähemalt sama ranged, nagu on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 15 ja V lisa,

                        -komisjoni 21. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 600/2012, milles käsitletakse kasvuhoonegaaside heite- ja tonnkilomeetriaruannete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ,

                        -komisjoni 19. detsembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/2067, milles käsitletakse andmete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 määruse artiklid 51–54,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

               B. Olulised kriteeriumid lennunduse kohta

                        Olulised kriteeriumid

                        ELi jaoks

                        Šveitsi jaoks

                        1

                        Kohustuslik osalemine HKSis

                        HKSis osalemine on lennutegevuse puhul kohustuslik vastavalt kriteeriumidele, mis on loetletud allpool.

                        HKSis osalemine on lennutegevuse puhul kohustuslik vastavalt kriteeriumidele, mis on loetletud allpool.

                        2

                        Lennutegevuse ja kasvuhoonegaaside hõlmatus ning lendude ja nendele vastavate heitkoguste omistamine väljuva lennu põhimõttel, nagu on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        -direktiiv 2003/87/EÜ, mida on muudetud määrusega (EL) 2017/2392, et ajutiselt kehtestada erand sellistesse riikidesse väljuvate või sealt saabuvate lendude suhtes, kellega ei ole saavutatud artikli 25 kohast kokkulepet,

                        -komisjoni 2. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 389/2013 (millega luuakse liidu register vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustele nr 280/2004/EÜ ja nr 406/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 920/2010 ja nr 1193/2011) artiklid 17, 29, 35 ja 56 ning VII lisa,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Alates 1. jaanuarist 2020 on hõlmatud Euroopa Majanduspiirkonnas (edaspidi „EMP“) asuvatelt lennuväljadelt väljuvad ja Šveitsi territooriumil asuvatele lennuväljadele maanduvad lennud, samas kui Šveitsi territooriumil asuvatelt lennuväljadelt väljuvad ja EMPs asuvatele lennuväljadele maanduvad lennud jäetakse alates 1. jaanuarist 2020 direktiivi 2003/87/EÜ artikli 25a kohaselt ELi HKSist välja.

                        1.   Hõlmatuse ulatus

                        Šveitsi territooriumil asuvatele lennuväljadele maanduvad ja sealt väljuvad lennud, välja arvatud lennud, mis väljuvad EMPs asuvalt lennuväljalt.

                        Kõiki HKSi kohaldamisalaga seotud ajutisi erandeid, nagu erandid direktiivi 2003/87/EÜ artikli 28a tähenduses, võib kohaldada Šveitsi HKSis vastavalt ELi HKSis kehtestatud eranditele. Lennutegevuse puhul on hõlmatud üksnes CO2-heide.

                        2.   Hõlmatuse piirangud

                        Punktis 1 osutatud üldisest hõlmatusest jäävad välja:

                                 1.

                                 lennud, mida sooritatakse eranditult lähetuses viibiva valitseva monarhi ja tema lähimate pereliikmete või riigipeade, valitsusjuhtide ja valitsuse ministrite ametlike visiitidega seotud transpordi eesmärgil, kui see on lennuplaanis tõendatud asjakohase staatusega;

                                 2.

                                 sõjalised ning tolli ja politsei tegevusega seotud lennud;

                                 3.

                                 otsingu- ja päästelennud, tuletõrje-, humanitaarabi- ja kiirabilennud;

                                 4.

                                 lennud, mida sooritatakse eranditult 7. detsembri 1944. aasta Chicago rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni II lisas kindlaksmääratud visuaallennureeglite järgi;

                                 5.

                                 lennud, mis lõpevad samal lennuväljal, kust õhusõiduk õhku tõusis, ja mille jooksul ei tehtud plaanilisi vahemaandumisi;

                                 6.

                                 õppelennud, mida sooritatakse eranditult lennukijuhi litsentsi omandamise või säilitamise või lennumeeskonna liikmete hindamise eesmärgil, kui see on tõendatud asjakohase märkusega lennuplaanis, tingimusel et lendu ei kasutata reisijate ja/või kauba transpordiks või õhusõidukite positsioneerimiseks või vedamiseks;

                                 7.

                                 lennud, mida sooritatakse eranditult teadusuuringute eesmärgil;

                                 8.

                                 lennud, mida sooritatakse eranditult õhusõidukite või õhus või maa peal kasutatavate seadmete kontrollimiseks, katsetamiseks või sertifitseerimiseks;

                                 9.

                                 lennud õhusõidukitega, mille maksimaalne sertifikaadijärgne stardimass on alla 5 700 kg;

                                 10.

                                 selliste äriotstarbeliste õhusõidukite käitajate lennud, kelle tekitatud iga-aastane koguheide on alla 10 000 tonni aastas Šveitsi HKSiga hõlmatud lendude puhul või kelle lendude arv kolmel järjestikusel neljakuulisel perioodil on vähem kui 243 Šveitsi HKSiga hõlmatud lendu perioodi kohta, kui käitajad ei ole hõlmatud ELi HKSiga;

                                 11.

                                 selliste Šveitsi HKSiga hõlmatud mitteäriotstarbeliste õhusõidukite käitajate lennud, kelle tekitatud iga-aastane koguheide on alla 1 000 tonni aastas, kooskõlas asjaomase ELi HKSis kohaldatava erandiga, kui käitajad ei ole hõlmatud ELi HKSiga.

                                 See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                                 -CO2 seaduse artiklis 16a,

                                 -CO2 määruse artiklis 46d, artikli 55 lõikes 2 ning 13. lisas,

                                 nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        3

                        Asjakohaste andmete vahetamine lennutegevuse hõlmatusega seotud piirangute kohaldamise kohta

                        Lepinguosalised teevad koostööd seoses hõlmatuse piirangute kohaldamisega äriotstarbeliste ja mitteäriotstarbeliste õhusõidukite käitajate suhtes Šveitsi HKSis ja ELi HKSis vastavalt käesolevale lisale. Eelkõige tagavad lepinguosalised, et Šveitsi HKSiga ja ELi HKSiga hõlmatud lendude ja õhusõidukikäitajate korrektseks identifitseerimiseks vajalikud andmed esitatakse õigel ajal.

                        4

                        Piirmäär (saastekvootide üldkogus, mis eraldatakse õhusõidukikäitajatele)

                        Direktiiviga 2003/87/EÜ eraldati saastekvoodid esialgu järgmiselt:

                        -15 % enampakkumise teel

                        -3 % erireservi

                        -82 % tasuta eraldamine (artikkel 3c).

                        Eraldisi muudeti määrusega (EL) nr 421/2014, millega vähendati tasuta eraldatavate saastekvootide arvu proportsionaalselt tagastamiskohustuse vähendamisega (artikli 28a lõige 2). Määrusega (EL) 2017/2392 pikendati selle lähenemisviisi rakendamist kuni 2023. aastani ja kehtestati lineaarne vähendamistegur 2,2 % alates 1. jaanuarist 2021,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Piirmäär peab olema sama range nagu ELi HKSis, eelkõige seoses vähendamise protsendimääraga aastate ja kauplemisperioodide lõikes.  Piirmääras sisalduvad saastekvoodid eraldatakse järgmiselt:

                        -15 % müüakse enampakkumise teel

                        -3 % pannakse erireservi

                        -82 % eraldatakse tasuta.

                        Jaotus võidakse läbi vaadata vastavalt käesoleva lepingu artiklitele 6 ja 7.

                        Kuni 2020. aastani arvutatakse piirmääras sisalduvate saastekvootide arv alt üles tasuta eraldatavate saastekvootide alusel vastavalt eespool osutatud piirmäära jaotusele. Igasugused HKSi kohaldamisalaga seotud ajutised erandid eeldavad eraldatavate kvootide koguse asjakohast proportsionaalset kohandamist.

                        Alates 2021. aastast määratakse piirmääras sisalduvate saastekvootide kogus kindlaks 2020. aasta piirmäära alusel, võttes arvesse võimaliku vähendamise protsendimäära kooskõlas ELi HKSiga.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artiklis 18,

                        -CO2 määruse artiklis 46e ja 15. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        5

                        Saastekvootide eraldamine lennundusele enampakkumise teel

                        -Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 3d,

                        määruses (EL) nr 421/2014 on sätestatud, et enampakkumisel müüdavaid koguseid vähendatakse proportsionaalselt tasuta eraldatavate saastekvootide koguse vähendamisega (artikli 28a lõige 3). Määrusega (EL) 2017/2392 pikendati selle lähenemisviisi rakendamist 2023. aastani,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Enampakkumisel müüdavate Šveitsi saastekvootide müümiseks korraldab enampakkumise Šveitsi pädev asutus. Šveitsil on õigus saada endale enampakkumisel müüdud Šveitsi saastekvootidest saadud tulu.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artikli 19a lõigetes 2 ja 4,

                        -CO2 määruse artiklis 48 ja 15. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        6

                        Erireserv teatavate õhusõidukikäitajate jaoks

                        -Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 3f,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Saastekvoote pannakse erireservi uute osalejate ja kiiresti kasvavate käitajate jaoks, kuid kuni 2020. aastani Šveitsil erireservi ei ole, kuna Šveitsi lennutegevuse andmete hankimise võrdlusaastaks on 2018.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artikli 18 lõikes 3,

                        -CO2 määruse artiklis 46e lõikes 2 ning 15. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        7

                        Võrdlusalus saastekvootide tasuta eraldamiseks õhusõidukikäitajatele

                        -Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 3e.

                        Aastane võrdlusalus on 0,000642186914222035 saastekvooti tonnkilomeetri kohta,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Võrdlusalus ei tohi olla suurema väärtusega, kui see on ELi HKSis.

                        Kuni 2020. aastani on aastane võrdlusalus 0,000642186914222035 saastekvooti tonnkilomeetri kohta.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 määruse artikli 46f lõigetes 1 ja 2 ning 15. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        8

                        Tasuta saastekvootide eraldamine õhusõidukikäitajatele

                        -Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 3e.

                        Saastekvootide väljaandmises tehakse kohandused vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 25a proportsionaalselt vastavate aruandlus- ja tagastamiskohutustega, mis tulenevad EMP ja Šveitsi vaheliste lendude tegelikust hõlmatusest ELi HKSiga,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Saastekvootide arv, mis eraldatakse õhusõidukikäitajale tasuta, arvutatakse selliselt, et käitaja poolt võrdlusaasta kohta esitatud tonnkilomeetriandmed korrutatakse kohaldatava võrdlusalusega.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artikli 19a lõigetes 3 ja 4,

                        -CO2 määruse artikli 46f lõigetes 1 ja 2 ning 15. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        9

                        Rahvusvaheliste ühikute kvalitatiivsed piirangud peavad olema vähemalt sama ranged, kui on sätestatud järgmistes dokumentides:

                        direktiivi 2003/87/EÜ artiklid 11a ja 11b ning komisjoni 2. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 389/2013, millega luuakse liidu register vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustele nr 280/2004/EÜ ja nr 406/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 920/2010 ja nr 1193/2011,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        -CO2 seaduse artiklid 5 ja 6,

                        -CO2 määruse artikkel 4, artikli 4a lõige 1 ning 2. lisa,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        10

                        Rahvusvaheliste ühikute kasutamise arvulised piirangud

                        Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 11a,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Kasutus on 1,5 % tõendatud heitkogustest kuni aastani 2020.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 määruse artiklis 55d,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        11

                        Tonnkilomeetriandmete hankimine võrdlusaasta kohta

                        Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 3e,

                        nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Ilma et see piiraks allpool esitatud sätte kohaldamist, hangitakse tonnkilomeetriandmed samal ajal ja samal viisil, nagu hangitakse tonnkilomeetriandmed ELi HKSi jaoks.

                        Kuni 2020. aastani ja vastavalt määrusele, mis käsitleb tonnkilomeetriandmete hankimist ja lennuki poolt läbitud vahemaadega seotud seireplaanide ettevalmistamist, ning nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval, on Šveitsi lennutegevuse andmete hankimise võrdlusaastaks 2018.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artikli 19a lõigetes 3 ja 4,

                        -määruses, mis käsitleb tonnkilomeetriandmete hankimist ja lennuki poolt läbitud vahemaadega seotud seireplaanide ettevalmistamist,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        12

                        Seire ja aruandlus

                        -Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 14 ja IV lisa,

                        -komisjoni 21. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 601/2012 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohase kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse kohta,

                        -komisjoni 19. detsembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/2066, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohast kasvuhoonegaaside heite seiret ja aruandlust ning millega muudetakse komisjoni määrust (EL) nr 601/2012,

                        -komisjoni delegeeritud määrus (EL), millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ meetmete osas, mille Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon on võtnud seoses lennunduse heitkoguste seire, aruandluse ja tõendamisega üleilmse turupõhise meetme rakendamise eesmärgil (C (2019) 1644 final),

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Seiret ja aruandlust käsitlevad sätted peavad olema sama ranged kui ELi HKSis.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artiklis 20,

                        -CO2 määruse artiklites 50–52 ning 16. ja 17. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu allkirjastamise kuupäeval.

                        13

                        Tõendamine ja akrediteerimine

                        -Direktiivi 2003/87/EÜ artikkel 15 ja V lisa,

                        -komisjoni 21. juuni 2012. aasta määrus (EL) nr 600/2012, milles käsitletakse kasvuhoonegaaside heite- ja tonnkilomeetriaruannete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ,

                        -komisjoni 19. detsembri 2018. aasta rakendusmäärus (EL) 2018/2067, milles käsitletakse andmete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval.

                        Tõendamist ja akrediteerimist käsitlevad sätted peavad olema sama ranged kui ELi HKSis.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 määruse artikli 52 lõigetes 4 ja 5 ning

                        -18. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu allkirjastamise kuupäeval.

                        14

                        Haldamine

                        Kohaldatakse direktiivi 2003/87/EÜ artiklis 18a sätestatud kriteeriume. Sel eesmärgil ja vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 25a käsitatakse Šveitsi haldava liikmesriigina seoses õhusõidukikäitajate haldamise omistamisega Šveitsile ja ELi (EMP) liikmesriikidele.

                        Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 25a kohaselt vastutavad ELi (EMP) liikmesriikide pädevad asutused kõigi nende hallatavate õhusõidukikäitajatega seotud ülesannete eest, sealhulgas ka need ülesanded, mis on seotud Šveitsi HKSiga (nt nii ELi kui ka Šveitsi lennutegevust hõlmavate tõendatud heitearuannete vastuvõtmine, saastekvootide eraldamine, väljaandmine ja ülekandmine, nõuete täitmine ja nende täitmise tagamine jne).

                        Euroopa Komisjon lepib Šveitsi pädevate asutustega kahepoolselt kokku dokumentide ja teabe üleandmises.

                        Eelkõige tagab Euroopa Komisjon, et Šveitsi hallatavatele õhusõidukikäitajatele kantakse üle tasuta eraldatav kogus ELi saastekvoote.

                        Seoses kahepoolse lepinguga, mis käsitleb Basel-Mulhouse-Freiburgi lennujaamaga seotud lende ja millega ei kaasne ühtegi direktiivi 2003/87/EÜ muudatust, lihtsustab Euroopa Komisjon vastavalt vajadusele selle lepingu rakendamist, tingimusel et see ei põhjusta topeltarvestust.

                        Kooskõlas CO2 määrusega, nagu see kehtib käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval, vastutab Šveits selliste õhusõidukikäitajate haldamise eest,

                        -kellel on kehtiv lennutegevusluba, mis on välja antud Šveitsis, või

                        -kellel on seotud HKSi raames suurim hinnanguline omistatud lennunduse heitkoguste hulk Šveitsis.

                        Šveitsi pädevad asutused vastutavad kõigi nende hallatavate õhusõidukikäitajatega seotud ülesannete eest, sealhulgas ka need ülesanded, mis on seotud ELi HKSiga (nt nii ELi kui ka Šveitsi lennutegevust hõlmavate tõendatud heitearuannete vastuvõtmine, saastekvootide eraldamine, väljaandmine ja ülekandmine, nõuete täitmine ja nende täitmise tagamine jne).

                        Šveitsi pädevad asutused lepivad Euroopa Komisjoniga kahepoolselt kokku dokumentide ja teabe üleandmises.

                        Eelkõige kannavad Šveitsi pädevad asutused ELi (EMP) liikmesriikide hallatavatele õhusõidukikäitajatele üle tasuta eraldatava koguse Šveitsi saastekvoote.

                        See on sätestatud asjakohastes Šveitsi õigusaktides, CO2 seaduses ja CO2 määruses, nagu on osutatud

                        -CO2 seaduse artikli 39 lõikes 1bis,

                        -CO2 määruse artiklis 46d ja 14. lisas,

                        nagu need kehtivad käesoleva lepingu allkirjastamise kuupäeval.

                        15

                        Tagastamine

                        Kui liikmesriikide pädevad asutused hindavad nõuete täitmist õhusõidukikäitajate poolt, võttes aluseks tagastatud saastekvootide koguse, võtavad nad kõigepealt arvesse Šveitsi HKSiga hõlmatud heitkoguseid ja kasutavad tagastatud saastekvootide ülejäänud osa, et võtta arvesse ELi HKSiga hõlmatud heitkoguseid.

                        Kui Šveitsi pädevad asutused hindavad nõuete täitmist õhusõidukikäitajate poolt, võttes aluseks tagastatud saastekvootide koguse, võtavad nad kõigepealt arvesse ELi HKSiga hõlmatud heitkoguseid ja kasutavad tagastatud saastekvootide ülejäänud osa, et võtta arvesse Šveitsi HKSiga hõlmatud heitkoguseid.

                        16

                        Õiguslik täitmise tagamine

                        Lepinguosalised jõustavad oma HKSide sätted selliste õhusõidukikäitajate suhtes, kes ei täida kohustusi vastavas HKSis, sõltumata sellest, kas käitajat haldab ELi (EMP) pädev asutus või Šveitsi pädev asutus, kui kohustuste täitmise tagamine käitajat haldava asutuse poolt vajab täiendavaid meetmeid.

                        17

                        Õhusõidukikäitajate halduslik jaotamine

                        Euroopa Komisjoni poolt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 18a lõike 3 kohaselt avaldatavas õhusõidukikäitajate nimekirjas näidatakse vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artiklile 25a iga õhusõidukikäitajat haldav riik, sealhulgas Šveits.

                        Õhusõidukikäitajaid, kelle haldamine omistatakse Šveitsile esimest korda pärast käesoleva lepingu jõustumist, hakkab Šveits haldama pärast omistamisaasta 30. aprilli ja enne omistamisaasta 1. augustit.

                        Lepinguosalised teevad koostööd asjaomaste dokumentide ja teabe jagamiseks.

                        Õhusõidukikäitaja haldamise omistamine ei mõjuta asjaomase õhusõidukikäitaja hõlmatust vastava HKSiga (see tähendab, et ELi HKSiga hõlmatud käitajal, keda haldab Šveitsi pädev asutus, on ELi HKSis samasugused kohustused nagu Šveitsi HKSis ja vastupidi).

                        18

                        Rakendamiskord

                        Täiendavad üksikasjad, mis on vajalikud töö ja koostöö korraldamiseks lennunduse kontoomanikele mõeldud ühtses kontaktpunktis, töötab välja ja võtab pärast käesoleva lepingu allkirjastamist vastu ühiskomitee vastavalt käesoleva lepingu artiklitele 12, 13 ja 22. Nende üksikasjade kohaldamist alustatakse samaaegselt käesoleva lepingu kohaldamisega.

                        19

                        Eurocontroli abi

                        Seoses käesoleva lepingu lennundust käsitleva osaga lisab Euroopa Komisjon Šveitsi Eurocontrolile ELi HKSi osas antud mandaadile.

               C. Olulised kriteeriumid registrite kohta

               Kummagi lepinguosalise HKS hõlmab registrit ja tehingulogi, mis peavad vastama järgmistele olulistele kriteeriumidele turvamehhanismide ja -menetluste ning kontode avamise ja haldamise osas.

               Olulised kriteeriumid turvamehhanismide ja -menetluste kohta

               Registrid ja tehingulogid peavad tagama süsteemis säilitatavate andmete konfidentsiaalsuse, puutumatuse, autentsuse ja kättesaadavuse. Selleks rakendavad lepinguosalised järgmisi turvamehhanisme.

                        Olulised kriteeriumid

                        Kontodele juurdepääsuks tuleb kasutada kahekordse autentimise mehhanismi kõigi kasutajate puhul.

                        Tehingu allkirjastamise mehhanismi tuleb kasutada nii tehingute algatamise kui ka heakskiitmise korral. Kinnituskood saadetakse kasutajale ribaväliselt.

                        Järgmisi toiminguid peab algatama üks isik ja heaks kiitma teine isik (nn nelja-silma-põhimõte):

                        -kõik haldaja tehtud toimingud, välja arvatud juhul, kui kehtivad ühenduse tehnilises standardis kindlaks määratud erandid;

                        -kõik ühikute ülekanded, välja arvatud juhul, kui alternatiivne meede tagab sama turvataseme.

                        Kasutusel peab olema teavitussüsteem, mis teavitab kasutajaid nende kontode või nende kontodel olevate saastekvootidega seotud toimingutest.

                        Ülekande algatamise ja selle sooritamise vahe peab olema vähemalt 24 tundi, et igal kasutajal oleks võimalik teave kätte saada ja peatada ülekanne, mille puhul kahtlustatakse, et see on ebaseaduslik.

                        Šveitsi haldaja ja liidu põhihaldaja peavad võtma meetmeid selleks, et teavitada kasutajaid nende kohustustest seoses nende süsteemide turvalisuse (arvutid ja võrk, ...) ning andmete käitlemise ja internetis navigeerimisega.

                        2020. aasta heitkoguseid saab katta üksnes ajavahemikul 2013–2020 välja antud saastekvootidega.

               Olulised kriteeriumid kontode avamise ja haldamise kohta

                        Olulised kriteeriumid

                        Käitaja konto / käitaja arvelduskonto avamine

                        Käitaja või pädeva asutuse taotlus käitaja konto / käitaja arvelduskonto avamiseks tuleb esitada riiklikule haldajale (Šveitsi puhul föderaalne keskkonnaamet FOEN). Taotlus peab sisaldama piisavalt teavet, et teha kindlaks HKSi kuuluv käitis ja asjaomase käitise tunnuskood.

                        Õhusõidukikäitaja konto / õhusõidukikäitaja arvelduskonto avamine

                        Igal õhusõidukikäitajal, kes on hõlmatud Šveitsi HKSi ja/või ELi HKSiga, peab olema üks õhusõidukikäitaja konto / õhusõidukikäitaja arvelduskonto. Šveitsi pädeva asutuse hallatavatel õhusõidukikäitajatel peab olema konto Šveitsi registris. Õhusõidukikäitaja või õhusõidukikäitaja volitatud esindaja taotlus tuleb esitada riiklikule haldajale (Šveitsi puhul FOEN) 30 tööpäeva jooksul alates õhusõidukikäitaja seirekava heakskiitmisest või käitaja üleminekust ELi (EMP) liikmesriigi haldusalast Šveitsi asutuste haldusalasse. Taotlus peab sisaldama taotleja käitatava, Šveitsi HKSi ja/või ELi HKSiga hõlmatud õhusõiduki kordumatut tunnuskoodi (kordumatuid tunnuskoode).

                        Isikliku konto / isiku arvelduskonto avamine

                        Isikliku konto / isiku arvelduskonto avamise taotlus tuleb esitada riiklikule haldajale (Šveitsi puhul FOEN). Taotlus peab sisaldama piisavalt teavet, et teha kindlaks kontoomanik/taotleja, ja vähemalt järgmist:

                        -kui tegemist on füüsilise isikuga: isikut tõendava dokumendi number ja isiku kontaktandmed

                        -kui tegemist on juriidilise isikuga:

                        –äriregistri väljavõte VÕI

                        –koopia juriidilise isiku asutamisdokumentidest ja tõendist juriidilise isiku registreerimise kohta

                        -väljavõte karistusregistrist füüsilise isiku kohta või juriidilise isiku korral selle direktorite kohta.

                        Volitatud esindajad / konto esindajad

                        Igal kontol on vähemalt üks volitatud esindaja / konto esindaja, kelle nimetab võimalik kontoomanik. Volitatud esindaja / konto esindaja algatab kontoomaniku nimel tehinguid ja muid protsesse. Volitatud esindaja / konto esindaja nimetamisel tuleb volitatud esindaja / konto esindaja kohta esitada järgmine teave:

                        -nimi ja kontaktandmed;

                        -isikut tõendav dokument;

                        -väljavõte karistusregistrist.

                        Dokumentide kontroll

                        Iga dokumendi koopia, mis esitatakse isikliku konto / isiku arvelduskonto avamiseks või volitatud esindaja / konto esindaja nimetamiseks, peab olema tõestatud koopia. Kui dokument on välja antud mujal kui koopiat nõudvas riigis, tuleb koopia legaliseerida. Tõestamise või asjakohasel juhul legaliseerimise kuupäev ei tohi olla varasem kui kolm kuud enne taotlemise kuupäeva.

                        Konto avamisest, konto ajakohastamisest või volitatud esindaja / konto esindaja nimetamisest keeldumine

                        Riiklik haldaja (Šveitsi puhul FOEN) võib konto avamisest, konto ajakohastamisest või volitatud esindaja / konto esindaja nimetamisest keelduda, kui keeldumine on mõistlik ja põhjendatud. Keeldumise põhjuseks peab olema vähemalt üks järgmistest põhjustest:

                        -esitatud teave ja dokumendid on mittetäielikud, aegunud või muul viisil ebatäpsed või valed;

                        -võimalik esindaja on uurimise all või on eelneva viie aasta jooksul süüdi mõistetud saastekvootide või Kyoto ühikutega seotud pettuses, rahapesus, terrorismi rahastamises või muus raskes kuriteos, milleks võidi kontot kasutada;

                        -siseriiklikus või liidu õiguses sätestatud põhjustel.

                        Kontoteabe korrapärane kontrollimine

                        Kontoomanik peab viivitamata teatama igast muudatusest kontoandmetes ja kasutajaandmetes riiklikule haldajale (Šveitsi puhul FOEN), lisades teabe, mida nõuab riiklik haldaja, kes vastutab andmete õigeaegse ajakohastamise eest.

                        Vähemalt kord kolme aasta jooksul kontrollib riiklik haldaja, kas kontoteave on endiselt täielik, ajakohane, täpne ja õige, ning palub kontoomanikul teatada kõikidest võimalikest muutustest.

                        Kontole juurdepääsu peatamine

                        Kontole juurdepääsu võib peatada, kui registreid käsitlevaid käesoleva lepingu artikli 3 sätteid on rikutud või kui toimub uurimine seoses nimetatud sätete võimaliku rikkumisega.

                        Teabe konfidentsiaalsus ja avalikustamine

                        ELi tehingulogis, Šveitsi tehingulogis, liidu registris, Šveitsi registris ja muudes Kyoto protokolli registrites hoitav teave, sealhulgas teave kõikide kontode hoiuste ja kõikide sooritatud tehingute kohta ning kõigi kontodel hoitavate või tehingust mõjutatud saastekvootide kordumatud tunnuskoodid ja Kyoto ühikute kordumatud seerianumbrid, on konfidentsiaalne.

                        Sellist konfidentsiaalset teavet võib anda asjaomastele avaliku sektori asutustele nende taotluse alusel, kui sellega taotletakse õiguspärast eesmärki ja need taotlused on põhjendatud, vajalikud ja proportsionaalsed pettuse või rahapesu, terrorismi rahastamise või muude raskete kuritegude, turu manipuleerimise või muude liidu, EMP liikmesriigi või Šveitsi õiguse rikkumiste uurimiseks, avastamiseks, menetlemiseks, maksuhalduseks või nõuete täitmise tagamiseks, auditeerimiseks ja finantsjärelevalveks ning ELi HKSi ja Šveitsi HKSi toimimise tagamiseks.

               D. Olulised kriteeriumid enampakkumisplatvormide ja enampakkumiste kohta

               Üksused, kes korraldavad saastekvootide enampakkumisi lepinguosaliste HKSides, peavad vastama järgmistele olulistele kriteeriumidele ja korraldama enampakkumisi järgmiste nõuete kohaselt.

                        Olulised kriteeriumid

                        1

                        Enampakkumist korraldav üksus valitakse menetlusega, mis tagab läbipaistvuse, proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise, mittediskrimineerimise ja konkurentsi enampakkumisplatvormide vahel vastavalt hankeid käsitlevatele liidu või siseriiklikele õigusaktidele.

                        2

                        Enampakkumist korraldav üksus peab olema selleks volitatud ja peab oma toimingute tegemisel võtma vajalikke kaitsemeetmeid; kõnealused kaitsemeetmed hõlmavad muu hulgas meetmeid huvide konfliktist tuleneda võivate kahjulike tagajärgede avastamiseks ja kõrvaldamiseks, turgu mõjutada võivate riskide avastamiseks ja haldamiseks, läbipaistvaid ja diskretsiooni välistavaid eeskirju ja menetlusi õiglaste ja korrektsete enampakkumiste korraldamiseks ning piisavaid rahalisi vahendeid, et hõlbustada nõuetekohast toimimist.

                        3

                        Juurdepääs enampakkumisele eeldab kehtivate miinimumnõuete järgimist seoses kliendi suhtes rakendatavate piisavate hoolsusmeetmetega, et osalejad ei kahjustaks enampakkumise kulgu.

                        4

                        Enampakkumise kulg peab olema prognoositav, eelkõige müügi ajastuse ja järjestuse ning hinnangulise mahu osas. Enampakkumise peamised elemendid, sealhulgas enampakkumiste ajakava, kuupäevad ja hinnangulised müügimahud, avaldatakse enampakkumist korraldava üksuse veebisaidil vähemalt üks kuu enne enampakkumise algust. Olulistest muudatustest tuleb ette teatada nii kiiresti kui võimalik.

                        5

                        Saastekvootide enampakkumise läbiviimisel on eesmärk minimeerida võimalikku mõju kummagi lepinguosalise HKSile. Enampakkumise eest vastutav üksus tagab, et enampakkumishinnad ei erine oluliselt saastekvootide hinnast järelturul enampakkumisperioodi ajal, vastupidine olukord annaks märku puudulikust enampakkumisest. Eelmises lauses osutatud erinevuse kindlaksmääramise metoodikast tuleks teatada turujärelevalve ülesandeid täitvatele pädevatele asutustele.

                        6

                        Kogu mittekonfidentsiaalne teave enampakkumise kohta, sealhulgas õigusaktid, suunised ja vormid, avaldatakse avatud ja läbipaistval viisil. Iga toimunud enampakkumise tulemused avaldatakse nii kiiresti kui võimalik koos asjaomase mittekonfidentsiaalse teabega. Enampakkumiste tulemuste aruanded avaldatakse vähemalt kord aastas.

                        7

                        Saastekvootide enampakkumiste korraldamisel järgitakse asjakohaseid eeskirju ja menetlusi, et vähendada enampakkumistel konkurentsi kahjustava käitumise, turu kuritarvitamise, rahapesu ja terrorismi rahastamise ohtu. Kõnealused eeskirjad ja menetlused peavad olema võimalikult suures ulatuses vähemalt sama ranged nagu need, mida kohaldatakse lepinguosaliste õiguse alusel finantsturgude suhtes. Eelkõige vastutab enampakkumist korraldav üksus selle eest, et rakendatakse selliseid meetmeid, menetlusi ja protsesse, mis tagavad enampakkumiste usaldusväärsuse. Ka jälgib ta turuosaliste käitumist ja teatab pädevatele ametiasutustele, kui ilmneb konkurentsi kahjustavat käitumist, turu kuritarvitamist, rahapesu või terrorismi rahastamist.

                        8

                        Enampakkumist korraldava üksuse ja saastekvootide enampakkumise üle teevad nõuetekohaselt järelevalvet pädevad asutused. Määratud pädevatel asutustel peavad olema vajalik õiguspädevus ja tehniline kord, et kontrollida

                        -enampakkumisplatvormide tegevust ja käitumist;

                        -kliente esindavate kutseliste vahendajate tegevust ja käitumist;

                        -turuosaliste käitumist ja tehinguid, et vältida siseringitehinguid ja turuga manipuleerimist;

                        -turuosaliste tehinguid, et vältida rahapesu ja terrorismi rahastamist.

                        Võimaluste piires peab järelevalve olema vähemalt sama range, nagu lepinguosaliste õiguse alusel finantsturgude üle tehtav järelevalve.

               Oma saastekvootide enampakkumisel müümiseks peab Šveits püüdma kasutada eraõiguslikku üksust kooskõlas riigihanke-eeskirjadega.

               Kuni lepingu sõlmimiseni sellise üksusega ning eeldusel, et enampakkumisel müüdavate saastekvootide arv aastas jääb allapoole kindlaksmääratud piirmäära, võib Šveits jätkata praeguse enampakkumiskorra kasutamist ehk FOENi korraldatavaid enampakkumisi järgmistel tingimustel.

                        1

                        Piirmäär on 1 000 000 saastekvooti, sealhulgas lennutegevuse jaoks enampakkumisel müüdavad saastekvoodid.

                        2

                        Kohaldatakse punktides 1–8 sätestatud olulisi kriteeriume, välja arvatud kriteeriumid 1 ja 2; kriteeriumi 5 viimast lauset ning kriteeriume 7 ja 8 kohaldatakse FOENi suhtes niivõrd, kui see on võimalik. Olulist kriteeriumi 3 kohaldatakse koos järgmise nõudega: kõigil EMP üksustel, kellel on lubatud teha pakkumisi liidu enampakkumistel, on luba teha pakkumisi Šveitsi saastekvootide enampakkumistel sellise korra alusel, mis kehtis käesoleva lepingu sõlmimise ajal.

               Šveits võib volitada enampakkumisi korraldama EMPs asuvaid üksusi.

               Sidumislepingu II LISA

               ÜHENDUSE TEHNILINE STANDARD

               ELi HKSi ja Šveitsi HKSi vahelise ühenduse töölerakendamiseks võetakse 2020. aasta mais või niipea, kui see on võimalik, kasutusele ajutine lahendus. Lepinguosalised teevad koostööd, et asendada ajutine registriühendus alalisega niipea kui võimalik.

               Ühenduse tehniline standard hõlmab järgmist:

                        -

                        -sideühenduse skeem;

                        -andmevahetuse turve;

                        -

                        -funktsioonide loetelu (tehingud, lepitamine …);

                        -

                        -veebiteenuste määratlus;

                        -andmete logisse salvestamise nõuded;

                        –

                        –operatiivne töökorraldus (kõnekeskus, kasutajatugi);

                        –

                        –sidepidamise käivitamise kava ja katsetusmenetlus;

                        –

                        –turvalisuse katsetamise menetlus.

               Ühenduse tehnilises standardis nähakse ette, et haldaja võtab kõik mõistlikud meetmed, et tagada Šveitsi tehingulogi, ELi tehingulogi ja süsteemidevahelise ühenduse pidev töö 24 tundi ööpäevas ja 7 päeva nädalas minimaalsete katkestustega kummaski tehingulogis ja süsteemidevahelises ühenduses.

               Ühenduse tehnilises standardis nähakse ette, et side Šveitsi tehingulogi ja ELi tehingulogi vahel toimub veebiteenuste sõnumite turvalise vahetusena, mille aluseks on järgmised tehnilised lahendused

                  (1)

               :

               –veebiteenused, mis kasutavad lihtsat objektipöörduse protokolli (Simple Object Access Protocol, SOAP) või sellega võrdväärset protokolli;

               –riistvarapõhine VPN (virtuaalne privaatvõrk);

               –laiendatav märgistuskeel XML;

               –digiallkiri ning

               –võrguaja protokollid.

               Ühenduse tehnilises standardis nähakse ette Šveitsi registri, Šveitsi tehingulogi, liidu registri ja ELi tehingulogi täiendavad turvanõuded, mis dokumenteeritakse turbekavas. Eelkõige täpsustatakse ühenduse tehnilises standardis järgmist:

               –kui tekib kahtlus, et Šveitsi registri, Šveitsi tehingulogi, liidu registri ja ELi tehingulogi turvalisus on ohus, teavitavad lepinguosalised viivitamata teineteist ning peatavad Šveitsi tehingulogi ja ELi tehingulogi vahelise ühenduse;

               –turvanõuete rikkumise korral kohustuvad lepinguosalised jagama viivitamata teineteisele teavet. Teadaolevaid tehnilisi üksikasju sisaldav aruanne juhtumi kohta (kuupäev, juhtumi põhjus, mõju, meetmed) edastatakse nii Šveitsi registri haldajale kui ka liidu registri põhihaldajale 24 tunni jooksul pärast turvanõuete rikkumist.

               Ühenduse tehnilises standardis ette nähtud turvalisuse katsetamise menetlus peab olema lõpetatud enne sideühenduse loomist Šveitsi tehingulogi ja ELi tehingulogi vahel ja iga kord, kui hakkab tööle Šveitsi tehingulogi või ELi tehingulogi uus versioon.

               Ühenduse tehnilises standardis tuleb lisaks töökeskkonnale näha ette kaks katsetuskeskkonda: arendaja katsetuskeskkond ja heakskiitmiskeskkond.

               Lepinguosalised peavad Šveitsi registri haldaja ja liidu registri põhihaldaja kaudu esitama tõendid, et viimase 12 kuu jooksul on tehtud nende süsteemide turvalisuse sõltumatu hindamine vastavalt ühenduse tehnilises standardis ette nähtud turvanõuetele. Turvalisuse kontroll, eelkõige läbistuskatsed tehakse kõikide tarkvara uute versioonidega vastavalt ühenduse tehnilises standardis sätestatud turvanõuetele. Läbistuskatseid ei tohi teha tarkvaraarendaja ega tema alltöövõtja.

                  (1)

                 Praegu kasutatakse selliseid tehnilisi lahendusi sidepidamiseks liidu registri ja rahvusvahelise tehingulogi vahel ning ka Šveitsi registri ja rahvusvahelise tehingulogi vahel.

                     (1)

                        ELT L 322, 7.12.2017, lk 3.