               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.12.2018
            COM(2018) 827 final
            2018/0420(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega allkirjastatakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vaheline protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelisele lepingule, mis käsitleb liikmesriigis või Islandil või Norras esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Määrus (EL) nr 603/2013,
                  1
                millega sõnastatakse uuesti 11. detsembri 2000. aasta määrus nr 2725/2000, mis käsitleb sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteemi kehtestamist Dublini konventsiooni tõhusa kohaldamise eesmärgil, võeti vastu ja jõustus 19. juulil 2013. Määrust kohaldatakse alates 20. juulist 2015.

               Määrus (EL) nr 603/2013 võimaldab õiguskaitseasutustel kasutada Eurodac-süsteemi andmebaasi terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil. Eesmärk on võimaldada õiguskaitseasutustel esitada taotlus, et sõrmejälgede andmeid võrreldaks Eurodaci keskandmebaasi salvestatud andmetega, kui nad püüavad terrorismis või raskes kuriteos kahtlustatavat isikut täpselt tuvastada või tema kohta täiendavat teavet saada.

               19. jaanuaril 2001 sõlmiti Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel leping, mis käsitleb liikmesriigis või Islandil või Norras esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme (edaspidi „19. jaanuari 2001. aasta leping“)
                  2
               .

               Kooskõlas 19. jaanuari 2001. aasta lepinguga kohaldavad Island ja Norra määruse (EL) nr 603/2013 varjupaika käsitlevaid sätteid. Õiguskaitseasutuste juurdepääs Eurodac-süsteemile ei kuulu aga nimetatud lepingu kohaldamisalasse.

               14. mail 2014 toimunud kohtumisel komisjoni esindajatega kinnitasid Taani, Šveits, Liechtenstein, Norra ja Island oma huvi alustada Euroopa Liiduga läbirääkimisi eesmärgiga laiendada neile määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamisala rahvusvahelise kokkuleppe kaudu.

               14. detsembril 2015 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ja teiselt poolt muu hulgas Islandi ja Norra vahelise kokkuleppe üle, mis käsitleb Islandi ja Norra osalemise üksikasju õiguskaitse eesmärgil toimuva andmete võrdlemise ja edastamise korras, mis on ette nähtud määruse (EL) nr 603/2013 (millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil) VI peatükis.

               Läbirääkimised on lõppenud ja parafeeritud on 19. jaanuari 2001. aasta lepingule lisatava protokolli vormis kokkulepe, millega laiendatakse 19. jaanuari 2001. aasta lepingu kohaldamisala õiguskaitseasutuste juurdepääsule.

               Määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitset käsitlevate sätete laiendamine Islandile ja Norrale võimaldaks Islandi ja Norra õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide sisestatud ja Eurodaci andmebaasi salvestatud andmetega, kui nad püüavad terrorismis või raskes kuriteos kahtlustatavat isikut või kuriteoohvrit tuvastada või tema kohta täiendavat teavet saada. Teisalt võimaldaks see kõikide teiste osalevate riikide (teiste ELi liikmesriikide või assotsieerunud riikide) õiguskaitseasutustel esitada samal eesmärgil taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Islandi ja Norra sisestatud ja Eurodaci andmebaasi salvestatud andmetega.

               Protokolli eesmärk on kehtestada õiguslikult siduvad õigused ja kohustused, et tagada Islandi ja Norra tulemuslik osalemine määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamises. Protokolliga nähakse ette, et kõikidel osalevatel riikidel (nii teistel ELi liikmesriikidel, assotsieerunud riikidel kui ka Islandil ja Norral), kes omavad juurdepääsu Eurodacile, on õiguskaitse eesmärgil juurdepääs üksteise andmetele.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Ettepanek on kooskõlas ELi poliitikaga, mis käsitleb juurdepääsu Eurodaci andmebaasile.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ettepanek on kooskõlas ELi poliitikaga vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alal.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 87 lõike 2 punkt a ja artikli 88 lõike 2 punkt a koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 5.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               19. jaanuari 2001. aasta leping on kehtiv rahvusvaheline leping, mille on sõlminud EL ning Island ja Norra. ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt on kõnealuse lepingu protokolli eesmärke võimalik saavutada ainult ELi tasandil komisjoni ettepaneku alusel.

               •Proportsionaalsus

                  Selleks et toetada ja tugevdada liikmesriikide ning Islandi ja Norra pädevate ametiasutuste vahelist politseikoostööd terroriaktide ja muude raskete kuritegude vältimise, avastamise ja uurimise eesmärgil, on vaja ELi kaasamist, et võimaldada Islandil ja Norral osaleda Eurodac-süsteemi õiguskaitsega seotud aspektides. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik selleks, et saavutada eesmärk tagada Islandi ja Norra tulemuslik osalemine määruse (EL) nr 603/2013 õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamises.

               •Vahendi valik

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 5 on ette nähtud nõukogu otsus, millega antakse lepingu allkirjastamise luba.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Läbirääkimiste sisu ja edenemise küsimustes on nõukoguga (varjupaiga töörühmaga) korrapäraselt konsulteeritud. Euroopa Parlamenti (justiits- ja siseasjade komisjoni) on teavitatud.

               4.MUU TEAVE

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ettepanekuga nähakse ette otsus, millega antakse luba allkirjastada ELi nimel protokoll ELi ning Islandi ja Norra vahel. ELi toimimise lepinguga on ette nähtud, et nõukogu võtab vastu komisjoni ettepaneku, mis käsitleb otsust anda luba kirjutada alla ja sõlmida rahvusvaheline leping.

                  Protokollis sätestatakse, et määrust (EL) nr 603/2013 kohaldatakse Islandi ja Norra suhtes seoses juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil. Seetõttu võimaldatakse sellega teiste osalevate riikide määratud õiguskaitseasutustel ja Europolil esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Islandi ja Norra poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega. Samuti võimaldatakse sellega Islandi ja Norra määratud õiguskaitseasutustel esitada taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks teiste osalevate riikide poolt Eurodaci kesksüsteemi edastatud andmetega.

                  Protokolliga tagatakse, et isikuandmete kaitse praegust ELi taset kohaldatakse protokolli kohase isikuandmete töötlemise suhtes Islandi ja Norra ning liikmesriikide ametiasutuste poolt. Niisuguse isikuandmete töötlemise suhtes tuleks kohaldada isikuandmete kaitse nõudeid, mis on sätestatud nende siseriiklikus õiguses, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiviga (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK.

                  Protokolliga tehakse Islandi ja Norra juurdepääs Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil sõltuvaks otsuse 2008/615/JSK eelnevast õiguslikust ja tehnilisest rakendamisest sõrmejälgede andmete puhul.

                  Protokollis sätestatakse, et 19. jaanuari 2001. aasta lepinguga ette nähtud muudatuste tegemise korda tuleks kohaldada kõikide muudatuste suhtes, mis on seotud juurdepääsuga Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil.

               2018/0420 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega allkirjastatakse Euroopa Liidu nimel Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vaheline protokoll, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelisele lepingule, mis käsitleb liikmesriigis või Islandil või Norras esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 87 lõike 2 punkti a ja artikli 88 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)14. detsembril 2015 volitas nõukogu komisjoni alustama Islandi ja Norraga läbirääkimisi Islandi ja Norra osalemise üksikasjade üle õiguskaitse eesmärgil toimuva andmete võrdlemise ja edastamise korras, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 603/2013
                  3
                VI peatükis.

               (2)Läbirääkimised viidi lõpule ning Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise 19. jaanuari 2001. aasta lepingu (mis käsitleb liikmesriigis või Islandil või Norras esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme) protokoll parafeeriti 21. detsembril 2017.

               (3)Kõnealune protokoll tuleks Euroopa Liidu nimel allkirjastada, tingimusel et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

               (4)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta (vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt on need liikmesriigid teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (5)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel kiidetakse heaks Euroopa Liidu, Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise protokolli, millega reguleeritakse juurdepääsu Eurodac-süsteemile õiguskaitse eesmärgil ja mis lisatakse Euroopa Ühenduse ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelisele lepingule, mis käsitleb liikmesriigis või Islandil või Norras esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutava riigi määratlemise kriteeriume ja mehhanisme, allkirjastamine, tingimusel et kõnealune protokoll sõlmitakse.

               Artikkel 2

               Nõukogu peasekretariaat annab lepingu läbirääkija poolt nimetatud isiku(te)le täisvolituse protokolli allkirjastamiseks, tingimusel et protokoll sõlmitakse.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1077/2011, millega asutatakse Euroopa amet vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimiseks (uuesti sõnastatud) (ELT L 180, 29.6.2013, lk 1).

                     (2)

                        EÜT L 93, 3.4.2001, lk 40.

                     (3)

                        Määrus (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil (ELT L 180, 29.6.2013, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.1.2019
            COM(2018) 862 final
            2018/0437(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               SELETUSKIRI

               1.KAVANDATAV REGULEERIMISESE

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel ÜRO narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul seoses ainete lisamisega ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ning ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni.

               2.ETTEPANEKU TAUST

               2.1. ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtne konventsioon, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (edaspidi „ÜRO“) 1972. aasta protokolliga muudetud 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“)
                  1
                eesmärk on võidelda kooskõlastatud rahvusvahelise tegevuse kaudu narkootikumide kuritarvitamise vastu. Selles on esitatud kaks sekkumise ja kontrolli vormi, mis avaldavad koosmõju. Esiteks püütakse sellega lubada narkootikumide valdamist, kasutamist, levitamist, importi, eksporti, valmistamist ja tootmist ning nendega kauplemist üksnes meditsiinilistel ja teaduslikel eesmärkidel. Teiseks võideldakse selle abil rahvusvahelise koostöö kaudu ebaseadusliku uimastikaubanduse vastu, et heidutada uimastikauplejaid ja hoida ära uimastitega kauplemist.

               ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooniga (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“)
                  2
                loodi rahvusvaheline psühhotroopsete ainete kontrollisüsteem. Sellega reageeriti kuritarvitatavate narkootikumide valiku mitmekesistumisele ja laienemisele ning kehtestati mitme sünteetilise narkootikumi suhtes kontrollimeetmed, lähtudes ühelt poolt nende kuritarvitamise potentsiaalist ja teiselt poolt nende raviväärtusest.

               Kõik ELi liikmesriigid on narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooni osalised. Liit nende konventsioonide osaline ei ole.

               2.2.Narkootiliste ainete komisjon

               Narkootiliste ainete komisjon on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (edaspidi „ECOSOC“) komisjon, mille ülesanded ja volitused on sätestatud muu hulgas narkootiliste ainete konventsioonis ja psühhotroopsete ainete konventsioonis. Komisjoni kuulub 53 ÜRO liikmesriiki, kelle valib ECOSOC. Praegu on narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed 11 ELi liikmesriiki
                  3
               . Liidul on narkootiliste ainete komisjonis vaatleja staatus.

               2.3.Narkootiliste ainete komisjoni kavandatav õigusakt

               Narkootiliste ainete komisjon muudab korrapäraselt ainete nimekirja, mis on lisatud narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile, võttes aluseks soovitused, mille on esitanud Maailma Terviseorganisatsioon (edaspidi „WHO“), keda nõustab narkosõltuvuse eksperdikomisjon.

               7. detsembril 2018 andis WHO ÜRO peasekretärile soovituse
                  4
                lisada konventsioonidele lisatud nimekirjadesse kümme ainet nende ainete hulgast, mida WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjon oli kriitiliselt hinnanud. Teiste WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjoni poolt läbi vaadatud ainete kohta nimekirjadesse kandmise soovitust ei esitata.

               Oma 62. istungjärgul, mis toimub Viinis 18.–22. märtsil 2019, võtab narkootiliste ainete komisjon vastu otsused nende kümne aine lisamise kohta narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse.

               3.LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

               Narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjade muutmine mõjutab kõigi liikmesriikide puhul otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsuse 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta)
                  5
                artikli 1 punkti 1 alapunktis a on sätestatud, et kõnealuses raamotsuses tähendab mõiste „uimastid“ kõiki aineid, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga, ning raamotsuse lisas loetletud aineid. Seetõttu kohaldatakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK ainete suhtes, mis on loetletud narkootiliste ainete konventsioonile ning psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjades. Seega mõjutab nendele konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt ELi ühiseeskirju ja muudab ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt nende kohaldamisala. Seejuures ei ole oluline, kas kõnealune aine on nõukogu otsuse 2005/387/JSK
                  6
                alusel kogu liidus juba kontrolli all.

               Kümnest ainest, mida WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjon kriitiliselt hindas ja mis on soovitatud nimekirjadesse lisada, on kogu liidus kontrollimeetmed juba kehtestatud ainult nelja suhtes: ADB-CHMINACA
                  7
               , CUMYL-4CN-BINACA
                  8
               , metoksüatsetüülfentanüül ja tsüklopropüülfentanüül
                  9
               . Ülejäänud ainete suhtes kogu liidus kontrollimeetmeid veel ei kohaldata.

               Komisjoni ettepanekus ELi ühise seisukoha eelnõu kohta soovitatakse toetada WHO soovitusi, sest need on kooskõlas teaduslike teadmiste praeguse seisuga. Uute psühhoaktiivsete ainete puhul toetab nende ainete lisamist kahe asjaomase konventsiooni nimekirjadesse ka teave, mis on kättesaadav Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse (EMCDDA) peetavast Euroopa uute uimastite andmebaasist.

               Kui narkootiliste ainete komisjonil on vaja teha otsus ainete nimekirjadesse kandmise kohta, peaksid liikmesriigid selleks narkootiliste ainete komisjoni istungiks valmistuma, jõudes nõukogus ühisele seisukohale. Kuna liidu vaatlejastaatus tingib piirangud, peaksid sellist seisukohta väljendama narkootiliste ainete komisjonis ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid, kes on praegu kõnealuse komisjoni liikmed. Liidul, kes ei ole narkootiliste ainete konventsiooni ega psühhotroopsete ainete konventsiooni osaline, ei ole narkootiliste ainete komisjonis hääleõigust.

               Selleks teeb komisjon ettepaneku ühise seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse. Tegemist on kolmanda korraga, kui komisjon esitab sellise ettepaneku eelnõu ELi ühise seisukoha kohta – eelmised ettepanekud võeti vastu narkootiliste ainete komisjoni 2017. aasta ja 2018. aasta märtsis
                  10
                toimunud istungiteks. Nõukogu võttis ühised seisukohad vastu
                  11
                ja see võimaldas ELil avaldada narkootiliste ainete komisjoni eelmistel istungitel üksmeelselt arvamust ainete rahvusvahelistesse nimekirjadesse kandmise kohta, sest nimetatud komisjonis osalevad liikmeriigid hääletasid vastavalt vastu võetud ühisele seisukohale nende ainete nimekirjadesse lisamise poolt.

               4.ÕIGUSLIK ALUS

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               Euroopa Liidu (EL) toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud: „Nõukogu võtab [...] vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline. Narkootiliste ainete komisjon on kõnealuse artikli tähenduses „lepingus sätestatud organ“, kuna tegemist on organiga, millele on narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooniga antud eriülesanded.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  12
               .

               Narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete lisamist nimekirjadesse, on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses „õigusliku toimega aktid“. Narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooni kohaselt on narkootiliste ainete komisjoni otsused automaatselt siduvad, välja arvatud juhul, kui konventsiooniosaline on ettenähtud tähtaja jooksul esitanud otsuse ECOSOCile läbivaatamiseks
                  13
               . Kõnealuses küsimuses tehtavad ECOSOCi otsused on lõplikud. Ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevatel narkootiliste ainete komisjoni otsustel on õiguslikud tagajärjed ELi õiguskorrale ka liidu õiguse ja eelkõige nõukogu raamotsuse 2004/757/JSK alusel. Narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt kõnealuse ELi õigusakti kohaldamisala.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ebaseadusliku uimastikaubandusega.

               Seetõttu on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 83 lõige 1, milles ebaseaduslikku uimastikaubandust nimetatakse ühena eriti ohtlikest piiriülese mõõtmega kuriteoliikidest ning millega antakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule volitused kehtestada miinimumeeskirjad kuriteokoosseisude ja karistuste määratlemiseks ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonnas.

               4.3.Muutuv geomeetria

               Kooskõlas protokolli nr 36 (aluslepingutele lisatud protokoll üleminekusätete kohta) artikli 10 lõikega 4 teatas Ühendkuningriik, et ta ei aktsepteeri täielikke volitusi, mis on antud komisjonile ja Euroopa Kohtule seoses kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonna õigusaktidega, mis on vastu võetud enne Lissaboni lepingu jõustumist. Sellest tulenevalt lõppes nõukogu raamotsuse 2004/757/JSK kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes 1. detsembril 2014
                  14
               .

               Kuna narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete nimekirjadesse kandmist, ei mõjuta ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonna ühiseeskirju, mis on Ühendkuningriigile siduvad, ei osale Ühendkuningriik nõukogu otsuse vastuvõtmisel, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevate otsuste vastuvõtmisel.

               Taani suhtes on nõukogu raamotsus 2004/757/JSK siduv kuni 22. novembrini 2018. Raamotsuse artiklis 1 on sätestatud, et „uimastid“ on ained, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga.

               Kuna narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete nimekirjadesse kandmist, mõjutavad ebaseadusliku uimastikaubanduse valdkonna ühiseeskirju, mis on Taanile siduvad, osaleb Taani nõukogu otsuse vastuvõtmisel, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevate otsuste vastuvõtmisel.

               4.4.Kokkuvõte

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 83 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.MÕJU EELARVELE

               Mõju eelarvele puudub.

               2018/0437 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 83 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) 1961. aasta narkootiliste ainete ühtne konventsioon, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga
                  15
                (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“), jõustus 8. augustil 1975.

               (2)Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid. Nimetatud komisjon võib nimekirju muuta üksnes vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitustele, kuid ta võib ka otsustada WHO soovitatud muudatusi mitte teha.

               (3)ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“)
                  16
                jõustus 16. augustil 1976.

               (4)Psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon WHO soovitustele tuginedes otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid või neid sealt kustutada. Nimetatud komisjonil on laialdane kaalutlusõigus arvestada majanduslikke, sotsiaalseid, õiguslikke, halduslikke ja muid tegureid, kuid ta ei või käituda meelevaldselt.

               (5)Mõlemale konventsioonile lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Ainete suhtes, mis on loetletud narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjades, kohaldatakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK
                  17
               . Seega mõjutab kõnealustele konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses.

               (6)Narkootiliste ainete komisjonil on kavas võtta oma 62. istungjärgul Viinis 18.–22. märtsil 2019 vastu otsused kümne uue aine lisamise kohta ÜRO konventsioonidele lisatud nimekirjadesse.

               (7)Liit nende ÜRO konventsioonide osaline ei ole. Narkootiliste ainete komisjonis, kus praegu on hääleõigus 11 liikmesriigil, on liidul vaatleja staatus. Seepärast on vaja, et nõukogu volitaks liikmesriike väljendama liidu seisukohta seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse, kuna otsused uute ainete lisamise kohta konventsioonidele lisatud nimekirjadesse kuuluvad liidu ainupädevusse.

               (8)WHO soovitas lisada viis uut ainet narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja ning viis uut ainet psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja
                  18
               .

               (9)WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjoni (edaspidi „eksperdikomisjon“) hinnangu kohaselt on ADB-FUBINACA (keemiline nimetus N-(1-amino-3,3-dimetüül-1-oksobutaan-2-üül)-1-(4-fluorobensüül)-1H-indasool-3-karboksamiid) sünteetiline kannabinoidretseptori agonist, millel on samalaadne toime nagu tetrahüdrokannabinoolil (THC), mis on kanepi peamine psühhoaktiivne toimeaine. Ainel ADB-FUBINACA raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. On piisavalt tõendeid selle kohta, et ainet ADB-FUBINACA kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda ADB-FUBINACA psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (10)Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus (EMCDDA) jälgib ainet ADB-FUBINACA Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1920/2006
                  19
                tingimuste kohaselt kui uut psühhoaktiivset ainet. Ainet ADB-FUBINACA on leitud 19 liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt kümnes liikmesriigis. Seda on seostatud vähemalt kahe surma ja nelja ägeda mürgistuse juhtumiga ning selle kohta on Euroopa Liidu varajase hoiatamise süsteemi saadetud rahvatervisealane hoiatus.

               (11)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda ADB-FUBINACA psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (12)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on FUB-AMB (teiste nimetustega MMB-FUBINACA ja AMB-FUBINACA; keemiline nimetus metüül-(2S)-2-[[1-[(4-fluorofenüül)metüül]indasool-3-karbonüül]amino]-3-metüülbutanoaat; methyl-2-(1-(4-fluorobensüül)-1H-indasool-3-karboksamiid)-3-metüülbutanoaat) sünteetiline kannabinoidretseptori agonist, millel on samalaadne toime nagu THC-l, mis on kanepi peamine psühhoaktiivne toimeaine. Ainel FUB-AMB raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. On piisavalt tõendeid selle kohta, et ainet FUB-AMB kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda aine FUB-AMB psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (13)EMCDDA jälgib ainet FUB-AMB määruse (EÜ) nr 1920/2006 tingimuste kohaselt kui uut psühhoaktiivset ainet. Ainet FUB-AMB on leitud 23 liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt neljas liikmesriigis. Seda on seostatud vähemalt kahe surmajuhtumi ja kahe ägeda mürgistuse juhtumiga.

               (14)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda FUB-AMB psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (15)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on ADB-CHMINACA (keemiline nimetus N-[(2S)-1-amino-3,3-dimetüül-1-oksobutaan-2-üül]-1-(tsükloheksüülmetüül)indasool-3-karboksamiid; N-(1-amino-3,3-dimetüül-1-oksobutaan-2-üül)-1-(tsükloheksüülmetüül)-1H-indasool-3-karboksamiid) sünteetiline kannabinoidretseptori agonist, millel on samalaadne toime nagu THC-l, mis on kanepi peamine psühhoaktiivne toimeaine. Ainel ADB-CHMINACA raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. On piisavalt tõendeid selle kohta, et ainet ADB-CHMINACA kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda ADB-CHMINACA psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (16)Aine ADB-CHMINACA suhtes on nõukogu rakendusotsusega (EL) 2018/747
                  20
                juba kehtestatud liidu tasandi kontrollimeetmed.

               (17)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda ADB-CHMINACA psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (18)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on CUMYL-4CN-BINACA (keemiline nimetus 1-(4-tsüanobutüül)-N-(1-metüül-1-fenüületüül)-1H-indasool-3-karboksamiid) sünteetiline kannabinoidretseptori agonist, millel on samalaadne toime nagu THC-l, mis on kanepi peamine psühhoaktiivne toimeaine. Ainel CUMYL-4CN-BINACA raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. On piisavalt tõendeid selle kohta, et ainet CUMYL-4CN-BINACA kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda CUMYL-4CN-BINACA psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (19)Aine CUMYL-4CN-BINACA suhtes on nõukogu rakendusotsusega (EL) 2018/748
                  21
                juba kehtestatud liidu tasandi kontrollimeetmed.

               (20)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda CUMYL-4CN-BINACA psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (21)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on tsüklopropüülfentanüül (keemiline nimetus N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]tsüklopropaankarboksamiid) sünteetiline opioid ja fentanüülile struktuurilt sarnane kontrollitav aine, mida kasutatakse laialdaselt meditsiinis nii operatsioonide käigus üldanesteesia osana kui ka valuravis. Tsüklopropüülfentanüülil ei ole dokumenteeritud raviotstarvet ja selle kasutamine on põhjustanud surmajuhtumeid. On piisavalt tõendeid selle kohta, et tsüklopropüülfentanüüli kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda tsüklopropüülfentanüüli narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (22)Tsüklopropüülfentanüüli suhtes on nõukogu rakendusotsusega (EL) 2018/1463
                  22
                juba kehtestatud liidu tasandi kontrollimeetmed.

               (23)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda tsüklopropüülfentanüül narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (24)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on metoksüatsetüülfentanüül (keemiline nimetus 2-metoksü-N-(1-fenetüülpiperidiin-4-üül)-N-fenüülatsetamiid) sünteetiline opioid ja fentanüülile struktuurilt sarnane kontrollitav aine, mida kasutatakse laialdaselt meditsiinis nii operatsioonide käigus üldanesteesia osana kui ka valuravis. Metoksüatsetüülfentanüülil ei ole dokumenteeritud raviotstarvet ja selle kasutamine on põhjustanud surmajuhtumeid. On piisavalt tõendeid selle kohta, et metoksüatsetüülfentanüüli kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda metoksüatsetüülfentanüüli narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (25)Metoksüatsetüülfentanüüli suhtes on nõukogu rakendusotsusega (EL) 2018/1463 juba kehtestatud liidu tasandi kontrollimeetmed.

               (26)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda metoksüatsetüülfentanüül narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (27)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on orto-fluorofentanüül (keemiline nimetus N-(2-fluorofenüül)-N-[1-(2-fenüületüül)-4-piperidinüül]-propaanamiid) sünteetiline opioid ja fentanüülile struktuurilt sarnane kontrollitav aine, mida kasutatakse laialdaselt meditsiinis nii operatsioonide käigus üldanesteesia osana kui ka valuravis. Orto-fluorofentanüülil ei ole dokumenteeritud raviotstarvet ja selle kasutamine on põhjustanud surmajuhtumeid. On piisavalt tõendeid selle kohta, et orto-fluorofentanüüli kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda orto-fluorofentanüüli narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (28)EMCDDA jälgib orto-fluorofentanüüli määruse (EÜ) nr 1920/2006 tingimuste kohaselt kui uut psühhoaktiivset ainet. Orto-fluorofentanüüli on leitud viies liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt neljas liikmesriigis. Seda on seostatud vähemalt nelja surmajuhtumi ja kahe ägeda mürgistuse juhtumiga.

               (29)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda orto-fluorofentanüül narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (30)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on p-fluorobutanoüülfentanüül (teise nimetusega 4-fluoro-butanoüülfentanüül ehk 4F-BF; keemiline nimetus N-(4-fluorofenüül)-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]butaanamiid) sünteetiline opioid ja fentanüülile struktuurilt sarnane kontrollitav aine, mida kasutatakse laialdaselt meditsiinis nii operatsioonide käigus üldanesteesia osana kui ka valuravis. p-fluorobutanoüülfentanüüli on võimalik muundada selle isomeeriks – p-fluoro-isobutanoüülfentanüüliks, mis on kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. p-fluorobutanoüülfentanüülil ei ole dokumenteeritud raviotstarvet ja selle kasutamine on põhjustanud surmajuhtumeid. On piisavalt tõendeid selle kohta, et p-fluorobutanoüülfentanüüli kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda p-fluorobutanoüülfentanüüli narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (31)EMCDDA jälgib p-fluorobutanoüülfentanüüli määruse (EÜ) nr 1920/2006 tingimuste kohaselt (nimetuse „4-fluorobutanoüülfentanüül/4F-B“ all) kui uut psühhoaktiivset ainet. p-fluorobutanoüülfentanüüli on leitud viies liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt neljas liikmesriigis. Seda müüakse turul avalikult. Seda on seostatud vähemalt kolme surmajuhtumiga.

               (32)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda p-fluorobutanoüülfentanüül narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (33)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on p-metoksübutanoüülfentanüül (keemiline nimetus N-(4-metoksüfenüül)-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]butaanamiid) sünteetiline opioid ja fentanüülile struktuurilt sarnane kontrollitav aine, mida kasutatakse laialdaselt meditsiinis nii operatsioonide käigus üldanesteesia osana kui ka valuravis. p-metoksübutanoüülfentanüülil ei ole dokumenteeritud raviotstarvet ja selle kasutamine on põhjustanud surmajuhtumeid. On piisavalt tõendeid selle kohta, et p-metoksübutanoüülfentanüüli kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda p-metoksübutanoüülfentanüüli narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (34)EMCDDA jälgib p-metoksübutanoüülfentanüüli määruse (EÜ) nr 1920/2006 tingimuste kohaselt (nimetuse „4-metoksübutanoüülfentanüül/4-MeO-BF“ all) kui uut psühhoaktiivset ainet. p-metoksübutanoüülfentanüüli on leitud kahes liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt neljas liikmesriigis. Seda müüakse turul avalikult. Seda on seostatud vähemalt kahe surmajuhtumiga.

               (35)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda p-metoksübutanoüülfentanüül narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja.

               (36)Eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on N-etüülnorpentüloon (keemiline nimetus 1-(2H-1,3-bensodioksool-5-üül)-2-(etüülamino)pentaan-1-oon) sünteetiline katinoon. N-etüülnorpentüloonil raviotstarvet ei ole ning ravimi müügiluba ei ole talle antud. Konfiskeerimised näitavad, et N-etüülnorpentüloon on saadaval pulbri, kristallide, kapslite ja tablettidena. On näiteid, et seda uimastit on salaja müüdud ecstasy/MDMA pähe
                  23
               . On piisavalt tõendeid selle kohta, et N-etüülnorpentülooni kuritarvitatakse või selle kuritarvitamine on tõenäoline ning see võib endast kujutada rahvatervisealast ja sotsiaalset probleemi, mis annaks alust kehtestada aine suhtes rahvusvaheline kontroll. Seepärast soovitab WHO kanda N-etüülnorpentüloon psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (37)EMCDDA jälgib N-etüülnorpentülooni määruse (EÜ) nr 1920/2006 tingimuste kohaselt (nimetuse „efüloon“ all) kui uut psühhoaktiivset ainet. N-etüülnorpentülooni on leitud 24 liikmesriigis ja see on kontrollialune vähemalt kuues liikmesriigis. Seda müüakse turul avalikult ning ka segatuna MDMA, kokaiini ja ketamiiniga. Seda on seostatud vähemalt seitsme surmajuhtumi ja seitsme ägeda mürgistuse juhtumiga.

               (38)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda N-etüülnorpentüloon psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.

               (39)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjonis, kuna erinevad otsused, mis tehakse kümne kõnealuse aine nimekirjadesse kandmise kohta, võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, nimelt raamotsust 2004/757/JSK.

               (40)Liidu seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               (41)Raamotsus 2004/757/JSK on Taanile siduv ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (42)Raamotsus 2004/757/JSK muudetud kujul on Iirimaale siduv ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

               (43)Raamotsus 2004/757/JSK muudetud kujul ei ole Ühendkuningriigile siduv ja seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul, mis toimub 18.–22. märtsil 2018 ja kus kõnealusel asutusel palutakse võtta vastu otsused ainete kandmise kohta nimekirjadesse, mis on lisatud ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsele konventsioonile, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioonile, on esitatud käesoleva otsuse lisas.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 osutatud seisukohta väljendavad ühiselt tegutsedes liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas aluslepingutega.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ÜRO lepingud, kd 978, nr 14152.

                     (2)

                        ÜRO lepingud, kd 1019, nr 14956.

                     (3)

                        Austria, Belgia, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Madalmaad, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia, Tšehhi Vabariik, Ungari.

                     (4)

                        7. detsembril 2018 uuesti kokku kutsutud narkootiliste ainete komisjoni 61. istungjärgul esitatud suuline avaldus.

                     (5)

                        ELT L 335, 11.11.2004, lk 8, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2017. aasta direktiiviga (EL) 2017/2103, millega muudetakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK uute psühhoaktiivsete ainete lisamiseks uimasti määratlusse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2005/387/JSK (ELT L 305, 21.11.2017, lk 12).

                     (6)

                        Nõukogu otsus 2005/387/JSK tunnistati direktiiviga (EL) 2017/2103 kehtetuks alates 23. novembrist 2018. Kõik ained, mille suhtes kohaldati direktiivi (EL) 2017/2103 vastuvõtmise kuupäevaks nõukogu otsuse 2005/387/JSK alusel kontrollimeetmeid ja kriminaalkaristusi, lisati direktiivi lisasse, millest sai nõukogu muudetud raamotsuse 2004/757/JSK lisa. Ained, mille suhtes kohaldati nõukogu otsuse 2005/387/JSK alusel kontrollimeetmeid ja kriminaalkaristusi ajavahemikus novembrist 2017, mil uued õigusnormid vastu võeti, 23. novembrini 2018, lisatakse raamotsuse lisasse delegeeritud õigusaktiga, mida Euroopa Parlament ja nõukogu praegu kontrollivad (C(2018) 8460).

                     (7)

                        Nõukogu 14. mai 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/747 uue psühhoaktiivse aine N-(1-amino-3,3-dimetüül-1-oksobutaan-2-üül)-1-(tsükloheksüülmetüül)-1H-indasool-3-karboksamiidi (ADB-CHMINACA) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta (ELT L 125, 22.5.2018, lk 8).

                     (8)

                        Nõukogu 14. mai 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/748 uue psühhoaktiivse aine 1-(4-tsüanobutüül)-N-(2-fenüülpropaan-2-üül)-1H-indasool-3-karboksamiidi (CUMYL-4CN-BINACA) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta (ELT L 125, 22.5.2018, lk 10).

                     (9)

                        Nõukogu 28. septembri 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1463 uute psühhoaktiivsete ainete N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]tsüklopropaankarboksamiidi (tsüklopropüülfentanüül) ja 2-metoksü-N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]atseetamiidi (metoksüatsetüülfentanüül) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta (ELT L 245, 1.10.2018, lk 9).

                     (10)

                        COM(2017) 72 final ja COM(2018) 31 final.

                     (11)

                        Vastu võetud üldasjade nõukogu poolt vastavalt 7. märtsil 2017 ja 27. veebruaril 2018.

                     (12)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (13)

                        Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 lõige 7; psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 lõige 7.

                     (14)

                        Vt loetelu liidu õigusaktidest, mis on kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonnas vastu võetud enne Lissaboni lepingu jõustumist ning mille kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes lõpetatakse alates 1. detsembrist 2014 vastavalt protokolli nr 36 („Üleminekusätete kohta“) artikli 10 lõike 4 teisele lausele, punkt 29 (ELT C 430, 1.12.2014, lk 17).

                     (15)

                        ÜRO lepingud, kd 978, nr 14152.

                     (16)

                        ÜRO lepingud, kd 1019, nr 14956.

                     (17)

                        Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsus 2004/757/JSK, millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta (ELT L 335, 11.11.2004, lk 8).

                     (18)

                        7. detsembril 2018 uuesti kokku kutsutud narkootiliste ainete komisjoni 61. istungjärgul esitatud suuline avaldus.

                     (19)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1920/2006 Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse kohta (ELT L 376, 27.12.2006, lk 1).

                     (20)

                        Nõukogu 14. mai 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/747 uue psühhoaktiivse aine N-(1-amino-3,3-dimetüül-1-oksobutaan-2-üül)-1-(tsükloheksüülmetüül)-1H-indasool-3-karboksamiidi (ADB-CHMINACA) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta (ELT L 125, 22.5.2018, lk 8).

                     (21)

                        Nõukogu 14. mai 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/748 uue psühhoaktiivse aine 1-(4-tsüanobutüül)-N-(2-fenüülpropaan-2-üül)-1H-indasool-3-karboksamiidi (CUMYL-4CN-BINACA) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta (ELT L 125, 22.5.2018, lk 10).

                     (22)

                        Nõukogu 28. septembri 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1463 uute psühhoaktiivsete ainete N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]tsüklopropaankarboksamiidi (tsüklopropüülfentanüül) ja 2-metoksü-N-fenüül-N-[1-(2-fenüületüül)piperidiin-4-üül]atseetamiidi (metoksüatsetüülfentanüül) suhtes kontrollimeetmete kehtestamise kohta (ELT L 245, 1.10.2018, lk 9).

                     (23)

                        Lühend MDMA tähistab 3,4-metüleendioksümetamfetamiini, mida tuntakse üldiselt ecstasy nime all.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.1.2019
            COM(2018) 862 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul seoses ainete lisamisega 1961. aasta narkootiliste ainete ühtsesse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga, ja 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni

               LISA

               Seisukoht, mille võtavad narkootiliste ainete komisjoni liikmeks olevad liikmesriigid ühiselt liidu huvides tegutsedes narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul 18.–22. märtsil 2018 teatavate ainete kontrolli ulatuse muutmise küsimuses:

               (1)ADB-FUBINACA tuleb lisada psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja;

               (2)FUB-AMB tuleb lisada psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja;

               (3)ADB-CHMINACA tuleb lisada psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja;

               (4)CUMYL-4CN-BINACA tuleb lisada psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja;

               (5)tsüklopropüülfentanüül tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja;

               (6)metoksüatsetüülfentanüül tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja;

               (7)orto-fluorofentanüül tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja;

               (8)p-fluorobutanoüülfentanüül tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja;

               (9)p-metoksübutanoüülfentanüül tuleb lisada narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja;

               (10)N-etüülnorpentüloon tuleb lisada psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirja.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.2.2019
            COM(2019) 77 final
            2019/0037(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses ainete lisamisega narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase ÜRO konventsiooni tabelites esitatud ainete loetelusse

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjonis (CND) seoses muudatustega narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1988. aasta konventsiooni tabelites rahvusvahelise narkootikumide kontrolli komitee (INCB) soovituste alusel.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.1988. aasta narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastane Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsioon.

               Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1988. aasta konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) eesmärk on edendada konventsiooniosaliste vahelist koostööd, et nad saaksid tõhusamalt käsitleda narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse eri aspekte, mis omavad rahvusvahelist mõõdet. Konventsioonist tulenevate kohustuste täitmisel võtavad konventsiooniosalised vajalikke meetmeid, sealhulgas õigus- ja haldusmeetmeid, kooskõlas oma vastavate siseriiklike õigusaktide põhisätetega.

               Konventsioon jõustus 11. novembril 1990.

               EL ja kõik selle liikmesriigid on konventsiooni osalised
                  1
               .

               2.2.Narkootiliste ainete komisjon

               Narkootiliste ainete komisjon on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (ECOSOC) komisjon, mille ülesanded ja volitused on sätestatud muu hulgas konventsioonis. Komisjoni kuulub 53 ÜRO liikmesriiki, kelle valib ECOSOC. Praegu on narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed 11 ELi liikmesriiki. Liidul on narkootiliste ainete komisjonis vaatleja staatus.

               Narkootiliste ainete komisjon, võttes arvesse konventsiooniosaliste esitatud märkusi ning soovitusi INCB-lt, mille hindamine on määrav teadusküsimustes, ja võttes ühtlasi nõuetekohaselt arvesse kõiki muid asjakohaseid tegureid, võib otsustada oma liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega lisada aine konventsiooni tabelitesse.

               2.3.Narkootiliste ainete komisjoni kavandatavad aktid

               14.–22. märtsini 2019 võtab narkootiliste ainete komisjon oma 62. istungjärgul vastu otsused nelja aine lisamise kohta konventsiooni tabelisse (edaspidi „kavandatavad aktid“), nimelt 3,4-MDP-2-P metüülglütsidaat („PMK glütsidaat“), 3,4-MDP-2-P metüülglütsiidhape („PMK glütsiidhape“), α-fenüülatsetoatseetamiid (APAA) ja vesinikjodiidhape.

               Konventsiooni kohaselt on narkootiliste ainete komisjoni otsused siduvad, välja arvatud juhul, kui lepinguosaline on ettenähtud tähtaja jooksul esitanud otsuse ECOSOCile läbivaatamiseks
                  2
               . Kõnealuses küsimuses tehtavad ECOSOCi otsused on lõplikud. Kavandatavad aktid muutuvad konventsiooniosalistele siduvaks vastavalt konventsiooni artiklile 12, nagu on sätestatud selle asjakohastes osades.

               „Peasekretär teatab igast käesoleva artikli kohaselt tehtud komisjoni otsusest kõikidele riikidele ja organisatsioonidele, kes on või kellel on õigus saada käesoleva konventsiooni osalisteks, ning komiteele. Selline otsus jõustub iga osalisriigi jaoks pärast saja kaheksakümne päeva möödumist selle teate edastamise kuupäevast.

               Käesoleva artikli alusel tehtud komisjoni otsused vaatab nõukogu läbi mõne osalisriigi taotlusel, kui niisugune taotlus on esitatud saja kaheksakümne päeva jooksul alates asjakohase otsuse teatavakstegemise kuupäevast. Läbivaatamistaotlus saadetakse peasekretärile koos selle aluseks oleva asjakohase informatsiooniga.

               Peasekretär saadab läbivaatamistaotluse ärakirjad ja sellele lisatud informatsiooni komisjonile, komiteele ja kõikidele osalisriikidele, tehes neile ettepaneku esitada omapoolsed märkused üheksakümne päeva jooksul. Kõik laekunud märkused antakse arvessevõtmiseks nõukogule.

               Nõukogu võib komisjoni otsuse kinnitada või tühistada. Teade nõukogu otsuse kohta saadetakse kõikidele riikidele ja organisatsioonidele, kes on või kellel on õigus saada käesoleva konventsiooni osaliseks, komisjonile ja komiteele.“

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Komisjonile on 19. detsembril 2018 teatatud, et INCB soovitab lisada kolm ainet, nimelt 3,4-MDP-2-P metüülglütsidaat („PMK glütsidaat“), 3,4-MDP-2-P metüülglütsiidhape („PMK glütsiidhape“) ja α-fenüülatsetoatseetamiid (APAA) konventsiooni tabelisse I. Mis puudutab neljandat ainet, vesinikjodiidhapet, siis ei soovita INCB seda konventsiooniga kontrollida.

               INCB hinnangul kasutatakse MDMA ja seotud ainete, 3,4-MDP-2-P ja seejärel MDMA ja seotud ainete ning amfetamiini ja metamfetamiini ebaseaduslikuks valmistamiseks sageli kolme ainet, vastavalt: 3,4-MDP-2-P metüülglütsidaat („PMK glütsidaat“), 3,4-MDP-2-P metüülglütsiidhape („PMK glütsiidhape“) ja α-fenüülatsetoatseetamiid (APAA). On tõendeid selle kohta, et kõnealuste narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse maht ja ulatus kujutavad tõsist ohtu rahvatervisele või tekitavad sotsiaalseid probleeme, mis annab alust panna need ained rahvusvahelise kontrolli alla. Mis puudutab neljandat ainet, vesinikjodiidhapet, siis on INCB seisukohal, et rahvusvaheline kontroll ei aita tõhusalt vähendada ebaseaduslikult toodetud metamfetamiini ja amfetamiini kättesaadavust.

               MDMA ja seotud ainete ning metamfetamiini ja amfetamiini ebaseaduslik valmistamine on liidus tõsine probleem. Need ebaseaduslikult valmistatud narkootilised ja psühhotroopsed ained põhjustavad liidus märkimisväärseid rahvatervise ja sotsiaalseid probleeme. Lisaks tegelevad organiseeritud kuritegelikud rühmitused liidus narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku eksportimisega kolmandatesse riikidesse.

               Seega peaksid liidu liikmesriigid väljendama pooldavat seisukohta 3,4-MDP-2-P metüülglütsidaadi („PMK glütsidaat“), 3,4-MDP-2-P metüülglütsiidhappe („PMK glütsiidhape“) ja α-fenüülatsetoatseetamiidi (APAA) lisamiseks konventsiooni tabelisse I ning olema vastu vesinikjodiidhappe võtmisele konventsiooni kontrolli alla.

               Konventsiooni tabelite muutmine mõjutab otseselt liidu õiguse kohaldamisala narkootikumide lähteainete kontrolli valdkonnas, kuna konventsiooni tabelitesse lisatud ained tuleb inkorporeerida liidu õigusesse
                  3
               . Selle tagamiseks on komisjon volitatud vastu võtma delegeeritud õigusakte.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  4
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  5
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Narkootiliste ainete komisjon on loodud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooniga.

               Aktid, mille narkootiliste ainete komisjon peab vastu võtma, on õigusliku toimega aktid. Kavandatavad õigusaktid on kooskõlas narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni artikliga 12 rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad ning võivad otsustavalt mõjutada järgmiste ELi õigusaktide sisu: nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse liidu ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta. Seda seetõttu, et konventsiooni tabelite muutmine mõjutab otseselt liidu õiguse kohaldamisala narkootikumide lähteainete kontrolli valdkonnas, kuna konventsiooni tabelitesse lisatud ained tuleb inkorporeerida liidu õigusesse.

               Kavandatavad aktid ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on kavandatava otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatavate aktidega taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatavate õigusaktide peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise kaubanduspoliitikaga.

               Seega on kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207.

               4.3.Järeldus

               Kavandatava otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatavate õigusaktide avaldamine

               Kuna narkootiliste ainete komisjoni aktidega muudetakse ÜRO narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase konventsiooni tabeleid, on asjakohane need pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2019/0037 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul Euroopa Liidu nimel võetava seisukoha kohta seoses ainete lisamisega narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastase ÜRO konventsiooni tabelites esitatud ainete loetelusse

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastane Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1988. aasta konventsioon (edaspidi „konventsioon“) jõustus 11. novembril 1990 ja see sõlmiti Euroopa Majandusühenduse nimel nõukogu otsusega 90/611/EMÜ
                  6
               .

               (2)Vastavalt konventsiooni artikli 12 lõigetele 2–7 võidakse lisada aineid konventsiooni tabelitesse, milles on loetletud narkootikumide lähteained.

               (3)Narkootiliste ainete komisjon peaks oma 14.–22. märtsini 2019 Viinis toimuval 62. istungjärgul tegema otsused nelja uue aine lisamise kohta konventsiooni tabelitesse.

               (4)On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul 14.–22. märtsil 2019 Viinis, kuna otsused on liidu jaoks siduvad ja võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu, eelkõige järgmisi õigusakte: nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 111/2005,
                  7
                millega kehtestatakse liidu ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 273/2004
                  8
                narkootikumide lähteainete kohta.

               (5)Rahvusvahelise narkootikumide kontrolli komitee hinnangul kasutatakse MDMA ja seotud ainete, 3,4-MDP-2-P ja seejärel MDMA ja seotud ainete ning amfetamiini ja metamfetamiini ebaseaduslikuks valmistamiseks sageli kolme ainet, vastavalt: 3,4-MDP-2-P metüülglütsidaat („PMK glütsidaat“), 3,4-MDP-2-P metüülglütsiidhape („PMK glütsiidhape“) ja α-fenüülatsetoatseetamiid (APAA). On tõendeid selle kohta, et kõnealuste narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse maht ja ulatus kujutavad tõsist ohtu rahvatervisele või tekitavad sotsiaalseid probleeme, mis annab alust panna need ained rahvusvahelise kontrolli alla. Mis puudutab neljandat ainet, vesinikjodiidhapet, siis on rahvusvaheline narkootikumide kontrolli komitee seisukohal, et rahvusvaheline kontroll ei aita tõhusalt vähendada ebaseaduslikult toodetud metamfetamiini ja amfetamiini kättesaadavust. MDMA ja seotud ainete ning metamfetamiini ja amfetamiini ebaseaduslik valmistamine on liidus tõsine probleem. Need ebaseaduslikult valmistatud narkootilised ja psühhotroopsed ained põhjustavad liidus märkimisväärseid rahvatervise ja sotsiaalseid probleeme. Lisaks tegelevad organiseeritud kuritegelikud rühmitused liidus narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku eksportimisega kolmandatesse riikidesse.

               (6)Liidu seisukohta väljendavad liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Narkootiliste ainete komisjoni 62. istungjärgul liidu nimel võetav seisukoht on järgmine:

               – 3,4-MDP-2-P metüülglütsidaat („PMK glütsidaat“), 3,4-MDP-2-P metüülglütsiidhape („PMK glütsiidhape“) ja α-fenüülatsetoatseetamiid (APAA) tuleks lisada konventsiooni tabelisse I.

               – vesinikjodiidhapet ei tuleks võtta konventsiooni kontrolli alla.

               Artikkel 2

               Artiklis 1 osutatud seisukoha esitavad liidu liikmesriigid, kes on narkootiliste ainete komisjoni liikmed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 22. oktoobri 1990. aasta otsus, millega Euroopa Majandusühenduse nimel sõlmitakse narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ebaseadusliku ringluse vastane Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsioon (EÜT L 326, 24.11.1990, lk 56).

                     (2)

                        ÜRO 1988. aasta konventsiooni artikli 12 lõige 7.

                     (3)

                        Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 111/2005, millega kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad (ELT L 22, 26.1.2005, lk 1), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta (ELT L 47, 18.2.2004, lk 1).

                     (4)

                        Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 7. oktoober 2014, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (5)

                        Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 7. oktoober 2014, Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (6)

                        EÜT L 326, 24.11.1990, lk 56.

                     (7)

                        ELT L 22, 26.1.2005, lk 1.

                     (8)

                        ELT L 47, 18.2.2004, lk 1.