title: Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council creating a European order for payment procedure

text:
                     EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                                        Brüssel 21.9.2005
                                                        KOM(2004)173 lõplik/4
                                                        2004/0055(COD)
   ADDENDUM 2
   Concerne les versions linguistiques des
   nouveaux Etats membres
                                            Ettepanek
                    EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
                      millega luuakse Euroopa maksekorraldusmenetlus
                                        (komisjoni esitatud)
ET                                                                            ET
 ---pagebreak---                                                 SELETUSKIRI
   1.         SISSEJUHATUS JA TAUST
   1.1.       Sissejuhatus
   Seoses Amsterdami lepingu jõustumisega on Euroopa Liit seadnud eesmärgiks vabadusel,
   turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärgulise rajamise, võttes sealhulgas meetmeid ka
   tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas. Vastavalt Euroopa Ühenduse
   asutamislepingu artikli 65 punktile c peavad need meetmed kõrvaldama tsiviilasjade tõrgeteta
   lahendamise ees seisvaid takistusi, edendades vajadusel liikmesriikides kohaldatavate
   tsiviilkohtumenetluse eeskirjade omavahelist kokkusobivust.
   Nõukogu ja komisjoni koostatud Viini tegevuskavas, mille nõukogu võttis vastu 1998. aastal,1
   kutsuti üles määrama kindlaks tsiviilkohtumenetluse eeskirjad, mille ühtlustamine on Euroopa
   kodanikele õiguskaitse kättesaadavuse soodustamiseks edasilükkamatu, ning uurima
   täiendavate meetmete väljatöötamist tsiviilkohtumenetluse omavahelise kokkusobivuse
   parandamiseks.
   1999. aasta Euroopa Ülemkogu Tampere istungi järeldustes2 kutsusid nõukogu ja komisjon
   üles koostama uusi õigusakte nende tsiviilkohtumenetluse osade reguleerimiseks, mis
   mõjutavad ladusat õigusalast koostööd ja paremat juurdepääsu õiguskaitsele. Maksekorraldus
   lisati spetsiaalselt nende teemade hulka, mis õigustavad kõnealuseid seadusandlikke algatusi.
   Komisjoni ja nõukogu meetmete ühisprogrammis vastastikuse tunnustamise põhimõtte
   rakendamiseks seoses otsustega tsiviil- ja kaubandusküsimustes, mille nõukogu võttis vastu
   30. novembril 2000. aastal,3 toodi ühenduse ühe prioriteedina esile välisriigi kohtuotsuse
   tunnustamise kaotamine vaidlustamata nõuete korral. Programmis, milles keskendutakse
   selgelt kohtuotsuste tunnustamise ja jõustamise soodustamisele, osutatakse ka menetlusõiguse
   ühtlustamisele kaasneva meetmena, mis võib mõnedes valdkondades olla soovitava
   edasimineku eelduseks, seda seoses eesmärgiga loobuda järkjärgult välisriigi kohtuotsuse
   tunnustamisel põhinevast täitemenetlusest. Dokumendis rõhutatakse, et mõnedes
   valdkondades (konkreetselt vaidlustamata nõuete tagasinõudmise korral) võib välisriigi
   kohtuotsuse tunnustamise kaotamine tähendada ühenduse piires kehtestatud spetsiifilise,
   ühetaolise või ühtlustatud menetluse tulemusena Euroopa täitekorralduse loomist.4 Tuleb
   siiski rõhutada, et kuigi välisriigi kohtuotsuse tunnustamise kaotamine ja menetlusõiguse
   ühtlustamine on esitatud programmi eespool nimetatud lõigus koos, on need siiski kaks
   eraldiseisvat küsimust. Esimene neist eeldab kohtuotsuse tegemist ja käsitleb täitmisele
   pööramise võimalust teises liikmesriigis, samal ajal kui teine küsimus on seotud õiguskaitse
   kättesaadavusega kohtuotsuse tegemisel sõltumata sellest, kas see kuulub täitmisele
   pööramisele välismaal. Need küsimused on oma olemuselt eraldiseisvad ning nendega võib
   1
            EÜT C 19, 23.1.1999, lk 1, punkti 41 alapunkt d.
   2
            Eesistuja järeldused, punkt 38.
   3
            EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1.
   4
            Programmi II jao A osa lõike 2 punkt b. Kuigi maksekorraldusmenetluse (ega mis tahes muu konkreetse
            menetluse) kohta ei ole kõnealuses jaos toodud ühtegi märkust, näitavad hilisemad viited ettepanekule
            seoses Euroopa täitekorraldusega vaidlustamata nõuete kohta (selle rakendamise esimeses etapis) III jao
            A osas, et ühtlustamine on kavandatud konkreetselt vaidlustamata nõuete tagasinõudmisel.
ET                                                        2                                                         ET
 ---pagebreak---    tegeleda üksteisest sõltumatult ja eraldi, mida tunnistavad Tampere istungi järeldused, mis
   käsitlevad mõlemat küsimust ilma nende vahel seost loomata.
   Komisjon on otsustanud täita kaks eesmärki – vaidlustamata nõuetega seoses tehtud otsuste
   vastastikust tunnustamist ja spetsiaalse menetluse loomist otsuste tegemiseks vaidlustamata
   nõuete korral – kahe erineva õigusakti abil. Selline kahesuunaline strateegia ei sisalda kahe
   projekti vahelist kattumise või vastuolude riski, kuna projektid on selgelt piiritletud range
   jaotusega etappideks, vastavalt enne (maksekorralduse menetluse loomine) ja pärast
   (tunnustamine ja täitmine) täitmisele kuuluva otsuse tegemist. Vastupidi, selline lähenemine
   pakub mitmeid olulisi eeliseid võrreldes seadusandliku algatusega, mis ühendab mõlemad
   aspektid. Näiteks võimaldab see välisriigi kohtuotsuse tunnustamise kaotamise laialdasemat
   kohaldamist, laienedes kõikidele kohtuotsustele, mis on tehtud vaidluse tõendatud puudumisel
   laenu iseloomu ja selle ulatuse üle, mitte ainult ühe konkreetse menetluse raames tehtud
   otsuste korral.
   2002. aasta aprillis esitas komisjon ettepaneku seoses nõukogu määrusega, mis kehtestab
   Euroopa täitekorralduse vaidlustamata nõuete kohta,5 millega sätestatakse vahemeetmete
   kaotamine kõikide täitmisele pööratavate vaidlustamata nõuete puhul, sõltuvalt vastavusest
   mitmetele menetluse miinimumstandarditele seoses dokumentide kätteandmisega. Käesolevas
   ettepanekus tutvustatakse eespool kirjeldatud strateegia teist suunda.
   1.2.     Roheline raamat Euroopa maksekorraldusmenetluse ja meetmete kohta, mis
            lihtsustavad ja kiirendavad kohtuvaidlusi seoses väikeste nõuetega
   Kõnealuse ettepaneku vastuvõtmisele eelnes laiaulatuslik konsulteerimine liikmesriikidega ja
   kodanikuühiskonna kõikide huvitatud pooltega. Rohelises raamatus Euroopa
   maksekorraldusmenetluse ja meetmete kohta, mis lihtsustavad ja kiirendavad kohtuvaidlusi
   seoses väikeste nõuetega, mille komisjon esitas 20. detsembril 2002. aastal,6 anti ülevaade
   olemasolevatest maksekorraldusmenetlustest vastavalt liikmesriikide õigusaktidele.
   Tuginedes võrdlevale uuringule selle kohta, kuidas liikmesriigid käsitlevad menetlusega
   seotud teemasid, püstitati uurimuses Euroopa õigusakti soovitava rakendusala ja iseloomu
   kohta hulga küsimusi. Kõige põhilisemad rohelises raamatus püstitatud küsimused võib
   kokku võtta järgmiselt:
   –        Kas Euroopa õigusakt maksekorraldusmenetluse kohta peaks olema kohaldatav
            ainult piiriülestel juhtudel või ka puhtalt riigisisese kohtuvaidluse korral?
   –        Mis liiki nõuete korral peaks Euroopa maksekorraldus olema kasutatav? Kas
            rakendusala peaks hõlmama ainult rahalisi nõudeid ja kui, siis kas rahaliste nõuete
            mõned alamkategooriad peaksid välja jääma?
   –        Kas rahvusvahelise jurisdiktsiooni või isegi liikmesriigi jurisdiktsiooni kohta on
            vajalikud erieeskirjad?
   –        Kas Euroopa maksekorraldusmenetlusega peaks kõnealuse nõude toetamiseks
            nägema ette dokumentaalsete tõendite esitamise ning hõlmama kohtuliku läbivaatuse
            kokkuvõtet selle nõude sisu kohta või piisab nõude lihtsast kirjeldamisest ja
            vastuväidete puudumisest, et teha täitmisele pööratav otsus?
   5
           KOM (2002) 159 lõplik, EÜT C 203 E, 27.8.2002, lk 86.
   6
           KOM (2002) 746 lõplik.
ET                                                   3                                           ET
 ---pagebreak---    –          Kas kostjal on võimalus nõuet vaidlustada ja minna üle tavamenetlusele üks või kaks
              korda?
   Komisjonile laekus umbes 60 vastust liikmesriikidelt ja teistelt äriringkondade, tarbijate ja
   juristide huve esindavatelt huvitatud pooltelt. See tagasiside rohelisele raamatule, mida arutati
   järgnevalt komisjoni poolt 26. juunil 2003. aastal korraldatud avaliku arutelu käigus näitas, et
   Euroopa maksekorraldusmenetluse loomist peetakse peaaegu üksmeelselt edasiviivaks
   sammuks vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala rajamisel.
   Oma otsuses rohelise raamatu kohta7 pidas Euroopa Parlament komisjoni algatust väga
   tervitatavaks. Parlament viitas otsuses Euroopa Ülemkogu Tampere istungil seatud
   poliitilisele eesmärgile kehtestada ühised Euroopa eeskirjad vaidlustamata võlgade kiireks ja
   tõhusaks tagasinõudmiseks ning rõhutas selle projekti tohutut tähtsust kõikide ettevõtjate
   jaoks, kes on huvitatud siseturu tõrgeteta toimimisest. Parlamendi seisukoht kattub olulisel
   määral käesoleva ettepaneku olemusega, näiteks seoses valikuga kasutada asjakohase
   õigusaktina määrust, ning seoses asjaoluga, et Euroopa maksekorraldusmenetlus peaks olema
   alternatiiviks menetlusele, mis viiakse läbi liikmesriikide õigusaktide kohaselt.
   Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee tervitas oma rohelise raamatu kohta antud arvamuses8
   ühemõtteliselt komisjoni algatust konsultatsioonide käivitamiseks kõnealuses küsimuses.
   Komitee pidas kiire, tõhusa ja õiglase maksekorraldusmenetluse kasutuselevõtmist peamiseks
   osaks põhiõigusest õiguskaitse kättesaadavusele ning julgustas komisjoni ja soovitas tal
   esitada seadusandlik ettepanek standardse Euroopa menetluse loomiseks.
   Viited vastusele rohelise raamatuga seotud üksikasjalikele küsimustele ning see, kuidas neid
   on võetud arvesse käesoleva ettepaneku koostamisel, esitatakse käesoleva seletuskirja
   järgnevates osades, peamiselt konkreetsete artiklite kommentaarides.
   2.         EESMÄRGID JA RAKENDUSALA
   2.1.       Üldine eesmärk
   2.1.1.     Vaidlustamata nõuete tagasinõudmise tõhusa mehhanismi tähtsus
   On selge, et suure osa liikmesriikides aset leidvate kohtumenetluste peamine eesmärk ei ole
   jõuda usaldusväärse erapooletu otsuseni vaidlusaluses fakti või õigusküsimuses. Pigem on
   järjest enam reegliks, mitte erandiks, et mis tahes tõendatava vaidlusküsimuse puudumisel on
   võlausaldaja sunnitud pöörduma kohtu poole täitmisele pööramiseks, mis võimaldab tal
   sundtäitmise abil nõuda tagasi võlg, mida võlgnik ei soovi tasuda või ei ole võimeline tasuma.
   2000. aastal algatas komisjon uurimuse seoses konkreetse menetlusega liikmesriikides
   väikeste nõuete korral. Seoses sellega liikmesriikides levitatud küsimustik sisaldas ka
   mõningaid küsimusi vaidlustamata nõuete kohta. Liikmesriikide vastustest ilmneb, et katvate
   statistiliste andmete olemasolu korral on näha, et vaidlustamata nõuete osakaal on umbes 50%
   7
            Veel avaldamata.
   8
            CESE 742/2003, vastu võetud 18. juunil 2003.
ET                                                       4                                           ET
 ---pagebreak---    ja nad moodustavad üle 80% kõikidest harilike madalama astme tsiviilkohtute poolt
   menetletavatest asjadest.9
   Maksmata vaidlustamata võlgade kiire tagasinõudmine on ülisuure tähtsusega Euroopa Liidu
   ettevõtjatele ja siseturu tõrgeteta toimimisele. Õigusraamistik, mis ei taga võlausaldajale
   vaidlustamata nõuete kiiret lahendamist, võib võimaldada halbadel võlgnikel karistamatuse
   teket ning seega ajendada neid jätma omakasu eesmärgil makseid teadlikult sooritamata.10
   Maksete hilinemine on peamine maksejõuetuse põhjus, ohustades ettevõtte ellujäämist (eriti
   väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul) ja tekitades suurearvulise töökohtade
   kaotamise. Vajadus osaleda aeganõudvas, kohmakas ja kulukas kohtumenetluses isegi
   vaidlustamata võlgade sissenõudmisel suurendab paratamatult kahjulikku toimet majandusele.
   Selline olukord esitab liikmesriikide kohtusüsteemidele mitmetahulise väljakutse. On
   tekkinud vajadus eristada tõelist vaidlust sisaldavad asjad juba võimalikult varajases
   menetluse staadiumis nendest, mille puhul tegelik õigusvaidlus puudub. Selline eristamine on
   vajalik, kuigi mitte piisav tingimus kohtute valduses olevate piiratud ressursside tõhusaks
   kasutamiseks. See võimaldab kohtutel keskenduda vastuolulistele kohtuvaidlustele ning
   langetada otsus mõistliku aja jooksul. Soovitava tulemuse saab siiski ainult vaidlustamata
   nõuete kiire ja tõhusa menetluse korral ning see kergendab kohtupidamist, olles asendamatu
   vahend märkimisväärsete kuhjumiste vältimisel. Tulenevalt selgete kohtuasjade vähesusest,
   nagu viidatud eespool, on nende üle tõhusat õigusemõistmist tagava menetlusseaduse
   olemasolu kohtusüsteemi kui terviku toimimise määrav tegur.
   2.1.2.    Maksekorraldusmenetluse mõiste
   Kõik liikmesriigid proovivad lahendada vaidlustamata nõuete massilist tagasinõudmist kohtu
   vahendusel oma riigis kasutusel olevate menetluse süsteemide ja tavade raames. Ei ole
   üllatav, et saavutatud lahendid erinevad oluliselt nii tehniliselt kui tulemuse poolest. Mõnedes
   liikmesriikides on peamisteks menetluse vahenditeks vaidlustamata nõuete korral tagaselja
   langetatud kohtuotsused, tavalise tsiviilmenetluse raames läbiviidav lihtmenetlus või isegi
   ajutised meetmed, mis on poolik lahendus, kuna praktikas põhimeetmeid ei järgne.
   Enamikus liikmesriikides on konkreetne maksekorraldusmenetlus siiski tõestanud oma
   väärtust õiguslikku vastuolu mittesisaldavate nõuete kiire ja majanduslikult tasuva
   sissenõudmise tagamisel. Tänase seisuga on üheteistkümnes liikmesriigis (Austria, Belgia,
   Hispaania, Itaalia, Kreeka, Luksemburg, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Soome)
   see menetlus nende tsiviilmenetluse seaduse osaks, parimateks näideteks on Prantsuse
   injonction de payer ja Saksa Mahnverfahren. Tegelikult on viimastel aastatel võetud
   maksekorraldused kasutusele kahes liikmesriigis (Hispaania ja Portugal), mis võlausaldajatele
   sellise iseloomuga sundtäitmise vahendit seni ei pakkunud. See areng tunnistab sedalaadi
   menetluse kasvavat tähtsustamist üle kogu Euroopa Liidu.
   9
           Evelyne Serverin (Directeur de recherche au CNRS IDHE-ENS CACHAN), Des Procedures de
           traitement judiciares des demandes de faible importance ou non contestées dans les droits des Etats-
           Membres de l’Union Européenne, Cachan 2001, lk 30
   10
           Tugineb uurimuse tulemustel, mis viidi läbi komisjoni tellimusel 1994. aastal („European Late Payment
           Survey“ – Intrum Justitia), komisjon hindas oma teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile
           („Kohtuotsuste tõhusam langetamine ja täitmine Euroopa Liidus“, EÜT C 33, 31.1.1998, lk 3, lõige 38)
           tahtlike makseviivituste osakaaluks üle kogu Euroopa Liidu 35%.
ET                                                       5                                                       ET
 ---pagebreak---    Liikmesriikides kasutuselolevad maksekorraldusmenetlused erinevad oluliselt selliste oluliste
   näitajate poolest, nagu reguleerimisala, korralduse väljastamiseks volituste andmine või
   vormilised ja sisulised nõuded soodsa otsuseni jõudmiseks. Vaatamata lahknevustele
   olemasolevate õigusaktide vahel, on neil kõigil ühised iseloomulikud tunnusjooned, mis
   võivad olla osaks maksekorraldusmenetluse mõistest.
   Nõude esitaja taotlusel teeb kohus või mõni muu pädev asutus kõnealuse nõude kohta
   ühepoolse (ex parte) otsuse, st ilma kostja eelneva võimaluseta selles osaleda. Otsus antakse
   kostjale kätte koos juhisega toimida nõude kohaselt või vaidlustada nõue teatud aja jooksul.
   Kui kostja ei tegutse kummalgi moel, pööratakse maksekorraldus sundtäitmisele. Kui kostja
   annab sisse vastulause, läheb asi üle tavamenetluseks. Seega on siin vastupidiselt
   tavamenetluse eeskirjadele maksekorralduse saaja ülesandeks algatada ärakuulamismenetlus.
   Selline vastutuse üleviimine, nagu prantsuse ‘inversion du contentieux’, kombinatsioonis
   kostja õiguste kaitsmisega (mis seisneb võimaluses vältida täitmisele pööramist), on
   maksekorraldusmenetluse põhiomaduseks.
   2.2.      Reguleerimisala
   2.2.1.    Vajadus tegevuse järele ühenduse tasandil
   On justnagu enesestmõistetav, et tsiviilasjade tavamenetluse kestus ja kulu (mis on sobimatu
   nõuete korral, kus õigusvaidlus puudub) kaldub piiriüleste juhtumite korral
   ebaproportsionaalselt suureks. Teadmiste puudumine teiste liikmesriikide õigussüsteemi
   kohta ning siit tulenev vajadus konsulteerida juristiga, kohtudokumentide aeganõudev
   kätteandmine pooltele, kes ei asu liikmesriigis, kus menetlus aset leiab ning tõlkekulud – need
   on ainult kõige silmatorkavamad tegurid, mis muudavad asja piiriüleste nõuete korral
   võlausaldajate jaoks keeruliseks. Need probleemid on olemas iga piiriülese kohtuvaidluse
   puhul sõltumata sellest, kas nõue on vaidlustatud või vaidlustamata. Sellegipoolest on
   kontrast riigisiseste kohtuasjade puhul kasutada oleva kiire tagasinõudmise menetluse ning
   viivituste ja kulude puhul, mis tekivad, kui pooled asuvad erinevates liikmesriikides,
   talumatult suur isegi juhul, kui kõnealuse nõude põhjendatus ei ole kostja poolt vaidlustatud.
   Selline olukord soosib halbu piiriüleseid võlgnikke ning võib tekitada ettevõtjatele negatiivse
   stiimuli viia oma tegevus asukohamaalt välja, vähendades sellega liikmesriikidevahelisi
   äritehinguid. Isegi tagasinõudmise tõhusa riikliku menetluse kättesaadavus vaidlustamata
   nõuete puhul igas liikmesriigis – suur erinevus olemasoleva olukorraga, kuivõrd isegi nendes
   liikmesriikides, kus tuntakse maksekorraldusmenetlust, on see sageli kas vastuvõetamatu või
   teostamatu, juhul kui kostja asukohaks on välisriik – ei kujuta endast otsustavat edusammu,
   kuna sügavad erinevused selliste menetluste vahel ja nende mittetundmine kujutavad olulisi
   tõkkeid piiriüleste kohtuasjade lahendamisel. Euroopa ühtsel maksekorraldusmenetlusel on
   läbida pikk tee, et pakkuda paremat juurdepääsu tõhusale õigusemõistmisele.
   2.2.2.    Ettepaneku reguleerimisala
   Eespooltoodud põhjustel on vajadus ühise Euroopa maksekorraldusmenetluse järele
   vaidlustamata nõuete tagasinõudmiseks kõige silmatorkavam piiriüleste kohtuvaidluste korral.
   Komisjon peab mitte ainult kohatuks vaid ka kahjulikuks piirata kõnealuse menetluse
   rakendusala ainult piiriüleste juhtumitega.
   Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 65 annab ühendusele seadusandliku võimu
   piiriülest mõju omavates tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas sedavõrd, kui
   see on vajalik siseturu tõrgeteta toimimiseks. Kuigi ühenduse pädevuse tekke eelduseks on
ET                                                6                                                ET
 ---pagebreak---    piiriülese mõju olemasolu, ei tähenda see, et eeskirju, mis võetakse vastu lähtuvalt nimetatud
   põhimõttest, ei võiks kohaldada piiriülese kohtuvaidluse puhul, st juhtumite suhtes, millel on
   konkreetne piiriülene olemus. See oleks kõnealuse sätte ülemäära kitsas tõlgendus, mida selle
   sõnastus ei nõua. Avatuma terminoloogia teadlik kasutamine piiriüleste mõjudega asjade
   korral konkreetselt artikli 65 kontekstis võimaldab mõningast paindlikkust õigusaktide
   vastuvõtmisel, mis ei reguleeri ainult piiriüleseid kohtuvaidlusi, eriti kui on tegemist ühise
   vahendiga, mis hõlmab nii piiriüleseid kui riigisiseseid kohtuasju, mängib olulist rolli siseturu
   toimimisel. Viimast nõudmist täidetakse vaidlustamata võla tõhusa tagasinõudmise menetluse
   suure majandusliku tähtsuse valguses ning riiklike süsteemide suurtest erinevustest
   põhjustatud tagasilöökide valguses siseturule, nagu seda on kirjeldatud eespool (2.1.1) ja
   käesolevas lõigus. Nendel tingimustel on kavandatavat õigusakti selle piiriüleses osas
   piisavalt iseloomustatud. Artikkel 65 lubab selliseid õigusakte mitte piiritleda piiriüleste
   kohtuvaidlustega in concreto, vaid neid võib rakendada ka ainult riigisiseste olukordade
   puhul. Antud kontekstis tuleb arvestada ka seda, et õigusakti kohaldatakse vabal valikul.
   Euroopa maksekorralduse menetluse vabatahtlik kohaldamine ja tema mõju liikmesriikidele
   on üksikasjalikumalt esitatud allpool (2.2.3).
   Lisaks sellele on “piiriüleste” ja “riigisiseste” juhtumite eristamine palju keerulisem, kui see
   esmapilgul võib tunduda ning sel on vältimatult suvalise hinnangu iseloom. Näiteks kui kaks
   isikut on pärit Prantsusmaalt ja nad sattusid autoavariisse Saksamaal ning algatasid
   kohtuvaidluse kahjude üle Prantsuse kohtus, kas sellisel juhul on tegemist puhtalt riigisisese
   olukorraga, sest pooled ja kohus asuvad samas liikmesriigis või väljub see riigisisesest
   ruumist seose tõttu teise liikmesriigiga, mille kohtutel oleks olnud jurisdiktsioon asja
   kuulamiseks, kui hageja oleks eelistanud asja seal üles võtta? Esimese võimaluse valimine
   tooks endaga kaasa juhtumi piiriülese olemuse hageja subjektiivsel valikul; sõltudes hageja
   otsusest, millise kohtu poole ta pöördub, võib ühte ja sama juhtumit käsitleda kas
   rahvusvahelises mõõtmes või puhtalt riigisisesena, vaatamata aspektidele, mis seovad teda
   kahe liikmesriigiga. Mõeldavasti võib iga juhtumit, mis seostub rohkem kui ühe
   liikmesriigiga, käsitleda piiriülese mõjuga juhtumina. Kuid eelkõige tuleb lahendada
   möödapääsmatu keeruline ülesanne määramaks, milline seos on piisav. Kas liikmesriigi, mis
   ei ole sündmuse asetleidmise riigiks, materiaalõiguse kohaldatavus on piisav sellise seose
   tekkeks? Lisaks ei ole Euroopa maksekorraldusmenetlus oma ilmse eesmärgiga kiirendada ja
   lihtsustada vaidlustamata nõuete tagasinõudmist kõige sobivam menetlus selliste keeruliste
   juhtumite põhjalikuks uurimiseks, millega kaasnevad küsimused taotluse vastuvõetavuse
   kohta.
   See mitmetähenduslikkus koos võimalusega anda igale kohtuotsusele piiriülene iseloom
   juhul, kui see vajab jõustamist teises liikmesriigis, tekitavad küsimuse “riigisiseste” ja
   “piiriüleste” asjade eristamise väärtuse kohta.
   Lisaks toob vaidlustamata nõuete tagasinõudmise menetluse piiramine piiriüleste juhtumite
   konkreetses kontekstis kaasa soovimatuid poliitilisi ja majanduslikke tagajärgi. Esiteks tekitab
   ettevõtjate juurdepääs oluliselt erinevatele tegevustasandi mehhanismidele siseturu
   konkurentsimoonutusi vaatamata sellele, kas osalised on erinevatest liikmesriikidest või
   samast liikmesriigist. Kaks ettevõtet, kes peavad vaidlust teatud liikmesriigis, mis on ainult
   ühe poole asukohamaaks, ei ole võrdsetes tingimustes, kui alaliselt välisriigis asuv pool ei saa
   kasutada tõhusat Euroopa maksekorraldusmenetlust. Samuti võib ettevõte, kelle enamik
   kliente asub välisriigis, omada olulisi kõnealuse menetluse kättesaadavusest tulenevaid
   eeliseid konkurendi ees, kes asub samas liikmesriigis, kuid kelle äritegevus on peamiselt
   riigisisene. Lisaks on eelkõige neis liikmesriikides, kus praegu puudub väga tõhus vahend
   vaidlustamata võlgade sissenõudmiseks, on poliitiliselt väga raske selgitada nii
ET                                                  7                                                ET
 ---pagebreak---    võlausaldajatele kui võlgnikele, miks neil on juurdepääs või nad alluvad piiriüleste juhtumite
   puhul tõhusamale mehhanismile, kui riigisiseste korral. Valdav osa kommentaare, mis
   ettevõtjad või neid esindavad organisatsioonid on rohelise raamatu kohta esitanud, samuti
   Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus, kinnitavad nõudlust Euroopa
   maksekorraldusmenetluse järele, mis on ühetaoliselt kohaldatav ilma piiriüleseid ja
   riigisiseseid juhtumeid eristamata.
   2.2.3.    Subsidiaarsus ja proportsionaalsus
   On ütlematagi selge, et kõnealuse ettepaneku eesmärki, mis on ühetaolise Euroopa menetluse
   loomine ladusaks nõuete sundtäitmiseks seoses vaidlustamata õigustatud nõuetega, ei saa
   liikmesriigid ise piisavalt täita, kuna nad ei saa tagada kogu ühenduse piires kohaldatavate
   eeskirjade ühetaolisust. Seetõttu on eesmärk võimalik saavutada ainult ühenduse tasandil.
   Käesolev ettepanek on ka täielikult kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see
   piirdub rangelt ainult eesmärgi saavutamiseks vajalikuga. Selles kontekstis on eriti oluline
   rõhutada valitud õigusliku vahendi (määrus) toimet kombinatsioonis Euroopa
   maksekorraldusmenetluse vabatahtliku olemusega kõrvuti liimesriikide siseriikliku
   menetlusõiguse võrreldavate mehhanismidega. Kuigi ettepandud määrus tagab menetluse
   ühetaolisuse ja vahetu kohaldatavuse, kohustab see liikmesriike tegema Euroopa
   tagasinõudmise mehhanismi kättesaadavaks ainult täiendava abinõuna. See ei sunni neid
   tühistama oma senikehtinud õigusakte seoses maksekorraldusega ega ühtegi muud menetlust
   vaidlustamata võlgade tagasinõudmisel, samuti muutma neid õigusakte, et viia need kooskõlla
   ühenduse õigusega. Seetõttu tungib kõnealune määruse ettepanek, mis ei mõjuta
   liikmesriikide õigust jätkata oma siseriiklike eeskirjade kohaldamist paralleelselt Euroopa
   maksekorraldusega, palju vähem liikmesriikide menetlussüsteemide valdkonda, kui seda teeks
   direktiiv, mis nõuaks riigi õigusaktide kohandamist nimetatud dokumendis kehtestatud
   standarditele. See normitehnika tagab tegelikult minimaalse tõhususe seoses vaidlustamata
   nõuete tagasinõudmisega, kuid võimaldab liikmesriikidel, kes on töötanud välja paremini
   toimiva riigisisese süsteemi, seda säilitada. Lõpuks jääb võlausaldajate otsustada, millist
   menetlust nad peavad kas paremini toimivaks või sobivamaks seoses ligipääsetavusega,
   kusjuures viimane kriteerium omab tähtsust ettevõtjatele, kes tegutsevad mitmetes
   liikmesriikides ja kes säästavad end Euroopa ühtse maksekorraldusmenetluse abil vajadusest
   tutvuda iga riigi menetlusõigusega. Lõpuks tuleb meeles pidada, et maksekorraldusmenetlus
   on oma määratluse poolest eriti sobiv subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete
   järgimiseks, kuivõrd seda tüüpi menetlus ei ole lahutamatult seotud teiste eeskirjadega, mis
   reguleerivad tsiviilmenetlust, vaid on pigem eraldiseisev peatükk. Ainult kostja vastuseisu
   poolt esilekutsutud maksekorraldusmenetluse lõppemine käivitab ülemineku tavalisele
   tsiviilkohtumenetlusele.     Seetõttu      ei   hõlma     Euroopa   maksekorraldusmenetluse
   kasutuselevõtmine vajadust riikliku menetlusõiguse täiendavaks lähendamiseks ning hoiab
   vahelesegamise siseriikliku õiguse valdkonda absoluutselt minimaalsel tasemel.
   3.        MÄRKUSED KONKREETSETE ARTIKLITE KOHTA
                                      Artikkel 1 – reguleerimisala
   Üldine reguleerimisala, mis piirneb tsiviil- ja kaubandusasjadega nagu on esitatud lõikes 1,
   langeb kokku nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse
   ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades.
ET                                                  8                                             ET
 ---pagebreak---    Lõikega 2 välistatakse teatud tüüpi tsiviil- ja kaubandusasjade käsitlemine. Varaga seotud
   õigused, mis tekivad abielusuhtest ja sellega võrdsustatud suhtest (näiteks registreeritud
   kooselu), on välja jäetud, kuna väga sageli on kohtud perekonnaõiguse asjades sunnitud
   uurima asjaolusid omal algatusel ja seetõttu ei saa nad jääda rahule kostja vastuväidete
   puudumisega nõude esitaja väidetele. Sarnaselt määrusele 44/2001 ei kuulu maksejõuetuse ja
   sotsiaalkindlustusega seotud küsimused taotluse reguleerimisalasse. Lisaks nimetatud
   küsimustele ei ole komisjon kindlaks määranud taotluse reguleerimisalast muude nõuete
   väljajätmise põhjuseid. Asja kuulumine erikohtute või vahekohtute (nt töökohtud töösuhtest
   tulenevate nõuete lahendamiseks) pädevusse tavaliste tsiviilkohtute asemel ei anna veenvat
   alust maksekorraldusmenetluse kasutamatajätmiseks. Mis tahes muu menetluse kohaldatavuse
   piirang, mis on seotud nõude olemuse või õigusliku alusega, ei ole kohustavatel põhjustel
   õigustatud. Vastupidi, iga selline piirang toob paratamatult kaasa keerulised probleemid
   seoses sobivate ja vastuvõetamatute nõuete eristamisega. Lõpuks, vastavalt valdavale
   enamikule rohelise raamatu kohta esitatud kommentaaridele, ei juurutata kõnealuse
   ettepanekuga ülemmäära maksekorraldusmenetluse nõudele (kuna see, kas nõue on
   vaidlustatud või vaidlustamata, ei ole mitte mingil moel seotud kõnealuse nõude väärtusega),
   mis seaks piirangud menetluse kasutamisel summade tagasinõudmisel allpool teatud väärtust.
   Kui mõnede eelduste kohaselt tõuseb menetlemise tõenäosus seoses nõutava summa
   suurenemisega, ei õigusta see ülemmäära kehtestamist, kuna see jääb võlausaldaja otsustada,
   kas ta hindab vastuväidete esitamata jätmist piisavalt tõenäoliseks, et tasuks kasutada
   maksekorraldusmenetlust. Kui see nii ei ole, algatab ta kohe tavamenetluse.
   Lahknevust kõnealuse ettepaneku rakendusalast väljaarvatavate küsimuste nimekirja ja
   määruse nr 44/2001 paralleelsete sätete vahel selgitatakse asjaoluga, et nad reguleerivad
   erinevaid küsimusi, mis vajavad sisuliselt erinevat lähenemist ja vaatenurka. Käesolev eelnõu
   keskendub menetluse eeskirjadele ja nõuetele seoses täitmisele pööratava otsuse tegemisega
   ja ei käsitle ühtegi küsimust, mida reguleeritakse määrusega nr 44/2001. Eelnõu ei käsitle
   rahvusvahelise jurisdiktsiooni küsimusi seoses maksenõudemenetlusega, kuna määrus nr
   44/2001 kehtestab õiglase tasakaalu hageja ja kostja huvide vahel nii, et ei leidu mingit
   õigustust nendest eeskirjadest loobumiseks ning erikorra kehtestamiseks seoses Euroopa
   maksekorralduse jurisdiktsiooniga. Tunnustamise ja jõustamise küsimused liikmesriigis, mis
   ei ole maksekorralduse väljastanud kohtu asukohaks, on eranditult määruse 44/2001
   reguleerimisala ja alates jõustumisest ka tulevase määruse reguleerimisala, millega luuakse
   Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta. Seetõttu on enesestmõistetav, et
   kaalutlused, mis on aluseks teatud tüüpi nõuete või menetluse väljaarvamiseks, mis ei saa
   hõlmata rahaliste võlgadega seotud küsimusi määruse nr 44/2001 reguleerimisalas, on
   käesoleva ettepaneku kontekstis kohatud või isegi absurdsed.
                           Artikkel 2 – Euroopa maksekorraldusmenetlus
   Lõige 1 piirab Euroopa maksekorraldusmenetluse kohaldatavuse tagasinõutavate ja
   maksmisele kuuluvate rahaliste nõuete korral. Seetõttu ei ole see kasutatav rahaliste nõuete
   puhul, mida ei ole võimalik esitada täpse summana (näiteks mittemateriaalse kahju korral) ja
   nõuete korral, mis puudutavad kohustusi tegutseda või hoiduda tegutsemisest, sealhulgas vara
   üleandmine või tagastamine või väljatõstmine. Teoreetiliselt on vaidlustamata nõuete
   määramise aluspõhimõtet võimalik laiendada muudele nõudeliikidele, kui need, mis toovad
   endaga kaasa maksekohustuse, ning mõnede liikmesriikide süsteemid hõlmavadki ka teatud
   mitterahalisi nõudeid. Sellegipoolest on üldine seisukoht, mida kinnitab ka tagasiside
   rohelisele raamatule, et nimetatud muud nõuded, mille osakaal on antud menetluse raames
   käsitletavate juhtumite seas väga väike, alluvad standardiseeritud käsitlemisele igal juhul
ET                                                9                                              ET
 ---pagebreak---    palju halvemini. Tuues ühe näite – ainuüksi nõude formuleerimine järgides täitmisele
   pööramise täpseid nõudmisi, kujutab endast sageli takistust vähemalt õigusalal võhikute puhul
   ning sellele järgneks märkimisväärse hulga taotluste tagasilükkamine just nimetatud põhjusel
   või siis tekib kohtutele ebaproportsionaalselt suur töömaht.
   Lõige 2 kirjeldab Euroopa maksekorraldusmenetluse vabatahtlikku olemust. On täielikult
   võlausaldaja otsustada, kas ta eelistab esitada nõude, mis mahub kõnealuse ettepaneku
   rakendusalasse, taotledes Euroopa maksekorraldust, või kasutab tavapärast menetlust
   vastavalt liikmesriigi õigusaktidele.
                             Artikkel 3 – Euroopa maksekorralduse taotlus
   Selles sättes loetletakse elemente, mida Euroopa maksekorraldus peab sisaldama seoses
   menetluse poolte kindlaksmääramisega ja nõude kirjelduse ja tema põhjendatusega. Enamik
   artiklis leiduvaid punkte räägivad iseenda eest.
   Vajalik on rõhutada, et kõnealune ettepanek ei käsitle dokumentaalsete tõendite esitamist kui
   Euroopa maksekorralduse võimaldamise eeltingimust. Seoses kahe olemasoleva
   maksekorraldusmenetluse mudeli üliolulise omavahelise eristamisega (millele rohelises
   raamatus viidatakse kui koolkonnad „tõendite poolt“ ja „tõendite vastu“) tuli komisjon
   rohelisele raamatule tagasisidena laekunud vastuste analüüsimise valguses järeldusele, et
   nõudmine esitada tõendeid tekitaks olulise riski määruse ühetaolisel kohaldamisel seoses
   küsimusega, milliseid dokumente loetakse nõude puhul rahuldavateks tõenditeks. Lisaks on
   tähtsam see, et arvestada tuleb taotlusega kaasasolevate kirjalike tõendite otstarvet. See on
   toetava materjali pakkumine nõude sisu kokkuvõtvale uurimisele, mis on ette nähtud
   liikmesriigi õigusaktidega „tõenditel“ tugineva menetluse järgimise korral. Kõnealuse
   ettepanekuga ei nähta ette süstemaatilist ja laiaulatuslikku või kokkuvõtvat nõude
   põhjendatuse uurimist.
   Pigem on komisjon proovinud leida lahendust, mis ühendab „tõenditeta“ maksekorralduse
   eelised seoses menetluse lihtsuse ja tõhususega ja kostja õiguste piisava kaitse.
   Viimatinimetatud eesmärgi üks osa on taotlejale vastavalt lõike 2 punktile e esitatav nõue
   mitte esitada, vaid kirjeldada neid tõendeid, millele hageja saaks tugineda tavapärase
   menetluse korral nõude vaidlustamisel. See eeltingimus, mis võimaldab taotlejal viidata
   kõikidele vastuvõetavatele tõendusvahenditele ainult dokumentide asemel, kuid ei kohusta
   teda esitama põhjalikku tõendusmaterjali nimekirja, loob peamiselt vormilised tingimused
   Euroopa maksekorraldusele, mida on lihtne kontrollida.
   Nõude esitaja peab vastavalt lõike 2 punktile d esitama kohtule hagi aluse kirjelduse. See
   õiend saab olla ja peab olema lühike ja lakooniline, kuid selles peab selgitama poolte
   õiguslikku vahekorda, põhjendama konkreetset nõuet ja selle summat ning nõude ja pakutud
   tõendite seost.
   Lõige 3 võimaldab omakäelise allkirja alternatiivina elektroonilist allkirja, kui see on
   vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiivi 1999/93/EÜ
   (elektroonilisi allkirju käsitleva ühenduse raamistiku kohta) artikli 2 lõikele 2 seotud ainuüksi
   allakirjutajaga ning viimast on võimalik selle alusel tuvastada, kui allkiri antakse vahendite
   abil, mis on ainuüksi allakirjutaja käsutuses ja kui see on liidetud nende andmetega millele
   see viitab nii, et kõik hilisemad andmete muudatused on täheldatavad. See säte, mis kordub
ET                                                 10                                                ET
 ---pagebreak---    ettepaneku teistes osades, kajastab üldist kavatsust võimaldada menetluse käigus automaatset
   andmetöötlust ja elektroonilist teabevahetust poolte õiguste piisava kaitse tingimustes.
                     Artikkel 4 – Euroopa maksekorralduse kätteandmise tingimused
   Käesoleva artikli eesmärk on esitada lõikes 1 terviklik ja põhjalik Euroopa maksekorralduse
   väljastamise nõudmiste nimekiri, mille täitmist peab kohus kontrollima taotluse esitamisel.
   Kontroll peab hõlmama, kuid ei saa minna kaugemale, kui
   –          menetluse reguleerimisala, nagu seda on kirjeldatud artiklites 1 ja 2; ning
   –          taotluse vorminõuded, nagu neid on kirjeldatud artiklis 3.
   Lisaks nimetatud teemadele, mida tuleb uurida ex officio, on kostja ülesanne hinnata,
   tuginedes taotluses esitatud teabele, mis võimaldab tal saada selgust tema vastu esitatud
   nõudes ja kaaluda selle sisu, kas ta soovib nõuet vaidlustada või nõustub sellega. Viimasel
   juhul ei ole hilisemalt enam siduvat põhjust taganeda nõude esitajale soodsa otsuse
   tegemisest.
   Lõige 2 võimaldab kohtul olla teatud määral paindlik, ilma et tekiks mingeid kohustusi,
   tagastades taotluse nõude esitajale, et ta saaks kõrvaldada oma nõudes esinevad puudujäägid,
   kui see ei vasta kõikidele artiklis 3 esitatud vorminõuetele ja viga on kergesti parandatav, nt
   kui lihtsalt mõni taotlusvormi lahter on jäänud täitmata. Kõnealuse sätte eesmärk ei ole
   kindlasti takistada kiiret ja tõhusat menetlust. Igal juhul on nõude esitajal taotluse
   tagasilükkamise korral õigus taotleda nõude lahendamist tavamenetlusena vastavalt artiklile 5.
                                   Artikkel 5 – taotluse tagasilükkamine
   Lõike 1 peamine eesmärk on selgitada menetluse lihtsuse ja ühetaolisuse säilitamise huvides
   ning menetluse võimaliku osadeks jagunemise vältimiseks, et artikli 4 tingimustele vastavuse
   küsimuses võib kohus ainult kas menetleda maksenõuet tervikuna või selle täies mahus tagasi
   lükata. Seetõttu tuleb taotlus tervikuna tagasi lükata, kui ta vastab nõuetele ainult osaliselt. Et
   vältida tagasilükkamist, kui see ei ole kohane, on kohtu kasutada võimalus, mida pakub
   artikli 4 lõige 2.
   Kooskõlas        rohelise     raamatu      kommentaaridega       ja   olemasoleva      siseriikliku
   maksekorraldusmenetlusi reguleeriva korraga, sõnastatakse lõikes 3, et taotluse
   tagasilükkamine ei omanda res iudicata jõudu. See menetlus on võlausaldajale, kes eeldab, et
   nõuet ei vaidlustata, ainult vabal valitavaks vahendiks. Kui selline eeldus osutub valeks ja
   kostja esitab vastulause, on üleminek vaidlustamismenetlemisele automaatne. Edaspidi peab
   olema võimalik käsitleda nõuet tavalise tsiviilkohtumenetluse raames, kui taotluse
   menetlemine lõpetatakse lõike 1 alusel põhjustel, mis ei ole üldiselt üldse seotud nõude
   põhjendatusega, vaid vormiliste või menetlust puudutavate asjaoludega, sealhulgas kõnealuse
   menetluse reguleerimisala. Antud võimaluse loogiline järelm on jätkata nõude menetlemist
   ning ei ole vajadust vaidlustada taotluse tagasilükkamist, mis muudaks menetluse mõttetult
   kohmakaks.
ET                                                   11                                                ET
 ---pagebreak---                                     Artikkel 6 – Euroopa makseteatis
   Kõnealune ettepanek esindab “kaheastmelist” maksekorraldusmenetlust, kuna taotluse suhtes
   soodsa otsuse korral kohtu poolt väljastatav dokument ei ole veel maksekorraldus (mille
   täitmisele pööramine sõltub kostja avalduse esitamise aegumisest), vaid makseteatis, mis
   teavitab kostjat nõudest ning samuti tema õigustest ja kohustustest seoses menetlusega,
   sealhulgas ka väljavaatest maksekorralduse täitmisele pööramiseks, kui tal ei õnnestu seda
   vaidlustada. Tuleb pidada silmas, et liikmesriikides, kus kohaldatakse “üheastmelist” mudelit
   on kohtu teine vahelesegamine tavaliselt vältimatu nõudele vastuväite esitamata jätmise
   tõendamiseks ja otsuse täitmisele pööramiseks (formule exécutoire). Kui teine aste, nagu ka
   käesolevas ettepanekus, ei nõua mingit nõude uurimist, vaid maksekorraldus väljastatakse
   automaatselt juhul, kui kostja ei ole avaldust esitanud, on erinevused seoses menetluse
   tõhususega enamasti tähtsusetud. Peamine eelis on eraldi otsuse olemasolu, mida on võimalik
   edasi kaevata (mis ei ole tavapäraselt kättesaadav liikmesriikides, kes on teinud valiku
   “üheastmelise” menetluse kasuks) ning mida komisjon peab vajalikuks Euroopa
   maksekorralduse kontekstis, nagu on selgitatud artikli 11 kommentaarides allpool.
   Euroopa makseteatis on oma sisult identne taotlusvormiga, kuid see sisaldab lisaks nähtavalt
   ning õigusalaste küsimustega mitte kokku puutuvatele isikutele arusaadavas sõnastuses teavet
   kõnealuse dokumendi tähenduse kohta, nagu on kirjeldatud lõigetes 3 ja 4. Tuleks teha
   vajalikud praktilised korraldused, et taotlusel sisalduv teave oleks automaatselt kopeeritav
   makseteatisele ja lõpuks maksekorraldusele. Täiendav teave kostjale peaks võimalike
   menetlust raskendavate vigade vältimiseks olema teatise lahutamatuks osaks ning mitte olema
   esitatud selle lisana.
   Ettepanek ei hõlma mingeid makseteatise kostjale kätteandmise erieeskirju. See on seega
   reguleeritud siseriikliku õigusaktiga ja kui kohaldatav, siis nõukogu 29. mai 2000. aasta
   määrusega (EÜ) nr 1348/2000 tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide
   Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise kohta. Lõikes 2 kirjeldatakse tingimust, et need
   kätteandmise meetodid, mis ei tõenda kättesaamist isiklikult võlgniku poolt, ei ole kõnealuse
   ettepaneku raames sobivad juhul, kui võlgniku aadress on teadmata.
   Kolmenädalane periood nõude vaidlustamiseks on aeg, mida peetakse vajalikuks selle
   kindlaks tegemiseks, kas isik soovib end antud asjas kaitsta liikmesriigi seaduste kohaselt.
   Arvestades kostja õiendi sisseandmise lihtsust vastavalt artiklile 7, peaks ajavahemik olema
   piisav nii piiriülestel kui ka puhtalt riigisisestel juhtumitel.
   Lõige 5 on ette nähtud kindlustamaks, et ükski võlausaldaja ei hoiduks
   maksekorraldusmenetluse kasutamisest (kuigi ta peab seda vajalikuks) kaalutlusel, et tavalise
   tsiviilhagi esitamisel tõkestab nõude piirangustatuut (kui ta ei peata aja arvestamist). See
   muudab makseteatise võrdväärseks kohtukutsega tavalise tsiviilasja menetluse puhul
   asjakohases küsimuses.
                                          Artikkel 7 – kaitseväide
   Vastavalt Euroopa maksekorraldusmenetluse filosoofiale, mis keskendub vaidlustamata
   nõuete kindlaksmääramisele ja täitmisele pööratavate otsuste tegemisele nende suhtes, samal
   ajal hoidudes nõude põhjendatuse uurimisest, viib kõnealune artikkel kaitseväitele esitatavad
   nõudmised hädavajaliku miinimumini. Kostja peab ainult selgesõnaliselt kohtule teatavaks
   tegema ettenähtud aja jooksul ja kirjalikult või teatud tingimustel elektroonses vormis, et ta
ET                                                    12                                          ET
 ---pagebreak---    soovib nõude mistahes tingimustel vaidlustada kas tervikuna või osaliselt. Täiendavaid
   selgitusi ei ole vaja esitada, faktide ja õiguslike argumentide ning tõendite esitamine võib
   jääda järgnevateks tavamenetlusteks. Kostja võib kasutada tüüpvastusvormi, mille ta saab
   koos makseteatisega, kuid ta ei ole kohustatud seda tegema.
                                      Artikkel 8 – kaitseväite toime
   Selles     sättes     kirjeldatakse     asjaolu,    et    kaitseväide    lõpetab    automaatselt
   maksekorraldusmenetluse ja muudab asja tavaliseks tsiviilkohtumenetluseks ilma, et selleks
   oleks vaja esitada mingit spetsiaalset taotlust. See tugineb asjaolul, et reeglina võlausaldajad,
   kes esitavad maksekorraldusmenetluse taotluse, eeldavad nõude vaidlustamata jätmist, kuid
   nad on vajadusel valmis jätkama tavalise kohtumenetlusega. Lõige 1 näeb nõude esitajale
   siiski ette võimaluse näidata taotluses, et ta soovib kohtuvaidluse lõpetada juhul, kui kostja
   esitab kaitseväite. Sellise taotluse võib teha juhul, kui taotleja seisukohast vaadatuna on
   kõnealuse nõude väärtus liiga väike, et õigustada tavamenetlusega kaasnevaid jõupingutusi ja
   kulusid.
   Lõike 2 ülesanne on selgitada tehnilisi küsimusi, kuidas üleminek tavapärasele
   kohtumenetlusele on täpselt reguleeritud seadustega kohtu asukohaks olevas liikmesriigis.
                                  Artikkel 9 – Euroopa maksekorraldus
   Kui kostja on nõudega nõustunud, või tal ei ole õnnestunud seda ettenähtud ajavahemiku
   jooksul vaidlustada kas tervikuna või osaliselt, siis antakse maksekorraldus kätte kohtu
   algatusel, st ilma, et nõude esitaja peaks seda taotlema.
   See säte on oma ülesehituselt sarnane artikliga 6, mis tegeleb makseteatise kätteandmise ja
   kostja teavitamise eeskirjadega, kuigi sedakorda seoses vastulausega, mitte kaitseväitega.
                     Artikkel 10 – Euroopa maksekorralduse täitmisele pööratavus
   Kõnealuses artiklis sätestatakse, et Euroopa maksekorraldus, kui see on kord väljastatud,
   kuulub täitmisele ilma tagatiseta, vaatamata kostjale jäävale võimalusele anda sisse vastulause
   ja võimalusele maksekorralduse tühistamiseks. Asjaolu, et kostja valik on nõude vastu mitte
   protesteerida, olles täielikult teadlik sellise käitumise tagajärgedest, on piisavaks põhjuseks
   prima facie hinnangu andmisel, et nõue on ja jääb vaidlustamata ning kuulub seega
   takistamatult täitmisele.
   Lõikes 2 kajastatakse kõnealuse ettepaneku eesmärki mitte sekkuda liikmesriigi täitmisele
   pööramise õigusaktidesse ning mitte kehtestada spetsiaalselt maksekorraldusmenetluse jaoks
   täielikult välja töötatud eeskirju. Täitmisele pööramise vormiliste eeltingimuste ning
   jõustamise pöördumatuse või piiramise üksikasjad jäetakse siseriikliku õiguse valdkonnaks.
   See hõlmab näiteks vastulause esitamise mõju täitmisele pööramisele.
                         Artikkel 11 – Euroopa maksekorralduse vaidlustamine
   Nõuded maksekorraldusele vastulause esitamisele on samad, mis kaitseväite puhul. Seetõttu
   võib vaadata artikli 7 kommentaare.
ET                                                  13                                               ET
 ---pagebreak---    Komisjon on veendunud, et kõnealuse ettepaneku spetsiifilises kontekstis tuleb kostjale anda
   veel üks võimalus nõude vaidlustamiseks ning saavutada üleminek tavamenetlusele juhul, kui
   tal ei ole õnnestunud oma tahet väljendades kohtuasja vaidlustada, isegi vaatamata sellele, et
   talle on kohtu poolt makseteatises tema õigusi ja kohustusi tutvustatud. Pöördumatu lõppotsus
   oleks ülemäära karm sanktsioon, eriti võrreldes tagaselja tehtud kohtuotsustega, mis
   samasugustes olukordades järgnevad, (s.o juhtumid, kui kostja on ärakuulamiseks välja
   kutsutud ja teda on teavitatud tagajärgedest kohtusse kohtuasja kaitsmisele ilmumata jätmise
   korral, on üldjuhul avatud apellatsiooni või muu õiguskaitsevahendi kasutamisele). Seda
   põhjendust kinnitab täiendavalt ka asjaolu, et vastupidiselt enamiku liikmesriikide
   süsteemidele, mis tunnevad "üheastmelist" maksekorraldusmenetlust ning ei tunnista
   edasikaebamist, ei eelda Euroopa maksekorraldus ühtegi kokkuvõtte läbivaatamist või nõude
   põhjalikku põhjendamist. Selline menetluse lihtsustamine selle tõhususe ja seega nõude
   esitaja huvides õigustab vastukaaluna õiguse kehtestamist õiguskaitsevahendi kasutamiseks.
   Lõikes 4 käsitletakse täiendavat kaitset kostjale, mida komisjon peab eluliselt vajalikuks mis
   tahes konkreetsete eeskirjade puudumisel dokumentide kätteandmise kohta käesoleva
   ettepaneku kontekstis. Määruse üle, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata
   nõuete puhul, läbirääkimiste pidamise käigus peeti hädavajalikuks anda kostjale võimalus
   kohtuotsuse vaidlustamiseks, olenemata üldisest ettenähtud ajavahemikust apellatsiooni
   esitamiseks, kui
   – kasutati kätteandmise meetodit ilma kättesaamise kinnituseta isiku poolt isiklikult ning
       kõnealune dokument ei jõudnud adressaadini sellisel moel, et ta oleks olnud võimeline
       korraldama kaitset; või
   – teda takistasid kohtuasja kaitsmisel vääramatu jõud või erakorralised asjaolud.
   Eespool nimetatud määrust käsitlev eeskiri on üle toodud ja kohandatud käesoleva ettepanku
   kontekstis.
                               Artikkel 12 – vastulause esitamise mõju
   Seoses tavamenetlusele üleminekuga kirjeldab kõnealune artikkel uuesti artiklis 8 sätestatud
   kaitseväite mõju. See ei oma mõju tavamenetlusele ülemineku korral, kui kostja varem või
   hiljem menetluse käigus nõude vaidlustab. Erinevus makseteatise ja maksekorralduse staatuse
   vahel seisneb viimatinimetatud dokumendi täitmisele pööratavuses. Täitmisele pööratavusega
   seotud küsimused on reguleeritud artikliga 10.
   Lõikes 3 selgitatakse, et kaitseväidet, mis jõuab kohtu kätte hilinenult peale seda, kui kohus
   on juba maksekorralduse väljastanud, kuid enne ajavahemiku möödumist, mis on ette nähtud
   vastulause esitamiseks, tuleb seda käsitleda vastulausena, kuna selles väljendatakse selgelt
   tahet end kohtuasjas kaitsta.
                                   Artikkel 13 – õiguslik esindatus
   Käesoleva ettepaneku eesmärgi valguses, mis on varustada võlausaldajad lihtsa ja tõhusa
   mehhanismiga vaidlustamata nõuete tagasinõudmisel, oleks vastuoluline muuta selle
   menetluse kasutamine sõltuvaks esindamisest advokaadi poolt. Esiteks on maksekorralduse
   taotlusele esitatavad nõudmised ja veelgi enam nõude vaidlustamisele esitatavad nõudmised
   piisavalt selged, et ei tekiks vajadust õigusala ekspertide järele. Teiseks tõstab õiguslik
ET                                                14                                              ET
 ---pagebreak---    esindamine paratamatult menetluse kulusid. Kutselise õigusabi poole pöördumine jääb
   mõistagi võimaluseks neile, kes peavad seda kasulikuks, kuid seda ei peaks muutma
   kohustuslikuks. Nagu on kirjeldatud selgitavalt lõikes 2, hõlmab kõnealune säte ainult
   maksekorraldusmenetlust ennast, mitte kaitseväite või vastulause sisseandmise korral sellele
   järgnevat tavalist tsiviilkohtumenetlust.
                                            Artikkel 14 – kulud
   Võlausaldajaid võib veenda loobumast seda menetlust kasutamast, kui kostja vastulause
   korral tekib risk, et kohtukulud kujunevad suuremaks, kui nad oleksid kohe tavalise
   tsiviilmenetluse kasuks otsustades. Samuti ei tundu olevat õigustaud kehtestada kõrgemaid
   kohtukulusid kostjale põhjusel, et nõude esitaja otsustas esmalt proovida, kuigi edutult, jõuda
   kohtuotsuseni lihtsustatud menetluse abil.
   Artikkel kehtestab põhimõttelise eelneva maksekorraldusmenetluse sõltumatuse kohtukulude
   kogusummast tavalise tsiviilkohtumenetluse korral, kuid jätab liikmesriigi otsustada, kuidas
   saavutada kooskõla selle põhimõttega. Üks kujutletav lahendus võiks olla tasude määramine,
   kui üldse, maksekorraldusmenetluste puhul, millele järgneb tavamenetlus.
                          Artikkel 15 – sõltuvus siseriiklikust menetlusõigusest
   Mitmetes käesoleva ettepaneku artiklites viidatakse menetluse konkreetsete aspektide puhul
   siseriiklikule õigusele. Et vältida mis tahes võimalikke arusaamatusi, kehtestatakse
   kõnealuses sättes selgelt, et kõiki menetlusega seotud küsimusi, mida käesolevas ettepanekus
   ei käsitleta ja mille puhul siseriikliku õiguse kohaldamine ei ole selgesõnaliselt ette nähtud,
   reguleeritakse selle liikmesriigi õigusaktidega, kus maksekorralduse menetlemine aset leiab.
                               Artikkel 16 – teave pädevate kohtute kohta
   Kõnealuse sätte eesmärk on tõhustada juurdepääsu teabele kohtute kohta, kuhu kodanikud
   peavad Euroopa maksekorralduse taotluse esitama. Liikmesriigid peaksid komisjonile teada
   andma, mis astme kohtud omavad jurisdiktsiooni kõnealuse menetluse korral, st näitama ära
   madalama või kõrgema astme kohtud neis liikmesriikides, kus kohtuid selliselt eristatakse.
   Mõnedes liikmesriikides võib osutuda vajalikuks koostada nimekiri rohkem kui ühe
   kategooria kohtutest, muuhulgas juhul, kui teatud nõuetega tegelevad spetsialiseerunud
   vahekohtud (nt töökohtud töösuhtest tulenevate nõuete lahendamiseks). On võimalus ka
   näidata ära, kas piirkondliku jurisdiktsiooni üldeeskirjad on kohaldatavad kõnealuse
   menetluse suhtes (neid eeskirju üksikasjalikult selgitamata) või kas on sätestatud erieeskirju,
   mis reguleerivad kohtu ainupädevust kostja alalises elukohas või jurisdiktsiooni koondumist
   ühe kohtusse või mõnedesse kohtutesse.
   Komisjon avalikustab selle teabe kõige sobivamas vormis (kaasaarvatud avaldamine
   Internetis) tõenäoliselt Euroopa tsiviilasjade atlase koostamise käimasoleva projekti raames,
   mis on andmebaas eesmärgiga pakkuda kasutajasõbralikku juurdepääsu kõikides Euroopa
   Liidu ametlikes keeltes.
ET                                                   15                                            ET
 ---pagebreak---                           Artiklid 17 ja 18 – rakenduseeskirjad ja komitee
   Artiklis 18 viidatakse määruses nr 44/2001 ette nähtud nõuandvale komiteele, mis vajadusel
   osutab Euroopa Komisjonile rakenduslikku abi vastavalt artiklile 17, nimelt esitatud
   tüüpvormide ajakohastamisel või neisse tehniliste muudatuste sisseviimisel. Komitee
   kutsutakse kokku ainult vajadusel selliste muudatuste järele.
ET                                                16                                          ET
 ---pagebreak---                                                         2004/0055(COD)
                                              Ettepanek
                       EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
                          millega luuakse Euroopa maksekorraldusmenetlus
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,11
   võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,12
   tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras13
   ning arvestades järgmist:
   (1)     ühendus on seadnud eesmärgiks säilitada ning arendada vabadusel, turvalisusel ja
           õiglusel rajanevat ala, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Sellise ala loomiseks
           peab ühendus muu hulgas tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas vastu
           võtma siseturu nõuetekohaseks toimimiseks vajalikud meetmed.
   (2)     Euroopa Ülemkogu Tampere istungil 15. ja 16. oktoobril 1999. aastal kutsuti nõukogu
           ja komisjoni üles valmistama ette uut õigusakti küsimustes, mis mõjutavad ladusat
           õigusalast koostööd ja tõhusamat juurdepääsu õiguskaitsele ning viitas sellega seoses
           konkreetselt rahalistele maksekorraldustele.
   (3)     30. novembril 2000. aastal võttis nõukogu vastu komisjoni ja nõukogu ühisprogrammi,
           mis käsitleb meetmeid tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste vastastikuse
           tunnustamise põhimõtte rakendamiseks.14 Programm kavandab võimaluse konkreetse,
           ühetaolise ja ühtlustatud menetluse rakendamiseks kohtuotsuste tegemisel ühenduse
           raames konkreetsetes valdkondades, sealhulgas vaidlustamata nõuded.
   (4)     20. detsembril 2002. aastal võttis komisjon vastu rohelise raamatu Euroopa
           maksekorraldusmenetluse ja meetmete kohta, mis lihtsustavad ja kiirendavad
           kohtuvaidlusi seoses väikeste nõuetega. Roheline raamat käivitas konsultatsioonid
           ühetaolise ja ühtlustatud vaidlustamata nõuete tagasinõudmise Euroopa menetluse
           võimalike eesmärkide kohta.
   11
           ELT C , , lk .
   12
           ELT C , , lk .
   13
           ELT C , , lk .
   14
           EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1.
ET                                                17                                             ET
 ---pagebreak---    (5)  Tõrgeteta ja tõhus maksmata võlgade tagasinõudmine, mille puhul ei esine
        vastuolusid, on üliolulise tähtsusega Euroopa Liidu ettevõtjate jaoks, kuna maksete
        hilinemine on peamine maksejõuetuse põhjus, ohustades ettevõtte ellujäämist (eriti
        väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul) ja tekitades suurearvulise töökohtade
        kaotamise.
   (6)  Samal ajal kui liikmesriigid tegelevad vaidlustamata nõuete massilise tagasinõudmise
        küsimusega, enamik neist kavandades lihtsustatud maksekorraldusmenetlust, erinevad
        nende nii siseriikliku õiguse sisu ja kohaliku menetluse toimimine oluliselt. Lisaks on
        olemasolevad menetlused sageli kas vastuvõetamatud või rakendamatud piiriüleste
        juhtumite korral.
   (7)  Tulemusena tekivad takistused tõhusa õiguskaitse saamisel (eriti piiriüleste juhtumite
        korral) ja konkurentsimoonutused siseturul, mis on põhjustatud võlausaldajatele
        pakutava menetluse vahendite kattumatusest erinevates liikmesriikides. See tekitab
        vajaduse ühenduse seadusandluse järele, mis tagab võlausaldajatele ja võlgnikele
        võrdsed võimalused kogu Euroopa Liidu tasemel.
   (8)  Euroopa maksekorraldusmenetlus ei peaks asendama ega ühtlustama olemasolevaid
        mehhanisme vaidlustamata nõuete sissenõudmisel vastavalt siseriiklikele seadustele,
        vaid looma täiendava võimaluse võlausaldaja jaoks, kellel on vaba voli kasutada ka
        siseriikliku õiguse raames pakutavat menetlust.
   (9)  Euroopa maksekorraldusmenetlus peaks olema kättesaadav kõikide rahaliste
        lepinguliste või mittelepinguliste tsiviilnõuete korral (erandiga seoses
        omandiõigusega), mis tulenevad abielusuhetest ja samalaadsetest suhetest, kus isegi
        vastulausete puudumisel ei saa kohtud toetuda hageja väidetele, vaid peavad uurima
        tehiolusid omal algatusel. Menetlust ei tohiks piirata nõuetele kehtestatava
        alampiiriga. Menetlust ei tohiks kohaldada siiski nõuete suhtes, mille maksetähtaeg ei
        ole taotluse esitamise hetkel veel saabunud ning konkreetselt tulevaste perioodiliste
        maksete korral.
   (10) Menetlus peaks kohtu ja poolte vahelises teabevahetuses tuginema võimalikult suures
        ulatuses tüüpvormide kasutamisele, et tõhustada haldamist ja võimaldada automaatset
        andmetöötlust.
   (11) Euroopa maksekorralduse taotluses on nõude esitaja kohustatud esitama teavet, mis on
        nõude selge määratlemise ja põhjendatuse jaoks piisav, et asetada kostja olukorda, kus
        ta saab teha teabele tugineva otsuse nõude vaidlustamise või vaidlustamata jätmise
        kohta. Selles kontekstis peaks olema nõude esitaja kohustuseks viidata mõnedele
        tõenditele (ilma tegelikke dokumentaalseid tõendeid kohtule esitamata), millele ta saab
        toetuda oma väidete õigsuse tõendamisel.
   (12) Kohus peaks väljastama Euroopa makseteatise pärast seda, kui ta on uurinud vastavust
        käesolevas määruses kirjeldatud vorminõuetele. Ta peaks hoiduma hinnangu
        andmisest käsitletava nõude sisu kohta.
   (13) Euroopa makseteatises peaks teavitama kostjat tema valikutest kas maksta võlgnetav
        summa nõude esitajale või esitada kolme nädala jooksul kaitseväide, kui ta soovib
        nõuet vaidlustada. Lisaks täielikule teabele hageja poolt esitatud nõude kohta peaks
ET                                              18                                              ET
 ---pagebreak---         kostjat nõustama ka seoses teatise õigusliku iseloomuga, eriti just nõude vaidlustamata
        jätmise tagajärgedega.
   (14) Kaitseväide, mis on esitatud ettenähtud ajavahemiku jooksul, peaks lõpetama Euroopa
        maksekorraldusmenetluse ja viima automaatse ülemineku juurde tavaliseks
        tsiviilkohtumenetluseks juhul, kui hageja ei ole selgesõnaliselt taotlenud sellisel juhul
        menetluse lõpetamist.
   (15) Euroopa maksekorraldus, mis väljastatakse kostja vastulause puudumisel, peaks olema
        kostja suhtes kohe täitmisele pööratav. See peaks olema sõltuv vastulausest, mille
        tagajärjed peaksid sisuliselt kattuma kaitseväite omadega. Vastulause esitamata
        jätmisel peaks maksekorraldusel olema samaväärne toime lõpliku kohtuotsusega, mis
        tehakse tavalise tsiviilmenetluse käigus.
   (16) Käesolev määrus ei mõjuta nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr
        44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades)15
        rakendamist või nõukogu 29. mai 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1348/2000 (tsiviil- ja
        kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides
        kätteandmise kohta)16 rakendamist.
   (17) Kuna käesoleva määruse eesmärgid, nimelt kehtestada ühetaoline kiire ja tõhus
        mehhanism vaidlustamata rahaliste nõuete tagasinõudmiseks kogu Euroopa Liidus, ei
        ole piisavalt võimalik täita liikmesriikide poolt ning seetõttu, tulenevalt määruse
        ulatusest ja mõjust, on neid võimalik paremini täita ühenduse tasandil, võib ühendus
        võtta meetmeid vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele, nagu see on sätestatud EÜ
        asutamislepingu artiklis 5. Vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele, mis on sätestatud
        samas artiklis, piirdub käesolev määrus üksnes nende eesmärkide saavutamiseks
        vajalikuga; konkreetselt on määruse sekkumine seoses siseriikliku menetlusõigusega
        minimaalne, kuna sellega ei tõrjuta siseriiklikke lihtsustatud menetlusi välja, vaid
        antakse täiendav võimalus.
   (18) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni iseäranis Euroopa Liidu
        põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest kui ühenduse õiguse üldpõhimõtetest.
        Konkreetselt pööratakse tähelepanu harta artiklis 47 sätestatud õiglase kohtumõistmise
        põhimõtte täielikule järgimisele.
   (19) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt
        nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni
        rakendusvolituste kasutamise menetlused.17
   (20) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud
        Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei
        osale Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel ning seetõttu ei ole
        see määrus Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ja seda ei kohaldata nende
        suhtes.]/[Ühendkuningriik ja Iirimaa on Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse
        asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli
   15
        EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.
   16
        EÜT L 160, 30.6.2000, lk 37.
   17
        EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
ET                                             19                                                 ET
 ---pagebreak---         artikli 3 kohaselt teatanud soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ning
        kohaldamisel].
   (21) Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani
        seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva
        määruse vastuvõtmisel ning seega ei ole see määrus Taani suhtes siduv ja Taanis seda
        ei kohaldata.
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
                                            Artikkel 1
                                         Reguleerimisala
   1.     Käesolevat määrust kohaldatakse tsiviil- ja kaubandusasjade suhtes igat liiki
          kohtutes. Eelkõige ei kohaldata seda maksu-, tolli- ja haldusasjade suhtes.
   2.     Euroopa maksekorraldusmenetlust ei kohaldata:
          a)    abielusuhtest või samalaadsest suhtest tulenevate varaliste õiguste suhtes;
          b)    pankrotimenetluste, maksejõuetute äriühingute või teiste juriidiliste isikute
                likvideerimismenetluste, kohtumenetluse, kompromissi tegemise ja muude
                selliste menetluste suhtes;
          c)    sotsiaalkindlustuse suhtes.
   3.     Käesolevas määruses hõlmab           mõiste    „kohus“    ka   „Rootsi    täitevametit“
          (kronofogdemyndighet).
   4.     Käesolevas määruses hõlmab mõiste “liikmesriigid” kõiki liikmesriike, välja arvatud
          Taani. [Ühendkuningriik, Iirimaa]
                                            Artikkel 2
                                Euroopa maksekorraldusmenetlus
   1.     Euroopa      maksekorraldus      kehtestatakse   vaidlustamata      rahaliste    nõuete
          tagasinõudmiseks seoses konkreetsete summadega, mis on tasumata Euroopa
          maksekorralduse taotluse esitamise hetkel.
   2.     Võlausaldajal ei ole keelatud esitada nõuet lõikes 1 toodud tingimustel, kasutades
          mõnda teist menetlust, mis on kättesaadav liikmesriigi seaduste kohaselt, näiteks
          tava- või lihtmenetlust.
ET                                              20                                                ET
 ---pagebreak---                                          Artikkel 3
                              Euroopa maksekorralduse taotlus
   1. Euroopa maksekorralduse taotlus esitatakse kasutades lisas 1 toodud tüüpvormi.
   2. Taotluses märgitakse:
      a)     poolte nimed ja aadressid ja kohus, kellele taotlus esitatakse,
      b)     nõude suurus;
      c)     kui nõue sisaldab intresse, lisatakse intressimäär ja ajavahemik, mille ulatuses
             intresse nõutakse juhul, kui seadusega ettenähtud intresse ei lisata põhinõudele
             liikmesriigi seaduste kohaselt, kus taotlus esitatakse;
      d)     hagi alus, sealhulgas lühike asjaolude kirjeldus, mis on abiks nõude ja vajaduse
             korral nõutavate intresside põhjendamisel;
      e)     vähemalt ühe tõendusmaterjali lühikirjeldus, mida võib esitada tavalise
             tsiviilkohtumenetluse käigus nõude toetuseks.
   3. Taotlus tuleb allkirjastada nõude esitaja või tema esindaja poolt käsitsi või täiustatud
      elektroonilise allkirja abil elektrooniliste allkirjadega seotud ühenduse
      üldraamistikku käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta
      direktiivi 1999/93/EÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses.
                                         Artikkel 4
                     Euroopa maksekorralduse kätteandmise tingimused
   1. Kohus, mille poole taotlusega on pöördutud, uurib kas artiklite 1, 2 ja 3 tingimused
      on täidetud.
   2. Kui kohus kaalub taotluse tagasilükkamist artikli 3 tingimuste täitmatajätmise tõttu,
      võib ta anda nõude esitajale võimaluse oma taotlust täiendada või parandada.
                                         Artikkel 5
                                  Taotluse tagasilükkamine
   1. Kohus lükkab taotluse tervikuna tagasi, kui kõnealuse nõude või selle osade puhul ei
      ole täidetud artikli 4 tingimusi.
   2. Euroopa maksekorralduse taotluse tagasilükkamine ei kuulu edasikaebamisele.
   3. Tagasilükkamine ei takista nõude esitajal algatada seoses sama nõudega tavalist
      kohtumenetlust.
ET                                           21                                                ET
 ---pagebreak---                                          Artikkel 6
                                   Euroopa makseteatis
   1. Kui artikli 4 nõuded on täidetud, annab kohus välja Euroopa makseteatise, kasutades
      selleks lisas 2 toodud tüüpvormi.
   2. Euroopa makseteatis antakse kostjale kätte. Kätteandmise meetod, mille puhul
      puudub kostja isiklik kättesaamise kinnitus, ei ole vastuvõetav juhul, kui kostja
      aadress ei ole kindlalt teada.
   3. Teatises teavitatakse kostjat tema valikutest
      a)    tasuda nõutav summa, sealhulgas intress ja nõutavad kulud nõude esitajale ja
            esitada selle kohta õiend; või
      b)    esitada kaitseväide kas nõude või selle osade vastu,
      mis peab jõudma kohtuni kolme nädala jooksul alates Euroopa makseteatise
      kätteandmisest kostjale vastavalt liikmesriigi õigusele, kus dokument kätte antakse.
   4. Teatises teavitatakse kostjat, et
      a)    kohus ei ole enne teatise väljastamist nõude põhjendatust uurinud;
      b)    kohus väljastab täitmisele pööratava otsuse vaatamata sellele, kas ta on saanud
            kaitseväite või õiendi, mis teavitab kohust nõude täitmisest kostja poolt lõikes
            3 kehtestatud ajavahemiku jooksul.
   5. Aegumistähtaja katkemise küsimuses loetakse Euroopa makseteatist samaväärseks
      tavalise tsiviilkohtumenetluse puhul kasutatava kohtukutsega.
                                         Artikkel 7
                                        Kaitseväide
   1. Kostja võib esitada kaitseväite, kasutades selleks kas vastuse tüüpvormi, mis on
      toodud lisas 2 ja mis antakse talle üle koos teatisega või teha seda muul moel.
   2. Kostja peab selgelt näitama oma väites, et ta vaidlustab kõnealuse nõude tervikuna
      või osaliselt. Ta ei pea nõude vaidlustamist põhjendama.
   3. Kaitseväide tuleb allkirjastada kostja või tema esindaja poolt käsitsi või täiustatud
      elektroonilise allkirja abil elektrooniliste allkirjadega seotud ühenduse
      üldraamistikku käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta
      direktiivi 1999/93/EÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses.
ET                                           22                                              ET
 ---pagebreak---                                          Artikkel 8
                                     Kaitseväite toime
   1. Kui kaitseväide esitatakse artikli 6 lõikes 3 ettenähtud ajavahemiku jooksul, jätkub
      menetlus vastavalt tavalise kohtumenetluse eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui
      hageja on oma taotluses selgesõnaliselt taotlenud sellisel juhul menetlus lõpetada.
   2. Üleminekut tavaliseks menetluseks lõikes 1 toodud tingimustel reguleeritakse selle
      liikmesriigi õigusega, kus Euroopa maksekorralduse teatis väljastati.
                                         Artikkel 9
                                 Euroopa maksekorraldus
   1. Kaitseväite või teatise puudumisel, mis teavitab makse teostamisest artikli 6 lõikes 3
      ette nähtud ajavahemiku jooksul, väljastab kohus omal algatusel Euroopa
      maksekorralduse, kasutades selleks lisas 3 toodud tüüpvormi.
   2. Euroopa maksekorraldus antakse kostjale kätte. Kätteandmise meetod, mille puhul
      puudub kostja isiklik kättesaamise kinnitus, ei ole vastuvõetav juhul, kui kostja
      aadress ei ole kindlalt teada.
   3. Euroopa maksekorralduses teavitatakse kostjat sellest, et ta võib esitada vastulause
      seoses Euroopa maksekorraldusega, mis peab jõudma korralduse väljastanud kohtuni
      kolme nädala jooksul, alates isikule Euroopa maksekorralduse kätteandmisest
      vastavalt liikmesriigi õigusele, kus dokument on kätte antud.
                                        Artikkel 10
                     Euroopa maksekorralduse täitmisele pööratavus
   1. Euroopa maksekorraldus on täitmisele pööratav ilma tagava tingimuseta.
   2. Ilma et see piiraks lõikes 1 sätestatut, reguleerib täitmisele pööramise tingimusi ning
      selle pöördumatust või piiramist liikmesriigi seadus, kus korraldus on väljastatud,
      seda eriti vastulause esitamise korral vastavalt artiklile 11.
                                        Artikkel 11
                         Euroopa maksekorralduse vaidlustamine
   1. Kostja võib seoses Euroopa maksekorraldusega esitada kaitseväite kasutades selleks
      vastuse tüüpvormi, mis on toodud lisas 3 ja mis antakse talle üle koos Euroopa
      maksekorraldusega või teha seda muul moel.
ET                                           23                                               ET
 ---pagebreak---    2. Kostja peab oma vastulauses selgelt näitama, kas ta vaidlustab kõnealuse nõude
      tervikuna või osaliselt; viimatinimetatud juhul peab ta näitama, mis osas ta nõude
      vaidlustab. Ta ei pea nõude vaidlustamist põhjendama.
   3. Vastuväide tuleb allkirjastada kostja või tema esindaja poolt käsitsi või täiustatud
      elektroonilise allkirja abil elektrooniliste allkirjadega seotud ühenduse
      üldraamistikku käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta
      direktiivi 1999/93/EÜ artikli 2 lõike 2 tähenduses.
   4. Pärast artikli 9 lõikes 3 ette nähtud ajavahemiku möödumist peab võlgnik
      liikmesriigi seaduste kohaselt, kus maksekorraldus on väljastatud ja sellest
      komisjonile teatatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu ------- määruse ----/--
      /EÜ artiklile – (19 A), millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete
      puhul, taotlema maksekorralduse läbivaatamist, kui
      a)     i)      maksekorraldus anti kätte meetodil, mille puhul ei saa tõendada
             kättesaamist isiklikult ja
             ii)     dokumenti ei antud kätte piisavalt aegsasti või sellisel moel, et isikul
             oleks võimalik korraldada kaitset, ilma et temapoolset rikkumist oleks
             esinenud,
      või
      b)     võlgnik ei saanud nõuet vaidlustada vääramatu jõu või erakorraliste asjaolude
      tõttu, ilma et temapoolset rikkumist oleks esinenud,
             tingimusel et ta tegutseb mõlemal juhul viivitamatult.
                                         Artikkel 12
                                 Vastulause esitamise mõju
   1. Kui vastulause esitatakse artikli 9 lõikes 3 ettenähtud ajavahemiku jooksul, jätkub
      menetlus vastavalt tavalise kohtumenetluse eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui
      nõude esitaja on oma taotluses selgesõnaliselt taotlenud sellisel juhul menetlus
      lõpetada.
   2. Üleminekut tavaliseks menetluseks lõike 1 toodud tingimustel reguleerib liikmesriigi
      õigus, kus Euroopa maksekorraldus väljastati.
   3. Kaitseväite esitamisel pärast artikli 6 lõikes 3 ette nähtud ajavahemikku, kuid artikli
      9 lõikes 3 ettenähtud ajavahemikus on sama toime, kui vastulause esitamisel.
                                         Artikkel 13
                                      Õiguslik esindatus
   1. Esindatus advokaadi või mõne muu juristi poolt ei ole kohustuslik
ET                                            24                                              ET
 ---pagebreak---              a)     nõude esitajale Euroopa maksekorraldusmenetluse taotlemisel
             b)    kostjale    kaitseväite    või     vastulause    esitamisel   seoses  Euroopa
                    maksekorraldusega.
   2.        Õigusliku esindatuse nõuet tavalises tsiviilmenetluses, mis järgneb kaitseväitele või
             vastulausele seoses Euroopa maksekorraldusega, reguleeritakse liikmesriigi
             õigusega, kus menetlus aset leiab.
                                                Artikkel 14
                                                  Kulud
   Euroopa maksekorraldusmenetluse ja sellele kaitseväite või vastulause korral järgneva
   tavalise     tsiviilkohtumenetluse      kombineeritud       kohtukulud     ei   ületa  tavalise
   tsiviilkohtumenetluse kulusid ilma eelneva Euroopa maksekorraldusmenetluseta.
                                                Artikkel 15
                                 Sõltuvus siseriiklikust menetlusõigusest
   Kõiki menetlust puudutavaid küsimusi, mida käesoleva määrusega konkreetselt ei käsitleta,
   reguleeritakse selle liikmesriigi õigusega, kus Euroopa maksekorraldusmenetlus aset leiab.
                                                Artikkel 16
                                      Teave pädevate kohtute kohta
   1.        1. juuliks 2005 teatab iga liikmesriik komisjonile, millised kohtud on pädevad
             väljastama Euroopa maksekorraldusi. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõikidest
             hilisematest muudatustest kõnealuses teabes.
   2.        Komisjon avaldab ja vajadusel ajakohastab liikmesriikide poolt vastavalt lõikele 1
             esitatud teavet.
                                                Artikkel 17
                                           Rakenduseeskirjad
   Lisades toodud tüüpvorme ajakohastatakse või muudetakse vastavalt artiklis 18 kirjeldatud
   nõuandemenetlusele.
ET                                                   25                                            ET
 ---pagebreak---                                                Artikkel 18
                                                 Komitee
   1.       Komisjoni abistab nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklis 75 nimetatud komitee.
   2.       Kui viidatakse käesolevale artiklile, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja
            7, võttes arvesse selle otsuse artiklis 8 sätestatut.
                                               Artikkel 19
                                               Jõustumine
   Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2006.
   Käesolev määrus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt tervikuna siduv ja vahetult
   kohaldatav kõikides liikmesriikides.
   Brüssel,
   Euroopa Parlamendi nimel                       Nõukogu nimel
   president                                      eesistuja
ET                                                  26                                           ET
 ---pagebreak---                                                          LISA 1
                             EUROOPA MAKSEKORRALDUSE TAOTLUS
   1. Kohus
   1.1 Nimetus:
   1.2 Aadress:
   2. Nõude esitaja
   2.1 Nimi:
   2.2 Aadress:
   3. Nõude esitaja esindaja:
   3.1 Nimi:
   3.2 Aadress:
   4. Kostja
   4.1 Nimi:
   4.2 Aadress:
   5. Nõue
   5.1 Võla põhisumma (intresside ja kuludeta):
   5.2 Vääring:       □        euro
                     □       Rootsi kroon
                     □       [Suurbritannia naelsterling]
   6. Intress
   6.1 Intressimäär (nõutakse võla põhisummalt kuni tasumiseni)
   6.1.1      %                                           □
   6.1.2      % üle Euroopa Keskpanga baasintressi        □
   6.1.3      Kohustuslik intressimäär                    □
   6.2 Intress nõutakse sisse:
   7. Kulud (summad samas vääringus, nagu punktis 5.2)
   7.1 Menetlusega seotud kulud
   7.1.1 Taotluse esitamise lõiv:
   7.2.1 Nõude esitaja esindaja tasu:
ET                                                         27   ET
 ---pagebreak---    7.1.3 Muu (selgitada):
   7.2 Kohtuvaidluse eelsed kulud (selgitada):
   7.3 Nõutavad kogukulud:
   8. Nõue on seotud
   8.1 Müügilepinguga                    □                           8.6 Teenuslepinguga – muud      □
   8.2 Rendilepinguga – kinnisasjaga □                               8.7 Laenuga/tagatisega          □
   8.3 Rendilepinguga – vallasasjaga □                               8.8 Kahjuga – liiklusõnnetusega □
   8.4 Kindlustuslepinguga               □                           8.9 Kahjudega – muud            □
   8.5 Teenuslepinguga – elekter,
       gaas, vesi, telefon               □                           8.10 Muud                       □
   9. Peanõude lühike kirjeldus:
   10. Nõutava intressimäära aluse lühike kirjeldus:
   10.1 Kohustuslik intressimäär                                                                     □
   10.2 Poolte vahel kokku lepitud intressimäär                                                      □
   10.3 Nõude esitaja poolt võetud laenu intressimäär, vähemalt peanõudega võrdses summas            □
   10.4 Muu (selgitada):
   11. Rahvusvahelise kohtualluvuse valiku põhjuste lühike kirjeldus, kui kostja alaline asukoht ei ole liikmesriik,
   kelle kohtu poole pöörduti:
   12. Tõendid
   Lühendid:          DT: dokumentaalsed tõendid                     Ü: ütlus          E: ekspertiis
                       V: objekti või tegevuskoha vaatlus            M: muud
            Tõendi liik                  Esitatavate tõendite kirjeldus
   12.1
   12.2
ET                                                           28                                                      ET
 ---pagebreak---    12.3
   13.     Kui kostja annab sisse kaitseväite või vastulause, siis menetlus lõpetatakse       □
           (MEELDETULETUS:                    KUI         EESPOOLTOODUD                 LAHTER  JÄÄB
           MÄRGISTAMATA, JÄRGNEB KAITSEVÄITE VÕI VASTULAUSE ESITAMISE
           KORRAL AUTOMAATSELT TAVALINE TSIVIILKOHTUMENETLUS)
   14. Nõude esitaja/tema esindaja allkiri
ET                                                        29                                         ET
 ---pagebreak---                                               LISA 2
                                  EUROOPA MAKSETEATIS
   Viide:
   1.       Väljastav kohus:
            Aadress:
            Telefon/faks/e-post:
   2.       OLULINE TEADAANNE KOSTJALE:
   Tulenevalt käesolevast teatisest nõuab nõude esitaja teilt allpool nimetatud summa
   tasumist. Teil on võimalus
   –        tasuda kogu allpool nimetatud summa, sealhulgas intress ja nõude esitaja kulud
             ning esitada kohtule makse sooritamise kohta õiend
   –        või juhul, kui te kavatsete nõude vaidlustada, esitada kaitseväide nõude
             väljastanud kohtule
   kolme nädala jooksul alates teile teatise kätteandmisest.
   Ettenähtud ajavahemikust kinnipidamiseks peab kaitseväide või õiend makse
   sooritamise kohta jõudma kohtuni enne tähtaja saabumist.
   Võib kasutada käesolevale teatisele lisatud vastuse tüüpvormi, kuid see ei ole
   kohustuslik.
   Teatise väljastanud kohus ei ole enne teatise väljastamist nõude põhjendatust uurinud.
   Sellest hoolimata väljastatakse teie suhtes täitmisele pööratav Euroopa maksekorraldus
   täiendava kontrolli või teadaandeta, kui õiendit makse sooritamise kohta või
   kaitseväidet ei ole tähtajaks esitatud. Kaitseväide või õiend makse sooritamise kohta on
   ainsad vahendid maksekorralduse väljastamise vältimiseks.
   3. Nõude esitaja
   3.1 Nimi:
   3.2 Aadress:
   4. Nõude esitaja esindaja:
   4.1 Nimi:
   4.2 Aadress:
   5. Kostja
   5.1 Nimi:
ET                                              30                                          ET
 ---pagebreak---    5.2 Aadress:
   6. Nõue
   6.1 Võla põhisumma (intresside ja kuludeta):
   6.2 Vääring:        □       euro
                      □      Rootsi kroon
                      □      [Suurbritannia naelsterling]
   7. Intress
   7.1 Intressimäär (nõutakse võla põhisummalt kuni tasumiseni)
   7.1.1               %                                                □
   7.1.2               % üle Euroopa Keskpanga baasintressi             □
   7.1.3               Kohustuslik intressimäär                         □
   7.2 Intress nõutakse sisse:
   8. Kulud (summad samas vääringus, nagu punktis 6.2)
   8.1 Menetlusega seotud kulud
   8.1.1 Taotluse esitamise lõiv:
   8.1.2. Nõude esitaja esindaja tasu:
   8.1.3 Muu (selgitada):
   8.2 Kohtuvaidluse eelsed kulud (selgitada):
   8.3 Nõutavad kogukulud:
   9. Nõue on seotud
   9.1 Müügilepinguga                    □                      9.6 Teenuslepinguga – muud      □
   9.2 Rendilepinguga – kinnisasjaga □                          9.7 Laenuga/tagatisega          □
   9.3 Rendilepinguga – vallasasjaga □                          9.8 Kahjuga – liiklusõnnetusega □
   9.4 Kindlustuslepinguga               □                      9.9 Kahjudega – muud            □
   9.5 Teenuslepinguga – elekter,
       gaas, vesi, telefon               □                      9.10 Muud                       □
   10. Peanõude lühike kirjeldus:
ET                                                        31                                      ET
 ---pagebreak---    11. Nõutava intressimäära aluse lühike kirjeldus:
   11.1 Kohustuslik intressimäär                                                                     □
   11.2 Poolte vahel kokku lepitud intressimäär                                                      □
   11.3 Nõude esitaja poolt võetud laenu intressimäär, vähemalt peanõudega võrdses summas            □
   11.4 Muu (selgitada):
   12. Rahvusvahelise kohtualluvuse valiku põhjuste lühike kirjeldus, kui kostja alaline asukoht ei ole liikmesriik,
   kelle kohtu poole pöörduti:
   13. Tõendid
   Lühendid:         DT: dokumentaalsed tõendid                    Ü: ütlus        E: ekspertiis
                     V: objekti või tegevuskoha vaatlus            M: muud
            Tõendi liik                Esitatavate tõendite kirjeldus
   13.1
   13.2
   13.3
                                                         …………………. (koht),
                     Kuupäev
                                                         Allkiri ja/või tempel
ET                                                         32                                                        ET
 ---pagebreak---                         EUROOPA MAKSETEATISE VASTUSE VORM
   Viide:
   1.     Euroopa makseteatises esitatud nõue on põhjendatud, ma olen vahepeal sooritanud
          makse                                                               □
   2.     Esitan kaitseväite seoses nõudega tervikuna                         □
   3.     Esitan kaitseväite seoses nõude järgmiste osadega
          3.1     peanõue:                                                    □
          3.2     intress:                                                    □
          3.3     kulud:                                                      □
   4. Kostja/tema esindaja allkiri:
ET                                              33                                        ET
 ---pagebreak---                                                 LISA 3
                                   EUROOPA MAKSEKORRALDUS
   Viide:
   1.       Väljastav kohus:
            Aadress:
            Telefon/faks/e-post:
   2.       OLULINE TEADAANNE KOSTJALE:
   Tulenevalt käesolevast otsusest kohustab kohus teid tasuma kogu allpool nimetatud
   summa, sealhulgas intress ja nõude esitaja kulud. Nõude esitajal on õigus pöörata
   käesolev kohustus täitmisele ilma täiendava teatamiseta.
   Te võite esitada õiendi, mis teavitab kohut makse vahepealsest sooritamisest või
   vaidlustada maksekorralduse, esitades vastulause korralduse väljastanud kohtule kolme
   nädala jooksul alates teile korralduse kätteandmisest.
   Ettenähtud ajavahemikust kinnipidamiseks peab vastulause või õiend makse
   sooritamise kohta jõudma kohtuni enne tähtaja saabumist.
   Võib kasutada käesolevale maksekorraldusele lisatud vastuse tüüpvormi, kuid see ei ole
   kohustuslik.
   Kui õiendit makse sooritamise kohta või vastulauset ei esitata ettenähtud ajavahemiku
   jooksul, omandab Euroopa maksekorraldus lõpliku otsuse jõu ning seda ei ole enam
   võimalik vaidlustada.
   3. Nõude esitaja
   3.1 Nimi:
   3.2 Aadress:
   4. Nõude esitaja esindaja:
   4.1 Nimi:
   4.2 Aadress:
   5. Kostja
   5.1 Nimi:
   5.2 Aadress:
   6. Nõue
   6.1 Võla põhisumma (intresside ja kuludeta):
ET                                                34                                      ET
 ---pagebreak---    6.2 Vääring:        □       euro
                      □      Rootsi kroon
                      □      [Suurbritannia naelsterling]
   7. Intress
   7.1 Intressimäär (nõutakse võla põhisummalt kuni tasumiseni)
   7.1.1               %                                                □
   7.1.2               % üle Euroopa Keskpanga baasintressi             □
   7.1.3               Kohustuslik intressimäär                         □
   7.2 Intress nõutakse sisse:
   8. Kulud (summad samas vääringus, nagu punktis 6.2)
   8.1 Menetlusega seotud kulud
   8.1.1 Taotluse esitamise lõiv:
   8.1.2. Nõude esitaja esindaja tasu:
   8.1.3 Muu (selgitada):
   8.2 Kohtuvaidluse eelsed kulud (selgitada):
   8.3 Nõutavad kogukulud:
   9. Nõue on seotud
   9.1 Müügilepinguga                    □                      9.6 Teenuslepinguga – muud      □
   9.2 Rendilepinguga – kinnisasjaga □                          9.7 Laenuga/tagatisega          □
   9.3 Rendilepinguga – vallasasjaga □                          9.8 Kahjuga – liiklusõnnetusega □
   9.4 Kindlustuslepinguga               □                      9.9 Kahjudega – muud            □
   9.5 Teenuslepinguga – elekter,
   gaas, vesi, telefon                   □                      9.10 Muud                       □
   10. Peanõude lühike kirjeldus:
   11. Nõutava intressimäära aluse lühike kirjeldus:
   11.1 Kohustuslik intressimäär                                                                  □
   11.2 Poolte vahel kokku lepitud intressimäär                                                   □
ET                                                        35                                        ET
 ---pagebreak---    11.3 Nõude esitaja poolt võetud laenu intressimäär, vähemalt peanõudega võrdses summas                     □
   11.4 Muu (selgitada):
   12. Rahvusvahelise kohtualluvuse valiku põhjuste lühike kirjeldus, kui kostja alaline asukoht ei ole liikmesriik,
   kelle kohtu poole pöörduti:
   13. Tõendid
   Lühendid:         DT: dokumentaalsed tõendid          Ü: ütlus           E: ekspertiis
                     V: objekti või tegevuskoha vaatlus M: muud
            Tõendi liik                Esitatavate tõendite kirjeldus
   13.1
   13.2
   13.3
                                                         …………………. (koht),
                     Kuupäev
                                                         Allkiri ja/või tempel
ET                                                         36                                                        ET
 ---pagebreak---                     EUROOPA MAKSEKORRALDUSE VASTUSE VORM
   Viide:
   1.     Euroopa maksekorralduses esitatud nõue on põhjendatud, ma olen vahepeal sooritanud
          makse                                                                 □
   2.     Esitan vastulause seoses nõudega tervikuna                            □
   3.     Esitan vastulause seoses nõude järgmiste osadega
          3.1     peanõue:                                                      □
          3.2     intress:                                                      □
          3.3     kulud:                                                        □
   4. Kostja/tema esindaja allkiri:
ET                                              37                                           ET