title: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta

text:
|

52010PC0526

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 29.9.2010KOM(2010) 526 lõplik2010/0280 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohtaSELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTÜlemaailmse majandus- ja finantskriisi tõttu on ilmnenud, et majandus- ja rahaliidus on vaja majanduspoliitikat rohkem kooskõlastada ning selle järelevalvet tõhustada. Tänu olemasolevatele kooskõlastus- ning järelevalvevahenditele ja -meetoditele suutis EL saada kontrolli alla olukorra, millest ükski liikmesriik üksi ei oleks suutnud välja tulla. ELi institutsioonid ja liikmesriigid reageerisid kiiresti ja jätkavad praegugi koostööd, et taastuda kriisist, mille sarnast meie põlvkond varem ei ole näinud.Hiljutiste kogemuste põhjal võib aga öelda, et praegu kehtiv kooskõlastussüsteem ning olemasolevad järelevalvemenetlused on endiselt lünklikud ja nõrgad. Üldjoontes on jõutud kokkuleppele, et majandus- ja rahaliitu on hädasti vaja tugevdada, et tagada makromajanduse stabiilsus ja riigi rahanduse jätkusuutlikkus, mis on SKP ja tööhõive püsiva kasvu eeltingimused.Kriis pööras täielikult pea peale kuni 2007. aastani valitsenud soodsad majandus- ja finantstingimused ning selgeks sai tõsiasi, et headel aegadel saadud ootamatut lisatulu ei kasutatud piisavalt ära manööverdamisruumi loomiseks selleks puhuks, kui olukord halveneb. Enamikus liikmesriikides on vaja eelarvet märkimisväärselt konsolideerida, et valitsemissektori võlg hakkaks vähenema. Olukorra muudab pakilisemaks asjaolu, et Euroopa riikidele ja nende majandusele avaldab mõju rahvastiku vananemine, mistõttu muutuvad tööjõupakkumine ja valitsemissektori eelarve veelgi problemaatilisemaks. Enamiku riikide peamine ülesanne on vähendada võlga, kuna kõrgemate maksude ja riskipreemiate kaudu avaldab see negatiivset mõju majanduslikele stiimulitele ja majanduskasvule.Eelarvepoliitika kooskõlastamise ja järelevalve põhivahend on stabiilsuse ja kasvu pakt, millega rakendatakse aluslepingus eelarvedistsipliini kohta sätestatut. Kõnealust pakti on vaja tugevdada, et suurendada kokkulepitud ja kooskõlastatud väljumisstrateegia usaldusväärsust ja hoiduda varasemate vigade kordamisest. Nüüd esitatavate ettepanekute kogumiga püütakse tugevdada pakti järgmiselt: i) täpsustatakse selle sätteid kogemuste, ennekõike kriisist saadud kogemuste põhjal; ii) lisatakse tõhusamad jõustamisvahendid; ning iii) lisatakse riikide eelarveraamistikku käsitlevad sätted. Kõnealune ettepanekute kogum on osa ELi 2020. aasta strateegia raames teostatavast majandusliku juhtimise ulatuslikumast reformist ning see hõlmab ettepanekuid selle kohta, kuidas parema järelevalve, sealhulgas häire- ja sanktsioonimehhanismide abil likvideerida makromajanduslik tasakaalunihe. Majanduspoliitika kooskõlastamise eri komponendid, sealhulgas struktuurireformide järelevalve, tuleb integreerida uude järelevalvetsüklisse ehk nn Euroopa poolaastasse, mis tähendab, et ühte liidetakse stabiilsuse ja kasvu paktiga kehtestatud menetlused ning majanduspoliitika üldsuunised, nii et stabiilsus- ja lähenemisprogramme ning liikmesriikide reformikavu hakatakse esitama ühel ajal.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSEDKomisjon esitas praeguste ettepanekute põhieesmärgid kahes teatises: 12. mai 2010. aasta teatises „Majanduspoliitika koordineerimise edendamine” ning 30. juuni 2010. aasta teatises „Majanduspoliitika parem koordineerimine aitab suurendada stabiilsust, elavdada majanduskasvu ja luua enam töökohti – ELi majandusjuhtimise tõhustamise hoovad”. Komisjon soovis ametliku teatisega näidata, et on võtnud oma südameasjaks edendada dialoogi liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja kõigi sidusrühmadega ning samal ajal teha konkreetsed ettepanekud meetmete kohta.2010. aasta juunis jõuti Euroopa Ülemkogul kokkuleppele, et meie majanduspoliitikat on hädasti vaja tõhusamalt kooskõlastada. Kokkulepe sisaldas esimesi suuniseid seoses stabiilsuse ja kasvu paktiga ning eelarve järelevalvega. Eelkõige lepiti Euroopa Ülemkogul kokku järgmises: i) karmistada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku ja paranduslikku osa, sealhulgas sanktsioonidega, ning võtta nõuetekohaselt arvesse euroala liikmesriikide konkreetset olukorda; ii) eelarve järelevalves suurendada märgatavalt võla suuruse ja kujunemisega ning üldise jätkusuutlikkusega seotud küsimuste osatähtsust; iii) tagada, et kõikides liikmesriikides on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga kehtestatud siseriiklikud eelarve-eeskirjad ja keskpika perioodi eelarveraamistik; iv) tagada statistikaandmete kvaliteet.Euroopa Ülemkogu kutsus majandusliku juhtimise töökonda, mida juhib ülemkogu eesistuja ja mis loodi 2010. aasta mais, ning komisjoni üles kiiresti edasi arendama kõnealuseid suuniseid ning need kasutusele võtma. Komisjoni ja töökonna vaheline koostöö oli edukas. Komisjon aitas töökonna tegevusele kaasa eespool nimetatud teatistega ja ühekordsete toetusmeetmetega.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGStabiilsuse ja kasvu pakti õiguslik alus on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 121 ja 126. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab järgmisi õigusakte: nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (ennetuslik osa); nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (paranduslik osa) ning Amsterdamis 17. juunil 1997 kogunenud Euroopa Ülemkogu resolutsioon stabiilsuse ja kasvu pakti kohta. Kõnealuseid määrusi muudeti 2005. aastal määrustega (EÜ) nr 1055/2005 ja (EÜ) nr 1056/2005 ning täiendati nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruandega stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise tõhustamise kohta. Nüüd tehtavate ettepanekute eesmärk on muuta määrusi (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97. Euroopa Parlamendi ja nõukogu uue määruse ettepanekus, mis käsitleb eelarvealase järelevalve tõhusat jõustamist euroalal, on vastavalt aluslepingu artiklile 136 ja artikli 121 lõikele 6 kavandatud täiendavad jõustamisvahendid. Liikmesriikide eelarveraamistiku nõudeid käsitletakse uues nõukogu direktiivis, mis põhineb artikli 126 lõikel 14. Eelkõige püütakse direktiiviga täpsustada liikmesriikide asutuste kohustust järgida aluslepingute protokolli nr 12 artiklis 3 ülemäärase puudujäägi menetluse kohta sätestatut.Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa eesmärk on tagada, et liikmesriigid järgivad ettevaatlikku eelarvepoliitikat, nii et ei oleks vaja vastu võtta karmimaid kooskõlastusmeetmeid, et vältida riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ohtu seadmist, millel võiksid olla negatiivsed tagajärjed kogu majandus- ja rahaliidule. Sellest tulenevalt peavad liikmesriigid esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammi, milles esitatakse kava, kuidas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärgid, mis on kindlaks määratud protsendina SKPst (s.t kohandatuna vastavalt tsükli mõjule, v.a ühekordsed ja ajutised meetmed), oleksid liikmesriigiti erinevad, tasakaalulähedased ning kajastaksid valitsemissektori võlga ja rahvastiku vananemisega seotud kohustusi. Liikmesriikidelt, kes ei ole saavutanud keskpika perioodi eelarve-eesmärke, eeldatakse, et nad liiguvad selles suunas kiirusega 0,5 % SKPst aastas.Keskpika perioodi eelarve-eesmärke ei ole siiski suudetud vajalikul määral saavutada, mistõttu majandussurutis on kahjustanud riikide rahanduse olukorda. Lisaks on ilmnenud, et struktuursusest tegelikult ei piisa riigi eelarvepositsiooni mõõtmiseks, kuna majanduse kohta tsüklis on reaalajas raske hinnata ning kuna ebapiisavalt võetakse arvesse eelarve üle- ja alalaekumisi, mis ei ole otseselt seotud majandustsükliga (eelkõige seoses eluaseme- ja finantsturu suundumustega). Seetõttu ilmnes, et nii mõnegi riigi eelarvepositsioon, mis enne kriisi oli pealtnäha tugev, sõltus kulude rahastamisel üsna palju ootamatutest lisatuludest ning kui sellist lisatulu enam ei saadud, oli tulemuseks eelarvepuudujäägi suurenemine.Nimetatud puudujääkide kõrvaldamiseks tehakse nüüd ettepanek reformida ennetuslikku osa ning samal ajal säilitatakse praegu kehtivad keskpika perioodi eelarve-eesmärgid ja nõue vähendada eelarvepuudujääki igal aastal 0,5 % SKPst kontrollväärtuse suunas. Kõige selle tagamiseks võetakse kasutusele uus ettevaatliku eelarvepoliitika põhimõte. Kõnealune põhimõte tähendab seda, et iga-aastane kulude kasv ei tohiks ületada keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlikku SKP kasvumäära, v.a juhul, kui keskpika perioodi eelarve-eesmärk on märgatavalt ületatud või kui kulude kasv, mis ületab keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatliku kasvumäära, korvatakse suvakohaste meetmetega tulupoolel. Kui aga keskpika perioodi eelarve-eesmärki ei ole saavutatud, peab iga-aastane kulude kasv olema igal juhul väiksem kui keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlik SKP kasv. Põhieesmärk on tagada, et planeerimata lisatulu ei raisataks ära, vaid et seda kasutataks võla vähendamiseks. Kõnealuse uue põhimõttega nähakse ette võrdlusalus, mille abil kontrollida riikide stabiilsus- ja lähenemisprogrammis esitatavaid eelarvekavasid. Peale selle nähakse ette, et kui liikmesriik ei suuda järgida kulude kokkulepitud kasvumäära ega kohaldada kindlaksmääratud tulumeetmeid, võib komisjon esitada talle hoiatuse ning kui olukord püsib või on eriti tõsine, võib nõukogu esitada talle aluslepingu artikli 121 alusel soovituse võtta parandusmeetmeid. Sellist ennetusliku osana esitatavat soovitust toetataks nüüd esimest korda ja üksnes euroala riikide puhul aluslepingu artikli 136 alusel jõustamisvahendiga, milleks on intressi kandev tagatis suuruses 0,2 % SKPst. Intressi kandva tagatise kehtestamiseks võetakse kasutusele nn vastupidise hääletamise menetlus: soovituse esitamise korral tuleb komisjoni ettepaneku alusel maksta kõnealune tagatissumma, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul teinud vastupidist otsust kvalifitseeritud häälteenamusega. Nõukogu võib vähendada tagatissummat üksnes ühehäälselt või komisjoni ettepaneku alusel ja asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotluse korral. Tagatis koos kogunenud intressisummaga tagastatakse siis, kui nõukogu leiab, et tagatise määramise põhjuseks olnud olukorda enam ei ole.Stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osaga püütakse vältida eelarvepoliitikas suuri vigu, mis võiksid seada ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ning potentsiaalselt ohustada majandus- ja rahaliitu. See tähendab, et liikmesriigid peavad hoiduma valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist, mis on kindlaks määratud arvnäitajatega – puudujääk 3 % SKPst ja võlg 60 % SKPst või kummagi piisav vähenemine kõnealuse kontrollväärtuse suunas. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega rakendatakse ülemäärase puudujäägi keeld ja see koosneb etapiviisilistest meetmetest, mis euroala riikide puhul hõlmab võimalike rahaliste sanktsioonide kehtestamist.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust on korrapäraselt kohaldatud kooskõlas asjakohaste sätetega isegi finantskriisi erakorraliste asjaolude korral ja tänu sellele on võimalik eeldada, et olukord lahendatakse. Sellegipoolest on ilmnenud mitmed puudused. Kuigi puudujäägi- ja võlakriteerium on põhimõtteliselt võrdse kaaluga ning kuigi püsivalt suur võlg on väidetavalt palju suurem oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele kui juhuslik suur puudujääk, on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse keskmes peaaegu eranditult olnud tegelikult kontrollväärtus 3 % SKPst ja võlg on seni olnud teisejärgulise tähtsusega. Selle põhjuseks on asjaolu, et puudujäägiga võrreldes ei ole võlg nii üheselt mõistetav, samuti ei ole ühetähenduslikud sellised komponendid nagu võla piisava vähendamise tempo ja valitsuse kontrolli alt väljas olevate tegurite, eelkõige inflatsiooni suurem mõju võla suhtele. Põhimõtteliselt toetab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust tugev jõustamismehhanism, kuna juhul, kui püsivalt ei suudeta korrigeerida ülemäärast puudujääki, oleks võimalik ja tuleks kehtestada rahalised sanktsioonid. Samas tulevad sellised sanktsioonid mängu väidetavalt liiga hilja, et olla tõhusaks hoiatuseks suurte eelarvepoliitiliste vigade korral, ning eelkõige tuleneb see sellest, et asjaomase riigi finantsolukord võib olla võrreldes selle ajaga, mil trahvi määramine oleks olnud asjakohane, nii palju halvenenud, et trahvioht ei ole enam usutav. Kokkuvõtteks võib öelda, et hiljutine kriis on selgelt näidanud, et kui tänu kohustusele korrigeerida ülemäärast puudujääki on võimalik eeldada, et säilitatakse valitsemissektori maksevõime, tuleks korrigeerimise ajakavas ja kohandamisviiside puhul võib-olla arvestada kogu majandus- ja rahaliitu hõlmavaid tegureid.Kõnealuste puuduste kõrvaldamiseks tehakse parandusliku osa reformimiseks järgmised põhilised ettepanekud.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse puhul tuleks hakata arvestama võlakriteeriumiga ja eelkõige tuleks kehtestada võrdlusalus, millest lähtuvalt mõõta, kas võla suhe väheneb piisavalt kontrollväärtuse 60 % SKPst suunas. Täpsemalt tähendab see, et kui võla suhe SKPsse on üle 60 %, loetakse see piisavalt vähenevaks juhul, kui viimase kolme aasta jooksul on vahe kontrollväärtusega (60 % SKPst) vähenenud ühe kahekümnendiku võrra aastas. Kui mõni riik ei järgi kõnealust võrdlusalust, ei pruugi see tingimata tähendada seda, et selle riigi suhtes algatatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus, sest sellise otsuse tegemisel on eelkõige võla edasise arengu hindamiseks vaja arvesse võtta kõiki asjakohaseid tegureid, näiteks seda, kas väga väike nominaalkasv takistab võla vähendamist, samuti võla struktuuriga seotud riskitegureid, erasektori võlakoormat ning rahvastiku vananemisega seotud bilansiväliseid kohustusi. Analoogselt suurema rõhuasetusega võlal tuleks rohkem tähelepanu pöörata asjakohastele teguritele ka juhul, kui puudujäägikriteeriumi ei täideta, kuigi riigi võlg on väiksem kui kontrollväärtus 60 % SKPst.Kavandatud paindlikum lähenemisviis asjakohaste tegurite vaagimisele ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kindlaksmääramise etappidel võiks olla ka kasulik neile riikidele, kel kulub oma pensionisüsteemi reformimiseks rohkem aega kui ettenähtud viieaastane üleminekuperiood. Stabiilsuse ja kasvu pakt sisaldab pensionisüsteemi reformi käsitlevaid erisätteid, mida kohaldatakse puudujäägikriteeriumi suhtes, ning nüüd laiendatakse neid ka võlakriteeriumile. Võlakriteeriumi täitmise hindamisel kehtestatakse samasugune viieaastane üleminekuperiood kõnealuste reformide netokulude kindlaksmääramiseks. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käivitamise ja selle tühistamise korral võetakse samaväärselt arvesse ka varem rakendatud pensionisüsteemide osalist või täielikku kehtetuks tunnistamist.Jõustamisele aitab kaasa see, et euroala liikmesriikidele kehtestatakse rida uusi rahalisi sanktsioone, mida hakataks kohaldama järk-järgult menetluse palju varasemas etapis. Konkreetselt tähendab see, et kui tehakse otsus algatada riigi suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus, kohaldatakse tema suhtes intressi mittekandvat tagatist suuruses 0,2 % SKPst, mis muudetakse trahviks juhul, kui riik ei järgi esialgset soovitust korrigeerida puudujääki. See summa võrdub sanktsioonide kindlaksmääratud osaga, mis praegu on juba ette nähtud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõppetapis. Samuti on see seotud ELi eelarvega, mis peaks lihtsustama võimalikku üleminekut ELi eelarvel põhinevale jõustamissüsteemile, nagu on märgitud eespool nimetatud komisjoni 30. juuni 2010. aasta teatises. Kui nõuete eiramine jätkub, kehtestatakse sanktsioon vastavalt stabiilsuse ja kasvu pakti praegu juba kehtivatele sätetele. Selleks et vältida suvakohast jõustamist, nähakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse järjestikuste etappidega seotud uute sanktsioonide kehtestamiseks ette nn vastupidise hääletamise menetlus. Konkreetselt tähendab see, et ülemäärase eelarvepuudujäägi igas etapis teeb komisjon ettepaneku asjakohase sanktsiooni kohta ning see loetakse vastuvõetuks, kui nõukogu ei ole kümne päeva jooksul teinud vastupidist otsust kvalifitseeritud häälteenamusega. Intressi mittekandva tagatise või trahvi suurust võib vähendada või kõnealuse tagatise või trahvi võib nõukogu tühistada ühehäälselt või tuginedes erakorralistest majandusoludest tulenevale komisjoni konkreetsele ettepanekule või asjaomase liikmesriigi põhjendatud taotlusele.Kriteeriumid, mille alusel igas etapis hinnata soovituste järgimist, sealhulgas võimalus pikendada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaegu, muudetakse selgemaks ja analoogselt ennetusliku osa jaoks kavandatud lähenemisviisiga pööratakse teadlikult tähelepanu valitsuse otsese kontrolli all eeldatavalt olevatele rahandusvaldkonna muutujatele, eelkõige kuludele. Lisaks sellistele riigispetsiifilistele asjaoludele kehtestatakse võimalus pikendada tähtaegu ka üldise majanduskriisi tingimustes.Majandus- ja rahaliidu eelarve kooskõlastamise raamistiku puhul ei saa eeldada, et seda on võimalik tõhusalt jõustada üksnes ELi tasandil sätestatule tuginedes. Arvestades ELi eelarvepoliitika kujundamise erilist detsentraliseeritust ja üldist vajadust võtta ELi eeskirjad üle liikmesriikide õigusse, on oluline, et majandus- ja rahaliidu eelarve kooskõlastamise raamistikuga seotud eesmärgid kajastuksid liikmesriikide eelarveraamistikus. Liikmesriigi eelarveraamistik on elementide kogum, mis on riikliku eelarvejuhtimise aluseks, st et tegemist on riigispetsiifiliste institutsionaalsete põhimõtetega, kuidas kujundada eelarvepoliitikat riigi tasandil. See hõlmab avaliku sektori raamatupidamisarvestuse süsteemi, statistikat, prognoosimistavasid, arvudes väljendatud eelarve-eeskirju, kõikide eelarveprotsessi etappide menetlusi, eelkõige keskpika perioodi eelarveraamistikku, ning valitsuse allsektorite vahelisi eelarvelisi suhteid. Ehkki liikmesriikide erivajadusi ja eelistusi on vaja arvestada, tuleb minimaalse kvaliteeditaseme ning majandus- ja rahaliidu eeskirjadega kooskõla tagamiseks astuda mõningaid samme. Kõnealuseid teemasid käsitletakse stabiilsuse ja kasvu pakti täiendavaks reformimiseks kavandatud direktiivis liikmesriikide eelarveraamistike kohta. Kõigepealt nähakse kõnealuste elementidega ette, et liikmesriikide eelarveraamistikud, täpsemalt raamatupidamisarvestus, statistika ja prognoosimistavad vastaksid Euroopa miinimumnõuetele, et muuta eelarvega seotud arengutendentsid läbipaistvamaks ja lihtsustada nende järelevalvet. Samuti tuleb liikmesriikide eelarveraamistikesse lisada eelarve mitmeaastase planeerimise võimalus, et tagada ELi tasandil kehtestatud keskpika perioodi eesmärkide saavutamine. Peale selle peavad liikmesriigid kehtestama arvudes väljendatud eelarve-eeskirjad, mis aitavad järgida puudujäägi ja võla kontrollväärtust. Liikmesriigid peavad tagama kõnealuste komponentide kohaldamise kõikide keskvalitsuse allsektorite suhtes. Liikmesriikide asutused peavad ka tagama eelarvemenetluse läbipaistvuse ja andma üksikasjalikku teavet olemasolevate eelarveväliste vahendite, maksukulude ja tingimuslike kohustuste kohta.2010/0280 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 6,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,toimides seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:(1) Vastavalt aluslepingus sätestatule peaks liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamine ELis tähendama seda, et järgitakse stabiilsete hindade, riigi rahanduse ja rahanduslike tingimuste usaldusväärsuse ning tasakaalustatud maksebilansi juhtpõhimõtteid.(2) Stabiilsuse ja kasvu pakt koosnes algselt nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta[2] ning Euroopa Ülemkogu 17. juuni 1997. aasta resolutsioonist stabiilsuse ja kasvu pakti kohta[3]. Määrusi (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97 muudeti 2005. aastal vastavalt määrustega (EÜ) nr 1055/2005 ja (EÜ) nr 1056/2005. Lisaks võeti vastu nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruanne stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise tõhustamise kohta.(3) Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis tagab hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu, mille aluseks on finantsstabiilsus.(4) Stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osaga nähakse ette, et liikmesriigid peaksid saavutama keskpika perioodi eesmärgid ja säilitama sellise olukorra ning esitama selleks stabiilsus- või lähenemisprogrammi.(5) Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ning nende läbivaatamise kriteeriume tuleks edaspidi kohandada vastavalt stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamisega seoses saadud kogemustele.(6) Eelarvepositsiooniga seotud keskpika perioodi eesmärkide järgimine peaks andma liikmesriikidele kindlusvaru seoses kontrollväärtusega 3 % SKPst, et tagada kiire areng jätkusuutlikkuse suunas ja võimaldada neil eelarve piires manööverdada, arvestades eelkõige vajadusi riiklike investeeringute järele.(7) Ettevaatliku eelarvepoliitika põhimõtete kindlaksmääramisega tuleb kehtestada kohustus saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja säilitada selline olukord.(8) Kohustust saavutada keskpika perioodi eesmärk ja selline olukord säilitada tuleks võrdselt kohaldada osalevate liikmesriikide suhtes ja nende liikmesriikide suhtes, kellele on tehtud erand.(9) Ettevaatlik eelarvepoliitika tähendab seda, et valitsemissektori kulude kasv tavaliselt ei ületa SKP ettevaatlikku keskpika perioodi kasvu ning et sellest kiirem kasv kaetakse suuremate suvakohaste valitsemissektori tuludega ja et suvakohaste tulude vähenemise hüvitamiseks vähendatakse kulusid.(10) Ajutist kõrvalekaldumist ettevaatlikust eelarvepoliitikast võiks lubada tõsise ja üldise majandussurutise korral, et hõlbustada majanduse elavdamist.(11) Juhul kui liikmesriik kaldub märgatavalt kõrvale ettevaatlikust eelarvepoliitikast, tuleks talle esitada hoiatus, ning kui selline kõrvalekaldumine on püsiv või eriti tõsine, tuleks asjaomasele liikmesriigile esitada soovitus võtta vajalikke parandusmeetmeid.(12) Selleks et tagada ELi eelarvejärelevalve raamistiku järgimine majandus- ja rahaliidus osalevates liikmesriikides, tuleks aluslepingu artikli 136 alusel kehtestada jõustamismehhanism juhuks, kui püsivalt ja märgatavalt kaldutakse kõrvale ettevaatlikust eelarvepoliitikast.(13) Määruse (EÜ) nr 1466/97 viidetes tuleks võtta arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu uut numeratsiooni.(14) Määrust (EÜ) nr 1466/97 tuleks seetõttu vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määrust (EÜ) nr 1466/97 muudetakse järgmiselt:1) artikkel 2 asendatakse järgmisega:„Artikkel 2Käesoleva määruse kohaldamisel on „osalevad liikmesriigid” need liikmesriigid, kelle omavääring on euro, ja „liikmesriigid, kelle suhtes on tehtud erand” on ülejäänud liikmesriigid, kelle omavääring ei ole euro.”;2) artiklit 3 muudetakse järgmiselt:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:„1. Iga osalev liikmesriik esitab nõukogule ja komisjonile aluslepingu artikli 121 kohaselt mitmepoolse järelevalve korrapäraseks teostamiseks vajaliku teabe stabiilsusprogrammis, mis on põhialuseks hindade stabiilsusele ning töökohtade loomist soodustavale tugevale ja püsivale majanduskasvule.”;b) lõiget 2 muudetakse järgmiselt:i) punkt a asendatakse järgmisega:„a) keskpika perioodi eelarve-eesmärk, kava selle kohta, kui palju (% SKPst) kohandada valitsemissektori eelarve positsiooni kõnealuse eesmärgi saavutamiseks, valitsemissektori võla suhte eeldatav areng, valitsemissektori kulude kavandatud suurenemine, valitsemissektori tulude kavandatud suurenemine juhul, kui poliitikat ei muudeta, ja kavandatud suvakohaste tulumeetmete kvantitatiivne hinnang;”;ii) punkt c asendatakse järgmisega:„c) programmi eesmärkide saavutamiseks võetud või kavandatud eelarvealaste ja muude majanduspoliitiliste meetmete kvantitatiivne hinnang, mis hõlmab selliste oluliste struktuurireformide kulude ja tulude analüüsi, millega pikemas perspektiivis tagatakse otsene kokkuhoid, sealhulgas potentsiaalse majanduskasvu suurendamise kaudu;”;c) lõige 3 asendatakse järgmisega:„3. Teave valitsemissektori eelarve positsiooni ja võla suhte arengu kohta, valitsemissektori kulude suurenemise kohta, valitsemissektori tulude kavandatud suurenemise kohta juhul, kui poliitikat ei muudeta, kavandatud suvakohaste tulumeetmete kohta ning lõike 2 punktides a ja b nimetatud põhiliste majandusprognooside kohta esitatakse igal aastal ja see hõlmab eelmist, jooksvat ja vähemalt kolme järgmist aastat.”;3) artikkel 4 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 41. Stabiilsusprogramm esitatakse igal aastal ajavahemikul 1.–30. aprill. Euro kasutusele võttev liikmesriik esitab stabiilsusprogrammi kuue kuu jooksul alates nõukogu otsusest selle liikmesriigi liitumise kohta euroga.2. Liikmesriigid avalikustavad oma stabiilsusprogrammi.”;4) artikkel 5 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 51. Komisjoni ning majandus- ja rahanduskomitee hinnangute põhjal vaatab nõukogu aluslepingu artikli 121 kohase mitmepoolse järelevalve raames läbi asjaomase liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärgid ning hindab, kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud, kas kohandamiskava eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks on asjakohane ning kas kohandamiskava täitmiseks võetud või kavandatud meetmed on piisavad keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks majandustsükli jooksul.Hinnates kohandamiskava keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks, kaalub nõukogu, kas asjaomane liikmesriik püüab keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikku tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed, igal aastal asjakohaselt parandada, seades sihtmärgiks 0,5 % SKPst. Nende liikmesriikide puhul, kellel on suur võlg või kelle makromajandus on ülemääraselt tasakaalust väljas või kellel on mõlemad probleemid, uurib nõukogu, kas tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed, parandatakse igal aastal rohkem kui 0,5 % SKPst. Nõukogu võtab arvesse seda, kas majanduse tõusu ajal tehakse suuremaid jõupingutusi kohandamiseks, samas kui majanduse languse ajal võivad jõupingutused olla väiksemad.Seades eesmärgiks keskpika perioodi eelarve-eesmärgi tõhusa saavutamise ja sellise olukorra säilitamise tagamise, kontrollib nõukogu, et valitsemissektori kulude kasv (arvestades ka tulupoolel võetud või kavandatud meetmete mõju) oleks kooskõlas ettevaatliku eelarvepoliitikaga.Eelarvepoliitika loetakse ettevaatlikuks ning keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamist ja sellise olukorra pikemaajalist säilitamist soodustavaks, kui on täidetud järgmised tingimused:a) keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutanud liikmesriikides ei ületa iga-aastane kulude kasv keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlikku SKP kasvumäära, v.a juhul, kui ülemäärane kasv korvatakse suvakohaste tulumeetmetega;b) liikmesriikides, kus keskpika perioodi eelarve-eesmärki ei ole veel saavutatud, jääb iga-aastane kulude kasvu määr alla keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlikku SKP kasvumäära, v.a juhul, kui ülemäärane kasv korvatakse suvakohaste tulumeetmetega. See, kui palju peab valitsemissektori kulude kasv olema väiksem kui keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlik SKP kasv, kehtestatakse nii, et oleks tagatud vajalik kohandamine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas;c) valitsemissektori tuluartiklite suvakohane vähendamine korvatakse kas kulude vähendamisega või muude valitsemissektori tuluartiklite suvakohase suurendamisega või mõlema kõnealuse võimalusega.Keskpika perioodi ettevaatliku majanduskasvu hindamisel tuleks võtta aluseks kümne aasta prognoosid, mida ajakohastatakse korrapäraselt.Nõukogu võtab nende riikide puhul, kes ei ole keskpika perioodi eelarve-eesmärki saavutanud, selle saavutamise kohandamiskava kindlaksmääramisel ning nende riikide puhul, kes on kõnealuse eesmärgi juba saavutanud, sellest eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel, tingimusel et puudujäägi kontrollväärtuse suhtes säilitatakse vajalik kindlusvaru ning et eelarvepositsioon peaks ootuste kohaselt saavutama programmiperioodi jooksul uuesti kooskõla keskpika perioodi eelarve-eesmärgiga, arvesse olulisi struktuurireforme, millega pikemas perspektiivis saavutatakse otsene kokkuhoid, sealhulgas potentsiaalse majanduskasvu suurendamise kaudu, ja millel on seetõttu tõendatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Erilist tähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega võetakse kasutusele mitmesambaline süsteem, mis sisaldab täielikult rahastatud kohustuslikku sammast. Kõnealuseid reforme ellu viivatel liikmesriikidel lubatakse kalduda kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks ettenähtud kohandamiskavast või keskpika perioodi eelarve-eesmärgist riiklikult hallatava pensionisamba reformimise netomaksumuse ulatuses, tingimusel et kõrvalekaldumine on ajutine ning et säilib kontrollväärtuse suhtes vajalik kindlusvaru.Peale selle kontrollib nõukogu, kas stabiilsusprogrammi sisu hõlbustab püsiva vastastikuse lähenemise saavutamist euroalal, majanduspoliitika tugevamat kooskõlastamist ning kas asjaomase liikmesriigi majanduspoliitika on vastavuses liikmesriikide ja ELi majanduspoliitiliste üldsuunistega.Tõsise ja üldise majandussurutise tingimustes võib liikmesriikidel lubada ajutiselt kõrvale kalduda ettevaatliku eelarvepoliitikaga kehtestatud, neljandas lõigus nimetatud kohandamiskavast.2. Nõukogu kontrollib stabiilsusprogrammi hiljemalt kolme kuu jooksul pärast selle esitamist. Komisjoni soovituse põhjal ning pärast majandus- ja rahanduskomiteega nõu pidamist edastab nõukogu vajaduse korral arvamuse programmi kohta. Kui nõukogu otsustab kooskõlas aluslepingu artikliga 121, et programmi eesmärke ja sisu tuleks karmistada, viidates konkreetselt ettevaatlikule eelarvepoliitikale, kutsub nõukogu oma arvamuses asjaomast liikmesriiki üles programmi kohandama.”;5) artikkel 6 asendatakse järgmisega:„Artikkel 61. Osana aluslepingu artikli 121 lõike 3 kohasest mitmepoolsest järelevalvest jälgib nõukogu stabiilsusprogrammide rakendamist osalevate liikmesriikide esitatud teabe ja komisjoni ning majandus- ja rahanduskomitee hinnangute põhjal, tehes eelkõige kindlaks eelarvepositsiooni tegelikud või eeldatavad kõrvalekaldumised keskpika perioodi eelarve-eesmärgist või ettevaatliku eelarvepoliitika eiramisest tingitud kõrvalekaldumised eesmärgi poole liikumise kohandamiskavast..2. Kui tegemist on märgatava kõrvalekaldega käesoleva määruse artikli 5 lõike 1 neljandas lõigus nimetatud ettevaatlikust eelarvepoliitikast, võib komisjon ülemäärase puudujäägi vältimiseks esitada asjaomasele liikmesriigile hoiatuse vastavalt aluslepingu artikli 121 lõikele 4.Kõrvalekallet ettevaatlikust eelarvepoliitikast käsitatakse märkimisväärsena järgmiste tingimuste korral: ettevaatliku eelarvepoliitika kohase kulude kasvu ületamine, mida ei tasakaalustata suvakohaste tulusuurendamismeetmetega, või suvakohased tuluvähendamismeetmed, mida ei tasakaalustata kulude vähendamisega, ning kõrvalekaldumine mõjutab valitsemissektori eelarve positsiooni vähemalt 0,5 % SKPst ühel aastal või keskmiselt vähemalt 0,25 % SKPst kahel järjestikusel aastal.Kõrvalekaldumist ei võeta arvesse, kui asjaomane liikmesriik on keskpika perioodi eelarve-eesmärgi märgatavalt ületanud, pidades silmas ülemäärast makromajanduslikku tasakaalunihet, ning kui stabiilsusprogrammis esitatud eelarvekavadega ei seata ohtu kõnealuse eesmärgi saavutamist kogu programmiperioodi jooksul.Kõrvalekaldumist ei võeta ka arvesse tõsise ja üldise majandussurutise korral.3. Juhul kui märgatav kõrvalekaldumine ettevaatlikust eelarvepoliitikast püsib või on eriti tõsine, esitab nõukogu komisjoni soovituse alusel asjaomasele liikmesriigile soovituse võtta vajalikke kohandamismeetmeid. Nõukogu avalikustab komisjoni ettepaneku põhjal kõnealuse soovituse.”;6) Artiklit 7 muudetakse järgmiselt:a) lõige 1 asendatakse järgmisega:„1. Liikmesriik, kelle suhtes on tehtud erand, esitab vastavalt aluslepingu artiklile 121 nõukogule ja komisjonile mitmepoolse järelevalve korrapäraseks teostamiseks vajaliku teabe lähenemisprogrammis, mis on põhialuseks hindade stabiilsusele ning töökohtade loomist soodustavale tugevale ja püsivale majanduskasvule.”;b) lõiget 2 muudetakse järgmiselt:i) punkt a asendatakse järgmisega:„a) keskpika perioodi eelarve-eesmärk, kava selle kohta, kui palju (% SKPst) kohandada valitsemissektori eelarve positsiooni kõnealuse eesmärgi saavutamiseks, valitsemissektori võla suhte eeldatav areng, valitsemissektori kulude kavandatud suurenemine, valitsemissektori tulude kavandatud suurenemine juhul, kui poliitikat ei muudeta, ja kavandatud suvakohaste tulumeetmete kvantitatiivne hinnang, rahapoliitilised keskpika perioodi eesmärgid, kõnealuste eesmärkide seos hindade ja vahetuskursi stabiilsusega ning püsiva vastastikuse lähenemise saavutamisega;”;ii) punkt c asendatakse järgmisega:„c) programmi eesmärkide saavutamiseks võetud või kavandatud eelarvealaste ja muude majanduspoliitiliste meetmete kvantitatiivne hinnang, mis hõlmab selliste oluliste struktuurireformide kulude ja tulude analüüsi, millega pikemas perspektiivis tagatakse otsene kokkuhoid, sealhulgas potentsiaalse majanduskasvu suurendamise kaudu;”;c) lõige 3 asendatakse järgmisega:„3. Teave valitsemissektori eelarve positsiooni ja võla suhte arengu kohta, valitsemissektori kulude suurenemise kohta, valitsemissektori tulude kavandatud suurenemise kohta juhul, kui poliitikat ei muudeta, kavandatud suvakohaste tulumeetmete kohta ning lõike 2 punktides a ja b nimetatud põhiliste majandusprognooside kohta esitatakse igal aastal ja see hõlmab eelmist, jooksvat ja vähemalt kolme järgmist aastat.”;7) artikkel 8 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 81. Lähenemisprogramm esitatakse igal aastal ajavahemikul 1.–30. aprill.2. Liikmesriigid avalikustavad oma lähenemisprogrammi.”;8. artikkel 9 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 91. Komisjoni ning majandus- ja rahanduskomitee hinnangute põhjal vaatab nõukogu aluslepingu artikli 121 kohase mitmepoolse järelevalve raames läbi asjaomase liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärgid ning hindab, kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud, kas kohandamiskava eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks on asjakohane ning kas kohandamiskava täitmiseks võetud ja/või kavandatud meetmed on piisavad selleks, et majandustsükli jooksul saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja püsiv vastastikune lähenemine.Hinnates kohandamiskava eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks, võtab nõukogu arvesse, kas majanduskasvu ajal tehakse suuremaid jõupingutusi kohandamiseks, samas kui majanduslanguse ajal võivad jõupingutused olla väiksemad. Nende liikmesriikide puhul, kellel on suur võlg või kelle makromajandus on ülemääraselt tasakaalust väljas või kellel on mõlemad probleemid, uurib nõukogu, kas tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed, parandatakse igal aastal rohkem kui 0,5 % SKPst. Vahetuskursimehhanismiga ERM2 ühinenud liikmesriikide puhul hindab nõukogu, kas asjaomane liikmesriik püüab igal aastal vajalikul määral parandada oma keskpika eesmärgi saavutamiseks vajalikku tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed, seades sihtmärgiks 0,5 % SKPst.Seades eesmärgiks keskpika perioodi eelarve-eesmärgi tõhusa saavutamise ja sellise olukorra säilitamise tagamise, kontrollib nõukogu, et valitsemissektori kulude kasv (arvestades ka tulupoolel võetud või kavandatud meetmete mõju) oleks kooskõlas ettevaatliku eelarvepoliitikaga.Eelarvepoliitika loetakse ettevaatlikuks ning keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamist ja sellise olukorra pikemaajalist säilitamist soodustavaks, kui on täidetud järgmised tingimused:a) keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutanud liikmesriikides ei ületa iga-aastane kulude kasv keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlikku SKP kasvumäära, v.a juhul, kui ülemäärane kasv korvatakse suvakohaste tulumeetmetega;b) liikmesriikides, kus keskpika perioodi eelarve-eesmärki ei ole veel saavutatud, jääb iga-aastane kulude kasvu määr alla keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlikku SKP kasvumäära, v.a juhul, kui ülemäärane kasv korvatakse suvakohaste tulumeetmetega. See, kui palju peab valitsemissektori kulude kasv olema väiksem kui keskpikaks perioodiks ettenähtud ettevaatlik SKP kasv, kehtestatakse nii, et oleks tagatud vajalik kohandamine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas;c) valitsemissektori tuluartiklite suvakohane vähendamine korvatakse kas kulude vähendamisega või muude valitsemissektori tuluartiklite suvakohase suurendamisega või mõlema kõnealuse võimalusega.Keskpika perioodi ettevaatliku majanduskasvu hindamisel tuleks võtta aluseks kümne aasta prognoosid, mida ajakohastatakse korrapäraselt.Nõukogu võtab nende riikide puhul, kes ei ole keskpika perioodi eelarve-eesmärki veel saavutanud, selle saavutamise kohandamiskava kindlaksmääramisel ning nende riikide puhul, kes on kõnealuse eesmärgi juba saavutanud, sellest eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel, tingimusel et puudujäägi kontrollväärtuse suhtes säilitatakse vajalik kindlusvaru ning et eelarvepositsioon peaks ootuste kohaselt saavutama programmiperioodi jooksul uuesti kooskõla keskpika perioodi eelarve-eesmärgiga, arvesse olulisi struktuurireforme, millega pikemas perspektiivis saavutatakse otsene kokkuhoid, sealhulgas potentsiaalse majanduskasvu suurendamise kaudu, ja millel on seetõttu tõendatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Erilist tähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega võetakse kasutusele mitmesambaline süsteem, mis sisaldab täielikult rahastatud kohustuslikku sammast. Kõnealuseid reforme ellu viivatel liikmesriikidel lubatakse kalduda kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks ettenähtud kohandamiskavast või keskpika perioodi eelarve-eesmärgist riiklikult hallatava pensionisamba reformimise netomaksumuse ulatuses, tingimusel et kõrvalekaldumine on ajutine ning et säilib kontrollväärtuse suhtes vajalik kindlusvaru.Peale selle kontrollib nõukogu, kas lähenemisprogrammi sisu hõlbustab majanduspoliitika tugevamat kooskõlastamist ning kas asjaomase liikmesriigi majanduspoliitika on vastavuses liikmesriikide ja ELi majanduspoliitiliste üldsuunistega. Samuti kontrollib nõukogu vahetuskursimehhanismiga ühinenud riikide puhul, kas lähenemisprogrammiga tagatakse tõrgeteta osalemine kõnealuses mehhanismis.Tõsise ja üldise majandussurutise tingimustes võib liikmesriikidel lubada ajutiselt kõrvale kalduda ettevaatliku eelarvepoliitikaga kehtestatud, neljandas lõigus nimetatud kohandamiskavast.2. Nõukogu kontrollib lähenemisprogrammi hiljemalt kolme kuu jooksul pärast selle esitamist. Komisjoni soovituse põhjal ning pärast majandus- ja rahanduskomiteega nõu pidamist edastab nõukogu vajaduse korral arvamuse programmi kohta. Kui nõukogu otsustab kooskõlas aluslepingu artikliga 121, et programmi eesmärke ja sisu tuleks karmistada, viidates konkreetselt ettevaatlikule eelarvepoliitikale, kutsub nõukogu oma arvamuses asjaomast liikmesriiki üles programmi kohandama.”;9) artikkel 10 asendatakse järgmisega:„ Artikkel 101. Osana aluslepingu artikli 121 lõike 3 kohasest mitmepoolsest järelevalvest jälgib nõukogu lähenemisprogrammide rakendamist nende liikmesriikide esitatud teabe põhjal, kelle suhtes on tehtud erand, samuti komisjoni ning majandus- ja rahanduskomitee hinnangute põhjal, tehes eelkõige kindlaks ettevaatlikust eelarvepoliitikast kõrvalekaldumisest tulenevad eelarvepositsiooni tegelikud või eeldatavad olulised kõrvalekalded keskpika perioodi eelarve-eesmärgist või sellele suunatud asjakohasest kohandamiskavast.Lisaks jälgib nõukogu lähenemisprogrammi eesmärke silmas pidades nende liikmesriikide majanduspoliitikat, kelle suhtes on tehtud erand, et tagada nende majanduspoliitika orienteeritus stabiilsusele ning vältida reaalse vahetuskursi moonutusi ja nominaalse vahetuskursi ülemäärast kõikumist.2. Kui tegemist on märgatava kõrvalekaldega käesoleva määruse artikli 9 lõike 1 neljandas lõigus nimetatud ettevaatlikust eelarvepoliitikast, võib komisjon ülemäärase puudujäägi vältimiseks esitada asjaomasele liikmesriigile hoiatuse vastavalt aluslepingu artikli 121 lõikele 4.Kõrvalekallet ettevaatlikust eelarvepoliitikast käsitatakse märkimisväärsena järgmiste tingimuste korral: ettevaatliku eelarvepoliitika kohase kulude kasvu ületamine, mida ei tasakaalustata suvakohaste tulusuurendamismeetmetega, või suvakohased tuluvähendamismeetmed, mida ei tasakaalustata kulude vähendamisega, ning kõrvalekaldumine mõjutab valitsemissektori eelarve positsiooni vähemalt 0,5 % SKPst ühel aastal või keskmiselt vähemalt 0,25 % SKPst kahel järjestikusel aastal.Kõrvalekaldumist ei võeta arvesse, kui asjaomane liikmesriik on keskpika perioodi eelarve-eesmärgi märgatavalt ületanud, pidades silmas ülemäärast makromajanduslikku tasakaalunihet, ning kui stabiilsusprogrammis esitatud eelarvekavadega ei seata ohtu kõnealuse eesmärgi saavutamist kogu programmiperioodi jooksul.Kõrvalekaldumist ei võeta ka arvesse tõsise ja üldise majandussurutise korral.3. Juhul kui märgatav kõrvalekaldumine ettevaatlikust eelarvepoliitikast püsib või on eriti tõsine, esitab nõukogu komisjoni soovituse alusel asjaomasele liikmesriigile soovituse võtta vajalikke kohandamismeetmeid. Nõukogu avalikustab komisjoni ettepaneku põhjal kõnealuse soovituse.”;10) kogu määruses asendatakse viited artiklile 99 viidetega artiklile 121.Artikkel 2Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistujaETTEPANEKUTELE LISATAV FINANTSSELGITUS1. ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK1.1. Ettepaneku/algatuse nimetusEuroopa Parlamendi ja nõukogu määrus eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta1.2. Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile (ABM/ABB) [4]Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat1.3. Ettepaneku/algatuse liik( Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet( Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast tegevusest[5]( Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist( Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet1.4. Eesmärgid1.4.1. Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakseSoodustada ELis majanduskasvu, uute töökohtade loomist ja jätkusuutliku arengut1.4.2. Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemileErieesmärgid : nr 1 ja nr 3:– tagada ELis majanduskriisile reageerimise poliitika väljatöötamisel tegelik kooskõlastatus ja ühtsus, pidades silmas Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamist ja jätkusuutlikku arengut ning seades eesmärgiks liikmesriikide majanduskasvu potentsiaali suurendamise ja ELi konkurentsivõimelisemaks muutmise;– soosida liikmesriikide püüdlusi saavutada tugev eelarvepositsioon ning riigi rahanduse jätkusuutlik ja hea olukord, mis aitaksid tagada majanduskasvu.Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemileMajandus- ja rahaliit1.4.3. Oodatavad tulemused ja mõjuTäpsustage, milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmadele.Komisjoni teatises KOM(2010) 367 rõhutati vajadust ELi sellise poliitika järele, mis on täpselt kindlaks määratud ning mille eesmärk on i) saavutada majanduse taaselavnemine, ii) taastada riikide rahanduse kindel alus ning iii) aktiivselt soodustada jätkusuutlikku majanduskasvu ja tööhõivet.Määruse kavandatud muudatus, mille näol on tegemist stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osaga, kuulub nende ametlike seadusandlike ettepanekute hulka, millest anti teada eespool nimetatud teatises. Kõnealuste muudatuste eesmärk on muuta poliitika kooskõlastatumaks, eelkõige käsitledes vajadust tegelikult jõustada liikmesriikide eelarve- ja majanduspoliitika järelevalve asjakohaste stiimulite ja sanktsioonide abil ning pannes suuremat rõhku valitsemissektori võlale ja eelarve jätkusuutlikkusele.1.4.4. Tulemus- ja mõjunäitajadTäpsustage, milliste näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.Seda, kuidas on saavutatud komisjoni üldeesmärk edendada ELis majanduskasvu, töökohtade loomist ja jätkusuutlikku arengut, mõõdetakse järgmiste mõjunäitajate kaudu:– mil määral on liikmesriikide eelarve täitmise tulemused kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga;– potentsiaalne majanduskasv / SKP.eespool nimetatud erieesmärgi nr 3 saavutamist mõõdetakse järgmise mõjunäitaja abil: kui palju (protsentuaalselt) on liikmesriigid rakendanud stabiilsuse ja kasvu paktiga seotud komisjoni üksikuid soovitusi (sõltuvalt nende vastuvõtmisest nõukogus).1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus1.5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadusedSeadusandlik ettepanek on osa meetmetest, millest komisjon andis teada oma 30. juuni 2010. aasta teatises KOM(2010) 367, millega arendatakse edasi komisjoni 12. mai 2010. aasta teatises KOM(2010) 250 esitatud poliitilisi ideid ja lähtutakse Euroopa Ülemkogul 17. juunil 2010 kokku lepitud suunistest.1.5.2. Euroopa Liidu meetme lisandväärtusLiikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamine kuulub lahutamatu osana ELi pädevusse, nagu on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu VIII jaotises (majandus- ja rahapoliitika).1.5.3. Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnidHiljutised kogemused on näidanud, et majanduspoliitikat on vaja tõhusamalt kooskõlastada ning et eelkõige on vaja karmistada stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku ja paranduslikku osa.1.5.4. Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetegaSeadusandlik ettepanek on üks osa komisjoni 30. juuni 2010. aasta teatises KOM(2010) 367 esitatud ulatuslikust majandusreformi paketist.1.6. Meetme ja finantsmõju kestus( Piiratud kestusega ettepanek/algatus-  ( Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA-  ( Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA( Piiramatu kestusega ettepanek/algatus-  Finantsmõju suureneb seoses meetme rakendamisega järk-järgult ajavahemikul AAAA–AAAA-  seejärel finantsmõju stabiliseerub.1.7. Ettenähtud haldusviisid [6]( Tsentraliseeritud haldamine : otse , haldajaks on komisjon( Tsentraliseeritud haldamine : kaudselt , haldamine on delegeeritud:-  ( täitevasutustele-  ( ühenduste asutatud asutustele[7]-  ( riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele-  ( isikutele, kellele on usaldatud konkreetsete meetmete rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases põhiõigusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses( Haldamine koostöös liikmesriikidega( Haldamine detsentraliseeritult kolmandate riikidega( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)Mitme haldusviisi korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.Märkused2. HALDUSMEETMED2.1. Järelevalve ja aruandlusTäpsustage teostamise tingimused ja sagedus.Ei kohaldata2.2. Haldus ja kontroll2.2.1. Tuvastatud ohudEi kohaldata2.2.2. Ettenähtud kontrollivahendidEi kohaldata2.3. Pettuse ja muude rikkumiste ärahoidmineTäpsustage toimivad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.Ei kohaldata3. ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU3.1. Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, mille kuludele mõju avaldubSeadusandliku akti jaoks ei ole vaja lisapersonali ega täiendavaid rahalisi vahendeid.-  Olemasolevad eelarvereadJärjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupaMitmeaastase finantsraamistiku rubriik | Eelarverida | Assigneeringute liik | Osamaksud |Number [Nimetus…...….] | Liigendatud/ liigendamata ([8]) | EFTA[9] riigid | Kandidaatriigid[10] | Kolmandad riigid | Osamaksud finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses |[XX.YY.YY.YY] | Liigendatud/ liigendamata | JAH/EI | JAH/EI | JAH/EI | JAH/EI |-  Uued eelarveread, mille loomist taotletakse: PuuduvadJärjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupaMitmeaastase finantsraamistiku rubriik | Eelarverida | Assigneeringute liik | Osamaksud |Number [Nimetus…..] | Liigendatud/ liigendamata | EFTA riigid | Kandidaatriigid | Kolmandad riigid | Osamaksud finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses |[XX.YY.YY.YY] | JAH/EI | JAH/EI | JAH/EI | JAH/EI |3.2. Hinnanguline mõju kuludele3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludelemiljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik | Number | [Nimetus…………………………………………………………………] |miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)-  3.2.3.2. Hinnanguline personalivajadus-  ( Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist-  ( Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:hinnanguline väärtus (täisarvuna või maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)Aasta N | Aasta N+1 | Aasta N+2 | Aasta N+3 | Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vrd punkt 1.6) |( Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) |XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) |XX 01 01 02 (delegatsioonides) |XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) |10 01 05 01 (otsene teadustegevus) |( Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[18] |XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja abiteenistujad) |XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) |10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) |Muu eelarverida (täpsustage) |KOKKU |XX osutab asjaomasele poliitikavaldkonnale või jaotisele.Personalivajadused kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse personali täiendada iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.Ülesannete kirjeldus:Ametnikud ja ajutised töötajad |Koosseisuvälised töötajad |3.2.4. Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga-  ( Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga-  ( Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku asjakohase rubriigi ümberplaneerimineSelgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele eelarveridadele ja summadele.-  ( Ettepanekuga/algatusega seoses võib olla vajalik paindlikkusinstrumendi kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[21]Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.3.2.5. Kolmandate isikute rahaline osalus-  ( Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist-  ( Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on järgmine:assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)Aasta N | Aasta N+1 | Aasta N+2 | Aasta N+3 | Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vrd punkt 1.6) | Kokku |Aasta N | Aasta N+1 | Aasta N+2 | Aasta N+3 | Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vrd punkt 1.6) |Artikkel …. | | | | | | | | | |Mitmesuguste tulude puhul täpsustage, milliseid eelarveridasid ettepanek mõjutab.Täpsustage tuludele avaldatava mõju arvutusmeetod.[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.[2] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.[3] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 1.[4] ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.[5] Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.[6] Haldusviise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html[7] Määratletud finantsmääruse artiklis 185.[8] Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.[9] EFTA – Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.[10] Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.[11] Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.[12] Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.[13] Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.[14] Väljunditena käsitatakse tarnitud tooteid ja osutatud teenuseid ( rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).[15] Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.[16] Aasta, mil alustatakse ettepaneku/algatuse rakendamist.[17] Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.[18] Lepingulised töötajad, renditud tööjõud, noored eksperdid delegatsioonides, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid:[19] Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiir (endised B..A read).[20] Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.[21] Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.[22] Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud ja suhkrumaksud) korral peab olema märgitud netosumma, s.t brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.


				|

		52011PC0446

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend /* KOM/2011/0446 lõplik - 2011/0193 (COD) */

			   	SELETUSKIRI

1.
Taust

Island ja Montenegro
17. juunil 2010. aastal toimunud Euroopa
Ülemkogu järeldustes märgitakse, et Island täidab Kopenhaagenis 1993. aastal
toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel sätestatud poliitilisi kriteeriumeid ning
tervitatakse komisjoni arvamust Islandi ELi liikmeks saamise taotluse kohta.
Sellest lähtuvalt otsustas Euroopa Ülemkogu algatada Islandiga läbirääkimised.
Island on seega kandidaatriik.
Euroopa Ülemkogu 16.–17. detsembri 2010. aasta
kohtumisel kinnitati nõukogu 14. detsembri 2010. aasta järeldused laienemise
kohta ning nõustuti Montenegrole kandidaatriigi staatuse andmisega.
Seetõttu teeb komisjon nõukogule ja Euroopa
Parlamendile ettepaneku muuta nõukogu 17. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr
1085/2006 (millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend), et kanda Island
ja Montenegro potentsiaalsete kandidaatriikide loetelust (II lisa)
kandidaatriikide loetellu (I lisa).
Artikkel 19
Komisjon teeb nõukogule ja Euroopa
Parlamendile ettepaneku muuta ühinemiseelse abi rahastamisvahendit käsitleva
määruse (EÜ) nr 1085/2006 artiklit 19 („Osalemis- ja päritolureeglid, toetuse
saamise tingimused”), et ühtlustada selle sätteid Euroopa naabrus- ja
partnerlusinstrumenti käsitleva määruse (EÜ) nr 1638/2006 artikli 21
(„Osalemine pakkumistes ja lepingutes”) sätetega.
Kõnealuse muutmisega antakse vastus
ühinemiseelse abi rahastamisvahendi piiriülese koostöö programmides osalevate
ELi liikmesriikide tõstatud küsimusele, mis käsitleb osalemist
projektikonkurssidel. Liikmesriigid taotlesid, et projektikonkurssidel saaksid
osaleda ainult nendest liikmesriikidest pärit taotlejad, kes osalevad
asjaomases ühinemiseelse abi rahastamisvahendi piiriülese koostöö programmis.
Selline kord kehtib juba Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi piiriülese
koostöö programmide puhul. Nõukogu kutsus komisjoni üles esitama lahendus
võimalikult kiiresti.
Komisjon hindas artikli 19 läbivaatamisega
kaasnevaid võimalikke mõjusid, võttes seejuures eelkõige arvesse seostatust
teiste välisabivahenditega, eriti Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendiga,
mis hõlmab ka piiriülese koostöö komponenti. Seetõttu teeb komisjon ettepaneku
ühtlustada artikkel 19 Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumenti käsitleva
määruse (EÜ) nr 1638/2006 artikliga 21, lisades sinna uue lõike 9, millega
lubatakse piiriülese koostöö programmide iseloomu arvesse võttes osaleda
konkursikutsetel ainult kohalikel osalejatel.
Abi Küprose türgi kogukonnale ja
ühinemiseelse abi rahastamisvahendi korralduskomiteele
Komisjon teeb ettepaneku muuta ühinemiseelse
abi rahastamisvahendit käsitlevat määrust selliselt, et Phare komiteel oleks
võimalik jätkata komisjoni toetamist Küprose türgi kogukonnale antava rahalise
toetuse haldamisel vastavalt määrusele (EÜ) nr 389/2006 Küprose türgi kogukonna
toetamise kohta.
Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2010.
aasta määrus (EL) nr 540/2010, millega muudetakse nõukogu 17. juuli 2006. aasta
määrust (EÜ) nr 1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend[1].
Komisjoni 12. juuni 2007. aasta määrus (EÜ) nr
718/2007, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1085/2006, millega
luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend[2].
Nõukogu 27. veebruari 2006. aasta määrus (EÜ)
nr 389/2006, millega luuakse rahalise toetuse programm Küprose türgi kogukonna
majandusarengu soodustamiseks ja millega muudetakse nõukogu 5. detsembri 2000.
aasta määrust (EÜ) nr 2667/2000 Euroopa Ülesehitusameti kohta[3].
Kooskõla Euroopa Liidu muude
tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Komisjon hindas artikli 19 läbivaatamise
võimalikke mõjusid kahest aspektist:
1) kooskõla määrusega 2112/2005 (nn „abi
lahtisidumist käsitlev määrus”);
2) seostatus teiste välisabivahenditega.
Hindamise tulemusena jõuti järeldusele, et
ühinemiseelse abi rahastamisvahendit käsitleva määruse (EÜ) nr 1085/2006
artiklit 19 tuleks ühtlustada Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumenti
käsitleva määruse (EÜ) nr 1638/2006 artikliga 21 („Osalemine pakkumistes ja
lepingutes”), lisades ühinemiseelse abi rahastamisvahendit käsitlevasse määruse
kõnealusesse artiklisse uue lõike 9.

2.
Konsulteerimine huvitatud isikutega ning eksperdiarvamuste kogumine
ja kasutamine

Komisjon korraldas sisekonsultatsiooni.
Välisekspertide abi ei olnud vaja kasutada.
Mõju hindamine
Ei kohaldata.

3.
Ettepaneku õiguslik külg

Kavandatud meetmete kokkuvõte: nõukogu 17.
juuli 2006. aasta määrusesse (EÜ) nr 1085/2006, millega luuakse ühinemiseelse
abi rahastamisvahend, tehakse kolm muudatust.
I.            Island ja Montenegro
kantakse Euroopa Ülemkogu otsuste alusel potentsiaalsete kandidaatriikide
loetelust (II lisa) kandidaatriikide loetellu (I lisa).
II.           Artiklisse 19 lisatakse uus
lõige 9.
III.          Artikli 25 lõike 1 teist
lõiku muudetakse.
Õiguslik alus
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 212
lõige 2.
Subsidiaarsuse põhimõte
Ei kohaldata.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ei kohaldata.
Õigusakti valik
Kavandatud õigusakt: nõukogu määruse muutmist
käsitlev määrus. Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel:
määrust peab muutma määrusega.

4.
Mõju eelarvele

Käesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid
kulusid.

5.
Täiendav teave

Lihtsustamine
Ei kohaldata.
2011/0193 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1085/2006,
millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend
EUROOPA
PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 212 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[4],
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 17. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr
1085/2006,[5] millega luuakse
ühinemiseelse abi rahastamisvahend, on ette nähtud kandidaatriikide ja
potentsiaalsete kandidaatriikide abistamine nende järkjärgulisel kohanemisel
liidu normide ja poliitikaga, sealhulgas vajaduse korral liidu acquis'ga,
pidades silmas nende riikide tulevast ühinemist.
(2)
Nõukogu määruses (EÜ) nr 1085/2006 tehakse selgelt
vahet kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide vahel.
(3)
17. juunil 2010. aastal kokku tulnud Euroopa
Ülemkogu tervitas komisjoni arvamust Islandi ELi liikmeks saamise taotluse
kohta ning märkis, et Island täidab Kopenhaagenis 1993. aastal toimunud Euroopa
Ülemkogu kohtumisel sätestatud poliitilisi kriteeriumeid, ning otsustas
algatada Islandiga ühinemisläbirääkimised. Island on seega kandidaatriik.
(4)
Euroopa Ülemkogu 17. detsembri 2010. aasta
kohtumisel kiideti heaks nõukogu 2010. aasta detsembri järeldused laienemise
kohta ning nõustuti Montenegrole kandidaatriigi staatuse andmisega.
(5)
Nõukogu on kutsunud komisjoni üles esitama nõukogu
määruse (EÜ) nr 1085/2006 artikli 19 muudatus, millega selgitatakse
ühinemiseelse abi rahastamisvahendi piiriülese koostöö raames rahastatavate
toetuslepingute sõlmimisel osalemist käsitlevaid eeskirju ning tagatakse
seostatus teiste välisabivahenditega, eelkõige Euroopa naabrus- ja
partnerlusinstrumendiga.
(6)
Nõukogu 27. veebruari 2006.
aasta määrusega (EÜ) nr 389/2006, millega luuakse rahalise toetuse programm
Küprose türgi kogukonna majandusarengu soodustamiseks ja millega muudetakse
nõukogu määrust (EÜ) nr 2667/2000 Euroopa Ülesehitusameti kohta,[6]
nimetatakse ametisse nõukogu 18. detsembri 1989. aasta määruses (EMÜ) nr
3906/89[7] sätestatud
komitee („Phare komitee”), kes toetab komisjoni Küprose türgi kogukonnale
antava rahalise toetuse haldamisel. Määrus (EMÜ) nr
3906/89 on määruse (EÜ) nr 1085/2006 artikli 25 alusel kehtetuks tunnistatud,
kuid seda kohaldatakse jätkuvalt 2007. aastale eelnevate eelarveaastate
eesmärkide täitmisega seotud õigusaktide ja kohustuste suhtes. Kuna määrus (EÜ) nr 389/2006 on jätkuvalt alusakt,
mida kohaldatakse rahalise toetuse andmisel Küprose türgi kogukonnale 2007.
aastale järgnevate eelarveaastate suhtes, siis peaks ka Phare komitee seetõttu
tegevust jätkama.
(7)
Määrust (EÜ) nr 1085/2006 tuleks seetõttu vastavalt
muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1085/2006 muudetakse
järgmiselt:
(1)
Artiklisse 19 lisatakse järgmine lõige:
„9. Lõiked 1–8 ei piira selliste organisatsioonide
osalust, kes on oma olemuse või asukoha tõttu ning meetme eesmärki silmas
pidades abikõlblikud.”
(2)
Artikli 25 lõike 1 teine lõik asendatakse
järgmisega:
„Neid määruseid ning samuti määrust (EÜ) nr
2666/2000 kohaldatakse jätkuvalt 2007. aastale eelnevate eelarveaastate
eesmärkide täitmisega seotud õigusaktide ja kohustuste suhtes ning Bulgaaria
Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimusi ja Euroopa Liidu aluslepingutesse
tehtavaid muudatusi käsitleva akti (*) artikli 31 ning nõukogu määruse (EÜ) nr
389/2006 (**) artikli 3 rakendamise suhtes.
______________________________
*ELT L 157, 21.6.2005, lk 203.
**ELT L 65, 7.3.2006, lk 5.”
(3)
I lisas lisatakse Horvaatiat käsitleva kande järele
järgmised kanded:
„– Island
– Montenegro”.
(4)
II lisast jäetakse välja järgmised kanded:
„– Island
– Montenegro”.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult
kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, […]
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
([1])            ELT L 210, 31.7.2006, lk 82.
([2])            ELT L 170, 29.6.2007, lk 1.
([3])            ELT L 65, 7.3.2006, lk 5.
([4])            ELT C […], […], lk […] .
([5])            ELT L 210, 31.7.2006, lk 82.
([6])            ELT L 65, 7.3.2006, lk 5.
([7])            EÜT L
375, 23.12.1989, lk 11.


				|

		52012PC0284

			Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS millega muudetakse määrust (EL) nr 349/2012, millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes lõplik dumpinguvastane tollimaks /* COM/2012/0284 final - 2012/0148 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
·      Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Käesolevas ettepanekus käsitletakse nõukogu 30. novembri
2009. aasta määruse (EÜ) nr 1225/2009 (kaitse kohta dumpinguhinnaga
impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed)[1] (edaspidi „algmäärus”)
kohaldamist Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV”) pärit viinhappe impordi
suhtes kehtiva dumpinguvastase tollimaksu vahepealse läbivaatamise menetluses.
·      Üldine taust
Ettepanek on seotud algmääruse rakendamisega
ja tuleneb uurimisest, mis tehti kooskõlas algmääruses sätestatud sisuliste ja
menetlusnõuetega.
·      Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
HRVst pärit viinhappe impordi suhtes
kehtestati nõukogu määrusega (EÜ) nr 130/2006[2]
lõplik dumpinguvastane tollimaks. Seda muudeti nõukogu rakendusmäärusega (EL)
nr 332/2012[3]
ning pikendati veel viie aasta võrra nõukogu rakendusmäärusega (EL) nr 349/2012[4].
·      Kooskõla liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega
Ei kohaldata.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
·      Konsulteerimine huvitatud isikutega
Menetlusega seotud huvitatud isikutel on
uurimise ajal olnud võimalus kaitsta oma huve algmääruses sätestatud korras.
·      Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja
kasutada.
·      Mõju hindamine
Ettepanek tuleneb algmääruse rakendamisest.
Algmäärusega ei nähta ette üldist mõju
hindamist, kuid selles on esitatud põhjalik loetelu tingimustest, mida tuleb
hinnata.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
·      Kavandatud meetme kokkuvõte
29. juulil 2011 avaldas komisjon Euroopa
Liidu Teatajas teate (edaspidi „algatamisteade”) HRVst pärit viinhappe
impordi suhtes kehtiva dumpinguvastase tollimaksu vahepealse läbivaatamise
algatamise kohta. Seda tehti pärast läbivaatamistaotluse esitamist, mis piirdus
vaid dumpingu ja HRV kahe viinhappetootjaga, kelleks olid Ninghai Organic
Chemical Factory, Ninghai ja Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd.,
Changzhou.
Uurimine selgitas välja dumpingu jätkumise.
Seepärast soovitatakse, et nõukogu võtaks
vastu lisatud määruse ettepaneku, et kehtivaid meetmeid muuta; ettepanek tuleks
avaldada Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 28. juuliks 2012.
·      Õiguslik alus
Nõukogu 30. novembri 2009. aasta
määrus (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest,
mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed.
·      Subsidiaarsuse põhimõte
Ettepanek kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse.
Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
·      Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanek vastab proportsionaalsuse
põhimõttele järgmistel põhjustel.
Asjaomase meetme vormi on kirjeldatud
algmääruses ja see ei võimalda teha otsuseid liikmesriikide tasandil.
Ei kohaldata nõudmist, mille kohaselt liidu,
liikmesriikide valitsuste, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste, ettevõtjate
ja kodanike rahaline ja halduskoormus peab olema võimalikult väike ja
proportsionaalne ettepaneku eesmärgiga.
·      Vahendi valik
Kavandatav vahend: määrus.
Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmisel
põhjusel:
algmäärus ei paku alternatiivseid võimalusi.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.
2012/0148 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU MÄÄRUS
millega muudetakse määrust (EL) nr 349/2012,
millega kehtestatakse Hiina Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes
lõplik dumpinguvastane tollimaks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta
määrust (EÜ) nr 1225/2009 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest
riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed[5]
(edaspidi „algmäärus”), eriti selle artiklit 9 ning artikli 11 lõikeid 3,
5 ja 6,
võttes arvesse ettepanekut, mille Euroopa
Komisjon (edaspidi „komisjon”) on esitanud pärast konsulteerimist
nõuandekomiteega,
ning arvestades järgmist:
A.        MENETLUS
1.           Kehtivad meetmed
(1)       2006. aastal kehtestas
nõukogu määrusega (EÜ) nr 130/2006[6]
Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV” või „asjaomane riik”) pärit viinhappe
impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu (edaspidi „esialgsed
dumpinguvastased meetmed”). Määrust muudeti nõukogu määrusega (EÜ) nr 150/2008[7]. 2012. aastal muutis nõukogu
kehtivaid meetmeid rakendusmäärusega (EL) nr 332/2012[8] ja pikendas nende kehtivust
veel viie aasta võrra rakendusmäärusega (EL) nr 349/2012[9].
2.           Vahepealse läbivaatamise
algatamine
(2)       Läbivaatamistaotluse
esitasid järgmised liidu tootjad: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica
Valenzana SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl ja Comercial
Quimica Sarasa s.l. (edaspidi „taotluse esitajad”).
(3)       Läbivaatamistaotlus piirdus
dumpingu uurimisega kahe Hiina eksportiva tootja puhul, kelleks olid Changmao
Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzhou ja Ninghai Organic Chemical
Factory, Ninghai. Taotluses väideti, et meetmete jätkuv kohaldamine kehtestatud
tasemel, mis põhines eelnevalt kindlaks tehtud dumpingumääral, ei olnud
dumpingu vastu võitlemiseks enam piisav, arvestades asjaolu, et kummalegi
tootjale ei tohiks võimaldada turumajanduslikku kohtlemist.
(4)       Pärast nõuandekomiteega
konsulteerimist ja olles kindlaks määranud, et komisjonil on piisavalt
esmapilgul usutavaid tõendeid vahepealse läbivaatamise algatamiseks, andis
komisjon 29. juulil 2011 Euroopa Liidu Teatajas avaldatud
algatamisteates[10]
(edaspidi „algatamisteade”) teada, et algatatakse dumpinguga piirduv vahepealne
läbivaatamine vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3.
3.           Uurimine
3.1.        Uurimisperiood
(5)       Dumpingu uurimine hõlmas
ajavahemikku alates 1. juulist 2010 kuni 30. juunini 2011 (edaspidi
„läbivaatamisega seotud uurimisperiood”).
3.2.        Uurimisega seotud isikud
(6)       Komisjon teatas ametlikult
asjaomase riigi kahele eksportivale tootjale ja asjaomase riigi ametiasutustele
vahepealse läbivaatamise algatamisest.
(7)       Huvitatud isikutele anti
võimalus esitada kirjalikult oma seisukohad ja taotleda ärakuulamist
algatamisteates sätestatud tähtaja jooksul.
3.3.        Küsimustiku vastused ja
kontrollkäigud
(8)       Komisjon saatis küsimustikud
kahele läbivaatamistaotluses nimetatud eksportivale tootjale ja võrdlusriigi
Argentina tootjatele.
(9)       Küsimustike vastused saadi
kahelt Hiina eksportivalt tootjalt ja ka võrdlusriigi koostööd tegevalt tootjalt.
(10)     Et võimaldada kahel valimisse
kuuluval HRV eksportival tootjal soovi korral taotleda turumajanduslikku või
individuaalset kohtlemist, saatis komisjon neile taotluse vormid. Taotlused
turumajandusliku kohtlemise kohaldamiseks või individuaalse kohtlemise
kohaldamiseks juhul, kui esimese tingimused ei ole täidetud, laekusid mõlemalt
eksportivalt tootjalt.
(11)     Komisjon kogus ja kontrollis
kogu dumpingu ja sellest tuleneva kahju määramiseks vajalikuks peetavat teavet
ning tegi kontrollkäike järgmiste äriühingute valdustesse:
(a)
HRV eksportivad tootjad
–
Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai
–
Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd.,
Changzhou
(b)
võrdlusriigi eksportivad tootjad
–
TARCOL S.A., Buenos Aires
B.        VAATLUSALUNE TOODE JA
SAMASUGUNE TOODE
1.           Vaatlusalune toode
(12)     Käesoleva läbivaatamisega
hõlmatud vaatlusalune toode on sama mis esialgses uurimiseski, nimelt HRVst
pärit viinhape (v.a tüübi D-(-)viinhape, millel on vähemalt 12,0-kraadine
negatiivne optiline pöörang mõõdetuna vesilahuses vastavalt Euroopa farmakopöas
kirjeldatud meetodile), mis on praegu klassifitseeritud CN-koodi ex 2918 12 00
alla (edaspidi „vaatlusalune toode”).
(13)     Vaatlusalust toodet
kasutatakse veinis, jookides ja toidulisandites, aeglustina kipskrohvisegus ja
paljudes teistes toodetes. Seda on võimalik saada veinivalmistamise
kõrvalsaadustest, nagu liidus toimuva tootmise puhul, või keemilise sünteesi
teel naftakeemilistest ühenditest, nagu HRVs toimuva tootmise puhul. Ainult
L(+)-viinhapet toodetakse veinivalmistamise kõrvalsaadustest. Sünteetiline
tootmine võimaldab nii L(+)- kui ka DL-viinhappe valmistamist. Vaatlusalune
toode võib kuuluda mõlemasse liiki ning nende kasutusalad kattuvad.
2.           Samasugune toode
(14)     Sarnaselt eelmisele uurimisele
arvestati, et HRVs toodetud ja ELi eksporditud viinhappel, võrdlusriigis
Argentinas toodetud ja sealsel siseturul müüdud viinhappel ning ELis selle
tootjate valmistatud ja müüdud viinhappel on samad füüsikalised ja keemilised
põhiomadused ning sama põhikasutusotstarve. Seepärast käsitletakse neid
samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.
C.        DUMPINGUHINNAGA MÜÜK
1.           Turumajanduslik kohtlemine
(15)     Mõlemad läbivaatamistaotluses
nimetatud äriühingud taotlesid turumajanduslikku kohtlemist. Vastavalt
algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile b määratakse Hiina RVst pärit importi
käsitlevates dumpinguvastastes uurimistes normaalväärtus kindlaks vastavalt
nimetatud artikli lõigetele 1–6 nende tootjate puhul, kes vastasid algmääruse
artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud kriteeriumidele.
(16)     Allpool on selguse huvides
kokkuvõtlikult esitatud turumajandusliku kohtlemise kriteeriumid:
(1)
majandustegevust ja kulusid käsitlevad otsused
tehakse lähtuvalt turutingimustest ja ilma riigi märkimisväärse sekkumiseta;
(2)
raamatupidamisdokumentide auditeerimine toimub
sõltumatult ja kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega ning
raamatupidamisdokumente kohaldatakse kõikidel juhtudel;
(3)
varasemast mitteturumajanduslikust süsteemist ei
ole üle kandunud märkimisväärseid moonutusi;
(4)
pankroti- ja asjaõigusega on tagatud õiguskindlus
ja stabiilsus;
(5)
vahetuskursside ümberarvestus toimub turukursside
alusel.
(17)     Mõlemad HRV tootjad taotlesid
turumajanduslikku kohtlemist vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile c.
Iga turumajandusliku kohtlemise taotlust analüüsiti ning kõnealuste koostööd
tegevate äriühingute valdustes viidi läbi kohapealne uurimine.
(18)     Mõlema
äriühingu puhul keelduti turumajandusliku kohtlemise kohaldamisest artikli 2
lõike 7 punkti c esimese kriteeriumi kohaselt lähtuvalt tõendusmaterjalist, et
põhitooraine (benseeni) hind oli moonutatud. Hiina omamaiste hindade võrdlusest
(kasutades allikana ühe koostööd tegeva tootja ostuhindu) muude
turumajanduslike riikide hindadega selgus, et uurimisperioodil esines
hinnaerinevus, mis jäi vahemikku 19 – 51 %. HRV kohaldab benseeni suhtes 40 %
suuruse imporditariifi (mis küll läbivaatamisega seotud uurimisperioodil
tegelikult veel ei kehtinud) ega tagasta ekspordi suhtes kohaldatavat 17 %-list
käibemaksu. Leiti, et ka vahesaaduse maleanhüdriidi (mida ostis ja kasutas
allikana teine koostööd tegev tootja) hind on moonutatud..
(19)     Samuti keelduti 2. ja 3.
kriteeriumile tuginedes ühe äriühingu puhul turumajandusliku kohtlemise
kohaldamisest, sest leidus tõendeid maakasutusõiguse tõttu allasurutud hindade
kohta ja ka äriühingu vara ülehindamise kohta eesmärgiga tagada laenu riigile
kuuluvast pangast.
(20)     Mõlemad äriühingud
vaidlustasid komisjoni järeldused pärast seda, kui need olid neile teatavaks
tehtud. Kumbki äriühing ei osanud aga põhjendada benseeni madalat hinda Hiina
turul. Põhjenduses 19 nimetatud äriühing esitas mõned dokumendid, et
vaidlustada komisjoni järeldused maakasutusõiguse hindade ning äriühingu vara
hindamise kohta. Kuna aga kõnealuseid dokumente küsiti juba kontrollkäigu ajal
ning neid ei esitatud, otsustati, et vastavat teavet ei ole võimalik
kontrollida ning seda ei käsitata usaldusväärsena.
(21)     Seega keeldutakse mõlema
äriühingu puhul turumajandusliku kohtlemise kohaldamisest.
(22)     Siiski vastavad mõlemad
äriühingud algmääruse artikli 9 lõikes 5 sätestatud nõuetele ning seega saab
neile kehtestada individuaalsed dumpinguvastased tollimaksud, kasutades nende
ekspordihindu.
2.           Võrdlusriik
(23)     Vastavalt algmääruse artikli 2
lõike 7 punktile a määrati normaalväärtus asjakohases kolmandas
turumajandusriigis (edaspidi „võrdlusriigis”) kehtiva hinna või arvestusliku
väärtuse alusel või hinna järgi, mis kehtib müügi puhul sellest võrdlusriigist
teistesse riikidesse, k.a liitu, või kui see ei ole võimalik, siis mis tahes muul
põhjendatud alusel, sealhulgas samasuguse toote eest liidus tegelikult makstud
või makstava hinna alusel, mida on vajaduse korral nõuetekohaselt kohandatud,
et juurde arvestada põhjendatud kasumimarginaal.
(24)     Nii nagu esialgses
uurimiseski, tehti algatamisteates vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7
punktile a ettepanek kasutada normaalväärtuse kindlaksmääramiseks
võrdlusriigina Argentinat. Pärast algatamisteate avaldamist tehti võimalike
alternatiivsete kolmanda turumajandusriigi tootjatena kindlaks üks India ja üks
Austraalia äriühing. Kumbki kahest äriühingust ei vastanud aga neile saadetud
küsimustikule.
(25)     Üks viinhappe tootja
Argentinas tegi uurimise raames koostööd, vastates küsimustikule. Uurimine
näitas, et Argentina viinhappeturul on konkurents kahe võistleva kohaliku
tootja ja kolmandatest riikidest saabuva impordi tõttu. Tootmismaht Argentinas
moodustab rohkem kui 20 % Hiina vaatlusaluse toote ekspordi mahust Euroopa
Liitu. Argentina turgu peeti seetõttu piisavalt tüüpiliseks, et määrata selle
alusel normaalväärtus Hiina jaoks.
(26)     Seetõttu jõuti otsusele, nagu
eelnevas uurimiseski, et Argentina on sobiv võrdlusriik vastavalt algmääruse
artikli 2 lõike 7 punktile a.
3.           Normaalväärtus
(27)     Normaalväärtus määrati
kindlaks võrdlusriigi koostööd tegeva tootja esitatud teabe põhjal. Kuigi
võrdlusriigi tootja müüs vaatlusalust toodet oma siseturul, otsustati lähtuvalt
Argentina ja HRV tootmismeetodite erinevusest, mis mõjutab olulisel määral
hindu ja kulusid, arvutada normaalväärtus, mitte kasutada siseturu müügihindu.
Tooraine hind Argentinas asendati benseeni keskmise turuhinnaga ning Argentina
müügi-, üld- ja halduskulusid kohandati, et paremini Hiina siseturu olukorda
kajastada.
(28)     L(+)-viinhappe (mida valmistab
Argentina tootja) normaalväärtus arvutati seetõttu Argentina L(+)-viinhappe
tootmiskulust ning arvesse võeti Argentina ja HRV tootmismeetodite erinevust.
(29)     Kuna Argentina tootja ei
valmistanud DL-viinhapet, arvutati ka tema puhul normaalväärtus mõlema
tooteliigi hindade vahel leitud erinevust arvesse võttes.
4.           Ekspordihind
(30)     Ekspordihinnad määrati mõlema
Hiina eksportiva tootja jaoks kindlaks tegelikult makstud või esimese sõltumatu
kliendi poolt liidus makstavate hindade põhjal.
5.           Võrdlus
(31)     Et tagada õiglane võrdlus normaalväärtuse
ja ekspordihinna vahel vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10,
võeti kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse teatavaid erinevusi transpordi,
kindlustuse ja kaudsete maksude osas, juhul kui need tõendatult mõjutasid hindu
ja nende võrreldavust.
6.           Dumpingumarginaalid
(32)     Mõlema äriühingu puhul
võrreldi iga toote kaalutud keskmist normaalväärtust sama liiki toote kaalutud
keskmise ekspordihinnaga vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 11.
(33)     Sellest lähtuvalt on lõplikud
kaalutud keskmised dumpingumarginaalid, mida väljendatakse protsendimäärana
CIF-hinnast liidu piiril tollimakse tasumata, järgmised:
 Äriühing || Dumpingumarginaal
 Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzhou || 13,1 %
 Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai. || 8,3 %
7.           Muutunud asjaolude püsiv laad
(34)     Läbivaatamistaotluses väideti,
et kummalegi Hiina eksportivale tootjale ei tohiks enam võimaldada
turumajanduslikku kohtlemist ning et selline muutus on püsivat laadi.
Arvestades turumajanduslikust kohtlemisest keeldumise põhjuseid, võib nentida,
et käesoleva läbivaatamise järeldused on püsivat laadi. Tõendusmaterjalist
selgub, et benseeni hinda Hiinas oli moonutatud juba enne läbivaatamisega
seotud uurimisperioodi ning selle kinnituseks, et Hiina valitsus on nimetatud moonutused
juba kõrvaldanud või kavatseb seda teha, ei ole ühtegi tõendit.
(35)     Konkreetsete äriühingutega
seotud põhjuste tõttu, mis on välja toodud põhjenduses 19, on ka need püsivat
laadi, sest mõjutavad äriühingu kulusid ja otsuseid olulise ajavahemiku jooksul.
Tegemist ei olnud sündmustega, mis oleksid mõjutanud esialgset uurimist, mille
raames konkreetsele äriühingule võimaldati turumajanduslik kohtlemine.
D.        KEHTIVATE DUMPINGUVASTASTE MEETMETE MUUTMINE
(36)     Eespool esitatust lähtuvalt
leitakse, et käesoleva dumpinguvastase läbivaatamisega tuleks Hiina
Rahvavabariigist pärit viinhappe impordi suhtes kehtivate meetmete taset muuta.
(37)     Kõiki asjaomaseid isikuid
teavitati olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti
soovitada olemasolevaid meetmeid muuta. Lisaks sellele anti neile pärast
nimetatud asjaoludest ja kaalutlustest teatamist võimalus esitada teatava
ajavahemiku jooksul oma märkused.
(38)     Üks Hiina äriühing vastas
nimetatud teavitamisele taas sellega, et vaidlustas järeldused turumajanduslikust
kohtlemisest keeldumise kohta, mis oli tehtud põhitooraine hinnamoonutuse
tõttu. Kuid oma väidete kinnituseks ei esitanud kõnealune äriühing uut
tõendusmaterjali ning seetõttu lükati need tagasi. Ühtlasi küsis kõnealune
äriühing lisateavet punktis 27 osutatud kohanduste kohta, kuid selle andmisest
keelduti, sest vastasel juhul oleks tulnud avaldada andmed Argentina ainsa
tootja tootmismeetodite ja -kulude kohta.
(39)     Liidu tootmisharu vastas
teavitamisele sellega, et seadis kahtluse alla arvestusliku normaalväärtuse
kasutamise võrdlusriigi siseturu müügihindade asemel ning samuti eespool
märgitud kohandused, mis tehti arvestuslikku normaalväärtusse, et arvestada
Argentina ja Hiina tootmisprotsesside ja toorainete vahelist erinevust.
(40)     Mis puutub arvestusliku
normaalväärtuse kasutamisse Argentina hindade asemel, ei saa seda pidada
meetodi muutmiseks vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 9. Esialgse uurimise
raames võimaldati mõlemale Hiina äriühingule turumajanduslikku kohtlemist ja
seetõttu võeti normaalväärtus nende endi omamaistest hindadest. Kuna nüüd on
mõlema äriühingu puhul turumajandusliku kohtlemise võimaldamisest keeldutud, ei
saa enam sama meetodit kasutada.
(41)     Liidu tootmisharu väitis
lisaks, et komisjon oleks pidanud käesoleva läbivaatamisega seotud kahe
eksportija individuaalsete dumpingumarginaalide arvutamiseks kasutama esialgse
uurimise ajal Hiina jaoks sätestatud jääktollimaksu arvutamise metoodikat.
Väide lükati tagasi, sest jääktollimaks oli arvutatud nende äriühingute jaoks,
kes ei teinud esialgse uurimise ajal koostööd. Seetõttu ei saa seda võrrelda
individuaalse dumpingumäära arvutamisega koostööd tegeva tootja jaoks, kelle
puhul keelduti turumajandusliku kohtlemise võimaldamisest.
(42)     Mis puutub eespool märgitud normaalväärtuse
kohandamisse, siis see oli vajalik õiglase võrdluse tagamiseks sünteetiliselt
toodetud viinhappe ekspordihinna ja looduslähedasest tootmisprotsessist lähtuva
normaalväärtuse vahel. Kui sama arvutus oleks tehtud Argentina omamaiseid
müügihindu kasutades ning normaalväärtust ja/või ekspordihinda oleks seejärel
kohandatud vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10, ei oleks võrdlus olnud
õiglane. Seetõttu lükati need vastuväited tagasi.
E.         KOHUSTUSED
(43)     Üks HRV eksportiv tootja
pakkus vastavalt algmääruse artikli 8 lõikele 1 välja hinnakohustuse.
Vaatlusalune toode ei ole ekspordihinna kõikumise tõttu kindlaksmääratud
hinnakohustuse jaoks sobiv. Probleemi lahendamiseks pakkus eksportiv tootja
välja indekseerimisklausli, kuid ei täpsustanud, kuidas nimetatud
indekseerimist arvutada. Samuti pakkus eksportiv tootja välja indekseerimise
benseeni moonutatud Hiina omamaise hinna alusel, mis ei ole vastuvõetav.
(44)     Lisaks toodab kõnealune
eksportiv tootja ka muid eri liiki keemiatooteid ja võib müüa neid tooteid
samadele tarbijatele Euroopa Liidus seotud kaubandusettevõtete kaudu. See
tähendab, et tekiks ristkompenseerimise oht ja hinnakohustuse täitmist oleks
äärmiselt raske kontrollida.
(45)     Pealegi on tegu vaatlusaluse
toote mitme eri liigiga, mis on raskesti eristatavad ja mille hinnaerinevused
on suured. Eksportiva tootja pakutud erinevad minimaalsed impordihinnad teeksid
seega kontrollimise raskesti teostatavaks. Eespool esitatut arvesse võttes
järeldati, et pakutud kohustusi ei saa vastu võtta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Tabelit nõukogu rakendusmääruse (EL) nr 349/2012
artikli 1 lõikes 2 muudetakse järgmiselt:
 Äriühing || Dumpinguvastane tollimaks || TARICi lisakood
 Changmao Biochemical Engineering Co., Ltd, Changzhou || 13,1 % || A688
 Ninghai Organic Chemical Factory, Ninghai || 8,3 % || A689
 Kõik teised äriühingud (välja arvatud Hangzhou Bioking Biochemical Engineering Co. Ltd, Hangzhou – TARICi lisakood A687). || 34,9 % || A999
Artikkel 2
Määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle
avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev
määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
                                                                       Komisjoni
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.
[2]               ELT L 23, 27.1.2006, lk 1.
[3]               ELT L 108, 20.4.2012, lk 1.
[4]               ELT L 110, 24.4.2012, lk 3.
[5]               ELT L 343, 22.12.2009, lk 51.
[6]               ELT L 23, 27.1.2006, lk 1.
[7]               ELT L 48, 22.2.2008, lk 1.
[8]               ELT L 108, 20.4.2012, lk 1.
[9]               ELT L 110, 24.4.2012, lk 3.
[10]             ELT C 223, 29.7.2011, lk 16.


|

52010PC0336

 Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu määrus (EL) nr …/2010, [kuupäev], millega muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 (ühise turukorralduse ühtne määrus) seoses Saksamaa alkoholimonopoli raames antava abiga  /* KOM/2010/0336 lõplik - COD 2010/0183 */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 24.6.2010KOM(2010)336 lõplik2010/0183 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr …/2010,[kuupäev],millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 (ühise turukorralduse ühtne määrus) seoses Saksamaa alkoholimonopoli raames antava abigaSELETUSKIRIPraegu on Saksamaa ametiasutustel võimalik riigiabi eeskirjadest erandit tehes anda toodetele, mida monopoliamet töötleb ja põllumajanduslikku päritolu etüülalkoholina turustab, Saksamaa alkoholimonopoli raames riigiabi. Abisumma aastane ülempiir on 110 miljonit eurot.Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)) artikli 182 lõike 4 kohaselt lõpetatakse erandi kohaldamine 31. detsembril 2010. Käesolevas määruse eelnõus pikendatakse erandi kohaldamist ja pannakse ette vähendada monopoli raames toimuvat tootmist ja müüki järk-järgult ning kaotada monopol 1. jaanuariks 2018. Eristatakse kahte liiki piiritusetehaseid ning nende suhtes kehtestatakse erinev korraldus:- Plommitud seadmetega põllumajanduslikud piiritusetehased ( landwirtschaftliche Verschlussbrennereien – praegu tegutseb ligikaudu 670 seda tüüpi piiritusetehast), mis käitlevad peamiselt teravilja ja kartulit, võivad jätkata monopoli alusel tegutsemist kuni 2013. aasta lõpuni. Siiski vähendatakse nende toodangut järk-järgult 540 000 hektoliitrilt 2011. aastal 360 000 hektoliitrile 2012. aastal ja 180 000 hektoliitrile 2013. aastal. Monopoli raames tegevuse lõpetanuna võivad plommitud seadmetega põllumajanduslikud piiritusetehased saada tasandustoetust summas 257,50 eurot nominaalse destilleerimisõiguse hektoliitri kohta. Tasandustoetus määratakse kõige hiljemalt 31. detsembriks 2013, kuid seda võib maksta välja mitmes osas kuni 31. detsembrini 2017.- Kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehased (Abfindungsbrennereien) , saagidestilleerijad ( Stoffbesitzer) ning puuviljaühistute piiritusetehased (Obstgemeinschaftsbrennereien) , mis tegutsevad kohaliku turu jaoks ja toodavad puuvilja baasil väga väikeseid alkoholikoguseid (kuni 300 liitrit aastas), võivad kuni 2017. aasta lõpuni toota aastas kokku kuni 60 000 hl alkoholi.Ajavahemikus 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 väljamakstava abi kogusumma ei tohi ületada 269,9 miljonit eurot ning ajavahemikus 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2017 väljamakstava abi kogusumma ei tohi ületada 268 miljonit eurot.Saksamaa jätkab süsteemi toimimise kohta komisjonile aastaaruannete esitamist. Lisaks sellele peab Saksamaa esitama ajavahemikus 2013–2016 igal aastal kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehaste, saagidestilleerijate ja puuviljaühistute piiritusetehaste toetamise järk-järgulise lõpetamise aastakava.Ettepanekul ei ole finantsmõju ühenduse eelarvele.2010/0183 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr …/2010,[kuupäev],millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1234/2007 (ühise turukorralduse ühtne määrus) seoses Saksamaa alkoholimonopoli raames antava abigaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[1],pärast ettepaneku edastamist riiklikele parlamentidele,toimides seadusandliku tavamenetluse kohaseltning arvestades järgmist:1.  Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus))[2] artikli 182 lõikes 4 kehtestatud erieeskirjad, mille alusel võimaldatakse Saksamaal anda Saksamaa alkoholimonopoli (edaspidi „monopol”) raames riigiabi, muutuvad kehtetuks 31. detsembril 2010.2.  Aruandest, mille komisjon esitas määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 184 lõike 3 alusel, nähtub, et monopoli tähtsus on viimastel aastatel vähenenud. Ajavahemikul 2001 kuni 2008 lõpetas monopoli raames tegutsemise ligikaudu 70 plommitud seadmetega põllumajanduslikku piiritusetehast ( landwirtschaftliche Verschlussbrennereien ). Monopoliameti müüdud alkoholikogus on alates 2003. aastast vähenenud ning toetussumma on langenud 110 miljonilt eurolt 2003. aastal 80 miljonile eurole 2008. aastal. Mitmed piiritusetehased ongi juba asunud tegema ettevalmitusi vabal turul tegutsemiseks, luues ühistuid, tehes kulutuste piiramiseks investeeringuid vähem energiat tarbivatesse seadmetesse ja turustades oma alkoholitoodangut üha suuremal määral ise. Siiski on tootjate kohanemise hõlbustamiseks ja nende vabal turul ellujäämise võimaldamiseks vaja rohkem aega. Monopoli kaotamise protsessi lõpuleviimiseks ning asjaomase riigiabi lõplikuks tühistamiseks peetakse vajalikus asjaomast korraldust veel paari aasta võrra pikendada.3.  Mõnel pool Saksamaal on piiritusetehased olnud traditsiooniliselt seotud väikeste ja keskmise suurusega põllumajandusettevõtetega ning neil on oluline roll põllumajandusettevõtete tegevuse jätkumisel, kuna nad tagavad põllumajandustootjatele lisasissetuleku ja kindlustavad maapiirkondade tööhõivet. Plommitud seadmetega põllumajanduslikel piiritusetehastel, mis käitlevad peamiselt teravilja ja kartulit, peaks seetõttu olema jätkuvalt võimalik saada monopoli kaudu abi kuni 31. detsembrini 2013. Selleks kuupäevaks peavad kõik plommitud seadmetega piiritusetehased olema hakanud tegutsema vabal turul. Tähtpäev langeb kokku maaelu arengu uue programmiperioodi (2014–2020) algusega, mis tähendab, et Saksamaal on võimalik kanda osa monopoli raames kasutatud vahenditest üle oma maaelu arengukavasse.4.  Kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehastel ( Abfindungsbrennereien ), saagidestilleerijatel ( Stoffbesitzer ) ning puuviljaühistute piiritusetehastel ( Obstgemeinschaftsbrennereien ) on eriline roll traditsioonilise maastiku ja bioloogilise mitmekesisuse säilitamisel, kuna nad aitavad alles hoida puuviljaistandusi, mis varustavad piiritusetehaseid toorainega. Võttes arvesse seda asjaolu ning ka seda, et kõnealuste piiritusetootjate toodang on suunatud kohalikule turule ja on küllaltki väike, peaks neil olema jätkuvalt võimalik saada monopoli kaudu riigiabi kuni selle korralduse lõpliku kaotamiseni 31. detsembril 2017. Selleks kuupäevaks tuleb monopol kaotada. Et tagada abi andmise tegelik lõpetamine, tuleb Saksamaal esitada alates 2013. aastast igal aastal toetamise järk-järgulise lõpetamise aastakava.5.  Monopoli raames toodetud etüülalkoholi kogus ei ole väga suur ning moodustab praegu kogu Saksamaal valmistatavast põllumajanduslikku päritolu etüülalkoholist vähem kui 10 %. Arvestades, et kõik plommitud seadmetega tehased peavad hiljemalt 31. detsembriks 2013 olema alustanud tegevust vabal turul, langeb see protsent pärast nimetatud kuupäeva märgatavalt.6.  Riigiabi andmise järjepidevuse tagamiseks tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2011.7.  Määrust (EÜ) nr 1234/2007 tuleks seetõttu vastavalt muuta,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 182 lõige 4 asendatakse järgmisega:"4. Riigiabi suhtes, mida Saksamaa valitsus annab Saksamaa alkoholimonopoli (edaspidi „monopol”) raames toodetele, mida monopoliamet ümber töötab ja turustab Euroopa Liidu toimimise lepingu I lisas loetletud põllumajanduslikku päritolu etüülalkoholina, kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2017 erandina käesoleva määruse artiklist 180 üksnes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 1 ja lõike 3 esimest lauset, kusjuures selleks peavad olema täidetud järgmised tingimused:a) monopoli raames toetust saava etüülalkoholi kogus väheneb järk-järgult 600 000 hektoliitrilt 2011. aastal 420 000 hektoliitrini 2012. aastal ja 240 000 hektoliitrini 2013. aastal ning võib 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2017, kui monopol kaotatakse, ulatuda kuni 60 000 hektoliitrini aastas;b) toetust saavate plommitud seadmetega põllumajanduslike piiritusetehaste toodang väheneb järk-järgult 540 000 hektoliitrilt 2011. aastal 360 000 hektoliitrile 2012. aastal ja 180 000 hektoliitrile 2013. aastal. 31. detsembriks 2013 lõpetavad kõik plommitud seadmetega põllumajanduslikud piiritusetehased monopoli raames tegutsemise. Monopoli raames tegevuse lõpetanuna võivad plommitud seadmetega põllumajanduslikud piiritusetehased saada tasandustoetust summas 257,50 eurot nominaalse destilleerimisõiguse hektoliitri kohta. Tasandustoetus määratakse kõige hiljemalt 31. detsembriks 2013. Siiski võib maksta tasandustoetuse välja mitmes osas kuni 31. detsembrini 2017;c) kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehased, saagidestilleerijad ning puuviljaühistute piiritusetehased võivad saada monopoli kaudu antavat riigiabi kuni 31. detsembrini 2017. aastal, tingimusel et alkoholikogus mille eest abi antakse, ei ületa aastas kokku 60 000 hektoliitrit;d) ajavahemikus 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013 väljamakstava abi kogusumma ei ületa 269,9 miljonit eurot ning ajavahemikus 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2017 väljamakstava abi kogusumma ei ületa 268 miljonit eurot;e) Saksamaa esitab igal aastal 30. juuniks komisjonile aruande monopolikorra toimimise ning eelmisel aastal monopoli raames antud abi kohta. Lisaks sellele esitab Saksamaa ajavahemikus 2013–2016 koos aruandega igal aastal kindlakoguselise toodanguga väikepiiritusetehaste, saagidestilleerijate ja puuviljaühistute piiritusetehaste toetamise järk-järgulise lõpetamise järgmise aasta kava.”Artikkel 2JõustumineKäesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval.Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011.Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] ELT C …, …, lk ….[2] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.