               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.9.2021
            COM(2021) 597 final
            2021/0306(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee 72. istungil seoses rahvatervisealases hädaolukorras rahvusvahelist kaitset ja kestlikke lahendusi käsitleva järelduse vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee (edaspidi „täitevkomitee“) 72. istungil võetav seisukoht seoses rahvusvahelist kaitset ja kestlikke lahendusi rahvatervisealases hädaolukorras käsitleva järelduse kavandatava vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu 30. aprilli 1958. aasta resolutsioon ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee loomise kohta

               Täitevkomitee asutati ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu 30. aprilli 1958. aasta resolutsiooniga ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee loomise kohta (E/RES/672 (XXV)). Resolutsiooni kohaselt tegutseb täitevkomitee nõuandva organina pagulaste rahvusvahelise kaitsega seotud õigusnormide ja poliitika valdkonnas.2.2.
                     ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee

               Täitevkomiteesse kuuluvad nii liikmed kui ka vaatlejad. Liikmed saavad olla ainult riigid. Vaatlejastaatust antakse nii riikidele kui ka muudele üksustele. Praegu kuulub täitevkomiteesse 107 liikmesriiki, sealhulgas 27 ELi liikmesriiki, 16 vaatlejariiki ja 39 vaatlejat, kes ei ole riigid, sealhulgas Euroopa Liit.

               Erinevalt liikmetest ei ole vaatlejatel hääleõigust, kuid nad võivad võtta sõna täitevkomitee avalikel koosolekutel. Täitevkomitee vaatlejastaatusega valitsustevaheliste organisatsioonide kohta on täitevkomitee kodukorra (viimati muudetud 2016. aasta oktoobris) punkti 38 teises lõigus sätestatud: „Komitee võib alalise komitee soovituse põhjal igal aastal otsustada kutsuda vaatlejastaatusega valitsustevahelisi organisatsioone sõltuvalt nende pädevusvaldkonnast osalema komitee kinnistel varjupaiga- ja pagulasküsimusi käsitlevatel koosolekutel.“ Selle sätte alusel kutsus täitevkomitee 5. mail 2017 ELi osalema oma kinnistel koosolekutel Euroopa Liidu pädevusse kuuluvates varjupaiga- ja pagulasküsimustes.

               Täitevkomitee võtab liikmete konsensuse alusel regulaarselt vastu pagulaste kaitset käsitlevaid temaatilisi järeldusi. Järeldusteni jõutakse kinnistel koosolekutel, millest võtavad osa täitevkomitee liikmed ja valitsustevahelised organisatsioonid (kes kutsutakse kinnistel koosolekutel osalema vaatlejatena) koostöös ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti (edaspidi „amet“) ekspertidega.

               2.2.ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kavandatav akt

               Täitevkomitee kavatseb 4.–8. oktoobril 2021 toimuval 72. istungil vastu võtta järelduse rahvusvahelise kaitse ja kestlike lahenduste kohta rahvatervisealases hädaolukorras (edaspidi „kavandatav järeldus“).

               Euroopa Liit osaleb kavandatava järelduse koostamisel täitevkomitee töökorra punkti 38 teise lõigu kohase kutse alusel. ELi liikmesriigid, kes on ka täitevkomitee liikmed, osalevad kavandatava järelduse vastuvõtmises.

               2021. aasta 12. ja 18. mai, 1. juuni, 16. juuni ja 8. juuli kinniste koosolekute tulemusel koostatud kavandatava järelduse eelnõu eesmärk on tunnistada COVID-19 pandeemia mõju pagulastele, varjupaigataotlejatele, tagasipöörduvatele pagulastele, kodakondsuseta isikutele ja riigisisestele põgenikele (edaspidi „ameti mandaadi alla kuuluvad isikud“) ja vastuvõtvatele kogukondadele, tuletada meelde rahvusvahelise pagulas- ja humanitaarõiguse keskseid põhimõtteid, mida tuleb järgida tervisealases hädaolukorras, õppida meetmetest, mida amet, riigid ja teised sidusrühmad on võtnud COVID-19 pandeemiaga toimetulekuks, püüdes samas jätkata rahvusvahelisele kaitsele juurdepääsu tagamist, sealhulgas innovaatiliste meetmete abil, ning julgustada riike jätkuvalt toetama kestlikke lahendusi ja ameti mandaadi alla kuuluvate isikute juurdepääsu tervishoiuteenustele.

               Kogu preambul ja suurem osa operatiivsätetest on kokku lepitud ad referendum, neli operatiivsätet on veel lahtised.

               Järelduse kokkulepitud punktides tunnistatakse, et rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealane hädaolukord, nagu COVID-19 pandeemia, nõuab ühtsusel, solidaarsusel ja tugevdatud mitmepoolsel koostööl põhinevat ülemaailmset reageerimist, ning kinnitatakse taas riikide pühendumust rahvusvahelisele solidaarsusele ning vastutuse ja koormuse jagamisele. Tunnustatakse riikide õigust võtta meetmeid rahvatervise kaitseks, tuletades samas meelde, et selliseid meetmeid tuleb rakendada viisil, mis on kooskõlas rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas rahvusvahelisest pagulasõigusest, inimõigustest ja vajaduse korral rahvusvahelisest humanitaarõigusest riikidele tulenevate kohustustega. Järelduses tuletatakse meelde, et riikidel on suveräänne õigus reguleerida mittekodanike riiki sisenemist, austades täielikult tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet ning järgides kohaldatavat rahvusvahelist õigust, sealhulgas rahvusvahelist pagulasõigust.

               Rahvatervisealaste hädaolukordade laiema mõjuga tegelemiseks julgustatakse kavandatavas järelduses riike tegema tööd selle nimel, et ameti mandaadi alla kuuluvaid isikuid tervishoiuteenustesse paremini kaasata ning et rahvatervisealaste hädaolukordade kontekstis tehtaks kindlaks konkreetsed tervishoiualased vajadused ja takistused, sealhulgas vaimse tervise ja psühhosotsiaalse heaoluga seonduvad, ning nendega tegeletaks, samuti kutsutakse riike ja teisi partnereid üles kiiremas korras toetama ohutute ja tõhusate diagnostikavahendite, ravimite ja vaktsiinide rahastamist ja õiglast jaotamist.

               Riiki sisenemise ja vaba liikumise ning varjupaigale juurdepääsu piirangute küsimuses väljendatakse kavandatavas järelduses heameelt sammude üle, mida riigid on võtnud, tagamaks et rahvatervisealastes hädaolukordades piiril sisenemise piiramiseks võetud meetmed on ajutised, mittediskrimineerivad, vajalikud, proportsionaalsed ja asjaolusid arvestades mõistlikud ning nende kohaldamisel austatakse varjupaiga taotlemise ja saamise õigust ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet. Samuti tervitatakse riikide ja ameti võetud kohandatud meetmeid, millega tagatakse jätkuv juurdepääs varjupaiga- ja kodakondsusetuse tuvastamise menetlustele, registreerimisele ja dokumentide väljaandmisele ning nende menetluste toimimine. Kavandatavas järelduses märgitakse, kui oluline on tagada, et ameti mandaadi alla kuuluvate isikute mis tahes liikumispiirangud rahvatervise kaitse eesmärgil oleksid mittediskrimineerivad, seadusega ette nähtud, vajalikud, asjaolusid arvestades mõistlikud ja üldiselt rahvusvahelise õigusega kooskõlas, ning tervitatakse kinnipidamise asemel rahvatervise meetmete järgimist tagavate alternatiivide kasutamist.

               Kestlike lahenduste küsimuses väljendatakse kavandatavas järelduses muret COVID-19 mõju pärast kestlike lahenduste otsimisele, rõhutatakse nende olulisust ja kutsutakse üles jätkuvalt pingutama, et toetada soodsate tingimuste loomist päritoluriikides, sealhulgas tegelema algpõhjustega ja rakendama pagulaste ohutut ja väärikat vabatahtlikku repatrieerimist, samuti jätkusuutlikku taasintegreerimist, toetada ümberasustamist ja hõlbustada kooskõlas siseriikliku õigusega juurdepääsu täiendavatele võimalustele, sealhulgas perekonna taasühinemisele, tööturule ja õppimisvõimalustele.

               ELi pädevusse kuuluvad küsimused, milles seni ei ole seni kinnistel koosolekutel ad referendum kokkuleppele jõutud, on järgmised:

               1. seksuaalse ja soolise vägivalla ohvrite liigitamine ameti mandaadi alla kuuluvateks isikuteks puhkudel, kui riike julgustatakse pakkuma sellistele isikutele erakorralist vaimset ja psühhosotsiaalset tuge ning selliseid meetmeid veelgi tugevdama, sealhulgas rahvusvahelise toetuse kaudu (OP6);

               2. Iraani esitatud punkt, milles kutsutakse kõiki riike tungivalt üles hoiduma selliste ühepoolsete sunnimeetmete võtmisest, mis võivad kahjustada vastuvõtvate riikide suutlikkust kaitsta pagulasi ja piiravad humanitaarruumi, eelkõige käimasoleva pandeemia ajal (OP7b-alt). Iraan esitas selle ettepaneku läbirääkimiste väga hilises etapis ja endiselt on võimalik, et see lükatakse menetluslikel põhjustel tagasi;

               3. viide, millega liigitatakse seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenused ja vaktsiinid ameti mandaadi alla kuuluvate isikute ja neid vastu võtvate kogukondade humanitaarvajaduseks, mida riike kutsutakse järeldustes üles rahvatervisealastes hädaolukordades hindama ja käsitama humanitaarabi osana (uue nummerduse järgi OP13);

               4. viide seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenustele kui põhiliste tervishoiuteenuste ja psühhosotsiaalse toe täiendusele, millele liikmesriike kutsutakse üles tagama ameti mandaadi alla kuuluvate isikute jaoks turvalist ja usaldusväärset juurdepääsu koostöös ametiga ja teiste sidusrühmade toetusel (OP14).

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Liit peaks toetama täitevkomitee järelduste vastuvõtmist rahvusvahelise kaitse ja kestlike lahenduste kohta rahvatervisealases hädaolukorras.

               Liit peaks toetama järelduste juba kokku lepitud osi ja määrama kindlaks oma seisukoha lahtistes küsimustes, mis kuuluvad ELi pädevusse.

               EL peaks toetama seda, et tervisealases hädaolukorras järgitaks rahvusvahelise pagulasõiguse põhimõtteid, eelkõige tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet, mis sisaldub ka ELi varjupaigaõiguses ning on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 78, samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivis 2013/32/EL (rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta)
                  1
                („varjupaigamenetluste direktiiv“) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivis 2011/95/EL (mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule)
                  2
                („miinimumnõuete direktiiv“) ning mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklite 18 ja artikli 19 lõike 2 kohaselt põhiõigusena.

               EL peaks kooskõlas kehtiva ELi acquis’ ja poliitikaga toetama ka seda, et riiki sisenemise piiranguid ja muid meetmeid, mida võetakse piiril sisenemise piiramiseks seoses rahvatervisealaste hädaolukordadega, kohaldatakse selliselt, et kaitstakse rahvatervist, kuid samas on tagatud varjupaiga taotlemise ja saamise õiguse ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte austamine. EL peaks samuti tervitama ja toetama seda, et riigid on võtnud kohandatud meetmeid, millega tagatakse ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele jätkuv juurdepääs varjupaiga- ja kodakondsusetuse tuvastamise menetlustele, registreerimisele ja dokumentide väljaandmisele ning muudele asjakohastele protsessidele, sealhulgas tehnoloogia kasutamisele kaugintervjuudeks, ning nende menetluste toimimine.

               Juurdepääs varjupaigamenetlusele on sätestatud varjupaigamenetluste direktiivis (2013/32/EL) üldpõhimõtte ja tagatisena, eelkõige direktiivi reguleerimisala käsitlevas artiklis 3, mida kohaldatakse kõikide taotluste suhtes, mis on esitatud liikmesriikide territooriumil, sealhulgas piiril, territoriaalvetes või transiiditsoonis, ning artiklis 6, mis käsitleb juurdepääsu menetlusele registreerimise kaudu ja tegelikku taotluse esitamise võimaluse tagamist. Direktiivis kinnitatakse tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet kooskõlas 28. juuli 1951. aasta Genfi pagulasseisundi konventsiooniga
                  3
               , mida on muudetud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga
                  4
                („1951. aasta konventsioon ja selle 1967. aasta protokoll“), ja seda tuleks järgida eelkõige juhul, kui tehakse erandeid õigusest jääda taotluste läbivaatamise ajal riiki või kui kohaldatakse turvalise päritoluriigi või turvalise kolmanda riigi mõistet. 2016. aastal esitas komisjon ettepaneku, millega luuakse liidus ühine rahvusvahelise kaitse menetlus ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2013/32/EL
                  5
                ning milles järgitakse samu põhimõtteid ja tagatisi.

               Kuigi Schengeni piirieeskirjades sätestatud kolmandate riikide kodanike Schengeni alale korrapärase sisenemise tingimused sisaldavad nõuet, et isik ei kujutaks endast ohtu rahvatervisele üheski liikmesriigis,
                  6
                ei piira see pagulaste ja rahvusvahelist kaitset taotlevate isikute õigusi, eelkõige seoses tagasi- ja väljasaatmise lubamatusega
                  7
               . Komisjon võttis 16. märtsil 2020 vastu teatise Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule, kutsudes üles COVID-19 tõttu ajutiselt piirama mittehädavajalikku reisimist ELi,
                  8
                ning 30. juunil 2020 võttis nõukogu vastu Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta soovituse,
                  9
                millega nähakse ette erandid nendest ajutistest piirangutest isikutele, kes vajavad rahvusvahelist kaitset või kes tuleb lubada liikmesriikide territooriumile muudel humanitaarsetel põhjustel. Komisjoni 16. aprilli 2020. aasta suunistes
                  10
                on sätestatud, et COVID-19 edasise leviku ohjeldamiseks ja piiramiseks liikmesriikides võetavad meetmed peaksid põhinema riskihindamistel ja teaduslikel nõuannetel ning need peavad olema proportsionaalsed. Kõik piirangud varjupaiga, tagasisaatmise ja ümberasustamise valdkonnas peavad olema proportsionaalsed, neid tuleb rakendada mittediskrimineerivalt ning nende juures tuleb arvesse võtta tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet ja rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi.

               EL peaks toetama meeldetuletust, kui oluline on tagada, et ameti mandaadi alla kuuluvate isikute mis tahes liikumispiirangud rahvatervise kaitse eesmärgil oleksid mittediskrimineerivad, seadusega ette nähtud, vajalikud, asjaolusid arvestades mõistlikud ja üldiselt rahvusvahelise õigusega kooskõlas, ning tervitatama kinnipidamise asemel muude alternatiivide kasutamist. Kinnipidamist ja vaba liikumise piiranguid hõlmab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/33/EL, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded
                  11
                (edaspidi „vastuvõtutingimuste direktiiv“) – millele osutatakse varjupaigamenetluste direktiivi artiklis 26 kinnipidamise kohta, eelkõige artiklis 7 elukoha ja liikumisvabaduse kohta ning artiklites 8–11 kinnipidamise kohta. Enne varjupaigataotlejate suhtes kinnipidamiskorralduse tegemist on liikmesriikidel kohustus kaaluda esmalt alternatiivseid, leebemaid sunnimeetmeid. Kõnealuse direktiivi artikli 8 lõike 3 punktis e on sätestatud kinnipidamise võimalus, kui seda nõuab riikliku julgeoleku või avaliku korra kaitsmine.

               EL peaks kooskõlas kehtivate ELi eeskirjadega toetama seisukohta, et riigid peaksid tagama ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele usaldusväärse ja turvalise juurdepääsu põhilistele tervishoiuteenustele ja psühhosotsiaalsele toele. Vastuvõtutingimuste puhul võivad liikmesriigid kasutada vastuvõtutingimuste direktiivis (direktiiv 2013/33/EL) sätestatud võimalust kehtestada nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel ja mõistlikuks, võimalikult lühikeseks ajavahemikuks materiaalsetele vastuvõtutingimustele erandkorras tavapärasest erinevad kriteeriumid. Sellised kriteeriumid peavad igal juhul katma põhivajadused, sealhulgas tervishoiu, mille kohta on vastuvõtutingimuste direktiivi artiklis 19 sätestatud üksikasjalikud eeskirjad.

               Kestlike lahenduste suhtes ja kooskõlas ELi praeguste eeskirjade ja poliitikaga – eelkõige Euroopa Ülemkogu
                  12
                ning justiits- ja siseküsimuste nõukogu mitmesuguste järeldustega, rände- ja varjupaigaleppega,
                  13
                ELi vabatahtliku tagasipöördumise ja taasintegreerimise strateegiaga,
                  14
                integratsiooni ja kaasamise tegevuskavaga aastateks 2021–2027,
                  15
                ettepanekuga võtta vastu määrus, millega luuakse liidu ümberasustamisraamistik
                  16
                – peaks EL toetama mure väljendamist COVID-19 mõju pärast kestlike lahenduste otsimisele, rõhutades selliste lahenduste olulisust ja kutsuma üles nõudma edasist tegevust, et a) edendada päritoluriikides soodsaid tingimusi, sealhulgas jõupingutusi algpõhjustega tegelemiseks ning pagulaste vabatahtliku repatrieerimise rakendamiseks, b) toetada ümberasustamist ja c) hõlbustada kooskõlas siseriikliku õigusega juurdepääsu täiendavatele võimalustele, sealhulgas perekonna taasühinemisele, tööturule ja õppimisvõimalustele ning d) hõlbustada iseseisvat toimetulekut ja pakkuda võimalusi integratsiooniks.

               Pooleliolevate küsimuste osas peaks EL:

               1. toetama seksuaalse ja soolise vägivalla ohvrite liigitamist ameti mandaadi alla kuuluvateks isikuteks puhkudel, kui riike julgustatakse pakkuma sellistele isikutele erakorralist vaimset ja psühhosotsiaalset tuge ning selliseid meetmeid veelgi tugevdama, sealhulgas rahvusvahelise toetuse kaudu (OP6).

               Nagu on märgitud ELi soolise võrdõiguslikkuse strateegias 2020–2025, teeb Euroopa Liit kõik endast oleneva, et ennetada soolist vägivalda ja selle vastu võidelda, samuti toetada ja kaitsta selle ohvreid ning võtta vägivallatsejad vastutusele.

               Kavandatav operatiivsäte 6 (OP6) ei loo õiguslikku kohustust ja sellega üksnes julgustatakse liikmesriike pöörama pandeemiale reageerimisel tähelepanu vaimsele tervisele ja psühhosotsiaalsele heaolule seeläbi, et nad edendavad ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele erakorralise vaimse tervise ja psühhosotsiaalse toe pakkumist. Liikmesriigid on vastuvõtutingimuste direktiivi alusel juba praegu kohustatud tagama rahvusvahelise kaitse taotlejatele haiguste ja raskete vaimsete häirete põhiravi ning võtma arvesse soost ja vanusest tulenevaid vajadusi. Miinimumnõuete direktiivi kohaselt tuleks rahvusvahelise kaitse saajatele tagada tervishoiu, sealhulgas füüsilise ja vaimse tervise teenuste kättesaadavus. See hõlmab vajaduse korral vaimsete häirete ravi pakkumist rahvusvahelise kaitse saajatele, kes on erivajadustega, näiteks piinamise, vägistamise või muu jõhkra psühholoogilise, füüsilise või seksuaalse vägivalla ohvriks langenud isikutele;

               2. toetama seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenuste ning vaktsiinide liigitamist ameti mandaadi alla kuuluvate isikute ja neid vastu võtvate kogukondade humanitaarvajaduseks, mida riike kutsutakse järeldustes üles rahvatervisealastes hädaolukordades hindama ja käsitama humanitaarabi osana (uue nummerduse järgi OP13).

               Kuna ELi kavandatav seisukoht (alapunktis 1) on, et seksuaalse ja soolise vägivalla ohvreid tuleks käsitada „ameti mandaadi alla kuuluvate isikutena“, hõlmavad nende isikute kaitsevajadused ka seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenuste kaudu pakutavat tuge.

               Tervis on humanitaarabis kesksel kohal. Alates COVID-19 pandeemia algusest on Euroopa tiim, mis ühendab ELi, selle liikmesriikide ja Euroopa finantseerimisasutuste vahendeid, andnud pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks rahalist abi. Kõikjal maailmas ja peamiselt COVAXi kaudu ohutute ja taskukohaste COVID-19 vaktsiinide kättesaadavuse tagamine, eelkõige väikese ja keskmise sissetulekuga riikides, on üks Euroopa Liidu prioriteete;

               3. toetama selgesõnalist viitamist ameti mandaadi alla kuuluvate isikute seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenustele kui võimalusele edendada soolist võrdõiguslikkust ja naiste võimestamist rahvatervisealastele hädaolukordadele reageerimise kõigis etappides (OP14).

               Seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenuste osutamist ei ole sõnaselgelt ette nähtud ei vastuvõtutingimuste direktiivis (artikkel 19), miinimumnõuete direktiivis (artikkel 30) ega 2016. aasta uuesti sõnastatud direktiivi ettepanekus
                  17
                (artikkel 18). Nendes on sätestatud, et liikmesriigid tagavad vajalikud tervishoiuteenused, mis hõlmavad vähemalt vältimatut abi ning haiguste ja raskete vaimsete häirete põhiravi, ning tagavad vastuvõtu erivajadustega taotlejatele vajaliku arsti- või muu abi, sealhulgas vajaduse korral asjakohase vaimse tervisega seotud ravi. Seetõttu on asjakohane määrata kindlaks selles küsimuses ELi võetav seisukoht;

               4. lükata tagasi kõik punktis OP7b-alt esitatud ettepanekud lisada järeldusse viide, et riigid ei tohi kasutada ühepoolseid sunnimeetmeid, mis võivad kahjustada vastuvõtvate riikide suutlikkust pagulasi kaitsta ja piirata humanitaarruumi.

               Piiravad meetmed (sanktsioonid) on liidu ühise välis- ja julgeolekupoliitika oluline vahend, mille kaudu EL saab vajaduse korral sekkuda, et ennetada konflikte või reageerida tekkivatele või käimasolevatele kriisidele.

               Igal juhul on asjakohane määrata kindlaks liidu nimel täitevkomitees võetav seisukoht, sest kavandatav järeldus võib eespool kirjeldatud viisidel mõjutada vastuvõtutingimuste direktiivis ja varjupaigamenetluste direktiivis sisalduvaid ühiseid eeskirju.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  18
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Nende hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  19
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Täitevkomitee on organ, mis on sätestatud lepingus, nimelt ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu 30. aprilli 1958. aasta resolutsioonis ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee loomise kohta.

               Järeldus, mis täitevkomiteel tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega akt. Kuigi täitevkomitee järeldused ei ole õiguslikult siduvad, aitavad need tõlgendada ja edasi arendada pagulaste kaitset käsitlevaid rahvusvahelisi standardeid. Nendel on tähtis roll selles, kuidas 1951. aasta konventsiooni ja 1967. aasta protokolli tõlgendatakse ja kohaldatakse. ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet kasutab täitevkomitee järeldusi järelevalve tegemisel 1951. aasta konventsiooni ja 1967. aasta protokolli sätete kohaldamise üle, kusjuures osalisriigid peavad 1951. aasta konventsiooni artikli 35 kohaselt järelevalve tegemist hõlbustama. Täitevkomitee järeldustel on oluline roll rahvusvahelise pagulaste kaitse süsteemi edasiarendamisel nii, et see täiendaks ja tugevdaks 1951. aasta konventsiooni ja selle 1967. aasta protokolli, mille osalisriigid on koostanud
                  20
                ja mille ÜRO Peaassamblee on heaks kiitnud
                  21
               . Need annavad kinnitust rahvusvahelise tavaõigusega juba kehtestatud normide kohta või viivad uute õigusnormide loomiseni. Vahel võib neil riikide või rahvusvaheliste kohtute, sealhulgas Euroopa Inimõiguste Kohtu silmis olla märkimisväärselt suur kaal
                  22
               .

               Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 18 tagatakse varjupaigaõigus 1951. aasta konventsiooni ja 1967. aasta protokolli sätete kohaselt. ELi teisesed õigusaktid põhinevad 1951. aasta konventsioonil ja selle 1967. aasta protokollil:

               Euroopa ühine varjupaigasüsteem põhineb 1951. aasta konventsiooni ja 1967. aasta protokolli täielikul kohaldamisel, millega kinnitatakse tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet (vt põhjendus 3 – miinimumnõuete direktiiv, vastuvõtutingimuste direktiiv ja varjupaigamenetluste direktiiv).

               Miinimumnõuete direktiivis on sätestatud pagulasseisundi määratlemise ja sisu nõuded, et liikmesriikide pädevad siseriiklikud asutused saaksid neist juhinduda 1951. aasta konventsiooni kohaldamisel (põhjendus 23). Samuti kehtestatakse sellega täiendava kaitse seisundi määratluse ja sisu nõuded, mis täiendavad 1951. aasta konventsioonis sätestatud pagulaste kaitset (põhjendus 33, vt ka varjupaigamenetluste direktiivi põhjendus 25). Lisaks tuleks selle rakendamist hinnata eelkõige võttes arvesse liikmesriikide rahvusvaheliste kohustuste arengut seoses tagasi- ja väljasaatmise lubamatusega (põhjendus 48).

               Vastuvõtutingimuste direktiivi (põhjendus 15) kohaselt tuleks taotlejate kinnipidamist kohaldada kooskõlas põhimõttega, et isikut ei või kinni pidada üksnes selle alusel, et ta taotleb rahvusvahelist kaitset, eelkõige kooskõlas liikmesriikide rahvusvaheliste õiguslike kohustustega ja 1951. aasta konventsiooni artikliga 31.

               Nimetatud kaalutlused on tõenäoliselt asjakohased ka kavandatava järelduse puhul. Kavandatavas järelduses nähakse ette nõuded ja riikides järgitavad kokkulepitud tavad varjupaigamenetlustele juurdepääsu andmisel, ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele sisenemis- ja liikumispiirangute kehtestamisel ning tervisealases hädaolukorras tervishoiuteenuste osutamisel, tuginedes COVID-19 pandeemiast saadud kogemustele. Sellega arendatakse edasi rahvusvahelist pagulaste kaitse süsteemi, tunnistades tervisealases hädaolukorras rahvusvahelise pagulasõiguse põhimõtete ja eelkõige tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte järgimise olulisust, kohaldades sisenemispiiranguid ja muid rahvatervise hädaolukordades piiril sisenemise piiramiseks võetud meetmeid selliselt, et austatakse taotleja õigust varjupaika taotleda ja saada ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet, kohaldades ameti mandaadi alla kuuluvate isikute suhtes liikumispiiranguid, et kaitsta rahvatervist mittediskrimineerival viisil, ning üksnes siis, kui need meetmed on seadusega ette nähtud, vajalikud ja asjaolusid arvestades mõistlikud ning tagavad ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele tervisealases hädaolukorras tervishoiuteenused, ning tervitades kohandatud meetmeid, millega tagatakse jätkuv juurdepääs varjupaiga- ja kodakondsusetuse tuvastamise menetlustele ning nende menetluste toimimine. Eespool nimetatud aspekte reguleeritakse ELi õigusega, mida tuleks kohaldada kooskõlas 1951. aasta konventsiooni ja 31. jaanuari 1967. aasta protokolliga. Selles mõttes võib kavandatav järeldus otsustavalt mõjutada ELi õigusaktide sisu ja kohaldamist.

               Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Ettepanekus esitatud otsuse menetlusõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava otsuse peamine eesmärk ja sisu on seotud liidu ühise varjupaigapoliitikaga.

               Kavandatava otsuse materiaalõiguslik alus on seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 78 lõige 2.

               4.3.Järeldus

               Kavandatava otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 78 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               2021/0306 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee 72. istungil seoses rahvatervisealases hädaolukorras rahvusvahelist kaitset ja kestlikke lahendusi käsitleva järelduse vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 78 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu võttis 30. aprilli 1958. aasta resolutsiooniga vastu resolutsiooni ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee loomise kohta.

               (2)Resolutsiooni kohaselt tegutseb ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee nõuandva organina seoses pagulaste rahvusvahelist kaitset käsitlevate õigusnormide ja poliitikaga.

               (3)ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee kavatseb 4.–8. oktoobril 2021 toimuval 72. istungil võtta vastu järelduse rahvusvahelise kaitse ja kestlike lahenduste kohta rahvatervisealases hädaolukorras.

               (4)Järelduseni jõutakse kinnistel koosolekutel, millest võtavad osa täitevkomitee liikmed ja valitsustevahelised organisatsioonid (kes kutsutakse kinnistel koosolekutel osalema vaatlejatena) koostöös ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ekspertidega. Euroopa Liidul kui vaatlejal ei ole hääleõigust, kuid tal on õigus võtta sõna täitevkomitee avalikel koosolekutel ning teda kutsutakse osalema kinnistel koosolekutel, kus arutatakse nende pädevusse kuuluvaid varjupaiga- ja pagulasküsimusi.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitees võetav seisukoht, sest kavandatav järeldus võib otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu.

               (6)Liit peaks toetama kavandatava järelduse vastuvõtmist rahvusvahelise kaitse ja kestlike lahenduste kohta rahvatervisealases hädaolukorras.

               (7)Liit peaks toetama seda, et tervisealases hädaolukorras järgitaks rahvusvahelise pagulasõiguse põhimõtteid, eelkõige tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet ning õigust varjupaika taotleda ja saada ning et liikumispiirangud oleksid mittediskrimineerivad, seadusega ette nähtud, vajalikud, asjaolusid arvestades mõistlikud ja kooskõlas rahvusvahelise õigusega.

               (8)Liit peaks toetama ka seda, et sisenemispiirangud ja muud rahvatervisealases hädaolukorras piiridel sisenemise piiramiseks võetud meetmed oleksid ajutised, mittediskrimineerivad, vajalikud, proportsionaalsed ja asjaolusid arvestades mõistlikud ning neid kohaldataks selliselt, et kaitstakse rahvatervist, kuid samas on tagatud varjupaiga taotlemise ja saamise õiguse ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtte austamine ning rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas rahvusvahelisest pagulasõigusest tulenevate kohustuste täitmine.

               (9)„Ameti mandaadi alla kuuluvate isikute“ hulka kuuluvad pagulased, varjupaigataotlejad, tagasipöörduvad pagulased, kodakondsuseta isikud ja riigisisesed põgenikud. Liit peaks toetama seksuaalse ja soolise vägivalla ohvrite liigitamist ameti mandaadi alla kuuluvateks isikuteks puhkudel, kui riike julgustatakse pandeemiale reageerimisel pöörama tähelepanu vaimse tervise ja psühhosotsiaalse heaolu probleemidele seeläbi, et nad edendavad nendele isikutele erakorralise vaimse ja psühhosotsiaalse toe pakkumist ning julgustavad selliseid meetmeid veelgi tugevdama, sealhulgas rahvusvahelise toetuse kaudu.

               (10)Liit peaks toetama seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenuste ning vaktsiinide liigitamist ameti mandaadi alla kuuluvate isikute ja neid vastu võtvate kogukondade humanitaarvajaduseks, mida riigid peaksid hindama ja käsitama rahvatervisealases hädaolukorras antava humanitaarabi osana.

               (11)Liit peaks toetama seda, et seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenused arvataks üksnes rahvatervisealastele hädaolukordadele reageerides ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele suunatud põhiliste tervishoiuteenuste ja psühhosotsiaalse toe hulka.

               (12)Liit peaks tagasi lükkama kõik ühepoolsete sunnimeetmete kasutamisega seotud ettepanekud.

               (13)Liidu seisukoha esitavad koos need liidu liikmesriigid, kes on ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee liikmed.

               (14)[Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.] VÕI [Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.]

               (15)
                     Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee 72. istungil seoses rahvatervisealases hädaolukorras rahvusvahelist kaitset ja kestlikke lahendusi käsitleva järelduse vastuvõtmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud täitevkomitee järelduste eelnõul.

               Artikkel 2

               Kui täitevkomitee 72. istungil või enne seda tehakse lisas käsitletaval teemal uusi ettepanekuid, mille kohta liidu seisukoht veel puudub, määratakse liidu seisukoht kindlaks liidu tasandil toimuva kooskõlastamise teel enne, kui täitevkomitee võtab järelduse vastu. Sellisel juhul peab liidu seisukoht olema kooskõlas liidu kehtivate põhimõtete ja õigusaktidega.

               Artikkel 3

               Artiklis 1 nimetatud seisukoha esitavad koos need liidu liikmesriigid, kes on ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee liikmed ja osalevad 72. istungil.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                  eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (ELT L 180, 29.6.2013, lk 60–95).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiiv 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule (uuesti sõnastatud) (ELT L 337, 20.12.2011, lk 9–26).

                     (3)

                        1951. aasta pagulasseisundi konventsioon, 189 ÜRO lepingute seeria 137, jõustunud 22. aprillil 1954.

                     (4)

                        1967. aasta pagulasseisundi protokoll, 606 ÜRO lepingute seeria 267, jõustunud 4. oktoobril 1967.

                     (5)

                        COM(2016) 467 final, muudetud ettepanekuga COM(2020) 611 final (2016/0224 (COD), Brüssel, 23.9.2020).

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määrus (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad) (ELT L 77, 23.3.2016, lk 1–52) (artikkel 6).

                     (7)

                        Schengeni piirieeskirjad (artikkel 3).

                     (8)

                        COM (2020) 115 final.

                     (9)

                        30. juuni 2020. aasta soovitus 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta (ST/9208/2020/INIT, ELT L 208I, 1.7.2020, lk 1–7.).

                     (10)

                        COVID-19: suunised varjupaiga- ja tagasisaatmismenetlusi ning ümberasustamist käsitlevate ELi õigusnormide rakendamise kohta (Brüssel, 16.4.2020, C(2020) 2516 final).

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/33/EL, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded (uuesti sõnastatud) (ELT L 180, 29.6.2013, lk 96–116).

                     (12)

                        Nt Euroopa Ülemkogu 24. juuni 2021. aasta järeldused.

                     (13)

                        Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Uus rände- ja varjupaigalepe“ (COM/2020/609 final).

                     (14)

                        COM(2021) 120 final.

                     (15)

                        COM(2020) 758 final.

                     (16)

                        COM(2016) 468 final.

                     (17)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded (uuesti sõnastatud) (COM/2016/0465 final, 2016/0222 (COD)).

                     (18)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punkt 64.

                     (19)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (20)

                        1951. aasta pagulasseisundi konventsiooni ja/või selle 1967. aasta protokolli osalisriikide 13. detsembri 2001. aasta deklaratsiooni punkt 7.

                     (21)

                        Resolutsioon A/RES/57/187, punkt 4, 18.12.2001.

                     (22)

                        Euroopa Inimõiguste Kohus (suurkoda), 29.1.2008, Saadi vs. Ühendkuningriik (avaldus nr 13229/03).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,30.9.2021
            COM(2021) 597 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ÜRO pagulaste ülemvoliniku programmi täitevkomitee 72. istungil seoses rahvatervisealases hädaolukorras rahvusvahelist kaitset ja kestlikke lahendusi käsitleva järelduse vastuvõtmisega

               LISA

               TÄITEVKOMITEE JÄRELDUS RAHVUSVAHELISE KAITSE JA KESTLIKE LAHENDUSTE KOHTA RAHVATERVISEALASES HÄDAOLUKORRAS

               Täitevkomitee:

               PP1. Teadvustades, et COVID-19 pandeemia kujutab endast ohtu inimeste tervisele, ohutusele ja heaolule, avaldades enneolematut ja mitmetahulist mõju, sealhulgas humanitaarmõju pagulastele, varjupaigataotlejatele, tagasipöörduvatele pagulastele, kodakondsuseta isikutele ja paljudel juhtudel ka riigisisestele põgenikele („ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti (edaspidi: ameti) mandaadi alla kuuluvad isikud“), samuti kaasnevad sellega suuremad kaitseriskid;

               PP2. Teadvustades samuti, et kõige rohkem kannatavad selles olukorras vaesed ja kõige haavatavamad inimesed ning pandeemia mõjul pidurdub ka saavutatav areng, takistades kestliku arengu eesmärkide, sealhulgas eesmärgi 3.8 saavutamist
                  1
               ;

               PP2a. Teadvustades samuti, et suurim osa maailma pagulastest ja muudest põgenikest asuvad madala ja keskmise sissetulekuga riikides, mis ühtlasi kuuluvad COVID-19 pandeemias enim kannatanud riikide hulka, ning sellel on suur mõju nende rahvatervisele ja sotsiaal-majanduslikule olukorrale;

               PP3. Teadvustades lisaks COVID-19 erilist mõju ja selle mitmetahulisi tagajärgi ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele, samuti paljudele vastuvõtvatele kogukondadele, sealhulgas tervise, suurema seksuaalse ja soolise vägivalla ohu, diskrimineerimise, majanduse ja humanitaarabi kättesaadavuse ning haridusele juurdepääsu seisukohast;

               PP4. Kinnitades veel kord, et igal inimesel on ilma mis tahes vahetegemiseta õigus võimalikult heale füüsilisele ja vaimsele tervisele;

               PP4a. Teadvustades ühtlasi, et ohutute ja tõhusate vaktsiinide, ravimite, tervisetehnoloogia ja ravimeetodite kättesaadavus ning õigeaegne kasutamine on selle õiguse edendamiseks oluline, pidades silmas, et ulatuslik immuniseerimine COVID-19 vastu on ülemaailmne avalik rahvatervise hüve, mis aitab nakkust ennetada, selle levikut piirata ja peatada, et pandeemiale lõpp teha;

               PP5. Teadvustades, et rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealane hädaolukord, nagu COVID-19 pandeemia, nõuab ühtsusel, solidaarsusel ja tugevdatud mitmepoolsel koostööl põhinevat ülemaailmset reageerimist;

               PP6. Kinnitades veel kord toetust rahvusvahelisele solidaarsusele, samuti vastutuse ja koormuse jagamisele, millesse on kaasatud kõik rahvusvahelise üldsuse liikmed, ning tuletades meelde rahvusvahelise koostöö tähtsust, eelkõige selleks, et toetada suurel hulgal pagulasi vastu võtvaid kogukondi ja riike kaitse ja abi tagamisel ning lahenduste leidmisel, eelkõige tervisealases hädaolukorras;

               PP7. Tunnistades, et riikidel on õigus võtta meetmeid rahvatervise kaitseks, tuletades samas meelde, et selliseid meetmeid tuleb rakendada viisil, mis on kooskõlas rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas rahvusvahelisest pagulasõigusest, inimõigustest ja vajaduse korral rahvusvahelisest humanitaarõigusest riikidele tulenevate kohustustega;

               PP8. Tuletades meelde, et riikidel on suveräänne õigus reguleerida mittekodanike riiki sisenemist, austades täielikult tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet ning järgides kohaldatavat rahvusvahelist õigust, sealhulgas rahvusvahelist pagulasõigust;

               PP9. Tuletades meelde globaalset pagulasraamistikku, sealhulgas koormuse ja vastutuse jagamise põhimõtet;

               PP10. Tuletades meelde asjakohaseid täidesaatva komitee järeldusi, sealhulgas dokumenti nr 64 (XLI)(1990) naissoost pagulaste ja rahvusvahelise kaitse kohta; nr 84 (XLVIII)(1997) pagulaslaste ja -noorukite kohta; nr 105 (LVII)(2006) riskirühma kuuluvate naiste ja tütarlaste kohta; nr 106 (LVII)(2006) kodakondsusetuse kindlakstegemise, ärahoidmise ja vähendamise ning kodakondsuseta isikute kaitsmise kohta; nr 107 (LVIII)(2007) ohus olevate laste kohta; nr 110 (LXI) (2010) puuetega pagulaste ja muude puuetega inimeste kohta, keda kaitseb ja abistab ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet; nr 109 (LX) (2009) pikaleveninud pagulasolukordade kohta; nr 111 (LXIV)(2013) elanike registreerimise kohta ja nr 112 (LXVII) (2016), milles käsitletakse rahvusvahelist koostööd kaitse ja lahenduste perspektiivist;

               Kaasav poliitika ning juurdepääs tervishoiule ja muudele teenustele

               OP1. Väljendab heameelt meetmete üle, mida riigid on võtnud ameti mandaadi alla kuuluvate isikute tervishoiuteenustele juurdepääsu hõlbustamiseks ja neisse kaasamiseks, ning nakkuste piiramise ja ennetamise meetmete, sealhulgas vaktsineerimise üle, kooskõlas igaühe õigusega võimalikult heale füüsilisele ja vaimsele tervisele;

               OP2. Julgustab riike tegema tööd selle nimel, et ameti mandaadi alla kuuluvaid isikuid tervishoiuteenustesse paremini kaasata, ning kutsub üles pakkuma riikidele rohkem toetust, et neil oleks võimalik luua ja suurendada tervishoiusüsteemide suutlikkust rahuldada ameti mandaadi alla kuuluvate isikute, samuti neid vastu võtvate kogukondade vajadusi;

               OP3. Julgustab riike tagama, et kodakondsusetus või sellest tulenev dokumentide puudumine ei välistaks kodakondsuseta isikute juurdepääsu tervishoiuteenustele ja -asutustele;

               OP4. Väljendab heameelt juba võetud meetmete üle ja kutsub jätkuvalt võtma tulemuslikke meetmeid, et ameti mandaadi alla kuuluvate isikute seas ennetada nakkuste levikut ja ohjata terviseriske, sealhulgas laagrites, ühistes varjupaikades ja mujal, ning pakkuma majutust, ennetusmeetmeid ning vajaduse korral ravi, samuti juurdepääsu ohutule veele ja kanalisatsioonile, sealhulgas asjakohastele standarditele vastavatele hügieenitingimustele;

               OP5. Julgustab võtma meetmeid rahvatervisealastes hädaolukordades konkreetsete tervishoiualaste vajaduste ja takistuste kindlakstegemiseks ja nendega tegelemiseks, samuti laste, naiste, teismeliste tütarlaste, eakate, puuetega inimeste ja pikaajaliste terviseprobleemidega inimeste prioriteetide ja suutlikkuse edendamiseks;

               OP5a. Julgustab ametit ja tema partnereid säilitama piisavat suutlikkust tervisealase reageerimise toetamiseks, sealhulgas riiklike teenistuste kaudu, et abistada ameti mandaadi alla kuuluvaid isikuid ja vastuvõtvaid kogukondi rahvatervisealasteks hädaolukordadeks valmistumise, nendega seotud planeerimise ja neile reageerimise ajal;

               OP6. Julgustab riike ja ametit pöörama pandeemiale reageerimisel tähelepanu vaimsele tervisele ja psühhosotsiaalsele heaolule seeläbi, et nad edendavad ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele [sealhulgas seksuaalse ja soolise vägivalla ohvritele] ja vastuvõtvatele kogukondadele erakorralise vaimse tervise ja psühhosotsiaalse toe kättesaadavaks tegemist; ning julgustab selliseid meetmeid veelgi tugevdama, sealhulgas rahvusvahelise toetuse kaudu;

               OP6a. Julgustab ametit ja tema partnereid jätkuvalt tagama, et COVID-19 pandeemiast ja muudest rahvatervisealastest hädaolukordadest saadud kogemusi ja õppetunde kasutataks ära planeerimise, valmisoleku ja reageerimise jaoks teabe saamisel ning sellise tegevuse tugevdamisel, sealhulgas seoses vaimse tervise ja psühhosotsiaalse toega;

               Rahvusvaheline koostöö ning koormuse ja vastutuse jagamine

               OP7. Tunnustab vastuvõtvate riikide jätkuvat külalislahkust ja pagulasi kaasavat reageerimist rahvatervise probleemidele ning COVID-19 pandeemia ajal ameti mandaadi alla kuuluvate isikute kaitsevajadustele reageerivate abiandjate heldust; rõhutab rahvusvahelise koostöö keskset tähtsust pagulaste kaitse ja kestlike lahenduste seisukohast ning kinnitab taas toetust rahvusvahelisele solidaarsusele ning koormuse ja vastutuse õiglasele jagamisele;

               OP7a. Kutsub riike ja teisi partnereid üles kiiremas korras toetama ohutute ja tõhusate diagnostikavahendite, ravimeetodite ja vaktsiinide rahastamist ja õiglast jaotamist ning lähemalt kaaluma uuenduslikke rahastamismehhanisme, millega tagada kõigile, sealhulgas ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele ja vastuvõtvatele kogukondadele taskukohane, õigeaegne, õiglane ja üldine juurdepääs COVID-19 vaktsiinidele ning nende vaktsiinide õiglane jaotamine;

               EL LÜKKAB TAGASI: [OP7b-alt. Nõuab tungivalt, et kõik riigid hoiduksid selliste ühepoolsete sunnimeetmete võtmisest, mis võivad kahjustada vastuvõtvate riikide suutlikkust kaitsta pagulasi ja võivad piirata humanitaarruumi, eelkõige käimasoleva pandeemia ajal, mil õigeaegne ja õiglane juurdepääs tõhusale ja taskukohasele COVID-19 vaktsiinile on hädavajalik, et kaitsta pagulasi ja vastuvõtvaid kogukondi viiruse leviku eest.]

               Riiki sisenemise ja vaba liikumise ning varjupaigale juurdepääsu piirangud 4

               OP8. Väljendab heameelt, et riigid on võtnud samme, millega tagada, et rahvatervisealases hädaolukorras piiridel sisenemise piiramiseks võetud meetmed on ajutised, mittediskrimineerivad, vajalikud, proportsionaalsed ja asjaolusid arvestades mõistlikud ning neid kohaldatakse selliselt, et kaitstakse rahvatervist, kuid samas austatakse varjupaiga taotlemise ja saamise õigust ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet, ning täidetakse rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas rahvusvahelisest pagulasõigusest tulenevaid kohustusi;

               OP9. Väljendab heameelt selle üle, et riigid ja amet on võtnud kohandatud meetmeid, et tagada jätkuv juurdepääs varjupaiga- ja kodakondsusetuse tuvastamise menetlustele, registreerimisele ja dokumentide väljaandmisele ning muudele asjaomastele protsessidele, sealhulgas tehnoloogia kasutamisele kaugintervjuudeks ning sünni registreerimise ning kodakondsus- ja elukohadokumentide kehtivuse tähtaegade pikendamiseks, ning selliste menetluste toimimine, ning julgustab teisi riike, ametit ja partnereid vajaduse korral jätkama selles valdkonnas riikide toetamist;

               OP10. Märgib, kui oluline on tagada, et asjaomaste isikute mis tahes liikumispiirangud rahvatervise kaitse eesmärgil oleksid mittediskrimineerivad, seadusega ette nähtud, vajalikud, asjaolusid arvestades mõistlikud ja üldiselt rahvusvahelise õigusega kooskõlas, ning tervitab kinnipidamise asemel rahvatervise meetmete järgimist tagavate alternatiivide kasutamist;

               OP11. Rõhutab vajadust austada täielikult inimõigusi ning toonitab, et pandeemiale reageerimisel ei ole kohta ühelegi diskrimineerimise, rassismi ega ksenofoobia vormile;

               Rahvatervisealaste hädaolukordade laiema mõjuga tegelemine

               Uue nummerduse järgi OP12. Väljendab muret mitmetahulise mõju pärast, mida COVID-19 avaldab ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele ja neid vastu võtvatele kogukondadele, sealhulgas suurenenud vaesusele ja suurtele katkestustele haridustees, toiduga kindlustamatuse suurenemisele, piiratud elatusvõimalustele ning seksuaalse ja soolise vägivalla suurenemisele;

               Uue nummerduse järgi OP13. Kutsub liikmesriike üles koostöös ametiga ja teiste sidusrühmade toetusega tagama, et ameti mandaadi alla kuuluvate isikute ja vastuvõtvate kogukondade humanitaarvajadustega, nagu puhas vesi, toit ja toitumine, peavari, haridus, elatusvahendid, energia, tervis, [sh seksuaal- ja reproduktiivtervis] [hooldusteenused] [sealhulgas vaktsiinid], ja muude kaitsevajadustega tegeletakse rahvatervisealastes hädaolukordades antava humanitaarabi osana, sealhulgas õigeaegsete ja piisavate ressursside eraldamise kaudu, tagades samal ajal, et nende ühised jõupingutused vastavad täielikult humanitaarpõhimõtetele;

               Uue nummerduse järgi OP14. Väljendab senise tegevuse üle heameelt ja kutsub riike, ametit ja teisi sidusrühmi üles edendama soolist võrdõiguslikkust ja naiste võimestamist kõigis rahvatervisealastele hädaolukordadele reageerimise etappides ning soovitab liikmesriikidel sellega seoses tagada ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele koostöös ametiga ja teiste sidusrühmade toetusel usaldusväärne ja turvaline juurdepääs [seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenustele ning] põhilistele tervishoiuteenustele ja psühhosotsiaalsele toele juba hädaolukordade puhkemisel, teadvustades seda, kui olulised on asjakohased teenused, et tulemuslikult rahuldada naiste ja teismeliste tütarlaste ja laste vajadusi ning kaitsta neid humanitaarhädaolukordades ennetatava suremuse ja haigestumuse eest;

               Uue nummerduse järgi OP15. Julgustab kõiki osalejaid veelgi enam pingutama, et aidata riikidel minimeerida ja leevendada rahvatervisealaste hädaolukordade mõju ameti mandaadi alla kuuluvatele isikutele, kaasa arvatud lastele, sealhulgas mis puudutab haridusele juurdepääsu vähenemist, suurenenud vaesust, lastega sõlmitud, varajasi ja sundabielusid ja inimkaubandust, muud vägivalda, ärakasutamist ja kuritarvitamist, sealhulgas lapstööjõu kasutamist, laste värbamist ja perekonna lahutamist, ning töötama selle nimel, et pakkuda neile vahendeid, mille abil rajada paremat tulevikku;

               Kestlikud lahendused

               OP16. Väljendab muret selle pärast, et COVID-19 pandeemia on oluliselt kahjustanud kestlike lahenduste otsimist; rõhutab selliste lahenduste tähtsust, kuivõrd nende tagamine on rahvusvahelise kaitse üks peamisi eesmärke, ning kutsub muu hulgas riike, ametit ja teisi partnereid üles jätkuvalt pingutama, et rahvatervisealastes hädaolukordades:

               a. edendada päritoluriikides soodsaid tingimusi, sealhulgas algpõhjustega tegelemiseks, pagulaste ohutu ja väärika vabatahtliku repatrieerimise rakendamiseks ja tagasipöördujate jätkusuutlikuks taasintegreerimiseks, sealhulgas asjakohaste rahvatervisealaste meetmete abil;

               b. toetada ümberasustamist, sealhulgas suurendades ümberasustamiskohtade arvu senistes ümberasustamisriikides ja luues uusi kohti teistes riikides; kasutada või laiendada paindlikke läbivaatamismeetodeid ning hõlbustada õigeaegset lahkumist, austades samas rahvatervist;

               c. kooskõlas siseriikliku õigusega hõlbustada kestlike lahenduste toetamiseks juurdepääsu täiendavatele võimalustele, sealhulgas perekonna taasühinemisele, tööturule ja õppimisvõimalustele, ning

               d. hõlbustada ameti mandaadi alla kuuluvate isikute iseseisvat toimetulekut ja pakkuda vajaduse korral integratsioonivõimalusi.

               OP16a. Väljendab muret ka selle pärast, et COVID-19 pandeemia on oluliselt mõjutanud riigisiseste põgenike jaoks kestlike lahenduste otsimist, ning kutsub üles pakkuma suuremat tuge riigi ametiasututele, et luua tingimused riigisiseste põgenike jaoks kestlike lahenduste leidmiseks, sealhulgas nende vabatahtlikuks, turvaliseks ja väärikaks tagasipöördumiseks, kohalikuks integratsiooniks või asumiseks riigi mõnesse teise ossa;

               Suhtlemine ameti mandaadi alla kuuluvate isikutega ja nende panus

               OP22. Osutab eelistele, mis on kahepoolsel suhtlusel ameti mandaadi alla kuuluvate isikutega ning sellel, kui anda selliste isikutele võimalus neid mõjutavates küsimustes teavet saada ja arvamust avaldada, sealhulgas selleks, et suurendada tervishoiumeetmete mõju;

               OP23. Väljendab heameelt meetmete üle, mis võimaldavad ameti mandaadi alla kuuluvatel isikutel pakkuda oskusi ja anda oma panus, sealhulgas meditsiini-, õppe- ja muude teenuste osutajatena, kelle toetus võib aidata lahendada rahvatervisealaseid hädaolukordi ja suurendada vastuvõtvate kogukondade heaolu, ning julgustab selliseid meetmeid võtma ja kutsub ametit üles kaasama nende isikute arvamusi ja eksperditeadmisi oma kaitsealaste seisukohtade kujundamisse;

               OP23a-alt. Märgib, et digitaalsete vahendite üha laialdasem kasutamine on võimaldanud jätkata teenuste osutamist ja parandanud ameti mandaadi alla kuuluvate isikute juurdepääsu teenustele; Julgustab ametit koostöös asjaomaste riikide ja muude asjassepuutuvate sidusrühmadega ka edaspidi kaaluma võimalusi sobivate digitaalsete vahendite kasutamiseks ning rakendama uuenduslikke andmete kogumise, haldamise ja jagamise viise kooskõlas siseriiklike õigusaktide ning kohaldatavate rahvusvaheliste eraelu puutumatuse ja andmekaitse standardite ja põhimõtetega ning

               OP23b. Märgib, et rahvatervisealases hädaolukorras on oht saada eksitavat teavet ning et eksitava teabe vastu võitlemiseks on oluline edastada faktidel põhinevat teavet, millest asjaomased isikud kergesti aru saavad ja millele neil on hea juurdepääs; ning teadvustab, et asjaomastel isikutel on sellise teabe edastamisel keskne roll.

                     (1)

                        Vt ka ÜRO Peaassamblee resolutsioon A/RES/70/1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,4.10.2021
            COM(2021) 604 final
            2021/0307(NLE)

            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Arengufondi liikmete osamaksusid seoses 2021. aasta osamaksu kolmanda osaga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Käesoleva ettepanekuga esitatakse nõukogu otsuse eelnõu 11. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF“) osamaksu kolmanda osa kohta, mille EAFi liikmed peavad 2021. aastal tasuma.

               11. EAFi ja teiste seni avatud EAFide (st 9. ja 10. EAFi) vahendite haldamisel kehtivad järgmised õigusnormid:

               (a)praegu kehtiv koostööleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel („AKV-ELi koostööleping“) viimati muudetud kujul
                  1
               ,

               (b)AKV-ELi suursaadikute komitee 4. detsembri 2020. aasta otsus nr 2/2020,
                  2
                millega muudetakse AKV-ELi suursaadikute komitee otsust nr 3/2019
                  3
                võtta vastu AKV-ELi koostöölepingu artikli 95 lõike 4 kohased üleminekumeetmed, et täiendavalt pikendada AKV-ELi koostöölepingu sätete kohaldamist kuni 30. novembrini 2021 või kuni liidu ja AKV riikide vahelise uue AKV-ELi lepingu (edaspidi „uus leping“) jõustumiseni või kuni uue lepingu ajutise kohaldamiseni, olenevalt sellest, mis toimub varem,

               (c)nõukogu otsus (EL) 2020/2233, mis käsitleb AKV riikide investeerimisrahastu raames 9., 10. ja 11. Euroopa Arengufondi rahastamistoimingutest tagasisaadavate vahendite sidumist kulukohustustega
                  4
               ,

               (d)sisekokkulepe nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa
                  5
                (edaspidi „11. EAFi sisekokkulepe“),

               (e)nõukogu määrus (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust
                  6
                (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“).

               Punktides a–e osutatud dokumendid sisaldavad EAFi liikmete mitmeaastaseid kohustusi EAFi sularahahalduse finantsiliseks toetamiseks. 11. EAFi finantsmääruse kohaselt tasuvad EAFi liikmed korrapäraselt osamaksusid EAFi sularahahaldusele vastavalt eelnevalt kindlaks määratud finantskohustustele. Korrapärased osamaksud tasutakse vastavalt nõukogu tehnilistele otsustele, mis kajastavad eelnevalt kindlaks määratud finantskohustuste rakendamist.

               Seepärast ei kohaldata käesoleva ega muude korrapäraste osamaksunõuete suhtes kõiki seletuskirja pealkirju.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõike 5 kohaselt peab nõukogu tegema käesoleva ettepaneku kohta otsuse 21 kalendripäeva jooksul pärast seda, kui Euroopa Komisjon, kes tegutseb Euroopa Liidu nimel, on käesoleva ettepaneku esitanud.

               2021/0307 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Euroopa Arengufondi liikmete osamaksusid seoses 2021. aasta osamaksu kolmanda osaga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa,
                  7
                eriti selle artikli 7 lõiget 2 koostoimes artikli 14 lõikega 3,

               võttes arvesse nõukogu 26. novembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2015/323,
                  8
                eriti selle artikli 19 lõiget 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt nõukogu määruse (EL) 2018/1877
                  9
                artiklites 19–22 sätestatud menetlusele esitab komisjon 10. oktoobriks 2021 ettepaneku, millega nähakse ette 2021. aasta osamaksu kolmanda osa summa.

               (2)Euroopa Investeerimispank (EIP) edastab komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt määruse (EL) 2018/1877 artiklile 46.

               (3)Määruse (EL) 2018/1877 artikli 20 lõike 1 kohaselt tuleb osamaksunõuetega kustutada kõigepealt varasemate Euroopa Arengufondide (EAFide) raames ette nähtud summad. Seepärast tuleks vastavalt määrusele (EL) 2018/1877 esitada nõue tasuda osamaks EIP-le ja komisjonile.

               (4)Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (edaspidi „väljaastumisleping“) artikli 152 kohaselt jääb Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (edaspidi „Ühendkuningriik“) EAFi liikmeks kuni 11. EAFi ja kõigi varasemate lõpetamata EAFide sulgemiseni. Vastavalt väljaastumislepingu artiklile 153 aga ei kasutata Ühendkuningriigi osa 11. EAFi kohaste projektide pärast 31. detsembrit 2020 kohustustest vabastatud vahenditest või varasemate EAFide projektide vahenditest uuesti.

               (5)Nõukogu otsusega (EL) 2020/1708
                  10
                on määratud liikmete 2021. aasta EAFi osamaksu summaks Euroopa Komisjoni puhul 3 700 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispanga puhul 300 000 000 eurot.

               (6)Selleks et käesolevas otsuses sätestatud meetmeid oleks võimalik viivitamata kohaldada, peaks see jõustuma Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Arengufondi liikmed maksavad Euroopa Arengufondi osamaksude summad Euroopa Komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2021. aasta osamaksu kolmanda osana vastavalt lisale.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

                     (2)

                        ELT L 420, 14.12.2020, lk 32

                     (3)

                        ELT L 1, 3.1.2020, lk 3

                     (4)

                        ELT L 438, 28.12.2020, lk 188–191

                     (5)

                        ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (6)

                        ELT L 307, 3.12.2018, lk 1–21.

                     (7)

                        ELT L 210, 6.8.2013, lk 1.

                     (8)

                        ELT L 58, 3.3.2015, lk 17–38

                     (9)

                        Nõukogu 26. novembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2015/323 (ELT L 307, 3.12.2018, lk 7).

                     (10)

                        Nõukogu 13. novembri 2020. aasta otsus (EL) 2020/1708, milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2022. aasta ülemmäära, 2021. aasta osamaksu ja 2021. aasta osamaksu esimese osa suurust ning hinnangulist ja mittesiduvat prognoosi 2023. ja 2024. aasta osamaksu suuruse kohta (ELT L 385, 17.11.2020, lk 13).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,4.10.2021
            COM(2021) 604 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Arengufondi liikmete osamaksusid seoses 2021. aasta osamaksu kolmanda osaga

               LISA

                        LIIKMESRIIGID JA ÜHENDKUNINGRIIK

                        Osatähtsus 11. EAFis (%)

                        2021. aasta osamaksu 3. osa (eurodes)

                        Kokku

                        EIP

                        Komisjon

                        11. EAF

                        11. EAF

                        BELGIA

                        3,24927

                        3 249 270,00

                        29 243 430,00

                        32 492 700,00

                        BULGAARIA

                        0,21853

                        218 530,00

                        1 966 770,00

                        2 185 300,00

                        TŠEHHI

                        0,79745

                        797 450,00

                        7 177 050,00

                        7 974 500,00

                        TAANI

                        1,98045

                        1 980 450,00

                        17 824 050,00

                        19 804 500,00

                        SAKSAMAA

                        20,57980

                        20 579 800,00

                        185 218 200,00

                        205 798 000,00

                        EESTI

                        0,08635

                        86 350,00

                        777 150,00

                        863 500,00

                        IIRIMAA

                        0,94006

                        940 060,00

                        8 460 540,00

                        9 400 600,00

                        KREEKA

                        1,50735

                        1 507 350,00

                        13 566 150,00

                        15 073 500,00

                        HISPAANIA

                        7,93248

                        7 932 480,00

                        71 392 320,00

                        79 324 800,00

                        PRANTSUSMAA

                        17,81269

                        17 812 690,00

                        160 314 210,00

                        178 126 900,00

                        HORVAATIA

                        0,22518

                        225 180,00

                        2 026 620,00

                        2 251 800,00

                        ITAALIA

                        12,53009

                        12 530 090,00

                        112 770 810,00

                        125 300 900,00

                        KÜPROS

                        0,11162

                        111 620,00

                        1 004 580,00

                        1 116 200,00

                        LÄTI

                        0,11612

                        116 120,00

                        1 045 080,00

                        1 161 200,00

                        LEEDU

                        0,18077

                        180 770,00

                        1 626 930,00

                        1 807 700,00

                        LUKSEMBURG

                        0,25509

                        255 090,00

                        2 295 810,00

                        2 550 900,00

                        UNGARI

                        0,61456

                        614 560,00

                        5 531 040,00

                        6 145 600,00

                        MALTA

                        0,03801

                        38 010,00

                        342 090,00

                        380 100,00

                        MADALMAAD

                        4,77678

                        4 776 780,00

                        42 991 020,00

                        47 767 800,00

                        AUSTRIA

                        2,39757

                        2 397 570,00

                        21 578 130,00

                        23 975 700,00

                        POOLA

                        2,00734

                        2 007 340,00

                        18 066 060,00

                        20 073 400,00

                        PORTUGAL

                        1,19679

                        1 196 790,00

                        10 771 110,00

                        11 967 900,00

                        RUMEENIA

                        0,71815

                        718 150,00

                        6 463 350,00

                        7 181 500,00

                        SLOVEENIA

                        0,22452

                        224 520,00

                        2 020 680,00

                        2 245 200,00

                        SLOVAKKIA

                        0,37616

                        376 160,00

                        3 385 440,00

                        3 761 600,00

                        SOOME

                        1,50909

                        1 509 090,00

                        13 581 810,00

                        15 090 900,00

                        ROOTSI

                        2,93911

                        2 939 110,00

                        26 451 990,00

                        29 391 100,00

                        ÜHENDKUNINGRIIK

                        14,67862

                        14 678 620,00

                        132 107 580,00

                        146 786 200,00

                        KOKKU EL 27 JA ÜHENDKUNINGRIIK

                        100,00

                        100 000 000,00

                        900 000 000,00

                        1 000 000 000,00