               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.10.2020
            COM(2020) 960 final
            2020/0299(BUD)
            Ettepanek:
            EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta, et aidata Horvaatiat ja Poolat seoses looduskatastroofiga ning teha Hispaaniale, Horvaatiale, Iirimaale, Kreekale, Portugalile, Saksamaale ja Ungarile ettemakseid seoses rahvatervise hädaolukorraga

               SELETUSKIRI

               1.Ettepaneku taust

               Käesolev otsus käsitleb Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „ELSF“) kasutuselevõtmist kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 2012/2002
                  1
                (edaspidi „määrus“) summas 823 548 633 eurot, et aidata Horvaatiat ja Poolat pärast neis riikides 2020. aastal toimunud looduskatastroofe ning teha ettemakseid seitsmele liikmesriigile (Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Kreeka, Portugal, Saksamaa ja Ungari) 2020. aasta alguses COVID-19 pandeemiast põhjustatud ulatusliku rahvatervise hädaolukorra tõttu. Kasutuselevõtmise otsusele on lisatud paranduseelarve projekt nr 9/2020,
                  2
                millega tehakse ettepanek kanda vajalikud assigneeringud 2020. aasta üldeelarvesse nii kulukohustuste kui ka maksetena.

               2.Teave ja tingimused

               2.1Horvaatia – 2020. aasta märtsis toimunud maavärin, mis mõjutas Zagrebi linna ning Zagrebi ja Krapina-Zagorje maakonda

               (1)10. juunil 2020 esitas Horvaatia Vabariik (edaspidi „Horvaatia“) taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist, et rahastada hädaolukorra ja taastumisoperatsioone, mis viidi ellu pärast 22. märtsil 2020 toimunud maavärinat, mis mõjutas Zagrebi linna ning Zagrebi ja Krapina-Zagorje maakonda.

               (2)Taotlus esitati 12 nädala jooksul pärast katastroofi tekitatud esimesi kahjustusi ja see sisaldab kogu määruse artikli 4 alusel nõutavat teavet.

               (3)Maavärin on looduskatastroof ja seega kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (4)Horvaatia ametiasutused hindavad otseste kahjude kogusummaks 11 572 586 387 eurot. See summa moodustab 22,9 % Horvaatia kogurahvatulust ja ületab „suure katastroofi“ künnise, alates millest saab kasutusele võtta ELSFi vahendeid 303,3 miljoni euro väärtuses (0,6 % Horvaatia kogurahvatulust 2020. aastal). Seega on tegemist suure looduskatastroofiga ja see kuulub määruse kohaldamisalasse.

               (5)ELSFist eraldatava rahalise toetuse arvutamise aluseks on otsese kahju kogusumma. Rahalist toetust võib kasutada ainult määruse artiklis 3 määratletud esmatähtsateks hädaolukorra meetmeteks.

               (6)Komisjoni talitused on taotluse kooskõlas määrusega ning eriti selle artiklitega 2, 3 ja 4 põhjalikult läbi vaadanud. 17. juulil 2020 küsis komisjon Horvaatialt lisateavet metoodika kohta, mida kasutati elamute ja õppehoonete remontimise kulude hindamiseks. Horvaatia esitas selle teabe nõuetekohaselt 28. ja 31. juulil 2020, mis võimaldas komisjonil esitada lõpliku hinnangu.

               (7)Horvaatia ametiasutused kirjeldavad oma taotluses üksikasjalikult juhtunut ja kogu sellest põhjustatud kahju. Enim mõjutatud piirkonnad on Zagrebi linn ning Zagrebi ja Krapina-Zagorje maakond, kus elab 1,23 miljonit inimest, kellest 1,18 miljonit elab omavalitsustes ja linnades, kus kuulutati välja looduskatastroofi olukord. Maavärin, mille magnituud oli Richteri skaala järgi 5,5 palli, oli alates 1880. aastast kõige tugevam Zagrebit tabanud maavärin. Viga sai 27 inimest, kellest üks suri saadud vigastustesse.

               (8)Maavärin põhjustas hoonetele suuri struktuurseid kahjustusi, eelkõige elamutele ja üldkasutatavatele hoonetele (s.o õppehooned, haiglad ja ametiasutuste hooned). Horvaatia ametiasutuste hinnangul kahjustas maavärin 26 000 hoonet (ligikaudu 5 % suurel määral, 20 % mõõdukalt ja 74 % vähesel määral). Hinnanguliselt oli sunnitud kodust lahkuma 30 000 inimest; Horvaatia valitsus andis neile toetust ajutise eluaseme üürimiseks.

               (9)Maavärin kahjustas suurel määral enamikku Zagrebi vanalinna hoonetest ning individuaalset kultuurilist kinnisvara, peamiselt kirikuid, mis asuvad laiemas linnapiirkonnas ja naabermaakondades. Zagrebi katedraali (mis on linna üks kuulsamaid kultuuriobjekte) kahest tornist üks kukkus kokku. Maavärin kahjustas otseselt rohkem kui 80 % haiglahoonetest ja 17 % neist loeti ajutiselt või püsivalt kasutuskõlbmatuks. Maavärin kahjustas paljusid õppehooneid. Esialgse hinnangu kohaselt sai kahjustada 106 koolieelse lasteasutuse hoonet, 214 koolihoonet ja õppekeskust ning 12 õpilaste ühiselamut. Lisaks sellele teatasid Zagrebi ülikooli 36 allüksust 142 hoone kahjustamisest. Maavärin mõjutas ka 29 teadusinstituudi hooneid. Üksikasjalik teave katastroofist põhjustatud üldise kahju, sellega seotud kulu ning sotsiaal-majandusliku mõju kohta on saadaval aruandes „Horvaatia 2020. aasta maavärin. Kahju ja vajaduste kiirhinnang“, mille Horvaatia valitsus koostas koostöös Maailmapangaga.

               (10)Komisjoni talituste koostatud sõltumatu hinnang kinnitas taotluses märgitud andmeid mõjutatud piirkonna ja elanike üldarvu kohta. Riigi varale ja elamutele põhjustatud kahju sihtotstarbeline analüüs kinnitas kahju ruumilist jaotust ja õppehoonetele põhjustatud kahju konkreetseid näitajaid. Komisjoni talituste palvel Horvaatia esitatud täiendav teave võimaldas paremini mõista taotluses esitatud üldkulude päritolu. Teadusuuringute Ühiskeskuse koostatud kulude hindamise metoodika järgi arvutades jääb otsene kogukahju Horvaatia ametiasutuste hinnanguga samasse suurusjärku.

               (11)Horvaatia hindas määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt abikõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 2 270,1 miljonit eurot ning esitas meetmete kulud tegevuse laadi järgi. Suurim osa neist on seotud taristu (eelkõige hariduse ja tervishoiu taristu) uuesti töökorda seadmise ning ajutise majutuse pakkumise kuludega.

               (12)Horvaatia ametiasutused kinnitasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (13)Horvaatia soovis oma 10. juuni 2020. aasta taotluses määruse artikliga 4a ette nähtud ettemakset. 10. augustil 2020 võttis komisjon vastu rakendusotsuse C(2020) 5575, millega eraldatakse ELSFist ettemakse summas 88 951 877 eurot, ja maksis selle Horvaatiale välja.

               (14)Mis puutub suurõnnetuse ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               (15)28. detsembril 2019. aastal jõustunud Horvaatia ehitusseaduse artikli 47a muudatustega kehtestatakse kohustus võtta kasutusele pikaajaline strateegia riiklike hoonete renoveerimiseks, sh rakendada poliitika- ja muid meetmeid, mis aitavad suurendada kaitset hoonete kasutusaega mõjutavate maavärinatega seotud riski eest.

               2.2Poola – üleujutused Podkarpacie vojevoodkonnas 2020. aasta juunis

               (1)24. augustil 2020 esitas Poola Vabariik (edaspidi „Poola“) taotluse rahalise toetuse saamiseks ELSFist seoses 2020. aasta juunis Podkarpacie vojevoodkonnas toimunud üleujutustega.

               (2)Taotlus esitati 12 nädala jooksul pärast katastroofi tekitatud esimesi kahjustusi ja see sisaldab kogu määruse artikli 4 alusel nõutavat teavet.

               (3)Paduvihmast põhjustatud üleujutus on looduskatastroof ja see kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (4)Taotluses kirjeldati juhtunut määruse artikli 2 lõikes 3 sätestatud „piirkondliku looduskatastroofina“, mis on mis tahes looduskatastroof, mis põhjustab abikõlbliku riigi NUTS 2. tasandi piirkonnas otsest kahju, mis on suurem kui 1,5 % kõnealuse piirkonna sisemajanduse koguproduktist (SKP). Poola ametiasutused hindavad otseste kahjude kogusummaks 282 851 202 eurot. Tekkinud kahju moodustab 1,56 % kõnealuse NUTS 2. tasandi piirkonna Podkarpacie vojevoodkonna SKPst ja seega ületab künnist 270 961 950 eurot (1,5 % piirkonna SKPst). Seega on Poola taotlus kõlblik ELSFist abi saamiseks.

               (5)ELSFist eraldatava rahalise toetuse arvutamise aluseks on otsese kahju kogusumma. Rahalist toetust võib kasutada ainult määruse artiklis 3 määratletud esmatähtsateks hädaolukorra meetmeteks.

               (6)Poola ei küsinud ettemakset.

               (7)Komisjoni talitused on taotluse kooskõlas määrusega ning eriti selle artiklitega 2, 3 ja 4 põhjalikult läbi vaadanud. 3. septembril 2020 esitas komisjon Poolale taotluse lisateabe saamiseks ettevõtetele, põllumajandusele ja metsandusele tekkinud kahju all märgitud kahjuliikide (alamkirjed) üksikasjalikuma jaotuse kohta. Poola esitas selle teabe nõuetekohaselt 7. septembril 2020, mis võimaldas komisjonil esitada lõpliku hinnangu.

               (8)Taotluses kirjeldatakse üksikasjalikult juhtunut ja kogu tekkinud kahju. Üksteisele järgnenud ilmastikusündmused (s.o tuulepuhangute ja tugeva vihmasajuga tugevad tormid) esinesid kõikjal Podkarpacie vojevoodkonnas 7. juunist 29. juunini 2020. Selle tõttu tekkinud paduvihmast põhjustatud äkktulvad mõjutasid peamiselt vojevoodkonna lõuna-, edela-, kagu- ja keskosa. Tugeva vihmasaju tõttu tõusis kiiresti väikeste ojade ja lisajõgede veetase ning üle kallaste tõusnud vesi põhjustas äkktulvad, mis kahjustasid rohkem kui 2 000 elamut ning põllumajandus- ja kommunaalteenuste hoonet. Selle aja jooksul reageerisid Poola riiklik tuletõrjeteenistus ja vabatahtlik tuletõrjeteenistus kokku 4 569 olukorrale, mis olid seotud jõgede üleujutuste tõkete kindlustamise ja kõrgendamisega, inimeste evakueerimisega (evakueeriti rohkem kui 400 inimest) ja vara evakueerimisega, hoonete veest tühjaks pumpamisega, teetruupide hõõritsemisega ning langenud puude ja okste eemaldamisega. Kokku jäi ajutiselt elektrita ligikaudu 4 300 inimest.

               (9)Üleujutuste tõttu hävis või sai kahjustada ligikaudu 251 km reguleeritud ja reguleerimata vooluveekogusid. Üleujutused kahjustasid võrgutaristut ning mõjutatud piirkonnas tegutsevaid ettevõtteid; paljud tootmisobjektid, laohooned, masinad ja seadmed hävisid või uhuti minema. Märkimisväärset kahju kannatas ka üle 2 000 põllumajandustootja, kusjuures kahjustada said ligikaudu 9 000 hektarit kultuure ning paljud põllumajandustootmise hooned ja masinad.

               (10)Poola hinnangul on määruse artikli 3 lõike 2 kohaselt abikõlblike hädaolukorra- ja päästeoperatsioonide maksumuseks 216 180 849 eurot, mis esitati operatsiooni liigi põhjal jaotatuna. Suurim osa kuludest on seotud transporditaristu uuesti töökorda seadmise, ennetava taristu tagamise ja kahjustatud looduspiirkondade viivitamatu taastamisega, et vältida pinnase erosioonist vahetult tekkivat mõju.

               (11)Poola ametiasutused kinnitasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

               (12)Mis puutub suurõnnetuse ohu ennetamist ja ohjamist käsitlevate liidu õigusaktide rakendamisse, siis ei ole praegu pooleli ühtegi rikkumismenetlust.

               2.3Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Kreeka, Portugal, Saksamaa ja Ungari – 2020. aasta alguses COVID-19 pandeemiast põhjustatud ulatuslik rahvatervise hädaolukord

               2019. aasta detsembris teatas Hiina linn Wuhan WHO-le teadmata päritoluga kopsupõletiku epideemiast. Hiljem tuvastati see uue koroonaviiruse tüvena, mida ei ole varem inimestel täheldatud – 2019. aasta koroonaviirushaigus (COVID-19) on nakkushaigus, mida põhjustab raskekujulise ägeda respiratoorse sündroomi koroonaviirus-2 (SARS-CoV-2). Elanikkonnal puudub immuunsus uue ilmnenud viiruse vastu. Viirus levib inimeselt inimesele piisknakkusena ja põhjustab suhteliselt kiiresti rohkeid haigusjuhtumeid, mille puhul esinevad peamiselt hingamisteedega seotud sümptomid. 30. jaanuaril 2020 kuulutas WHO uue koroonaviiruse epideemia tõttu välja rahvusvahelise epidemioloogilise hädaolukorra.

               2020. aastal muudeti koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatuse (CRII) osana määrust, et ulatuslikele rahvatervise hädaolukordadele reageerimiseks oleks võimalik võtta kõikehõlmavaid liidu meetmeid, lisades ulatuslikud rahvatervise hädaolukorrad ELi solidaarsuspõhimõtte kohaldamisalasse
                  3
               .

               Seejärel on komisjon taotluste esitamise tähtpäevaks 24. juuniks 2020 saanud 22 taotlust fondist rahalise toetuse saamiseks seoses 2020. aasta alguses COVID-19 pandeemiast põhjustatud ulatusliku rahvatervise hädaolukorraga.

               (1)Kokku on abi taotlenud 19 ELi liikmesriiki (Austria, Belgia, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Leedu, Luksemburg, Läti, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rumeenia, Saksamaa, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari) ning kolm läbirääkijariiki (Albaania, Montenegro ja Serbia).

               (2)Seitse ELi liikmesriiki (Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Kreeka, Portugal, Saksamaa ja Ungari) küsisid oma taotlustes ELSFi eeldatava toetuse ettemakset. Määrus lubab ELSFi vahendite ettemakset küsida ainult liikmesriikidel.

               (3)COVID-19 pandeemia on ulatuslik rahvatervise hädaolukord ja see kuulub ELSFi kohaldamisalasse.

               (4)Komisjoni talitused on teostanud eespool nimetatud seitsmelt liikmesriigilt saadud taotluste esialgse hindamise ning järeldanud, et ELSFist ettemakse tegemise tingimused on täidetud kõigi seitsme taotluse puhul.

               (5)Määruse artikli 4a lõikes 2 on sätestatud, et lubatud on teha ettemakseid, mis ei ületa 25 % eeldatava rahalise toetuse summast ning igal juhul mitte 100 miljonit eurot. Kuna 2020. aasta eelarves esialgu saada olevad ELSFi ettemaksete assigneeringud on juba täielikult kasutatud, teeb komisjon ettepaneku võtta kasutusele vajalikke täiendavaid vahendeid ELSFi jaoks määratud iga-aastase ülemmäära piires.

               (6)Esialgse hindamise põhjal määrasid komisjoni talitused esialgu kindlaks Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Kreeka, Portugali, Saksamaa ja Ungari jaoks heaks kiidetud kogukulud ainult ettemakse kindlaksmääramise otstarbel. Kui osa kuludest ei peetud abikõlblikuks, siis arvati see summa kogusummast maha. Ettemakse tegemine ei mõjuta ühelgi viisil komisjoni talituste tehtava täieliku hindamise tulemusi.

               (7)Ettemakse summat tuleks võtta arvesse enne abisaajariigile lõppmakse tegemist.

               (8)Alusetult tehtud ettemaksed peaks komisjon tagasi nõudma.

               (9)Abisaajariik peab valima üksikmeetmed ja rakendama ELSFist tehtava rahalise toetuse ettemakse kooskõlas määruse artikliga 3, artikli 5 lõikega 3 ning artikliga 6.

               Kokkuvõttes on Hispaaniale, Horvaatiale, Iirimaale, Kreekale, Portugalile, Saksamaale ja Ungarile ettemakse tegemise tingimused täidetud kõigi seitsme taotluse puhul saada ELSFist rahalist toetust seoses 2020. aasta alguses COVID-19 pandeemiast põhjustatud ulatusliku rahvatervise hädaolukorraga.

               2.4Järeldus

               Eespool märgitud põhjustel vastavad Horvaatia ja Poola esitatud taotlustes kirjeldatud katastroofid ning COVID-19 pandeemiaga seoses esitatud seitse taotlust määruses sätestatud tingimustele.

               3.Rahastamine ELSFi 2020. aasta eraldistest

               Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020,
                  4
                edaspidi „mitmeaastase finantsraamistiku määrus“), eriti selle artikli 10 kohaselt võib ELSFi kasutada igal aastal mahus 500 miljonit eurot (2011. aasta hindades). Eelarvedistsipliini, eelarvealast koostööd ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe
                  5
                punktis 11 on sätestatud ELSFi kasutuselevõtmise kord.

               Kuna ELSFi loomise keskne põhjus oli solidaarsus, on komisjon seisukohal, et antav abi peaks olema progresseeruv. See tähendab, et senise tava kohaselt peaks abi osatähtsus ELSFi vahendite kasutuselevõtmise korral olema suure looduskatastroofi künnisest (s.o 0,6 % kogurahvatulust või 3 miljardit eurot 2011. aasta hindades, olenevalt sellest, kumb summa on väiksem) suurema kahju puhul suurem kui künnisest väiksema kahju puhul. Varem kasutatud määr assigneeringute määramiseks suurtele katastroofidele on 2,5 % kogu otsesest kahjust, mis on fondi kasutuselevõtmise künnisest allpool, ning 6 % kahjust, mis künnist ületab. Piirkondlike katastroofide ja naaberriigi kriteeriumile vastavate katastroofide puhul on määr 2,5 %.

               Toetus ei tohi ületada abikõlblike meetmete hinnangulist kogumaksumust. Abi arvutamise metoodika esitati ELSFi aastaaruandes (2002–2003) ning metoodika kiitsid heaks nõukogu ja Euroopa Parlament.

               Horvaatia ja Poola taotluste ning tekkinud otsese kahju hinnangulise kogusumma alusel on ELSFist antava rahalise toetuse suurus arvutatud järgmiselt:

                        Liikmesriik

                        Katastroofi liik

                        Otsene kogu-kahju

                        (miljonit eurot)

                        Kohaldatud piirkondliku katastroofi künnis
                        [1,5 % SKPst /
                        1 % SKPst ääre-poolseimate piirkondade puhul]

                        (miljonites eurodes)

                        Suure katastroofi künnis

                        (miljonit eurot)

                        Alla künnise jääv 2,5 % otsesest kahjust

                        (eurodes)

                        Künnist ületav 6 % otsesest kahjust

                        (eurodes)

                        Kavandatava abi kogusumma

                        (eurodes)

                        Tehtud ette-maksed

                        (eurodes)

                        HOR-VAATIA

                        Suur katastroof

                        (artikli 2 lõige 2)

                        11 572,586

                        –

                        303,276

                        7 581 900

                        676 158 623

                        683 740 523

                        88 951 877

                        POOLA

                        Piirkondlik katastroof

                        (artikli 2 lõige 3)

                        282,851

                        270,962

                        –

                        7 071 280

                        –

                        7 071 280

                        KOKKU

                        690 811 803

               Ulatuslike rahvatervise hädaolukordade puhul kasutab komisjon abisummade kindlaksmääramisel sama metoodikat mis looduskatastroofide puhul. Seega saab riik 2,5 % abikõlblike avaliku sektori meetmete kulude kogusummast kuni ulatuslike rahvatervise hädaolukordade riigipõhise ülemmäärani pluss 6 % ülemmäära ületavatest avaliku sektori kuludest. Kui selle arvutuse tulemusel ületab kõikide riikide kogusumma saada olevaid eelarveassigneeringuid, siis vähendatakse riigipõhiseid summasid proportsionaalselt.

               Ettemakset taotlenud seitsme riigi taotluste esialgse hindamise põhjal määras komisjon kindlaks Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Kreeka, Portugali, Saksamaa ja Ungari puhul COVID-19 rahvatervise hädaolukorraga seotud esialgu heaks kiidetud kogukulud ainult ettemakse kindlaks määramiseks järgmiselt:

                        Taotleja-riik

                        Taotletud avaliku sektori otsesed kulutused kokku
                        (eurodes)

                        Kulutuste kogusumma, millega Euroopa Komisjon on esialgselt nõustunud

                        (eurodes)

                        Kohaldatav ulatusliku rahvatervise hädaolu-korra ülemmäär

                        (miljonites eurodes)

                        2,5 % otsesest kogukahjust kuni ulatusliku rahvatervise hädaolu-korra ülem-määrani
                        (eurodes)

                        6 % otsesest kahjust, mis ületab ulatusliku rahvatervise hädaolu-korra ülemmäära
                        (eurodes)

                        Võimalik abisumma

                        (eurodes)

                        25 % ettemakse

                        (eurodes)

                        Horvaatia

                        658 771 839

                        652 607 470

                        151,638

                        3 790 950

                        30 058 168

                        33 849 118

                        8 462 280

                        Saksamaa

                        2 079 000 000

                        2 079 000 000

                        1 792,639

                        44 815 975

                        17 181 660

                        61 997 635

                        15 499 409

                        Kreeka

                        623 925 000

                        623 925 000

                        551,220

                        13 780 500

                        4 362 300

                        18 142 800

                        4 535 700

                        Ungari

                        1 997 208 000

                        1 997 208 000

                        385,263

                        9 631 575

                        93 944 140

                        106 348 275

                        26 587 069

                        Iirimaa

                        1 997 000 000

                        1 997 000 000

                        762,921

                        19 073 025

                        74 044 740

                        93 117 765

                        23 279 441

                        Portugal

                        3 470 870 000

                        2 850 870 000

                        598,233

                        14 955 825

                        103 198 020

                        150 114 045

                        37 528 511

                        Hispaania

                        15 750 543 061

                        2 168 667 388

                        1 792,639

                        44 815 975

                        22 561 703

                        67 377 678

                        16 844 420

                        KOKKU

                        132 736 830

               ELSFi 2020. aastal saada olev iga-aastane eraldis on 597 546 284 eurot (s.o 500 miljonit eurot 2011. aasta hindades). Lisaks sellele ei kasutatud 2019. aasta eraldisest 2019. aasta lõpuks 552 977 761 eurot ja see kanti üle 2020. aastasse.

               Kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku määruse
                  6
                artikli 10 lõikega 1 tuleb kuni 1. oktoobrini 2020 säilitada 25 % algsest 2020. aasta eraldisest (149 386 571 eurot), aga alates nimetatud kuupäevast saab seda kasutada. Seega on ELSFist kogu 2020. aastaks saadav maksimaalne summa 1 150 524 045 eurot.

               Pärast 2020. aasta varasemat kasutuselevõtmisotsust on ELSFi vahendeid juba kasutusele võetud
                  7
                järgmise nelja taotluse puhul, mis vähendab ülejäänud aastaks saadaval olevaid koguvahendeid:

                        Katastroof

                        Kavandatava abi kogusumma
                        (eurodes)

                        PORTUGAL – orkaan Lorenzo 2019. aastal (piirkondlik katastroof)

                        8 212 697

                        HISPAANIA – äärmuslikud ilmastikutingimused DANA 2019. aastal (piirkondlik katastroof)

                        56 743 358

                        ITAALIA – äärmuslikud ilmastikutingimused 2019. aastal (suur katastroof)

                        211 707 982

                        AUSTRIA – äärmuslikud ilmastikutingimused 2019. aastal (naaberriigi katastroof)

                        2 329 777

                        KOKKU

                        278 993 814

               Seega on ELSFist 2020. aasta praegusel hetkel saadaval olev maksimumsumma 871 530 231 eurot, millest piisab, et katta vajadused käesoleva kasutuselevõtmise otsuse alusel, nagu on kirjeldatud eespool (823 548 633 eurot, millest 683 740 523 eurot seoses Horvaatia maavärinaga, 7 071 280 eurot seoses Poola üleujutustega ja 132 736 830 eurot COVID-19 taotlustega seotud ettemaksete jaoks)
                  8
               .

                        Solidaarsusfondi raames praegu kasutada olev summa:

                        2020. aasta eraldis

                          597 546 284 eurot

                        Pluss 2019. aasta eraldisest kasutamata jäänud summa, mis on üle kantud 2020. aastasse

                        + 552 977 761 eurot

                        [25 % 2020. aasta eraldisest, mida säilitatakse kuni 1. oktoobrini 2020]

                        [149 386 571 eurot]

                        Miinus Portugalile (orkaan Lorenzo), Hispaaniale (äärmuslikud ilmastikutingimused DANA 2019. aastal), Itaaliale (äärmuslikud ilmastikutingimused 2019. aastal) ja Austriale (äärmuslikud ilmastikutingimused 2019. aastal) välja pakutud abi kogusumma

                        – 278 993 814 eurot

                        2020. aasta jaanuarist septembrini saada olev summa

                        722 143 660 eurot

                        Praegu kasutada olev maksimumsumma

                        871 530 231 eurot

                        Horvaatia, Poola ja COVID-19 ettemaksete tegemiseks välja pakutud kogusumma

                        – 823 548 633 eurot

                        31. detsembrini 2020 kasutatav summa

                        47 981 598 eurot

               2020/0299 (BUD)

               Ettepanek:

               EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta, et aidata Horvaatiat ja Poolat seoses looduskatastroofiga ning teha Hispaaniale, Horvaatiale, Iirimaale, Kreekale, Portugalile, Saksamaale ja Ungarile ettemakseid seoses rahvatervise hädaolukorraga

               EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu 11. novembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu Solidaarsusfondi loomise kohta,
                  9
                eriti selle artikli 4 lõiget 3,

               võttes arvesse 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelist kokkulepet Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta,
                  10
                eriti selle punkti 11,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „fond“) eesmärk on võimaldada liidul kiiresti, tulemuslikult ja paindlikult reageerida kriisiolukordadele ning näidata üles solidaarsust suure või piirkondliku looduskatastroofi või ulatusliku rahvatervise hädaolukorra tagajärjel kannatanud piirkondade elanikega.

               (2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013
                  11
                artikli 10 kohaselt ei tohi fond ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 500 000 000 eurot (2011. aasta hindades).

               (3)10. juunil 2020 esitas Horvaatia taotluse fondi kasutuselevõtmiseks pärast 2020. märtsis toimunud maavärinat, mis mõjutas Zagrebi linna ning Zagrebi ja Krapina-Zagorje maakonda.

               (4)24. augustil 2020 esitas Poola taotluse fondi kasutuselevõtmiseks pärast 2020. aasta juunis Podkarpacie vojevoodkonnas toimunud üleujutusi.

               (5)24. juuniks 2020 esitasid Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Kreeka, Portugal, Saksamaa ja Ungari taotlused fondi kasutuselevõtmiseks seoses 2020. aasta alguses COVID-19 pandeemiast põhjustatud ulatusliku rahvatervise hädaolukorraga. Oma taotlustes küsisid kõik seitse liikmesriiki fondi eeldatava toetuse ettemakset.

               (6)Horvaatia ja Poola looduskatastroofidega seotud taotlused vastavad fondist rahalise toetuse saamise tingimustele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2012/2002 artiklis 4.

               (7)Seega tuleks fondi vahendid kasutusele võtta, et anda Horvaatiale ja Poolale rahalist toetust.

               (8)Selleks et tagada liidu üldeelarves 2020. aastaks piisavate eelarvevahendite kättesaadavus, tuleks fondi kasutada ettemaksete tegemiseks Hispaaniale, Horvaatiale, Iirimaale, Kreekale, Portugalile, Saksamaale ja Ungarile seoses ulatusliku rahvatervise hädaolukorraga.

               (9)Selleks et fondi vahendid saaks võimalikult kiiresti kasutusele võtta, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu 2020. aasta üldeelarves võetakse seoses looduskatastroofidega Euroopa Liidu Solidaarsusfondi vahenditest kulukohustuste ja maksete assigneeringutena kasutusele järgmised summad:

               a) Horvaatiale eraldatakse 683 740 523 eurot;

               b) Poolale eraldatakse 7 071 280 eurot.

               Artikkel 2

               Liidu 2020. aasta üldeelarves võetakse seoses ulatusliku rahvatervise hädaolukorraga ettemaksete tegemiseks Euroopa Liidu Solidaarsusfondi vahenditest kulukohustuste ja maksete assigneeringutena kasutusele järgmised summad:

               a) Horvaatiale eraldatakse 8 462 280 eurot;

               b) Saksamaale eraldatakse 15 499 409 eurot;

               c) Kreekale eraldatakse 4 535 700 eurot;

               d) Ungarile eraldatakse 26 587 069 eurot;

               e) Iirimaale eraldatakse 23 279 441 eurot;

               f) Portugalile eraldatakse 37 528 511 eurot;

               g) Hispaaniale eraldatakse 16 844 420 eurot.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

               Seda kohaldatakse alates … [vastuvõtmise kuupäev]
                  12***.

               Brüssel,

                  Euroopa Parlamendi nimel
                        Nõukogu nimel

                     (1)

                        EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.

                     (2)

                        COM(2020) 961, 9.10.2020.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/461.

                     (4)

                        ELT L 347, 20.12.2013, lk 884.

                     (5)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (6)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2020. aasta otsus (EL) 2020/1076 Euroopa Liidu Solidaarsusfondi kasutuselevõtmise kohta toetuse maksmiseks Portugalile, Hispaaniale, Itaaliale ja Austriale, mille viimased tagajärjed kanti samal päeval vastu võetud paranduseelarvesse 4/2020.

                     (8)

                        Ülejäänud summat 47 981 598 eurot 2020. aastal ei kasutata ja sellega seotud kulukohustuste assigneeringud kantakse üle 2021. aastasse.

                     (9)

                        EÜT L 311, 14.11.2002, lk 3.

                     (10)

                        ELT C 373, 20.12.2013, lk 1.

                     (11)

                        Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1311/2013, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 884).

                     (12)
                  ** Kuupäeva sisestab Euroopa Parlament enne ELTs avaldamist.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.10.2020
            COM(2020) 656 final
            2020/0295(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmsel foorumil võetavat seisukohta seoses ÜRO eeskirjade nr 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 muudatusettepanekute, üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 muudatusettepanekute, ühisresolutsiooni M.R.3 muudatusettepaneku, tagurdamist ja paigaltvõtu infosüsteemi käsitleva kahe uue ÜRO eeskirja ettepaneku ning elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramist käsitleva uue üldise tehnilise normi ettepanekuga

               SELETUSKIRI

               1.KAVANDATAV REGULEERIMISESE

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (edaspidi „ÜRO“) Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmsel foorumil (29 töörühm) seoses uute ÜRO eeskirjade ja olemasolevate ÜRO eeskirjade muudatuste, uute ÜRO üldiste tehniliste normide ja olemasolevate ÜRO üldiste tehniliste normide muudatuste ning ühe resolutsiooni vastuvõtmisega.

               2.ETTEPANEKU TAUST

               2.1.1958. ja 1998. aasta kokkulepe

               ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE“) kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (edaspidi „muudetud 1958. aasta kokkulepe“) ning kokkuleppe, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist (edaspidi „paralleelne kokkulepe“) eesmärk on töötada välja ühtlustatud nõuded, mille eesmärk on kõrvaldada tehnilised tõkked mootorsõidukite kaubanduselt UNECE kokkuleppeosaliste vahel ja tagada, et neil sõidukitel oleks kõrge ohutuse ja keskkonnakaitse tase. Kokkulepped jõustusid ELis vastavalt 24. märtsil 1998 ja 15. veebruaril 2000. Neid mõlemat haldab UNECE sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmne foorum (29 töörühm ehk WP.29).

               2.2. UNECE sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmne foorum (29 töörühm ehk WP. 29)

               WP.29 pakub sõidukeid käsitlevate eeskirjade ülemaailmseks ühtlustamiseks unikaalset raamistikku. WP.29 on ÜRO institutsioonilises raamistikus alaline töörühm, millel on konkreetne mandaat ja töökord. See toimib ülemaailmse foorumina, mis võimaldab avatud arutelusid mootorsõidukeid käsitlevate eeskirjade üle ning kus arutatakse 1958. aasta muudetud kokkuleppe ja paralleelse kokkuleppe rakendamist. Kõik ÜRO liikmesriigid ja ÜRO liikmesriikide loodud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid võivad WP.29 tegevuses täielikult osaleda ja saada WP.29 poolt hallatavate sõidukeid käsitlevate kokkulepete osaliseks. Euroopa Liit on nende kokkulepete osaline
                  1
               .

               UNECE WP.29 koosolekuid peetakse kolm korda aastas, st märtsis, juunis ja novembris. Igal istungil võetakse tehnika arengu võimaldamiseks vastu uusi ÜRO eeskirju, ÜRO üldisi tehnilisi norme, olemasolevate ÜRO eeskirjade ja resolutsioonide (1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel) muudatusi ning olemasolevate ÜRO üldiste tehniliste normide ja resolutsioonide (paralleelse kokkuleppe alusel) muudatusi. Enne iga WP.29 koosolekut arutatakse neid muudatusi esmalt tehnilisel tasandil WP.29 spetsiaalsetes allorganites.

               Seejärel toimub WP.29 tasandil hääletus (st 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel esitatud ettepanekute puhul kohalolevate ja hääletavate kokkuleppeosaliste kvalifitseeritud häälteenamusega ning paralleelse kokkuleppe alusel esitatud ettepanekute puhul kohalolevate ja hääletavate kokkuleppeosaliste ühehäälse heakskiiduga).

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel uute eeskirjade ja üldiste tehniliste normide, nende muudatuste, täienduste ja paranduste ning resolutsioonide kohta, määratakse kindlaks enne iga WP.29 koosolekut nõukogu otsusega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel.

               2.3. WP.29 kavandatav õigusakt

               10. novembril 2020 toimuval 182. istungil võib WP.29 võtta vastu ÜRO eeskirjade nr 0, 13, 16, 17, 35, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 muudatusettepanekud, uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb tegelikus liikluses tekkivaid heitkoguseid kokku) ettepaneku, uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb tagurdusseadmete ja mootorsõidukite tüübikinnitust seoses juhi teadlikkusega sõiduki taga asuvatest vähekaitstud liiklejatest) ettepaneku, uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses paigaltvõtu infosüsteemiga jalakäijate ja jalgratturite tuvastamiseks) ettepaneku, uue ÜRO eeskirja (sündmuste salvesti kohta) ettepaneku, üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 muudatusettepanekud, uue üldise tehnilise normi (elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise kohta) ettepaneku ning ühisresolutsiooni M.R.3 (mis käsitleb sõiduki siseõhu kvaliteeti (VIAQ)) muudatusettepaneku.

               3. LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

               WP.29 süsteem tugevdab sõidukistandardite rahvusvahelist harmoneerimist. 1958. aasta kokkuleppel on selle eesmärgi saavutamisele väga suur mõju, kuna ELi tootjad saavad rakendada ühtset tüübikinnituseeskirjade kogumit, teades, et kokkuleppeosalised tunnistavad nende tooted oma siseriiklikele õigusaktidele vastavaks. Näiteks on tänu sellele süsteemile määrusega (EÜ) nr 661/2009 mootorsõidukite üldise ohutuse kohta kehtetuks tunnistatud rohkem kui 50 ELi direktiivi ja asendatud need vastavate 1958. aasta kokkuleppel põhinevate eeskirjadega.

               Sarnast lähenemisviisi kasutatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2018/858,
                  2
                milles sätestatakse kõigi uute sõidukite, süsteemide, osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse ja turule laskmisega seotud haldusnormid ja tehnilised nõuded. Nimetatud määrusega inkorporeeriti 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel vastu võetud eeskirjad („ÜRO eeskirjad“) ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele.

               Kui WP.29 on vastu võtnud ÜRO eeskirjade muutmise või uute eeskirjade koostamise ettepanekud ja kui UNECE tegevsekretär on need õigusaktid kokkuleppeosalistele teatavaks teinud, võivad õigusaktid kuus kuud hiljem lõpuks jõustuda ja need võib iga kokkuleppeosalise riiklikesse õigusnormidesse üle võtta, juhul kui blokeeriva vähemuse moodustavad kokkuleppeosalised ei ole vastuväiteid esitanud. ELis on ülevõtmine lõpule viidud pärast nende õigusaktide avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Seega on vaja kindlaks määrata liidu seisukoht järgmiste õigusaktide suhtes:

               –ÜRO eeskirjade nr 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 (mis käsitlevad kogu sõiduki rahvusvahelise tüübikinnituse alaste sätete ajakohastamist, raskeveokite pidurdamist, turvavöid, istmete tugevust, lapse turvasüsteeme, mootorsõidukitele paigaldatud mehaanilisi haakeseadiseid, M1- ja N1-kategooria sõidukite heidet, eesmisi allasõidutõkkeid, kaitset laup- ja külgkokkupõrkel, elektrijõuallikaga sõidukeid, veeldatud naftagaasi või surumaagaasi lisavarustusega süsteeme, laupkokkupõrkeid ja turvasüsteeme, hädaabikõnede tegemise süsteemi, pimeala infosüsteemi, M1- ja N1-kategooria sõidukite kõrgetasemelisi hädapidurdussüsteeme ning kütusesüsteemi terviklikkust ja elektriajami ohutust tagant otsasõidu korral) muudatusettepanekud;

               –uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb tagurdusseadmete ja mootorsõidukite tüübikinnitust seoses juhi teadlikkusega sõiduki taga asuvatest vähekaitstud liiklejatest) ettepanek;

               –uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses paigaltvõtu infosüsteemiga jalakäijate ja jalgratturite tuvastamiseks) ettepanek;

               –üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 (mis käsitlevad peatugesid, kergsõidukite ülemaailmset ühtlustatud katsetamise korda (WLTP) ja L-kategooria sõidukite pardadiagnostikasüsteeme (OBD)) muudatusettepanekud;

               –uue üldise tehnilise normi (elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise kohta) ettepanek;

               – ühisresolutsiooni M.R.3 (mis käsitleb sõiduki siseõhu kvaliteeti (VIAQ)) muudatusettepanek;

               mis esitatakse hääletamiseks 10. novembril 2020 toimuval WP.29 istungil. Lisaks sellele on vaja kindlaks määrata liidu seisukoht järgmistes küsimustes:

               –ettepanekud anda luba töötada välja elektroonilisi stabiilsuskontrollisüsteeme käsitleva üldise tehnilise normi nr 8 muudatused ja uus ÜRO üldine tehniline norm sõidukisisese aku tööaja kohta;

               –ettepanekud, mis käsitlevad ÜRO eeskirjade nr 155 ja 156 tõlgendusdokumente ning ettepanek tüübikinnituste alase teabevahetuse andmebaasi (DETA) kasutamist käsitlevate suuniste kohta kooskõlas ÜRO eeskirjaga nr 155.

               Liit peaks eespool nimetatud õigusakte toetama, kuna need on täielikult kooskõlas liidu siseturupoliitikaga autotööstuse valdkonnas ning on kooskõlas liidu transpordi-, kliima- ja energiapoliitikaga. Õigusaktidel on väga positiivne mõju ELi autotööstuse konkurentsivõimele ja rahvusvahelisele kaubandusele. Nende õigusaktide poolt hääletamine edendab tehnoloogia arengut, pakub mastaabisäästu eeliseid, hoiab ära siseturu killustumise ning tagab, et kogu liidus kohaldatakse võrdseid autotööstuste standardeid.

               Arvestades, et liit ei kohalda ÜRO eeskirja nr 35 ühtseid sätteid, ei ole vaja esitada liidu seisukohta muudatuste ettepaneku kohta, mida UNECE WP.29-l on kavas teha ÜRO eeskirja nr 35.

               Ettepanek uue ÜRO eeskirja kohta, mis käsitleb tegelikus liikluses tekkivaid heitkoguseid kokku, ning ettepanek uue ÜRO eeskirja kohta, mis käsitleb sündmuste salvestit, ei ole 2020. aasta novembris toimuva WP.29 koosoleku ajaks hääletamiseks valmis ja neid tuleb täiendavalt käsitleda.

               Selle ettepaneku puhul ei ole välisekspertide arvamusi vaja kasutada. Siiski vaatab selle läbi mootorsõidukite tehniline komitee.

               4.ÕIGUSLIK ALUS

               4.1.
                     Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.
                     Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, „millega [...] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab õigusakte, millel on asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel õiguslikud tagajärjed. Selle mõiste alla kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.
                     Kohaldamine käesoleval juhtumil

               WP.29 on organ, kus UNECE kokkuleppeosalised arutavad 1958. aasta muudetud kokkuleppe ja paralleelse kokkuleppe rakendamist.

               Õigusaktid, mille WP.29 peab vastu võtma, on õigusliku toimega aktid.

               Kavandatava õigusakti kohased ÜRO eeskirjad on liidule siduvad ning võivad koos ÜRO üldiste tehniliste normide ja resolutsioonidega avaldada otsustavat mõju ELi õigusaktide sisule sõiduki tüübikinnituse valdkonnas.

               Kavandatud õigusaktidega ei täiendata ega muudeta kokkuleppe institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.
                     Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.
                     Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava õigusakti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava õigusaktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2. Kohaldamine käesoleval juhtumil

               Kavandatava õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud õigusaktide ühtlustamisega. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 114.

               4.3.
                     Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikkel 114 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2020/0295 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmsel foorumil võetavat seisukohta seoses ÜRO eeskirjade nr 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 muudatusettepanekute, üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 muudatusettepanekute, ühisresolutsiooni M.R.3 muudatusettepaneku, tagurdamist ja paigaltvõtu infosüsteemi käsitleva kahe uue ÜRO eeskirja ettepaneku ning elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramist käsitleva uue üldise tehnilise normi ettepanekuga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu otsusega 97/836/EÜ
                  4
                ühines Euroopa Liit ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (edaspidi „UNECE“) kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist (edaspidi „1958. aasta muudetud kokkulepe“). 1958. aasta muudetud kokkulepe jõustus 24. märtsil 1998.

               (2)Nõukogu otsusega 2000/125/EÜ
                  5
                ühines liit kokkuleppega, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist (edaspidi „paralleelne kokkulepe“). Paralleelne kokkulepe jõustus 15. veebruaril 2000.

               (3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2018/858
                  6
                sätestatakse kõigi uute sõidukite, süsteemide, osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse ja turule laskmisega seotud haldusnormid ja tehnilised nõuded. Nimetatud määrusega inkorporeeriti 1958. aasta muudetud kokkuleppe alusel vastu võetud eeskirjad („ÜRO eeskirjad“) ELi tüübikinnitussüsteemi kas tüübikinnituse nõuetena või alternatiivina liidu õigusaktidele.

               (4)1958. aasta muudetud kokkuleppe artikli 1 ja paralleelse kokkuleppe artikli 6 kohaselt võib ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmne foorum (edaspidi „UNECE WP.29“) võtta vastu ÜRO eeskirjade, üldiste tehniliste normide ja resolutsioonide muudatusettepanekuid ning uute ÜRO eeskirjade, üldiste tehniliste normide ja resolutsioonide ettepanekuid, mis käsitlevad sõidukite tüübikinnitust. Lisaks sellele võib UNECE WP.29 nende sätete kohaselt võtta vastu ettepanekuid lubade andmiseks töötada välja ÜRO üldiste tehniliste normide muudatusi või uusi ÜRO üldisi tehnilisi norme ning ettepanekuid ÜRO üldiste tehniliste normidega seotud volituste pikendamiseks.

               (5)10. novembril 2020 toimuval ülemaailmse foorumi 182. istungil võib UNECE WP.29 võtta vastu ÜRO eeskirjade nr 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 muudatusettepanekud, uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb tagurdusseadmete ja mootorsõidukite tüübikinnitust seoses juhi teadlikkusega sõiduki taga asuvatest vähekaitstud liiklejatest) ettepaneku, uue ÜRO eeskirja (mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses paigaltvõtu infosüsteemiga jalakäijate ja jalgratturite tuvastamiseks) ettepaneku, üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 muudatusettepanekud, uue üldise tehnilise normi (elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise kohta) ettepaneku ning ühisresolutsiooni M.R.3 (mis käsitleb sõiduki siseõhu kvaliteeti (VIAQ) muudatusettepaneku. Lisaks võtab UNECE WP.29 vastu ettepaneku töötada välja ÜRO üldise tehnilise normi nr 8 muudatus ja uus ÜRO üldine tehniline norm sõidukisisese aku tööaja kohta.

               (6)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel UNECE WP.29-s võetav seisukoht seoses kõnealuste ettepanekute vastuvõtmisega, sest ÜRO eeskirjad on liidu jaoks siduvad ja võivad koos ÜRO üldiste tehniliste normide ja ühisresolutsiooniga avaldada otsustavat mõju ELi õigusaktide sisule sõiduki tüübikinnituse valdkonnas.

               (7)Arvestades kogemusi ja tehnika arengut on vaja muuta või täiendada nõudeid teatavate elementide või tunnusjoonte osas, mida on käsitletud ÜRO eeskirjades nr 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 ning ühisresolutsioonis M.R.3.

               (8)Lisaks sellele tuleb muuta ÜRO üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 teatavaid sätteid.

               (9)Selleks et võimaldada tehnilisi edusamme, suurendada sõidukite ohutust ja täiustada heitkoguste katsetamist, tuleb vastu võtta kaks uut ÜRO eeskirja, mis käsitlevad tagurdusseadmete ja mootorsõidukite tüübikinnitust seoses juhi teadlikkusega sõiduki taga asuvatest vähekaitstud liiklejatest ning mootorsõidukite tüübikinnitust seoses paigaltvõtu infosüsteemiga jalakäijate ja jalgratturite tuvastamiseks. Samal ajal tuleb vastu võtta uus üldine tehniline norm elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramise kohta.

               (10)Selleks et tehnilisi nõudeid oleks võimalik arendada, tuleb vastu võtta ettepanekud anda luba töötada välja ÜRO üldise tehnilise normi nr 8 muudatus ja uus ÜRO üldine tehniline norm sõidukisisese aku tööaja kohta, võttes aluseks kas ÜRO üldiste tehniliste normidega seotud tööd toetavate UNECE kokkuleppeosaliste või UNECE WP.29 spetsiaalsete allorganite taotlused.

               (11)Selleks et tagada kooskõla ÜRO eeskirjade nr 155 ja 156 tõlgendamisel, tuleks vastu võtta mõlema eeskirja tõlgendusdokumente käsitlevad ettepanekud ning ettepanek tüübikinnituste alase teabevahetuse andmebaasi (DETA) kasutamist käsitlevate suuniste kohta kooskõlas ÜRO eeskirjaga nr 155.

               (12)16. juunil 2020 võttis nõukogu vastu otsuse (EL) 2020/848,
                  7
                mis käsitleb seisukohta, mis võetakse ÜRO üldise tehnilise normi nr 7 asjus ning ettepanekute asjus, mis käsitlevad ÜRO üldise tehnilise normi nr 8 muudatuse ning uue ÜRO üldise tehnilisi normi (sõidukisisese aku tööaja kohta) väljatöötamist, UNECE WP.29 181. istungil, mis toimus 24. juunil 2020. WP.29-l ei olnud siiski võimalik sellel istungil hääletada ja ta otsustas esitada ettepanekud uuesti hääletamiseks novembris toimuval istungil,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Seisukoht, mis võetakse liidu nimel 10. novembril 2020 toimuval UNECE sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmse foorumi 182. istungil, on hääletada käesoleva otsuse lisas loetletud ettepanekute poolt.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     eesistuja

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“) (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).Nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsus 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe“) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/858 mootorsõidukite ja mootorsõidukite haagiste ning nende jaoks ette nähtud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse ja turujärelevalve kohta, ning millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 715/2007 ja (EÜ) nr 595/2009 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2007/46/EÜ (ELT L 151, 14.6.2018, lk 1).

                     (3)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. nõukogu, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        Nõukogu 27. novembri 1997. aasta otsus 97/836/EÜ Euroopa Ühenduse ühinemise kohta ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni kokkuleppega, milles käsitletakse ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tunnistuste vastastikust tunnustamist („1958. aasta muudetud kokkulepe“) (EÜT L 346, 17.12.1997, lk 78).

                     (5)

                        Nõukogu 31. jaanuari 2000. aasta otsus 2000/125/EÜ, mis käsitleb ratassõidukile ning sellele paigaldatavatele ja/või sellel kasutatavatele seadmetele ja osadele üldiste tehniliste normide kehtestamist käsitleva kokkuleppe sõlmimist („paralleelne kokkulepe“) (EÜT L 35, 10.2.2000, lk 12).

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/858 mootorsõidukite ja mootorsõidukite haagiste ning nende jaoks ette nähtud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike tüübikinnituse ja turujärelevalve kohta, ning millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 715/2007 ja (EÜ) nr 595/2009 ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2007/46/EÜ (ELT L 151, 14.6.2018, lk 1).

                     (7)

                        Nõukogu 16. juuni 2020. aasta otsus (EL) 2020/848, mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmsel foorumil võetavat seisukohta ÜRO eeskirjade nr 13, 14, 16, 22, 30, 41, 78, 79, 83, 94, 95, 101, 108, 109, 117, 129, 137, 138, 140 ja 152 muudatusettepanekute, üldiste tehniliste normide nr 3, 6, 7, 16 ja 19 muudatusettepanekute, konsolideeritud resolutsiooni R.E.3 muudatusettepaneku ning viie uue mootorsõidukite valdkonnas ohutust, heitkoguseid ja automatiseerimist käsitleva ÜRO eeskirja ettepaneku küsimuses.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,14.10.2020
            COM(2020) 656 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus,
            mis käsitleb Euroopa Liidu nimel Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni sõidukeid käsitlevate eeskirjade ühtlustamise ülemaailmsel foorumil võetavat seisukohta seoses ÜRO eeskirjade nr 0, 13, 16, 17, 44, 55, 83, 93, 94, 95, 100, 115, 137, 144, 151, 152 ja 153 muudatusettepanekute, üldiste tehniliste normide nr 7, 15 ja 18 muudatusettepanekute, ühisresolutsiooni M.R.3 muudatusettepaneku, tagurdamist ja paigaltvõtu infosüsteemi käsitleva kahe uue ÜRO eeskirja ettepaneku ning elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramist käsitleva uue üldise tehnilise normi ettepanekuga

               LISA

                        Eeskiri nr

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendi viide
                           1

                        0

                        ÜRO eeskirja nr 0 (terviksõidukite rahvusvaheline tüübikinnitus (IWVTA)) 03-seeria muudatuste ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/1153, punkt 32, WP.29-181-03 põhjal)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/101

                        13

                        ÜRO eeskirja nr 13 (raskeveokid: pidurdamine) 11-seeria muudatuste 17. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRVA/5, punkt 67, ECE/TRANS/WP.29/GRVA/2020/13 põhjal)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/119

                        16

                        ÜRO eeskirja nr 16 (turvavööd, ISOFIX ja i-Size) 07-seeria muudatuste 6. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 9 ja III lisa, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/2 põhjal, nagu seda on muudetud GRSP-67-35-ga).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/112

                        16

                        ÜRO eeskirja nr 16 (turvavööd, ISOFIX ja i-Size) 08-seeria muudatuste 2. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 9 ja III lisa, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/2 põhjal, nagu seda on muudetud GRSP-67-35-ga).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/113

                        17

                        ÜRO eeskirja nr 17 (istmete, nende kinnituste ja peatugede tugevus) 10-seeria muudatuste ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 12 ja IV lisa, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/8 põhjal).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/106

                        44

                        ÜRO eeskirja nr 44 (lapse turvasüsteemid) 04-seeria muudatuste 18. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 33 ja V lisa, GRSP-67-14 ja GRSP-6731 põhjal).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/111

                        55

                        ÜRO eeskirja nr 55 (mehaanilised haakeseadised) 02-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, punkt XX, ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/8 põhjal, nagu seda on muudetud GRSG-118-35-ga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/103

                        55

                        ÜRO eeskirja nr 55 (mehhaanilised haakeseadised) 01-seeria muudatuste 9. täienduse ettepanek

                        (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/8 põhjal)

                           ECE/TRANS/WP.29/2020/132

                        83

                        ÜRO eeskirja nr 83 (M1- ja N1-kategooria sõidukite heide) 05-seeria muudatuste 13. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, punkt 8, ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/10 ja GRPE-81-21 põhjal, nagu seda on muudetud IV lisaga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/115

                        83

                        ÜRO eeskirja nr 83 (M1- ja N1-kategooria sõidukite heide) 06-seeria muudatuste 15. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, punkt 8, ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/10 ja GRPE-81-21 põhjal, nagu seda on muudetud IV lisaga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/116

                        83

                        ÜRO eeskirja nr 83 (M1- ja N1-kategooria sõidukite heide) 07-seeria muudatuste 12. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, punkt 8, ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/10 ja GRPE-81-21 põhjal, nagu seda on muudetud IV lisaga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/117

                        93

                        ÜRO eeskirja nr 93 (eesmised allasõidutõkked) 1. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, punkt XX)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/83

                        94

                        ÜRO eeskirja nr 94 (laupkokkupõrke kaitse) 04-seeria muudatuste ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 17 ja VI lisa, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/4 põhjal, nagu seda on muudetud GRSP-67-20-Rev.1-ga).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/107

                        95

                        ÜRO eeskirja nr 95 (külgkokkupõrke kaitse) 05-seeria muudatuste ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 18, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/5 põhjal, nagu seda on muudetud GRSP-67-21-Rev.1-ga).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/108

                        100

                        ÜRO eeskirja nr 100 (elektrijõuallikaga sõidukid) 03-seeria muudatuste ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 19, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/6 põhjal, nagu seda on muudetud GRSP-67-22-Rev.1-ga).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/109

                        115

                        ÜRO eeskirja nr 115 (veeldatud naftagaasi või surumaagaasi lisavarustusega süsteemid) 9. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/81, punkt 28, ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/11 ja GRPE-81-37 põhjal, nagu seda on muudetud VI lisaga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/118

                        137

                        ÜRO eeskirja nr 137 (laupkokkupõrked ja turvasüsteemid) 02-seeria muudatuste ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 25 ja IX lisa, ECE/TRANS/WP.29/GRSP/2020/7 põhjal, nagu seda on muudetud GRSP-67-18-Rev.1-ga).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/110

                        144

                        ÜRO eeskirja nr 144 (õnnetuse korral hädaabikõnede tegemise süsteem) 01-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, punkt XX, ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/13 põhjal)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/104

                        151

                        ÜRO eeskirja nr 151 (pimeala infosüsteem (BSIS)) 2. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, punkt XX, ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/7 põhjal, nagu seda on muudetud GRSG-118-09-ga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/105

                        152

                        ÜRO eeskirja nr 152 (kõrgetasemelised hädapidurdussüsteemid M1- ja N1-kategooria sõidukitele) 01-seeria muudatuste 1. täienduse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/131

                        153

                        ÜRO eeskirja nr [153] (kütusesüsteemi terviklikkus ja elektriajami ohutus tagant otsasõidu korral) 1. täienduse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRSP/67, punkt 35 ja X lisa, GRSP-67-19-Rev.1 põhjal).

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/114

                        Uus eeskiri

                        Ettepanek uue ÜRO eeskirja kohta, mis käsitleb tagurdussüsteemide ja mootorsõidukite tüübikinnitust seoses juhi teadlikkusega sõiduki taga asuvatest vähekaitstud liiklejatest (tagurdamine) (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, punkt XX, ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/4 põhjal, nagu seda on muudetud GRSG-118-05-ga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/121

                        Uus eeskiri

                        Ettepanek uue ÜRO eeskirja kohta, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses paigaltvõtu infosüsteemiga jalakäijate ja jalgratturite tuvastamiseks (paigaltvõtu infosüsteem) (ECE/TRANS/WP.29/GRSG/97, punkt XX, ECE/TRANS/WP.29/GRSG/2020/5 põhjal, nagu seda on muudetud GRSG-118-06-ga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/122

                        Üldine tehniline norm (GTR) nr

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendi viide

                        7

                        ÜRO üldise tehnilise normi nr 7 (peatoed) 1. muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/85

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/86

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/25/Rev.1

                        15

                        ÜRO üldise tehnilise normi nr 15 (kergsõidukite ülemaailmne ühtlustatud katsemenetlus (WLTP)) 6. muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/127

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/128

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/57

                        18

                        ÜRO üldise tehnilise normi nr 18 (L-kategooria sõidukite pardadiagnostikasüsteemid) 1. muudatuse ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/129

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/130

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/58

                        Uus üldine tehniline norm

                        Uue ÜRO üldise tehnilise normi (elektriajamiga sõidukite võimsuse kindlaksmääramine (DEVP)) ettepanek

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/125

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/126

                        ECE/TRANS/WP.29/AC.3/56

                        Resolut-siooni nr

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendi viide

                        M.R.3

                        Ühisresolutsiooni nr 3 (mis käsitleb sõiduki siseõhu kvaliteeti (VIAQ)) 1. muudatuse ettepanek (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/80, punkt [59], ECE/TRANS/WP.29/GRPE/2020/16 põhjal)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/124

                        Mitme-sugust

                        Päevakorrapunkti pealkiri

                        Dokumendi viide

                        ÜRO üldise tehnilise normi muudatuste välja-töötamise luba

                        ÜRO üldise tehnilise normi nr 8 (elektrooniline stabiilsuskontroll (ESC)) muudatuste väljatöötamise loa taotlus

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/99

                        Üldise tehnilise normi välja-töötamise luba

                        Sõidukisisese aku tööaega käsitleva uue ÜRO üldise tehnilise normi väljatöötamise loa taotlus (ECE/TRANS/WP.29/GRPE/80, punkt 59, GRPE-80-41 põhjal, nagu seda on muudetud X lisaga)

                        ECE/TRANS/WP.29/2020/96

                        Tõlgendus-dokument

                        Ettepanek ÜRO eeskirja nr 155 (küberturvalisus ja küberturvalisuse haldamissüsteem) tõlgendusdokumendi kohta GRVA-07-04-Rev.1 põhjal

                        WP.29-182-05

                        Tõlgendus-dokument

                        Ettepanek ÜRO eeskirja nr 156 (tarkvarauuendused ja tarkvarauuenduste haldamissüsteem) tõlgendusdokumendi kohta ECE/TRANS/WP.29/GRVA/2020/29 põhjal, nagu seda on muudetud GRVA-07-50-ga

                        WP.29-182-06

                        Suunis

                        Ettepanek suunise kohta, mis käsitleb tüübikinnituste alase teabevahetuse andmebaasi (DETA) kasutamist kooskõlas ÜRO eeskirjaga nr 155 (küberturvalisus ja küberturvalisuse haldamissüsteem), GRVA-07-25 põhjal

                        WP.29-182-07

                     (1)

                        Kõik tabelis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel aadressil:
                  http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/gen2020.html


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.10.2020
            COM(2020) 654 final
            2020/0293(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni (Berni konventsioon) alalise komitee 40. koosolekul

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni alalise komitee 40. koosolekul 1.–4. detsembril 2020. aastal Prantsusmaal Strasbourgis seoses konventsiooni muutmist käsitleva kahe otsuse kavandatava vastuvõtmisega alalises komitees ja laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsioon (Berni konventsioon)

               Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) eesmärk on kaitsta Euroopa floorat ja faunat ning nende looduslikke kasvu- ja elupaiku eelkõige selliste liikide puhul, kelle kaitsmine nõuab mitme riigi koostööd. See on valitsustevaheline lepe, mis sõlmiti Euroopa Nõukogu egiidi all. Konventsioon jõustus 1. juunil 1982.

               Euroopa Liit on kõnealuse konventsiooni osaline alates 1. septembrist 1982
                  1
               . Praeguseks on konventsioonil 51 osalist, sealhulgas kõik ELi liikmesriigid.

               2.2.Alaline komitee

               Alaline komitee on konventsiooni otsuseid tegev organ.  Ta vastutab konventsiooni kohaldamise jälgimise eest. Komitee ülesanded on loetletud konventsiooni artiklites 13–15. Komitee kohtub vähemalt korra kahe aasta tagant ja alati, kui konventsiooniosaliste enamus seda nõuab. Alalisel komiteel on tavaks kohtuda igal aastal.

               Vastavalt konventsiooni artiklile 16 võetakse konventsiooni artiklite 13–24 muudatus vastu konventsiooniosaliste kolmeneljandikulise häälteenamusega alalises komitees, misjärel esitatakse see ministrite komiteele heakskiitmiseks.

               Konventsiooni artikli 14 kohaselt võib alaline komitee teha ettepanekuid konventsiooni tõhustamiseks. Sellest tulenevalt võib alaline komitee otsustada teha ministrite komiteele ettepaneku võtta vastu laiendatud osaline kokkulepe konventsiooni kohaldamise parandamiseks.  Vastavalt kodukorra artiklile 8b võetakse alalise komitee otsus vastu kahekolmandikulise häälteenamusega.

               2.3.Alalise komitee kavandatud õigusakt

               Alaline komitee võtab 1.–4. detsembril 2020 Prantsusmaal Strasbourgis toimuval neljandal kohtumisel eeldatavasti vastu otsused, milles käsitletakse järgmist:

               ·konventsiooni muutmine finantsklauslite lisamiseks (edaspidi „esimene kavandatav akt“) ja

               ·laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimine Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni rakendamise fondi kohta (edaspidi „teine kavandatav akt“).

               Esimese kavandatava akti eesmärk on muuta konventsiooni, et kehtestada finantsmehhanism, mille kohaselt alaline komitee määrab kindlaks konventsiooniosaliste kohustuslike rahaliste osamaksete skaala, mis täiendab Euroopa Nõukogu tavapäraseid eelarveeraldisi.

               Vastavalt konventsiooni artiklile 16 jõustub kavandatav akt kõigi konventsiooniosaliste jaoks pärast selle heakskiitmist ministrite komitees ja seejärel kolmkümmend päeva pärast seda, kui kõik konventsiooniosalised on teatanud aktsepteerimisest.

               Teise kavandatava akti eesmärk on tugevdada valitsustevahelist koostööd Berni konventsiooni rakendamisel, kehtestades kohustusliku rahalise osamakse laiendatud osalise kokkuleppe osalistele.

               Vastavalt Euroopa Nõukogu põhikirja artiklile 20.d ja Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee menetluste ja töömeetodite juhendi artiklile 2 jõustub alalise komitee otsuse järel teine kavandatav õigusakt kõigi laiendatud osalise kokkuleppe osaliste suhtes pärast seda, kui ministrite komitee on selle vastu võtnud hääletavate esindajate kahekolmandikulise häälteenamusega ja ministrite komitees osalevate esindajate häälteenamusega ning seejärel pärast seda, kui on saavutatud allakirjutanute künnis. Kui ministrite komitee ei otsusta teisiti, on liikmete miinimumkünniseks üks kolmandik Euroopa Nõukogu liikmesriikidest, mis praegu koosneks 16 riigist.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               Vastavalt alalise komitee 6. detsembril 2019. aastal vastu võetud resolutsioonile nr 9 (2019) (Berni konventsiooni rahastamise kohta, millega algatati konventsiooniosaliste kohustuslike osamaksude uue süsteemi loomine) loodi istungitevaheline ekspertide töörühm, et aidata sekretariaadil esitada ettepanekuid finantsklauslite lisamiseks Berni konventsiooni artiklite muutmise teel ja laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimiseks, mida arutatakse alalise komitee 40. koosolekul.

               Euroopa Nõukogu tavapärane eraldis Berni konventsioonile on aastate jooksul järk-järgult vähenenud, nii et Berni konventsiooni toimimist ei ole võimalik tagada ilma osaliste märkimisväärsete vabatahtlike makseteta, mis on samuti vähenemas.  Seetõttu on oluline luua konventsiooni jaoks usaldusväärne rahastamisallikas.

               Ettepanek muuta konventsiooni nii, et see sisaldaks kohustusliku osamakse kehtestamise mehhanismi, on kooskõlas enamiku mitmepoolsete keskkonnalepingute sätetega, mistõttu tuleks seda põhimõtteliselt toetada.  Siiski eristatakse muude mitmepoolsete keskkonnalepingute puhul tavaliselt põhieelarvet ja programmilist eelarvet, kusjuures ainult esimese puhul kehtivad kohustuslikud osamaksed.  Konventsiooni muutmise ettepanekus ei selgitata, et loodava mehhanismi puhul järgitaks seda tava.  Kavandatavas muudatuses ei täpsustata ka kohaldatavate osamaksete määra.  Seetõttu ei peaks liit toetama muudatust selle praegusel kujul, vaid toetama selles küsimuses hääletamise edasilükkamist, et jääks võimalus läbirääkimisperioodiks, mil kavandatud muudatuse teksti saaks täpsustada, et kõnealune teema oleks esitatud selgelt.

               Arvestades kavandatud muudatuse üle läbirääkimiste pidamiseks ja muudatuse jõustumiseks vajalikku aega, on ühtlasi vaja ka kiiremat lahendust.  Seetõttu peaks liit toetama ettepanekut luua laiendatud osaline kokkulepe, et võimaldada nendel osalistel ja mitteosalistel, kes seda soovivad, kõnealuse kokkuleppega ühineda ja toetada konventsiooni rakendamisega seotud tegevusi.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõike 9 kohaselt võetakse vastu otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  2
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Alaline komitee on konventsiooniga loodud organ.

               Otsus, mille alaline komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas konventsiooni artikliga 6.

               Kavandatavate aktidega ei täiendata ega muudeta konventsiooni institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mille kohta liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kaht eesmärki või reguleeritakse kaht valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on üksnes kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti eesmärk ja sisu on seotud keskkonnaga.

               Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1.

               4.3.Järeldus

               Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava akti avaldamine

               Kuna alalise komitee kavandatavad aktid vajavad lisaks ministrite komitee heakskiitu, ei ole asjakohane neid pärast vastuvõtmist avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

               2020/0293 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni (Berni konventsioon) alalise komitee 40. koosolekul

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit sõlmis Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) nõukogu otsuse 82/72/EMÜ
                  3
                alusel ja see jõustus 1. septembril 1982.

               (2)Konventsiooni artikli 16 kohaselt võib alaline komitee vastu võtta konventsiooni muudatusi, mis saadetakse ministrite komiteele heakskiitmiseks.

               (3)Vastavalt konventsiooni artiklile 14, mille kohaselt Berni konventsiooni osaliste alaline komitee vastutab konventsiooni kohaldamise jälgimise eest ja võib eelkõige teha ettepanekuid konventsiooni tõhususe parandamiseks, võib alaline komitee otsustada teha ministrite komiteele ettepaneku laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimiseks, et parandada konventsiooni kohaldamist.

               (4)Alaline komitee peab oma 1.–4. detsembril 2020 toimuval 40. istungil vastu võtma otsused konventsiooni muutmise kohta finantsklauslite lisamiseks ning laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimiseks Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni rakendamise fondi kohta.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel alalises komitees võetav seisukoht, kuna kõnealune otsus on liidule siduv.

               (6)Sekretariaat on esitanud ettepaneku muuta konventsiooni, et kehtestada finantsmehhanism, mille kohaselt alaline komitee määrab kindlaks konventsiooniosaliste kohustuslike rahaliste osamaksete skaala, mis täiendab Euroopa Nõukogu tavapäraseid eelarveeraldisi.

               (7)Vastavalt konventsiooni artiklile 16 jõustub kõnealune muudatus kõigi konventsiooniosaliste jaoks pärast selle heakskiitmist ministrite komitees ja seejärel kolmkümmend päeva pärast seda, kui kõik konventsiooniosalised on teatanud muudatuse aktsepteerimisest.

               (8)Sekretariaat on esitanud ka ettepaneku tugevdada valitsustevahelist koostööd Berni konventsiooni rakendamiseks laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimise kaudu, mis sisaldaks laiendatud osalise kokkuleppe osaliste kohustuslikku rahalist osamakset.

               (9)Vastavalt Euroopa Nõukogu põhikirja artiklile 20.d ja Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee menetluste ja töömeetodite juhendi artiklile 2 jõustub alalise komitee otsuse järel kavandatav laiendatud osaline kokkulepe kõigi laiendatud osalise kokkuleppe osaliste suhtes pärast seda, kui ministrite komitee on selle vastu võtnud hääletavate esindajate kahekolmandikulise häälteenamusega ja ministrite komitees osalevate esindajate häälteenamusega ning seejärel pärast seda, kui on saavutatud allakirjutanute künnis.

               (10)Berni konventsiooni toimimiseks on hädasti vaja luua turvaline ja usaldusväärne rahastamisallikas, võttes arvesse Euroopa Nõukogu tavapärase rahaeraldise ning konventsiooniosaliste vabatahtlike maksete vähenemist.

               (11)Konventsiooni muutmine finantsmehhanismi kehtestamiseks on kooskõlas sellega, kuidas rahastatakse muid mitmepoolseid keskkonnalepinguid, ning sellega tagatakse kõigi konventsiooniosaliste õiglane panus. Konventsiooni muutmise ettepaneku tekst on loodava finantsmehhanismi osas siiski ebaselge, eelkõige selles, mis puudutab põhieelarve ja programmilise eelarve eristamist ning nõutavate osamaksete taset.

               (12)Toetus konventsiooni muutmiseks, et kehtestada finantsmehhanism, peab olema kooskõlas aluslepingu artikli 218 lõigetes 2–4 sätestatud menetlusega.

               (13)Konventsiooni muudatuse üle läbirääkimiste pidamiseks ja muudatuse jõustumiseks kuluva aja tõttu on vaja leida kiirem lahendus, milleks on välja pakutud laiendatud osaline kokkulepe.

               (14)Laiendatud osalised kokkulepped ei ole iseenesest rahvusvahelised lepingud, vaid koostöövorm Euroopa Nõukogus.

               (15)Pidades silmas aluslepingust tulenevaid lojaalse koostöö kohustusi, oleksid laiendatud osalise kokkuleppe osaliseks hakkavad liikmesriigid kohustatud tagama, et kõnealuse kokkuleppe kohaldamine oleks kooskõlas liidu huvidega Berni konventsiooni kontekstis,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni alalise komitee 40. koosolekul võetav seisukoht on järgmine:

               ·teha ettepanek lükata konventsiooni muutmise ettepaneku hääletus edasi alalise komitee 41. koosolekule;

               ·toetada ettepanekut laiendatud osalise kokkuleppe sõlmimiseks.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 3. detsembri 1981. aasta otsus 82/72/EMÜ Euroopa floora ja fauna ning nende kasvu- ja elupaikade kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 38, 10.2.1982, lk 1).

                     (2)

                        Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (3)

                        EÜT L 38, 10.2.1982, lk 1.