title: Proposal for a Council Decision amending Decision No 2002/463/EC adopting an action programme for administrative cooperation in the fields of external borders, visas, asylum and immigration (ARGO programme)

text:
                   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                                     Brüssel, 19.05.2004
                                                     KOM(2004) 384 lõplik
                                                     2004/0122 (CNS)
                                          Ettepanek:
                                    NÕUKOGU OTSUS
   millega muudetakse otsust 2002/463/EÜ, millega võetakse vastu välispiiride ning viisa-,
          varjupaiga- ja sisserändepoliitika alase halduskoostöö tegevusprogramm
                                    (ARGO-programm)
                                     (esitanud komisjon)
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                   SELETUSKIRI
   1.        SISSEJUHATUS
   ARGO-programm, millega edendatakse välispiiride ning viisa-, varjupaiga- ja
   sisserändepoliitika alast halduskoostööd, on vajalikuks täienduseks asutamislepingu artiklite
   62 ja 63 kohaselt tehtud seadusandlikele algatustele. Korduvalt on rõhutatud, sealhulgas ka
   Euroopa põhiseaduse eelnõus, et ainuüksi seadusandlikest jõupingutustest ei piisa ja et on vaja
   teha tõhusat operatiivkoostööd liikmesriikide pädevate asutuste vahel, et luua vabadusel,
   turvalisusel ja õigusel rajanev ala.
   Samal päeval ehk siis 13. juunil 2002, kui nõukogu võttis vastu ARGO-programmi, võttis ta
   vastu ka ELi liikmesriikide välispiiride haldamise kava,1 milles rõhutati veel kord
   kooskõlastus- ja koostöömehhanismi tähtsust nimetatud valdkonnas. Selles tegevuskavas
   käsitleti kooskõlas komisjoni 2002. aasta mai teatisega2 kohustuste jagamist liikmesriikide
   vahel välispiiride ühtse haldamise osana. Sevillas kokku tulnud Euroopa Ülemkogu kutsus
   komisjoni üles vaatama läbi välispiiride haldamisega seotud finantskohustuste jagamise
   küsimused. Komisjon arendas seda teemat edasi oma 2002. aasta detsembri ja 2003. aasta
   juuni teatistes.3 Teises teatises kinnitas komisjon nimetatud ülesandest tulenevate
   investeeringute ja tegevuskulude märkimisväärset suurust, eriti seoses inimeste
   kontrollimisega. Üksikasjalike ja võrreldavate andmete kogumine selle tarbeks ning nende
   andmete analüüsimine osutus aga väga raskeks. Komisjon jõudis järeldusele, et olulise ja
   sobiva lahenduse kohustuste jagamiseks võib leida alles 2006. aastale järgneva
   finantsperspektiivi raames, kuid lähiajal saaks komisjon uurida ARGO-programmi
   läbivaatamise võimalust.
   2.        EESMÄRK
   ARGO-programmi käsitleva otsuse muudatusettepaneku eesmärk on tagada rahaline toetus
   välispiiride alastele siseriiklikele projektidele, mis käsitlevad strateegiliste piiripunktide
   konkreetseid struktuurilisi puudusi. Nimetatud puudused tehakse kindlaks kokkuleppel
   liikmesriikidega objektiivsete kriteeriumide alusel (riskianalüüs). Muudetud sätetes
   määratletakse selgelt nende projektide või meetmete eesmärgid. Need meetmed ei nõua teiste
   liikmesriikide, kandidaatriikide või kolmandate riikide aktiivset osalemist. Neil on siiski suur
   tähtsus riskianalüüsi jaoks vajalike kriteeriumide määratlemisel, kuna tegemist on kõikide
   liikmesriikide ühise ülesandega ja välispiiride ühtse haldamise olulise osaga. Lisaks sellele
   saavad liikmesriigid komitee raames kaasa rääkida iga-aastase tööprogrammi
   ettevalmistamisel ja uut tüüpi projekti väljavalimisel. Teised liikmesriigid võivad meetmete
   ettevalmistamisel ja/või rakendamisel osaleda vaatlejatena.
   1
           Nõukogu dokument 10019/02.
   2
           Teatis ELi liikmesriikide välispiiride ühtse haldamise kohta.
   3
           Teatis migratsiooniküsimuste integreerimise kohta ELi ja kolmandate riikide suhetesse (3.12.2002,
           KOM(2002) 703) ja teatis ühise poliitika väljatöötamise kohta seoses ebaseadusliku sisserände,
           inimeste ebaseadusliku üle piiri toimetamise ja inimkaubanduse, välispiiride ja ebaseaduslikult riigis
           elavate isikute tagasisaatmisega (KOM(2003) 323).
ET                                                         2                                                      ET
 ---pagebreak---    3.        ARGO RAKENDAMINE
   Komisjoni talitused avalikustasid hiljuti nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud esimese
   aastaaruande ARGO-programmi rakendamise (2002–2003) kohta.4 Komisjon märkis selles
   aruandes, et 2003. aasta puhul on selgeid märke ARGO-programmi puuduliku teostumise
   kohta eelkõige siseriiklike asutuste raskuste tõttu, mis kaasnevad organiseerida ja leida koos
   oma ELi partneritega vahendite organiseerimisel ja leidmisel ARGO-programmiga
   edendatavate meetmete jaoks. Näib, et siseriiklike asutuste vahel ei ole üksmeelt mõnede
   ARGO otsuses sätestatud kõlblikkuskriteeriumide osas, eelkõige seoses nende sätete
   täitmisega, mis käsitlevad teiste liikmesriikide või kolmandate riikide asutuste kaasamist.
   Need eelmiste rakendamistega saadud kogemused räägivad samuti muudatusettepaneku
   kasuks, mis piirdub välispiiride valdkonnaga. ARGO-programmi rakendamise põhivahendiks
   on tööprogramm, milles määratletakse iga-aastased prioriteedid ja eesmärgid ning antakse
   ülevaade komisjoni võetavatest meetmetest. Komisjon kavatseb kasutada iga-aastast
   tööprogrammi ka selleks, et määrata koostöös liikmesriikidega kindlaks, millised on uute
   meetmete kõlblikkuse määramisel kõige asjakohasemad objektiivsed kriteeriumid.
   4.        RAHASTAMINE
   Komisjon uuris oma 2003. aasta juuni teatises võimalusi saada täiendavaid rahalisi vahendeid
   muu hulgas ka välispiiride kontrollimiseks, mida 2004. aastal saaks eraldada ARGO-
   programmi kaudu. Euroopa Ülemkogu kiitis selle lähenemise heaks ja eelarvepädev asutus
   otsustas tunduvalt suurendada kogueelarvet, mis eraldatakse programmile selleks aastaks.
   Tundub, et nõukogu ja Euroopa Parlament on ühisel seisukohal, et välispiiride valdkonnal on
   pakilisi vajadusi. Suurenenud eelarve koos ARGO-programmi puuduliku teostumisega 2003.
   aastal oli veel üks tegur, mille tulemusel komisjon kaalus uuesti praeguse ARGO-programmi
   sätteid ja esitas käesoleva muutmisotsuse. Muutmisettepanekuks ei ole seega vaja finantsmõju
   uuringut, kuna muudetud sätted ei ole uue suurenenud eelarve aluseks, vaid pigem selle
   tagajärjeks.
   5.        SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
   Komisjon soovib rõhutada, nagu ka nõukogu on mitu korda kinnitanud, et välispiiride kontroll
   jääb liikmesriikide kohustuseks. Ühenduse poliitika põhieesmärk selles valdkonnas on luua
   ühtne lähenemine piiride haldamisele. Eesmärgiks on kõigi ELi välispiiride samalaadne ja
   tõhus kontroll ja seire. See on olulise tähtsusega mitte üksnes sisepiirideta alal asuvate
   liikmesriikide sisejulgeoleku seisukohast, vaid ka inimeste liikumise korraldamiseks ja
   soodustamiseks ELi ja ülejäänud maailma vahel. Komisjon võtab sellega seoses siiski
   täielikult arvesse subsidiaarsuse põhimõtet, nii et igasugune finantssekkumine ELi
   liikmesriikide välispiiride haldamisse omab selget lisaväärtust kogu ühenduse seisukohast.
   Komisjon tagab samuti, et ARGO-programmiga välispiiride valdkonnas edendatavad
   meetmed ei kattu välispiiridel operatiivkoostöö juhtimiseks kavandatava Euroopa ameti
   kooskõlastatavate tegevustega. Seega ei suuda amet 2005. aastal tõenäoliselt rahastada oma
   tegevuseelarvest liikmesriikide ühistegevusi ega pilootprojekte. ARGO viimase aasta (2006)
   osas võib komisjon kustutada iga-aastasest tööprogrammist välispiire käsitleva jaotise.
   4
           Vt dokument SEK (2004) 211.
ET                                                3                                               ET
 ---pagebreak---                                                               2004/0122 (CNS)
                                                 Ettepanek:
                                          NÕUKOGU OTSUS,
     millega muudetakse otsust 2002/463/EÜ, millega võetakse vastu välispiiride ning viisa-,
            varjupaiga- ja sisserändepoliitika alase halduskoostöö tegevusprogramm
                                          (ARGO-programm)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 66,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,5
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,6
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,7
   võttes arvesse regioonide komitee arvamust,8
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Otsuse 463/2002/EÜ9 põhieesmärk on edendada välispiiride ning viisa-, varjupaiga- ja
           sisserändepoliitika alast halduskoostööd.
   (2)     Euroopa Parlamendile ja nõukogule 3. juunil 2003 esitatud teatises ühise poliitika
           väljatöötamise kohta seoses ebaseadusliku sisserände, inimeste ebaseadusliku üle piiri
           toimetamise ja inimkaubanduse, välispiiride ja ebaseaduslikult riigis elavate isikute
           tagasisaatmisega10 esitab komisjon võimaluse vaadata ARGO-programm läbi, et
           tagada rahaline toetus välispiiride alastele siseriiklikele projektidele, mis käsitlevad
           strateegiliste piiripunktide konkreetseid struktuurilisi puudusi, mis tehakse kindlaks
           kokkuleppel liikmesriikidega objektiivsete kriteeriumide alusel.
   (3)     Thessaloníkis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu kutsus komisjoni üles uurima
           võimalust eraldada rahalisi vahendeid finantsperspektiivi rubriigist 3, et vastata
           ajavahemikul 2004–2006 kõige pakilisematele struktuurilistele vajadustele ja näidata
           üles võimalikult laialdast solidaarsust, mis hõlmaks muu hulgas ühenduse toetust
           välispiiride haldamisel.11
   5
           ELT C […] […], lk […]
   6
           ELT C […] […], lk […]
   7
           ELT C […] […], lk […]
   8
           ELT C […] […], lk […]
   9
           ELT L 161, 19.6.2002, lk 11.
   10
           KOM (2003) 323 lõplik.
   11
           Euroopa Ülemkogu Thessaloníki istungjärgu otsused, punkt 23.
ET                                                    4                                             ET
 ---pagebreak---    (4)  Eelarvepädev asutus12 on välispiiride parema haldamise eesmärgil 2004. aastaks
        ARGO-programmile eraldatud summasid märkimisväärselt suurendanud.
   (5)  ARGO-programmi üldiste eesmärkide edendamiseks on asjakohane suurendada
        välispiiridega seoses kavandatavate meetmete arvu ja näha ette uut liiki meetmeid.
   (6)  Liikmesriikidel peaks olema võimalus teha ettepanekuid meetmete kohta, milles ei
        osale tingimata teised liikmesriigid, kuid mis aitavad kaasa üldiste eesmärkide
        saavutamisele ja toetavad välispiiride alast tegevust vastavalt otsusele 2002/463/EÜ.
   (7)  ARGO-komiteega konsulteerimist käsitlevad sätted otsuses 2002/463/EÜ tuleb
        ühtlustada uue finantsmäärusega, mida kohaldatakse Euroopa Ühenduse üldise eelarve
        suhtes.13
   (8)  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani
        seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse
        vastuvõtmisel ning seetõttu ei ole see otsus Taanile siduv ja seda ei kohaldata Taani
        suhtes.
   (9)  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud
        Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt teatas
        Ühendkuningriik 29. jaanuari 2002. aasta kirjaga oma soovist osaleda otsuse
        2002/463/EÜ vastuvõtmises ja kohaldamises.
   (10) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud
        Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 1 kohaselt ei osale
        Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmises. Sellest tulenevalt ja ilma et see piiraks
        protokolli artikli 4 kohaldamist, käesoleva otsuse sätteid Iirimaa suhtes ei kohaldata.
   (11) Seepärast tuleks vastavalt muuta otsust 2002/463/EÜ,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
   12
        2004. finantsaasta ELi üldeelarve (ELT L 53, 23.2.2004).
   13
        Määrus nr 1605/2002, ELT L 248, 16.9.2002.
ET                                                    5                                           ET
 ---pagebreak---                                                Artikkel 1
   Otsust 2002/463/EÜ muudetakse järgmiselt:
   1.      Artiklile 10 lisatakse lõige 1a:
           “1a Artiklis 8 nimetatud meetmeid, mille on esitanud sellise liikmesriigi siseriiklik
                 asutus, kes rakendab üht artiklis 4 nimetatud poliitikavaldkonnaga seotud
                 meedet, võib kaasfinantseerida ARGO-programmi alusel, tingimusel et need:
                 (a)      vastavad ühele artiklis 3 nimetatud üldisele eesmärgile;
                 (b)      aitavad kaasa ühtsele piirihaldamisele ja käsitlevad strateegiliste
                 piiripunktide konkreetseid struktuurilisi puudusi, mis tehakse kindlaks
                 objektiivsete kriteeriumide alusel.“
   2.      Artiklit 11 muudetakse järgmiselt:
           a)    Lõigetes 3, 4 ja 6 asendatakse sõnad „artikli 10 lõikes 1“ sõnadega „artikli 10
                 lõigetes 1 ja 1a“.
           b)    Lõige 5 asendatakse järgmisega:
                 “(5) Artikli 10 lõigetes 1 ja 1a nimetatud meetmeid käsitlevad otsused
                       ühenduse toetuse andmiseks tehakse komisjoni ja meetmete ettepaneku
                       teinud siseriiklike asutuste vaheliste toetuslepingute alusel. Toetuse
                       andmise otsuste ja lepingute rakendamine kuulub komisjoni
                       finantskontrolli alla ja kontrollikoda teeb nende suhtes audiitorkontrolli.“
   3.      Artiklit 12 muudetakse järgmiselt:
           Lõike 3 punkt a asendatakse järgmisega:
                 „a)   valmistab ette iga-aastase tööprogrammi, mis koosneb konkreetsetest
                       eesmärkidest, valdkondlikest eelistustest, artikli 10 lõike 1a punktis b
                       nimetatud objektiivsetest kriteeriumidest, nende artikli 10 lõikes 3
                       nimetatud meetmete kirjeldusest, mida komisjon võtta kavatseb, ja
                       vajaduse korral muude meetmete loetelust.“
                 (b)   Lõige 4 asendatakse järgmisega:
                       “4.    Iga-aastane tööprogramm, sealhulgas komisjoni kavandatud
                              meetmed ja artiklis 9 sätestatud erimeetmed võetakse vastu artikli
                              13 lõikes 2 sätestatud korras.
                              Artikli 10 lõikes 1a nimetatud meetmete osas võetakse valitud
                              meetmete nimekiri vastu artikli 13 lõikes 3 sätestatud korras.“
ET                                                 6                                                ET
 ---pagebreak---                                               Artikkel 2
   Käesolevat otsust kohaldatakse alates selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäevast.
   Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele kooskõlas asutamislepinguga.
   Brüssel,
                                                Nõukogu nimel
                                                eesistuja
ET                                                7                                          ET
 ---pagebreak---                         ÕIGUSAKTILE LISATAV FINANTSSELGITUS
   Poliitikavaldkond/-valdkonnad : Justiits- ja siseküsimused
   Tegevusala(d) : Ühine sisserände- ja varjupaigapoliitika
   MEETME NIMETUS: ETTEPANEKU EELNÕU NÕUKOGU OTSUSE KOHTA, MILLEGA
            MUUDETAKSE OTSUST 2002/463/EÜ, MILLEGA VÕETAKSE VASTU VÄLISPIIRIDE NING
            VIISA-,    VARJUPAIGA-      JA    SISSERÄNDEPOLIITIKA        ALASE    HALDUSKOOSTÖÖ
            TEGEVUSPROGRAMM (ARGO-PROGRAMM)
   1.       EELARVERIDA/-READ
            18 03 07 : ARGO-programm
            18 01 04 06 : ARGO – Halduskorralduskulud
   2.       ÜLDSUMMAD
   2.1.     Kogueraldis meetmele (B osa): 46,179 miljonit eurot kulukohustuste
            assigneeringuna
   2.2.     Kohaldamisaeg:
            2002–2006
   2.3.     Mitmeaastane kulude üldhinnang:
   a)       Kulukohustuste assigneeringute/maksete assigneeringute ajakava (finantssekkumine)
            (vt punkt 6.1.1)
                                           miljonit eurot (kolme kümnendkoha täpsusega)
                               2002     2003     2004     2005     2006     2007
                                                                              ja   Kokk
                                                                            edasi     u
           Kohustused          3,000    7,675   21,300    6,200    7,200           45,375
             Maksed            2,400    4,438   12,549    7,476    9,836    8,678  45,375
   b)       Tehniline ja haldusabi ning tugifinantseerimine (vt punkt 6.1.2)
                               2002     2003     2004     2005     2006     2007
                                                                              ja   Kokk
                                                                            edasi     u
           Kohustused         0,024    0,200    0,180    0,200    0,200            0,804
             Maksed           0,024    0,200    0,180    0,200    0,200            0,804
ET                                                8                                            ET
 ---pagebreak---          Vahesumma a+b       2002    2003     2004      2005   2006      2007    Kokk
                                                                         ja      u
                                                                         edasi
      Kohustused             3,024   7,875    21,480    6,400  7,400             46,179
      Maksed                 2,424   4,638    12,729    7,676  10,036    8,678   46,179
   c)       Personali kogukulud ja muud halduskulud (vt punktid 7.2 ja 7.3)
        Kohustused/maksed    0,357   0,357    0,357     0,357  0,357     0,324   2,109
         KOKKU a+b+c         2002    2003     2004      2005   2006      2007    Kokk
                                                                         ja      u
                                                                         edasi
      Kohustused             3,381   8,232    21,837    6,757  7,757     0,324
                                                                                48,288
      Maksed                 2,781   4,995    13,086    8,033  10,393
                                                                         9,002   48,288
   2.4.     Vastavus finantsplaanimisele ja finantsperspektiivile
            X    Ettepanek on vastavuses olemasoleva finantsplaanimisega.
                 Ettepanek eeldab finantsperspektiivi asjaomase rubriigi muutmist.
                 Ettepaneku puhul võib olla vaja kohaldada institutsioonidevahelise kokkuleppe
                 sätteid.
   2.5.     Finantsmõju tuludele:
            X    Ettepanek ei oma finantsmõju (hõlmab tehnilisi aspekte seoses meetme
                 rakendamisega)
            VÕI
ET                                              9                                              ET
 ---pagebreak---              Ettepaneku finantsmõju tuludele on järgmine:
                                                              miljonit eurot (kümnendkoha täpsusega)
                                               Enne                Olukord pärast meedet
                                              meedet
         Eelarverida            Tulud         [Aast     [Aast [n+1] [n+2] [n+3 [n+4] [n+5]
                                              a n-1]     a n]                     ]
                     a) Tulud absoluutarvudes
                     b) Muutused tuludes      ∆
   3.        EELARVEANDMED
             Kululiik                    Uus  EFTA osalus       Taotlejariikide         Finantspersp
                                                                      osalus               ektiivi
                                                                                rubriik
   Mittekohust          Erinev            EI         EI                 EI                  Nr 3
          .
   4.        ÕIGUSLIK ALUS
             Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 66.
             Nõukogu otsus 2002/463/EÜ, millega võetakse vastu välispiiride ning viisa-,
             varjupaiga- ja sisserändepoliitika alase halduskoostöö tegevusprogramm (ARGO-
             programm)
   5.        KIRJELDUS JA PÕHJUSED
   5.1.      Vajadus ühenduse sekkumise järele
   5.1.1.    Eesmärgid
             ARGO-programm loodi nõukogu 13. juuni 2002. aasta otsusega 2002/463/EÜ (EÜT
             L 161, 19.6.2002, lk 11). Selle eesmärk oli tagada rahaline toetus teatavatele
             liikmesriikide kavandatud välispiiride ning viisa-, varjupaiga- ja sisserändepoliitika
             alastele meetmetele halduskoostöö edendamiseks siseriiklike asutuste vahel, et
             tõhustada menetlusi nendes valdkondades, teha kindlaks uute ühenduse õigusaktide
             rakendamisega seotud raskused ja tagada suurem avatus nende kohaldamisel.
             Nõukogu 13. juuni 2002. aasta otsus 2002/463/EÜ, millega loodi ARGO-programm,
             sisaldas artikli 11 lõikes 1 lähtesummat 25 miljonit eurot ajavahemikuks 2002–2006.
             Järgides eelkõige välispiiride alaseid arengusuundasid, suurendas eelarvepädev
             asutus siiski märkimisväärselt summasid, mis eraldati ARGO-programmile 2003.
             aastaks (+ 4,675 miljonit eurot) ja 2004. aastaks (+ 19,5 miljonit eurot). Selline
             märkimisväärne suurendamine peegeldab tähtsust, mida komisjon, nõukogu ja
             Euroopa Parlament omistavad meetmete arendamisele välispiiride alase koostöö
ET                                                   10                                              ET
 ---pagebreak---             valdkonnas ning raskustele, mis on kindlaks tehtud ARGO-programmi rakendamise
            esimese kahe aasta jooksul, nagu on kirjeldatud nõukogule ja Euroopa Parlamendile
            ARGO programmi rakendamise kohta esitatud esimeses aastaaruandes
            (SEK(2004)211, 17.2.2004), ja seepärast teeb komisjon ettepaneku muuta nõukogu
            otsust 2002/463/EÜ, et tagada rahalise toetuse andmine välispiiride alastele
            siseriiklikele projektidele, mis käsitlevad strateegiliste piiripunktide konkreetseid
            struktuurilisi puudusi.
   5.1.2.   Eelhindamisega seotud meetmed
            Sevillas kokku tulnud Euroopa Ülemkogu kutsus komisjoni üles vaatama läbi
            välispiiride haldamisega seotud finantskohustuste jagamise küsimused. Komisjon
            arendas seda teemat edasi oma 2002. aasta detsembri ja 2003. aasta juuni teatises.14
            Teises teatises kinnitas komisjon käesolevast ülesandest tulenevate investeeringute ja
            tegevuskulude märkimisväärset suurust, eriti seoses inimeste kontrollimisega.
            Üksikasjalike ja võrreldavate andmete kogumine selle tarbeks ning nende andmete
            analüüsimine osutus aga väga raskeks. Komisjon jõudis järeldusele, et olulise ja
            sobiva lahenduse kohustuste jagamiseks võib leida alles 2006. aastale järgneva
            finantsperspektiivi raames, kuid lähiajal saaks komisjon uurida ARGO-programmi
            läbivaatamise võimalust, et toetada välispiiride alaseid siseriiklikke projekte, mis
            käsitlevad strateegiliste piiripunktide konkreetseid struktuurilisi puudusi, mis tehakse
            kindlaks kokkuleppel liikmesriikidega objektiivsete kriteeriumide alusel
            (riskianalüüs).
            ARGO-programmi rakendamise aruanne 2002. ja 2003. aasta kohta toetab samuti
            nende projektide kõlblikkustingimuste muutmist, mis saavad toetust ARGO-
            programmi alusel. ARGO-programmi kohaste kaasfinantseerimise nõuetega seotud
            liikmesriikide finantsplaanimise alased raskused on veelgi tõsisemad, kui need
            nõuavad ühismeetmete eesmärgil teiste liikmesriikidega kooskõlastamist.
            Välispiiride alased meetmed nõuavad märkimisväärseid investeeringuid (personali
            töölevõtmine ja koolitamine, seadmete ostmine ja ajakohastamine), mida on
            riikidevaheliselt raske korraldada. Tuleks siiski märkida, et sellised investeeringud,
            isegi kui neid teeb üks liikmesriik, võivad tugevdada liidu välispiiride haldamist nii,
            et sellest on kasu kõikidel liikmesriikidel. Enne rahastamist ARGO-programmi
            raames peab enamus liikmesriike jõudma objektiivsete kriteeriumide alusel
            kokkuleppele, et meede omab lisaväärtust kogu ELi seisukohast.
   5.1.3.   Järelhindamise alusel võetud meetmed
            Puuduvad.
   5.2.     Kavandatud meetmed ja eelarvekorraldus.
            Muudatusettepaneku eesmärk on vaadata läbi liikmesriikide esitatavate projektide
            kõlblikkustingimused (artikkel 10). Seega võib ühe liikmesriigi poolt esitatud
            välispiiride alased projektid lugeda kõlblikuks, kui need käsitlevad strateegiliste
   14
          Teatis migratsiooniküsimuste integreerimise kohta ELi ja kolmandate riikide suhetesse (3.12.2002,
          KOM(2002) 703) ja teatis ühise poliitika väljatöötamise kohta seoses ebaseadusliku sisserände,
          inimeste ebaseadusliku üle piiri toimetamise ja inimkaubanduse, välispiiride ja ebaseaduslikult riigis
          elavate isikute tagasisaatmisega (KOM(2003) 323).
ET                                                    11                                                         ET
 ---pagebreak---               piiripunktide konkreetseid struktuurilisi puudusi, mis tehakse kindlaks objektiivsete
              kriteeriumide alusel (riskianalüüs), mis määratletakse komisjoni poolt ARGO-
              komiteega kooskõlastatud iga-aastases tööprogrammis (menetluskord). ARGO-
              komitee peab esitama ka oma arvamuse (nõuandemenetlus) nende uute tingimuste
              alusel valitud projektide nimekirja kohta, et kinnitada toetatavatest projektidest
              saadavat lisaväärtust kogu ELi seisukohast.
    5.3.      Rakendusmeetodid.
              Käesolev ettepanek nõukogu otsuse muutmiseks ei mõjuta rakendusmeetodeid
              toetuste puhul, mis antakse siseriiklike asutuste esitatud projektidele.
    6.        FINANTSMÕJU
    6.1.      Kogufinantsmõju, B osa (kogu programmitöö vältel)
    6.1.1.    Finantssekkumine
                                      Kohustused (miljonites eurodes, kolme kümnendkoha täpsusega)
               Jaotus               2002*     2003*       2004      2005       2006    2007 ja   Kokku
                                                                                edasi
   Meede 1 – Liikmesriikide       2,116     2,636      19,000    4,200      5,200              33,152
   projektid välispiiride ning
   viisa-,    varjupaiga-      ja
   sisserändepoliitika
   valdkonnas
   Meede     2    –    Komisjoni  0,699     0          2,300     2,000      2,000              6,999
   algatused (uuringud)
                        KOKKU     2,815     2,636      21,300    6,200      7,200              40,151
   * 2002. ja 2003. aasta kohta on esitatud tegelikud arvud.
   6.1.2.     Tehniline ja haldusabi, tugifinantseerimine ja IT kulud (kulukohustuste assigneeringud)
                                     2002      2003       2004      2005       2006    2007 ja   Kokku
                                                                                edasi
   1) Tehniline ja haldusabi
   a) Tehnilise abi bürood
   b)     Muu     tehniline    ja
   haldusabi:
   – sise-:
   – välis-:
   millest        elektrooniliste
   haldussüsteemide rajamise
   ja hooldamise osa
ET                                                   12                                               ET
 ---pagebreak---                   Vahesumma 1
   2) Tugifinantseerimine
   a) Uuringud                                   0,176       0,156        0,176     0,176                  0,684
   b) Ekspertide kohtumised         0,024        0,024       0,024        0,024     0,024                  0,120
   c) Teave ja trükised
                  Vahesumma 2       0,024        0,200       0,180        0,200     0,200                  0,804
                       KOKKU        0,024        0,200       0,180        0,200     0,200                  0,804
   6.2.        Kavandatud meetmega seotud kulude arvutamine, B osa (kogu programmitöö
               vältel)
                                        Kohustused (miljonites eurodes, kolme kümnendkoha täpsusega)
                   Jaotus                  Väljundite liik     Väljundite arv   Keskmine ühiku     Kogukulud
                                              (projektid,                            hind
                                                                (aastate 1…n                   (aastate 1…n puhul
                                                failid)
                                                                puhul kokku)                          kokku)
                                                   1                  2                3             4=(2X3)
   Meede 1 – Liikmesriikide projektid
   välispiiride ning viisa-, varjupaiga-
                                          Ühistegevuste,
   ja sisserändepoliitika valdkonnas
                                          koolituse,
                                                                      70            0,350             24,000
   – välispiirid                          personalivahetu
                                          se,            uue          36            0,125              4,500
   – varjupaigapoliitika
                                          tehnoloogia
                                                                      60            0,075              4,652
   – sisseränne /viisad                   kasutamise      ja
                                          heade       tavade
                                          kujundamisega
                                          seotud projektid
   Meede 2 – Komisjoni meetmed                Uuringud,               15
                                               teenuste
                                                                                6,999
                                             osutajad jne
              KOGUKULUD                                              181                              40,151
   Vajaduse korral lisada selgitus arvutusmeetodi kohta.
ET                                                          13                                                   ET
 ---pagebreak---    7.         MÕJU PERSONALI- JA HALDUSKULUDELE
   7.1.       Mõju personalile
                            Meetme haldamiseks määratavad töötajad,                 Meetmest tulenevate ülesannete
                                 kasutades olemasolevat personali                              kirjeldus
       Ametikoha liik                                                     Kokku
                                   Alaliste               Ajutiste
                             ametikohtade arv         ametikohtade arv
                       A   1                                             1
   Ametnikud           B   1                                             1
                       C   1                                             1
   Muud töötajad
   Kokku                   3                                                    3
   7.2.       Kogu finantsmõju personalile
                        Töötajate liik                            Summa (euro)             Arvutusmeetod*
   Ametnikud 1A + 1B + 1C                                     324 000           keskmiselt 108 000 / inimtööaasta x 3
   Ajutised töötajad
   Muud töötajad
                                    (täpsustada eelarverida)
                                                     Kokku    324 000
   Summad vastavad 12 kuu kogukuludele.
   7.3.       Muud meetmest tulenevad halduskulud
   Eelarverida
                                                                   Summa (euro)               Arvutusmeetod
   (number ja rubriik)
   Kogueraldis (jaotis A7)
   A0701 – Lähetused
   A07030 – Koosolekud
   A07031 – Kohustuslikud komiteed (programmikomitee)         33 600              672 eurot x 25 eksperti x 2 komiteed
   A07032 – Mittekohustuslikud komiteed
   A07040 – Konverentsid
   A0705 – Uuringud ja konsultatsioonid
   Muud kulud (täpsustada)
   Infosüsteemid (A-5001/A-4300)
   Muud kulud – A osa (täpsustada)
                                                     Kokku    33 600
   Summad vastavad 12 kuu kogukuludele.
ET                                                        14                                                     ET
 ---pagebreak---    1
      Täpsustada komitee liik ja rühm, millesse see kuulub.
   7.4.      Vahendite eraldamine
   Personali ja haldusvahendite vajadused kaetakse haldavale peadirektoraadile iga-aastaste
   vahendite jaotamise raames eraldatud osast.
   I.      Aastas kokku (7.2 + 7.3)                         357 600 eurot
   II.     Meetme kestus                                    5 aastat
   III.    Meetme kogukulud (I x II)                        1 788 000 eurot
   8.        JÄRELEVALVE JA HINDAMINE
   8.1.      Järelevalvekord
             Muudatusi ei ole.
   8.2.      Planeeritud hindamise kord ja ajakava
             Muudatusi ei ole.
   9.        PETTUSEVASTASED MEETMED
             Muudatusi ei ole.
ET                                                15                                        ET


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            2016/0101(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            Euroopa Liidu ja Tuvalu vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõukogu määruses (EÜ) nr 539/2001
                  1
                on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikel peab liikmesriikide välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud. Määrust (EÜ) nr 539/2001 kohaldavad kõik liikmesriigid peale Iirimaa ja Ühendkuningriigi.

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 509/2014
                  2
                muudeti määrust (EÜ) nr 539/2001, kandes 19 riiki üle II lisasse, kus on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikud on viisanõudest vabastatud. Kõnealused 19 riiki on: Araabia Ühendemiraadid, Belau, Colombia, Dominica, Grenada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Peruu, Saalomoni Saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu. II lisas on lisatud igale nimetatud riigile osutavale viitele joonealune märkus, milles täpsustatakse, et „vabastust viisanõudest kohaldatakse Euroopa Liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast”.

               Määrus (EL) nr 509/2014 võeti vastu 20. mail 2014 ja see jõustus 9. juunil 2014. Juulis 2014 esitas komisjon nõukogule soovituse anda talle volitused alustada läbirääkimisi viisavabaduslepingu sõlmimiseks järgmise 17 riigiga: Araabia Ühendemiraadid, Belau, Dominica, Grenada, Ida-Timor, Kiribati, Marshalli Saared, Mikroneesia, Nauru, Saalomoni Saared, Saint Lucia, Saint Vincent ja Grenadiinid, Samoa, Tonga, Trinidad ja Tobago, Tuvalu ning Vanuatu
                  3
               . 9. oktoobril 2014 esitas nõukogu komisjonile läbirääkimisjuhised.

               Esimesed viisavabaduslepingud kirjutati alla 6. mail 2015 (Araabia Ühendemiraatidega), 26. mail 2015 (Ida-Timoriga) ja 28. mail 2015 (Dominica, Grenada, Saint Lucia, Saint Vincenti ja Grenadiinide, Samoa, Trinidadi ja Tobago ning Vanuatuga) ning alates lepingute allakirjutamise kuupäevast kuni nende jõustumiseni kohaldatakse neid ajutiselt. Nõukogu andis volituse kirjutada alla ka teised viisavabaduslepingud ning seda on tehtud Tongaga (20. novembril 2015), Colombiaga (2. detsembril 2015) ja Palauga (7. detsembril 2015). Kiribatiga ei ole veel lepingu allakirjutamise aeg kindlaks määratud. Alates nende nelja lepingu allakirjutamisele järgnevast päevast kuni nende jõustumiseni kohaldatakse neid lepinguid ajutiselt.

               Läbirääkimisi Tuvaluga alustati 19. novembril 2014. Selle kohtumise käigus vaadati läbi kogu projekti tekst ja hilisemate kontaktide käigus saavutati kokkulepe kõigis küsimustes. Pealäbirääkijad parafeerisid lepingu 8. oktoobril 2015 Brüsselis. Liikmesriikidele teatati sellest nõukogu viisatöörühma 26. oktoobri 2015. aasta koosolekul.

               2.ÕIGUSLIK ALUS

               Liidu poolt on lepingu õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 77 lõike 2 punkt a koostoimes artikliga 218.

               Lisatud ettepanek on õigusakt lepingu allakirjutamiseks. Nõukogu otsustab kvalifitseeritud häälteenamusega.

               Asjaolu, et Tuvalu on võimeline viima siseriikliku ratifitseerimismenetluse lõpule lühikese aja jooksul, ja pidades silmas pikka ajavahemikku, mis on möödunud sellest, kui komisjon esimest korda tegi ettepaneku vabastada Tuvalu kodanikud viisanõudest (2012. aasta novembris), nähakse allakirjutamist käsitleva otsuse ettepanekuga ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 5 kohaselt ette lepingu ajutine kohaldamine alates selle allakirjutamise kuupäevale järgnevast kuupäevast. Võttes arvesse, et lepingu sõlmimiseks on vaja Euroopa Parlamendi nõusolekut, teatab komisjon Euroopa Parlamendile lepingu ajutisest kohaldamisest.

               3.LÄBIRÄÄKIMISTE TULEMUS

               Komisjon on seisukohal, et nõukogu läbirääkimisjuhistes seatud eesmärgid on saavutatud ja viisavabaduslepingu eelnõu on Euroopa Liidule vastuvõetav.

               Lepingu eelnõu lõpliku sisu võib kokku võtta järgmiselt:

               Eesmärk

               Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Tuvalu kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Kõikide ELi kodanike võrdse kohtlemise tagamiseks on lepingusse lisatud säte, mille kohaselt Tuvalu võib lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide suhtes ning liit võib omakorda lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi oma liikmesriikide nimel.

               Ühendkuningriigi ja Iirimaa eriseisundit on kajastatud otsuse preambulis.

               Kohaldamisala

               Viisanõudest on vabastatud kõik isikud (tava-, diplomaatilise, teenistus- või ametipassi ning eripassi kasutajad), kes reisivad kõikidel muudel eesmärkidel peale tasustatava töö tegemise. Viimasesse reisijate kategooriasse kuuluvate teise lepinguosalise kodanike suhtes on igal liikmesriigil ja samuti Tuvalul õigus kehtestada kooskõlas kohaldatavate liidu või riiklike õigusaktidega viisanõue. Ühtlase rakendamise tagamiseks on lepingule lisatud ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse tasustatava töö tegemise eesmärgil reisivate isikute kategooriat.

               Viibimise kestus

               Lepinguga nähakse Euroopa Liidu ja Tuvalu kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Lepingule on lisatud ühisdeklaratsioon, milles tõlgendatakse kõnealust 90-päevast ajavahemikku mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Lepingus võetakse arvesse nende liikmesriikide olukorda, kes veel ei kohalda Schengeni acquis’d täies ulatuses. Kuni need liikmesriigid ei ole sisepiirideta Schengeni ala osa, nähakse Tuvalu kodanikele viisavabaduslepinguga ette õigus viibida lisaks kogu Schengeni ala kohta arvestatud ajavahemikule kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga kõnealuse liikmesriigi (praegu Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia) territooriumil.

               Territoriaalne kohaldamisala

               Leping sisaldab territoriaalse kohaldatavusega seotud sätteid: Prantsusmaa ja Madalmaade puhul annab viisanõudest loobumine Tuvalu kodanikele õiguse viibida kõnealuste liikmesriikide Euroopas paikneval territooriumil.

               Deklaratsioonid

               Lisaks eespool nimetatud ühisdeklaratsioonidele on lepingule lisatud veel kaks ühisdeklaratsiooni:

               –ühisdeklaratsioon, mis käsitleb Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini seost Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega;

               –ühisdeklaratsioon viisavabaduslepingu sisu ja tagajärgi käsitleva ning muu asjakohase teabe, näiteks sissesõidunõuete laialdase levitamise kohta.

               4.KOKKUVÕTE

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon nõukogule ettepaneku

               –võtta vastu otsus lepingu allakirjutamise kohta liidu nimel ja volitada nõukogu eesistujat määrama isik(ud), kes on nõuetekohaselt volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama;

               –kiita heaks lepingu ajutine kohaldamine kuni selle jõustumiseni.

               2016/0101 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               Euroopa Liidu ja Tuvalu vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti a koostoimes artikli 218 lõikega 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 509/2014
                  4
                kanti viide Tuvalule nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001
                  5
                I lisast II lisasse.

               (2)Kõnealusele viitele Tuvalule on lisatud joonealune märkus, milles märgitakse, et vabastust viisanõudest kohaldatakse Euroopa Liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast.

               (3)Nõukogu võttis 9. oktoobril 2014 vastu otsuse, millega andis komisjonile loa pidada Tuvaluga läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Tuvalu vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu (edasipidi „leping”) sõlmimise üle.

               (4)Läbirääkimised lepingu üle algasid 19. novembril 2014 ja need viidi edukalt lõpule lepingu parafeerimisega 8. oktoobril 2015.

               (5)Leping tuleks alla kirjutada ja lepingule lisatud deklaratsioonid liidu nimel heaks kiita. Lepingut tuleks kohaldada ajutiselt alates selle allakirjutamise kuupäevale järgnevast päevast kuni selle ametlikuks sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni.

               (6)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2000/365/EÜ
                  6
               ; seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

               (7)Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ
                  7
               ; seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu ja Tuvalu vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu (edaspidi „leping”) liidu nimel allakirjutamiseks antakse luba, eeldusel et nimetatud leping sõlmitakse.

               Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               Liidu nimel kiidetakse heaks käesolevale otsusele lisatud deklaratsioonid.

               Artikkel 3

               Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud liidu nimel lepingule alla kirjutama.

               Artikkel 4

               Lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allakirjutamisele järgnevast kuupäevast kuni selle sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).

                     (2)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 509/2014, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (ELT L 149, 20.5.2014, lk 67).

                     (3)
                  COM(2014) 467, 17.7.2014.

                     (4)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 509/2014, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (ELT L 149, 20.5.2014, lk 67).

                     (5)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).

                     (6)
                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).

                     (7)
                  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,8.4.2016
            COM(2016) 191 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek: Nõukogu otsus
            Euroopa Liidu ja Tuvalu vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek: Nõukogu otsus

               Euroopa Liidu ja Tuvalu vahelise lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitleva lepingu Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta

               Euroopa Liidu ja Tuvalu vaheline

               lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlev
                  LEPING

               EUROOPA LIIT, edaspidi „liit” või „EL”, ja

               TUVALU,

               edaspidi koos „lepinguosalised”,

               PIDADES SILMAS lepinguosaliste sõbralike suhete edendamist ja soovides hõlbustada oma kodanike reisimist, tagades neile viisavaba riiki sisenemise ja lühiajalise riigis viibimise õiguse,

               VÕTTES ARVESSE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrust (EL) nr 509/2014 (millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud),
                  1
                millega kantakse muu hulgas 19 kolmandat riiki, sealhulgas Tuvalu, nende kolmandate riikide nimekirja, kelle kodanikud on lühiajalisel viibimisel liikmesriikides viisanõudest vabastatud,

               PIDADES SILMAS määruse (EL) nr 509/2014 artiklit 1, milles on sätestatud, et kõnealuse 19 riigi suhtes kohaldatakse viisanõudest vabastamist alates liiduga sõlmitava viisavabaduslepingu jõustumise kuupäevast,

               SOOVIDES kindlustada võrdse kohtlemise kõigile ELi kodanikele,

               VÕTTES ARVESSE, et käesolev leping ei hõlma isikuid, kes soovivad lühiajalise viibimise jooksul teha tasustatavat tööd, ning seetõttu kohaldatakse kõnealuste isikute suhtes ka edaspidi asjakohaseid liidu õigusnorme ja liikmesriikide õigusakte ning asjakohaseid Tuvalu õigusakte, mis käsitlevad viisanõude kehtestamist või viisanõudest vabastamist ja tööturule juurdepääsu,

               VÕTTES ARVESSE protokolli Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes ning Euroopa Liidu raamistikku integreeritud Schengeni acquis’d käsitlevat protokolli, mis on lisatud Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule, ning kinnitades, et käesolevat lepingut ei kohaldata Ühendkuningriigi ega Iirimaa suhtes,

               ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

               ARTIKKEL 1

               Eesmärk

               Käesoleva lepinguga nähakse liidu ja Tuvalu kodanikele ette võimalus reisida viisavabalt teise lepinguosalise territooriumile kuni 90 päevaks mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               ARTIKKEL 2

               Mõisted

               Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)
                     „liikmesriik” – liidu liikmesriik, välja arvatud Ühendkuningriik ja Iirimaa;

               b)
                     „liidu kodanik” – punktis a määratletud liikmesriigi kodanik;

               c)
                     „Tuvalu kodanik” – isik, kellel on Tuvalu kodakondsus;

               d)
                     „Schengeni ala” – sisepiirideta ala, mis hõlmab selliste punktis a määratletud liikmesriikide territooriumi, kes kohaldavad täielikult Schengeni acquis’d.

               ARTIKKEL 3

               Reguleerimisala

               1.
                     Liidu kodanikud, kellel on liikmesriigi välja antud kehtiv tava-, diplomaatiline, teenistus-, ameti- või eripass, võivad siseneda viisavabalt Tuvalu territooriumile ja viibida seal viisavabalt artikli 4 lõikes 1 kindlaks määratud ajavahemikul.

               Tuvalu kodanikud, kellel on Tuvalu välja antud kehtiv tava-, diplomaatiline, teenistus-, ameti- või eripass, võivad siseneda viisavabalt liikmesriikide territooriumile ja viibida seal viisavabalt artikli 4 lõikes 2 kindlaks määratud ajavahemikul.

               2.
                     Käesoleva artikli lõiget 1 ei kohaldada nende isikute suhtes, kes reisivad tasustatava töö tegemise eesmärgil.

               Kõnealuse isikute kategooria puhul võib iga liikmesriik vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001
                  2
                artikli 4 lõikele 3 kehtestada Tuvalu kodanike suhtes viisanõude või nad viisanõudest vabastada.

               Kõnealuse isikute kategooria puhul võib Tuvalu iga liikmesriigi kodanike suhtes kehtestada viisanõude või viisanõudest loobuda kooskõlas siseriikliku õigusega.

               3.
                     Käesoleva lepinguga ette nähtud viisanõudest loobumise kohaldamine ei piira lepinguosaliste selliste õigusaktide kohaldamist, mis käsitlevad riiki sisenemise ja seal lühiajalise viibimise tingimusi. Liikmesriikidel ja Tuvalul on õigus keelata isikutel nende territooriumile siseneda ja seal lühiajaliselt viibida, kui üks või mitu kõnealust tingimust on täitmata.

               4.
                     Viisanõudest loobumist kohaldatakse sõltumata sellest, missuguse transpordivahendiga reisijad lepinguosaliste piiri ületavad.

               5.
                     Käesolevas lepingus käsitlemata küsimuste suhtes kohaldatakse liidu õigust ning liikmesriikide ja Tuvalu siseriiklikku õigust.

               ARTIKKEL 4

               Viibimise kestus

               1.
                     Liidu kodanikud võivad viibida Tuvalu territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               2.
                     Tuvalu kodanikud võivad viibida Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul. Kõnealuse ajavahemiku arvutamisel ei võeta arvesse viibimist sellises liikmesriigis, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d.

               Tuvalu kodanikud võivad viibida kuni 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul iga sellise liikmesriigi territooriumil, kes veel ei kohalda täielikult Schengeni acquis’d; sellisel juhul ei võeta viibimise kestuse arvutamisel arvesse Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumil viibimise kestust.

               3.
                     Käesoleva lepinguga ei piirata Tuvalu ja liikmesriikide võimalust lubada kooskõlas siseriikliku ja liidu õigusega viibida oma territooriumil kauem kui 90 päeva.

               ARTIKKEL 5

               Territoriaalne kohaldamisala

               1.
                     Käesolevat lepingut kohaldatakse Prantsuse Vabariigi puhul ainult Prantsuse Vabariigi Euroopas paikneva territooriumi suhtes.

               2.
                     Käesolevat lepingut kohaldatakse Madalmaade Kuningriigi puhul ainult Madalmaade Kuningriigi Euroopas paikneva territooriumi suhtes.

               ARTIKKEL 6

               Lepingu haldamise ühiskomitee

               1.
                     Lepinguosalised moodustavad ekspertide ühiskomitee (edaspidi „komitee”), mis koosneb liidu esindajatest ja Tuvalu esindajatest. Liitu esindab Euroopa Komisjon.

               2.
                     Komitee ülesanded on muu hulgas järgmised:

               a)
                     teostada järelevalvet käesoleva lepingu rakendamise üle;

               b)
                     esitada ettepanekuid käesoleva lepingu muutmiseks või täiendamiseks;

               c)
                     lahendada käesoleva lepingu tõlgendamise või kohaldamise üle tekkivaid vaidlusi.

               3.
                     Komitee tuleb vajaduse korral kokku ühe lepinguosalise taotlusel.

               4.
                     Komitee kehtestab oma töökorra.

               ARTIKKEL 7

               Seos käesoleva lepingu ning liikmesriikide ja Tuvalu vaheliste olemasolevate kahepoolsete viisanõudest loobumist käsitlevate lepingute vahel

               Käesolev leping on ülimuslik liikmesriikide ja Tuvalu vahel sõlmitud selliste kahepoolsete lepingute ja kokkulepete suhtes, mis hõlmavad käesoleva lepingu kohaldamisalasse jäävaid küsimusi.

               ARTIKKEL 8

               Lõppsätted

               1.
                     Lepinguosalised ratifitseerivad või kiidavad käesoleva lepingu heaks vastavalt oma sisemenetlusele ning see jõustub teise kuu esimesel päeval pärast viimase sellise teate saamise kuupäeva, millega lepinguosalised teineteisele teatavad, et kõnealused menetlused on lõpule viidud.

               Käesolevat lepingut kohaldatakse ajutiselt alates selle allakirjutamise kuupäevale järgnevast päevast.

               2.
                     Käesolev leping sõlmitakse määramata ajaks, välja arvatud juhul, kui see lõpetatakse lõike 5 kohaselt.

               3.
                     Käesolevat lepingut võib muuta lepinguosaliste kirjalikul kokkuleppel. Muudatused jõustuvad pärast seda, kui lepinguosalised on teineteisele teatanud selleks vajalike sisemenetluste lõpuleviimisest.

               4.
                     Lepinguosalised võivad lepingu täitmise täielikult või osaliselt peatada eelkõige avaliku korra, riigi julgeoleku või rahvatervise kaitse huvides, samuti ebaseadusliku sisserände tõttu või juhul, kui üks lepinguosaline kehtestab uuesti viisanõude. Lepingu täitmise peatamise otsusest teatatakse teisele lepinguosalisele hiljemalt kaks kuud enne selle kavandatud jõustumist. Käesoleva lepingu täitmise peatanud lepinguosaline teatab viivitamata teisele lepinguosalisele, kui käesoleva lepingu täitmise peatamise põhjused on kõrvaldatud, ja lõpetab lepingu täitmise peatamise.

               5.
                     Kumbki lepinguosaline võib käesoleva lepingu lõpetada, teatades sellest kirjalikult teisele lepinguosalisele. Käesolev leping kaotab kehtivuse 90. päeval pärast teatamise kuupäeva.

               6.
                     Tuvalu võib käesoleva lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi liikmesriikide suhtes korraga.

               7.
                     Liit võib käesoleva lepingu täitmise peatada või lepingu lõpetada ainult kõigi oma liikmesriikide nimel.

               Koostatud kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed.

               ÜHISDEKLARATSIOON ISLANDI, NORRA, ŠVEITSI JA LIECHTENSTEINI KOHTA

               Lepinguosalised võtavad arvesse Euroopa Liidu ning Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini vahelisi tihedaid suhteid, mis tulenevad eelkõige 18. mai 1999. aasta ja 26. oktoobri 2004. aasta lepingutest, mis käsitlevad nende riikide ühinemist Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega.

               Seepärast on soovitav, et ühelt poolt Norra, Islandi, Šveitsi ja Liechtensteini ning teiselt poolt Tuvalu ametiasutused sõlmiksid viivitamata lühiajalise viisa nõudest loobumist käsitlevad kahepoolsed lepingud käesoleva lepingu tingimustega sarnastel tingimustel.

               ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE KÄESOLEVA LEPINGU ARTIKLI 3 LÕIKES 2 KÄSITLETAVAT TASUSTATAVA TÖÖ EESMÄRGIL REISIVATE ISIKUTE KATEGOORIAT

               Lepinguosalised lepivad ühtse tõlgenduse tagamiseks kokku, et käesoleva lepingu kohaldamisel hõlmab tasustatavat tööd tegevate isikute kategooria selliseid isikuid, kes sisenevad teise lepinguosalise territooriumile tasustatava töö tegemise või tulutoova tegevusega tegelemise eesmärgil töövõtja või teenuse osutajana.

               Kõnealune kategooria ei hõlma:

               –
                     äritegevusega tegelevaid isikuid, s.t isikuid, kes reisivad ärikohtumise eesmärgil (ega tööta teise lepinguosalise territooriumil);

               –
                     sportlasi või kunstnikke, kes tegutsevad riigis ajutiselt;

               –
                     ajakirjanikke, kelle on saatnud nende elukohariigi meedia, ning

               –
                     äriühingusiseseid praktikante.

               Käesoleva deklaratsiooni rakendamise üle teostab lepingu artiklis 6 sätestatud vastutuse raames järelevalvet ühiskomitee, kes võib teha muudatusettepanekuid, kui ta peab seda lepinguosaliste kogemuste põhjal vajalikuks.

               ÜHISDEKLARATSIOON, MILLES TÕLGENDATAKSE KÄESOLEVA LEPINGU ARTIKLIS 4 SÄTESTATUD 90-PÄEVAST VIIBIMISE KESTUST MIS TAHES 180-PÄEVASE AJAVAHEMIKU JOOKSUL

               Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu artiklis 4 sätestatud kuni 90-päevane kestus mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul tähendab kas üht katkematut külastust või mitut järjestikust külastust, mille kestus ei ületa 90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul.

               Väljend „mis tahes” osutab sellele, et kohaldatakse liikuvat 180-päevast võrdlusperioodi, võttes arvesse kõik liikmesriikide territooriumil viibimise päevad viimase 180-päevase ajavahemiku jooksul, et kontrollida, kas nõue, mille kohaselt on liikmesriikide territooriumil lubatud viibida 90 päeva 180-päevase ajavahemiku jooksul, on jätkuvalt täidetud. See tähendab muu hulgas, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.

               ÜHISDEKLARATSIOON KODANIKE TEAVITAMISE KOHTA
                  VIISANÕUDEST LOOBUMISE LEPINGUST

               Teadvustades läbipaistvuse olulisust Euroopa Liidu ja Tuvalu kodanike jaoks, kohustuvad lepinguosalised tagama viisanõudest loobumise lepingu sisu ja tagajärgi käsitleva ning muu asjakohase teabe, näiteks territooriumile sisenemise tingimuste laialdase levitamise.

               _________________

                     (1)
                  ELT L 149, 20.5.2004, lk 67.

                     (2)
                  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).


Tähtis õiguslik teade

|

52005PC0164

Ettepanek Nõukogu otsus transformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud geneetiliselt muundatud suvirapsi (Brassica napus L. ssp. oleifera) kasutamise ja müügi ajutise keelamise kohta Kreekas vastavalt direktiivile 2001/18/EÜ  /* KOM/2005/0164 lõplik */

	Brüssel 26.4.2005KOM(2005) 164 lõplikEttepanekNÕUKOGU OTSUStransformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud geneetiliselt muundatud suvirapsi ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) kasutamise ja müügi ajutise keelamise kohta Kreekas vastavalt direktiivile 2001/18/EÜ(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITransformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud geneetiliselt muundatud suvirapsi (Brassica napus L. ssp . oleifera) turuleviimise osas otsustati komisjoni22. aprilli 1998. aasta otsusega 98/291/EÜ vastavalt nõukogu direktiivile 90/220/EMÜ anda luba selle toote turuleviimiseks.9. juunil 1998 andsid Ühendkuningriigi ametiasutused nõusoleku kõnealuse toote turuleviimiseks.Vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ (millega asendati direktiiv 90/220/EMÜ) artikli 35 lõikele 1 kohaldatakse nende geneetiliselt muundatud organismide turuleviimise taotluste suhtes, mille menetlemine ei olnud lõpetatud 17. oktoobriks 2002, direktiivi 2001/18/EÜ sätteid.Kreeka asutused teavitasid 3. novembril 1998 direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 kohaselt komisjoni oma otsusest keelata ajutiselt kõnealuse geneetiliselt muundatud suvirapsi kasutamine ja müük ning esitasid selle põhjused.Taimede teaduskomitee leidis, et Kreeka esitatud teave ei sisaldanud uusi teaduslikke tõendeid, mida dokumentide algsel hindamisel arvestatud ei olnud ja mis annaksid põhjust kõnealuse toote suhtes algselt esitatud arvamuse ülevaatamiseks.5. märtsil 2004 esitas Kreeka komisjonile lisateavet oma riiklike meetmete toetamiseks seoses transformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud suvirapsiga.Euroopa Toiduohutusamet leidis, et Kreeka esitatud teave ei sisaldanud uusi teaduslikke tõendeid, mis oleksid muutnud kehtetuks transformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud suvirapsi keskkonnariski hinnangu ning õigustanud seega kõnealuse toote kasutamise ja müügi keelamist Kreekas.Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 kohaselt peab komisjon sellistel asjaoludel tegema otsuse nimetatud direktiivi artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras, mille puhul kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse kõnealuse direktiivi artiklis 8 sätestatut.Kuna nii Taimede teaduskomitee kui EFSA leidsid, et toode ei kujuta endast ohtu inimeste tervisele ega keskkonnale, koostas komisjon otsuse eelnõu, paludes Kreekal tunnistada kehtetuks oma meetmed seoses transformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud suvirapsiga.Otsuse eelnõu esitati otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 2 kohaselt direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 alusel moodustatud komiteele, et see esitaks oma arvamuse.Komitee ei esitanud pärast seda, kui 29. novembril 2004 tema poole pöörduti, oma arvamust, mis tähendab, et komisjon peab otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 4 kohaselt esitama viivitamata nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ja teavitama Euroopa Parlamenti.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 on sätestatud, et nimetatud seisukohta asjakohaselt arvestades võib nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega teha otsuse direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 lõike 2 kohaselt sätestatud kolmekuulise tähtaja jooksul. Kui nõukogu on kolmekuulise tähtaja jooksul kvalifitseeritud häälteenamusega väljendanud, et ta on ettepaneku vastu, vaatab komisjon selle uuesti läbi; ent kui nõukogu ei ole nimetatud tähtaja möödumisel ettepandud rakendusakti vastu võtnud ega väljendanud oma vastuseisu, võtab komisjon ettepandud rakendusakti vastu.EttepanekNÕUKOGU OTSUStransformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud geneetiliselt muundatud suvirapsi ( Brassica napus L. ssp. oleifera ) kasutamise ja müügi ajutise keelamise kohta Kreekas vastavalt direktiivile 2001/18/EÜ(EMPs kohaldatav tekst)(Ainult kreekakeelne tekst on autentne)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta,[1] eriti selle artikli 23 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[2]ning arvestades järgmist:(1) Komisjoni 22. aprilli 1998. aasta otsusega 98/291/EÜ geneetiliselt muundatud suvirapsi (Brassica napus L. ssp . oleifera) turuleviimise kohta vastavalt nõukogu direktiivile 90/220/EMÜ[3] otsustati anda luba selle toote turuleviimiseks.(2) 9. juunil 1998 andsid Ühendkuningriigi pädevad asutused nõusoleku nimetatud toote turuleviimiseks.(3) Vastavalt direktiivi 2001/18/EÜ (millega asendati direktiiv 90/220/EMÜ[4]) artikli 35 lõikele 1 kohaldatakse nende geneetiliselt muundatud organismide turuleviimise taotluste suhtes, mille menetlemine ei olnud lõpetatud 17. oktoobriks 2002, direktiivi 2001/18/EÜ sätteid.(4) 3. novembril 1998 teavitas Kreeka komisjoni oma otsusest keelata ajutiselt kõnealuse geneetiliselt muundatud suvirapsi kasutamine ja müük ning põhjendas seda direktiivi 90/220/EMÜ artikli 16 lõike 1 kohaselt.(5) Taimede teaduskomitee leidis, et Kreeka esitatud teave ei sisaldanud uusi asjakohaseid teaduslikke tõendeid, mida ei oleks arvesse võetud toimiku algsel hindamisel ja mis oleksid andnud põhjust selle toote suhtes algselt esitatud arvamuse läbivaatamiseks.(6) 5. märtsil 2004 esitas Kreeka komisjonile lisateavet oma riiklike meetmete toetamiseks seoses transformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud suvirapsiga.(7) Euroopa Toiduohutusamet leidis, et Kreeka esitatud teave ei sisaldanud uusi teaduslikke tõendeid, mis oleksid muutnud kehtetuks transformatsiooni Topas 19/2 tulemusena saadud suvirapsi keskkonnariski hinnangu ja õigustanud seega kõnealuse toote kasutamise ja müügi keelamist Kreekas.(8) Kõnealuste asjaolude tõttu ei ole põhjust arvata, et see toode ohustaks inimeste tervist või keskkonda.(9) Kreeka peaks seega kõnealused meetmed kehtetuks tunnistama.(10) Direktiivi 2001/18/EÜ artikli 30 alusel moodustatud komitee ei esitanud pärast seda, kui 29. novembril 2004 tema poole pöörduti, oma arvamust komisjoni otsuse eelnõus sätestatud meetmete kohta nimetatud direktiivi artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Kreeka poolt võetud meetmed otsusega 98/291/EÜ turuleviimiseks loa saanud geneetiliselt muundatud suvirapsi kasutamise ja müügi keelamiseks ei ole direktiivi 2001/18/EÜ artikli 23 sätete kohaselt õigustatud.Artikkel 2Kreeka võtab käesoleva otsuse järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt 20 päeva pärast selle teatavakstegemistArtikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja

[1] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1

[2] ELT C […], […], lk […].

[3] EÜT L 131, 5.5.1998, lk 26

[4] EÜT L 117, 08.5.1990, lk 15


|

52010PC0556

/* KOM/2010/0556 lõplik - NLE 2010/0288 */  Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS liikmesriikide poolt 2011. ja 2012. aastal Euroopa Arengufondi tasutavate osamaksude, kaasa arvatud 2011. aasta esimese osamakse kohta

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 14.10.2010KOM(2010) 556 lõplik2010/0288 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSliikmesriikide poolt 2011. ja 2012. aastal Euroopa Arengufondi tasutavate osamaksude, kaasa arvatud 2011. aasta esimese osamakse kohtaSELETUSKIRIKümnenda Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF”) sisekokkuleppe ja kümnenda EAFi finantsmäärusega nähakse ette uus liikmesriikide osamaksunõudeid käsitlev menetlus, mille alusel liikmesriigid rahastavad EAFi. Finantsmääruse artikli 157 kohaselt kohaldati kõnealust uut menetlust esimest korda 2009. aasta osamaksude puhul.Kooskõlas finantsmääruse artikli 57 lõikega 2 hõlmab käesolev ettepanek järgmist:-  aastase osamaksu ülemmäära 2012. aastaks;-  aastast osamaksu 2011. aastaks ning-  2011. aasta osamaksu esimese osamakse suurust.Finantsmääruse artikli 57 lõike 7 kohaselt on eraldi täpsustatud, milliseid summasid haldab komisjon ja milliseid Euroopa Investeerimispank.Finantsmääruse artikli 145 kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank (EIP) komisjonile EIP hallatavate vahendite kohta kulukohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni.Finantsmääruse artikli 57 lõike 2 kohaselt peab nõukogu käesoleva ettepaneku kohta otsuse tegema 15. novembriks 2010 ning liikmesriigid peavad osamaksu esimese osamakse maksma hiljemalt 21. jaanuariks 2011.Finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus nimetatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu üheksanda EAFi ja esmakordselt ka kümnenda EAFi summasid.Tuletame meelde, et finantsmääruse artikli 60 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei maksa tasumisele kuuluvat osamaksu osamakset sätestatud tähtajaks, peab asjaomane liikmesriik tasuma maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud viivise maksmist käsitlevale korrale.2010/0288 (NLE)Ettepanek:NÕUKOGU OTSUSliikmesriikide poolt 2011. ja 2012. aastal Euroopa Arengufondi tasutavate osamaksude, kaasa arvatud 2011. aasta esimese osamakse kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamisleping u neljandat osa[1], eriti selle artiklit 7,võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb kümnenda Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust[2] (edaspidi „kümnenda EAFi finantsmäärus”), eriti selle artikli 57 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) Vastavalt kümnenda EAFi finantsmääruse artiklites 57–61 sätestatud menetlusele peaks komisjon 15. oktoobriks 2010 esitama ettepaneku, milles täpsustatakse liikmesriikide poolt Euroopa Arengufondi (EAF) tehtava aastase osamaksu ülemmäär 2012. aastaks, aastane osamaks 2011. aastaks ja 2011. aasta osamaksu esimese osamakse suurus.(2) Kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 58 lõikes 2 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Seetõttu tuleks üheksanda EAFi rahastamisnõue esitada ka kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 58 lõike 2 alusel. Kümnenda EAFi osamaksunõuded esitatakse esimest korda 2011. aastal.(3) Kümnenda EAFi finantsmääruse artikli 145 esimese lõigu kohaselt edastas Euroopa Investeerimispank (EIP) komisjonile EIP hallatavate vahendite kohta kulukohustuste ja maksete prognoosi ajakohastatud versiooni.(4) Nõukogu peaks käesoleva ettepaneku suhtes tegema otsuse 15. novembriks 2010 ja liikmesriigid peaksid 2011. aasta osamaksu esimese osamakse maksma hiljemalt 21. jaanuariks 2011,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Liikmesriikide poolt Euroopa Arengufondi tehtava aastase osamaksu ülemmäär 2012. aastaks on komisjoni puhul 4 000 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispanga puhul 350 000 000 eurot.Artikkel 22011. aasta EAFi osamaks, mille liikmesriigid maksavad Euroopa Komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale, on vastavalt 3 690 000 000 eurot ja 210 000 000 eurot.Artikkel 3Summad, mida iga liikmesriik maksab komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2011. aasta osamaksu esimese osamaksena, on esitatud lisas asuvas tabelis.Artikkel 4Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.Artikkel 5Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISA2011. aasta osamaksu esimene osamakse (eurodes)[pic][pic][pic][pic][1] ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.[2] ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.


title: Ettepanek: Nõukogu otsus, millega Portugalil lubatakse kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 21 lõikest 1 ja artiklist 22

text:
                   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                                     Brüssel 21.06.2004
                                                     KOM(2004)436 lõplik
                                         Ettepanek:
                                   NÕUKOGU OTSUS,
   millega Portugalil lubatakse kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale 17. mai 1977. aasta
   kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide
              õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 21 lõikest 1 ja artiklist 22
                                     (komisjoni esitatud)
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                SELETUSKIRI
   Kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 19. veebruaril 2004, palus Portugal 17. mai
   1977. aasta nõukogu direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud
   liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas)1
   (edaspidi „kuues direktiiv“) artikli 27 alusel luba kehtestada lävemüüki käsitlev meede.
   Vastavalt eelnimetatud artikli 27 lõikele 2, nagu seda on muudetud nõukogu 20. jaanuari
   2004. aasta direktiiviga 2004/7/EÜ,2 teatati teistele liikmesriikidele 26. märtsi 2004. aasta
   kuupäevaga kirjas kõnealusest taotlusest ja 30. märtsil 2004 Portugalile, et komisjonil on
   kogu vajalik teave otsuse tegemiseks mainitud küsimuses.
   Portugal esitas komisjonile järgmise erikorra:
   - Juhul kui on täidetud järgmised tingimused, lubatakse teatavatel lävemüügiga tegelevatel
   äriühingutel taotleda maksuametilt luba maksta oma toodete edasimüüjate asemel
   käibemaksu, mis kuulub tasumisele kõnealuste toodete jaemüügihindadelt:
            1. kogu äriühingu käive pärineb enda nimel ja omal kulul töötavate edasimüüjate
            teostatud lävemüügist;
            2. eelnevalt kehtestatakse hinnakirjad, kus on esitatud kõigi äriühingu toodete eest
            ostjatelt küsitavad müügihinnad, ja neist peetakse kinni.
   - Kõnealune kord nõuab toodete kaht järjestikust üleandmist: esiteks müügiga tegelevalt
   äriühingult edasimüüjale ja seejärel edasimüüjalt tarbijale.
   - Äriühingud, kes vastavad eelnimetatud tingimustele ja kellel lubatakse erandit kohaldada,
   peavad tasuma riigikassasse käibemaksu, mis kuulub tasumisele eelnevalt kehtestatud
   hinnakirjas esitatud jaemüügihinnalt.
   - Edasimüüjad ei ole enam kohustatud tasuma käibemaksu neile tarnitud kaupadelt ega või
   arvata maha käibemaksu moodustatavat osa kõnealuste kaupade ostuhinnast.
   Portugali ametiasutuste väitel on kõnealuse korra eesmärk lihtsustada maksu kogumist
   paljudelt lävemüüjatelt, kellel ei selliseid organisatoorseid vahendeid ega struktuure, mis
   võimaldaksid neil täita nende maksustaatusest tulenevaid kohustusi, ning kelle konkreetsed
   tegevustingimused suurendavad maksutulude kahjustamise ohtu. Kõnealuste meetmete
   täiendav eelis on see, et need lihtsustaksid käibemaksuküsimuste jälgimist vastavas sektoris.
   Nõukogu varasema, 18. jaanuari 1999. aasta otsusega 1999/82/EÜ,3 mida kohaldati 1.
   jaanuarist 1999 – 31. detsembrini 2000, anti erikorra jaoks luba. Portugal on arvamusel, et
   esialgse erandi tegemise põhjused kehtivad senini ning kõnealune taotlus on seetõttu
   põhjendatud.
   Komisjon on arvamusel, et lõpptarbijalt küsitava hinna põhjal arvestatud käibemaksu
   tasumine äriühingu poolt, kes tarnib edasimüüjatele kaupu, lihtsustab paljudest
   1
           EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1, viimati muudetud direktiiviga 2004/15/EÜ (ELT 52, 21.2.2004, lk 61).
   2
           ELT L 27, 30.1.2004, lk 44.
   3
           EÜT L 27, 2.2.1999, lk 27.
ET                                                     2                                                    ET
 ---pagebreak---    väikesemahulistest jaemüüjatest koosneva lävemüügisektori maksurežiimi, kelle vahendid ei
   võimalda neil täita kaasnevaid kohustusi.
   Samuti lihtsustab kõnealune erand edasimüüjate suure arvu ja väikese mahu tõttu nimetatud
   sektori kontrollimist, mis oleks muidu keeruline.
   Komisjon on arvamusel, et maksuamet peab kõigepealt looma süsteemi eellubade
   väljastamiseks, et tagada kõnealuse sektori efektiivne kontroll.
   Komisjoni arvates ei ole esialgse erandi tegemise põhjused muutunud.
   Seetõttu on komisjon arvamusel, et kõnealune erand vastab kuuenda direktiivi artiklis 27 ette
   nähtud tingimustele.
   Nimetatud korra kõrvalekalle artikli 21 lõike 1 punktist a seisneb selles, et hulgimüüjad on
   kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida nende edasimüüjad müüvad lõpptarbijatele.
   Seetõttu nõutakse hulgimüüjatelt kaupade puhul, mida nende edasimüüjad müüvad
   lõpptarbijale, maksudeklaratsioonide, maksuarvete, maksude maksmise jms seotud kohustuste
   täitmist. Edasimüüjad, kes hangivad oma kaubad nimetatud hulgimüüjatelt, on seega erandina
   artiklist 22 vabastatud kõnealustest kohustustest kaupade puhul, mida nad tarnivad oma
   edasimüüjatele.
   Et kõnealuse erandi efektiivsust oleks võimalik hinnata, ei tohiks seda kohaldada kauem kui
   31. detsembrini 2008.
ET                                                3                                              ET
 ---pagebreak---                                                   Ettepanek:
                                            NÕUKOGU OTSUS,
     millega Portugalil lubatakse kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale 17. mai 1977. aasta
     kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide
                 õigusaktide ühtlustamise kohta) artikli 21 lõikest 1 ja artiklist 22
                              (Ainult portugalikeelne tekst on autentne)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate
   käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine
   käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas,4 eriti selle artikli 27 lõiget 1,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,5
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Kirjas, mis saabus komisjoni peasekretariaati 19. veebruaril 2004. aastal, palus
           Portugal luba kehtestada lävemüügisektorit käsitlev erandmeede.
   (2)     Teisi liikmesriike teavitati sellest 26. märtsil 2004.
   (3)     30. märtsil 2004. aastal teatati Portugalile, et komisjonil on kogu vajalik teave otsuse
           tegemiseks kõnealuses küsimuses.
   (4)     Nimetatud meede on mõeldud selleks, et võimaldada teatavatel lävemüügiga
           tegelevatel äriühingutel maksta edasimüüjate asemel oma toodetelt käibemaksu
           tingimusel, et kogu äriühingu käive pärineb enda nimel ja omal kulul töötavate
           edasimüüjate teostatud lävemüügist ning eelnevalt koostatakse hinnanimekirjad, kus
           on esitatud kõigi äriühingu toodete eest ostjatelt küsitavad müügihinnad, ja neist
           peetakse kinni.
   (5)     Erandit kohaldatakse ainult juhul, kui äriühing müüb oma tooted otse edasimüüjale,
           kes müüb need omakorda otse lõpptarbijale.
   (6)     Äriühingud, kes vastavad eelnimetatud tingimustele ja on saanud maksuametilt
           nõuetekohase loa, tasuvad riigikassasse käibemaksusumma, mis kuulub tasumisele
           vastavalt eelnevalt kehtestatud jaemüügihinnale.
   (7)     Kõnealustelt edasimüüjatelt ei nõuta enam oma müügi pealt käibemaksu tasumist ning
           järelikult ei ole neil õigust seda maha arvata.
   4
           EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1, viimati muudetud direktiiviga 2004/15/EÜ (ELT 52, 21.2.2004, lk 61).
   5
           ELT C […], […], lk […].
ET                                                     4                                                    ET
 ---pagebreak---    (8)     Kõnealuse korra kõrvalekalle kuuenda direktiivi artikli 21 lõike 1 punktist a seisneb
           selles, et hulgimüüja on kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida tema
           edasimüüjad müüvad lõpptarbijatele.
   (9)     Seetõttu nõutakse hulgimüüjatelt kaupade puhul, mida nende edasimüüjad müüvad
           lõpptarbijale, maksudeklaratsioonide, maksuarvete, maksude maksmise jms seotud
           kohustuste täitmist. Edasimüüjad, kes hangivad oma kaubad nimetatud hulgimüüjatelt,
           on erandina artiklist 22 seega vabastatud kõnealustest kohustusest kaupade puhul,
           mida nad tarnivad oma edasimüüjatele.
   (10)    Nõukogu varasema, 18. jaanuari 1999. aasta otsusega 1999/82/EÜ, mida kohaldati 1.
           jaanuarist 1999 – 31. detsembrini 2000, anti erikorra jaoks luba.
   (11)    Komisjon on arvamusel, et kõnealune erand vastab kuuenda direktiivi artiklis 27 ette
           nähtud tingimustele.
   (12)    Erandiks tuleks anda luba kuni 31. detsembrini 2008.
   (13)    Erand ei muuda lõpptarbimisjärgus kogutavat käibemaksu ja sellel ei ole negatiivset
           mõju käibemaksust saadavatele Euroopa ühenduste omavahenditele,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                              Artikkel 1
   Kuni 31. detsembrini 2008 lubatakse Portugalil kohaldada lävemüügi maksustamiseks
   erimeedet, mis sisaldab nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivist 77/388/EMÜ kõrvale
   kalduvaid sätteid.
   Äriühing, kelle kogu käive pärineb enda nimel ja omal kulul tegutsevate edasimüüjate
   teostatud lävemüügist, võib taotleda ametiasutustelt luba alljärgnevate artiklite 2 ja 3 sätete
   kohaldamiseks järgmistel tingimustel:
             -      kõik äriühingu müüdud tooted on esitatud eelnevalt kehtestatud hinnakirjas,
             mida kohaldatakse lõpptarbimisjärgus;
             -      äriühing müüb oma tooted otse edasimüüjatele, kes müüvad need omakorda
             otse lõpptarbijale.
                                              Artikkel 2
   Erandina kuuenda direktiivi artikli 21 lõike 1 punktist a on iga äriühing, kellel on lubatud
   kohaldada käesolevat erimeedet, kohustatud tasuma käibemaksu kaupadelt, mida tema
   edasimüüjad tarnivad lõpptarbijale.
                                              Artikkel 3
   Edasimüüjad, kes hangivad oma kaubad äriühingult, kellel on lubatud kohaldada käesolevat
   erimeedet, on vabastatud direktiivi 77/388/EMÜ artiklis 22 sätestatud kohustustest kaupade
   osas, mis nad tarnivad edasimüüjatele.
ET                                                5                                                ET
 ---pagebreak---                                              Artikkel 4
   Käesolev otsus on adresseeritud Portugalile.
   Brüssel,
                                                Nõukogu nimel
                                                eesistuja
ET                                                6           ET