               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            2018/0055(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa läbivaatamisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel AKV-ELi ministrite nõukogus võetav seisukoht seoses paljusid või kõiki AKV riike hõlmava AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamiseks vajalike vahendite ümberjaotamist käsitleva ministrite nõukogu otsuse kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.AKV-ELi partnerlusleping (Cotonou leping)

               AKV-ELi partnerluslepingu
                  1
                (edaspidi „leping“) eesmärk on luua Euroopa Liidu ja AKV riikide vahel ühendus. Leping jõustus 1. aprillil 2003 ning see on 2005. ja 2010. aastal läbi vaadatud vastavalt läbivaatamisklauslile, mille kohaselt vaadatakse leping läbi iga viie aasta järel.

               Kooskõlas lepingu artikli 95 lõikega 2 sõlmitakse finantsprotokollid kindlaksmääratud ajavahemikuks. Nendes finantsprotokollides sätestatakse ELi rahalise abi kogusumma.

               Finantsprotokoll ajavahemikuks 2014–2020 võeti vastu AKV-ELi ministrite nõukogu 7. juuni 2013. aasta otsusega nr 1/2013
                  2
               . Otsus on esitatud lepingu Ic lisana.

               AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 100 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib AKV-ELi arengu rahastamise koostöökomitee soovituse põhjal lepingu lisad läbi vaadata, neid täpsustada ja/või muuta.

               Lepingu artikli 15 lõike 2 punktis b on sätestatud, et AKV-EÜ ministrite nõukogu ülesandeks on võtta vastu lepingu rakendamiseks vajalikke otsuseid.

               2.2.AKV-ELi ministrite nõukogu

               AKV-ELi ministrite nõukogu võib teha lepinguosaliste suhtes õiguslikult siduvaid otsuseid. Ministrite nõukogu koosneb ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu liikmetest ja teiselt poolt iga AKV riigi valitsuse liikmest. Ministrite nõukogu eesistujaks on vaheldumisi Euroopa Liidu Nõukogu liige ja AKV riigi valitsuse liige. Nõukogu tuleb tavaliselt kokku kord aastas eesistuja algatusel ja alati, kui see on vajalik. Selle vorm ja geograafiline koosseis olenevad käsitletavatest küsimustest.

               2.3.AKV-ELi ministrite nõukogu kavandatav akt

               AKV-ELi ministrite nõukogu peab vastu võtma AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa muutmist käsitleva otsuse (edaspidi „kavandatav akt“).

               Otsust kohaldatakse Ic lisa punkti 2 alapunktide a ja b suhtes ning see käsitleb vahendite ümberjaotamist paljusid või kõiki AKV riike hõlmava AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamiseks.

               Ühelt poolt vähendatakse Ic lisa punkti 2 alapunktis a osutatud riiklike ja piirkondlike näidisprogrammide rahastamiseks eraldatud summat 425 miljoni euro võrra.

               Teiselt poolt suurendatakse 425 miljoni euro võrra Ic lisa punkti 2 alapunktis b osutatud AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamist, et toetada algatust „Spotlight“ ja ülemaailmset hariduspartnerlust.

               Algatus „Spotlight“ on ELi ja ÜRO ühine ülemaailmne algatus, mille eesmärk on ennetada ja tõkestada sihtriikides naiste- ja tütarlastevastast vägivalda.

               Ülemaailmse hariduspartnerluse üldeesmärk on tagada globaalsete ja riiklike meetmete abil kõigile kvaliteetne haridus, tehes seda kaasava partnerluse kaudu, keskendudes haridussüsteemi tulemuslikkusele ja rahastades põhiharidust.

               Rahastamine toimub EAFi AKV riikide vahelise koostöö riiklike ja piirkondlike näidisprogrammide üldfondist järgmiselt:

               - 350 miljonit eurot algatusele „Spotlight”;

               - 75 miljonit eurot ülemaailmsele hariduspartnerlusele.

               Kavandatav akt muutub lepinguosalistele siduvaks kooskõlas lepingu artikli 15 lõikega 3, milles on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu „võib teha lepinguosalisi siduvaid otsuseid“.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               AKV-ELi partnerluslepingu artikli 100 kohaselt võib AKV-ELi ministrite nõukogu AKV-ELi arengu rahastamise koostöökomitee soovituse põhjal lepingu läbi vaadata, seda täpsustada ja/või muuta.

               Euroopa Liit on kindlalt pühendunud soolisele võrdõiguslikkusele, igas eas naiste võimestamisele ning naiste- ja tütarlastevastase vägivalla kõigi vormide kaotamisele kogu maailmas.

               Algatus „Spotlight“ on ELi ja ÜRO ühine ülemaailmne algatus, mille eesmärk on ennetada ja tõkestada sihtriikides naiste- ja tütarlastevastast vägivalda. See käivitati ametlikult ÜRO Peaassamblee 72. istungjärgul 20. septembril 2017.

               Algatuse „Spotlight“ raames keskendutakse tõendite põhjal seksuaalse ja soolise vägivalla konkreetsele vormidele, mis on teatavates piirkondades levinud või esile kerkinud. Selle algatusega toetatakse kestliku arengu eesmärgi nr 5 „Sooline võrdõiguslikkus“ saavutamist.

               Soolise võrdõiguslikkuse algatuse rahastamiseks luuakse mitme rahastajaga fond, mida haldab ÜRO peasekretäri büroo. Ladina-Ameerika ja Aasia jaoks eraldatakse rahalised vahendid ELi arengukoostöö rahastamisvahendist ning AKV riikide jaoks Euroopa Arengufondist (EAF).

               Ülemaailmse hariduspartnerlusega toetatakse kolme kõrgetasemelise eesmärgi saavutamist. Esimesed kaks eesmärki on võrdsed võimalused (sh sooline võrdõiguslikkus) ja kaasamine ning kvaliteetne õpetamine ja õppimine. Kolmas eesmärk on tugevamate haridussüsteemide ehitamine võrdsete ja kvaliteetsete haridusteenuste pakkumiseks. Algatus loodi 2012. aastal eesmärgiga täita Dakaris toimunud maailma haridusfoorumil ja ÜRO aastatuhande tippkohtumisel vastu võetud haridusalased kohustused.

               Ülemaailmne hariduspartnerlus on paljusid sidusrühmi hõlmav koostöö- ja rahastamisplatvorm ning selle eesmärk on tugevdada väikeste või väiksemate keskmiste tuludega riikide haridussüsteeme, parandades hariduse kavandamist ja rakendamist.

               EL on koos AKV riikide rühmaga toetanud ülemaailmset hariduspartnerlust alates 2005. aastast. Rahastamise jätkamine sobib ELi-AKV vahelise politiikaraamistikuga hästi kokku.

               Mõlemad algatused on praegu ja ka tulevikus kooskõlas Euroopa arengukonsensusega, millega edendatakse terviklikumat lähenemist inimarengule. Hariduse puhul tähendab see lähenemisviis suuremat toetust kõigile suunatud kaasavale ja võrdsetel võimalustel põhinevale kvaliteetsele haridusele ja elukestvale õppele (kestliku arengu eesmärk nr 4) ning keskendumist soolise võrdõiguslikkuse edendamisele (kestliku arengu eesmärk nr 5).

               Komisjon teeb seega nõukogule ettepaneku käesolev otsus vastu võtta.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud: „Nõukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               AKV-ELi ministrite nõukogu on lepinguga, s.t Cotonou lepinguga ettenähtud organ.

               Akt, mille AKV-ELi ministrite nõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt. Kavandatav akt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv kooskõlas Cotonou lepingu artikliga 100.

               Kavandatud õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud arengukoostööga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 209 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 209 lõige 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9.

               5.Kavandatava õigusakti avaldamine

               Kuna AKV-ELi ministrite nõukogu akti kohaldatakse Cotonou lepingu Ic lisa suhtes, on asjakohane avaldada see pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               2018/0055 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa läbivaatamisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 209 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingut (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping“),
                  4

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete (edaspidi „AKV“) ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vaheline partnerlusleping (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping“) sõlmiti Cotonous 23. juunil 2000. AKV-ELi partnerlusleping jõustus 1. aprillil 2003 ning see on 2005. ja 2010. aastal läbi vaadatud vastavalt läbivaatamisklauslile, mille kohaselt vaadatakse leping läbi iga viie aasta järel.

               (2)Kooskõlas AKV-ELi partnerluslepingu artikli 95 lõikega 2 sõlmitakse finantsprotokollid kindlaksmääratud ajavahemikuks. Nendes finantsprotokollides sätestatakse ELi rahalise abi kogusumma. Finantsprotokoll ajavahemikuks 2014–2020 võeti vastu AKV-ELi ministrite nõukogu 7. juuni 2013. aasta otsusega nr 1/2013,
                  5
               mis on esitatud lepingu Ic lisana.

               (3)Tulenevalt AKV-ELi partnerluslepingu artiklist 100 võib AKV-ELi ministrite nõukogu AKV-ELi arengu rahastamise koostöökomitee soovituse põhjal lepingu läbi vaadata, seda täpsustada ja/või muuta.

               (4)Liit peaks toetama AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa kohast vahendite ümberjaotamist riiklike ja piirkondlike näidisprogrammide rahastamiseks mõeldud vahenditest paljusid või kõiki AKV riike hõlmava AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamiseks.

               (5)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel AKV-ELi ministrite nõukogus võetav seisukoht, kuna otsus on liidule siduv,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Euroopa Liidu nimel AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa läbivaatamisega võetav seisukoht põhineb AKV-ELi ministrite nõukogu otsuse eelnõul, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               2. Väiksemaid muudatusi nimetatud otsuse eelnõus võivad liidu esindajad AKV-ELi ministrite nõukogus teha ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               AKV-ELi ministrite nõukogu otsus avaldatakse pärast selle vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Lepingut (ELT L 317, 15.12.2000, lk 3) on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis alla kirjutatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous alla kirjutatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (2)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu 7. juuni 2013. aasta otsus nr 1/2013, millega võetakse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise koostöölepingu alusel vastu protokoll, mis käsitleb mitmeaastast finantsraamistikku aastateks 2014–2020, ELT L 173, 26.6.2013.

                     (3)

                        Üldkohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas C-399/12: Saksamaa vs. komisjon, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.

                     (4)

                        Lepingut (ELT L 317, 15.12.2000, lk 3) on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis alla kirjutatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous alla kirjutatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (5)

                        AKV-ELi ministrite nõukogu 7. juuni 2013. aasta otsus nr 1/2013, millega võetakse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise koostöölepingu alusel vastu protokoll, mis käsitleb mitmeaastast finantsraamistikku aastateks 2014–2020, ELT L 173, 26.6.2013.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.3.2018
            COM(2018) 121 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa läbivaatamisega

               LISA

               AKV-ELi MINISTRITE NÕUKOGU

               OTSUS nr .../2018

               ../../2018,

               AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa läbivaatamise kohta

               AKV-ELi MINISTRITE NÕUKOGU,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingut
                  1
                (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping“), eriti selle artikli 15 lõiget 2 koostoimes artikliga 100,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt AKV-ELi partnerluslepingu artikli 15 lõikele 2 kuulub ministrite nõukogu ülesannete hulka selliste otsuste vastuvõtmine, millega tagatakse lepingu tõhus ja tulemuslik rakendamine.

               (2)AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 100 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib AKV-ELi arengu rahastamise koostöökomitee soovituse põhjal lepingu lisad läbi vaadata, neid täpsustada ja/või muuta.

               (3)AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa tuleks muuta, et vahendid Euroopa Arengufondi koostöö rahastamisvahendite vahel ümber jaotada, suunates need AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamisse.

               Ümberjaotatud vahendeid kasutatakse algatuse „Spotlight“ ja üleilmse hariduspartnerluse rahastamiseks.

               Algatus „Spotlight“ on ELi ja ÜRO ühine üleilmne meede, mille eesmärk on ennetada ja tõkestada sihtriikides naiste- ja tütarlastevastast vägivalda. Algatuse „Spotlight“ raames keskendutakse tõendite põhjal seksuaalse ja soolise vägivalla konkreetsele vormidele, mis on teatavates piirkondades levinud või esile kerkinud. Selle algatusega toetatakse kestliku arengu eesmärgi nr 5 „Sooline võrdõiguslikkus“ saavutamist.

               Üleilmse hariduspartnerluse üldine eesmärk on kaasata üleilmseid ja riiklikke jõupingutusi, mille eesmärk on tagada kõigile kvaliteetne haridus, kasutades selleks kaasavat partnerlust, tuues tähelepanu keskmesse tulemuslikud haridussüsteemid ja rahastades põhiharidust. Mõlemad algatused on kooskõlas Cotonou partnerluslepingu ning kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030, millega edendatakse terviklikumat lähenemist inimarengule. Hariduse puhul tähendab see lähenemisviis suuremat toetust kõigile suunatud kaasavale ja võrdsetel võimalustel põhinevale kvaliteetsele haridusele ja elukestvale õppele (kestliku arengu eesmärk nr 4) ning olulist keskendumist soolise võrdõiguslikkuse edendamisele (kestliku arengu eesmärk nr 5),

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Programmitööga seotud vajaduste rahuldamiseks jaotatakse Euroopa Arengufondi koostöö rahastamisvahendid AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisas osutatud koostöö rahastamisvahendite vahel ümber.

               2.Ic lisa punkti 2 alapunktis a osutatud riiklike ja piirkondlike näidisprogrammide üldreservist jaotatakse 425 miljonit eurot ümber Ic lisa punkti 2 alapunktis b osutatud AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamiseks järgmiselt:

               –350 miljonit eurot eraldatakse algatusele „Spotlight“;

               –75 miljonit eurot eraldatakse üleilmsele hariduspartnerlusele.

               Artikkel 2

               Artikli 1 alusel eraldiste ümberjaotamise tulemusena muudetakse AKV-ELi partnerluslepingu Ic lisa teksti järgmiselt:

               1.AKV-EÜ partnerluslepingu Ic lisa punkti 2 alapunkt a asendatakse järgmisega:

               „a)
                     23 940 miljonit eurot riiklike ja piirkondlike näidisprogrammide rahastamiseks. Eraldatavaid vahendeid kasutatakse selleks, et rahastada:

               i)
                     erinevate AKV riikide näidisprogramme vastavalt kõnealuse lepingu IV lisa „Rakendus- ja juhtimiskord“ artiklitele 1–5;

               ii)
                     AKV riikide piirkondlikku ja piirkondadevahelist koostööd ning piirkondlikku integratsiooni toetavaid piirkondlikke näidisprogramme vastavalt kõnealuse lepingu IV lisa „Rakendus- ja juhtimiskord“ artiklitele 6–11;“

               2.AKV-EÜ koostöölepingu Ic lisa punkti 2 alapunkt b asendatakse järgmisega:

               „b)
                     4 015 miljonit eurot paljusid või kõiki AKV riike hõlmava AKV riikide ja piirkondade vahelise koostöö rahastamiseks vastavalt kõnealuse lepingu IV lisa „Rakendus- ja juhtimiskord“ artiklitele 12–14. See rahastamispakett sisaldab toetust käesoleva lepinguga loodud ühisinstitutsioonidele ja -asutustele. Samuti hõlmab see toetust ühisinstitutsioonide tegevuskulusid käsitleva protokolli nr 1 punktides 1 ja 2 osutatud AKV sekretariaadi tegevuskulude katmiseks“.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmisel.

               [koht], [kuupäev]

                     AKV-ELi ministrite nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Lepingut (ELT L 317, 15.12.2000, lk 3) on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis alla kirjutatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2010 Ouagadougous alla kirjutatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,12.3.2018
            COM(2018) 122 final
            2018/0056(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 99. istungjärgul seoses SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatuste vastuvõtmise, asjakohaste suuniste (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) heakskiitmise ja 2010. aasta rahvusvahelise tulekatse kohaldamise koodeksi muudatuste vastuvõtmisega

               SELETUSKIRI

               1.Kavandatav reguleerimisese

               Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 99. istungjärgul võetav seisukoht seoses SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatuste, asjakohaste suuniste (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) ja 2010. aasta rahvusvahelise tulekatse kohaldamise koodeksi (2010. aasta FTP koodeks) muudatuste kavandatud vastuvõtmisega.

               2.Ettepaneku taust

               2.1.Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsioon

               Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsiooniga luuakse IMO, mille eesmärk on tagada foorum valitsustevaheliseks koostööks valitsuste regulatiivse tegevuse ja tavade valdkonnas kõikides rahvusvahelist merekaubandust mõjutavates tehnilistes küsimustes, toetada rangeimate võimalike nõuete üldist vastuvõtmist meresõiduohutuse, navigeerimise tõhususe ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja kontrolli küsimustes, et edendada võrdseid võimalusi, ning käsitleda seonduvaid haldus- ja õigusküsimusi.

               Konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               Kõik liikmesriigid on konventsiooni osalised.

               Kõik liikmesriigid on 25. mail 1980 jõustunud 1974. aasta rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (edaspidi „SOLASi konventsioon“) osalised. Liit ei ole SOLASi konventsiooni osaline.

               2.2.Rahvusvaheline Mereorganisatsioon

               Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) on ÜRO spetsialiseeritud asutus, kes vastutab meresõidu ohutuse ja turvalisuse ning laevade põhjustatud merereostuse vältimise eest. IMO on rahvusvahelise meresõidu ohutuse, turvalisuse ja keskkonnatoime valdkonnas norme kehtestav ülemaailmne asutus. Selle põhiülesanne on luua laevanduse jaoks õiglane ja tulemuslik reguleeriv raamistik, mis võetakse ühiselt vastu ning mida rakendatakse ühiselt.

               Organisatsiooni liikmeks võivad olla kõik riigid ning kõik ELi liikmesriigid on IMO liikmed. Euroopa Komisjonil on alates 1974. aastast olnud Rahvusvahelises Mereorganisatsioonis (IMO) vaatleja staatus, mis põhineb Valitsustevahelise Nõuandva Merendusorganisatsiooni (IMCO)
                  1
                ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vahelisel koostöökokkuleppel vastastikust huvi pakkuvates küsimustes.

               IMO meresõiduohutuse komitee koosneb kõikidest IMO liikmetest ja tuleb kokku üks kord aastas. Komitee käsitleb kõiki küsimusi, mis jäävad organisatsiooni tegevusvaldkonda ning puudutavad navigatsiooniabi, laevade ehitamist ja seadistamist, laevade mehitamist ohutuse seisukohast, kokkupõrke vältimise eeskirju, ohtliku lasti käitlemist, meresõiduohutuse menetlusi ja nõudeid, hüdrograafilist teavet, logiraamatuid ja navigatsiooniandmeid, laevaõnnetuste uurimist, merepäästet ning kõiki muid meresõiduohutust otseselt mõjutavaid küsimusi.

               IMO meresõiduohutuse komitee tagab vahendid, et täita talle IMO konventsiooni, IMO assamblee või IMO nõukogu poolt määratud ülesandeid või eespool nimetatud tegevusvaldkonna alla kuuluvaid ülesandeid, mida võidakse talle määrata mis tahes muu rahvusvahelise õigusakti alusel ja mille IMO on heaks kiitnud. Meresõiduohutuse komitee ja selle allorganid teevad oma otsused liikmete häälteenamusega.

               2.3.IMO meresõiduohutuse komitee kavandatav akt

               Meresõiduohutuse komitee kavatseb 16.–25. maini 2018 toimuval 99. istungjärgul (MSC 99) võtta vastu SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused, asjakohased suunised (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) ja 2010. aasta rahvusvahelise tulekatse kohaldamise koodeksi (2010. aasta FTP koodeks) muudatused.

               SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 kavandatud muutmise eesmärk on laiendada SOLASi konventsiooni reegli II-1/8-1.3 nõuet (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge) olemasolevatele reisilaevadele.

               2010. aasta FTP koodeksi kavandatud muudatuse eesmärk on kaotada koodeksis sisalduvate tulekaitsenõuete eristamine vähem kui 36 reisijaga laevade ja rohkem kui 36 reisijaga laevade puhul, et täpsustada 2010. aasta FTP koodeksi 3. lisa tabelis 1 esitatud põrandakattematerjalidega (exposed floor coverings) seotud nõuete kohaldamist reisilaevade suhtes nii, et neid nõudeid hakataks kohaldama ka vähem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes.

               3.Liidu nimel võetav seisukoht

               3.1.SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused ning asjakohased suunised, milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul

               17.–21. novembrini 2014 Londonis toimunud meresõiduohutuse komitee 94. istungjärgul (MSC 94) esitasid Bahama ja teised riigid taotluse uue algatuse kohta (MSC 94/6/1), milles käsitletakse SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatusi.

               Seejärel märgiti 18.–22. jaanuarini 2016 Londonis toimunud IMO laevade projekteerimise ja ehituse allkomitee kolmandal istungjärgul (SDC 3), et vaheruumideks jaotamise ja vigastatud laeva püstuvuse töörühm jõudis üksnes põgusalt arutada ettepanekut laiendada SOLASi konventsiooni reegli II-1/8-1.3 nõuet (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge) olemasolevatele reisilaevadele; selle nõude kohaselt edastatakse pärast vee sissevoolu algust kaptenile vigastatud laeva jääkpüstuvuse kohta regulaarselt ajakohastatud teavet.

               Kui vaheruumideks jaotamise ja vigastatud laeva püstuvuse töörühm leidis, et SOLASi konventsiooni reegli II-1/8-1.3 kavandatud muudatused on piisavad, et kaaluda nende lõpuleviimist IMO laevade projekteerimise ja ehituse allkomitee neljandal istungjärgul (SDC 4), siis SDC kolmandal istungjärgul märgiti ka seda, et on vaja veel täiendavalt kaaluda dokumendi „Guidelines on operational information for masters of passenger ships for safe return to port by own power or under tow“ (MSC.1/Circ.1400) läbivaadatud kavandi kohaldamist olemasolevate reisilaevade suhtes ja kutsuti üles esitama ettepanekuid neljanda istungjärgu (SDC 4) jaoks.

               Pärast seda, kui 13.–17. veebruarini 2017 Londonis toimunud SDC neljandal istungjärgul oli arutatud SOLASi konventsiooni reegli II-1/8-1.3 kohaldatavust olemasolevate reisilaevade suhtes, kinnitati ka seisukohta, et kehtivate suuniste, st dokumentide MSC.1/Circ.1400, MSC.1/Circ.1532 ja MSC.1/Circ.1229 kohaldamisega seotud kõikide piirangute käsitlemiseks tuleks välja töötada uued suunised, milles käsitletakse enne 1. jaanuari 2014 ehitatud reisilaevade püstuvusarvuteid ja kaldalt saadavat toetust.

               SDC neljandal istungjärgul lepiti kokku SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatusettepanekutes, milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul (SDC 4/16, 2. lisa), kuid ei suudetud otsustada kavandatud muudatuste jõustumise menetluse üle, kuna uutes suunistes käsitletud püstuvusarvutitega seotud kriteeriumide keerukus mõjutaks kuupäeva, millest alates uusi kavandatud reegleid saaks hakata olemasolevate reisilaevade suhtes kohaldama.

               7.–16. juunini 2017 Londonis toimunud meresõiduohutuse komitee 98. istungjärgul (MSC 98) kiideti heaks SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 kavandatud muudatused eesmärgiga võtta need vastu meresõiduohutuse komitee 99. istungjärgul (MSC 99), võttes arvesse nõuet, et IMO laevade projekteerimise ja ehituse allkomitee viiendal istungjärgul (SDC 5) kinnitatakse kuupäev, millest alates hakatakse kavandatud SOLASi konventsiooni reeglit II-1/8-1.3 kohaldama, ning vormistatakse lõplikult kavandatud suunised, mis käsitlevad enne 1. jaanuari 2014 ehitatud reisilaevade püstuvusarvuteid ja kaldalt saadavat toetust. 22.–26. jaanuarini 2018 Londonis toimunud SDC viiendal istungjärgul lepiti kokku, et enne 1. jaanuari 2014 ehitatud reisilaevad peavad vastama SOLASi konventsiooni reeglile II-1/8-1.3 hiljemalt esimese korduva ülevaatuse kuupäeval viis aastat pärast selle jõustumist. Lisaks lepiti SDC viiendal istungjärgul kokku, et seonduvad suunised esitatakse MSC 99. istungjärgule heakskiitmiseks.

               SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused on sätestatud IMO dokumendi MSC 98/23/Add.1. 13. lisas. MSC 98. istungjärgu aruande (MSC 98/23) punktis 10.9 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta MSC 99. istungjärgul.

               3.2.2010. aasta FTP koodeksi muudatused

               14.–18. märtsini 2016 Londonis toimunud IMO laevasüsteemide ja -seadmete allkomitee kolmandal istungjärgul (SSE 3) leiti, et 2010. aasta FTP koodeksi 3. lisa tabelis 1 esitatud põrandakattematerjalidega (exposed floor coverings) seotud nõudeid käsitlevaid sätteid, mida kohaldatakse rohkem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes, tuleks kohaldada ka vähem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes. SSE kolmandal istungjärgul kinnitati seisukohta, et põrandakattematerjalidega (exposed floor coverings) seotud nõudeid käsitlevaid suuniseid, mida kohaldatakse rohkem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes, tuleks kohaldada ka vähem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes. Seepärast lepiti SSE kolmandal istungjärgul kokku, et tulekaitse töörühmale tehakse ülesandeks seda küsimust täiendavalt arutada ja allkomiteed vastavalt nõustada.

               Võttes arvesse 2010. aasta FTP koodeksi 3. lisa tabeli 1 sätteid ja tulekaitse töörühma seisukohta, lepiti SSE kolmandal istungjärgul kokku, et 2010. aasta FTP koodeksi 3. lisa tabelit 1 tuleks kohaldada ka vähem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes ja võimalik lahendus oleks see, kui jätta välja sõnad „rohkem kui 36 reisijaga“.

               Sellest võimalikust lahendusest ei antud siiski teada 21.–25. novembrini 2016 Londonis toimunud meresõiduohutuse komitee 97. istungjärgule (MSC 97), kuna SSE kolmandal istungjärgul käsitleti seda küsimust päevakorrapunkti „IMO ohutust, turvalisust ja keskkonda käsitlevate konventsioonide sätete ühtne tõlgendamine“ all.

               Selle asemel käsitleti MSC 98. istungjärgul 2010. aasta FTP koodeksi muudatusettepanekuid ja kiideti need heaks eesmärgiga võtta need vastu MSC 99. istungjärgul.

               2010. aasta FTP koodeksi muudatused on esitatud MSC 98 aruande 25. lisas (MSC 98/23/Add.1). MSC 98. istungjärgu aruande (MSC 98/23) punktis 12.47 on märgitud, et muudatused on kavas vastu võtta MSC 99. istungjärgul.

               3.3.Asjakohased ELi õigusaktid ja ELi pädevus

               3.3.1.SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused ning asjakohased suunised, milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/45/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja nõuete kohta) artikli 6 lõike 2 punkti a alapunktis i on sätestatud, et uued A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama 1974. aasta SOLASi konventsiooni (muudetud kujul) nõuetele.

               3.3.2.2010. aasta FTP koodeksi muudatused

               2010. aasta FTP koodeksis on sätestatud rahvusvahelised nõuded SOLASi konventsiooni II-2 peatükis (mis sisaldab tulekaitse, tulekahju avastamise ja kustutamise reegleid) osutatud toodete laborikatsete, tüübikinnituse ja tulekatsete jaoks. Rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (SOLAS) muudatused, millega tehakse rahvusvaheline tulekatse kohaldamise koodeks (2010. aasta FTP koodeks) kohustuslikuks, jõustus 1. juulil 2012 (resolutsioon MSC.307(88)).

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/45/EÜ (reisilaevade ohutuseeskirjade ja nõuete kohta) artikli 6 lõike 2 punkti a alapunktis i on sätestatud, et uued A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama 1974. aasta SOLASi konventsiooni (muudetud kujul) nõuetele. Lisaks kohaldatakse direktiivi 2009/45/EÜ I lisa II-2 peatüki A osa ja B osa kohaselt 1. jaanuaril 2003 või hiljem ehitatud B-, C- ja D-klassi laevade suhtes tuleohutussüsteemide koodeksit, mis on vastu võetud resolutsiooniga MSC.98(73).

               3.3.3.ELi pädevus

               SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused, asjakohased suunised (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) ja 2010. aasta FTP koodeksi muudatused mõjutaksid liidu õigust direktiivi 2009/45/EÜ kohaldamise kaudu.

               4.Õiguslik alus

               4.1.Menetlusõiguslik alus

               4.1.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline
                  2
               .

               Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
                  3
               .

               4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               IMO meresõiduohutuse komitee on lepinguga, s.t Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsiooniga ettenähtud organ.

               Aktid, mille IMO meresõiduohutuse komitee peab vastu võtma, on õigusliku toimega aktid. Kavandatavad aktid võivad otsustavalt mõjutada järgmise ELi õigusakti sisu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta. Seda seetõttu, et direktiivis 2009/45/EÜ on sätestatud, et uued A-klassi reisilaevad peavad täielikult vastama 1974. aasta SOLASi konventsiooni (muudetud kujul) nõuetele, nagu on sätestatud eespool punktides 3.1 ja 3.2.

               Seepärast mõjutaksid SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused, asjakohased suunised (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) ja 2010. aasta FTP koodeksi muudatused liidu õigust direktiivi 2009/45/EÜ kohaldamise kaudu.

               Kavandatavad aktid ei täienda ega muuda lepingu institutsioonilist raamistikku.

               Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

               4.2.Materiaalõiguslik alus

               4.2.1.Põhimõtted

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, s.t peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

               4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

               Kavandatava akti peamine eesmärk ja sisu on seotud meretranspordiga. Seepärast on esildatud otsuse materiaalõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2.

               4.3.Kokkuvõte

               Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 100 lõige 2 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.

               2018/0056 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 99. istungjärgul seoses SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatuste vastuvõtmise, asjakohaste suuniste (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) heakskiitmise ja 2010. aasta rahvusvahelise tulekatse kohaldamise koodeksi muudatuste vastuvõtmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Meretranspordi valdkonnas võetava liidu meetme eesmärk peaks olema meresõiduohutuse parandamine.

               (2)Rahvusvaheline Mereorganisatsiooni (edaspidi „IMO“) konventsioon jõustus 17. märtsil 1958.

               (3)IMO on meresõidu ohutuse ja turvalisuse eest vastutav ÜRO spetsialiseeritud asutus. Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsiooni artikli 28 punkti b kohaselt tagab IMO meresõiduohutuse komitee vahendid, et täita talle kõnealuse konventsiooni, IMO assamblee või IMO nõukogu poolt määratud ülesandeid või kõnealuse artikli kohaldamisalasse kuuluvaid ülesandeid, mida võidakse meresõiduohutuse komiteele määrata mis tahes muu rahvusvahelise õigusakti alusel ja mille IMO on heaks kiitnud.

               (4)Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutusest merel (edaspidi „SOLASi konventsioon“) jõustus 25. mail 1980.

               (5)SOLASi konventsiooni VIII artikli punkti b alapunkti iii kohaselt võib IMO meresõiduohutuse komitee vastu võtta SOLASi konventsiooni muudatusi.

               (6)Meresõiduohutuse komitee peab oma 99. istungjärgul (MSC 99) 16.–25. mail 2018 vastu võtma SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused, asjakohased suunised (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) ja 2010. aasta rahvusvahelise tulekatse kohaldamise koodeksi (edaspidi „2010. aasta FTP koodeks“) muudatused.

               (7)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel MSC 99. istungjärgul võetav seisukoht, kuna SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatused, asjakohased suunised (milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge olemasolevate reisilaevade puhul) ja FTP koodeksi muudatused võivad otsustavalt mõjutada järgmise liidu õigusakti sisu: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/45/EÜ
                  4
               .

               (8)SOLASi konventsiooni reeglite II-1/1 ja II-1/8-1 muudatustega ning suunistega, milles käsitletakse kaptenile vee sissevoolu korral antavat püstuvusarvutituge, mille kohaselt edastatakse pärast vee sissevoolu algust kaptenile vigastatud laeva jääkpüstuvuse kohta regulaarselt ajakohastatud teavet, tuleks koostada tegevussuunised olemasolevate reisilaevade jaoks.

               (9)FTP koodeksi muudatustes, milles käsitletakse põrandakattematerjalide (exposed floor coverings) katsetamisega seotud nõudeid, tuleks sätestada, et neid sätteid kohaldataks ka vähem kui 36 reisijaga reisilaevade suhtes.

               (10)Liidu seisukoha esitavad ühiselt ELi liikmesriigid, kes on IMO meresõiduohutuse komitee liikmed,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel IMO meresõiduohutuse komitee 99. istungjärgul võetav seisukoht on järgmine:

               a) nõustuda SOLASi konventsiooni reeglites II-1/1 ja II-1/8-1 tehtavate muudatuste ning IMO dokumendi MSC 98/23/Add.1 13. lisas esitatud asjakohaste suunistega, mis on lisatud käesolevale otsusele;

               b) nõustuda IMO dokumendi MSC 98/23/Add.1 25. lisas esitatud 2010. aasta rahvusvahelise tulekatse kohaldamise koodeksi 3. lisa tabelis 1 tehtavate muudatustega, mis on lisatud käesolevale otsusele.

               Artikkel 2

               1. Artikli 1 punktides a ja b nimetatud seisukohad esitavad ühiselt ELi liikmesriigid, kes on IMO meresõiduohutuse komitee liikmed.

               2. Artikli 1 punktides a ja b esitatud seisukohtade väiksemates muudatustes lepitakse kokku ilma nõukogu täiendava otsuseta.

               Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        1982. aastal sai organisatsiooni uueks nimeks Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO).

                     (2)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. komisjon, ECLI:EU:T:2014:2258, punkt 64.

                     (3)

                        Kohtuasi C-399/12: Saksamaa vs. komisjon, ECLI:EU:T:2014:2258, punkt 61–64.

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/45/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta (ELT L 163, 25.6.2009, lk 1).