				|

		52014PC0544

			Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb Euroopa Liidu nimel vastu võtta seoses metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni osaliste ettepanekutega konventsiooni liidete muutmiseks konventsiooniosaliste konverentsi 11. istungil /* COM/2014/0544 final - 2014/0252 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
1. Metsloomade rändliikide kaitse
konventsiooni (tuntud ka kui Bonni konventsioon) eesmärk on kaitsta maismaa- ja
veeloomade ning lindude rändliike kogu nende rändealal. See on ÜRO
Keskkonnaprogrammi egiidi all sõlmitud valitsustevaheline leping, milles
käsitletakse kogu maailma puutumatu looduse ja looduslike elupaikade kaitset.
Euroopa Liit on Bonni konventsiooni osaline alates 1. novembrist 1983[1].
2. Kaitsealused rändliigid on loetletud
konventsiooni I liites (ohustatud liigid) ja II liites (liigid, mille kohta
sõlmitakse kokkulepped). Konventsiooni III artiklis on sätestatud, et I liites
loetletakse ohustatud rändliigid, ning konventsiooniosalised, kes on asjaomaste
liikide levialariigid, püüavad võtta kaitsemeetmeid ning keelustavad nende
liikide hulka kuuluvate loomade püüdmise. Konventsiooni IV artikliga on ette
nähtud, et II liites loetletakse rändliigid, millel on ebasoodne kaitsestaatus
ja mille kaitseks ja majandamiseks on vaja rahvusvahelisi lepinguid, samuti ka
sellised rändliigid, mille kaitsestaatus selliste rahvusvaheliste lepingute
alusel tehtava rahvusvahelise koostöö kaudu oluliselt paraneks.
3. Konventsiooniosaliste konverents on
konventsiooni otsuseid tegev organ, kes on pädev hindama rändliikide
kaitsestaatust ja seejärel muutma konventsiooni I ja II liidet.
4. Vastavalt konventsiooni XI artiklile võivad
muutmisettepanekuid teha kõik konventsiooniosalised. Liidete muudatus jõustub
üheksakümne päeva möödumisel konventsiooniosaliste konverentsi istungist, kus
see vastu võeti, kõigi konventsiooniosaliste suhtes, välja arvatud need
konventsiooniosalised, kes teevad reservatsiooni.
5. Konventsiooniosaliste konverentsi 11.
istung toimub 4.–9. novembril 2014 Quitos (Ecuadoris). Selle koosoleku tarvis
tegi Euroopa Liit ettepaneku muuta konventsiooni I liidet, et lisada
Vahemere alampopulatsioon Ziphius cavirostris ja linnuliik Coracias
garrulus, ning muuta konventsiooni II liidet, et lisada kolm hariliku
rebashai liiki, nimelt Alopias superciliosus, Alopias vulpinus ja Alopias
pelagicus.
6. Teised konventsiooniosalised on esitanud
ettepanekuid konventsiooni I ja II liite muutmiseks liikide Ursus maritimus,
kõikide Panthera leo alamliikide, Kobus kob, Eudorcas rufifrons,
Otis tarda, Calidris pusilla, Calidris tenuirostris, Cardellina canadiensis,
Carcharhinus falciformis, Sphyrna lewini, Sphyrna mokarran, Anoxypristis
cuspidate, Pristis clavata, Pristis pectinata, Pristis zijsron, Pristis
pristis, Mobula mobular, Mobula japonica, Mobula thurstoni, Mobula
tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula kuhlii, Mobula hypostoma, Mobula
rochebrunei ja Mobula munkiana, Manta alfredi ning Anguilla
Anguilla jaoks.
7. Liit peaks toetama kõiki ettepanekuid, sest
need on teaduslikult põhjendatud ning kooskõlas liidu õigusaktidega ja liidu
kohustusega teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd. Nende liikide
lisamine konventsiooni I või II liitesse vastavalt tehtud ettepanekule ei
nõuaks ELi õiguse muutmist.
8. Seepärast on nõukogul vaja teha otsus
sellise seisukoha kehtestamiseks, mis tuleb ELi nimel konventsiooniosaliste
konverentsi 11. istungil muudatusettepanekute kohta vastu võtta.
2014/0252 (NLE)
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb
Euroopa Liidu nimel vastu võtta seoses metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni
osaliste ettepanekutega konventsiooni liidete muutmiseks konventsiooniosaliste
konverentsi 11. istungil
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt nõukogu 1982. aasta
24. juuni otsusele 82/461/EMÜ[2]
on liit metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon”)
osaline. Konventsiooniosaliste konverents on konventsiooni otsuseid tegev organ
ja sellele antud pädevuste hulka kuulub pädevus hinnata rändliikide
kaitsestaatust ning muuta seejärel konventsiooni I ja II liidet, milles
loetletakse kaitstavad liigid.
(2)       Vastavalt konventsiooni
XI artiklile jõustub liite muudatus kõigi konventsiooniosaliste (v.a need,
kes teevad reservatsiooni) suhtes üheksakümne päeva möödumisel
konventsiooniosaliste konverentsi istungist, kus see vastu võeti.
(3)       Konventsiooniosaliste
konverentsi 11. istung toimub 4.–9. novembril 2014 Quitos (Ecuadoris).
(4)       Pidades silmas osutatud
kohtumist, esitas liit konventsiooni sekretariaadile ettepaneku muuta
konventsiooni I liidet, et lisada sellesse liik Coracias garrulus ja
liigi Ziphius cavirostris Vahemere alampopulatsioon, ning muuta konventsiooni
II liidet, et lisada sellesse liigid Alopias superciliosus, Alopias vulpinus
ja Alopias pelagicus[3].
(5)       Ka muud konventsiooniosalised
on esitanud ettepanekuid muuta konventsiooni I ja II liidet.
(6)       EL peaks kõiki ettepanekuid
toetama, sest need on teaduslikult põhjendatud ning kooskõlas ELi
õigusaktidega, ELi kohustusega teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd
vastavalt ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni artiklile 5 ja
konventsiooniosaliste konverentsil nimetatud konventsiooni raames vastu võetud
otsustega, eelkõige 10. konverentsil kokkulepitud ülemaailmse eesmärgiga, mille
kohaselt „teadaolevate ohustatud liikide väljasuremine on 2020. aastaks ära
hoitud ning nende kaitsestaatust on parandatud ja säilitatud, eelkõige selliste
liikide puhul, kelle arvukus väheneb kõige kiiremini”.
(7)       Vaal Ziphius cavirostris
on nimetatud nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike
elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) IV liites[4]. Seega ei nõuaks selle
liigi lisamine konventsiooni I liitesse ELi õiguse muutmist.
(8)       Ursus maritimus, kõik Panthera
leo alamliigid (v.a Panthera leo persica) ja Kobus
kob on imetajad, keda ei esine ELis. Seega ei nõuaks nende liikide lisamine
konventsiooni II liitesse ELi õiguse muutmist.
(9)       Panthera leo persica
ja Eudorcas rufifrons on imetajad, keda ei esine ELis. Seega ei nõuaks
nende liikide lisamine konventsiooni I liitesse ELi õiguse muutmist.
(10)     Lind Otis tarda on nimetatud
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ
(loodusliku linnustiku kaitse kohta) I liites[5].
Seega ei nõuaks selle liigi lisamine konventsiooni I liitesse ELi õiguse
muutmist. Otis tarda Kesk-Euroopa populatsioon on juba nimetatud konventsiooni
I liites ning hõlmatud suurtrapi (Otis tarda) Kesk-Euroopa populatsiooni
kaitsmist ja majandamist käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumiga,
millega on ühinenud 12 liikmesriiki. Lisaks sellele on kogu maailma
populatsioon juba hõlmatud konventsiooni II liitega.
(11)     Calidris pusilla, Calidris
tenuirostris ja Cardellina canadiensis on linnud, keda ei esine
ELis, välja arvatud ülemereterritooriumidel, mis ei kuulu direktiivi 2009/147/EÜ
reguleerimisalasse. Seega ei nõuaks nende liikide lisamine konventsiooni I ja
II liitesse ELi õiguse muutmist.
(12)     Lind Coracias garrulus
on nimetatud direktiivi 2009/147/EÜ I liites. Seega ei nõuaks selle liigi
lisamine konventsiooni I liitesse ELi õiguse muutmist. Kaitsevajadus on kõige
pakilisem nimetatud liigi Euroopa populatsiooni puhul.
(13)     Haide Alopias superciliosus,
Alopias vulpinus, Alopias pelagicus, Carcharhinus falciformis, Sphyrna
lewini ja Sphyrna mokarran populatsioonid kuuluvad Euroopa Liidu
ühise kalanduspoliitika alla, mille raames on liidul asjakohased vahendid nimetatud
liikide kaitse haldamiseks, kui liigid lisatakse konventsiooni II liitesse.
(14)     Saagrailased Anoxypristis
cuspidate, Pristis clavata, Pristis pectinata, Pristis zijsron, Pristis
pristis, Mobula perekonda kuuluvad raid Mobula mobular, Mobula japonica, Mobula
thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula kuhlii, Mobula
hypostoma, Mobula rochebrunei ja Mobula munkiana kuuluvad EL ühise
kalanduspoliitika alla, mille raames on liidul asjakohased vahendid nimetatud
liikide kaitse haldamiseks, kui liigid lisatakse konventsiooni I ja II
liitesse.
(15)     Rai Manta alfredi kuulub
ELi ühise kalanduspoliitika alla, mille raames on liidul asjakohased
vahendid nimetatud liikide kaitse haldamiseks, kui liigid lisatakse
konventsiooni I ja II liitesse. Peagi pärast liigi Manta birostris
lisamist konventsiooni I ja II liidetesse 2011. aastal tehti kindlaks, et Manta
alfredi on eelmainitust eraldiseisev liik.
(16)     Euroopa angerjas (Anguilla
anguilla) on kalaliik, mis kuulub ELi ühise kalanduspoliitika alla, mille
raames on liidul asjakohased vahendid nimetatud liikide kaitse haldamiseks.
Nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1100/2007, millega
kehtestatakse meetmed euroopa angerja varude taastamiseks,[6] on sätestatud meetmed,
millega euroopa angerjat kaitsta, sealhulgas andes liikmesriikidele võimaluse
välja arendada angerjavarude majandamiskavasid koostöös kolmandate riikidega,
kellega nad jagavad angerjate elupaiku. Konventsiooni IV artikliga
julgustatakse sõlmima rahvusvahelisi kokkuleppeid kaitsemeetmete rakendamiseks
ning seega julgustatakse sõlmima ka ühiste angerjavarude majandamiskavade
kokkuleppeid vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1100/2007. Lisaks
julgustatakse konventsiooni IV artikliga sõlmima muid rahvusvahelisi
kokkuleppeid, mille tulemusena ei tohi ELi liikmesriikides tagatud kaitse
muutuda väiksemaks, kui on ette nähtud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1100/2007.
Konventsiooni XII artikli lõikega 3 lubatakse osalistel kehtestada I
ja II liidetes loetletud rändliikide kaitseks rangemaid siseriiklikke meetmeid.
Peale selle oleks Anguilla anguilla konventsiooni II liitesse lisamine
kooskõlas selle liigi lisamisega ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega
rahvusvahelise kauplemise konventsiooni II liitesse pärast ühenduse 2007. aasta
ettepanekut ja komisjoni 25. juuni 2014. aasta otsust, mis toetub Kirde-Atlandi
merekeskkonna kaitse konventsiooni (OSPARi konventsioon) artiklile 10.1, selle
Atlandi ookeanis eriti haavatavaks peetava liigi kaitsmise kohta[7]. Uut rahvusvahelist
kokkulepet, milles käsitletaks kõnealust liiki, ei ole Bonni konventsiooni
raames kavas sõlmida. Kaitsemeetmed hõlmaksid pigem kooskõlastatud tegevust,
mis aitaks kaasa liigi kaitsmisele.
(17)     Kuivõrd metsloomade
rändliikide kaitse konventsioon jääb osalt ühenduse ja osalt liikmesriikide
pädevusse, peaksid komisjon ja liikmesriigid tegema konventsiooni liidete
muudatuste vastuvõtmisel tihedat koostööd, seades eesmärgiks Euroopa Liidu
rahvusvahelise esindatuse ühtsuse,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni
osaliste 11. konverentsil on komisjon ELi nimel seoses konventsiooni I ja II
liite muudatusettepanekutega järgmisel seisukohal:
(1)
Komisjon on volitatud toetama järgmiste liikide
lisamist I liitesse:
(imetajad)
(a)
Ziphius cavirostris
(b)
Panthera leo persica
(c)
Eudorcas rufifrons
(linnud)
(d)
Otis tarda
(e)
Calidris pusilla
(f)
Calidris tenuirostris
(g)
Coracias garrulus
(kalad)
(h)
Anoxypristis cuspidate, Pristis clavata,
Pristis pectinata, Pristis zijsron, Pristis pristis
(i)
Mobula mobular, Mobula japonica, Mobula
thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula kuhlii, Mobula
hypostoma, Mobula rochebrunei, Mobula munkiana
(j)
Manta alfredi;
(2)
komisjon on volitatud toetama järgmiste liikide
lisamist II liitesse:
(imetajad)
(a)
Ursus maritimus
(b)
Panthera leo (kõik
alamliigid, v.a Panthera leo persica)
(c)
Kobus kob leucotis
(linnud)
(d)
Cardellina canadiensis
(kalad)
(e)
Anguilla anguilla
(f)
Alopias superciliosus, Alopias vulpinus,
Alopias pelagicus
(g)
Anoxypristis cuspidate, Pristis clavata,
Pristis pectinata, Pristis zijsron, Pristis pristis
(h)
Carcharhinus falciformis
(i)
Sphyrna lewini ja
Sphyrna mokarran
(j)
Mobula mobular, Mobula japonica, Mobula
thurstoni, Mobula tarapacana, Mobula eregoodootenkee, Mobula kuhlii, Mobula
hypostoma, Mobula rochebrunei, Mobula munkiana
(k)
Manta alfredi
Artikkel 2
Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Nõukogu
otsus 82/461/EMÜ, 24. juuni 1982, metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni
sõlmimise kohta (EÜT L 210, 19.7.1982, lk 10).
[2]               Nõukogu otsus 82/461/EMÜ, 24. juuni 1982, metsloomade
rändliikide kaitse konventsiooni sõlmimise kohta (EÜT L 210, 19.7.1982, lk 10).
[3]               Nõukogu 5. juuni 2014. aasta otsus, millega volitatakse
Euroopa Komisjoni esitama Euroopa Liidu nimel ettepanek metsloomade rändliikide
kaitse konventsiooni liidete muutmise kohta, pidades silmas
konventsiooniosaliste 11. konverentsi.
[4]               EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.
[5]               ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.
[6]               ELT L 248, 22.9.2007, lk 17.
[7]               Otsus on vastu võetud Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse
komisjoni kohtumisel 23.–27.6.2014.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.5.2016
            COM(2016) 319 final
            2016/0161(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu IX lisa („Finantsteenused“) muutmisega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Nõutava õiguskindluse ja siseturu ühtsuse tagamiseks peab EMP ühiskomitee pärast asjaomaste ELi õigusaktide vastuvõtmist integreerima need võimalikult kiiresti Euroopa Majanduspiirkonna lepingusse (edaspidi „EMP leping“).

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISTE TULEMUSED

               EMP ühiskomitee üheksa otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu IX lisa („Finantsteenused“), et inkorporeerida kõnealusesse lepingusse eelkõige Euroopa järelevalveasutuste (edaspidi „ELi Euroopa järelevalveasutused“) määrused (määrused (EL) nr 1093/2010, (EL) nr 1094/2010 ja (EL) nr 1095/2010), aga ka mitu muud finantssektorit käsitlevat liidu õigusakti. Kõnealuse esimese paketi eri õigusaktide ühine tunnus on see, et nende kõigiga antakse ELi Euroopa järelevalveasutustele otsustusõigus või need on seotud selliseid sätteid sisaldavate õigusaktidega. Arvestades, et teatavatel EMP EFTA riikidel (Norral, Islandil ja Liechtensteinil) ei ole oma põhiseaduse kohaselt võimalik nõustuda sellega, et ELi Euroopa järelevalveasutused teevad otsuseid, mis on nende pädevate asutuste ja turuosaliste jaoks siduvad, oli vaja leida konkreetne lahendus.

               Euroopa järelevalveasutustel on oluline roll uues järelevalvestruktuuris, mis loodi 2011. aastal finantskriisile reageerimiseks kehtestatud ulatuslike reformide osana.

               Nimetatud õigusaktide paketi inkorporeerimine põhineb poliitilisel kokkuleppel, mille ELi ja EMP EFTA riikide rahandus- ja majandusministrid saavutasid 14. oktoobril 2014 majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) istungi raames. EMP lepingu kahesambalise struktuuri kohaselt võtab EMP EFTA riikide pädevatele asutustele ja EMP EFTA riikide turuosalistele adresseeritud otsuseid vastu EFTA järelevalveamet. ELi Euroopa järelevalveasutused on pädevad võtma mittesiduvaid meetmeid, näiteks esitama soovitusi ja teostama mittesiduvat vahendamist, ka seoses EMP EFTA riikide pädevate asutustega. Vajaduse korral viiakse enne meetmete võtmist ELi Euroopa järelevalveasutuste ja EFTA järelevalveameti vahel läbi konsultatsioonid, koordineerimine või teabevahetus.

               Selleks et tagada ELi Euroopa järelevalveasutuste eriteadmiste kaasamine protsessi ja kooskõla kahe samba vahel, võetakse EMP EFTA riikide ühele või enamale pädevale asutusele või turuosalisele adresseeritud EFTA järelevalveameti individuaalsed otsused ja ametlikud arvamused vastu asjaomase ELi Euroopa järelevalveasutuse koostatud eelnõude põhjal.

               Finantsteenuste valdkonnas ühetaolise järelevalve ja õigusaktide kohaldamise tagamiseks osalevad kolme EMP EFTA riigi pädevate asutuste ja EFTA järelevalveameti esindajad täiel määral ELi Euroopa järelevalveasutuste järelevalvenõukogudes ja nende ettevalmistavates organites, kuid neil puudub hääleõigus.

               Peale selle võivad ELi Euroopa järelevalveasutused osaleda ka EFTA järelevalveameti ja selle ettevalmistavate organite töös, kuivõrd see on seotud nende tegevusega.

               ELi Euroopa järelevalveasutuste ja EFTA järelevalveameti vaheliste erimeelsuste korral võib ühe lepinguosalise taotlusel pöörduda küsimusega EFTA ühiskomitee poole, nagu on ette nähtud EMP lepinguga. Loodud on asjakohased menetlused EMP ühiskomitee istungite viivitamatuks korraldamiseks kiireloomulistes olukordades.

               Seda arvesse võttes hõlmab käesolev otsuse ettepanek üheksa EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, mille eesmärk on inkorporeerida 31 ELi õigusakti. Need üheksa EMP ühiskomitee otsuse eelnõu on esitatud kavandatud nõukogu otsuse 1.–9. lisas ja need käsitlevad järgmisi ELi õigusakte.

                        1. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta
                           1
                        .

                        2. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/78/EÜ,
                           2
                         ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 1022/2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), seoses Euroopa Keskpangale eriülesannete andmisega vastavalt nõukogu määrusele (EL) nr 1024/2013
                           3
                        .

                        3. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/79/EÜ
                           4
                        .

                        4. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ
                           5
                        .

                        5. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiiv 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta, millega muudetakse direktiive 2003/41/EÜ ja 2009/65/EÜ ning määruseid (EÜ) nr 1060/2009 ja (EL) nr 1095/2010,
                           6
                         ning järgmised viis komisjoni õigusakti:

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 231/2013
                           7
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 694/2014
                           8
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/514
                           9
                        ,

                        - komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 447/2013
                           10
                        ,

                        - komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 448/2013
                           11
                        .

                        6. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta
                           12
                         ning järgmised viis komisjoni õigusakti:

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 826/2012
                           13
                        ,

                        - komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 827/2012
                           14
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 918/2012
                           15
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 919/2012
                           16
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/97
                           17
                        .

                        7. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta
                           18
                        .

                        8. lisa

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2011. aasta määrus (EL) nr 513/2011, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta,
                           19
                         ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 462/2013, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta
                           20
                        .

                        9. lisa

                        Käesolevas lisas sisalduv ühiskomitee otsuse eelnõu on seotud järgmiste reitinguagentuure käsitlevate komisjoni õigusaktidega:

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 272/2012
                           21
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 446/2012
                           22
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 447/2012
                           23
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 448/2012
                           24
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 449/2012
                           25
                        ,

                        - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 946/2012
                           26
                        ,

                        - komisjoni rakendusotsus 2014/245/EL
                           27
                        ,

                        - komisjoni rakendusotsus 2014/246/EL
                           28
                        ,

                        - komisjoni rakendusotsus 2014/247/EL
                           29
                        ,

                        - komisjoni rakendusotsus 2014/248/EL
                           30
                        ,

                        - komisjoni rakendusotsus 2014/249/EL
                           31
                        .

               Peale selle on veel ligikaudu 150 ELi õigusakti, mida eespool nimetatud otsuste eelnõud ei käsitle ja mida ei ole veel EMP lepingusse inkorporeeritud. Selline inkorporeerimine on aga oluline, et tagada võrdsed tingimused ning ühiste eeskirjade ja järelevalve tõhus ning ühetaoline kohaldamine kogu EMPs. Eelduste kohaselt tuleb nende õigusaktide puhul teha vaid tehnilisi kohandusi, mis kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 2894/94 võimaldab komisjonil määratleda ELi seisukohad EMP ühiskomitees. Töö kõnealuste ELi õigusaktidega jätkub samuti võimalikult kiiresti.

               3. Ühiskomitee otsuste eelnõude põhielemendid

               Nagu märgitud, on käesoleva tegevuse põhielement EBA (Euroopa Pangandusjärelevalve), EIOPA (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) ja ESMA (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) määruste (määrused (EL) nr 1093/2010, (EL) nr 1094/2010 ja (EL) nr 1095/2010) inkorporeerimine EMP lepingusse. Järgnevalt tutvustatakse kõnealuseid õigusakte, aga ka muid inkorporeeritavaid õigusakte käsitlevate ühiskomitee otsuste eelnõude põhielemente samas järjekorras, nagu need on esitatud lisades.

               Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu määrus ((EL) nr 1092/2010)

               Määruse (EL) nr 1092/2010 (Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu määruse) EMP lepingusse inkorporeerimise tagajärjel antakse EMP EFTA riikide pädevatele asutustele õigus osaleda Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töös, eesmärgiga tagada finantsteenuste siseturu makrotasandi usaldatavusjärelevalve vajalik koordineerimine EMPs. EFTA järelevalveamet võib osaleda haldusnõukogu töös. EMP EFTA riikide pädevatel asutustel ja EFTA järelevalveametil puudub aga selles kontekstis hääleõigus. Nad teevad tihedat koostööd Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga ja esitavad talle kogu teabe, mida tal on vaja oma ülesannete täitmiseks.

               EBA, EIOPA ja ESMA määrused ((EL) nr 1093/2010, (EL) nr 1094/2010, (EL) nr 1095/2010, üheskoos ka „Euroopa järelevalveasutuste määrused“)

               Euroopa järelevalveasutusi (EBAd, EIOPAt ja ESMAt) käsitleva kolme määrusega antakse kõnealustele asutustele teatavad õigused teha otsuseid, mis on ELi pädevatele asutustele ja ELi turuosalistele siduvad. Arvestades, et teatavatel EMP EFTA riikidel on põhiseadusest tulenevalt probleemne nõustuda sellega, et ELi Euroopa järelevalveasutused teevad otsuseid, mis on nende pädevate asutuste ja turuosaliste jaoks siduvad, oli vaja leida konkreetne lahendus Euroopa järelevalveasutuste määruste inkorporeerimiseks. 2014. aasta oktoobris saavutatud poliitilises kokkuleppes on sätestatud inkorporeerimise põhimõtted ning ühiskomitee kolme otsuse eelnõud sisaldavad vastavaid kohandusi.

               Selle tagajärjel põhineb ühiskomitee otsuste eelnõudega kehtestatud süsteem kahesambalisel struktuuril, millele tugineb EMP lepingu haldamine. Seega, kui ELi sambasse kuuluvaid otsuseid teevad Euroopa järelevalveasutused, siis EMP EFTA sambasse kuuluvate otsuste vastuvõtmine jääb EFTA järelevalveameti pädevusse. EFTA järelevalveamet võtab aga need otsused vastu üksnes eelnõude põhjal, mille on koostanud ELi Euroopa järelevalveasutused.

               EMPs sidususe ja ühtsuse edendamiseks osalevad EMP EFTA riikide pädevad asutused ja EFTA järelevalveamet ELi Euroopa järelevalveasutuste töös, kuid neil puudub hääleõigus. See hõlmab osalemist asjakohaste ELi Euroopa järelevalveasutuste tehnilistes ja otsuseid tegevates organites, näiteks järelevalvenõukogus, samuti sisekomiteedes ja töörühmades. ELi Euroopa järelevalveasutustel on samamoodi õigus osaleda EFTA järelevalveameti otsuste tegemise protsessis. Kõigi kolme ühiskomitee otsuse eelnõud pakuvad mehhanismi ELi Euroopa järelevalveasutuste ja EFTA järelevalveameti vaheliste erimeelsuste lahendamiseks. EMP ühiskomitee otsuste eelnõudes sisalduvad Euroopa järelevalveasutuste määruste raamistiku erinevad kohandused piirduvad nendega, mis on vajalikud poliitilise kokkuleppe rakendamiseks ning ELi samba (eelkõige ELi Euroopa järelevalveasutuste) ja EFTA samba (eelkõige EFTA järelevalveameti) vahel sujuvate menetluste loomiseks. EMP EFTA riikide pädevad asutused annavad oma panuse ELi Euroopa järelevalveasutuste eelarvesse samamoodi nagu ELi liikmesriigid.

               Direktiiv 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta ja määrus (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi kohta

               Kõnealune pakett hõlmab ka mitut komisjoni õigusakti asjaomastes valdkondades (vt allpool).

               Nii direktiiviga 2011/61/EL (alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiiv) kui ka määrusega (EL) nr 236/2012 (lühikeseks müüki käsitlev määrus) antakse ESMA-le õigus otseselt sekkuda. Sellepärast on vaja kohandada kohaldatavat raamistikku ja anda kooskõlas poliitilise kokkuleppega EFTA järelevalveametile kõnealune otsuste tegemise õigus. Sarnaselt Euroopa järelevalveasutuste määrustega (samuti reitinguagentuuride määruse ja Euroopa turu infrastruktuuri määrusega, vt järgmine jaotis) saaks EFTA järelevalveamet aga teha otsuseid üksnes ELi Euroopa järelevalveasutuste koostatud eelnõude põhjal.

               Direktiivi/määruse kohaldamisalasse loetakse kuuluvat nii EMP EFTA riikide pädevad asutused kui ka EMP EFTA riikide füüsilised või juriidilised isikud samadel tingimustel ELi pädevate asutuste ja ELi füüsiliste või juriidiliste isikutega.

               Selleks et tagada sidus järelevalve ja finantsteenuseid käsitlevate eeskirjade ühetaoline kohaldamine kogu EMPs, teevad ESMA ja EFTA järelevalveamet koostööd, vahetavad teavet ja peavad teineteisega nõu enne iga nende järelevalveülesannete jaoks asjakohase meetme vastuvõtmist.

               Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiiviga on ette nähtud, et ESMA võib mitmel juhul kasutada oma ESMA määruse (määrus (EL) nr 1095/2010) artikli 19 kohast vahendamisõigust, et lahendada pädevate asutuste vahelisi erimeelsusi piiriüleste olukordade puhul. ESMA määruse inkorporeerimist käsitleva ühiskomitee otsuse eelnõu alusel antakse aga EMP EFTA riikide pädevatele asutustele või turuosalistele adresseeritud siduvate otsuste vastuvõtmise õigus EFTA järelevalveametile. Seepärast on alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi käsitleva ühiskomitee otsuse eelnõus selgitatud, et viiteid ESMA kõnealusele õigusele tuleb mõista viidetena EFTA järelevalveameti õigusele.

               Alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivi käsitleva EMP ühiskomitee otsuse eelnõuga inkorporeeritakse ka kolm delegeeritud määrust ja kaks rakendusmäärust, mis põhinevad alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivil, ja tehakse vajalikud kohandused.

               Lühikeseks müüki käsitleva määruse artiklis 28 on sätestatud, et ESMA võib kasutada oma ESMA määruse artikli 9 lõike 5 kohast sekkumisõigust, et ajutiselt keelata või piirata lühikeseks müüki või sarnaseid tehinguid või nõuda, et füüsilised või juriidilised isikud teavitaksid lühikestest netopositsioonidest või need avalikustaksid. Kooskõlas poliitilise kokkuleppega antakse EFTA järelevalveametile ESMA määruse artikli 9 lõike 5 kohane õigus võtta vastu konkreetsetele EMP EFTA riikide turuosalistele adresseeritud siduvaid otsuseid (vt ESMA määrust käsitleva ühiskomitee otsuse eelnõu). Sarnaselt ESMA määrusega ettenähtule võib EFTA järelevalveamet teha otsuseid üksnes ESMA koostatud eelnõude põhjal.

               EMPs järjepidevuse säilitamiseks laiendatakse lühikeseks müüki käsitleva määruse artikli 27 kohast ESMA koordineerimisfunktsiooni, hõlmates sellesse ka EMP EFTA riikide pädevad asutused. See hõlmab ESMA võimalust esitada arvamus meetmete kohta, mida EMP EFTA riikide pädevad asutused kavatsevad kehtestada või uuendada. EFTA järelevalveameti tegevusele artikli 28 alusel eelneb üldiselt selline artikli 27 kohane koordineerimistegevus, mida juhib ESMA. Sarnaselt alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate direktiivile antakse siduva vahendamise õigus, mis on antud ESMA-le lühikeseks müüki käsitleva määruse artikli 23 lõike 4 alusel, EFTA samba puhul EFTA järelevalveametile.

               Lisaks lühikeseks müüki käsitleva määruse inkorporeerimisele on ühiskomitee asjaomase otsuse eelnõuga ette nähtud ka nelja lühikeseks müüki käsitleval määrusel põhineva delegeeritud määruse ja ühe rakendusmääruse inkorporeerimine.

               Määrus (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (Euroopa turu infrastruktuuri määrus) ning määrused, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta (määrus (EL) nr 513/2011
                  32
                ja määrus (EL) nr 462/2013
                  33
               )

               Kõnealune pakett sisaldab ka mitut komisjoni õigusakti asjaomastes valdkondades (vt allpool).

               Nii Euroopa turu infrastruktuuri määruse kui ka reitinguagentuuride määruse alusel on antud ESMA-le õigus teha kauplemisteabehoidlate ja reitinguagentuuride üle järelevalvet, sealhulgas õigus teha selliste üksuste suhtes otseselt kohaldatavaid otsuseid. Nende määruste EMP lepingusse inkorporeerimiseks ja kooskõlas eespool nimetatud poliitilise kokkuleppega tehakse ettepanek kohaldada Euroopa järelevalveasutuste määruste inkorporeerimise suhtes kohaldatavaid põhimõtteid eelkõige ka otsese järelevalve suhtes, mida ESMA teeb reitinguagentuuride ja kauplemisteabehoidlate üle. EMP EFTA riikide reitinguagentuuride ja kauplemisteabehoidlate puhul võtab EFTA järelevalveamet otsuseid vastu ESMA koostatud eelnõude põhjal. Kooskõlas poliitilise kokkuleppega järgitakse EMP ühiskomitee otsuste eelnõudes sisalduvate kohanduste puhul üldist struktuuri, mille kohta on tehtud ettepanek ka Euroopa järelevalveasutuste määruste puhul.

               Seoses reitinguagentuuride määrusega kavandatakse kaht EMP ühiskomitee otsust: neist esimene käsitleb kaht seadusandlikku teksti, mis tuleb inkorporeerida (määrus (EL) nr 513/2011 ja määrus (EL) nr 462/2013), ning teine mitut delegeeritud ja rakendusmäärust. Euroopa turu infrastruktuuri määruse puhul inkorporeeritakse käesolevas etapis ainult seadusandlik tekst (määrus (EL) nr 648/2012) ja teise astme õigusaktid järgnevad hilisemas etapis. Kuna EMP EFTA riikides ei ole praegu kauplemisteabehoidlaid asutatud, ei too see praktikas kaasa mingeid probleeme.

               Ühiskomitee otsustega loodav raamistik nõuab tihedat koostööd ESMA ja EFTA järelevalveameti vahel, et tagada sidus järelevalve ja finantsteenuseid käsitlevate eeskirjade ühetaoline kohaldamine kogu EMPs. EMP ühiskomitee otsuste eelnõude kohaselt teevad ESMA ja EFTA järelevalveamet koostööd, vahetavad teavet ja peavad teineteisega nõu enne iga nende järelevalveülesannete jaoks asjakohase meetme vastuvõtmist. Nad tagavad, et teineteisele edastatakse aegsalt kogu vajalik teave. Mõlemad asutused peavad edastama kõik taotlused, andmed, kaebused või teabenõuded, mis jäävad teise asutuse pädevusse. Sarnaselt Euroopa järelevalveasutuste määrustega on ette nähtud menetlus erimeelsuste lahendamiseks.

               Siduvad meetmed, mida ESMA peab ELi reitinguagentuuride ja kauplemisteabehoidlate puhul võtma, võtab EMP EFTA riikides asutatud reitinguagentuuride ja kauplemisteabehoidlate puhul EFTA järelevalveamet. Sellised meetmed on näiteks registreerimise või registreerimisest keeldumise otsus, otsus registreerimine kehtetuks tunnistada, teabenõuded, otsus algatada isiku suhtes uurimine, otsus võtta järelevalvemeede, otsus määrata trahv või perioodiline karistusmakse ning reitinguagentuuride puhul otsus pikendada ajavahemikku, mille jooksul võib krediidireitinguid regulatiivsetel eesmärkidel veel kasutada. Kuigi õiguslikust seisukohast on EFTA järelevalveamet järelevalve tegija ning võtab siduvad meetmed, teeb kogu praktilise töö seoses EMP EFTA riikides asutatud reitinguagentuuride ja kauplemisteabehoidlate registreerimise ning igapäevase järelevalvega ESMA. EFTA järelevalveamet saab meetmed vastu võtta üksnes ESMA koostatud eelnõude põhjal. ESMA võib koostada sellise eelnõu omal algatusel või EFTA järelevalveameti taotluse põhjal. EFTA järelevalveameti otsus võetakse kõnealuse eelnõu põhjal vastu põhjendamatu viivituseta. Seoses kogutavate tasudega võtab EFTA järelevalveamet kui EMP EFTA riikide reitinguagentuuride ja kauplemisteabehoidlate üle järelevalve teostaja kõnealustelt üksustelt järelevalve- ja registreerimistasusid. Kuna kogu reitinguagentuuride registreerimisprotsessi ja igapäevase järelevalvega seotud praktilise töö teeb aga ESMA, edastab EFTA järelevalveamet kogutud summad põhjendamatu viivituseta ESMA-le. Summad arvutatakse samadel alustel kui vastavad tasud, mida võetakse ELis asutatud reitinguagentuuridelt.

               Reitinguagentuuride määrust käsitleva teise ühiskomitee otsuse eelnõuga inkorporeeritakse kuus komisjoni delegeeritud õigusakti ja viis komisjoni rakendusakti.

               4.Menetlus

               Kuna lisatud ühiskomitee otsuste eelnõud sisaldavad EMP EFTA riikidele laiendatavate õigusaktide muudatusi, mis on rohkem kui tehnilised kohandused, kohaldatakse käesoleval juhul nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94
                  34
                artikli 1 lõike 3 punkti a. Sellest tulenevalt määrab nõukogu komisjoni ettepanekul kindlaks seisukoha, mis liidu nimel EMP ühiskomitees võetakse. Sel eesmärgil esitab komisjon käesoleva ettepaneku. Komisjon loodab, et ta saab ELi seisukoha EMP ühiskomitees võimalikult kiiresti esitada.

               5. Muu teave

               Kuna Norra ja Islandi riigiõiguse kohaselt kaasneb käesoleva esimese paketiga suveräänsete õiguste üleandmine EFTA järelevalveametile, peavad Norra parlament (¾ häälteenamusega) ja Islandi parlament selle heaks kiitma.

               Liechtenstein on teatanud, et ta on asjakohased ELi õigusaktid oma riigi õiguses juba rakendanud ning on valmis neid kohaldama.

               2016/0161 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu IX lisa („Finantsteenused“) muutmisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1 ja artiklit 114 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta
                  35
               , eriti selle artikli 1 lõike 3 punkti a,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Majanduspiirkonna leping
                  36
                (edaspidi „EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.

               (2)Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 ja eriti artikliga 102 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu IX lisa, mis sisaldab finantsteenuseid käsitlevaid sätteid.

               (3)Järgmised õigusaktid käsitlevad finantsteenuseid ja tuleb inkorporeerida EMP lepingusse:

                     37
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1092/2010,

                     38
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1093/2010,

                     39
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1094/2010,

                     40
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1095/2010,

                     41
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1022/2013,

                     42
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/61/EL,

                     43
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 231/2013,

                     44
                  - komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 447/2013,

                     45
                  - komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 448/2013,

                     46
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 694/2014,

                     47
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/514,

                     48
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 236/2012,

                     49
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 826/2012,

                     50
                  - komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 827/2012,

                     51
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 918/2012,

                     52
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 919/2012,

                     53
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/97,

                     54
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 648/2012,

                     55
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 513/2011,

                     56
                  - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 462/2013,

                     57
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 272/2012,

                     58
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 446/2012,

                     59
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 447/2012,

                     60
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 448/2012,

                     61
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 449/2012,

                     62
                  - komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 946/2012,

                     63
                  - komisjoni rakendusotsus 2014/245/EL,

                     64
                  - komisjoni rakendusotsus 2014/246/EL,

                     65
                  - komisjoni rakendusotsus 2014/247/EL,

                     66
                  - komisjoni rakendusotsus 2014/248/EL,

                     67
                  - ja komisjoni rakendusotsus 2014/249/EL.

               (4)Seetõttu tuleks EMP lepingu IX lisa vastavalt muuta.

               (5)Liidu seisukoht EMP ühiskomitees peaks seepärast tuginema lisatud otsuste eelnõudele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht EMP lepingu IX lisa („Finantsteenused“) muutmise ettepaneku suhtes põhineb käesolevale otsusele lisatud EMP ühiskomitee otsuste eelnõudel.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 331, 15.12.2010, lk 12.

                     (3)
                  ELT L 287, 29.10.2013, lk 5.

                     (4)
                  ELT L 331, 15.12.2010, lk 48.

                     (5)
                  ELT L 331, 15.12.2010, lk 84.

                     (6)
                  ELT L 174, 1.7.2011, lk 1.

                     (7)
                  Komisjoni 19. detsembri 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 231/2013, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL seoses erandite, üldiste tegutsemistingimuste, depositooriumide, finantsvõimenduse, läbipaistvuse ja järelevalvega, ELT L 83, 22.3.2013, lk 1.

                     (8)
                  Komisjoni 17. detsembri 2013. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 694/2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega määratakse kindlaks alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate liigid, ELT L 183, 24.6.2014, lk 18.

                     (9)
                  Komisjoni 18. detsembri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/514 teabe kohta, mille pädevad asutused peavad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 esitama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele, ELT L 82, 27.3.2015, lk 5.

                     (10)
                  Komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 447/2013, millega kehtestatakse menetlus alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate jaoks, kes otsustavad kasutada Euroopa Parlamendi direktiivi 2011/61/EL kohast osalemisvõimalust, ELT L 132, 16.5.2013, lk 1.

                     (11)
                  Komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 448/2013, millega kehtestatakse kolmanda riigi AIFi valitseja viidatava liikmesriigi kindlaksmääramise menetlus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2011/61/EL, ELT L 132, 16.5.2013, lk 3.

                     (12)
                  ELT L 86, 24.3.2012, lk 1.

                     (13)
                  Komisjoni 29. juuni 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 826/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 236/2012 seoses lühikeste netopositsioonidega seotud teavitamis- ja avalikustamisnõudeid käsitlevate regulatiivsete tehniliste standarditega, üksikasjaliku teabega, mis esitatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele seoses lühikeste netopositsioonidega, ja käibe arvutamise meetodiga selliste aktsiate kindlaksmääramiseks, mille suhtes kohaldatakse erandit, ELT L 251, 18.9.2012, lk 1.

                     (14)
                  Komisjoni 29. juuni 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 827/2012, milles sätestatakse rakenduslikud tehnilised standardid, millega määratakse kindlaks aktsiate netopositsiooni avalikustamise viis, sellise teabe vorming, mis esitatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele seoses lühikeste netopositsioonidega, selliste lepingute, kokkulepete ja meetmete liigid, millega nõuetekohaselt tagatakse aktsiate või riigi võlakohustuste kättesaadavus arveldamiseks, ning aktsiate peamise kauplemiskoha kindlaksmääramise kuupäevad ja ajavahemik vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta, , ELT L 251, 18.9.2012, lk 11.

                     (15)
                  Komisjoni 5. juuli 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 918/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta seoses mõistetega, lühikeste netopositsioonide arvutamisega, riigi krediidiriski vahetustehingus olevate kaetud positsioonidega, teatamiskünnistega, likviidsuskünnistega piirangute peatamiseks, finantsinstrumentide väärtuse märkimisväärse langusega ja ebasoodsate sündmustega, ELT L 274, 9.10.2012, lk 1.

                     (16)
                  Komisjoni 5. juuli 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 919/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad likviidsete aktsiate ja muude finantsinstrumentide väärtuse languse arvutamise meetodit, ELT L 274, 9.10.2012, lk 16.

                     (17)
                  Komisjoni 17. oktoobri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/97, millega parandatakse delegeeritud määrust (EL) nr 918/2012 seoses riigi võlakohustuses omatavast märkimisväärsest lühikesest netopositsioonist teatamisega, ELT L 16, 23.1.2015, lk 22.

                     (18)
                  ELT L 201, 27.7.2012, lk 1.

                     (19)
                  ELT L 145, 31.5.2011, lk 30.

                     (20)
                  ELT L 146, 31.5.2013, lk 1.

                     (21)
                  Komisjoni 7. veebruari 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 272/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 seoses Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt reitinguagentuuridelt võetavate tasudega, ELT L 90, 28.3.2012, lk 6.

                     (22)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 446/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad reitinguandmete kohta reitinguagentuuride poolt perioodiliselt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele esitada tulevate aruannete sisu ja vormi, ELT L 140, 30.5.2012, lk 2.

                     (23)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 447/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta, sätestades regulatiivsed tehnilised standardid krediidireitingute andmise meetodite nõuetele vastavuse hindamiseks, ELT L 140, 30.5.2012, lk 14.

                     (24)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 448/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad selle teabe esitust, mille reitinguagentuurid teevad kättesaadavaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve loodud keskses teabehoidlas, ELT L 140, 30.5.2012, lk 17.

                     (25)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 449/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad reitinguagentuuride registreerimiseks ja sertifitseerimiseks nõutavat teavet, ELT L 140, 30.5.2012, lk 32.

                     (26)
                  Komisjoni 12. juuli 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 946/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt reitinguagentuuridele trahvide määramise menetluseeskirjadega, sealhulgas kaitseõigust käsitlevate normide ja ajaliste sätetega, ELT L 282, 16.10.2012, lk 23.

                     (27)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/245/EL, millega tunnistatakse Brasiilia õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega, ELT L 132, 3.5.2014, lk 65.

                     (28)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/246/EL, millega tunnistatakse Argentina õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega, ELT L 132, 3.5.2014, lk 68.

                     (29)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/247/EL, millega tunnistatakse Mehhiko õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega, ELT L 132, 3.5.2014, lk 71.

                     (30)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/248/EL, millega tunnistatakse Singapuri õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega, ELT L 132, 3.5.2014, lk 73.

                     (31)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/249/EL, millega tunnistatakse Hongkongi õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega, ELT L 132, 3.5.2014, lk 76.

                     (32)

                        ELT L 145, 31.5.2013, lk 30.

                     (33)
                  ELT L 146, 31.5.2013, lk 1.

                     (34)
                  Nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrus (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta, EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (35)
                  EÜT L 305, 30.11.1994, lk 6.

                     (36)
                  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

                     (37)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta (ELT L 331, 15.12.2010, lk 1).

                     (38)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/78/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 12).

                     (39)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/79/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 48).

                     (40)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 84).

                     (41)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 1022/2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), seoses Euroopa Kekspangale eriülesannete andmisega vastavalt nõukogu määrusele (EL) nr 1024/2013 (ELT L 287, 29.10.2013, lk 5).

                     (42)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2011. aasta direktiiv 2011/61/EL alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta, millega muudetakse direktiive 2003/41/EÜ ja 2009/65/EÜ ning määruseid (EÜ) nr 1060/2009 ja (EL) nr 1095/2010 (ELT L 174, 1.7.2011, lk 1).

                     (43)
                  Komisjoni 19. detsembri 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 231/2013, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL seoses erandite, üldiste tegutsemistingimuste, depositooriumide, finantsvõimenduse, läbipaistvuse ja järelevalvega (ELT L 83, 22.3.2013, lk 1).

                     (44)
                  Komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 447/2013, millega kehtestatakse menetlus alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate jaoks, kes otsustavad kasutada Euroopa Parlamendi direktiivi 2011/61/EL kohast osalemisvõimalust (ELT L 132, 16.5.2013, lk 1).

                     (45)
                  Komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 448/2013, millega kehtestatakse kolmanda riigi AIFi valitseja viidatava liikmesriigi kindlaksmääramise menetlus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2011/61/EL (ELT L 132, 16.5.2013, lk 3).

                     (46)
                  Komisjoni 17. detsembri 2013. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 694/2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega määratakse kindlaks alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate liigid (ELT L 183, 24.6.2014, lk 18).

                     (47)
                  Komisjoni 18. detsembri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/514 teabe kohta, mille pädevad asutused peavad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 esitama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ELT L 82, 27.3.2015, lk 5).

                     (48)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta (ELT L 86, 24.3.2012, lk 1).

                     (49)
                  Komisjoni 29. juuni 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 826/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 236/2012 seoses lühikeste netopositsioonidega seotud teavitamis- ja avalikustamisnõudeid käsitlevate regulatiivsete tehniliste standarditega, üksikasjaliku teabega, mis esitatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele seoses lühikeste netopositsioonidega, ja käibe arvutamise meetodiga selliste aktsiate kindlaksmääramiseks, mille suhtes kohaldatakse erandit (ELT L 251, 18.9.2012, lk 1).

                     (50)
                  Komisjoni 29. juuni 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 827/2012, milles sätestatakse rakenduslikud tehnilised standardid, millega määratakse kindlaks aktsiate netopositsiooni avalikustamise viis, sellise teabe vorming, mis esitatakse Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele seoses lühikeste netopositsioonidega, selliste lepingute, kokkulepete ja meetmete liigid, millega nõuetekohaselt tagatakse aktsiate või riigi võlakohustuste kättesaadavus arveldamiseks, ning aktsiate peamise kauplemiskoha kindlaksmääramise kuupäevad ja ajavahemik vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta (ELT L 251, 18.9.2012, lk 11).

                     (51)
                  Komisjoni 5. juuli 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 918/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta seoses mõistetega, lühikeste netopositsioonide arvutamisega, riigi krediidiriski vahetustehingus olevate kaetud positsioonidega, teatamiskünnistega, likviidsuskünnistega piirangute peatamiseks, finantsinstrumentide väärtuse märkimisväärse langusega ja ebasoodsate sündmustega (ELT L 274, 9.10.2012, lk 1).

                     (52)
                  Komisjoni 5. juuli 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 919/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 236/2012 lühikeseks müügi ja krediidiriski vahetustehingute teatavate aspektide kohta seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad likviidsete aktsiate ja muude finantsinstrumentide väärtuse languse arvutamise meetodit (ELT L 274, 9.10.2012, lk 16).

                     (53)
                  Komisjoni 17. oktoobri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/97, millega parandatakse delegeeritud määrust (EL) nr 918/2012 seoses riigi võlakohustuses omatavast märkimisväärsest lühikesest netopositsioonist teatamisega (ELT L 16, 23.1.2015, lk 22).

                     (54)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1).

                     (55)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2011. aasta määrus (EL) nr 513/2011, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta (ELT L 145, 31.5.2011, lk 30).

                     (56)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 462/2013, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta (ELT L 146, 31.5.2013, lk 1).

                     (57)
                  Komisjoni 7. veebruari 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 272/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 seoses Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt reitinguagentuuridelt võetavate tasudega (ELT L 90, 28.3.2012, lk 6).

                     (58)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 446/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad reitinguandmete kohta reitinguagentuuride poolt perioodiliselt Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele esitada tulevate aruannete sisu ja vormi (ELT L 140, 30.5.2012, lk 2).

                     (59)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 447/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta, sätestades regulatiivsed tehnilised standardid krediidireitingute andmise meetodite nõuetele vastavuse hindamiseks (ELT L 140, 30.5.2012, lk 14).

                     (60)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 448/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad selle teabe esitust, mille reitinguagentuurid teevad kättesaadavaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve loodud keskses teabehoidlas (ELT L 140, 30.5.2012, lk 17).

                     (61)
                  Komisjoni 21. märtsi 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 449/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 regulatiivsete tehniliste standarditega, mis käsitlevad reitinguagentuuride registreerimiseks ja sertifitseerimiseks nõutavat teavet, (ELT L 140, 30.5.2012, lk 32).

                     (62)
                  Komisjoni 12. juuli 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 946/2012, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1060/2009 Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt reitinguagentuuridele trahvide määramise menetluseeskirjadega, sealhulgas kaitseõigust käsitlevate normide ja ajaliste sätetega (ELT L 282, 16.10.2012, lk 23).

                     (63)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/245/EL, millega tunnistatakse Brasiilia õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega (ELT L 132, 3.5.2014, lk 65).

                     (64)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/246/EL, millega tunnistatakse Argentina õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega (ELT L 132, 3.5.2014, lk 68).

                     (65)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/247/EL, millega tunnistatakse Mehhiko õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega (ELT L 132, 3.5.2014, lk 71).

                     (66)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/248/EL, millega tunnistatakse Singapuri õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega (ELT L 132, 3.5.2014, lk 73).

                     (67)
                  Komisjoni 28. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/249/EL, millega tunnistatakse Hongkongi õigus- ja järelevalveraamistik samaväärseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (reitinguagentuuride kohta) nõuetega (ELT L 132, 3.5.2014, lk 76).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,31.5.2016
            COM(2016) 319 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:Ettepanek: nõukogu otsus,millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses EMP lepingu IX lisa („Finantsteenused“) muutmisega

               1. LISA

                  EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
                  nr

                  [kuupäev],

                  millega muudetakse EMP lepingu IX lisa („Finantsteenused“)

               EMP ÜHISKOMITEE,

               võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping“), eriti selle artiklit 98,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta
                  1
                tuleb inkorporeerida EMP lepingusse.

               (2)Seetõttu tuleks EMP lepingu IX lisa vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               EMP lepingu IX lisa punkti 31ed (komisjoni otsus 2010/C 326/07) järele lisatakse järgmine punkt.

               „31f.32010 R 1092: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta (ELT L 331, 15.12.2010, lk 1).

               Käesolevas lepingus loetakse nimetatud määruse sätteid järgmises kohanduses.

               a)EFTA riikide asjaomased ametiasutused osalevad Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töös.

               b)Sõltumata käesoleva lepingu protokolli nr 1 sätetest ja kui käesolevas lepingus ei ole ette nähtud teisiti, hõlmavad mõisted „liikmesriik/liikmesriigid“, „pädevad asutused“ ja „järelevalveasutused“ lisaks oma tähendusele kõnealuses määruses ka vastavalt EFTA riike ning nende pädevaid asutusi ja järelevalveasutusi. See ei kehti artikli 5 lõike 2, artikli 9 lõike 5 ega artikli 11 lõike 1 punkti c suhtes.

               c)Artikli 6 lõikesse 2 lisatakse järgmine tekst:

               „c)EFTA riikide keskpankade juhid või Liechtensteini puhul rahandusministeeriumi kõrgetasemeline esindaja;

               d)EFTA järelevalveameti kolleegiumi liige, kui see on EFTA järelevalveameti ülesannete seisukohalt oluline.

               Punktides c ja d osutatud haldusnõukogu hääleõiguseta liikmed ei osale haldusnõukogu töös, kui arutluse alla võib tulla üksikute ELi finantseerimisasutuste või ELi liikmesriikide olukord.“

               d)Artikli 13 lõikesse 1 lisatakse järgmine punkt:

               „i)iga EFTA riigi keskpanga või Liechtensteini puhul rahandusministeeriumi esindaja. Kõnealused esindajad ei osale tehnilise nõuandekomitee töös, kui arutluse alla võib tulla üksikute ELi finantseerimisasutuste või ELi liikmesriikide olukord.“

               e)Artikli 15 lõikesse 2 lisatakse järgmine lõik:

               „EFTA järelevalveamet ning EFTA riikide keskpangad, järelevalveasutused ja statistikaasutused teevad tihedat koostööd Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga ja esitavad talle kogu teabe, mida tal on vaja oma ülesannete täitmiseks vastavalt EMP lepingule.“

               f)Artikli 16 lõikes 3 lisatakse sõna „komisjonile“ järele sõnad „ning juhul, kui adressaatide hulgas on EFTA riik või üks või mitu selle järelevalveasutust, EFTA riikide alalisele komiteele“ ja sõnade „Euroopa järelevalveasutustele“ järele sõnad „ja EFTA järelevalveametile“.

               g)Artikli 17 lõigetes 1 ja 2 ning artikli 18 lõikes 1 lisatakse sõnade „nõukogule“ ja „nõukogu“ järele sõnad „ning juhul, kui adressaatide hulgas on EFTA riik või üks või mitu selle järelevalveasutust, EFTA riikide alaline komitee“ (vastavas käändes).

               h)Artikli 17 lõiget 3 ei kohaldata ühele või enamale EFTA riigile adresseeritud soovitusi käsitlevate otsuste suhtes.

               i)Artikli 18 lõikes 4 lisatakse sõnade „Euroopa järelevalveasutused“ järele sõnad „, EFTA järelevalveamet ja EFTA riikide alaline komitee“.“

               Artikkel 2

               Määruse (EL) nr 1092/2010 islandi- ja norrakeelsed tekstid, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub kas ... või päeval, mis järgneb viimasele EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohasele teavitamisele, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem
                  2*.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

               Brüssel,

                     EMP ühiskomitee nimel

                     eesistuja

                     EMP ühiskomitee
                     sekretärid

               Lepinguosaliste ühisavaldus

               otsuse nr […] kohta, millega inkorporeeritakse EMP lepingusse määrus (EL) nr 1092/2010

               Lepinguosalised märgivad, et määruse (EL) nr 1092/2010 kohaselt tohivad riigid, mis ei ole ELi liikmesriigid, osaleda Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogus ainult teataval määral. Määruse (EL) nr 1092/2010 võimalike tulevaste läbivaatamiste käigus hindab EL, kas EMP EFTA riikidele oleks võimalik anda osalemisõigus, mis vastab EMP EFTA riikide osalemisele kolmes Euroopa Järelevalveasutuses vastavalt EMP ühiskomitee otsustele nr …/…, …/… ja …/….

                     (1)
                  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

                     (2)
                  *Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.1.2016
            COM(2016) 22 final
            2016/0015(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega määratakse kindlaks WTO peanõukogus Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht Jordaania taotluse kohta teha WTO eeskirjadest erand seoses eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodiga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) peanõukogus Euroopa Liidu poolt võetav seisukoht Jordaania taotluse kohta teha Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirjadest erand subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu (edaspidi „subsiidiumide leping”) artikli 27 lõike 2 punkti b kohase üleminekuperioodi pikendamiseks 31. detsembrini 2018, et kaotada Jordaania eksporditoetuste kava. 2007. aasta juulis peanõukogu juba pikendas selle meetme järkjärgulise kaotamise perioodi kehtivust 31. detsembrini 2015. Jordaania esitas erandi taotluse vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3.

               Taotletav erand oleks toetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodi kolmas pikendamine. Esimest korda pikendati seda 2001. aastal kuni 2007. aasta lõpuni. Teist korda pikendati seda 2007. aasta juulis, kui pikendati muu hulgas Jordaania eksporditoetuste kava kaotamise perioodi 31. detsembrini 2015. Ehkki selles otsuses kinnitati, et rohkem ei saa pikendamist taotleda, ei olnud piirkonnas praegu valitsevat olukorda tol ajal võimalik ette näha.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               Euroopa Liidu (ELi) toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud, et kui rahvusvahelise lepingu alusel loodud organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega otsus, võtab nõukogu komisjoni või liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega määratakse kindlaks asjaomases organis liidu nimel võetavad seisukohad. Erand, millega lubatakse Jordaanial pikendada Jordaania eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodi 31. detsembrini 2018, kuulub selle sätte alla, sest otsuse teeb organ, mis on moodustatud rahvusvahelise lepingu alusel (WTO peanõukogu või ministrite konverents), ja see mõjutab Euroopa Liidu õigusi ja kohustusi.

               3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMINE JA MÕJUHINNANGUD

               Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

               Ei kohaldata.

               5.MUUD KÜSIMUSED

               Komisjoni volitatakse võtma Euroopa Liidu nimel seisukoht toetada Jordaania taotlust lubada talle erandina WTO eeskirjadest pikendada Jordaania eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodi 31. detsembrini 2018, niivõrd kui see on vajalik, et Jordaania saaks võimaldada 1. jaanuarist 2016 kuni 31. detsembrini 2018 teatavate eksporditulude osalist või täielikku vabastust tulumaksust. Kõnealune pikendamine annab Jordaaniale vajalikku aega, et koostada ja rakendada ellu täiesti uus, WTO nõuetele vastav toetuste kava väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele.

               Kuni 31. detsembrini 2018 jätkab Jordaania soodustuste pakkumist kehtiva kava raames praegustele VKEdest abisaajatele, püüdes samal ajal tulla toime majanduslike, finants- ja poliitiliste raskuste ja probleemidega, mis tulenevad praegusest ebastabiilsusest piirkonnas, pagulaste sissevoolust ning ülemaailmse finantskriisi ning sellega kaasneva euroala kriisi jätkuvast mõjust. Jordaania on ka seisukohal, et pikendamisega toetataks tema majandust piirkonnas valitseva märkimisväärse ebastabiilsuse tingimustes, mis on mõjutanud negatiivselt riigi juurdepääsu traditsioonilistele turgudele naaberriikides ning rahvusvahelistele turgudele viivaid transiitteid. Jordaania märgib oma taotluses ka, et valitsuse võetud reformimeetmed ja taristuprojektid, k.a alternatiivsete gaasiallikate arendamine, hakkavad eelduste kohaselt avaldama Jordaania erasektori konkurentsivõimele positiivset mõju alles alates 2018. aastast.

               Jordaania väitel ei peaks toetuste kava järkjärguliseks kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodi pikendamine 31. detsembrini 2018 mõjutama teiste liikmete huve, kelle suhtes pikendamist ei kohaldata. Jordaania on osutanud ka, et tal ei ole kavas esitada tulevikus rohkem pikendamistaotlusi.

               EL möönab majandusprobleeme, mis on tingitud Jordaania jätkuvast erakordsest ja unikaalsest poliitilisest keskkonnast, sh pagulaste märkimisväärsest sissevoolust naaberriikidest ja sellega seotud finantskoormusest, kaubanduse katkemisest selliste piirkondlike partneritega nagu Iraak ja Süüria ning täiendavatest kuludest, mis tulenevad Egiptusest lähtuva traditsioonilise energiatarnimise katkemisest ja Süüriast Türgisse kulgevate maanteetransiiditeede läbimatusest.

               Eksporditoetuste kava jätkumine ei avalda ELile tõenäoliselt märkimisväärset majanduslikku mõju. Jordaania osa maailmakaubanduses on väga väike (2013. aastal 0,04 %). ELi ja Jordaania kahepoolne kaubandusbilanss on ülekaalukalt ELi kasuks – ELi eksportkaupade osatähtsus kokku 4,0 miljardi euro suuruses kahepoolses kaubavahetuses oli 2014. aastal 92 %. Samal ajal ei konkureeri Jordaania kaubad märkimisväärselt ELi ekspordiga kolmandate riikide turgudele.

               Neid kaalutlusi arvestades võib EL ühineda WTO peanõukogus eranditaotluse pooldajate kujuneva konsensusega.

               2016/0015 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega määratakse kindlaks WTO peanõukogus Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht Jordaania taotluse kohta teha WTO eeskirjadest erand seoses eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodiga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (Marrakechi leping; edaspidi „WTO leping”) IX artikli lõigetes 3 ja 4 on sätestatud kord erandite tegemiseks WTO lepingu lisades 1A, 1B ja 1C sisalduvatest mitmepoolsetest kaubanduslepingutest ja nende lisadest.

               (2)27. juulil 2007 lubati Jordaanial kooskõlas subsiidiumide lepingu artikli 27 lõikes 4 sätestatud pikendamise jätkamise menetlusega pikendada subsiidiumide lepingu artikli 27 lõike 2 punktis b teatavate arenguriikide jaoks sätestatud üleminekuperioodi, et Jordaania saaks kaotada eksporditoetuste kava, millega võimaldatakse vabastada osaliselt või täielikult tulumaksust teatavalt ekspordilt saadav tulu; pikendus kehtis 31. detsembrini 2013 ning järkjärgulise kaotamise periood lõppes 31. detsembril 2015.

               (3)Jordaania esitas vastavalt WTO lepingu IX artikli lõikele 3 taotluse teha talle kuni 31. detsembrini 2018 erand tema järkjärgulise kaotamise kohustusest, mis on sätestatud subsiidiumide lepingu artikli 27 lõikes 4.

               (4)Nimetatud erandi võimaldamine ei mõjutaks negatiivselt Euroopa Liidu majandus- või kaubandushuve, aidates samal ajal Jordaaniat tema püüdlustes lahendada oma majandusprobleeme, mis tulenevad piirkonnas valitsevast raskest ja ebastabiilsest poliitilisest olukorrast.

               (5)Seepärast on asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mis võetakse liidu nimel WTO peanõukogus Jordaania eranditaotluse toetamiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogus on, et toetatakse Jordaania esitatud taotlust teha talle erand seoses eksporditoetuste kava kaotamiseks mõeldud üleminekuperioodi pikendamisega kuni 31. detsembrini 2018 kooskõlas eranditaotluses sätestatud tingimustega.

               Kõnealuse seisukoha esitab komisjon.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.1.2016
            COM(2016) 28 final
            2016/0012(NLE)
            Ettepanek:
            NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega

               SELETUSKIRI

               19. ja 20. juunil 2014 Nairobis toimunud AKV
                  1
               -ELi ministrite nõukogu 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata tööd ettevõtluse arenduskeskuse (edaspidi „EAK”) tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks. EAK on AKV-ELi partnerluslepingu
                  2
                III lisa kohaselt loodud ühine tehniline organ. Nimetatud ühisdeklaratsioonis delegeeris ministrite nõukogu AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused võtta vastu vajalikud otsused, „sealhulgas vajalike muudatuste tegemise kohta Cotonou lepingu III lisas”.

               Alates 2014. aasta juunist on astutud järkjärgulisi samme EAK likvideerimiseks, kusjuures viimaseks eeltingimuseks EAK tegevuse nõuetekohasel lõpetamisel on AKV-ELi partnerluslepingu III lisa muudatuse vastuvõtmine.

               Käesoleva komisjoni ettepaneku eesmärk on teha vajalikud muudatused AKV-ELi partnerluslepingu III lisas ning luua õigusraamistik EAK olemasoluks üksnes selle likvideerimise otstarbel ja näha ette sätted seoses:

               i) EAK juriidilise isiku staatusega;

               ii) üksuse tegevuse järkjärgulise lõpetamise kestuse kindlaksmääramisega;

               iii) rahastamiskorraga;

               iv) EAK juhtimisstruktuuri muutmisega üksnes EAK likvideerimise otstarbel.

               Samal ajal on komisjon otsustanud võtta tagasi oma ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus „seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega” (COM (2014) 364 final
                  3
               ), mis oli läbirääkimiste aluseks AKV-ELi ministrite nõukogu 39. istungi ettevalmistamisel. Selles soovitas komisjon lihtsalt jätta III lisast välja kõik viited EAK-le. Komisjoni nimetatud ettepanek, mis võeti vastu 10. juunil 2014, on kaotanud oma asjakohasuse ja see tuleb läbi vaadata eesmärgiga näha ette uus õigusraamistik EAK olemasoluks üksnes selle likvideerimise otstarbel. Komisjoni ettepanek COM(2014)364 võetakse paralleelselt tagasi, järgides nõutavat menetlust.

               Komisjon teeb Euroopa Liidu Nõukogule ettepaneku võtta vastu lisatud otsus.

               2016/0012 (NLE)

               Ettepanek:

               NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 209 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingut (edaspidi „AKV-EÜ partnerlusleping”)
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

               ning arvestades järgmist:

               (1)AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 100 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib lepingu Ia, Ib, II, III, IV ja VI lisa läbi vaadata, täpsustada ja/või muuta AKV-ELi arengu rahastamise koostöökomitee soovituse põhjal.

               (2)AKV-ELi partnerluslepingu artikli 15 lõikes 4 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib delegeerida volitused AKV-ELi suursaadikute komiteele.

               (3)19. ja 20. juunil 2014 Nairobis toimunud AKV-ELi ministrite nõukogu 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata tööd ettevõtluse arenduskeskuse (edaspidi „EAK”) tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks „ja muuta Cotonou lepingu III lisa”. Selleks otsustas AKV-ELi ministrite nõukogu delegeerida AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused tegeleda selle küsimusega, et võtta vastu vajalikud otsused, „sealhulgas vajalike muudatuste tegemise kohta Cotonou lepingu III lisas”.

               (4)III lisa muutmine on seotud uue õigusraamistiku kindlaksmääramisega EAK olemasoluks üksnes selle likvideerimise otstarbel.

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Seisukoht, mille liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamise kohta, põhineb käesolevale otsusele lisatud AKV-ELi suursaadikute komitee otsuse eelnõul.

               2. Väiksemaid muudatusi otsuse eelnõus võivad liidu esindajad AKV-ELi suursaadikute komitees teha ilma komitee täiendava otsuseta.

               Artikkel 2

               AKV-ELi suursaadikute komitee otsus avaldatakse pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid.

                     (2)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Leping on allkirjastatud 23. juunil 2000 Cotonous, seda on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2000 Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (3)

                        Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi ministrite nõukogus seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega, COM(2014)364 final.

                        http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=COM:2014:0364:FIN

                     (4)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Leping on allkirjastatud 23. juunil 2000 Cotonous, seda on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2000 Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.1.2016
            COM(2016) 28 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ettepanek:NÕUKOGU OTSUS
            seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega

               LISA

               järgmise dokumendi juurde:

               Ettepanek:

                  NÕUKOGU OTSUS

               seisukoha kohta, mille Euroopa Liit võtab AKV-ELi suursaadikute komitees seoses AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamisega

               AKV-ELi SUURSAADIKUTE KOMITEE

               OTSUS nr ... /2015,

               ../../2015,

               AKV-ELi partnerluslepingu III lisa läbivaatamise kohta

               AKV-ELi SUURSAADIKUTE KOMITEE,

               võttes arvesse ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelist partnerluslepingut
                  1
                (edaspidi „AKV-ELi partnerlusleping”), eriti selle artiklit 100,

               ning arvestades järgmist:

               (1)AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 100 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib lepingu Ia, Ib, II, III, IV ja VI lisa läbi vaadata, täpsustada ja/või muuta AKV-ELi arengu rahastamise koostöökomitee soovituse põhjal.

               (2)AKV-ELi partnerluslepingu artikli 15 lõikes 4 on sätestatud, et AKV-ELi ministrite nõukogu võib delegeerida volitused AKV-ELi suursaadikute komiteele.

               (3)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa artiklis 2 käsitletakse ettevõtluse arenduskeskust (edaspidi „EAK”). Selle artikli 2 lõike 6 punktis a määratakse AKV-ELi suursaadikute komitee EAK järelevalvet teostavaks asutuseks, kelle ülesanne on muu hulgas koostada ettevõtluse arenduskeskuse põhikiri ja töökord, mis võeti vastu AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 8/2005
                  2
                (edaspidi „EAK põhikiri”). Selle artikli 2 lõike 7 punktis a tehakse EAK haldusnõukogule kohustuseks koostada ettevõtluse arenduskeskuse finantsmäärus, mis võeti vastu AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 5/2004
                  3
                (edaspidi „EAK finantsmäärus”), ja ettevõtluse arenduskeskuse personalieeskiri, mis võeti vastu AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega nr 9/2005
                  4
                (edaspidi „EAK personalieeskiri”).

               (4)EAK põhikirja artiklis 1 on määratud kindlaks EAK juriidilise isiku staatus.

               (5)EAK põhikirja artiklites 9 ja 10 on määratud kindlaks EAK haldusnõukogu volitused ja koosseis.

               (6)19. ja 20. juunil 2014 Nairobis toimunud AKV-ELi ministrite nõukogu 39. istungil vastu võetud ühisdeklaratsioonis lepiti kokku jätkata tööd „EAK tegevuse nõuetekohaseks lõpetamiseks ja muuta AKV-ELi partnerluslepingu III lisa”. Selleks otsustas AKV-ELi ministrite nõukogu delegeerida AKV-ELi suursaadikute komiteele volitused tegeleda selle küsimusega, et võtta vastu vajalikud otsused.

               (7)Eespool nimetatud AKV-ELi ministrite nõukogu ühisdeklaratsiooniga loodi AKV-ELi ühine töörühm (edaspidi „ühine töörühm”), mille eesmärk on tagada EAK tegevuse lõpetamine optimaalsetel tingimustel.

               (8)AKV-ELi suursaadikute nõukogu volitas oma 23. oktoobri 2014. aasta otsuses nr 4/2014
                  5
                EAK haldusnõukogu võtma asjakohaseid meetmeid EAK sulgemise ettevalmistamiseks. Seejärel sõlmis EAK haldusnõukogu kuraatoriga lepingu, mis kehtib 31. detsembrini 2016.

               (9)Vastavalt eespool nimetatud otsuse nr 4/2014 artikli 2 lõikele 3 nähakse tegevuse lõpetamise kavas ette likvideerimise lõpuleviimine 31. detsembriks 2016. Lõpliku tegevuse lõpetamise kava heakskiitmisega haldusnõukogu poolt 29.–30. juunil 2015 algas EAK likvideerimisfaas.

               (10)Likvideerimisfaasile järgneb „passiivne faas”, mille kestel eksisteerib EAK üksnes selle likvideerimise otstarbel.
                     See faas, mida haldab kuraator, võib hõlmata haldusülesandeid, sealhulgas EAK arhiivide pidamine, mis tahes haldusalaste formaalsuste täitmine ja kohtuvaidluste haldamine, mida ei olnud võimalik likvideerimisfaasi käigus lahendada. Passiivne faas algab likvideerimisfaasile järgneval päeval, s.o 1. jaanuaril 2017.

               Passiivne faas kestab kas viis aastat või kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara.

               (11)Vastavalt finantsmääruse artikli 26 lõikele 1 suletakse eelarveaasta lõpus kontod keskuse raamatupidamisaruande koostamise eesmärgil. Seepärast lõpetatakse likvideerimisfaasiga seotud 2016. aasta põhikirjakohane audit hiljemalt 30. juuniks 2017.

               (12)AKV-ELi partnerluslepingu III lisa muutmine on seotud viidete kaotamisega EAK-le. Käesolev otsus moodustab alates passiivse faasi algusest ehk 1. jaanuarist 2017 EAK uue õigusraamistiku.

               (13)Vastavalt AKV-ELi partnerluslepingu artikli 95 lõikele 1 aegub leping 2020. aastal. Seega tuleks EAK passiivse faasi juhtimisstruktuurid määrata kindlaks ka 28. veebruarile 2020 järgnevaks ajavahemikuks,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               AKV-ELi partnerluslepingu III lisa muudetakse järgmiselt:

               1.III lisa pealkiri asendatakse järgmisega:

               „Institutsioonide toetamine”

               2.Artikkel 1 asendatakse järgmisega:

               „Koostööga toetatakse institutsioonilist mehhanismi, mille abil edendada põllumajandust ja maaelu arengut. Selles kontekstis aitab koostöö tugevdada ja kindlustada põllumajanduse ja maapiirkondadega seotud koostöö tehnilise keskuse rolli AKV riikide institutsioonilise suutlikkuse, eelkõige teabehalduse arendamisel, et parandada juurdepääsu tehnoloogiale, mis suurendab põllumajanduse tootlikkust, edendab turustusvõimet ja toiduga kindlustatust ning maaelu arengut.”

               3.Artikkel 2 asendatakse artikliga 3, mis muudetakse artikliks 2.

               Artikkel 2

               1.EAK haldusnõukogu määrab enne likvideerimisfaasi lõppu kuraatori, et tagada passiivse faasi rakendamine alates 1. jaanuarist 2017 viie aasta jooksul või kuni EAK on täitnud kõik oma kohustused ja realiseerinud kogu oma vara.

               2.Kuraator vastutab passiivse faasi rakendamise eest. Kuraator esitab AKV-ELi suursaadikute komiteele igal aastal aruande passiivse faasi rakendamisel tehtud edusammude kohta.

               Artikkel 3

               1.EAK põhikiri, EAK finantsmäärus ja EAK personalieeskiri jäävad kehtima kuni likvideerimisfaasi lõpuni, s.o 31. detsembrini 2016.

               Käesolev otsus moodustab alates 1. jaanuarist 2017 EAK uue õigusraamistiku.

               2.Alates 1. jaanuarist 2017 säilib EAK juriidilise isiku staatus, mis on määratud kindlaks EAK põhikirja artiklis 1, üksnes tema likvideerimise otstarbel.

               3.Passiivse faasi kestel eksisteerib EAK põhikirja artiklite 9 ja 10 alusel loodud EAK haldusnõukogu kuni kuupäevani, mil AKV-ELi suursaadikute komitee teeb otsuse nr 4/2014 artikli 4 kohase otsuse kohustuste täitmise ettepaneku kohta.

               Alates passiivsest faasist piirduvad EAK haldusnõukogu ülesanded likvideerimisaruande heakskiitmise, likvideerimisfaasi raamatupidamisaruande vastuvõtmise ja kohustuste täitmise ettepaneku üleandmisega AKV-ELi suursaadikute komiteele otsuse tegemiseks. Alates 2017. aasta jaanuarist ei kogune see rohkem kui üheks istungiks aastas.

               Kui AKV-ELi suursaadikute komitee ei otsusta teisiti, loetakse kohustuste täitmise ettepanek kolm kuud pärast selle üleandmist heakskiidetuks.

               4.Passiivse faasiga seotud kulusid rahastatakse 11. Euroopa Arengufondist.

               5.EAK nõuete ja võlgade suhtes kolmandatele isikutele kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2017 viie aastast aegumistähtaega.

               Artikkel 4

               AKV-ELi ministrite nõukogu 19.–20. juuni 2014. aasta ühisdeklaratsiooniga asutatud AKV-ELi ühise EAK tegevuse lõpetamise töörühma tegevus lõpetatakse otsuse nr 4/2014 artikli 4 kohase AKV-ELi suursaadikute komitee otsusega kohustuste täitmise ettepaneku kohta.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmisel, v.a artikkel 1, mis jõustub 1. jaanuaril 2017.

               [koht], [kuupäev]

                     AKV-ELi suursaadikute komitee nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Leping on allkirjastatud 23. juunil 2000 Cotonous, seda on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27) ja 22. juunil 2000 Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3).

                     (2)

                        ELT L 66, 8.3.2006, lk 16

                     (3)
                  ELT L 70, 9.3.2006, lk 52

                     (4)

                        ELT L 348, 30.12.2005, lk 54

                     (5)
                  ELT L 330, 15.11.2014, lk 61