				|

		52013PC0620

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS invasiivsete võõrliikide sissetoomise ja levimise ennetamise ja ohjamise kohta /* COM/2013/0620 final - 2013/0307 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Invasiivsed võõrliigid on liigid, mis on inimtegevuse
tulemusena kandunud nende looduslikult levilalt üle ökoloogiliste piiride uude
asukohta, kus nad jäävad ellu, paljunevad ja levivad. Sellel on negatiivne mõju
uue asukoha ökoloogiale ning märkimisväärsed majanduslikud ja sotsiaalsed
tagajärjed. Euroopas on leitud üle 12 000 võõrliigi, millest
hinnanguliselt 10–15 % on paljunenud ja levinud ning tekitanud
keskkonnaalast, majanduslikku ja sotsiaalset kahju.
Invasiivsete võõrliikide mõju bioloogilisele
mitmekesisusele on märkimisväärne. Invasiivsed võõrliigid on üks peamine ja
kasvav bioloogilise mitmekesisuse vähenemise ja liikide hävimise põhjustaja.
Invasiivsed võõrliigid võivad edasi kanda haigusi või otseselt põhjustada
terviseprobleeme (nt astma, dermatiit ja allergiad), millel on sotsiaalne ja
majanduslik mõju. Nad võivad muu hulgas kahjustada taristut ja puhkevõimalusi,
takistada metsandust või tekitada kahju põllumajandusele. Invasiivsed
võõrliigid põhjustavad liidule kulusid hinnanguliselt vähemalt 12 miljardit
eurot aastas ning kahjudega seotud kulud üha kasvavad.
2020. aastani ulatuva bioloogilise
mitmekesisuse strateegiaga võttis liit kohustuse peatada bioloogilise
mitmekesisuse hävimine 2020. aastaks. See on kooskõlas rahvusvaheliste
kohustustega, mille bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osalised võtsid
2010. aastal Jaapanis Nagoyas. Invasiivsed võõrliigid ei ole probleemiks ainult
Euroopas, vaid kogu maailmas. Erinevalt mõnest oma kaubanduspartnerist puudub
Euroopa Liidus põhjalik raamistik invasiivsete võõrliikidega seotud ohtude
vähendamiseks.
Õigusraamistik
Praegu ei ole ELis õigusraamistikku, millega
abil saaks kõiki invasiivseid võõrliike tõrjuda. ELi õigusaktides käsitletakse
vaid mõnda invasiivset võõrliiki. Loomade, taimede ja nendest saadavate toodete
haigusetekitajaid ja kahjureid reguleeritakse vastavalt loomatervishoiu korrale
(eri määrused ja direktiivid) ja taimetervise korrale (2000/29/EÜ). Looduslike
liikidega kauplemist käsitleva määrusega (EÜ) nr 338/97 piiratakse ohustatud
liikide importi, sealhulgas seitsme invasiivse võõrliigi sissetoomist.
Määrusega (EÜ) nr 708/2007, milles käsitletakse võõrliikide ja piirkonnast
puuduvate liikide kasutamist vesiviljeluses, reguleeritakse võõrliikide keskkonda
viimist vesiviljeluse eesmärgil. Taimekaitsevahendeid (1107/2009) ja biotsiide
(528/2012) käsitlevate määrustega reguleeritakse mikroorganismide tahtlikku
keskkonda viimist taimekaitsevahendina või biotsiidina. Linnudirektiivi
(2009/147/EÜ) ja elupaikade direktiivi (92/43/EMÜ), vee raamdirektiivi
(2000/60/EÜ) ja merestrateegia raamdirektiiviga (2008/56/EÜ) nõutakse
ökoloogiliste tingimuste taastamist ning osutatakse vajadusele võtta arvesse
invasiivseid võõrliike. Liidu praeguste meetmetega on aga enamik invasiivseid
võõrliike reguleerimata.
Liikmesriigid rakendavad mitmeid meetmeid
invasiivsete võõrliikidega võitlemiseks, kuid selline tegevus on suunatud pigem
juba tekitatud kahju vähendamisele, pööramata piisavalt tähelepanu ennetamisele
või uute ohtude avastamisele ja kõrvaldamisele. Töö on killustatud – paljud
liigid on hõlmamata – ning sageli kooskõlastamata. Invasiivsed võõrliigid ei
tunne piire ning võivad kergesti levida ühest liikmesriigist teise. Seega ei
piisa riigi tasandil võetavatest meetmetest, et kaitsta liitu teatavate
invasiivsete võõrliikudega seotud ohtude eest. Lisaks võib selline killustatud
lähenemisviis viia olukorrani, kus ühes liikmesriigis võetud meetmed ei anna
tulemusi, kuna naaberliikmesriikides meetmeid ei võeta. Lisaks sellele on
invasiivsete võõrliikidega kauplemist käsitlevad piirangud liikmesriikide vahel
eriti ebatõhusad, kuna liike võib kergesti transportida või need võivad
kergesti levida üle piiride kogu Euroopa Liidus. Sellised diferentseeritud
keelud takistavad ka kaupade vaba liikumist siseturul ja vähendavad võrdseid
võimalusi valdkondades, kus kasutatakse võõrliike või kaubeldakse nendega.
Probleemi
analüüs
Invasiivsed võõrliigid jõuavad liitu kahel
viisil: 1) mõned võõrliigid on soovitud ja tuuakse liitu tahtlikult (nt
ärihuvides, kaunistuseks, lemmikloomadeks ja bioloogiliseks tõrjeks); 2) mõned
võõrliigid tuuakse sisse juhuslikult koos kaupadega (muude kaupadega
kauplemine), nn „jänestena” transpordivahendites või koos reisijatega nende
teadmata. Mõned võõrliigid võivad liikuda ühest kohast teise ka
transporditaristu kaudu (nt Doonau-Maini kanal).
Invasiivsed võõrliigid avaldavad mõju ettevõtjatele,
elanikele, ametiasutustele ja keskkonnale. Eelkõige väikeste ja
mikroettevõtjate osas mõjutavad invasiivsed võõrliigid sageli
põllumajandus-, loomakasvatus-, kalandus-, vesiviljelus- ja metsandussektori
esmatootjaid, kellele need toovad märkimisväärset majanduslikku kahju.
Invasiivsed võõrliigid mõjutavad sageli ka turismi ja vabaaja tegevustega
seotud ettevõtjaid, mis sõltuvad puutumata maastikest, puhastest veekogudest ja
tervetest ökosüsteemidest. Samal ajal jaoks toovad invasiivsed võõrliigid kasu muudele,
näiteks lemmikloomi ja aialiike müüvatele väikestele ja mikroettevõtjatele,
kuna need keskenduvad peamiselt võõrliikidega kauplemisele. Invasiivsed
võõrliigid mõjutavad ka ühiskonda tervikuna: nad põhjustavad bioloogilise
mitmekesisuse vähenemist ja nõrgendavad ökosüsteemide võimet pakkuda
ökosüsteemi teenuseid. Lisaks võivad nad edasi kanda haigusi, kahjustada vara
ja kultuuripärandit.
Invasiivsed võõrliigid tekitavad probleeme
kõigis liikmesriikides. Mõned invasiivsed võõrliigid mõjutavad enamikke
liikmesriike, samal ajal teised tekitavad probleeme ainult teatavates
piirkondades või teatavates ökoloogilistes või kliimatingimustes. Invasiivseid
võõrliike leidub siiski iga liikmesriigi territooriumil. Invasiivsete
võõrliikide mõju on märkimisväärne kogu liidu seisukohast ning need ulatuvad
kõigisse liikmesriikidesse. Üksnes aeg ja liigid on erinevad. Seega oleks
kooskõlastatud meetmetest kasu kõigile liikmesriikidele, nõudes samas neilt
kõigilt jõupingutusi.
Olukord halveneb, kui probleemi lahendamiseks
ei võeta meetmeid, sest uued invasiivsed võõrliigid kohanduvad ja need, kes on
juba kohandunud, levivad edasi. See suurendab kahjudega seotud kulusid ja
halduskulusid.
Ettepaneku eesmärgid
Käesoleva ettepaneku eesmärk on lahendada
eespool esiletõstetud probleeme ning sellega kehtestatakse meetmeraamistik, et
vältida, vähendada ja leevendada invasiivsete võõrliikide kahjulikku mõju
bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele. Lisaks sellele
püütakse piirata sotsiaalset ja majanduslikku kahju. Selleks rakendatakse
meetmed, millega tagatakse kooskõlastatud tegevus ning pööratakse erilist
tähelepanu esmatähtsatele liikidele ja ennetusmeetmete tõhustamisele kooskõlas
bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni ja ELi taimetervist ja
loomatervishoidu käsitleva korraga. Praktikas tähendab see, et ettepaneku
kohaselt püütakse need eesmärgid saavutada meetmetega, mis käsitlevad
invasiivsete võõrliikide tahtlikku sissetoomist Euroopa Liitu ja nende
tahtlikku viimist keskkonda, nende juhuslikku sissetoomist liitu ja keskkonda
viimist, vajadust luua varajase hoiatamise ja kiire reageerimise süsteem ning
vajadust ohjata invasiivsete võõrliikide levikut kogu liidus.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA
KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Konsulteerimisprotsess
Euroopa Komisjon avaldas 2008. aastal teatise
„Euroopa Liidu strateegia väljatöötamine sissetungivate liikide suhtes”, milles
sätestatakse invasiivsete võõrliikide tõrje põhimõtted. 2010. aasta teatises
„Meie elukindlustus, meie looduskapital: ELi bioloogilise mitmekesisuse
strateegia aastani 2020” on esitatud invasiivseid võõrliike käsitlevad meetmed.
Mõlemale teatisele eelnesid ja järgnesid põhjalikud konsultatsioonid.
Ajavahemikul 2008–2012 toimus mitu intensiivset
konsultatsiooni sidusrühmadega. Neist võtsid osa huvilised kõigist
valdkondadest alates looduskaitseorganisatsioonidest kuni erasektori
ettevõtjateni, sealhulgas organisatsioonid, kes esindavad võõrliikidega
tegelevaid väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEd). Veebipõhised
avalikud konsultatsioonid viidi läbi 2008. ja 2012. aastal. 2008. aastal
kutsuti kokku komisjoni talituste, liikmesriikide, sidusrühmade ja
teadusringkondade esindajatest koosnev töörühm, kes koostas aruteludokumendi,[1] kuhu koondati uusim teave ning
milles võeti kokku arvamused peamiste küsimuste kohta. Aastatel 2010–2011
moodustati töörühmast kolm eraldi töörühma, kes töötasid välja võimalikud
poliitikavalikud, milles käsitletakse ennetamist, varajase hoiatamise ja kiire
reageerimise süsteemi ning kohandunud liikide tõrjet. Sidusrühmadega kohtuti
2010. aasta septembris.
Komisjoni tööd seoses invasiivsete võõrliikide alal toetavad ka mitu
välis- ja teadusuuringut[2].
Lisaks põhineb kogu mõjuhinnangus esitatud analüüs usaldusväärsetel
teadusandmetel, mis on enamasti võetud vastastikuse hindamise läbinud
teadusartiklitest. Liikmesriigid esitasid teavet ka kahjudega seotud kulude,
liikide leviku ja olemasolevate meetmetega seotud kulude kohta või kontrollisid
seda. Erilisi jõupingutusi tehti selleks, et saada vahetult kontakti asjaomaste
sidusrühmadega, sealhulgas sektorid, mida invasiivsete võõrliikide tõrjeks
võetavad meetmed võivad negatiivselt mõjutada. Lisaks võeti analüüsis arvesse
ka valdkonna tippasjatundjate seisukohti liidus ja kogu maailmas.
Mõju hindamine
Invasiivsete võõrliikidega seotud küsimuste lahendamiseks töötati välja
mitu erineva ambitsioonikuse tasemega valikuvõimalust, millega soovitakse
käsitleda probleemi kõiki aspekte.
Arutelu käigus saadud tagasiside põhjal
töötati iga analüüsis osutatud tegevuseesmärgi jaoks välja mitu ambitsioonikuse
taset ja sekkumismeedet, mille tulemusena saadi eri võimalused õigusakti
kavandamiseks. Esialgse läbivaatluse käigus jäeti välja valikuvõimalused, mis
ei ole teostatavad või mis ei ole nii tõhusad kui teised. Iga valikuvõimaluse
puhul käsitleti iga tegevuseesmärki süstemaatiliselt ning pakuti välja
praktilisi meetmeid invasiivsete võõrliikide vastu võitlemiseks.
Lisaks alusstsenaariumile (valikuvõimalus 0,
mille kohaselt meetmeid ei võeta) määrati kindlaks järgmised
poliitikavõimalused:
Poliitikavõimalus 1. Süvendada koostööd ja
toetada vabatahtlikke meetmeid. See hõlmaks suuniste
ja valdkondlike tegevusjuhiste väljatöötamist ning muude teadlikkuse tõstmise
ja koolituskampaaniate korraldamist. Samuti püütakse selle võimalusega edendada
liikmesriikide vahelist koostööd varajase hoiatamise ja kiire reageerimise
süsteemi loomiseks. Komisjon võiks teabekampaaniate kaudu toetada olemasolevaid
algatusi kõnealuses valdkonnas.
Poliitikavõimalus
2.1. Põhiõigusakt. See hõlmab mitut õiguslikku
kohustust, millega keelatakse teatavate kogu liidu jaoks probleemsete
invasiivsete võõrliikide import, pidamine, müük, ost ja vahetamine. Täiendavad
kohustused oleksid seotud kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete
võõrliikide keskkonda viimisega, neile kiire reageerimisega ning laialt levinud
võõrliikide tõrjega.
Poliitikavõimalus
2.2. Põhiõigusakt + liikmesriikide jaoks murettekitavate invasiivsete
võõrliikide keskkonda viimist käsitlevad load. See
võimalus läheks liidu jaoks murettekitavate invasiivsete võõrliikide loetelust
kaugemale, kuna sellega nõutaks luba liikmesriikide jaoks probleeme tekitavate
võõrliikide keskkonda viimiseks.
Poliitikavõimalus
2.3. Põhiõigusakt + võõrliikide keskkonda viimise range keeld, välja arvatud
juhul, kui leitakse, et need on ohutud. See võimalus
läheks liidu jaoks murettekitavate invasiivsete võõrliikide loetelust kaugemale,
kuna sellega keelataks kõikide selliste võõrliikide keskkonda viimine, kes ei
ole kantud liidu loetellu võõrliikidest, kelle keskkonda viimine on heaks
kiidetud.
Poliitikavõimalus
2.4. Põhiõigusakt + kohustus hävitada kiiresti kogu liidu jaoks probleemsed
võõrliigid, mis on hakanud siin kohanduma. Selle
variandi puhul oleks liikmesriikidel kiire reageerimise puhul kohustus hävitada
kiiresti kõik liidu jaoks probleemsed võõrliigid, mis on hakanud siin
kohanduma, ning selle kohta teavet jagada. Erandid on võimalikud, kui komisjon
need heaks kiidab.
Jäädi poliitikavõimaluse 2.4 juurde ning
sellel põhineb käesolev ettepanek.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Õiguslik alus
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1, millega rakendatakse ELi eesmärk
säilitada, kaitsta ja parandada keskkonna kvaliteeti, kaitsta inimeste tervist,
tagada loodusvarade kaalutletud ja mõistlik kasutamine ning edendada meetmeid,
milles käsitletakse piirkondlikke ja ülemaailmseid keskkonnaprobleeme.
Subsidiaarsus
Liidu tasandi meetmed on vajalikud, kuna
invasiivsed võõrliigid tekitavad üha rohkem probleeme, mis on oma olemuselt
piiriülesed. Kuna liidu tasandil meetmed puuduvad, võtavad liikmesriigid
meetmeid probleemi lahendamiseks riigi tasandil. Nad investeerivad ressursse ja
teevad jõupingutusi kahjulike invasiivsete võõrliikide hävitamiseks, kuid
sellel ei pruugi tulemusi olla, kui naaberliikmesriigis, kus sellised
võõrliigid samuti esinevad, meetmeid ei võeta. Samuti puuduvad kooskõlastatud
liidu meetmed, millega tagada, et kui invasiivne võõrliik esimest korda liitu
siseneb, võtab asjaomane liikmesriik viivitamatult meetmed teiste
liikmesriikide kaitsmiseks. Lisaks tuleb sellega seoses kaitsta siseturgu ja
kaupade vaba liikumist. Kooskõlastatud lähenemisviisiga tagatakse õigusselgus
ja võrdsed võimalused nende sektorite jaoks, kes kasutavad võõrliike või
kauplevad nendega, ning välditakse samal ajal siseturu killustumist, mis
toimuks siis, kui invasiivsete võõrliikidega kauplemist piirataks liikmesriikides
erineval viisil.
Praegused meetmed on
väga killustatud ja ebaühtlased, mille tõttu esineb poliitikas märkimisväärsed
puudusi. See toob kaasa ebatõhususe ning ei lahenda invasiivsete võõrliikidega
seotud probleemi. On vaja ühendada liidu ja riiklikud, piirkondlikud ja
kohalikud meetmed ning rakendada neid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.
Ühtne ELi tasandi lähenemisviis suurendab meetmete tõhusust.
Juhtpõhimõtted
Käesolevas ettepanekus esitatakse meetmed, mis
põhinevad järgmistel juhtpõhimõtetel:
Prioriteetide seadmine. ELis on üle
12 000 võõrliigi, kellest 10–15 % tekitavad kahju (st 1 200
kuni 1 800 invasiivset võõrliiki) ning uusi liike tuleb üha juurde. Liidus
on vaja paikapandud prioriteetidega proportsionaalset lähenemisviisi, mis
tugineb olemasolevatele jõupingutustele ning suurendab praeguste meetmete
tõhusust ja tulemuslikkust.
Ennetamise esikohale seadmine. Ennetamist
peetakse rahvusvaheliselt kõige tõhusamaks viisiks, millega vältida
invasiivsete võõrliikidega seotud probleemi. Ennetusmeetmetega peab kaasnema
tõhus varajase hoiatamise süsteem, et võtta viivitamatult meetmed seoses
selliste liikidega, kelle suhtes ennetusmeetmete kohaldamine ei ole õnnestunud.
Olemasolevate süsteemide laiendamine. Liidus
juba tehakse väärtuslikku tööd nii riiklikul kui ka liidu tasandil. Käesoleva
ettepanekuga soovitakse suurendada süsteemi tõhusust ning kasutada täiel määral
ära seda, mis on juba olemas.
Järkjärguline lähenemisviis. Liikmesriigid
vajavad õiguskindlust ja lisakinnitust selle kohta, kui ulatuslikke meetmeid
neilt oodatakse ja kui palju need maksma lähevad. Seepärast seatakse käesolevas
ettepanekus invasiivsed võõrliigid tähtsuse järjekorda väga rangete
kriteeriumide alusel ning võetakse kasutusele esmajärjekorras tõrjutavate
liikide esialgne ülempiir (3 % ligikaudu 1 500 invasiivsest
võõrliigist Euroopas). Lisaks võimaldab läbivaatamisklausel süsteemi
järk-järgult välja arendada ning võtta aluseks saadud kogemused. ELi jaoks
murettekitavate liikide loetelu on võimalik pikendada üksnes pärast kõnealust
läbivaatamist.
Ettepaneku ülesehitus
I peatükk. Üldsätted. Selles jaos sätestatakse ettepaneku reguleerimisese, reguleerimisala
ja põhikohustus. Samuti nähakse sellega ette vahendid liidu jaoks
murettekitavate invasiivsete võõrliikide tähtsusjärjestamiseks, et liidu
vahendeid oleks võimalik tõhusalt suunata riski ja teaduslike tõendite alusel.
II peatükk. Ennetamine. Selles jaos sätestatakse meetmed, mis on vajalikud selleks, et vältida
invasiivsete võõrliikide sissetoomist liitu ning nende viimist keskkonda.
III peatükk. Varajane avastamine ja kiire
hävitamine. Selles jaos nähakse ette vahendid, millega
tagatakse, et kogu liidu jaoks probleemsed invasiivsed võõrliigid oleks
võimalik keskkonnas ja liidu piiril varakult avastada, ning kirjeldatakse
meetmeid, mida võetakse invasiivsete võõrliikide avastamise korral.
IV peatükk. Laialt levinud invasiivsete
võõrliikide tõrje. Selles jaos sätestatakse
kohustused, mis on vajalikud selliste kogu liidu jaoks probleemsete
invasiivsete võõrliikide tõrjeks, mis liidus juba esinevad, või uute liikide
tõrjeks, mille puhul ennetusmeetmete ja varajase avastamise meetmete
kohaldamine ei ole aidanud ning millel on õnnestunud laialt levida.
V peatükk. Lõppsätted. Selles jaos sätestatakse aruandluskohustused ja õiguslikud vahendid,
mis on vajalikud kavandatud meetmete rakendamise, jõustamise ja läbivaatamise
tagamiseks.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepaneku finantsmõju on piiratud ning seda
rahastatakse artiklis 22 osutatud komitee osas mitmeaastase finantsraamistiku
2014–2020 rubriigist 5. Vt lisatud finantsselgitus.
2013/0307 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
invasiivsete võõrliikide sissetoomise ja
levimise ennetamise ja ohjamise kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
riikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[3],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[4],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Võõrliikide – loomade,
taimede, seente või mikroorganismide – esinemine uutes kohtades ei ole alati
murettekitav. Märkimisväärne osa võõrliikidest võib aga muutuda invasiivseks ja
kahjustada rängalt bioloogilist mitmekesisust ja ökosüsteemi teenuseid ning
avaldada muud majanduslikku ja sotsiaalset mõju, mida tuleks vältida. Ligikaudu
12 000 Euroopa Liidus ja teistes Euroopa riikides esinevatest liikidest on
võõrliigid, millest hinnanguliselt umbes 10–15 % on invasiivsed.
(2)       Invasiivsed võõrliigid on
üheks peamiseks ohuks bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele,
eelkõige geograafiliselt ja evolutsiooni seisukohalt isoleeritud
ökosüsteemidele (nt väikesaared), ning riskid, mida sellised liigid kaasa
toovad, võivad suureneda ülemaailmse kaubanduse, transpordi, turismi ja
kliimamuutuse edenedes.
(3)       Oht, mida invasiivsed
võõrliigid endast bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi teenuste jaoks kujutavad,
võib esineda mitmel viisil. Näiteks võivad need rängalt kahjustada pärismaiseid
liike ning ökosüsteemi struktuuri ja funktsioone, kuna nad mõjutavad elupaiku,
kisklust ja konkurentsi, kannavad edasi haigusi, tõrjuvad kohalikud liigid
märkimisväärses ulatuses välja ning segunevad pärismaiste liikidega, mille
tulemusena muutuvad pärismaiste liikide populatsiooni geneetilised omadused.
Lisaks võivad invasiivsed võõrliigid avaldada märkimisväärset negatiivset mõju
inimeste tervisele ja majandusele. Üksnes elusisendid, või nende
paljunemisvõimelised osad, kujutavad endast ohtu bioloogilisele mitmekesisusele
ja ökosüsteemi teenustele, inimeste tervisele ja majandusele.
(4)       Euroopa Liit, kes on nõukogu
otsusega 93/626/EMÜ[5]
heakskiidetud bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osaline, on võtnud
kõnealuse konventsiooni artikli 8 punktis h sätestatud kohustuse, mille
kohaselt on iga osaline kohustatud, kuivõrd see on võimalik ja asjakohane
„vältima selliste võõrliikide asustamist, mis ohustavad ökosüsteeme, elupaiku
või liike, ning selliseid liike reguleerima ja likvideerima”.
(5)       Euroopa Liit on nõukogu
otsusega 82/72/EMÜ[6]
heakskiidetud Euroopa looduslike liikide ja looduslike elupaikade kaitset
käsitleva Berni konventsiooni osaline. Sellega on ta võtnud kohustuse võtta
kõik asjakohased meetmed looduslike taime- ja loomaliikide kaitse tagamiseks.
(6)       Selleks et toetada Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/147/EÜ
(loodusliku linnustiku kaitse kohta),[7]
nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning
loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta),[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu
17. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/56/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse
merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv)),[9] ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse
ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik)[10]
eesmärkide saavutamist, peaks käesoleva määruse peamine eesmärk olema vältida, vähendada
nii palju kui võimalik ja leevendada invasiivsete võõrliikide kahjulikku mõju
bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele ning vähendada nende
majanduslikku ja sotsiaalset mõju.
(7)       Mõned liigid kanduvad ühest
kohast teise keskkonnas toimuvate muutuste tõttu. Seetõttu ei tuleks neid
pidada invasiivseteks võõrliikideks uues keskkonnas ning seega tuleks need
välja jätta invasiivseid võõrliike käsitlevate uute eeskirjade reguleerimisalast.
(8)       Liidu tasandil sisaldab
Euroopa Parlamendi ja nõukogu ettepanek loomatervist käsitleva uue määruse
kohta[11]
sätteid, milles käsitletakse loomahaigusi, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu
uue määrusega taimekahjustajate vastaste meetmete kohta[12] on ette nähtud
taimekahjustajaid käsitlevad eeskirjad. Lisaks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu
12. märtsi 2001. aasta direktiivis 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud
organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ
kehtetuks tunnistamise kohta)[13]
sätestatud kord, mida kohaldatakse geneetiliselt muundatud organismide suhtes. Seetõttu
peaksid invasiivseid võõrliike käsitlevad uued eeskirjad olema ühtlustatud ning
need ei tohiks nimetatud õigusaktidega kattuda. Samuti ei saa neid kohaldada
kõnealuste õigusaktidega reguleeritud organismide suhtes.
(9)       Eeskirjad, milles
käsitletakse luba teatavate võõrliikide kasutamiseks teatavaks otstarbeks, on
ette nähtud nõukogu 11. juuni 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 708/2007
võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses,[14] Euroopa Parlamendi ja nõukogu
22. mai 2012. aasta määrusega (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide
turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist,[15]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrusega (EÜ)
nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide
79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta[16]. Teatavate liikide kasutamine
on nimetatud sätete alusel uute eeskirjade jõustumise ajal juba lubatud, kuna
need liigid ei too kaasa vastuvõetamatut riski keskkonnale, inimeste tervisele
ja majandusele. Selleks et tagada sidus õigusraamistik, tuleks need liigid uute
eeskirjade reguleerimisalast välja jätta.
(10)     Kuna invasiivseid võõrliike on
palju, on oluline tagada, et kõigepealt käsitletakse neid invasiivseid
võõrliike, mida peetakse kogu liidu jaoks probleemseteks. Seepärast tuleks
koostada kogu liidu jaoks probleemseteks peetavate invasiivsete võõrliikide
loetelu. Invasiivset võõrliiki tuleks pidada kogu liidu jaoks probleemseks, kui
kahju, mida see põhjustab kannatada saanud liikmesriikides, on sedavõrd suur,
et see õigustab selliste erimeetmete võtmist, mille reguleerimisala laieneb
kogu liidule, sealhulgas liikmesriikidesse, keda kõnealune liik veel ei mõjuta
või isegi ei hakka tõenäoliselt mõjutama. Selleks, et kogu liidu jaoks
probleemsete invasiivsete võõrliikide osa oleks proportsionaalne, tuleks
loetelu välja töötada järg-järgult nii, et kogu liidu jaoks probleemsete
invasiivsete võõrliikide esialgseks piirmääraks seatakse 3 % ligikaudu 1 500
Euroopas leiduvast invasiivsest võõrliigist, ning loetelu peaks hõlmama
eelkõige selliseid liike, mis põhjustavad või võivad põhjustada märkimisväärset
majanduslikku kahju, sealhulgas kahju, mis tuleneb bioloogilise mitmekesisuse
vähenemisest.
(11)     Peamine vahend nende uute
eeskirjade kohaldamiseks on kriteeriumid, mille alusel kogu liidu jaoks
probleemseteks peetavad invasiivsed võõrliigid loetellu kantakse. Komisjon teeb
kõik endast oleneva, et esitada komiteele kõnealustel kriteeriumidel põhineva loetelu
ettepanek ühe aasta jooksul pärast kõnealuse õigusakti jõustumist. Kriteeriumid
peaksid sisaldama riskianalüüsi nende kohaldatavate sätete alusel, mis on kokku
lepitud Maailma Kaubandusorganisatsiooni lepingutes liike käsitlevate
kaubanduspiirangute kehtestamise kohta.
(12)     Selleks et tagada vastavus
Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirjadele ja kõnealuste eeskirjade ühtne
kohaldamine, tuleks kehtestada ühised kriteeriumid riskihindamise
läbiviimiseks. Nende kriteeriumidega seoses tuleks võimaluse korral kasutada
olemasolevaid riiklikke ja rahvusvahelisi standardeid ning need peaksid hõlmama
järgmisi aspekte: liikide omaduste eri aspektid, liitu sisenemise risk ja
viisid, liikide negatiivne majanduslik ja sotsiaalne mõju ning mõju
bioloogilisele mitmekesisusele, kasutusviiside võimalik kasu ja
riskivähendamismeetmete kulud võrreldes negatiivse mõjuga, samuti
kvantifitseeritud prognoos keskkonna-, majandusliku ja sotsiaalse kahjuga
seotud kuludest liidu tasandil, millega tõendatakse, et liik on probleemne kogu
liidu jaoks, mis omakorda õigustab liidu tasandil meetmete võtmist. Selleks et
töötada süsteem välja järk-järgult ja omandatud kogemuste põhjal, tuleks üldist
lähenemisviisi hinnata viie aasta pärast.
(13)     Mõned invasiivsed võõra
päritoluga loomad on kantud nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr
338/97 (looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise
reguleerimise teel)[17]
B lisasse ning nende import Euroopa Liitu on keelatud, kuna nende invasiivsus
on kindlaks tehtud ning nende sissetoomine liitu avaldab negatiivset mõju
pärismaistele liikidele. Need võõrliigid on: Callosciurus erythraeus,
Sciurus carolinensis, Oxyura jamaicensis, lithobates (Rana) catesbeianus,
Sciurus Niger, Chrysemys picta, Trachemys scripta elegans. Et tagada ühtse
õigusraamistiku ja ühtsete liidu tasandi eekirjade kohaldamine invasiivsete
võõrliikide suhtes, tuleks kõnealused invasiivsed võõra päritoluga loomad kanda
eelisjärjekorras kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide
loetellu.
(14)     Tuleks eelistada ennetamist,
mis on keskkonna seisukohast üldiselt soovitavam ja kulutõhusam, kui juba
tekkinud probleemile reageerimine. Kuna uusi liike võidakse liitu jätkuvalt
sisse tuua ja siin kohandunud võõrliigid levivad ja laiendavad oma levikuala,
on vaja tagada, et kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide
loetelu vaadatakse läbi ja ajakohastatakse pidevalt.
(15)     Mõned liidu jaoks invasiivsed
liigid võivad olla pärismaised mõnes liidu äärepoolseimas piirkonnas ja
vastupidi. Komisjoni teatises „Äärepoolseimad piirkonnad: Euroopa eelis”[18] tõdeti, et äärepoolseimate
piirkondade tähelepanuväärse bioloogilise mitmekesisuse kaitsmiseks tuleb välja
töötada ja rakendada meetmeid, millega ennetatakse ja ohjatakse invasiivsete
võõrliikide levikut nendes piirkondades, mis on määratletud Euroopa Liidu
toimimise lepingus, võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 29. oktoobri 2010. aasta
otsust 2010/718/EL Saint-Barthélemy saare staatuse muutmise kohta Euroopa Liidu
suhtes[19]
ning 11. juuli 2012. aasta otsust 2012/419/EL, millega muudetakse Mayotte’i
staatust Euroopa Liidu suhtes[20].
Seepärast tuleks kõiki uute eeskirjade sätteid kohaldada liidu
äärepoolseimatele piirkondadele, välja arvatud sätted, mis on seotud selliste
kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikidega, mis on kõnealustes
piirkondades pärismaised. Selliste piirkondade bioloogilise mitmekesisuse
kaitsmiseks peavad asjaomased liikmesriigid koostama kogu liidu jaoks
probleemsete invasiivsete võõrliikide loetelu täienduseks konkreetsed loetelud
nende äärepoolseimates piirkondades esinevatest invasiivsetest võõrliikidest,
mille suhtes tuleks samuti uusi eeskirju kohaldada.
(16)     Invasiivsete võõrliikidega
seotud riskid ja probleemid on piiriülese tähtsusega probleem, mis mõjutab kogu
Euroopa Liitu. Seepärast on oluline kehtestada liidu tasandil keeld kogu liidu
jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide tahtliku liitu sissetoomise,
paljundamise, kasvatamise, vedamise, ostmise, müümise, kasutamise, vahetamise,
pidamise ja keskkonda viimise kohta, et tagada meetmete järjepidevus kogu
liidus, millega välditakse siseturu moonutusi ning olukordi, kus ühe
liikmesriigi tegevusetus vähendab teises liikmesriigis võetud meetmete
tulemuslikkust.
(17)     Teadusuuringute ja ex situ
säilitamistoimingute võimaldamiseks on vaja ette näha erieeskirjad, milles
käsitletakse selliseid kogu liidu jaoks probleemseid invasiivseid võõrliike,
kellega seoses nimetatud toiminguid tehakse. Neid toiminguid tuleks teostada
suletud ruumides, kus organisme hoitakse suletud tingimustes ning võetakse kõik
vajalikud meetmed, et vältida kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete
võõrliikide väljapääsemist või ebaseaduslikku keskkonda viimist.
(18)     Võib olla juhtumeid, kus liidu
piiril esineb või liidu territooriumil avastatakse võõrliik, mis ei ole veel
tunnistatud kogu liidu jaoks probleemseks invasiivseks võõrliigiks. Seepärast
tuleks liikmesriikidele anda võimalus võtta kättesaadavate teaduslike tõendite
põhjal teatavaid kiireloomulisi meetmeid. Sellised kiireloomulised meetmed
annaksid liikmesriigile võimaluse viivitamata reageerida seoses liikidega,
mille sissetoomine, kohandumine ja levimine asjaomases riigis võib kaasa tuua
riske. Samal ajal saab liikmesriik Maailma Kaubandusorganisatsiooni lepingute
kohaldatavate sätete alusel hinnata tegelikke riske, et tunnistada need liigid
kogu liidu jaoks probleemseteks võõrliikideks. Lisaks liikmesriigi
kiireloomulistele meetmetele peab olema võimalus võtta kiireloomulisi meetmeid
liidu tasandil, et järgida Maailma Kaubandusorganisatsiooni lepingute sätteid.
Liidu tasandil võetavad kiireloomulised meetmed pakuksid liidule mehhanismi
kiireks tegutsemiseks kooskõlas ettevaatusprintsiibiga, kui on leitud uus
invasiivne võõrliik või kui on olemas otsene oht sellise liigi sisenemiseks
liitu.
(19)     Liikmesriikidel peaks olema
võimalik võtta rangemaid meetmeid invasiivsete võõrliikide tõrjeks ja rakendada
ennetavalt meetmeid kõigi selliste liikide suhtes, mis ei ole kantud kogu liidu
jaoks probleemsete võõrliikide loetellu. Selleks, et võtta loetellu kandmata
liikide suhtes ennetavam seisukoht, tuleks nõuda, selliste invasiivsete
võõrliikide keskkonda viimiseks, mis ei ole kantud kogu liidu jaoks
probleemsete invasiivsete võõrliikide loetellu, kuid mille puhul liikmesriigid
on leidnud tõendeid, et need liigid kujutavad endast riski, taotletakse luba.
Vesiviljeluses invasiivsete võõrliikide kasutuselevõtuks vajalike lubade
andmise üksikasjalikud eeskirjad on juba sätestatud nõukogu määruses (EÜ)
nr 708/2007 ning liikmesriigid peaksid neid sellega seoses arvesse
võtma.
(20)     Suur osa invasiivsetest
võõrliikidest tuuakse liitu sisse juhuslikult. Seepärast on oluline hallata juhusliku
sissetoomise teid ja viise. Meetmeid tuleks võtta järk-järgult, kuna kogemusi
on selles valdkonnas vähe. Meetmed peaksid hõlmama vabatahtlikke meetmeid (nt
meetmed, mis on kavandatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni dokumendis Guidelines
for the Control and Management of Ships' Biofouling) ja kohustuslikke
meetmeid ning seejuures tuleks tugineda liidu ja liikmesriikide kogemustele
teatavate liikumisteede ja –viiside haldamisel, sealhulgas meetmetele, mis on
kehtestatud laevade ballastvee ja sette kontrolli ning käitlemise
rahvusvaheline konventsiooniga.
(21)     Et töötada välja piisav
teadmistebaas invasiivsete võõrliikidega seotud probleemide lahendamiseks, on
oluline, et liikmesriigid viiksid läbi uuringuid nende liikide kohta ning
teostaksid nende üle seiret ja järelevalvet. Kõige sobivamad vahendid uute
invasiivsete võõrliikide varajaseks avastamiseks ja juba kohandunud liikide
leviku kindlakstegemiseks on seiresüsteemid. Selliste süsteemide kehtestamiseks
peaksid liikmesriigid tegema nii konkreetse eesmärgiga kui ka üldiseid uuringud
ning kaasama eri sektoreid ja sidusrühmi, sealhulgas kohalikke kogukondi.
Seiresüsteemides peaks pidevat tähelepanu pöörama igale uuele invasiivsele
võõrliigile mis tahes Euroopa Liidu paigas. Tulemuslikkuse ja kulutasuvuse
huvides tuleks kohaldada olemasolevaid liidu õigusaktidega ettenähtud
piirikontrolli-, järelevalve- ja seiresüsteeme, eelkõige neid, mis on
sätestatud direktiivides 2009/147/EÜ, 92/43/EMÜ, 2008/56/EÜ ja 2000/60/EÜ.
(22)     Loomi ja taimi tuleks
ametlikult kontrollida, et vältida invasiivsete võõrliikide tahtlikku
sissetoomist. Elusloomad ja taimed peaksid liitu sisenema nende piirikontrollipunktide
kaudu, mille liikmesriigid on määranud vastavalt määrusele (EL) nr XXX/XXXX
[ametlike kontrollide kohta COM(2013)265]. Selleks et tagada tulemuslikkus ning
vältida paralleelsete piirikontrollisüsteemide loomist, tuleks esimeses saabumise
piiripunktis kontrollida, kas kõnealused liigid on kogu liidu jaoks probleemsed
invasiivsed võõrliigid. Loomad ja taimed, mis ei kuulu määruse (EL) nr XXX/XXXX
[ametlike kontrollide kohta COM(2013) 265] reguleerimisalasse või mis on
vabastatud piiripunktis tehtavatest ametlikest kontrollidest, tuuakse ühenduse
tolliterritooriumile muude piiriületuspunktide kaudu, kus neid kontrollitakse.
(23)     Kui invasiivne võõrliik on
sisse toodud, on selle kohandumise ja leviku vältimiseks vaja kindlasti võtta
varajase avastamise ja kiire tõrje meetmed. Sageli on kõige tulemuslikum ja
kulutõhusam lahendus populatsioon võimalikult kiiresti hävitada, kuni isendite
arv on veel piiratud. Kui populatsiooni ei ole võimalik hävitada või kui
hävitamise kulud kaaluvad keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse kasu pikas
perspektiivis üles, tuleks kohaldada ohjeldamis- ja vähendamismeetmeid.
(24)     Mõnede invasiivsete
võõrliikide hävitamine ja ohjamine võib põhjustada loomadele valu, ängi, hirmu
või muid kannatusi ka juhul, kui kasutatakse parimaid kättesaadavaid tehnilisi
vahendeid. Sel põhjusel peaksid kõik invasiivsete võõrliikide hävitamise,
vähendamise või ohjeldamisega seotud liikmesriigid ja ettevõtjad võtma vajalikud
meetmed, et vähendada nii palju kui võimalik protsessist loomadele tulenevat
valu, stressi ja kannatusi, võttes nii palju kui võimalik arvesse valdkonna
parimaid tavasid, näiteks Maailma Loomatervise Organisatsiooni väljatöötatud
juhtpõhimõtteid loomade heaolu kohta.
(25)     Invasiivsed võõrliigid
kahjustavad ökosüsteeme ja vähendavad nende vastupanuvõimet. Seepärast on vaja
võtta taastamismeetmeid, et tugevdada ökosüsteemide vastupanuvõimet
invasioonile, korvata tekitatud kahju ja tugevdada liikide ja nende elupaikade
kaitsestaatust kooskõlas direktiivi 2009/147/EÜ artikliga 4 ja direktiivi
92/43/EMÜ artikliga 6, parandada siseveekogude, üleminekuvee, rannikuvee
ja põhjavee ökoloogilist seisundit kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 11
ning mereakvatooriumi keskkonnaseisundit kooskõlas direktiivi 2008/56/EÜ artikliga
13.
(26)     Invasiivsete võõrliikidega
seotud probleemide lahendamise süsteem peaks toetuma kesksele teabesüsteemile,
mis koondab olemasolevat teavet liidus esinevate võõrliikide kohta ja võimaldab
juurdepääsu teabele liikide esinemise, leviku, ökoloogia ja varasema invasiooni
kohta ning kogu muule teabele, mida on vaja meetmete ja ohjamisega seotud
otsuste tegemiseks.
(27)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu
26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/35/EÜ, milles on sätestatud üldsuse
kaasamine teatavate keskkonnaga seotud kavade ja programmide koostamisse,[21] on loodud raamistik avalikuks konsultatsiooniks
keskkonnaga seotud otsuste vastuvõtmisel. Invasiivsete võõrliikidega seoses
peaks üldsuse tõhus kaasamine otsuste tegemisse võimaldama üldsusel väljendada ja
otsustajatel arvesse võtta arvamusi ja probleeme, mis võivad olla selliste
otsuste puhul asjakohased, ning suurendada otsustamisprotsessi
vastutustundlikkust ja läbipaistvust, panustada üldsuse teadlikkusesse
keskkonnaküsimustes ning avaldada toetust vastuvõetavatele otsustele.
(28)     Selleks et tagada ühtsed
tingimused käesoleva määruse rakendamiseks, kogu liidu jaoks probleemsete
invasiivsete võõrliikide loetelu vastuvõtmiseks ja ajakohastamiseks, erandite
tegemiseks kiire hävitamise kohustusest ning liidu kiireloomuliste meetmete
vastuvõtmiseks, tuleks rakendusvolitused anda komisjonile. Neid volitusi tuleks
kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari
2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad
ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli
mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[22].
(29)     Selleks et võtta arvesse
teaduse uusimaid arengusuundi keskkonna valdkonnas, peaks komisjonil olema
õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu
delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks, mille alusel järeldada, kas
invasiivne võõrliik on suuteline looma elujõulist populatsiooni ning levima,
samuti selleks, et sätestada riskihindamise ühised elemendid. On eriti oluline,
et komisjon peaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone,
sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja
koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse
ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(30)     Et tagada vastavus käesolevale
määrusele, on tähtis, et liikmesriigid kehtestaksid rikkumiste suhtes
sanktsioonid, mis oleksid rikkumise iseloomu ja raskust arvestades hoiatavad,
tõhusad ja proportsionaalsed.
(31)     Selleks, et muul kui
kaubanduslikul otstarbel invasiivseid võõrliike omavad isikud saaksid oma
lemmikloomi, kes kuuluvad kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete
võõrliikide loetellu kantud liiki, edasi pidada kuni looma loomuliku surmani,
on vaja ette näha üleminekumeetmed tingimusel, et on võetud kõik meetmed
isendite väljapääsemise või paljunemise vältimiseks.
(32)     Selleks et võimaldada kogu
liidu jaoks probleemseid invasiivseid võõrliike omavatel ettevõtjatel, kel
võivad olla õiguspärased ootused (nt need, kes on saanud loa kooskõlas
määrusega (EÜ) nr 708/2007), oma varud kõrvaldada, kui need uued eeskirjad
jõustuvad, on põhjendatud, et neile antakse kaks aastat aega isendid tappa,
need müüa või üle anda uuringu- või ex situ säilitamisega tegelevatele
ettevõtjatele.
(33)     Kuna kavandatud õigusakti
eesmärki, milleks on invasiivsete võõrliikide sissetungi ennetamine ja
ohjamine, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetmete ulatuse ja
toime tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid
kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse
põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte
kohaselt ei lähe käesolev õigusakt nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust
kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesolevas määruses sätestatakse eeskirjad,
millega vältida, vähendada nii palju kui võimalik ja leevendada kahjulikku
mõju, mida bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele avaldab
invasiivsete võõrliikide tahtlik või juhuslik sissetoomine ning levimine.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1.           Käesolevat määrust
kohaldatakse kõigile artikli 3 lõikes 2 määratletud invasiivsetele
võõrliikidele liidus.
2.           Käesolevat määrust ei
kohaldata:
(a)
liikidele, mis muudavad ökoloogiliste tingimuste
muutumise ja kliimamuutuste tõttu oma looduslikku leviala ilma inimese
sekkumiseta;
(b)
direktiivi 2001/18/EÜ artiklis 2 määratletud
geneetiliselt muundatud organismidele;
(c)
reguleeritud loomahaigustele, mis on määratletud
määruse (EL) nr XXX/XXXX [loomatervishoidu käsitlev õigusakt, COM(2013)
260 (final)] artikli 4 lõike 1 punktis 14;
(d)
taimekahjustajatele, mis on kantud loetellu
vastavalt artikli 5 lõikele 2 või artikli 32 lõike 3 või mille suhtes
kohaldatakse määruse (EL) nr XXX/XXXX [taimetervise kohta, COM(2013) 267
(final)] artikli 29 lõike 1 kohaseid meetmeid;
(e)
määruse (EL) nr 708/2007 IV lisas loetletud
liikidele;
(f)
mikroorganismidele, mis on toodetud või imporditud
kasutamiseks juba heakskiidetud taimekaitsevahendites või mille hindamine on
pooleli määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt;
(g)
mikroorganismidele, mis on toodetud või imporditud
kasutamiseks juba heakskiidetud biotsiidides või mis on tehtud liidu turul
kättesaadavaks vastavalt määrusele (EL) nr 528/2012.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas
määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
(1)
„võõrliik” – elusisend, mis kuulub looma-, taime-,
seene- või mikroorganismi liiki, alamliiki või madalamasse taksonoomilisse
üksusesse, sealhulgas kõik selliste liikide osad, sugurakud, seemned, munad või
levised, aga ka hübriidid, sordid või tõud, mis on viidud sisse väljapoole
nende tänapäevast või ajaloolist looduslikku levilat ja mis suudavad uues
levilas ellu jääda ja hiljem paljuneda;
(2)
„invasiivne võõrliik” — võõrliik, mille puhul on
riskihindamise põhjal leitud, et selle sissetoomine ja levitamine ohustavad
bioloogilist mitmekesisust ja ökosüsteemi teenuseid, ning mis võivad avaldada
negatiivset mõju ka inimeste tervisele ja majandusele;
(3)
„kogu liidu jaoks probleemne invasiivne võõrliik” —
invasiivne võõrliik, mille negatiivne mõju on selline, et see nõuab
kooskõlastatud tegevust liidu tasandil vastavalt artikli 4 lõikele 2;
(4)
„bioloogiline mitmekesisus” – mis tahes päritoluga
elusorganismide rohkus, sealhulgas maismaa-, mere- jt veeökosüsteemides ning
neid hõlmavates ökoloogilistes kogumites; see hõlmab liigisisest,
liikidevahelist ja ökosüsteemide mitmekesisust;
(5)
„ökosüsteemi teenused” – ökosüsteemide otsene ja
kaudne panus inimeste heaollu;
(6)
„sissetoomine” – liigi viimine inimese abiga
väljapoole selle tänapäevast või ajaloolist looduslikku levilat;
(7)
„uuring” — kirjeldav töö või katsed, mida tehakse
reguleeritud tingimustel selleks, et saada uusi teadmisi või töötada välja uusi
tooteid, sealhulgas invasiivsete võõrliikide geneetiliste tunnuste (välja
arvatud invasiivsuse) esialgne identifitseerimine, iseloomustamine ja
isoleerimine üksnes sellisel määral, mis on hädavajalik nende tunnuste
arendamiseks mitteinvasiivsetel liikidel;
(8)
„suletud tingimustes hoidmine” – organismi hoidmine
suletud ruumis, kust ei ole võimalik välja pääseda või levida;
(9)
„ex situ säilitamine” – bioloogilise
mitmekesisuse komponentide säilitamine väljaspool nende looduslikku kasvukohta;

(10)
„liikumisteed ja -viisid” — bioloogilise invasiooni
teed ja mehhanismid;
(11)
„varajane avastamine” – kinnitus invasiivse
võõrliigi esinemise kohta keskkonnas, enne kui kõnealune liik on laialt
levinud;
(12)
„hävitamine” – invasiivse võõrliigi populatsiooni
täielik ja lõplik kõrvaldamine füüsikaliste, keemiliste või bioloogiliste
vahenditega;
(13)
„laialt levinud invasiivne võõrliik” — invasiivne
võõrliik, mille populatsioon on läbinud kohandumisetapi, mille käigus see on
muutunud jätkusuutlikuks, ning levinud, et asustada suur osa võimalikust
levilast, kus populatsioon võib ellu jääda ja paljuneda;
(14)
„ohjamine” — mis tahes füüsikaline, keemiline või
bioloogiline meede, mille eesmärk on invasiivse võõrliigi populatsioon
hävitada, seda vähendada või ohjeldada;
(15)
„ohjeldamine” – meetmed, mille eesmärk on luua takistused,
mis vähendavad invasiivse võõrliigi hajumise ja levimise riski väljapoole selle
poolt hõivatud ala;
(16)
„populatsiooni vähendamine” — füüsikalised,
keemilised või bioloogilised meetmed, mida kohaldatakse invasiivsetele
võõrliikidele, et hoida isendite arv võimalikult madalal, millega tagatakse, et
juhul, kui liiki ei ole võimalik hävitada, viiakse selle invasiivsus ja
kahjulik mõju bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele või
inimeste tervisele ja majandusele miinimumini.
Artikkel 4
Kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete liikide loetelu
1.           Komisjon võtab lõikes 2
sätestatud kriteeriumide põhjal rakendusaktidega vastu kogu liidu jaoks
probleemsete invasiivsete võõrliikide loetelu ning ajakohastab seda. Nimetatud
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 22 lõikes 2 osutatud
kontrollimenetlusega.
2.           Invasiivsed võõrliigid
kantakse lõikes 1 osutatud loetellu üksnes juhul, kui nad vastavad kõikidele
järgmistele kriteeriumidele:
(a)
võttes arvesse olemasolevat teaduslikku tõendusmaterjali,
on leitud, et nad on liidu territooriumil võõrliigid, välja arvatud
äärepoolseimates piirkondades;
(b)
võttes arvesse olemasolevat teaduslikku
tõendusmaterjali, on leitud, et nad on praegustes või prognoositavates
kliimamuutuste tingimustes võimelised looma elujõulise populatsiooni ja
keskkonnas levima kõikjal liidus, välja arvatud äärepoolseimates piirkondades;
(c)
artikli 5 lõike 1 kohaselt tehtud riskianalüüs on
näidanud, et nende kohandumise ja leviku vältimiseks on vaja meetmeid liidu
tasandil.
3.           Liikmesriigid võivad esitada
komisjonile taotluse invasiivse võõrliigi kandmiseks lõikes 1 osutatud
loetellu. Kõnealused taotlused hõlmavad kõiki järgmisi kriteeriume:
(a)
liigi nimi;
(b)
artikli 5 lõike 1 kohaselt tehtud riskianalüüs;
(c)
tõendid selle kohta, et liik vastab lõikes 2
sätestatud kriteeriumidele.
4.           Lõikes 1 osutatud loetelu
koosneb maksimaalselt 50 liigist, sealhulgas liigid, mis võidakse lisada
artikliga 9 ettenähtud kiireloomuliste meetmete tulemusel.
Artikkel 5
Riskihindamine ja delegeeritud
õigusaktid
1.           Komisjon või liikmesriik,
vastavalt sellele, kumb on asjakohane, viib läbi artikli 4 lõike 2 punktis c ja
lõike 3 punktis b osutatud riskihindamise, võttes arvesse järgmisi elemente:
(a)
liigi kirjeldus, sealhulgas selle taksonoomiline
identsus, selle ajalugu, kohalik levimus, võimalik levimus;
(b)
liigi paljunemis- ja levimisviiside kirjeldus,
sealhulgas hinnang selle kohta, kas on olemas sobivad keskkonnatingimused
paljunemiseks ja levimiseks;
(c)
võimalike tahtliku ja juhusliku sisenemise ning
levimise teede ja viiside kirjeldus, sealhulgas, vajaduse korral, kaubad,
millega liik on tavaliselt seotud;
(d)
põhjalik hinnang sisenemis-, kohandumis- ja
levimisriski kohta asjaomases biogeograafilises piirkonnas nii praegustes
tingimustes kui ka prognoositava kliimamuutuse tingimustes;
(e)
kirjeldus liigi praeguse leviku kohta, sealhulgas
teave selle kohta, kas liiki juba esineb liidus või naaberriikides;
(f)
bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi
teenustele avalduva negatiivse mõju kirjeldus, sealhulgas mõju pärismaistele liikidele,
kaitsealadele, ohustatud elupaikadele, inimeste tervisele ja majandusele, ning
hinnang tulevase mõju ulatuse kohta;
(g)
kahjudega seotud kulude kvantitatiivne prognoos
liidu tasandil, mis näitab probleemi tähtsust liidu jaoks; see omakorda
õigustab veelgi meetmete võtmist, sest kogukahju kaaluks üles kahju vähendamise
kulud;
(h)
kõnealuste liikide võimalike kasutusviiside ja
nendest tuleneva võimaliku kasu kirjeldus.
2.           Komisjonil on õigus võtta
kooskõlas artikliga 23 vastu delegeeritud õigusakte, et veelgi täpsustada
artikli 4 lõike 2 punktis b osutatud olemasoleva teadusliku tõendusmaterjali
liiki ning näha ette üksikasjalik kirjeldus käesoleva artikli lõike 1 punktides
a–h sätestatud elementide kohaldamiseks, sealhulgas metoodika, mida kasutatakse
nende elementide hindamiseks, võttes arvesse asjaomaseid riiklikke ja
rahvusvahelisi standardeid ning asjaolu, et kõigepealt tuleb võtta meetmeid
selliste liikide tõrjeks, millega seondub märkimisväärne majanduslik kahju või
mis võivad seda põhjustada, sealhulgas kahju, mis tuleneb bioloogilise
mitmekesisuse vähenemisest.
Artikkel 6
Äärepoolseimaid piirkondi käsitlevad sätted
1.           Artikli 4 lõikes 1 osutatud
loetellu kantud liikidele, mis on pärismaised äärepoolseimas piirkonnas, ei
kohaldata artiklite 7, 8, 11 ja 13–17 sätteid selles äärepoolseimas piirkonnas,
kus nad on pärismaised.
2.           Hiljemalt [12 kuud pärast
käesoleva määruse jõustumist – lisada kuupäev] võtab äärepoolseima
piirkonnaga liikmesriik iga oma äärepoolseima piirkonna jaoks vastu
probleemsete invasiivsete võõrliikide loetelu, konsulteerides asjaomase
piirkonnaga.
3.           Lõikes 2 osutatud loetellu
kantud liikide suhtes kohaldatakse asjaomases äärepoolseimas piirkonnas
artikleid 7, 8, 11 ja 13–17.
4.           Liikmesriigid teavitavad
viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike lõikes 2 osutatud loeteludest ja
kõigist nende loetelude muudatustest.
II peatükk
Ennetamine
Artikkel 7
Kogu liidu jaoks probleemseid invasiivseid võõrliike käsitlev keeld
1.           Artikli 4 lõikes 1 osutatud
loetellu kantud liike ei tohi tahtlikult:
(a)
tuua liidu territooriumile või vedada läbi liidu
territooriumi;
(b)
paljundada;
(c)
vedada, välja arvatud kõnealuste liikide vedu nende
hävitamiseks ettenähtud kohta;
(d)
turule viia;
(e)
kasutada või vahetada;
(f)
pidada või kasvatada, sealhulgas suletud
tingimustes;
(g)
keskkonda viia.
2.           Liikmesriigid ennetavad kogu
liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide juhuslikku sissetoomist
vastavalt artikli 11 lõike 3 ja 4 sätetele.
Artikkel 8
Uuringuid ja ex situ säilitamist käsitlevad load
1.           Erandina artikli 7 lõike 1 punktides
a, b, c, e ja f sätestatud keeldudest, kehtestavad liikmesriigid lubade
süsteemi, millega võimaldatakse teadusuuringute läbiviimiseks või ex situ
säilitamisega seotud tegevusteks loa saanud ettevõtjatel teostada nimetatud
toiminguid seoses kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikidega.
2.           Liikmesriigid annavad
asjaomastele pädevatele asutustele õiguse anda välja lõikes 1 osutatud lube
toimingute läbiviimiseks suletud tingimustes, mis vastavad kõigile järgmistele
tingimustele:
(a)
kogu liidu jaoks probleemseid invasiivseid
võõrliike peetakse ja käideldakse lõikes 3 osutatud suletud ruumides;
(b)
toiminguid viivad läbi pädevate ametiasutuste poolt
ettenähtud teaduslikku ja tehnilist kvalifikatsiooni omavad töötajad;
(c)
vedu suletud ruumi ja sealt välja toimub pädeva
asutuse loal ning tingimustel, millega välistatakse invasiivsete võõrliikide
väljapääsemine;
(d)
kui invasiivsed võõrliigid on loomad, siis nad
võimaluse korral märgistatakse;
(e)
väljapääsemise, levimise või kõrvaldamise riski
ohjatakse tõhusalt, võttes arvesse liigi identsust, bioloogiat ja levimise
viise, kavandatud toiminguid ja suletud ruumi, vastastikmõju keskkonnaga ning
muid asjaomaseid tegureid, mis on seotud kõnealuste liikide põhjustatud riskiga;

(f)
võimaliku väljapääsu või levimise korral
tegutsemiseks koostatakse pideva järelevalve ja situatsiooniplaan, sealhulgas
hävitamiskava;
(g)
lõikes 1 osutatud luba antakse piiratud arvu
liikide ja isendite jaoks, mis on vajalik asjaomasteks uuringuteks ja ex
situ säilitamiseks ning see ei ületa suletud ruumi mahutavust. See sisaldab
piiranguid, mis on vajalikud asjaomase liigi väljapääsemise ja levimise riski
vähendamiseks. Luba on selles käsitletud invasiivsete võõrliikidega kaasas
alati, kui neid liitu sisse tuuakse, liidus hoitakse või veetakse.
3.           Isendeid käsitatakse suletud
ruumis hoituna, kui on täidetud järgmised tingimused:
(a)
nad on füüsiliselt isoleeritud ning nad ei pääse
välja ega levi ning kõrvalised isikud ei saa neid suletud ruumist välja viia;
koristus- ja hooldustööde korraga tagatakse, et ükski isend ega selle
paljundatav osa ei pääse välja ega levi ning kõrvalised isikud ei saa seda
välja viia;
(b)
nende väljaviimine ruumidest või kõrvaldamine või
hävitamine toimub nii, et välistatakse nende paljundamine või paljunemine
väljaspool kõnealuseid ruume.
4.           Loa taotlemisel esitab
ettevõtja kõik vajalikud tõendid, et pädev asutus saaks hinnata, kas lõigetes 2
ja 3 osutatud tingimused on täidetud.
Artikkel 9
Kiireloomulised meetmed
1.           Kui liikmesriigil on tõendid
selle kohta, et tema territooriumil esineb või on otsene oht, et tema
territooriumile siseneb invasiivne võõrliik, mis ei ole kantud artikli 4 lõikes
1 osutatud loetellu, kuid mille puhul asjaomane pädev asutus on esialgsete
teaduslike tõendite põhjal leidnud, et liik vastab tõenäoliselt artikli 4
lõikes 2 sätestatud kriteeriumidele, võib ta viivitamata võtta kiireloomulised
meetmed, mis koosnevad ükskõik millisest artikli 7 lõikes 1 sätestatud keelust.

2.           Liikmesriik, kes rakendab oma
territooriumil kiireloomulisi meetmeid, mis hõlmavad artikli 7 lõike 1 punktide
a, c või d kohaldamist, teatab võetud meetmetest viivitamata komisjonile ja
teistele liikmesriikidele ning esitab neile kõnealuste meetmete võtmise aluseks
oleva tõendusmaterjali.
3.           Asjaomane liikmesriik teostab
kättesaadava tehnilise ja teadusliku teabe põhjal viivitamata, ja igal juhul 24
kuu jooksul alates kiireloomulisi meetmeid käsitleva otsuse vastuvõtmisest,
artikli 5 kohase riskihindamise seoses liikidega, mille suhtes kiireloomulisi
meetmeid võetakse, pidades silmas kõnealuste liikide kandmist artikli 4 lõikes
1 osutatud loetellu.
4.           Kui komisjon saab lõikes 2
osutatud teate või tal on muid tõendeid selle kohta, et liidus esineb või on
otsene oht, et liitu siseneb invasiivne võõrliik, mis ei ole kantud artikli 4
lõikes 1 osutatud loetellu, kuid mis tõenäoliselt vastab artikli 4 lõikes 2
osutatud kriteeriumidele, võtab ta rakendusaktiga esialgsete teaduslike
tõendite põhjal vastu otsuse selle kohta, kas liik tõenäoliselt vastab
kõnealustele kriteeriumidele, ning võtab juhul, kui ta leiab, et artikli 4
lõikes 2 osutatud kriteeriumid tõenäoliselt täidetakse, kogu liitu hõlmavad
kiireloomulised meetmed, mis seisnevad ükskõik millises artikli 7 lõikes 1
osutatud keelus; kõnealused meetmed võetakse piiratud ajaks vastavalt kõnealuse
liigiga kaasnevatele riskidele. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli
22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
5.           Liikmesriigis lõike 1
kohaselt võetud meetmed tunnistatakse kehtetuks või neid muudetakse, kui see on
nii ette nähtud lõikes 4 osutatud rakendusaktidega.
6.           Liikmesriik, kes võtab
kiireloomulisi meetmeid, võib neid meetmeid rakendada kuni võetakse vastu
rakendusakt, millega kehtestatakse kiireloomulised meetmed liidu tasandil
vastavalt lõikele 4 või millega asjaomases liikmesriigis lõike 3 kohaselt
tehtud riskihindamise põhjal kantakse liik artikli 4 lõikes 1 osutatud
loetellu.
Artikkel 10
Piirangud, mida kohaldatakse asjaomase liikmesriigi jaoks probleemse
invasiivse võõrliigi tahtliku keskkonda viimise suhtes
1.           Liikmesriigid keelavad
selliste muude kui kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide
tahtliku keskkonda viimise, mille kohta liikmesriik on teaduslike tõendite
põhjal arvamusel, et nende keskkonda viimine ja seal levimine avaldab asjaomase
liikmesriigi territooriumil märkimisväärset negatiivset mõju isegi juhul, kui
selline mõju ei ole täielikult kindlaks tehtud („liikmesriigi jaoks probleemne
invasiivne võõrliik”); tahtlik keskkonda viimine on protsess, mille käigus
viiakse organism ükskõik millisel eesmärgil keskkonda, võtmata selle
väljapääsemist ja levimist takistavaid meetmeid.
2.           Liikmesriik teavitab
komisjoni ja teisi liikmesriike liikidest, mida ta peab liikmesriigi jaoks
probleemseks invasiivseks võõrliigiks.
3.           Liikmesriikide pädevad
asutused võivad teataval juhul anda loa liikmesriigi jaoks probleemse
invasiivse võõrliigi tahtlikuks keskkonda viimiseks eeldusel, et järgmisi
tingimusi on täielikult arvesse võetud:
(a)
puuduvad alternatiivsed mitteinvasiivsed liigid,
mida saaks kasutada samasuguse kasu saamiseks;
(b)
keskkonda viimise kasu on erakordselt suur
võrreldes asjaomase liigi tekitatava kahju ohuga;
(c)
keskkonda viimisel rakendatakse
riskivähendamismeetmeid, et vähendada nii palju kui võimalik mõju
bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele, samuti inimeste
tervisele ja majandusele;
(d)
on olemas piisav järelevalve ja liikide hävitamist
käsitlev situatsiooniplaan, mida kohaldatakse juhul, kui liikide tekitatud
kahju on pädeva asutuse arvates vastuvõetamatu.
4.           Luba vesiviljeluses
kasutatavate võõrliikide sissetoomiseks antakse välja vastavalt määruse (EÜ) nr
708/2007 sätetele.
Artikkel 11
Invasiivsete võõrliikide liikumisteid ja -viise käsitlevad tegevuskavad
1.           Liikmesriigid teostavad hiljemalt
[18 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist – lisada kuupäev]
invasiivsete võõrliikide juhusliku sissetoomise ning levimise teede ja viiside põhjaliku
analüüsi oma territooriumil ning teevad kindlaks, milliste liikumisteede ja
-viiside suhtes tuleb kõigepealt meetmeid võtta („prioriteetsed liikumisteed ja
-viisid”) sel moel liitu sisenevate liikide hulga või nende tekitatud kahju
tõttu. Seda tehes keskenduvad liikmesriigid eelkõige kogu liidu jaoks
probleemsete invasiivsete võõrliikide sissetoomisteede ja -viiside analüüsile.
2.           Iga liikmesriik koostab
hiljemalt [kolm aastat alates käesoleva määruse jõustumisest – lisada
kuupäev] tegevuskava ja rakendab seda lõike 1 kohaselt kindlakstehtud
prioriteetsete liikumisteede ja -viiside käsitlemiseks. Kõnealune tegevuskava
sisaldab tegevuse ajakava ning selles kirjeldatakse meetmeid, mida võetakse
prioriteetsete liikumisteede ja -viiside käsitlemiseks ning selleks, et
ennetada invasiivsete võõrliikide juhuslikku sissetoomist liitu ja ning nende
levimist keskkonnas.
3.           Lõikes 2 osutatud tegevuskava
sisaldab meetmeid, mis on välja töötatud kulude ja tulude analüüsi põhjal ning
mis hõlmavad vähemalt järgmist:
(a)
teadlikkuse tõstmise meetmed;
(b)
reguleerivad meetmed, et vähendada kaupade,
sõidukite ja seadmete saastumist invasiivsete võõrliikidega; sealhulgas
meetmed, millega käsitletakse invasiivsete võõrliikide vedu kolmandatest
riikidest;
(c)
reguleerivad meetmed, et tagada asjakohane kontroll
liidu piiril, v.a artikli 13 kohane ametlik kontroll;
(d)
meetmed, mis on sätestatud rahvusvahelises
konventsioonis laevade ballastvee ja selle sette kontrolli ja käitlemise kohta.

4.           Lõike 2 kohaselt koostatud
tegevuskava esitatakse viivitamata komisjonile. Iga nelja aasta tagant pärast
viimase tegevuskava esitamist vaatavad liikmesriigid tegevuskava läbi ja
edastavad selle uuesti komisjonile.
III peatükk
Varajane avastamine ja kiire hävitamine
Artikkel 12
Järelevalvesüsteem
1.           Liikmesriikides on hiljemalt
[18 kuud pärast käesoleva määruse jõustumist – lisada kuupäev]
kehtestatud järelevalvesüsteem, mille kaudu kogutakse uuringute, seire või
muude menetluste abil andmeid keskkonnas esinevate invasiivsete võõrliikide
kohta ja talletatakse need, et vältida invasiivsete võõrliikide levimist liitu.
2.           Lõikes 1 osutatud
järelevalvesüsteem:
(a)
katab liikmesriikide territooriumi, et määrata kindlaks
nii uute kui ka juba kohandunud kogu liidu jaoks probleemsete võõrliikide
esinemine ja levik;
(b)
hõlmab direktiivi 2008/56/EÜ artikli 3 punktis 1
määratletud mereakvatooriumi;
(c)
on piisavalt dünaamiline, et avastada kiiresti
liikmesriigi territooriumil või territooriumi osal kogu liidu jaoks probleemne
invasiivne võõrliik, mida varem teadaolevalt ei esinenud;
(d)
kasutab teavet, mis on saadud olemasolevatest
järelevalve- ja seiresüsteemidest, mis on sätestatud direktiivi 92/43/EMÜ
artiklis 11, direktiivi 2008/56/EÜ artiklis 11 ja direktiivi 2000/60/EÜ
artiklis 8.
Artikkel 13
Ametlikud
kontrollid liidu piiril
1.           Hiljemalt [12 kuud alates
käesoleva määruse jõustumisest – lisada kuupäev] on liikmesriikides
täielikult toimivad struktuurid, et teostada liitu toodud loomade ja taimede,
sealhulgas seemnete, munade või leviste ametlikke kontrolle, mis on vajalik
kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide tahtliku sissetoomise
vältimiseks.
2.           Liikmesriikide asutused
teevad Euroopa Liidu piiril ametlikke kontrolle lõikes 1 osutatud kaupadele,
mis tuuakse liitu sisse, et kontrollida, kas järgmised nõuded on täidetud:
(a)
need ei ole kantud artikli 4 lõikes 1 osutatud
loetellu;
(b)
artiklis 8 osutatud load kehtivad.
3.           Dokumentide, identsuse ja
vajaduse korral füüsiline kontroll lõike 2 kohaselt toimub järgmiselt:
(a)
määruse (EL) nr XXX/XXXX [ametlike kontrollide
kohta COM (2013) 265] artikliga 57 ettenähtud piiripunktides lõikes 1
osutatud kauba puhul, mis kuulub kõnealuse määruse artikli 45
reguleerimisalasse ning mille suhtes kohaldatakse piiripunktides ametlikke
kontrolle; sellisel juhul panevad liikmesriigid vastutuse määruse (EL) nr
XXX/XXXX [ametlike kontrollide kohta COM(2013) 265] artikli 3 kohastele
pädevatele asutustele;
(b)
ühenduse tolliterritooriumile sissetoomise kohas
lõikes 1 osutatud kauba puhul, mille suhtes ei kohaldata määruse (EL) nr
XXX/XXXX [ametlike kontrollide kohta COM(2013) 265] artiklit 45 või mis on sama
määruse artikli 46 kohaselt vabastatud ametlikest kontrollidest piiripunktides;
sellisel juhul panevad liikmesriigid vastutuse seoses kõnealuse kauba suhtes
kohaldatavate mis tahes tolliprotseduuridega tolliasutustele.
4.           Piirikontrolli teostamiseks
määratud asutustele antakse lisaks õigus arestida ja konfiskeerida organismid,
mis ei vasta lõikes 2 osutatud tingimustele. Konfiskeeritud organismid antakse
üle käesoleva määruse kohaldamise eest vastutavale pädevale asutusele.
Liikmesriigid võivad delegeerida konkreetseid ülesandeid teistele asutustele.
5.           Ametlike kontrollide
tulemuste kokkuvõttes ja selle alusel vastuvõetud otsustes, sealhulgas otsus
saadetise tagasilükkamise kohta, võetakse arvesse vastavust lõike 2 punktides a
ja b sätestatud nõuetele.
6.           Liikmesriigid kehtestavad
menetlused, et tagada saabuvaid saadetisi käsitleva teabe vahetamine ning
lõikes 2 osutatud kontrollide tõhus ja tulemuslik kooskõlastamine ja sellealane
koostöö kõigi asjaomaste asutuste ja saadetise eest vastutava ettevõtja vahel.
7.           Liikmesriigid töötavad välja
suunised ja koolitusprogrammid, et hõlbustada kogu liidu jaoks probleemsete
invasiivsete võõrliikide identifitseerimist ja avastamist kõigi lõike 2 kohaste
kontrollide teostamisega seotud ametiasutuste vahelise koostöö kaudu.
Tolliasutustele ettenähtud koolitusprogrammides antakse teavet selle kohta,
kuidas täita ühtset haldusdokumenti, mille alusel täidetakse
tollideklaratsioon.
Artikkel 14
Varajast avastamist käsitlevad teated
1.           Liikmesriigid kasutavad
artikli 12 kohaselt loodud järelevalvesüsteemi ning artikliga 13 ettenähtud
ametlike kontrollide käigus kogutud teavet, et toetada kogu liidu jaoks
probleemsete invasiivsete võõrliikide sisenemise või esinemise varajast
avastamist.
2.           Liikmesriigid teatavad
komisjonile viivitamata kirjalikult kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete
võõrliikide esinemise varajasest avastamisest ning teavitavad teisi
liikmesriike, eelkõige:
(a)
sellise artikli 4 lõikes 1 osutatud loetellu kantud
liigi esinemisest nende territooriumil või selle osal, mida asjaomase
liikmesriigi territooriumil või selle osal teadaolevalt varem ei esinenud;
(b)
artikli 4 lõikes 1 osutatud liigi taasilmumisest
liikmesriigi territooriumile või selle osale pärast seda, kui on teatatud
kõnealuse liigi hävitamisest.
Artikkel 15
Kiire hävitamine invasiooni varajases etapis
1.           Pärast varajast avastamist ja
kolme kuu jooksul pärast artikli 14 kohase varajast avastamist käsitleva teate
edastamist kohaldavad liikmesriigid hävitusmeetmeid ning teatavad kõnealustest
meetmetest komisjonile ja teistele liikmesriikidele.
2.           Hävitamismeetmete
kohaldamisel tagavad liikmesriigid, et kasutatud meetodid on tulemuslikud
asjaomase invasiivse võõrliigi populatsiooni täielikuks ja lõplikuks
kõrvaldamiseks; sealjuures võetakse nõuetekohaselt arvesse inimeste tervist ja
keskkonda ning sihtloomi säästetakse välditavast valust, stressist ja
kannatustest.
3.           Artikliga 12 ettenähtud
järelevalvesüsteemi kavandatakse ja kasutatakse selliselt, et saaks jälgida ka
hävitamise tõhusust.
4.           Liikmesriigid teatavad
komisjonile ja teistele liikmesriikidele, kui kogu liidu jaoks probleemse invasiivse
võõrliigi populatsioon on hävitatud.
5.           Samuti teavitavad
liikmesriigid komisjoni ja teisi liikmesriike võetud meetmete tõhususest.
Artikkel 16
Kiire hävitamise kohustusest tehtavad erandid
1.           Liikmesriik võib esitada
komisjonile taotluse erandi tegemiseks artiklis 15 osutatud hävitamismeetmete
kohaldamise kohustusest seoses kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete
võõrliikidega, mille kohta on esitatud artikli 14 kohane teade varajase
avastamise kohta.
2.           Eranditaotlus põhineb
usaldusväärsetel teaduslikel tõenditel ning see esitatakse üksnes juhul, kui on
täidetud järgmised tingimused:
(a)
on tõendatud, et hävitamine on tehniliselt
teostamatu, kuna kättesaadavaid hävitamismeetodeid ei ole võimalik kohaldada
keskkonnas, kus liigid on kohandunud;
(b)
kulude-tulude analüüs näitab olemasolevate andmete
põhjal põhjendatud kindlusega, et kulud on pikemas perspektiivis erakordselt
suured ning ebaproportsionaalsed võrreldes hävitamisest tuleneva kasuga;
(c)
hävitamismeetodid ei ole kättesaadavad või on
olemas, kuid avaldavad väga suurt negatiivset mõju inimeste tervisele või
keskkonnale.
3.           Liikmesriigid esitavad
komisjonile nõuetekohaselt põhjendatud eranditaotlused koos lõike 2 punktides
a, b ja c osutatud tõendusmaterjaliga.
4.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu lõike 6 kohase otsuse lõikes 3 osutatud taotluse
heakskiitmise või tagasilükkamise kohta.
5.           Kõnealused rakendusaktid
võetakse vastu artikli 22 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
6.           Liikmesriigid tagavad, et
rakendatakse ohjeldamismeetmeid liigi edasise leviku vältimiseks, kuni lõike 3
kohast erandit käsitlev rakendusotsus on vastu võetud.
7.           Kui erand
hävitamiskohustusest heaks kiidetakse, kohaldatakse liikide suhtes artiklis 17
osutatud ohjemeetmeid. Kui eranditaotlus lükatakse tagasi, kohaldab asjaomane
liikmesriik viivitamata artiklis 15 osutatud hävitamismeetmeid.
IV peatükk
Laialt levinud invasiivsete võõrliikide ohjamine
Artikkel 17
Ohjemeetmed
1.           Kaksteist kuud pärast
invasiivse võõrliigi kandmist artikli 4 lõikes 1 osutatud loetellu, on liikmesriik
kehtestanud selliste kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide
ohje meetmed, mille puhul liikmesriik on leidnud, et need liigid on tema
territooriumil laialt levinud; kõnealuste meetmetega vähendatakse nii palju kui
võimalik mõju bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele ning
inimeste tervisele ja majandusele. Ohjemeetmed põhinevad kulude ja tulude
analüüsil ning hõlmavad ka artikli 18 kohaseid taastamismeetmeid.
2.           Ohjemeetmed koosnevad
füüsikalistest, keemilistest või bioloogilistest meetmetest, mille eesmärk on
invasiivse võõrliigi populatsioon hävitada, seda vähendada või ohjeldada.
Vajaduse korral hõlmavad ohjemeetmed meetmeid, mida kohaldatakse vastuvõtvale
ökosüsteemile, et suurendada selle vastupanuvõimet praegustele ja tulevastele
invasioonidele.
3.           Ohjemeetmete rakendamisel
tagavad liikmesriigid, et kasutatud meetodite puhul võetakse nõuetekohaselt
arvesse inimeste tervist ja keskkonda ning sihtloomi säästetakse mis tahes
välditavast valust, stressist või kannatusest.
4.           Artikliga 12 ettenähtud
järelevalvesüsteemi kavandatakse ja kasutatakse selliselt, et jälgida, kui
tõhusad on hävitamis-, populatsiooni vähendamise või ohjeldamise meetmed bioloogilise
mitmekesisusele ja ökosüsteemi teenustele, inimeste tervisele ja majandusele
avalduva mõju vähendamisel.
5.           Kui on märkimisväärne risk,
et kogu liidu jaoks probleemne invasiivne võõrliik levib naaberliikmesriiki,
teavitab see liikmesriik, kus liik on laialt levinud viivitamata naabruses
asuvaid liikmesriike ja komisjoni. Vajaduse korral kehtestavad asjaomased
liikmesriigid ühiselt kokkulepitud ohjemeetmed. Juhul, kui on oht, et liik
levib ka kolmandasse riiki, kaalub mõjutatud liikmesriik vajadust teavitada
asjaomaseid kolmandaid riike.
Artikkel 18
Kahjustatud ökosüsteemide taastamine
1.           Liikmesriigid võtavad
proportsionaalsed taastamismeetmed, et aidata taastada ökosüsteemi, mille
seisukorda on halvendanud või mida on kahjustanud või mille on hävitanud kogu
liidu jaoks probleemne invasiivne võõrliik.
2.           Lõikes 1 osutatud
taastamismeetmed sisaldavad vähemalt järgmist:
(a)
meetmed, millega suurendatakse häiringutele
vastuvõtliku ökosüsteemi suutlikkust pidada vastu häiringu mõjudele, taluda võõrliikide
kohandumist nii, et selle mõju ökosüsteemile puuduks või oleks väike, ning taastuda
kõnealustest mõjudest;
(b)
meetmed, millega välditakse uut invasiooni pärast
liigi hävitamist.
V PEATÜKK
Lõppsätted
Artikkel 19
Aruandlus
1.           Liikmesriigid edastavad
komisjonile hiljemalt [kolm aastat pärast käesoleva määruse jõustumise
kuupäeva – lisada kuupäev] ja seejärel iga nelja aasta tagant ajakohastatud
teabe järgmise kohta:
(a)
artikli 12 kohase järelevalvesüsteemi kirjeldus
ning artikli 13 kohase liitu sisenevaid liike käsitleva ametlike kontrollide
süsteemi kirjeldus;
(b)
kogu liidu jaoks probleemsete invasiivsete
võõrliikide levik liikmesriigi territooriumil;
(c)
teave selliste liikide kohta, mida käsitatakse
liikmesriigi jaoks probleemse invasiivse võõrliigina vastavalt artikli 10
lõikele 2;
(d)
artikli 11 lõikes 2 osutatud tegevuskava;
(e)
kogu liikmesriigi territooriumi hõlmavad
koondandmed artikli 15 kohaselt võetud hävitamismeetmete ning artikli 17
kohaselt võetud ohjemeetmete ning nende tõhususe kohta;
(f)
artiklis 8 osutatud lubade vorm.
2.           Liikmesriigid teavitavad
komisjoni ja teisi liikmesriike pädevatest asutustest, kes vastutavad käesoleva
määruse kohaldamise eest.
3.           Viie aasta jooksul alates [vastuvõtmise
kuupäev] hindab komisjon käesoleva määruse tõhusust, sealhulgas artikli 4
lõikes 1 osutatud loetelu, artikli 11 lõikes 3 osutatud tegevuskavasid,
järelevalvesüsteemi, piirikontrolli, hävitamise ja ohjamise kohustusi ning
esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, millele võib lisada
ettepanekud määruse muutmiseks, sealhulgas artikli 4 lõike 1 kohase loetelu
muutmiseks.
Artikkel 20
Teabetoetusmehhanism
1.           Komisjon kehtestab
järk-järgult teabetoetusmehhanismi, mis on vajalik, et hõlbustada käesoleva
määruse kohaldamist.
2.           Algetapis hõlmab süsteem
andmetoetusmehhanismi, mis ühendab invasiivseid võõrliike käsitlevaid
olemasolevaid andmesüsteeme, pöörates erilist tähelepanu teabele kogu liidu
jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide kohta, et hõlbustada artikliga 19
ettenähtud aruandlust.
3.           Teises etapis saab lõikes 2
osutatud andmetoetusmehhanismist vahend, mis aitab komisjonil käsitleda artikli
14 lõikega 2 nõutud teateid.
4.           Kolmandas etapis saab lõikes
2 osutatud andmetoetusmehhanismist vahend teabe vahetamiseks muude käesoleva
määruse kohaldamisega seotud aspektide kohta.
Artikkel 21
Üldsuse osalemine
1.           Liikmesriigid tagavad, et
artikli 11 kohaste tegevuskavade ja artikli 17 kohaste meetmete väljatöötamisel
antakse üldsusele varakult võimalus võtta tõhusalt osa nende
ettevalmistamisest, muutmisest ja läbivaatamisest, kasutades korda, mille
liikmesriigid on juba kindlaks määranud vastavalt direktiivi 2003/35/EÜ artikli
2 lõike 3 teisele lõigule.
Artikkel 22
Komitee
1.           Komisjoni abistab komitee.
Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011[23] tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 23
Delegeerimine
1.           Komisjonile antakse õigus
võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.           Artikli 5 lõikes 2 osutatud
volitused antakse komisjonile määramata ajaks alates käesoleva määruse
jõustumisest.
3.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad artikli 5 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi
võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste
delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa
Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta
juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Artikli 5 lõike 2 alusel
vastuvõetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament
ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa
Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa
Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et
nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel
pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 24
Haldusmeetmed ja -karistused
1.           Liikmesriigid kehtestavad
haldusmeetmeid ja -karistusi käsitlevad eeskirjad, mida kohaldatakse käesoleva
määruse rikkumise korral. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et
tagada nende rakendamine. Ettenähtud meetmed ja sanktsioonid peavad olema
tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
Artikkel 25
Sanktsioonide kehtestamise õigus
1.           Pädeval asutusel on õigus
kehtestada haldusmeetmed ja -karistused mis tahes füüsilise või juriidilise
isiku suhtes, kes ei vasta käesoleva määruse sätetele.
2.           Ilma et see piiraks pädeva
asutuse järelevalvevolitusi, on tal õigus kehtestada vähemalt järgmised
haldusmeetmed ja -karistused:
(a)
korraldus, millega nõutakse, et vastutav füüsiline
või juriidiline isik lõpetaks rikkumise ja hoiduks selle tegevuse kordamisest;
(b)
korraldus, millega nõutakse selliste kogu liidu
jaoks probleemsete invasiivsete võõrliikide konfiskeerimist, mis ei vasta
nõuetele;
(c)
tegevuse ajutine keelamine;
(d)
tegevusloa alaline kehtetuks tunnistamine;
(e)
rahaline halduskaristus;
(f)
korraldus, millega nõutakse, et füüsiline või
juriidiline isik võtaks heastamismeetmeid.
3.           Pädevad asutused võtavad
haldusmeetmete ja -karistuste liigi kindlaksmääramisel arvesse kõiki olulisi
asjaolusid, sealhulgas järgmist:
(a)
rikkumise raskus ja kestus;
(b)
invasiooni eest vastutava isiku osalemise määr;
(c)
kasu, mida füüsiline või juriidiline isik
rikkumisest saab;
(d)
rikkumisest tulenev keskkonna-, sotsiaalne ja
majanduslik kahju;
(e)
vastutava isiku koostöö tase pädeva asutusega;
(f)
vastutava isiku varasemad rikkumised.
4.           Liikmesriigid tagavad, et
otsuseid, mida pädev asutus käesoleva artikli kohaselt teeb, saab vaidlustada.
Artikkel 26
Muid kui kaubanduslikul otstarbel invasiivseid võõrliike omavaid isikuid
käsitlevad üleminekusätted
1.           Erandina artikli 7 lõike 1
punktidest c ja f, lubatakse selliste lemmikloomade omanikel, kes kuuluvad
artikli 4 lõikes 1 osutatud loetellu kantud liiki ning keda peetakse muul kui
kaubanduslikul otstarbel, pidada neid kuni loomade loomuliku surmani, kui on
täidetud järgmised tingimused:
(a)
isendeid peeti enne nende kandmist artikli 4 lõikes
1 osutatud loetellu;
(b)
isendeid peetakse suletud tingimustes ning on
võetud kõik asjakohased meetmed, millega tagatakse, et nende paljunemine ja
väljapääs on võimatu.
2.           Pädevad asutused teavitad
liikmesriikide korraldatud teadlikkuse tõstmise ja haridusprogrammide kaudu
muid kui kaubanduslikul otstarbel invasiivseid võõrliike omavaid isikuid
riskidest, mis kaasnevad lõikes 1 osutatud isendite pidamisega, ning
meetmetest, mida tuleb võtta, et vähendada nende isendite paljunemise ja
väljapääsemise riski.
3.           Sellistele muudele kui
kaubanduslikul otstarbel invasiivseid võõrliike omavatele isikutele, kes ei saa
tagada, et lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, pakuvad liikmesriigid
võimalust isendid ära anda, pöörates sealjuures nõuetekohast tähelepanu loomade
heaolu tagamisele nende kohtlemisel.
Artikkel 27
Kaubanduslikke varusid käsitlevad üleminekusätted
1.           Sellise invasiivsete
võõrliikide isendite kaubandusliku varu valdajal, mis on omandatud enne nende
kandmist artikli 4 lõikes 1 osutatud loetellu, lubatakse kuni kaks aastat
pärast loetellu kandmist neid liike pidada ja vedada selleks, et need varude
hävitamiseks tappa või et elusisendeid või nende paljundatavaid osi müüa või
üle anda artiklis 8 osutatud ex situ säilitamisega tegelevatele asutustele
tingimusel, et isendeid hoitakse ja veetakse suletud tingimustes ning võetakse
kõik asjakohased meetmed, millega tagatakse, et isendite paljunemine või
väljapääs on võimatu.
2.           Kui määruse (EÜ) nr 708/2007
artikli 6 kohaselt on välja antud luba vesiviljeluses kasutatavatele liikidele,
mis on hiljem kantud kogu liidu jaoks probleemsete võõrliikide loetellu ning
loa kehtivusaeg ületab lõikes 1 osutatud tähtaega, tunnistab liikmesriik loa
määruse (EÜ) nr 708/2007 artikli 12 kohaselt lõikes 1 osutatud perioodi
lõppedes kehtetuks.
Artikkel 28
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub [1.
jaanuaril või 1. juulil] pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
Lihtsustatud finantsselgitus
Ettepaneku eelnõu pealkiri:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus invasiivsete võõrliikide
sissetoomise ja levimise ennetamise ja ohjamise kohta.
Asjaomased poliitikavaldkonnad ja nendega
seonduvad tegevuspõhise eelarvestamise meetmed:
Jaotis 07 – Keskkond
07 01 02 Keskkonna poliitikavaldkonna koosseisuvälised töötajad ja muud
juhtimiskulud
Õiguslik alus
            ¨ Halduslik iseseisvus                                   X
Muu: Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 192 lõige 1
Kirjeldus ja põhjused:
Invasiivsed võõrliigid on liigid, mida inimene viib tahtlikult või juhuslikult
üle ökoloogiliste piiride väljapoole nende looduslikku levilat ning mis
kohanduvad ja levivad oma uues asukohas sellisel määral, et see avaldab negatiivset
mõju nii bioloogilisele mitmekesisusele kui ka inimeste tervisele ja
majandusele. Invasiivsed võõrliigid on peamine bioloogilise mitmekesisuse
vähenemise põhjus. Lisaks tekitavad nad sotsiaalset ja majanduslikku kahju.
Invasiivsete võõrliikide vastu võitlemine on äärmiselt oluline, et saavutada
ELi eesmärk peatada bioloogilise mitmekesisuse hävimine 2020. aastaks. Lisaks
lähevad invasiivsete võõrliikide tekitatud kahju ja nende liikide ohjamine
ELile maksma 12 miljardit eurot aastas. Käesoleva määruse eelnõu eesmärk on
luua ELi raamistik, millega vältida, vähendada ja leevendada invasiivsete
võõrliikide kahjulikku mõju bioloogilisele mitmekesisusele ja ökosüsteemi
teenustele ning püüda leevendada sotsiaalset ja majanduslikku kahju.
Liikmesriigid rakendavad juba meetmeid invasiivsete võõrliikidega võitlemiseks,
kuid selline tegevus on suunatud pigem juba tekitatud kahju vähendamisele,
pööramata piisavalt tähelepanu ennetamisele või uute ohtude avastamisele ja
kõrvaldamisele. Meetmed on killustatud ning ei hõlma kogu ELi. Samuti on
meetmed sageli vähe kooskõlastatud, mis tähendab, et nende üldine tõhusus on
väike. Kõikehõlmav õigusraamistik invasiivsete võõrliikidega võitlemiseks ELi
tasandil praegu puudub. Käesoleva määruse eelnõu eesmärk on see puudus kõrvaldada,
võttes arvesse ka bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni raames võetud
rahvusvahelisi kohustusi.
Kestus ja hinnanguline finantsmõju:
Kohaldamisaeg:
¨      Piiratud kestusega
määrus: jõus alates [kuupäev] kuni [kuupäev]
X       Piiramata kestusega määrus: jõus alates [prognoosi
kohaselt 2015, täpsustatakse hiljem]
Hinnanguline mõju eelarvele:
Ettepaneku eelnõu hõlmab järgmist:
¨      kokkuhoid
X       lisakulud
(kui jah, siis märkige asjaomase mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid): mitmeaastase
finantsraamistiku 2014–2020 rubriik 5
Kolmandate isikute osalus ettepaneku
eelnõu rahastamises:
Ettepanek ei hõlma kolmandate isikute poolset
kaasrahastamist
Selgitused arvandmete kohta:
Käesoleva määruse aspektide rakendamiseks on vaja rahastada komitee
tegevust. Muude sarnaste komiteede rahastamiskulude alusel on meie hinnangul
rubriigist 07 01 02 11 03 – Komiteed rahastatavad kulud
järgmised (vt alljärgnev tabel):
- kohtumist aastas
- üks esindaja liikmesriigi kohta
- maksimaalsed sõidu- ja elamiskulud 800 eurot liikmesriigi ja
kohtumise kohta
Komisjonile kaasneks sellega kulusid ligikaudu 80 000 eurot aastas.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
X       Ettepanek vastab olemasolevale
finantsplaneeringule.
¨      Ettepanekuga kaasneb mitmeaastase rahastamise asjakohase rubriigi
ümberplaneerimine
¨      Ettepanek eeldab paindlikkusinstrumendi kasutamist või
mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamist[24].
Kokkuhoiu või lisakulude mõju ettenähtud
ametikohtadele
¨      Vahendid, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomastes
talitustes ümber paigutada.
X       Ametikohad, mis on asjaomas(t)ele
talitus(t)ele praegu ette nähtud.
¨      Ametikohad, mida tuleb taotleda järgmise vahendite eraldamise
menetluse käigus.
Personalivajadused ja haldusressursid kaetakse
juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega. Neid toetavad töötajad, kes
on juba ümber paigutatud selleks, et tegeleda käesoleva määruse eelnõu
rakendamisega seotud aspektidega. Määratud ametnike peamised ülesanded on
järgmised: komitee haldamine, liikmesriikidega suhtlemise korraldamine, töö
koordineerimine Teadusuuringute Ühiskeskusega ning käesoleva määruse eelnõu
nõuetekohase rakendamise üldine toetamine.
Süsteem on kavandatud komisjoni eri talituste
ressursside ja oskusteabe koondamiseks, mis võimaldab süsteemi piiratud arvu
töötajatega rakendada. Eelkõige tuleb invasiivsete võõrliikidega seotud
poliitikas kasuks nende Teadusuuringute Ühiskeskuse töötajate panus, kes on
seotud projektiga EASIN (Euroopa võõrliikide teabevõrgustik),[25] samuti oskusteave, mis pärineb
muudelt invasiivsete võõrliikide poliitikaga seotud valdkondades tegutsevatelt
komisjoni talitustelt ja ametitelt (Euroopa Keskkonnametil on töötajad, kes
tegelevad invasiivsete võõrliikidega ning kes pakuvad oma tuge määruse
rakendamisel). Vajaduse korral paigutatakse töötajad meedet haldavale
peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus ümber,
arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
HINNANGULINE FINANTSMÕJU (kokkuhoid või
lisakulud) HALDUSALA ASSIGNEERINGUTELE JA INIMRESSURSSIDELE
 Täistööajale taandatud personal inimaastates || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Kokku
 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021
 Rubriik 5 || FTE || Assign. || FTE || Assign. || FTE || Assign. || FTE || Assign. || FTE || Assign. || FTE || Assign. || FTE || Assign. ||   ||
 Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja/või ajutised töötajad)
 07 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) ||   || 0,199 ||   || 0,199 ||   || 0,199 ||   || 0,199 ||   || 0,199 ||   || 0,199 ||   || 0,199 ||   || 1,393
 07 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Koosseisuvälised töötajad ||
 07 01 02 01 (üldvahendid) ||   || 0,002**  ||   || 0,002  ||   || 0,002  ||   || 0,002  ||   || 0,002  ||   || 0,002  ||   || 0,002  ||   || 0,014
 07 01 02 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubriigi 5 assigneeringud kokku ||   || 0,201  ||   ||  0,201 ||   ||  0,201 ||   ||  0,201 ||   ||  0,201 ||   ||  0,201 ||   ||  0,201 ||   || 1,407
 Väljaspool rubriiki 5 ||
 Ametikohtade loeteluga ettenähtud ametikohad (ametnikud ja/või ajutised töötajad)
 07 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Koosseisuvälised töötajad
 07 01 04 yy ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - peakorterites ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 05 02 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubriigist 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU ||   || 0,201 ||   || 0,201 ||   || 0,201 ||   || 0,201 ||   || 0,201 ||   || 0,201 ||   || 0,2014 ||   || 1,407 esimesel seitsmel aastal
FTE=täistööajale taandatud töötajate arv                                                           miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
„Personaliga seotud assigneeringute vajadused
kaetakse asjaomase peadirektoraadi poolt kõnealuse meetme haldamiseks juba
antud ja/või ümberpaigutatud assigneeringute raames, täiendades neid
vajaduse korral täiendavate assigneeringutega, mida võidakse anda haldavale
peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades
eelarvepiirangutega.”
* Hinnanguline assigneering
sisaldab keskkonna peadirektoraadi töötajaid ning ühte täistööajale taandatud
töötajat Teadusuuringute Ühiskeskuses ** Riikide lähetatud ekspertide keskmine
toetus
Muud haldusassigneeringud                                                                                miljonites
eurodes (kolm kohta pärast koma)
   || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || Aasta || KOKKU
 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021
 Rubriik 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Peakorterid: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 11 01 – Lähetus- ja esinduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 11 02 – Konverentside ja koosolekutega seotud kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 11 03 – Komiteed || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,56 esimesel seitsmel aastal
 07 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 01 03 – Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia seadmed[26] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 01 04 – Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia teenused ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (vajaduse korral täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Delegatsioonid: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 12 01 – Lähetused, konverentsid ja esinduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 12 02 – Töötajate täiendkoolitus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 02 01 – Soetamine, üürimine ja sellega seotud kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 02 02 – Sisseseade, mööbel, varustus ja teenused ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubriigi 5 assigneeringud kokku || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,56 esimesel seitsmel aastal
 Väljaspool rubriiki 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 04 yy – Tegevusassigneeringutest (endised BA-read) kaetavad tehnilise ja haldusabi kulud (välja arvatud koosseisuvälised töötajad) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - peakorterites ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 05 03 – muud halduskulud seoses kaudse teadustegevusega ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 03 – muud halduskulud seoses otsese teadustegevusega ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (vajaduse korral täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rubriigist 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KÕIK KOKKU || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,56 esimesel seitsmel aastal
[1]               http://www.acceptance.ec.europa.eu/environment/nature/invasivealien/docs/ias_discussion_paper.pdf.
[2]               Kõik uuringud on
kättesaadavad järgmisel veebisaidil:
http://ec.europa.eu/environment/nature/invasivealien/index_en.htm.
[3]               ELT viide.
[4]               ELT viide.
[5]               EÜT L 309, 13.12.1993, lk 1.
[6]               EÜT L 38, 10.2.1982, lk 1.
[7]               ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.
[8]               EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.
[9]               ELT L 164, 25.6.2008, lk 19.
[10]             EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.
[11]             COM(2013) 260 final.
[12]             COM(2013) 267 final.
[13]             EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.
[14]             ELT L 168, 28.6.2007, lk 1.
[15]             ELT L 167, 27.6.2012, lk 1.
[16]             ELT L 309, 24.11.2009, lk 1.
[17]             EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1.
[18]             KOM(2008) 642 lõplik.
[19]             ELT L 325, 9.12.2010, lk 4.
[20]             ELT L 204, 31.7.2012, lk 131.
[21]             ELT L 156, 25.6.2003, lk 17.
[22]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[23]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[24]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19
ja 24 (ajavahemiku 2007–2013 kohta).
[25]             Euroopa võõrliikide teabevõrgustiku (EASIN) eesmärk on
parandada juurdepääsu andmetele ja teabele Euroopas esinevate võõrliikide
kohta. EASIN aitab leida paljudest allikatest pärit teavet olemasolevate
võõrliikide kohta koostalitlusvõimeliste veebiteenuste võrgustiku kaudu,
järgides rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid ja protokolle. Projekt
algatati bioloogilise mitmekesisuse strateegia ja merestrateegia raamdirektiivi
rakendamise toetuseks ja see on üldsusele kättesaadav alates maist 2012.
[26]             IKT: Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia