				|

		52012PC0514

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus ELi humanitaarabi vabatahtlikud (EU Aid Volunteers) /* COM/2012/0514 final - 2012/0245 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikli 214 lõikes 5, luuakse käesoleva ettepanekuga Euroopa
vabatahtliku humanitaarabikorpuse raamistik, mis peaks Euroopa vabatahtlikel
võimaldama aidata ühiselt kaasa humanitaarabioperatsioonidele. Selle eesmärk on
väljendada liidu humanitaarseid väärtusi ja solidaarsust abi vajavate
inimestega tõhusa ja nähtava Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse
edendamise kaudu. Korpus tugevdab liidu suutlikkust reageerida
humanitaarkriisidele ja parandada kolmandate riikide haavatavas olukorras
olevate või katastroofis kannatanud kogukondade suutlikkust ja vastupanuvõimet.
Liidul tuleb tagada piisav humanitaarabi, kuna
humanitaarkriiside, nii loodusõnnetuste kui ka inimtegevuse tagajärjel
toimuvate kriiside arv ja ulatus on suurenenud. Hästi ettevalmistatud
vabatahtlikud võivad suurendada liidu suutlikkust vastata täiendavale
humanitaarabivajadusele.
Samuti võib Euroopa kodanike vabatahtliku töö senisest
parem mobiliseerimine anda maailmale liidust positiivse kuvandi ja suurendada
huvi üle-euroopaliste projektide vastu, mille eesmärk on toetada
humanitaaralast tegevust. Ehkki vabatahtlikkuse alusel tehtav töö on mitmeski
valdkonnas kogumas populaarsust, on ELi kodanike solidaarsusel inimtegevuse
tagajärjel toimuvates kriisides või loodusõnnetustes kannatavate kolmandate
riikide inimestega suur arengupotentsiaal. Euroopa kodanike arvates on
humanitaarabi valdkond, kus vabatahtlikul tegevusel on suurim mõju ja Euroopa
vabatahtliku humanitaarabikorpuse asutamine on saanud suure poolehoiu
osaliseks. Samuti on suur osa Euroopa kodanikke väljendanud tugevat toetust
liidu tegevusele humanitaarabi andmisel. Siiski on jätkuvalt vaja edendada
teabevahetust liidu kodanikega, et parandada teadlikkust liidu humanitaarabist
ja selle nähtavusest[1].
Käesolev ettepanek põhineb 2010. aasta
teatisel „ELi kodanike solidaarsuse väljendamine vabatahtliku tegevuse kaudu:
esmased tähelepanekud Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse kohta”.[2]
Teatises tuuakse välja juhtpõhimõtted, puudujäägid ja vajalikud tingimused, et
anda positiivne panus liidu humanitaarabisse. Humanitaarabikorpuse mõningate
võimalike elementide testimiseks on käivitatud mitmeid katseprojekte, millest
saadud kogemusi on arvestatud käesolevas ettepanekus.
Nõukogu[3] ja Euroopa
Parlament[4] on andnud algatusele
tugeva toetuse, kinnitades liidu keskset rolli vabatahtliku tegevuse
edendamisel ja korpuse põhikomponentide kindlaksmääramisel.
Ettepanekuga edendatakse liidu välispoliitika
eesmärke ja eelkõige liidu humanitaarabi eesmärke: inimelu hoidmine,
inimkannatuste ennetamine ja leevendamine ning inimväärikuse säilitamine.
Ettepanekuga suureneks kolmandate riikide vastuvõtvate kogukondade saadav kasu
ja vabatahtliku tegevuse mõju vabatahtlikele endile. Lisaks sellele on
vabatahtlike koolitamine ja mitteametlik õpikogemus märkimisväärne investeering
inimkapitali. See parandab vabatahtlike tööalast konkurentsivõimet
maailmamajanduse kontekstis ja aitab kaasa strateegia „Euroopa 2020” aruka,
jätkusuutliku ja kaasava kasvu eesmärkide saavutamisele.
Kooskõla Euroopa Liidu muude
tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
Erilist tähelepanu on pööratud vabatahtliku
humanitaarabikorpuse tegevuse koordineerimisele ELi välispoliitika raames
rakendatavate liidu humanitaarpoliitika ja meetmetega, eeskätt arengukoostöö
valdkonnas. Ehkki rõhuasetus on liidu humanitaarabi eesmärkidel, tuleks
vabatahtliku humanitaarabikorpusega edendada ka selliseid muid liidu
poliitikavaldkondi nagu õppimine, Euroopa noored, kodanikuaktiivsus.
Vabatahtliku humanitaarkorpusega täidetakse
ülesandeid, mis jäävad väljapoole selliseid olemasolevaid Euroopa programme
nagu Euroopa vabatahtlik teenistus. Euroopa vabatahtlik teenistus tegutseb
peamiselt Euroopas, projektides keskendutakse kuni 30-aastaste noorte
tegevusele sotsiaalse ühtekuuluvuse ja vastastikuse arusaamise edendamiseks
liidus ning need ei tugine humanitaarpõhimõtetele. Vabatahtliku
humanitaarabikorpuse eesmärgid, selle ulatus ja tegevus vastavad
humanitaartegevuse ja -operatsioonide spetsiifilistele vajadustele.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Pärast seda, kui vabatahtlikku
humanitaarabikorpust käsitlev ettepanek esitati esimest korda ELi põhiseaduse
lepingu eelnõus, viidi aastatel 2006 ja 2010 läbi kaks välisuuringut ning
mitmeid konsulteerimisi erinevate sidusrühmadega. Nende abil hinnati praegust
olukorda vabatahtliku humanitaartegevuse alal, toodi välja puudujäägid ja
probleemid ning määrati kindlaks tegevuse eesmärgid ja prioriteetsed
valdkonnad.
Spetsiaalselt konsulteeriti huvitatud
sidusrühmadega (nende hulgas olid peamised humanitaarabiorganisatsioonid
(valitsusvälised organisatsioonid, Punane Rist ja Punane Poolkuu, ÜRO
allasutused), peamised vabatahtlike organisatsioonid, üksikisikutest
vabatahtlikud, liikmesriikide esindajad ja teised asjaomased osalejad) kahel
selleteemalisel konverentsil[5] ning avaliku
veebikonsultatsiooni kaudu. Lisaks käsitlesid liikmesriigid vabatahtliku
humanitaarabikorpusega seonduvaid erinevaid teemasid nõukogu humanitaar- ja
toiduabi töörühmas[6]. Konsultatsioonide
hulgas oli samuti avalikkusele suunatud veebifoorum humanitaarabikorpusele
sobiva nime leidmiseks. Põhjaliku analüüsi tulemusena valiti algatusele
sobiva nimena välja „ELi humanitaarabi vabatahtlikud” (EU Aid Volunteers),
ning seda kasutatakse edaspidi nii algatusele kui ka
humanitaarabioperatsioonidele lähetavatele üksikisikutest vabatahtlikele
viitamiseks.
Eri poliitikavalikute ja nende võimaliku mõju
analüüsimiseks koostati mõju hindamise aruanne. Mõju hindamisel osales mõju
hindamise juhtrühm, kuhu kuulusid komisjoni asjaomased talitused,[7]
ning abi saadi ka ettevalmistavast välisuuringust. Arvesse võeti ka saadud
kogemused ja katseprojekti koordinaatoritega korraldatud kahe seminari
järeldused[8].
Mõju hindamise aruandes on kõiki sidusrühmade
märkusi täiel määral arvesse võetud ja kajastatud.
Mõju hindamine
Peamised ilmnenud probleemid:
(1)
ELil puudub vabatahtlikku tegevust käsitlev
struktureeritud lähenemisviis;
(2)
ELi humanitaartegevus ja solidaarsus puudust
kannatavate inimestega ei ole nähtav;
(3)
liikmesriikidel puudub vabatahtlike
väljaselgitamise ja valimise kooskõlastatud mehhanism;
(4)
humanitaarabi valdkonnas ei ole piisavalt
kvalifitseeritud vabatahtlikke;
(5)
puudulik kiirreageerimisvõime humanitaarabi
valdkonnas;
(6)
vastuvõtvate organisatsioonide nõrk suutlikkus.
Mõju hindamisel analüüsiti mitmeid
poliitikavalikuid, mis põhinevad erinevate moodulite ja eelarve täitmise
kombinatsioonil:
Poliitikavalik 1
sisaldab 1) vabatahtlike väljaselgitamist, valikut ja koolitust käsitlevate
normide väljatöötamist ja 2) sertifitseerimissüsteemi väljatöötamist
lähetavatele organisatsioonidele.
Poliitikavalik 2
sisaldab lisaks valiku 1 moodulitele 3) toetust ELi vabatahtlike koolitusele
humanitaarabi valdkonnas, 4) väljaõppe saanud vabatahtlike ELi registri
loomist, 5) vabatahtlike juhtimist käsitlevate normide ja
sertifitseerimissüsteemi väljatöötamist vastuvõtvates organisatsioonides.
Poliitikavalik 3
hõlmab lisaks valikus 2 sisalduvatele moodulitele 6) toetust ELi vabatahtlike
lähetamisele, 7) kolmandate riikide vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkuse
suurendamist, 8) ELi humanitaarabi vabatahtlike võrgustiku loomist. Seda
valikut rakendatakse partnerluses humanitaarabiorganisatsioonidega, kes vastutavad
vabatahtlike väljaselgitamise, valiku ja lähetamise eest.
Poliitikavalik 4
sisaldab valiku 3 kõiki mooduleid, mida rakendab Euroopa Komisjon otsese
eelarve täitmise raames.
Majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonda
puudutava võimaliku mõju hindamise alusel soovitati poliitikavalikut 3 kui
kõige tulemuslikumat ja tõhusamat valikut tuvastatud probleemide lahendamiseks.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
Ettepanekus sätestatakse ELi humanitaarabi
vabatahtlike toimimist käsitlevad menetlused ja eeskirjad vastavalt aluslepingu
artikli 214 lõikele 5. See põhineb võimaldaval lähenemisviisil ja selles
piirdutakse määruse rakendamiseks vajalike põhipunktidega, mille hulgas on
selle üld- ja tegevuseesmärgid, selles sisalduvad põhimõtted ja meetmed,
rahalist abi käsitlevad sätted ja üldised rakendussätted.
Ettepanekus järgitakse humanitaarabi põhimõtteid
(artikkel 4) ja Euroopa humanitaarabi valdkonna konsensuse humanitaarabi määratlust[9].
Lisaks kriisidele reageerimisele hõlmab see ka suurõnnetuste ärahoidmist, nendeks
valmisolekut ja taastamismeetmeid ning humanitaarabimeetmeid, mille abil
püütakse parandada kogukondade suutlikkust ja kriisidele vastupanu võimet.
Ettepaneku kesksed osad käsitlevad kõnealuse
algatusega seotud eri meetmeid, mida saab toetada rahalise abiga ja mida
võivad rakendada eri abisaajad komisjoni iga-aastase tööprogrammi põhjal
(artikkel 21). Vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 58/2003[10]
kavatseb komisjon delegeerida programmi haldamise
rakendusametile.
Ettepanekus täpsustatakse järgmised meetmed:
–
Vabatahtlikuks kandideerijaid ja ELi
humanitaarabi vabatahtlikke käsitlevad normid (artikkel 9)
Komisjon töötab välja normid, mille abil
kehtestatakse poliitikaraamistik ja miinimumnõuded, et tagada vabatahtlikuks
kandideerijate tõhus, tulemuslik ja ühtne värbamine ja ettevalmistamine ning
ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetamine ja juhtimine. Need on kõnealuse
algatuse tähtsaimad ülesanded. Normidega tagatakse hoolsuskohustus ning need
hõlmavad eelkõige lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonide vastutust,
elamis-, majutus- ja muid vajalikke kulusid käsitlevaid miinimumnõudeid,
kindlustuskaitset ja teisi seonduvaid küsimusi.
–
Sertifitseerimine (artikkel 10)
Lähetavad organisatsioonid, kes soovivad
tegeleda ELi humanitaarabi vabatahtlike valimise, ettevalmistamise ja
lähetamisega, peavad olema sertifitseeritud vastavalt kõnealustele normidele.
Nad peavad täitma mitmeid asjaomaseid nõudeid ja järgima eraldi
sertifitseerimismenetlust (mis määratakse kindlaks rakendusaktidega), võttes
arvesse nende eripära ja suutlikkust (näiteks liikmesriikide avaliku sektori
asutused, valitsusvälised organisatsioonid). Samuti võivad sertifitseerimisel
osaleda humanitaarabi valdkonna kodanikukaitses ja arengukoostöös osalejad.
Asjaomaseid nõudeid täitvatele vastuvõtvatele organisatsioonidele luuakse
eraldi sertifitseerimissüsteem. Ehkki eraettevõtjad ei sobi lähetavateks või
vastuvõtvateks organisatsioonideks, võivad nad osaleda projektides ja võtta
enda kanda osa vabatahtlike kuludest, edendades seeläbi vabatahtlikku tegevust
ettevõtetes, nii nagu soovitatakse teatises „ELi uuendatud strateegia aastateks
2011−2014 ettevõtja sotsiaalse vastutuse valdkonnas”[11].
–
Vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamine
ja valik (artikkel 11)
ELi humanitaarabi vabatahtlikuks võivad saada
liidu kodanikud ja ELis seaduslikult pikaajaliselt elavad kodanikud.
Kandidaatriikide ja võimalike kandidaatriikide ning Euroopa naabruspoliitikaga
hõlmatud partnerriikide kodanikud võivad saada ELi humanitaarabi vabatahtlikuks
artikli 23 lõikes 1 viidatud lepingute alusel.
Iga-aastase tööprogrammi põhjal avaldab
komisjon projektikonkursi kutsed sertifitseeritud lähetavatele
organisatsioonidele vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamiseks ja
-valimiseks. Lähetavad organisatsioonid, kellega on nende projektikonkursside
alusel sõlmitud leping, selgitavad ja valivad vabatahtlikuks kandideerijad
väljaõppeks välja pärast seda, kui lähetavad või vastuvõtvad organisatsioonid
või muud asjaomased osalejad on viinud läbi kolmandate riikide vajaduste
hindamise.
–
Koolitus ja lähetamiseelne ettevalmistus
(artikkel 12)
Väljavalitud vabatahtlikuks kandideerijad
läbivad vajadustele vastava koolituse, milles võetakse arvesse nende eelnevat
kogemust. Komisjon koostab koolitusprogrammi ja selle viivad läbi spetsiaalse
koolituskogemusega organisatsioonid. Samuti on vabatahtlikuks kandideerijatel
võimalus osana koolitusest ja vastavalt nende koolitusvajadustele omandada
praktiline kogemus praktika läbimise või muud liiki sertifitseeritud lähetava
organisatsiooni korraldatud lühiajalise lähetamiseelse ettevalmistuse kaudu.
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike register (artikkel
13)
Hinnata tuleb vabatahtlikuks kandideerijate
valmisolekut lähetuseks kolmandatesse riikidesse. Lähetuse tingimustele
vastavad kandidaadid kantakse ELi humanitaarabi vabatahtlike registrisse, mida
haldab komisjon. Samuti sisaldab register juba lähetusel käinud vabatahtlikke,
kes soovivad osaleda tulevastes lähetustes.
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetamine
kolmandatesse riikidesse (artikkel 14)
Iga-aastase tööprogrammi põhjal avaldab
komisjon projektikonkursi kutsed sertifitseeritud lähetavatele
organisatsioonidele ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetamiseks. Lähetavad
organisatsioonid, kellega on nende projektikonkursside alusel sõlmitud
lepingud, võivad valida registrist vabatahtlikud ja saata nad vastuvõtvatesse
organisatsioonidesse. Ka komisjon saab registrit kasutada vabatahtlike
lähetamiseks komisjoni humanitaarabi piirkondlikesse büroodesse või
operatsioonide raames kolmandatesse riikidesse hädaolukordadele reageerimise
keskuse[12] kaudu, mis lihtsustab
liidu reageerimist katastroofidele. Lähetusi käsitlevad konkreetsed tingimused
määratakse kindlaks lähetava organisatsiooni ja vabatahtliku vahel sõlmitavas
lepingus.
–
Vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkuse
suurendamine (artikkel 15)
Komisjon saab selle meetme kaudu toetada
vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkust suurendavaid meetmeid, mille abil
tagada ELi humanitaarabi vabatahtlike tõhus juhtimine ja nende töö püsiv mõju,
sealhulgas vabatahtliku tegevuse edendamine kohalikul tasandil.
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike võrgustik (artikkel
16)
Selle meetmega luuakse komisjoni hallatav ELi
humanitaarabi vabatahtlike võrgustik. Võrgustik koosneb ELi humanitaarabi
vabatahtlikest ja hõlbustab nendevahelisi kontakte. Samuti viiakse selle raames
läbi konkreetseid tegevusi, eelkõige teadmiste jagamine ja teabe levitamine.
Samuti toetatakse näiteks seminare, õpikodasid ja endiste vabatahtlike
tegevust.
–
Teabevahetus, teadlikkuse suurendamine ja
nähtavus (artikkel 17)
Selle meetmega toetatakse üldsuse teavitamist,
teabevahetust ja teadlikkuse suurendamise kampaaniaid ELi humanitaarabi
vabatahtlikud tutvustamiseks ja humanitaarabi valdkonnas vabatahtliku tegevuse
edendamiseks. Komisjon koostab teabe- ja teavituskava, mis tuleb kõigil
abisaajatel, eeskätt lähetavatel ja vastuvõtvatel organisatsioonidel rakendada.

Komisjonil on volitused võtta teatavaid
meetmeid puudutavad üksikasjalikud sätted vastu delegeeritud õigusaktidega
(nagu on sätestatud artiklis 25), mis käsitlevad norme ja tegevuseesmärkidega
seotud näitajate muutmist, või rakendusaktidega (artikkel 24),
sealhulgas sertifitseerimissüsteemi ja koolitusprogrammiga seonduvad
üksikasjalikud sätted.
Õiguslik alus
Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa
Liidu toimimise lepingu artikli 214 lõige 5.
Subsidiaarsuse põhimõte
Subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata, kuna
ELi humanitaarabi vabatahtlike korpuse loomist kavandatakse aluslepingus
sätestatud konkreetse õigusliku aluse raames.
Proportsionaalsuse põhimõte
Ettepanekus käsitletakse olemasolevates
vabatahtliku töö programmides tuvastatud puudujääke ja selles ei minda
kaugemale ettepaneku eesmärkide saavutamiseks vajalikust.
Liidu halduskoorumus on piiratud ja sellega
tagatakse vajalikud tingimused vabatahtlike lähetamiseks
humanitaaroperatsioonidele, sealhulgas normide väljatöötamine, sertifitseerimissüsteem,
koolitusprogramm ja väljaõppe saanud vabatahtlike register. ELi humanitaarabi
vabatahtlikega seotud peamised meetmed (vabatahtlike väljaselgitamine,
valimine, ettevalmistamine ja lähetamine) detsentraliseeritakse ja neid viivad
ellu lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid. Samuti on komisjonil kavas
delegeerida programmi haldamine rakendusametile.
Vahendi valik
Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu
määruse kohta
4.           MÕJU EELARVELE
Komisjoni teatises „Euroopa 2020. aasta
strateegia aluseks olev eelarve”[13] Euroopa vabatahtliku
humanitaarabikorpuse (ELi humanitaarabi vabatahtlikud) asutamiseks kavandatud
eelarvelised kulukohustused moodustavad 239,1 miljonit eurot jooksevhindades.
2012/0245 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega asutatakse Euroopa vabatahtlik
humanitaarabikorpus
ELi humanitaarabi vabatahtlikud (EU Aid
Volunteers)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 214 lõiget 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles konsulteerinud Euroopa
andmekaitseinspektoriga,
olles edastanud õigusakti eelnõu riikide
parlamentidele,
toimides tavapärase seadusandliku menetluse
kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Solidaarsus on liidu üks põhiväärtusi.
On võimalik leida täiendavaid viise, kuidas liidu kodanikud saaksid väljendada
oma solidaarsust inimtegevusest tingitud kriiside või loodusõnnetuste tõttu
haavatavate või neis kannatada saanud kolmandate riikide inimestega.
(2)       Vabatahtlik tegevus väljendab
solidaarsust konkreetselt ja nähtavalt, kuna selle kaudu saavad inimesed
pakkuda teistele oma teadmisi, oskusi ja aega, ilma et neid ajendaks esmajoones
rahaline kasu.
(3)       Liidu nägemus humanitaarabist
(ühine eesmärk, põhimõtted, hea tava ja liidu humanitaarabi andmise ühine
raamistik) on esitatud dokumendis „Humanitaarabi valdkonna Euroopa konsensus”[14].
Euroopa konsensuses rõhutatakse liidu kindlat pühendumust toetada ja edendada
keskseid humanitaarpõhimõtteid, milleks on humaansus, neutraalsus, erapooletus
ja sõltumatus. Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse EU Aid Volunteers
(edaspidi „ELi humanitaarabi vabatahtlikud”) tegevuses tuleks tugineda
humanitaarabi valdkonna Euroopa konsensusele.
(4)       Liidu humanitaarabi antakse
olukordades, milles kasutatakse ka muid arengukoostöö, kriisiohjamise ja
kodanikukaitsega seonduvaid vahendeid. ELi humanitaarabi vabatahtlikud peaksid
tegutsema seonduvate tegevuspõhimõtete ja vahenditega sidusal ja neid
täiendaval viisil, nii et neid vahendeid saaks võimalikult tõhusalt kasutada,
edendades süstemaatiliselt humanitaarpõhimõtteid ja pikaajalisi arengueesmärke.
ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevuses tuleks üritada saavutada sünergia
liidu kodanikukaitse mehhanismiga, otsusega XX/XXXX[15]
loodud hädaolukordadele reageerimise keskusega ning Euroopa välisteenistuse ja
ELi delegatsioonidega, eesmärgiga koordineerida liidu reageerimist
humanitaarkriisidele kolmandates riikides.
(5)       Maailmas aset leidvate
humanitaarkriiside hulk, ulatus ja keerulisus on aastate jooksul
märkimisväärselt kasvanud. See on suurendanud vajadust tõhusalt, tulemuslikult
ja ühtselt tegutsevate ning kolmandate riikide kohalikke kogukondi toetavate
humanitaarabi andjate järele, eesmärgiga vähendada nende kogukondade
haavatavust ja tugevdada nende katastroofidele vastupanu võimet.
(6)       Vabatahtlikud saavad
humanitaarabioperatsioone tõhustada ja aidata kaasa humanitaarabi
professionaliseerumisele, kui nad on valitud, koolitatud ja lähetuseks
ettevalmistatud asjakohaselt, nii et neil oleksid abi vajavate inimeste
võimalikult tõhusaks aitamiseks olemas vajalikud oskused ja pädevused.
(7)       Euroopas ja mujal maailmas
eksisteerivad vabatahtliku tegevuse programmid, milles keskendutakse
vabatahtlike lähetamisele kolmandatesse riikidesse. Need on sageli riiklikud
programmid, milles keskendutakse kas peaasjalikult või üksnes
arenguprojektidele. ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatusega tuleks
seega vältida dubleerimist ja pakkuda lisaväärtust, luues vabatahtlikele
võimalused panustada ühiselt humanitaarabioperatsioonidesse ning tugevdades
seeläbi Euroopa Liidu kodanikuaktiivsust ja edendades korpuse tegevuses
osalevate rakendusorganisatsioonide riikidevahelist koostööd.
(8)       Praegu on humanitaarabi alal
toimuvas vabatahtlikus töös puudujääke, mida saab korvata profiililt sobivate
ELi humanitaarabi vabatahtlikega, keda lähetatakse õigel ajal õigesse kohta.
See on eelkõige saavutatav humanitaarabi vabatahtlike väljaselgitamist ja
valikut käsitlevate Euroopa normide kehtestamise kaudu, töötades välja
vabatahtlike väljaõpet ja lähetamiseks ettevalmistamist käsitlevad ühiselt
kokkulepitud võrdlusalused, luues täiustatud registri potentsiaalsetest
vabatahtlikest, kes on selgitatud välja vastavalt kõnealuse valdkonna
vajadustele, pakkudes vabatahtlikele võimalusi osaleda
humanitaarabioperatsioonides lisaks lähetustele ka tugiteenuste ja veebipõhise
vabatahtliku tegevuse kaudu[16].
(9)       Vabatahtlike julgeolek ja
turvalisus peaks olema esmatähtsal kohal.
(10)     Liit viib läbi
humanitaarabioperatsioone partnerluses rakendusorganisatsioonidega. Neil
organisatsioonidel peaks olema oluline roll ELi humanitaarabi vabatahtlikke
käsitleva algatuse rakendamisel, et tagada kohapeal osalejate vastutus ja
vabatahtliku korpuse võimalikult tõhus toimimine. Liit peaks usaldama
rakendusorganisatsioonidele eelkõige ELi humanitaarabi vabatahtlike
väljaselgitamise, valimise, ettevalmistamise ja lähetamise kooskõlas komisjoni
kehtestatud normidega. Ka komisjon peaks saama vajaduse korral kasutada
väljaõppe saanud ja lähetusteks ettevalmistatud vabatahtlikke.
(11)     Eraettevõtetel võib olla
oluline roll ja nad võivad liidu humanitaarabioperatsioonidele kaasa aidata
eeskätt töötajate vabatahtliku tegevuse kaudu[17].
(12)     Vabatahtlik töö humanitaarabi
valdkonnas aitab noortel püsida aktiivsena, edendada nende isiklikku arengut ja
teadlikkust eri kultuuridest ning parandada nende oskusi ja tööalast
konkurentsivõimet maailmamajanduse kontekstis. See edendaks noortele pakutavate
võimaluste algatust[18] ja mitmeid teisi liidu
keskseid eesmärke, nagu sotsiaalne kaasatus, tööhõive, kodanikuaktiivsus,
haridus ja oskuste arendamine[19].
(13)     Vastavalt liidu võrdsete
võimaluste ja mittediskrimineerimise põhimõttele peaks erinevatel elualadel
tegutsevatel ja igas vanuses liidu kodanikel ja pikaaegsetel elanikel olema
võimalus osaleda vabatahtlikus töös aktiivsete kodanikena. Arvestades
humanitaartegevuse spetsiifilisi väljakutseid, peaksid ELi humanitaarabi
vabatahtlikud olema üle 18-aastased.
(14)     Selge õiguslik seisund on
oluline eeldus selleks, et vabatahtlikke saaks lähetada väljaspool liitu
asuvatesse riikidesse. Lepinguga tuleb kindlaks määrata vabatahtlike lähetamise
tingimused, sealhulgas vabatahtlike kaitset ja ohutust käsitlevad normid,
lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonide vastutus, kindlustuskaitse,
elamis-, majutus- ja muud vajalikud kulud. Vabatahtlike lähetamisel
kolmandatesse riikidesse tuleks kohaldada asjakohaseid ohutus- ja
julgeolekumeetmeid.
(15)     ELi humanitaarabi
vabatahtlikud peaks toetama kolmandate riikide kohalikke humanitaarabiorganisatsioone.
Selle tegevus peaks suurendama vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkust
toimida humanitaarkriisides, juhtida professionaalselt ELi humanitaarabi
vabatahtlikke, kasutada tõhusalt ära nende oskused ja pädevused ning tagada, et
vabatahtlike panusel oleks püsiv mõju kohalikele kogukondadele, aidates
humanitaarkriisist mõjutatud abi vajavaid inimesi, kes on liidu humanitaarabi
lõplikud saajad.
(16)     Käesoleva määruse
finantssätteid tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2014, kuna need on
seotud 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistikuga. Rahalise abi
eraldamine peaks toimuma kooskõlas määrusega nr xxx/2012[20]
(Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta –
finantsmäärus). ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevuse eripära arvestades
tuleks sätestada, et rahalist abi võib anda füüsilistele, eraõiguslikele ja
avalik-õiguslikele juriidilistele isikutele. Samuti on oluline tagada, et
nimetatud määruse eeskirjad oleksid täidetud, eelkõige seoses selles sätestatud
säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe põhimõtetega.
(17)     Euroopa Liidu finantshuve
tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmete kaudu, mis
hõlmavad rikkumiste ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud,
alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning
vajaduse korral karistusi. Võtta tuleks asjakohaseid meetmeid, et hoida ära
rikkumisi ja pettusi ning nõuda tagasi kaduma läinud, alusetult väljamakstud
või ebaõigesti kasutatud vahendid kooskõlas nõukogu 18. detsembri
1995. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ühenduste
finantshuvide kaitse kohta,[21] nõukogu
11. novembri 1996. aasta määrusega (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis
käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et
kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade
eiramiste eest,[22] ning Euroopa Parlamendi
ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999
Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta[23].
(18)     Kolmandate riikide, eeskätt ühinevate,
kandidaat- ja EFTA riikide ning Euroopa naabruspoliitika partnerriikide
osalemine peaks olema võimalik koostöölepingute alusel.
(19)     Pideva tagasiside ja
edusammude tagamiseks tuleks komisjonile Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 290 kohaselt anda volitused võtta vastu õigusakte seoses sätetega,
milles käsitletakse ELi humanitaarabi vabatahtlike juhtimise norme ja
tulemusnäitajate muutmist. Eriti tähtis on see, et komisjon viiks
ettevalmistuse ajal läbi nõutavad konsultatsioonid, sealhulgas ekspertidega.
Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal
tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase edastamise
Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(20)     Selleks et tagada käesoleva
määruse rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda
rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi
ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega
kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes[24]. Kontrollimenetlust
tuleks kasutada sertifitseerimissüsteemi, koolitusprogrammi ja
humanitaarkorpuse iga-aastase tööprogrammi vastuvõtmiseks.
(21)     Käesolevas määruses austatakse
põhiõigusi ja peetakse kinni Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud
põhimõtetest.
(22)     Käesoleva määruse raames
toimuval isikuandmete töötlemisel ei minda kaugemale, kui see on vajalik ja
proportsionaalne ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatuse sujuva
toimimise tagamiseks. Komisjon juhindub isikuandmete töötlemisel Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusest (EÜ) nr 45/2001
üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides
ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[25].
Liidus seaduslikult asutatud rakendusorganisatsioonid juhinduvad isikuandmete
töötlemisel andmekaitsedirektiivist 95/46/EÜ[26],
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
Eesmärk, reguleerimisala ja mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega asutatakse Euroopa
vabatahtlik humanitaarabikorpus EU Aid Volunteers (edaspidi „ELi
humanitaarabi vabatahtlikud”), mis toimib liidu humanitaarabi operatsioonides
osalevate Euroopa vabatahtlike ühismeetmete raamistikuna.
Käesolevas määruses kehtestatakse ELi
humanitaarabi vabatahtlike tegevust käsitlevad eeskirjad ja menetlused ning
rahalise abi andmist käsitlevad eeskirjad.
Artikkel 2
Reguleerimisala
Käesolevat määrust kohaldatakse:
1.           ELi humanitaarabi
vabatahtlike kolmandatesse riikidesse humanitaarabioperatsioonidele lähetamise
suhtes;
2.           liidusiseste meetmete suhtes,
millega toetatakse, edendatakse ja valmistatakse ette ELi humanitaarabi
vabatahtlike lähetamist humanitaarabioperatsioonidele;
3.           liidusiseste ja -väliste
meetmete suhtes, mille abil püütakse suurendada kolmandate riikide vastuvõtvate
organisatsioonide suutlikkust seoses ELi humanitaarabi vabatahtlike
juhtimisega.
Artikkel 3
Eesmärk
ELi humanitaarabi vabatahtlike eesmärk on
väljendada liidu humanitaarseid väärtusi ja solidaarsust abi vajavate
inimestega, edendades tõhusat ja nähtavat ELi humanitaarabi vabatahtlikke
käsitlevat algatust, millega tugevdatakse liidu suutlikkust reageerida
humanitaarkriisidele ja parandada kolmandate riikide haavatavas olukorras
olevate või katastroofis kannatanud kogukondade suutlikkust ja vastupanuvõimet.
Artikkel
4
Üldpõhimõtted
1.           ELi humanitaarabi
vabatahtlikud tegutsevad kooskõlas humanitaarabi inimlikkuse, neutraalsuse,
erapooletuse ja sõltumatuse põhimõtetega.
2.           ELi humanitaarabi
vabatahtlike tegevus vastab kohalike kogukondade ja vastuvõtvate
organisatsioonide vajadustele ning peaks aitama kaasa humanitaarabi andmise
professionaliseerumisele.
3.           Vabatahtlike ohutus ja julgeolek
on esmatähtis.
4.           ELi humanitaarabi
vabatahtlikud edendavad erinevatest riikidest pärit vabatahtlike koostööd ja
osalemist ning toetavad ühisprojekte ja artiklis 10 osutatud riikidevahelisi
partnerlusi rakendusorganisatsioonide vahel.
Artikkel 5
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(a)
„vabatahtlik” − isik, kes vabast tahtest
ajendatuna, taotlemata esmajoones rahalise kasu saamist, osaleb tegevuses,
millest on kasu kogukonnale, vabatahtlikule endale ja kogu ühiskonnale;
(b)
„vabatahtlikuks kandideerija” − isik, kes
vastab artikli 11 lõikes 1 nimetatud tingimustele ja taotleb osalemist ELi
humanitaarabi vabatahtlike tegevuses;
(c)
„ELi humanitaarabi vabatahtlik” −
vabatahtlikuks kandideerija, kes on valitud välja, koolitatud, vastab asjaomastele
tingimustele ja on kantud registrisse isikuna, keda saab lähetada
humanitaarabioperatsioonidele kolmandatesse riikidesse;
(d)
„humanitaarabi” − tegevus ja operatsioonid,
mille eesmärk on pakkuda vajadustel põhinevat hädaabi, mille abil püütakse
inimtegevusest põhjustatud kriiside või loodusõnnetuste korral hoida inimelu,
vältida ja leevendada inimkannatusi ning säilitada inimväärikus. Humanitaarabi
hõlmab abi-, pääste- ja kaitsemeetmeid humanitaarkriisi ajal või vahetult selle
järel, toetusmeetmeid, et tagada juurdepääs abivajajatele ja hõlbustada abi
takistusteta kohaletoimetamist, samuti meetmeid, mille eesmärk on parandada
suurõnnetusteks valmisolekut ja õnnetusriski vähendamist ning edendada
vastupanuvõimet ja suutlikkust kriisidega toime tulla ja neist taastuda.
(e)
„kolmas riik” − väljaspool ELi asuv riik, kus
toimuvad punktis d osutatud humanitaarabitegevus ja -operatsioonid.
Artikkel 6
Liidu meetmete sidusus ja vastastikune täiendavus
1.           Käesoleva määruse
rakendamisel tagatakse sidusus liidu välistegevuse muude valdkondadega ja liidu
muude asjakohaste poliitikavaldkondadega. Erilist tähelepanu pööratakse
sujuvale üleminekule häda-, taastamis- ja arenguabi vahel.
2.           Komisjon ja liikmesriigid
teevad koostööd liikmesriikide vabatahtliku töö programmide ja ELi
humanitaarabi vabatahtlike tegevuse ühtsuse ja sidususe parandamiseks.
3.           Liit edendab koostööd
asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonide, eeskätt ÜRO, ja muude
humanitaarabi koostööpartneritega ELi humanitaarabi vabatahtlikega seotud
meetmete rakendamisel.
Artikkel 7
Tegevuseesmärgid
1.           ELi humanitaarabi
vabatahtlike tegevuseesmärgid on järgmised:
(a)
Suurendada ja parandada liidu suutlikkust
humanitaarabi andmisel.
Edusamme kõnealuse tegevuseesmärgi saavutamisel
hinnatakse järgmiste põhinäitajate alusel:
–
lähetatud või lähetusvalmis ELi humanitaarabi
vabatahtlike arv;
–
liidu antava humanitaarabi saajate arv.
(b)
Parandada vabatahtlike oskusi ja pädevusi
humanitaarabi valdkonnas ning nende töötingimusi.
Edusamme kõnealuse tegevuseesmärgi saavutamisel
hinnatakse järgmiste põhinäitajate alusel:
–
koolituse saanud vabatahtlike arv ning koolituse
kvaliteet hinnangute ja rahulolu-uuringute alusel;
–
sertifitseeritud lähetavate organisatsioonide arv,
kes rakendavad ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetamist ja juhtimist
käsitlevaid norme;
(c)
Suurendada vastuvõtvate organisatsioonide
suutlikkust ja edendada vabatahtlikku tegevust kolmandates riikides.
Edusamme kõnealuse tegevuseesmärgi saavutamisel
hinnatakse järgmiste põhinäitajate alusel:
–
suutlikkuse suurendamise meetmete arv ja liik;
–
suutlikkuse suurendamise meetmetes osalevate
kolmandate riikide personali ja vabatahtlike arv.
(d)
Parandada liidu humanitaarabi väärtuste nähtavust.
Edusamme kõnealuse tegevuseesmärgi saavutamisel
hinnatakse järgmiste põhinäitajate alusel:
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike ELi humanitaarabi
käsitlevate teadmiste tase;
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike tuntus liidu
sihtrühma, osalevate ja abisaaja seisundis olevate kolmandate riikide
kogukondade ning muude humanitaarabis osalejate hulgas.
(e)
Vabatahtliku tegevuse sidususe ja ühtsuse
tugevdamine liikmesriikides, eesmärgiga parandada liidu kodanike võimalusi
osaleda humanitaarabimeetmetes ja -operatsioonides.
Edusamme kõnealuse tegevuseesmärgi saavutamisel
hinnatakse järgmiste põhinäitajate alusel:
–
sertifitseeritud lähetavate organisatsioonide arv;
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike juhtimist
käsitlevate normide levitamine ja kasutamine muudes vabatahtliku tegevuse
programmides.
2.           Lõigete 1 punktides a−e
mainitud näitajaid kasutatakse vastavalt vajadusele tulemuste jälgimiseks,
hindamiseks ja läbivaatamiseks. Need on soovituslikud ja neid võib muuta
vastavalt artiklis 25 viidatud menetlusele, et võtta arvesse edusammude
hindamisest tulenevat kogemust.
II PEATÜKK
ELi HUMANITAARABI VABATAHTLIKE TEGEVUS
Artikkel 8
ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevus
ELi humanitaarabi vabatahtlikud püüdlevad
artiklites 3 ja 7 osutatud eesmärkide poole järgmiste meetmete kaudu:
–
vabatahtlikuks kandideerijaid ja ELi humanitaarabi
vabatahtlikke käsitlevate normide väljatöötamine ja tagamine;
–
lähetavaid ja vastuvõtvaid organisatsioone
käsitleva sertifitseerimissüsteemi väljatöötamine ja tagamine;
–
vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamine ja
valik;
–
koolitusprogrammi koostamine ning koolitus- ja
praktikavõimaluste toetamine;
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike registri loomine,
selle pidamine ja ajakohastamine;
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetamine
kolmandatesse riikidesse humanitaarabitööle ja -operatsioonidele;
–
vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkuse
suurendamine;
–
ELi humanitaarabi vabatahtlike võrgustiku loomine
ja haldamine;
–
teabevahetus, teadlikkuse suurendamine ja nähtavus;
–
muu tegevus, mille abil paraneb ELi humanitaarabi
vabatahtlike vastutusvõime, läbipaistvus ja tõhusus.
Artikkel 9
Vabatahtlikuks kandideerijaid ja ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitlevad
normid
1.           Komisjon võtab kooskõlas
artikliga 25 vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse normid:
(a)
vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamiseks,
valimiseks ja humanitaarabioperatsioonidele lähetamiseks ettevalmistamiseks;
(b)
ELi humanitaarabi vabatahtlike juhtimiseks ja
lähetamiseks kolmandatesse riikidesse.
2.           Nende normidega tagatakse
hoolsuskohustus ning need hõlmavad eelkõige lähetavate ja vastuvõtvate
organisatsioonide vastutust, elamis-, majutus- ja muid vajalikke kulusid
käsitlevaid miinimumnõudeid, kindlustuskaitset, turvamenetlusi ja teisi
seonduvaid küsimusi.
Artikkel 10
Sertifitseerimine
1.           Komisjon võtab kasutusele
sertifitseerimissüsteemi, millega tagatakse lähetavate organisatsioonide
vastavus artiklis 9 osutatud normidele, ja eraldi sertifitseerimissüsteemi
vastuvõtvatele organisatsioonidele.
2.           Lähetavad organisatsioonid
vastavad sertifitseerimise tingimustele, kui nad tegutsevad humanitaarabi
valdkonnas vastavalt artikli 5 punktis d sätestatule ja kui nad kuuluvad ühte
järgmistest kategooriatest:
(a)
valitsusvälised mittetulundusorganisatsioonid, mis
on asutatud liikmesriigi õigusaktide alusel ja mille peakorter asub liidus;
(b)
Rahvusvaheline Punase Risti komitee, Punase Risti
ja Punase Poolkuu Ühingute Rahvusvaheline Föderatsioon;
(c)
avalik-õiguslikud asutused, mida reguleerivad
liikmesriigi õigusaktid.
Valitsusväliseid mittetulundusorganisatsioone ja
avalik-õiguslikke asutusi, kes on asutatud artiklis 23 osutatud riikides, võib
samuti sertifitseerida nimetatud artiklis sätestatud tingimustel ja selles
mainitud lepingute alusel.
3.           Kolmandate riikide
organisatsioonid, kes järgivad artikli 9 lõike 1 punktis b osutatud norme,
vastavad sertifitseerimise tingimustele, kui nad tegutsevad humanitaarabi
valdkonnas vastavalt artikli 5 punktis d sätestatule ja kuuluvad ühte
järgmistest kategooriatest:
(a)
valitsusvälised mittetulundusorganisatsioonid, kes
tegutsevad või on asutatud kolmandas riigis kõnealuses riigis kehtivate
õigusaktide alusel;
(b)
avalik-õiguslikud asutused, mida reguleerivad
kolmanda riigi õigusaktid;
(c)
rahvusvahelised asutused ja organisatsioonid.
4.           Ilma et see piiraks lõigetes
2 ja 3 osutatud nõuete kohaldamist, võivad lähetavad ja vastuvõtvad
organisatsioonid rakendada ELi humanitaarabi vabatahtlikega seotud meetmeid
koostöös erasektori tulundusorganisatsioonidega.
5.           Sertifitseerimissüsteemide
toimimine ja neid käsitlevad üksikasjad võetakse vastu rakendusaktidega
vastavalt artikli 24 lõikes 2 nimetatud menetlusele.
Artikkel 11
Vabatahtlikuks kandideerijate väljaselgitamine ja valik
1.           Vabatahtlikuks võivad
kandideerida vähemalt 18-aastased liidu kodanikud, liidu ühes liikmesriigis
pikaajaliselt elavad kolmandate riikide kodanikud ja artikli 23 lõikes 1
nimetatud riikide ja organisatsioonide kodanikud kooskõlas kõnealuses artiklis
sätestatud tingimustega.
2.           Tuginedes lähetavate või
vastuvõtvate organisatsioonide või muude asjaomaste osalejate poolt kolmandates
riikides eelnevalt läbi viidud vajaduste hindamisele, võivad sertifitseeritud
lähetavad organisatsioonid valida välja koolituseks sobivad vabatahtlikuks
kandideerijad.
3.           Vabatahtlikuks kandideerijate
väljaselgitamine ja valimine toimub kooskõlas artikli 9 lõike 1 punktis a
osutatud normidega.
Artikkel 12
Vabatahtlikuks kandideerijate koolitus ja praktika
1.           Komisjon koostab
koolitusprogrammi, mille eesmärk on valmistada vabatahtlikuks kandideerijad
ette humanitaarabi valdkonnas tegutsemiseks ja humanitaarabioperatsioonidele
lähetamiseks.
2.           Artikli 11 kohaselt
väljaselgitatud ja valitud vabatahtlikuks kandideerijad võivad osaleda
koolitusprogrammis. Igalt vabatahtlikuks kandideerijalt nõutav läbitava
koolituse maht ja sisu määratakse kindlaks vastavalt tema vajadustele ja võttes
arvesse eelnevat kogemust.
3.           Vabatahtlikuks kandideerijad
võivad osana koolitusest ja eeskätt osana lähetuseks valmistumiseks sooritada
praktika mõnes sertifitseeritud lähetavas organisatsioonis, võimaluse korral
mujal kui päritoluriigis.
4.           Ilma et see piiraks lõike 3
kohaldamist, võivad vabatahtlikuks kandideerijad, kes ei ole läbinud praktikat,
vajaduse korral saada lähetamisele eelnevat täiendavat koolitust
sertifitseeritud lähetavates organisatsioonides. See ettevalmistus ja praktika
toimub kooskõlas artikli 9 lõike 1 punktis a osutatud normidega.
5.           Koolitusprogramm hõlmab
hindamist, mille käigus hinnatakse vabatahtlikuks kandideerija valmisolekut
lähetuseks humanitaarabioperatsioonidele.
6.           Koolitusprogrammi ja
vabatahtlikuks kandideerijate lähetuseks valmisolekut käsitleva hindamise
menetluse üksikasjad võetakse vastu rakendusaktidega vastavalt artikli 24
lõikes 2 osutatud menetlusele.
Artikkel 13
ELi humanitaarabi vabatahtlike register
1.           Vabatahtlikuks kandideerijad,
kes on edukalt läbinud artikli 12 lõikes 5 osutatud hindamise, arvatakse ELi
humanitaarabi vabatahtlike hulka. Nende nimed võib kanda ELi humanitaarabi
vabatahtlike registrisse (edaspidi „register”) ja neid võib lähetusse saata.
2.           Komisjon loob registri,
haldab ja ajakohastab seda ning reguleerib sellele juurdepääsu ja selle
kasutamist.
Artikkel 14
ELi humanitaarabi vabatahtlike lähetamine kolmandatesse riikidesse
1.           Registrisse kantud ELi
humanitaarabi vabatahtlikke võib lähetada artikli 5 lõikes d määratletud
humanitaarabitööle ja -operatsioonidele järgmiselt:
(a)
sertifitseeritud lähetavad organisatsioonid
kolmandates riikides asuvatesse vastuvõtvatesse organisatsioonidesse, või
(b)
komisjon komisjoni humanitaarabi piirkondlikesse
büroodesse või kolmandatesse riikidesse hädaolukordadele reageerimise
operatsioonidele.
2.           Lõike 1 punktis a osutatud
lähetamise puhul tagavad lähetavad organisatsioonid artiklis 9 osutatud normide
täitmise.
3.           Vabatahtlike lähetamist
käsitlevad konkreetsed tingimused määratakse kindlaks lähetava organisatsiooni
ja vabatahtliku vahel sõlmitavas lepingus, milles märgitakse ära ka lähetuse
kestus, toimumiskoht ja vabatahtlikule seatavad ülesanded.
4.           Lõike 1 punktis b osutatud
lähetamise puhul allkirjastab komisjon vabatahtlikega „vabatahtliku lepingu”,
milles määratakse kindlaks lähetuse konkreetsed tingimused. Vabatahtliku
lepingud ei anna vabatahtlikele Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjadest
ning liidu muude teenistujate teenistustingimustest tulenevaid õigusi ja
kohustusi.
Artikkel 15
Vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkuse suurendamine
Komisjon toetab järgmisi meetmeid, mis on
suunatud vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkuse suurendamisele, eesmärgiga
tagada ELi humanitaarabi vabatahtlike töö tõhusus ja püsiv mõju:
(a)
vabatahtlike juhtimist hõlmav koolitus,
juhendamine, suurõnnetusteks valmisolek ja neile reageerimine ning muud
vastuvõtvate organisatsioonide personalile ja vabatahtlikele vajalikud
valdkonnad;
(b)
parimate tavade vahetamine, tehniline abi,
mestimis- ning personali ja vabatahtlike vahetusprogrammid, võrgustike loomine
ja muud asjakohased meetmed, mille eesmärk on parandada ELi humanitaarabi
vabatahtlike juhtimist kolmandates riikides ning edendada ja toetada
kvaliteetset vabatahtlikku tegevust kolmandates riikides.
Artikkel 16
ELi humanitaarabi vabatahtlike võrgustik
1.           Komisjon loob ELi
humanitaarabi vabatahtlike võrgustiku (edaspidi „võrgustik”) ja haldab seda.
2.           Võrgustik hõlbustab kontakte
nende vabatahtlikuks kandideerijate ja ELi humanitaarabi vabatahtlike vahel,
kes osalevad või on osalenud kõnealuses algatuses, nende vabatahtlike ja
eelkõige artiklis 15 osutatud ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevusest
kasusaajate ning muude asjaomaste osalejate vahel. See pakub võimalusi
virtuaalseks suhtlemiseks, eelkõige ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitlevat
algatust käsitlevate teadmiste jagamise ja teabe levitamise kaudu, ning toetab
muid sobivaid meetmeid, nagu seminarid ja õpikojad.
3.           Võrgustik pakub ja edendab ka
võimalusi veebipõhiseks vabatahtlikuks tegevuseks, mis täiendab ja tugevdab ELi
humanitaarabi vabatahtlike tegevust.
Artikkel 17
Teabevahetus, teadlikkuse suurendamine ja nähtavus
1.           Komisjon toetab avalikkuse
teavitamist, teabevahetust ja teadlikkuse suurendamise kampaaniaid, et edendada
ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitlevat algatust ning julgustada
humanitaarabi alast vabatahtlikku tegevust liidus ja kolmandates riikides, kes
saavad kasu selle meetmetest.
2.           Komisjon koostab ELi
humanitaarabi vabatahtlike eesmärke, meetmeid ja tulemusi käsitleva teabe- ja
teavituskava, milles määratakse kindlaks teavitamis- ja levitamistegevused, mis
on suunatud avalikkusele, eelkõige Euroopa kodanikele ning tulevastele
võimalikele kandidaatidele ja ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevusest
kasusaajatele. Kava tuleb rakendada kõigil ELi humanitaarabi vabatahtlike
tegevusest kasusaajatel, eelkõige lähetavatel ja vastuvõtvatel
organisatsioonidel.
3.           ELi humanitaarabi
vabatahtlikud osalevad vajaduse korral lähetavate ja vastuvõtvate
organisatsioonide abil ja juhtimisel nii enne lähetust kui ka selle jooksul ja
pärast seda asjakohastes teabe-, teabevahetuse- ja teadlikkuse suurendamise
kampaaniates, millega edendatakse ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitlevat
algatust ja vabatahtlike osalemist selles. Komisjon määrab kindlaks kõnealused
meetmed, aga need ei sea vabatahtlikele ebaproportsionaalseid kohustusi.
PEATÜKK III
Rahastamissätted
Artikkel 18
Abikõlblikud meetmed
1.           Artiklis 8 nimetatud meetmed
on rahastamiskõlblikud, sealhulgas nende rakendamiseks vajalikud meetmed ning
meetmed, mille eesmärk on suurendada ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva
algatuse ja muude asjaomaste programmide koordineerimist riiklikul ja
rahvusvahelisel tasandil.
2.           Lõikes 1 osutatud
summast võib katta ka ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatuse juhtimiseks
ja selle eesmärkide saavutamiseks vajalike ettevalmistustööde, järelevalve,
kontrolli, auditi ja hindamisega seotud kulusid.
3.           Need võivad hõlmata eelkõige
kulusid, mis on seotud uuringute, ekspertide kohtumiste, teavitamis- ja
teabevahetusmeetmetega, sealhulgas liidu poliitiliste prioriteetide
tutvustamisega niivõrd, kui see on seotud käesoleva määruse üldeesmärkidega,
samuti kulusid, mis on seotud IT-võrkudega, mis keskenduvad teabe töötlemisele
ja -vahetusele (sealhulgas nende ühendamine olemasolevate või tulevaste
süsteemidega, mille eesmärk on edendada valdkonnaülest andmevahetust, ning
seotud varustus), koos kõigi muude komisjoni kantud tehnilise ja haldusabi
kuludega.
Artikkel 19
Rahalise abi saajad
Käesoleva määruse alusel võib rahalist abi anda
avali-õiguslikele või eraõiguslikele füüsilistele ja juriidilistele isikutele,
keda seejärel loetakse rahalise abi saajateks finantsmääruse XX/2012
tähenduses.
Artikkel 20
Eelarvevahendid
Käesoleva määruse rakendamise lähtesumma
ajavahemikuks 2014–2020 on jooksevhindades 239 100 000 eurot.
Vajaduse korral võib sarnaste kulude katmiseks kanda eelarvesse assigneeringuid
ka pärast 2020. aastat, et oleks võimalik hallata meetmeid, mille rakendamist
ei ole 2020. aasta 31. detsembriks veel lõpule viidud.
Artikkel 21
Rahalise abi vormid ja rakenduskord
1.           Komisjon annab liidu rahalist
abi kooskõlas liidu eelarve suhtes kohaldatava finantsmäärusega XX/2012.
2.           Käesoleva määruse alusel võib
anda rahalist abi finantsmääruses sätestatud mis tahes vormis.
3.           Määruse rakendamiseks võtab
komisjon vastu ELi humanitaarabi vabatahtlikke käsitleva algatuse iga-aastase
tööprogrammi kooskõlas artikli 24 lõikes 2 viidatud menetlusega. Selles
määratakse kindlaks eesmärgid, oodatavad tulemused, rakendamise meetod ja
kogusumma. Samuti sisaldavad need rahastatavate meetmete kirjeldust, märget
igale meetmele eraldatud summa kohta ja rakendamise soovituslikku ajakava.
Toetuste puhul sisaldavad need prioriteete, peamisi hindamiskriteeriume ja
maksimaalset kaasrahastamise määra.
4.           Komisjon võib kaaluda ELi
usaldusfondi loomise lisaväärtust ja haldamisega seotud eeliseid.
Artikkel 22
Liidu finantshuvide kaitse
1.           Komisjon võtab asjakohaseid
meetmeid tagamaks, et käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete
rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve pettuse, korruptsiooni ja muu
ebaseadusliku tegevuse vastu rakendatavate ennetusmeetmetega, tõhusa
kontrolliga, ja kui avastatakse rikkumisi, alusetult väljamakstud summade
sissenõudmisega ning vajaduse korral tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate
karistustega.
2.           Komisjonil või tema
esindajatel ja kontrollikojal on õigus auditeerida dokumentide põhjal ja
kohapeal kõiki toetusesaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, keda on käesoleva
määruse alusel rahastatud liidu vahenditest.
3.           Euroopa Pettustevastane Amet
(OLAF) võib korraldada sellise rahastamisega otseselt või kaudselt seotud
ettevõtjate tööruumides kohapealseid kontrolle, mis peavad toimuma määruses
(Euratom, EÜ) nr 2185/96 sätestatud korras ning mille eesmärk on teha
kindlaks, kas toetuslepingu, toetuse andmise otsuse või liidu eelarvest
rahastamise lepinguga seoses esineb pettust, korruptsiooni või mis tahes muud
liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust.
4.           Ilma et see piiraks
lõigete 1 ja 2 kohaldamist, antakse kolmandate riikide ja
rahvusvaheliste organisatsioonidega sõlmitud lepingutega, toetuslepingutega ja
toetuse andmise otsustega, samuti käesoleva määruse rakendamisest tulenevate
lepingutega komisjonile, kontrollikojale ja OLAFile sõnaselgelt õigus selliseks
auditeerimiseks ja kohapealseks kontrolliks.
IV PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 23
Koostöö teiste riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega
1.           ELi humanitaarabi
vabatahtlikena võivad osaleda
(a)
kodanikud ja lähetavad organisatsioonid ühinevatest
riikidest, kandidaatriikidest, potentsiaalsetest kandidaatriikidest ja Euroopa
naabruspoliitika partnerriikidest vastavalt üldpõhimõtetele ja üldistele
tingimustele, mis reguleerivad nende riikide osalemist liidu programmides, nagu
on kehtestatud asjaomastes raamlepingutes ja assotsiatsiooninõukogu otsustes
või samalaadsetes kokkulepetes;
(b)
kodanikud ja lähetavad organisatsioonid Euroopa
Majanduspiirkonda (EMP) kuuluvatest Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni
(EFTA) riikidest vastavalt EMP lepingus sätestatud tingimustele;
(c)
kodanikud ja lähetavad organisatsioonid teistest
Euroopa riikidest, kellega on sõlmitud kahepoolsed lepingud;
(d)
rahvusvaheliste organisatsioonide töötajad, kes
täidavad artikli 11 lõikes 1 osutatud nõuded.
2.           Selline koostöö põhineb
vajaduse korral osalevate riikide antavatel lisaassigneeringutel, mis
eraldatakse nimetatud riikidega kokku lepitud korras.
Artikkel 24
Komiteemenetlus
1.           Komisjoni abistab nõukogu
määruse (EÜ) nr 1257/96 (humanitaarabi kohta) artikli 17 lõike 1 alusel
moodustatud komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele
osutamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Artikkel 25
Komisjonile delegeeritud volituste kasutamine
1.           Komisjonile antakse õigus
võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
2.           Õigus võtta vastu artikli 7
lõikes 2 ja artiklis 9 osutatud delegeeritud õigusakte antakse komisjonile
seitsmeks aastaks alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.
3.           Euroopa Parlament või nõukogu
võib delegeeritud volitused igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega
lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel
päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses
nimetatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud
õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Vastuvõetud delegeeritud
õigusakt jõustub üksnes siis, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei ole kahe kuu
jooksul pärast õigusakti Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatavakstegemise
kuupäeva esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui nii Euroopa Parlament kui
ka nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et neil ei ole
õigusakti suhtes vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel
pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.
Artikkel 26
Järelevalve ja hindamine
1.           Rahalist abi saavaid meetmeid
kontrollitakse korrapäraselt, et jälgida nende rakendamist, ning hinnatakse
korrapäraselt sõltumatu välishindamise kaudu, eesmärgiga mõõta nende tõhusust,
tulemuslikkust ja mõju seoses ELi humanitaarabi vabatahtlike eesmärkidega.
Järelevalve ja hindamine hõlmab lõikes 5 osutatud aruandeid ja käesoleva
määruse konkreetseid aspekte käsitlevaid muid tegevusi, mida võib määruse
rakendamise ajal algatada.
2.           Hindamisetapis tagab komisjon
korrapärased konsulteerimised kõikide asjaomaste sidusrühmadega, sealhulgas
vabatahtlikega, lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonidega, abistatava
kohaliku elanikkonnaga, humanitaarorganisatsioonide ja -töötajatega.
Hindamistulemusi arvestatakse programmi koostamisel ja vahendite eraldamisel.
3.           Lähetavad organisatsioonid,
kes saadavad vabatahtlikke väljaspool ELi toimuvatele operatsioonidele,
vastutavad vabatahtlike tegevuse järelevalve eest ja esitavad komisjonile
korrapäraseid järelevalvearuandeid.
4.           Komisjon teavitab asjakohaste
töökokkulepete kohaselt Euroopa välisteenistust ja ELi delegatsioone
korrapäraselt ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevusest.
5.           Komisjon esitab Euroopa
Parlamendile ja nõukogule:
(a)
hindamise vahearuande käesoleva määruse rakendamise
kolme esimese aasta jooksul saavutatud tulemuste ning rakendamisega seotud
kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete näitajate kohta hiljemalt
31. detsembriks 2017;
(b)
teatise käesoleva määruse rakendamise jätkamise
kohta hiljemalt 31. detsembriks 2018;
(c)
järelhindamise aruande hiljemalt 31. detsembriks
2021.
Vajaduse korral lisatakse aruannete järeldustele
ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks.
V PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 27
Jõustumine
Käesolev määrus
jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
eesistuja                                                         eesistuja
FINANTSSELGITUS
[lisatakse kõikidele seadusandjale esitatavatele
ettepanekutele ja algatustele
(finantsmääruse artikkel 28 ja rakenduseeskirjade artikkel
22)]
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse
nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid
              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme kestus ja
finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud eelarve
täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve ja
aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus- ja
kontrollisüsteem
              2.3.    Pettuse ja
eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline mõju
kuludele
              3.2.1. Üldine
hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju
tuludele
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus,
millega
asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB) struktuurile[27]
Asjaomane
poliitikavaldkond ja sellega seonduvad meetmed:
poliitikavaldkond
23: humanitaarabi
23 02 04 −
Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist /
ettevalmistavast meetmest[28]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme
pikendamist
¨ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud
meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Jaotis 4
– EL kui ülemaailmne partner
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Tegevuseesmärk
nr 1
Suurendada ja
parandada liidu suutlikkust humanitaarabi andmisel.
Tegevuseesmärk
nr 2
Parandada
vabatahtlike oskusi ja pädevusi humanitaarabi valdkonnas ning nende
töötingimusi.
Tegevuseesmärk
nr 3
Suurendada
vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkust ja edendada vabatahtlikku tegevust
kolmandates riikides.
Tegevuseesmärk
nr 4
Parandada
liidu humanitaarabi väärtuste nähtavust.
Tegevuseesmärk
nr 5
Vabatahtliku
tegevuse sidususe ja ühtsuse tugevdamine liikmesriikides, eesmärgiga parandada
liidu kodanike võimalusi osaleda humanitaarabimeetmetes ja -operatsioonides.
Seotud
tegevuspõhine juhtimine ja eelarvestamine
23 02 04 −
ELi humanitaarabi vabatahtlikud (Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus)
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage,
milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Ettepanekuga
−
asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus (ELi humanitaarabi
vabatahtlikud), mis toimib liidu humanitaarabioperatsioonides osalevate Euroopa
vabatahtlike ühismeetmete raamistikuna;
−
soovitakse suurendada liidu suutlikkust toimida humanitaarkriisides, arendada
teadmisi ja kogemusi ning teha nähtavaks liidu humanitaarsed väärtused ja
solidaarsus loodusõnnetuste ja inimtegevuse tagajärjel toimuvates kriisides
kannatavate inimestega kolmandates riikides;
−
vastatakse kriiside tõttu haavatavas olukorras või nendes kannatavate
kogukondade vajadustele ning edendatakse kolmandate riikide suutlikkust ja
katastroofidele vastupanu võimet;
−
järgitakse humanitaarabi humaansuse, mittediskrimineerimise, neutraalsuse,
erapooletuse ja sõltumatuse põhimõtteid ja soovitakse edendada humanitaarabi
andmise professionaliseerumist;
−
tagatakse, et ELi humanitaarabi vabatahtlike ohutus ja julgeolek on esmatähtsal
kohal;
−
lähetatakse ELi humanitaarabi vabatahtlikke kolmandatesse riikidesse, vältides
negatiivset mõju kohalikule tööhõivele ja vabatahtlikule tegevusele.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Täpsustage,
milliste näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
–          lähetatud
või lähetusvalmis ELi humanitaarabi vabatahtlike arv;
–          liidu
antava humanitaarabi saajate arv;
–          koolitatud
vabatahtlike arv ning koolituse kvaliteet vastastikuste eksperdihinnangute ja
rahulolu-uuringute alusel;
–          nende
sertifitseeritud lähetavate organisatsioonide arv, kes rakendavad ELi
humanitaarabi vabatahtlike lähetamist ja juhtimist käsitlevaid norme;
–          suutlikkuse
suurendamise meetmete arv ja liik;
–          suutlikkuse
suurendamise meetmetes osalevate kolmandate riikide töötajate ja vabatahtlike
arv;
–          ELi
humanitaarabi vabatahtlike ELi humanitaarabi käsitlevate teadmiste tase;
–          vabatahtliku
humanitaarabikorpuse tuntus liidu sihtrühma, osalevate ja abisaaja seisundis
olevate kolmandate riikide kogukondade ning muude humanitaarabis osalejate
hulgas;
–          ELi
humanitaarabi vabatahtlike juhtimist käsitlevate normide levitamine ja
kasutamine muudes vabatahtliku tegevuse programmides.
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Lissaboni
lepingu artikli 214 lõikes 5 on sätestatud järgmine:
„Et luua
raamistikku, milles Euroopa noored saaksid liidu humanitaarabioperatsioonidele
ühiselt kaasa aidata, asutatakse Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus. Euroopa
Parlament ja nõukogu määravad seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste
abil kindlaks korpuse põhikirja ja töökorra.”
Teatis „ELi
kodanike solidaarsuse väljendamine vabatahtliku tegevuse kaudu: esmased
tähelepanekud Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse kohta”, KOM(2010)683.
Nõukogu
järeldused, mai 2011.
Euroopa
Parlamendi kirjalik deklaratsioon, november 2011.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisaväärtus
ELi lisaväärtus
väljendub järgmisel kujul:
a) ELi
humanitaarabi vabatahtlikel on nii euroopalik kui ka riikidevaheline olemus,
ühendades humanitaarabioperatsioonides osalevate liidu eri liikmesriikide
kodanike ühismeetmed;
b)
humanitaarabi organisatsioonide ja sidusrühmade riikidevahelise koostöö
edendamine korpuse meetmete rakendamise kaudu;
c)
mastaabisääst ja mõju teiste asjaomaste riiklike, rahvusvaheliste ja ELi
programmide ja tegevusmeetmete vastastikuse täiendavuse ja sünergia kaudu;
d) Euroopa
väärtuste konkreetne väljendus üldises plaanis, väljendades eelkõige liidu ja
tema kodanike solidaarsust kõige haavatavamate ja abi vajavate inimestega;
e) Euroopa
Liidu kodanikuaktiivsuse tugevdamine, pakkudes eri vanusest ning erineva
sotsiaalse, hariduse ja ametialase taustaga liidu kodanikele võimaluse osaleda
humanitaarabialases tegevuses.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Käesolevad
ettepanekud tuginevad järgmistele õppetundidele:
−
aastatel 2011 ja 2012 projektikonkursside raames rahastatud katseprojektide
(„Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus − katseprojekte käsitlev
konkursikutse”) tulemusel saadud kogemused;
− uuring
Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse asutamise kohta;
−
komisjoni teatis „ELi kodanike solidaarsuse väljendamine vabatahtliku tegevuse
kaudu: esmased tähelepanekud Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse kohta” –
KOM(2010)683.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Kooskõla
järgmiste õigusaktidega:
−
aluslepingu artikli 215 lõige 4;
−
nõukogu 20. juuni 1996. aasta määrus (EÜ) nr 1257/96
humanitaarabi kohta;
−
käesoleva määruse alusel rahalist abi saavad meetmed ei saa abi liidu muudest
rahastamisvahenditest.
Komisjon
tagab, et käesoleva määruse alusel rahalise abi taotlejad ja sellise abi saajad
annavad komisjonile teavet muudest allikatest, sealhulgas liidu üldeelarvest,
saadud rahalise abi ning sellise abi saamiseks menetluses olevate taotluste
kohta.
−
Taotletakse sünergiat ja vastastikust täiendavust teiste liidu vahenditega.
1.6.        Meetme kestus ja finantsmõju
¨      Piiratud kestusega ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
¨  Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA
X Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
Piiratud kestusega finantssätted:
Eelarveeraldised hõlmavad ajavahemikku 1.1.2014 −
31.12.2020.
Finantsmõju avaldub ajavahemikul
1.1.2014.–31.12.2020 (maksed kuni 31.12.2023).
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[29]
X Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
X Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine,
mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
X  rakendusametitele
–
¨  ühenduste asutatud asutustele[30]
–
¨  riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid
osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
¨ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega
Mitme eelarve
täitmise viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
Programmi võib
rakendada komisjon (humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat) otsese
eelarve täitmise raames või rakendusamet (kaudne eelarve täitmine). Need kaks
võimalust jäävad avatuks, asjakohane otsus tehakse õigeaegselt.
ELi
humanitaarabi vabatahtlikena võivad osaleda
(a)        kodanikud
ja lähetavad organisatsioonid ühinevatest riikidest, kandidaatriikidest, potentsiaalsetest
kandidaatriikidest ja Euroopa naabruspoliitika partnerriikidest vastavalt
üldpõhimõtetele ja üldistele tingimustele, mis reguleerivad nende riikide
osalemist liidu programmides, nagu on kehtestatud asjaomastes raamlepingutes ja
assotsiatsiooninõukogu otsustes või samalaadsetes kokkulepetes;
(b)        kodanikud
ja lähetavad organisatsioonid Euroopa Majanduspiirkonda (EMP) kuuluvatest
Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riikidest vastavalt EMP lepingus
sätestatud tingimustele;
(c)        kodanikud
ja lähetavad organisatsioonid teistest Euroopa riikidest, kellega on sõlmitud
kahepoolsed lepingud;
(d)        rahvusvaheliste
organisatsioonide töötajad, kes täidavad artikli 11 lõikes 1 osutatud nõuded.
2.         Selline
koostöö põhineb vajaduse korral osalevate riikide antavatel
lisaassigneeringutel, mis eraldatakse nimetatud riikidega kokku lepitud korras.
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Täpsustage
teostamise sagedus ja tingimused.
Rahalist abi
saavaid meetmeid kontrollitakse korrapäraselt, et jälgida nende rakendamist,
ning hinnatakse korrapäraselt sõltumatu välishindamise kaudu, eesmärgiga mõõta
nende tõhusust, tulemuslikkust ja mõju seoses ELi humanitaarabi vabatahtlike
eesmärkide ja nende pakutava ELi lisaväärtusega. Järelevalve hõlmab artikli 25
lõikes 5 osutatud aruandeid ja käesoleva määruse konkreetseid aspekte
käsitlevaid muid meetmeid, mida võib määruse rakendamise ajal algatada.
Hindamisetapis
tagab komisjon korrapärased konsulteerimised kõikide asjaomaste sidusrühmadega,
sealhulgas vabatahtlikega, lähetavate ja vastuvõtvate organisatsioonidega,
humanitaarorganisatsioonide ja -töötajatega. Hindamistulemusi arvestatakse
programmi koostamisel ja vahendite eraldamisel.
Lähetavad
organisatsioonid, kes saadavad vabatahtlikke väljaspool ELi toimuvatele
operatsioonidele, vastutavad vabatahtlike tegevuse järelevalve eest ja esitavad
komisjonile korrapäraseid järelevalvearuandeid.
Komisjon
esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:
a) hindamise
vahearuande käesoleva määruse rakendamise kolme esimese aasta jooksul
saavutatud tulemuste ning rakendamisega seotud kvalitatiivsete ja
kvantitatiivsete näitajate kohta hiljemalt 31. detsembriks 2017;
b) teatise
käesoleva määruse rakendamise jätkamise kohta hiljemalt 31. detsembriks 2018;
c) järelhindamise
aruande hiljemalt 31. detsembriks 2021.
Vajaduse
korral lisatakse aruannete järeldustele ettepanekud käesoleva määruse
muutmiseks.
Samuti
teavitab komisjon korrapäraselt Euroopa välisteenistust ja ELi delegatsioone
ELi humanitaarabi vabatahtlike tegevusest.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteem
2.2.1.     Tuvastatud ohud
Programmi võib
rakendada humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat (otsene
tsentraliseeritud eelarve täitmine) või üks praegustest rakendusametitest
(kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine), ning see hõlmab toetuste andmist
ja teenuslepingute sõlmimist.
Mõlema
stsenaariumi puhul on kindlaks tehtud järgmised ohud:
a) oht, mis on
seotud partnerorganisatsioonide (eelkõige väikeste valitsusväliste
organisatsioonide) suutlikkusega kohandada oma organisatsiooni sisestruktuur
nii, et see vastaks lepingus sisalduvatele rahalistele ja tegevuskohustustele;
b) meetmete
rakendamisest relvastatud konflikti ja/või raske ligipääsetavusega piirkondades
tulenevad julgeoleku- ja juurdepääsupiirangud, mis võivad ohustada meetmete
rakendajate (vabatahtlike) füüsilist puutumatust ja mõjutada tegevuseesmärkide
realiseerimist;
c) komisjoni
mainega seotud oht rahaliste vahendite väärkasutuse esinemisel.
Rakendusameti
kasuks otsustamisel võivad tekkida lisaohud:
d)
rakendusametiga koordineerimise probleemid, mis tulenevad sellest, et
rakendusametile delegeeritud ülesannete haldamisel ja kontrollimisel ei ole
kohustuste piirid selgelt kindlaks määratud.
Enamik neist
ohtudest eeldatavasti väheneb ja need kuuluvad pideva tähelepaneliku jälgimise
alla. Näiteks kohaldatakse lihtsustamismeetmeid vastavalt läbivaadatud
finantsmäärusele (näiteks ühekordsete maksete ja kindlate määrade laiem
kasutamine).
Arvestades
viimase kolme aasta kindlaksmääratud veamäärasid, jääb otsese tsentraliseeritud
eelarve täitmise (humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat) puhul
võimalik veamäär tõenäoliselt alla 2 %.
Kui programmi
rakendab rakendusamet ning võttes aluseks ametite üldise veamäära (näiteks
Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri täitevasutuse 2011. aasta
tegevusaruandes esitatud veamäär oli 0,81 %), on mittevastavuse riskitase
eeldatavalt alla 2 %.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Otsese
tsentraliseeritud eelarve täitmise puhul kohaldatakse humanitaarabi ja
kodanikukaitse peadirektoraadi kontrollistruktuuri. Seega keskendub kontroll
kehtivate haldus-, tegevus- ja finantsmenetluste nõuetele vastavusele ja
tõhususele ning kehtivate õigusaktide järgimisele. Need kuuluvad ka
humanitaarabi ja kodanikukaitse siseauditi suutlikkust hindava üksuse
vastutusalasse.
Lisaks sellele
viib kodanikukaitse peadirektoraadi välisauditi sektor rahastamisvahendi raames
antud toetuste ja lepingute suhtes läbi järelauditi ning neid hindavad
välispartnerid. Nagu tavaliselt võivad siseauditi talitus, kontrollikoda ja
Euroopa Pettustevastane Amet viia meetmete suhtes läbi auditeid ja juurdlusi.
2011. aasta näitajate alusel võib humanitaarabi ja kodanikukaitse
peadirektoraadi eeldatav kontrollikulu jääda 2,7 % − 3,1 % vahele.
Kui rakendamise
eest vastutab rakendusamet, kohaldab komisjon rakendusametite suhtes kehtivaid
kontrollimeetmeid kooskõlas finantsmääruse artikliga 59 ja vastavalt
nõukogu määrusele (EÜ) nr 58/2003 rakendusametite kohta. Lisaks teostab
komisjon järelevalvet ja kontrollib, et rakendusamet realiseeriks asjakohased
kontrollieesmärgid meetmete suhtes, mille haldamine talle usaldatakse.
Järelevalve integreeritakse asjaomase peadirektoraadi ja rakendusameti
koostöötingimustesse ja ameti poolaasta aruannetesse.
Rakendusameti
sisekontrollisüsteemi (Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri
täitevasutuse mudeli alusel) kesksed komponendid on järgmised:
a) rahade liikumise ahelad ja ülesannete lahusus;
b) kulude abikõlblikkuse kontroll eelkontrollide
kaudu (dokumentide läbivaatamine, järelevalvemissioonid);
c) järelevalvemenetlus;
d) lihtsustamismeetmed ja ühtlustamine sama
programmi raames ja erinevate programmide vahel (parimate tavade jagamine);
e) ühekordsete maksete ja kindlate määrade
kasutamine teatavate osade/meetmete rahastamisel;
f) tegevusaruanne (kord kuus, kord kvartalis, kord
aastas, näiteks iga-aastane tegevusaruanne);
g) riigihangete, konkursikutsete ja toetuslepingute
tsentraliseeritud eelkontroll;
h) siseauditi suutlikkus.
Rakendusameti
tegevust kontrollivad ja selle kohta viivad juurdlusi läbi siseauditi talitus,
kontrollikoda ja Euroopa Pettustevastane Amet.
Kontrollikulude
arvestus põhineb Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri täitevasutuse
varasemal kogemusel. Kõnealune täitevasutus on hinnanud ajavahemikus
2014−2020 rakendatava kahe programmi kontrollikulu järgmiselt: 2011.
aasta tegevusaruandes esitatud näitajate kohaselt on hinnanguline kontrollikulu
2,8–2,9 % kahe programmi kogueelarvest. Nendele tulemustele tuginedes oleks ELi
humanitaarabi vabatahtlike korpuse asutamise hinnanguline kontrollikulu
6,7−6,9 miljonit eurot ajavahemikuks 2014−2020.
Humanitaarabi
ja kodanikukaitse peadirektoraadi puhul hinnatakse kaasvastutava
peadirektoraadi rolliga seonduv kontrollikulu ligikaudu 210 000 eurole,
mis moodustab 0,1 % kogueelarvest. Selliste kontrollide läbiviimine koos
uue finantsmääruse lihtsustamisest tuleneva tõenäolise mõjuga võimaldaks
vältida olulisi vigu (>2 %).
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage rakendatavad
või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed
Humanitaarabi
ja kodanikukaitse peadirektoraat koostab edaspidi oma pettusevastase võitluse
strateegia kooskõlas komisjoni uue, 24. juunil 2011 vastu võetud
pettusevastase võitluse strateegiaga, et tagada muuhulgas järgmist:
humanitaarabi
ja kodanikukaitse peadirektoraadi pettusevastase võitlusega seotud
sisekontrollimeetmed on täielikult kooskõlas komisjoni pettusevastase võitluse
strateegiaga;
humanitaarabi
ja kodanikukaitse peadirektoraadi lähenemisviis pettuseriski juhtimisele on
suunatud pettuseriski valdkondade ja kohaste meetmete väljaselgitamisele;
Euroopa
Pettustevastane Amet (OLAF) võib korraldada kohapealseid kontrolle ja
inspekteerimist.
Võimalike pettuste ja eeskirjade eiramise
leevendamiseks nähakse ette järgmised meetmed.
− Võimalike pettuste ja eeskirjade eiramise
ärahoidmist võetakse arvesse juba programmi ettevalmistamisel; sel otstarbel
lihtsustatakse eeskirju ning kasutatakse rohkem rahastamist ühekordsete summade
ja kindlate määradena.
− Süstemaatiliselt kontrollitakse võimalikku
topeltrahastamist ja tuvastatakse mitmeid toetusi saanud abisaajaid.
− Ad hoc auditeid rakendatakse juhul,
kui on tõsine eeskirjade eiramise ja/või pettusekahtlus.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku
rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 EL kui ülemaailmne partner || Liigendatud/ liigendamata[31]) || EFTA[32] riigid || Kandidaatriigid[33] || Kolman-dad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 4 || 23 02 04 (Euroopa vabatahtlik humanitaarabikorpus) ELi humanitaarabi vabatahtlikud || Liigendatud || JAH || JAH || EI || JAH/EI
ELi
humanitaarabi vabatahtlike
tegevuses võivad osaleda teised Euroopa riigid vastavalt artiklis 23 sätestatud
tingimustele.
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Nr || 4. EL KUI ÜLEMAAILMNE PARTNER
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Järgmised aastad || KOKKU 2014 − 2020
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr 23 02 04 || Kulukohustused || (1) ||   21.200 ||   23.800 ||   27.600 ||   32.700 ||   37.900 ||   44.500 ||   51.400 ||   ||   239.100
 Maksed || (2) ||   13.780 ||   18.650 ||   23.630 ||   29.895 ||   34.680 ||   40.640 ||   47.145 ||   30.680 ||   239.100
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[34] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   || (3) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   0
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+3 ||   21.200 ||   23.800 ||   27.600 ||   32.700 ||   37.900 ||   44.500 ||   51.400 ||   ||   239.100
 Maksed || =2+3 ||   13.780 ||   18.650 ||   23.630 ||   29.895 ||   34.680 ||   40.640 ||   47.145 ||   30.680 ||   239.100
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 21.200 || 23.800 || 27.600 || 32.700 || 37.900 || 44.500 || 51.400 ||   || 239.100
 Maksed || (5) || 13.780 || 18.650 || 23.630 || 29.895 || 34.680 || 40.640 || 47.145 || 30.680 || 239.100
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||   0
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 4 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 ||   21.200 ||   23.800 ||   27.600 ||   32.700 ||   37.900 ||   44.500 ||   51.400 ||   ||   239.100
 Maksed || =5+ 6 ||   13.780 ||   18.650 ||   23.630 ||   29.895 ||   34.680 ||   40.640 ||   47.145 ||   30.680 ||   239.100
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU 2014 - 2020
 DG: Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat ||
  Personalikulud || 1.146 || 1.146 || 1.146 || 1.146 || 1.274 || 1.274 || 1.593 || 8.725
  Muud halduskulud || 0.063 || 0.063 || 0.143 || 0.063 || 0.065 || 0.122 || 0.045 || 0.564
 Humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 1.209 || 1.209 || 1.289 || 1.209 || 1.339 || 1.396 || 1.683 || 9.289
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 1.209 || 1.209 || 1.289 || 1.209 || 1.339 || 1.396 || 1.683 || 9.289
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Järgmised aastad || KOKKU 2014 - 2020
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1−5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 22.409 || 25.009 || 28.889 || 33.909 || 39.239 || 45.896 || 53.083 ||   || 248.434
 Maksed || 14.989 || 19.859 || 24.919 || 31.104 || 36.019 || 42.036 || 48.828 || 30.680 || 248.434
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–
X  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid ò || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU 2014 −2020
 VÄLJUNDID
   || Väljundi liik[35] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 TEGEVUSEESMÄRK NR 1 Suurendada ja parandada liidu suutlikkust humanitaarabi andmisel ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund || Register, praktikate arv, lähetatud vabatahtlike arv || 0.014 || 376 || 5.271 || 941 || 13.367 || 1130 || 15.976 || 1356 || 20.222 || 1560 || 22.867 || 1950 || 27.361 || 2291 || 32.074 || 9604 || 137.136
 Tegevuseesmärk nr 1 kokku || 376 || 5.271 || 941 || 13.367 || 1130 || 15.976 || 1356 || 20.222 || 1560 || 22.867 || 1950 || 27.361 || 2291 || 32.074 || 9604 || 137.136
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid ò || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU 2014 −2020
 VÄLJUNDID
   || Väljundi liik[36] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 TEGEVUSEESMÄRK NR 2 Parandada vabatahtlike oskusi ja pädevusi humanitaarabi valdkonnas ning nende töötingimusi ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund || Vabatahtlike koolitus, normide väljatöötamine || 0.0075 || 938 || 7.034 || 711 || 5.330 || 837 || 6.280 || 863 || 6.476 || 1193 || 8.946 || 1535 || 11.511 || 1600 || 12.000 || 7677 || 57.576
 Tegevuseesmärk nr 2 kokku || 938 || 7.034 || 711 || 5.330 || 837 || 6.280 || 863 || 6.476 || 1193 || 8.946 || 1535 || 11.511 || 1600 || 12.000 || 7677 || 57.576
 TEGEVUSEESMÄRK NR 3 Suurendada vastuvõtvate organisatsioonide suutlikkust ja edendada vabatahtlikku tegevust kolmandates riikides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Väljund || Vabatahtlike juhid / kohalikud vabatahtlikud / koolitajate koolitamine / seminaridel osalejate arv ||   0.00471 ||   1418 ||   6.681 ||   785 ||   3.700 ||   857 ||   4.038 ||   901 ||   4.244 ||   1037 ||   4.886 ||   849 ||   3.999 ||   1263 ||   6.000 ||   7110 ||   33.549
 Tegevuseesmärk nr 3 kokku || 1418 || 6.681 || 785 || 3.700 || 857 || 4.038 || 901 || 4.244 || 1037 || 4.886 || 849 || 3.999 || 1263 || 6.000 || 7110 || 33.549
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid ò || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU 2014 −2020 ||
 VÄLJUNDID ||
   || Väljundi liik[37] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku ||
 || TEGEVUSEESMÄRK NR 4 Parandada liidu humanitaarabi väärtuste nähtavust. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Väljund || ELi humanitaarabi vabatahtlike võrgustiku loomine, konverentsid, teabevahetus, nähtavus, veebipõhise vabatahtliku tegevuste arv || 0,00081 || 300 || 1.737 || 700 || 0.940 || 1300 || 0.769 || 1700 || 1.395 || 2000 || 0.769 || 2000 || 1.053 || 2000 || 0.826 || 10000 || 7.488
 || Tegevuseesmärk nr 4 kokku || 300 || 1.737 || 700 || 0.940 || 1300 || 0.769 || 1700 || 1.395 || 2000 || 0.769 || 2000 || 1.053 || 2000 || 0.826 || 10000 || 7.488
 || TEGEVUSEESMÄRK NR 5 Vabatahtliku tegevuse sidususe ja ühtsuse tugevdamine liikmesriikides, eesmärgiga parandada liidu kodanike võimalusi osaleda humanitaarabimeetmetes ja -operatsioonides. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 || Väljund || Normide väljatöötamine, läbivaatamine, sertifitseerimismehhanism ||   ||   || 0.477 ||   || 0.464 ||   || 0.538 ||   || 0.364 ||   || 0.433 ||   || 0.575 ||   || 0.500 ||   || 3.351
 || Tegevuseesmärk nr 5 kokku ||   || 0.477 ||   || 0.464 ||   || 0.538 ||   || 0.364 ||   || 0.433 ||   || 0.575 ||   || 0.500 ||   || 3.351
 || KULUD KOKKU || 3032 || 21.200 || 3137 || 23.800 || 4124 || 27.600 || 4820 || 32.700 || 5790 || 37.900 || 6334 || 44.500 || 7154 || 51.400 || 34391 || 239.100
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–
X  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 1.146 || 1.146 || 1.146 || 1.146 || 1.274 || 1.274 || 1.593 || 8.725
 Muud halduskulud || 0.063 || 0.06.3 || 0.143 || 0.063 || 0.065 || 0.122 || 0.045 || 0.564
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 1.209 || 1.209 || 1.289 || 1.209 || 1.339 || 1.396 || 1.683 || 9.289
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[38] || NA || NA || NA || NA || NA || NA || NA || NA
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGUST 5 välja jäävad kulud || NA || NA || NA || NA || NA || NA || NA || NA
 KOKKU || 1.209 || 1.209 || 1.289 || 1.209 || 1.339 || 1.396 || 1.683 || 9.289
Eespool esitatud
näitajaid korrigeeritakse sõltuvalt ettenähtud hajutamise
tulemustest.

3.2.3.2.  Hinnanguline personalivajadus
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist
–
X  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist,
mis toimub järgmiselt:
hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 7
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudses teadustegevuses) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otseses teadustegevuses) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[39]
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid) || 6 || 6 || 6 || 6 || 8 || 8 || 11
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud, noored eksperdid, kohalikud töötajad ja riikide lähetatud eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[40] || - peakorteris[41] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 -delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud, riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud, riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 12 || 12 || 12 || 12 || 14 || 14 || 18
23 osutab
asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
peadirektoraadisisese ümberpaigutamise teel. Vajaduse korral võidakse personali
täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise
menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Eespool esitatud
näitajaid korrigeeritakse sõltuvalt ettenähtud hajutamise tulemustest.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Tegevuspoliitika ja -põhimõtete arendamine. Rakendusaktid ja -meetmed.
 Koosseisuvälised töötajad || Toetuslepingute ja -kokkulepete haldamine; poliitikaalase tegevuse rakendamine ja jälgimine; haldustugi.
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
–
X  Ettepanek/algatus on kooskõlas komisjoni
ettepanekuga mitmeaastase finantsraamistiku kohta aastateks 2014−2020
vastavalt teatisele „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”
(KOM(2011) 500 lõplik).
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku
asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi
kohaldamine või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine[42]
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
[…]
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist.
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

Ettepanek hõlmab toetusi EFTA
riikidelt, kes on Euroopa Majanduspiirkonna liikmed, samuti ühinevatelt
riikidelt, kandidaatriikidelt ja potentsiaalsetelt kandidaatriikidelt, kes
saavad kasu ühinemiseelsest strateegiast, ja Euroopa naabruspoliitika
partnerriikidest.
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
–
X Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
¨         omavahenditele
¨         mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida: || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[43]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel …. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
[…]
Täpsustage tuludele
avalduva mõju arvutusmeetod.
[…]
[1]               Eurobaromeetri standarduuring 73/2010, Eurobaromeetri
eriuuring 343/2010 ja Eurobaromeetri eriuuring 384/2012.
[2]               KOM(2010) 683.
[3]               Nõukogu 25. mai 2011. aasta järeldused Euroopa
vabatahtliku humanitaarabikorpuse kohta.
[4]               Euroopa Parlamendi 9. mai 2011. aasta kirjalik
deklaratsioon 25/2011.
[5]               2010. aastal Brüsselis ja 2011. aastal Budapestis.
Üritustel osales rohkem kui 150 sidusrühmade organisatsiooni.
[6]               COHAFA.
[7]               SG, SJ, DG BUDG, DG DEVCO, FPIS, EEAS, DG EAC, EACEA, DG
EMPL, DG ELARG.
[8]               Kaks kokkuvõtlikku seminari peeti 2011. aasta detsembris
ja 2012. aasta juunis Brüsselis, osalejaid oli üle 70.
[9]               ELT C 25, 2008, lk 1.
[10]             EÜT L11, 2003, lk 1.
[11]             KOM(2011) 681 (lõplik).
[12]             Otsus X/XX liidu kodanikukaitse mehhanismi kohta.
[13]             KOM(2011) 500 (lõplik).
[14]             ELT C 25, 2008, lk 1.
[15]             Veel avaldamata.
[16]             Komisjoni teatis KOM(2010) 683 „ELi kodanike solidaarsuse
väljendamine vabatahtliku tegevuse kaudu: esmased tähelepanekud Euroopa
vabatahtliku humanitaarabikorpuse kohta” (ELT C 121/59, 2011).
[17]             Komisjoni teatis „ELi uuendatud strateegia kohta aastateks
2011–2014 ettevõtja sotsiaalse vastutuse valdkonnas” KOM(2011) 681 lõplik (ELT
C 37, 2012, lk 24).
[18]             Komisjoni teatis KOM(2011) 933
(ELT L 102, 2012, lk 35).
[19]             Komisjoni teatis KOM(2011) 568 „ELi poliitikat ja
vabatahtlikku tegevust käsitlev teatis: piiriülese vabatahtliku tegevuse
tunnustamine ja edendamine ELis” (ELT C 335, 2011, lk 19).
[20]             Veel avaldamata.
[21]             EÜT L 312, 1995, lk 1.
[22]             EÜT L 292, 1996, lk 2.
[23]             EÜT L 136, 1999, lk 1.
[24]             ELT L 55, 2011, lk 13.
[25]             EÜT L 8, 2001, lk 1.
[26]             EÜT L 281, 1995, lk 31.
[27]             ABM: Activity-Based Management – ABB: Activity-Based
Budgeting.
[28]             Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6
punktile a või b.
[29]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[30]             Määratletud finantsmääruse artiklis 185.
[31]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[32]             EFTA: EFTA − Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[33]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[34]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[35]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (näiteks rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud
teede pikkus kilomeetrites jne).
[36]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (näiteks rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud
teede pikkus kilomeetrites jne).
[37]             Väljunditena käsitatakse tarnitavaid tooteid ja
osutatavaid teenuseid (näiteks rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud
teede pikkus kilomeetrites jne).
[38]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised BA read), kaudne
teadustegevus, otsene teadustegevus.
[39]             Lepingulised töötajad, renditööjõud, noored eksperdid
delegatsioonides, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid.
[40]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B.A read).
[41]             Peamiselt struktuurifondid, Euroopa Maaelu Arengu
Põllumajandusfond (EAFRD) ja Euroopa Kalandusfond (EKF).
[42]             Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[43]             Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud, suhkrumaks)
korral peab märgitud olema netosumma, s.t brutosumma pärast 25 %
sissenõudmiskulude mahaarvamist.