				|

		52012PC0164

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega lihtsustatakse ühes liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite teise liikmesriiki viimist ühtsel turul /* COM/2012/0164 final - 2012/0082 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Vaatamata ühtse turu üha tõhusamale
integreerumisele on mootorsõidukite registreerimine jäänud nii ettevõtjate kui
ka kodanike jaoks sageli takistusi tekitavaks probleemiks. Mootorsõidukite
registreerimisprobleemid toodi komisjoni koostatud loetelus esile ühena
kahekümnest peamisest ühtse turuga seotud mureküsimusest. 2010. aasta aruandes
ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine”[1] märkis komisjon, et sõidukite
registreerimisprobleemid on peamisi asjaolusid, mis takistavad kodanikel oma
igapäevaelus kasutamast ELi õigusaktidest tulenevaid õigusi, ning tegi
teatavaks, et muude selliseid takistusi kõrvaldavate meetmete seas nähakse ette
muus liikmesriigis registreeritud sõidukite registreerimisega seotud
formaalsuste ja tingimuste lihtsustamine (kõnealuse aruande kuues meede).
Kohustus registreerida vastuvõtvas liikmesriigis
mootorsõiduk, mis on registreeritud teises liikmesriigis, millest see tuuakse,
on aastaid olnud kaebuste ja kohtuasjade põhjustajaks. Kodanikud ja ettevõtjad,
kes ostavad mootorsõiduki muust riigist ja võtavad selle kaasa oma alalisse
elu- või asukohaliikmesriiki, peavad läbima keerukad ja koormavad
registreerimismenetlused ning kulutama palju lisaaega paberite vormistamisele.
Seetõttu avaldavad mootorsõidukite
registreerimisprobleemid negatiivset mõju kaupade vabale liikumisele, mis on
üks Euroopa Liidu nurgakiviks olevaid põhivabadusi. Seda rõhutati ka dokumendis
„Euroopa 2020. aastal – Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
strateegia”,[2]
kus toodi esile, et vaatamata ühtse turu õiguslikule olemasolule põrkuvad
ettevõtjad ja kodanikud iga päev piiriülest tegutsemist ahistava tegelikkusega.

Halduskoormust käsitlev sõltumatute huvirühmade
kõrgetasemeline töörühm toetas 11. märtsil 2011 avaldatud arvamuses komisjoni
kavandatavat algatust lihtsustada registreerimistingimusi ja -formaalsusi.
Lisaks kutsus töörühm riiklikke ametiasutusi üles registreerimiskorda
võimalikult kiiresti täiustama, eelkõige vajaliku dokumentatsiooni vastastikuse
tunnustamise osas, ning hoiduma lisadokumentide nõudmisest.
Kõigis liikmesriikides on kehtestatud
mootorsõidukite registreerimise süsteem. See kujutab endast ametlikku
maanteeliiklusse lubamist ning hõlmab sõiduki identifitseerimist ja sellele
registreerimisnumbri omistamist. Registreerimisandmeid kasutatakse
mootorsõidukite maksustamisel. Registreerimismenetluse lõpuks annab liikmesriik
välja registreerimistunnistuse, mis tõendab, et asjaomane sõiduk on selles
liikmesriigis registreeritud. Registreerimistunnistusel on ka selle isiku nimi
ja aadress, kelle nimele sõiduk on registreeritud (registreerimistunnistuse
omanik ei pea tingimata olema mootorsõiduki omanik).
Olukorras, kus mootorsõiduk on registreeritud ühes
liikmesriigis ja seda kasutatakse sageli teises liikmesriigis, esinevad tihti
kaks probleemi.
(1)
Teise riiki elama asuvad kodanikud, piirialade
töötajad, autorendiettevõtted ja inimesed, kes liisivad mootorsõidukit teises
liikmesriigis, on kohustatud sõiduki registreerima riigis, kus on nende alaline
elu-või asukoht või kus nad seda kasutavad, olgugi et sõiduk on juba
registreeritud muus liikmesriigis. Sellises olukorras on näiteks
registreerimistunnistuse omanikud, kes vahetavad elu- või asukohta ja asuvad
alaliselt teise liikmesriiki, võttes kaasa oma sõiduki. See on väga tülikas
probleem kodanikele, kes elavad osa aastast ühes ja osa aastast teises
liikmesriigis, samuti piirialade töötajatele, kes kasutavad oma
elukohaliikmesriigis mootorsõidukit, mille nende tööandja on registreerinud
teises liikmesriigis. Tekib olukord, kus mootorsõiduk on registreeritud ühes
liikmesriigis, kuid registreerimistunnistuse omanikult nõutakse selle
registreerimist teise liikmesriigi poolt. Liisingufirmad on samuti hädas
registreerimisprobleemidega, vähemasti juhul, kui nad on
registreerimistunnistuse omanikud ja kui nende sõidukit kasutab teises
liikmesriigis elu- või asukohta omav isik. Autorendiettevõtted, kes soovivad
osa oma masinapargist hooajalise nõudluse tõttu lühiajaliselt teise liikmesriiki
paigutada, peavad tavaliselt asjaomased mootorsõidukid selles liikmesriigis
registreerima.
(2)
Ühest liikmesriigist teise viidavate
mootorsõidukite uuesti registreerimisega kaasnevad formaalsused on sageli väga
tülikad ja aeganõudvad. Mootorsõiduki viimine teise liikmesriiki pikemaks ajaks
tähendab vastuvõtvale liikmesriigile uue dokumentatsiooni koostamist ning
samuti lisatööd dokumentide täitmisel registrist kustutamiseks liikmesriigis,
millest sõiduk tuuakse. Lisakoormust põhjustab peamiselt asjaolu, et vastuvõtva
liikmesriigi registreerimisasutustel ei ole asjaomase mootorsõiduki kohta
piisavalt või üldse mitte andmeid, välja arvatud teave, mis on kirjas
registreerimistunnistusel. Kui sõidukit registreeritakse uuesti samas
liikmesriigis, on neil võimalik kasutada riiklikesse andmebaasidesse kantud
andmeid.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
Ettepanekuga on kaasas mõjuhindamise kokkuvõte ja
mõjuhindamine, mille eelnõud hindas Euroopa Komisjoni mõjuhindamiskomitee, mis
avaldas oma arvamuse 16. detsembril 2011. Lõplikus mõjuhinnangus võeti seda
arvesse.
Ettepanekuga lihtsustatakse halduskorda väga
olulisel määral nii kodanike ja ettevõtete kui ka registreerimisasutuste jaoks.
Halduskoormuse vähendamisest saadakse hinnanguliselt vähemalt 1,445 miljonit
eurot kokkuhoidu aastas.
2011. aasta märtsist maini korraldati
interaktiivse poliitikakujunduse („Sinu hääl Euroopas”) raames sidusrühmade
avalik arutelu, milleks koostati kodanike, majandusettevõtjate ja ametiasutuste
jaoks eraldi küsimustikud. Avaliku arutelu tulemuste kokkuvõte on esitatud
mõjuhinnangu 1. lisas ja samuti veebsaidil Europa[3]. Kõiki komisjoni kehtestatud
miinimumstandardeid on järgitud. 21. juunil 2011 korraldati konverents, et
tutvustada avaliku arutelu esialgseid tulemusi ja anda täiendav võimalus
aruteluks ning arvamuste vahetuseks eri sidusrühmade ja eelkõige
registreerimise eest vastutavate ametiasutuste vahel.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
3.1         Ettepaneku eesmärgid
Algatuse üldeesmärk on tõhustada ühtse turu toimimist,
kõrvaldades haldustõkked, mis tulenevad mootorsõidukite uuesti registreerimise
kohustusest, mis praegu takistab kaupade vaba liikumist.
Erieesmärkideks on ühtlustada ja lihtsustada
teises liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite uuesti registreerimise
menetlusi kodanike, töötajate, tööandjate, autorendi- ja liisingufirmade ja
registreerimisasutuste jaoks. Algatuse eesmärk on ka vähendada kõigi
asjaosaliste halduskoormust, ilma et kahjustataks liiklusohutust või võitlust
kuritegevuse ja pettuse vastu.
Algatuse tegevuseesmärgid on järgmised:
–
määrata kindlaks, millises liikmesriigis tuleks
teise liikmesriiki viidav mootorsõiduk registreerida;
–
vähendada uuesti registreerimise menetluseks
kuluvat aega;
–
vähendada kodanike ja ettevõtjate halduskoormust,
vähendades uuesti registreerimiseks vajalike dokumentide arvu ja lihtsustades
riiklike registreerimisasutuste vahelist andmevahetust.
3.2.        Õiguslik alus – õigusakti
vorm
Teises liikmesriigis registreeritud
mootorsõidukite uuesti registreerimisel praegu esinevad haldusprobleemid ja
-erinevused takistavad sõidukite vaba liikumist ELis. ELil on seepärast õigus
tegutseda ELi toimimise lepingu artiklit 114 aluseks võttes, et tagada ühtse
turu õige toimimine teisest liikmesriigist ostetud kasutatud mootorsõidukitega
kauplemise korral. Lisaks toob ettepanek kasu kodanikele, kes toovad
mootorsõiduki uude elukohaliikmesriiki, kes kasutavad töökohaliikmesriigis
registreeritud sõidukit ja ka autorendiettevõtetele (vähemal määral ka
liisingufirmadele), kes klientide või nende endi suhtes kehtivate
registreerimisnõuete tõttu satuvad raskustesse oma sõidukite piiriülese
kasutamise korral.
Ettepanekuga kavandatav õigusakt on määrus
järgmistel põhjustel. Määrus on liikmeriikides vahetult kohaldatav, ilma et
tekiks vajadust selle ülevõtmiseks riiklikku õigusse. Kuna õigusakti
kohaldatakse üksnes piiriüleste olukordade suhtes ELis, tagab määrus siseturul
õiguskindluse ja lihtsustamise. Määrus on pealegi märksa tõhusam vahend
elektroonilise andmevahetuse korraldamiseks riiklike registreerimisasutuste
vahel. Õigusakti valikul määruse kasuks otsustamine välistab ülemääraste nõuete
kehtestamise ehk „kuldamise” riski.
3.3         Ettepaneku sisu
Artikliga 1
kinnitatakse põhimõtet, et liikmesriikidel on õigus vabastada teatavad mootorsõidukite
kategooriad registreerimiskohustusest. Asjaolu, et mootorsõiduk on
registreeritud teises liikmesriigis, ei tähenda, et sama sõidukit peab
registreerima liikmesriigis, kuhu see viidi. Artiklis 1 rõhutatakse selgelt, et
kolmandates riikides registreeritud mootorsõidukid ei kuulu ettepaneku
reguleerimisalasse. Ettepanek on koostatud nii, et välistatakse selle
kohaldamine samas liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite registreerimise
suhtes. Seepärast jääb samas liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite uuesti
registreerimine endiselt liikmesriikide endi õigusnormide reguleerida ega kuulu
käesoleva ettepaneku alla. Liikmesriigid võivad kooskõlas ELi õigusaktidega ka
endiselt otsustada mootorsõidukite maksustamise üle.
Artiklis 2 sisalduvad
mõisted, mis järgivad liidu õigusaktides, eelkõige nõukogu 29. aprilli 1999.
aasta direktiivis 1999/37/EÜ (sõidukite registreerimisdokumentide kohta)[4] juba sätestatud mõisteid.
Nimetatud direktiivi kohaldatakse mootorsõidukite suhtes, mis kuuluvad Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/46/EÜ (millega
kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste
sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse
kohta)[5]
ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/24/EÜ
(kahe- või kolmerattaliste mootorsõidukite tüübikinnituse kohta, millega
tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 92/61/EMÜ)[6] reguleerimisalasse, mitte
põllumajandus- ja metsatraktorite suhtes. Direktiivis 1999/37/EÜ ei ole
ühtlustamine siiski piisaval määral sätestatud, nagu ilmneb hiljutisest Euroopa
Kohtu otsusest[7].

Artiklis 3
sätestatakse, et liikmesriik võib nõuda teises liikmesriigis registreeritud
sõiduki registreerimist oma territooriumil ainult juhul, kui
registreerimistunnistuse omanikul on tema territooriumil alaline elu- või
asukoht. Artiklis 3 antakse alalise elu- või asukoha määratlemiseks mitu
kriteeriumi. Füüsiliste isikute korral, kes toimivad väljaspool oma tavapärast
majandustegevust, kasutatakse nõukogu 28. märtsi 1983. aasta
direktiivi 83/182/EMÜ (ühest liikmesriigist teise ajutiselt imporditud
teatavate transpordivahendite maksuvabastuse kohta ühenduses)[8] artiklis 7 sätestatud
kriteeriumeid. Ettevõtete jaoks kavandatavad kriteeriumid hõlmavad ettevõtte
asutamiskohta või tegevuskohta, st kui ettevõtte asutamiskoha liikmesriigis
ettevõtte nimele registreeritud autot kasutab töötaja, kelle alaline elukoht on
teises liikmesriigis, ei saa see teine liikmesriik nõuda auto registreerimist oma
territooriumil. Seega välditakse olukorda, kus töötaja alalise elukoha
liikmesriik peab iga juhtumi korral eraldi hindama, kas ettevõtte autot
kasutatakse peamiselt era- või tööasjus ja kas kodu ja töökoha vahelised sõidud
toimuvad era- või tööalastel eesmärkidel.
Artikliga 4
kehtestatakse lihtne reegel: kui registreerimistunnistuse omanik asub alaliselt
teise liikmesriiki, peab ta taotlema oma sõiduki registreerimist kuue kuu
jooksul pärast sinna saabumist. Selle ajavahemiku jooksul ei või uue elu- või asukoha
liikmesriik selle sõiduki kasutamist piirata. Artikliga 4 lihtsustatakse
olulisel määral ka teises liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite uuesti
registreerimise menetlusi. Rakendatakse Euroopa Kohtu väljakujunenud
kohtupraktikat kaupade vaba liikumise osas, mille kohaselt liikmesriigid
peaksid ELi sisekaubanduse hõlbustamiseks tunnustama teises liikmesriigis välja
antud tõendusmaterjali, näiteks selle kohta, et teise liikmesriigi
territooriumil registreeritud sõiduk on läbinud tehnoülevaatuse. Euroopa Kohus
on samuti märkinud, et lisaks registreerimis- ja tehnoülevaatuse andmete
vastastikuse tunnustamise põhimõttele peaksid liikmesriikide
registreerimisasutused tegema koostööd mis tahes puuduvate andmete korral[9]. Artikliga 4 nähakse ette, et
koostööd tehakse elektroonilisi vahendeid kasutades, st sõidukit registreeriv
asutus peaks küsima andmeid selle liikmesriigi sõidukiregistrist, kus see
mootorsõiduk on eelnevalt registreeritud, kasutades selleks artiklis 7 ja II
lisas osutatud tarkvararakendusi. Selline elektrooniline halduskoostöö toimib
ka vastupidises suunas: kui liikmesriik registreerib teises liikmesriigis juba
registreeritud sõidukit, kohustab artikkel 4 mootorsõiduki sihtliikmesriigi
registreerimisasutust sellest teada andma eelmise registreeringu teinud
liikmesriigi registreerimisasutusele. Ettepaneku artikliga 4 lubatakse
mootorsõidukit teatavatel erijuhtudel täiendavalt kontrollida.
Artiklis 5 määratakse
kindlaks, millisel juhul võivad registreerimisasutused keelduda teises
liikmesriigis registreeritud sõidukit registreerimast. Artikli 5 peamine
eesmärk on ennetada pettust ja tagada liiklusohutus, sest teises liikmesriigis
registreeritud sõiduki uut registreerimist kasutatakse vahel varastatud sõiduki
või sõidukidokumentide legaliseerimiseks. Varastatud sõidukite müümiseks
muudetakse sageli identifikatsiooni, näiteks „kloonimise” teel (varastatud
sõiduki identifitseerimistunnused vahetatakse välja liikluseks loa saanud
sõiduki identifitseerimistunnuste vastu, nii et varastatud sõiduk saab legaalse
sõiduki tunnused, mille tagajärjel on liikluses kaks sama
registreerimisnumbriga sõidukit) või „rõngastamise” teel (varastatud sõiduki
identifitseerimistunnused vahetatakse välja tõsiselt kahjustatud sõiduki omade
vastu). Sellist tegutsemist saab ära hoida üksnes registreerimisasutuste
vahelise tiheda koostöö abil. Seepärast tuleks selles artiklis sätestada ka
järgmiste õigusaktide rakendusmeetmed:
·
Euroopa parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000.
aasta direktiiv 2000/53/EÜ kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta[10]. See direktiiv kohustab
liikmesriike muu hulgas võtma vajalikke meetmeid tagamaks, et kõik kasutuselt
kõrvaldatud sõidukid viiakse tegevusloaga töötlemiskodadesse. Direktiivis on
sätestatud, et liikmesriigid seavad sisse süsteemi, mille kohaselt kasutuselt
kõrvaldatud sõiduk kustutatakse registrist lammutustõendi esitamisel. Kõnealuse
tõendi saab valdaja ja/või omanik kasutuselt kõrvaldatud sõiduki viimisel
töötlemiskotta.
·
Nõukogu 22. detsembri 2004. aasta otsus 2004/919/EÜ
sõidukitega seotud piiriülese toimega kuritegevuse tõkestamise kohta,[11] mille eesmärk on tõhustada
koostööd ELis, võitlemaks sõidukitega seotud piiriülese kuritegevuse vastu ja
edendamaks asjaomast ennetustööd, pöörates erilist tähelepanu seostele
sõidukite varguse ja ebaseadusliku autokaubanduse vahel. Otsusega on ette
nähtud, et kõik liikmesriigid peavad tagama, et nende pädevad ametiasutused
võtavad vajalikke meetmeid sõidukite registreerimisdokumentide kuritarvituse ja
varguse ärahoidmiseks. Otsuse kohaselt peavad õiguskaitseasutused teavitama
riiklikke registreerimisasutusi, kui on teada, et registreerimismenetlust läbiv
sõiduk on varastatud sõiduk. Otsuse eesmärk on ka ära hoida sõiduki
registreerimistunnistuse kuritarvitusi: kõik liikmesriigid peavad tagama, et nende
pädevad asutused võtavad vajalikke meetmeid sõiduki omanikult või sõiduki
valdajalt sõiduki registreerimistunnistuse tagasisaamiseks, kui sõiduk on
saanud õnnetuses tõsiselt kahjustada (täielik hävimine).
Registreerimistunnistus tuleb tagastada ka juhul, kui õiguskaitseasutus
kontrollimise käigus leiab, et sõiduki identifitseerimistunnuseid (nt
valmistajatehase tähis) võib olla võltsitud.
Artikliga 6 tagatakse
kasutatud sõidukite ELi-sisese kaubanduse hõlbustamine; selleks ühtlustatakse
mootorsõidukite ajutise registreerimise eeskirjad. Selliseid eeskirju on
eelkõige tarvis isikutel, kes ostavad mootorsõiduki teisest liikmesriigist;
neil peab olema võimalik sõita oma autoga elukohaliikmesriiki, et see seal
lõplikult registreerida. Kui ühes liikmesriigis juba registreeritud sõiduk
müüakse teises liikmesriigis elavale isikule, kustutab müüja tõenäoliselt selle
mootorsõiduki müümise hetkel registrist. Müüja ilmselt ei võimalda ostjal sõita
mootorsõidukiga, mis kannab endist registreerimisnumbrit. Seepärast on ajutine
registreerimine hädavajalik; see tagab kasutatud autode turu tõhusama toimimise
ja on ajutiseks vahelüliks eelmises ja järgmises liikmesriigis toimuva
registreerimise vahel. Ajutise registreerimise süsteem annab
registreerimisasutustele võimaluse jälgida registriandmete kvaliteeti, nii et
neid andmeid saaks artiklis 7 osutatud tarkvara kasutades hõlpsasti vahetada. Artiklis
6 kavandatakse kehtestada ajutise registreeringu kehtivusajaks 30 päeva, et
viia süsteem vastavusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta
direktiiviga 2009/103/EÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse
ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmise kohta[12]. Direktiivi 2009/103/EÜ
artikliga 15 on ette nähtud kindlustuskate ühest liikmesriigist teise lähetatud
sõidukile, kusjuures sihtliikmesriiki on käsitletud riski asukohaliikmesriigina
kohe, kui ostja on sõiduki tarne vastu võtnud ja seda 30päevaseks perioodiks,
olgugi et sõiduk ei ole veel ametlikult sihtliikmesriigis registreeritud. Kui sõiduk
on kindlustamata ja ta satub sel perioodil õnnetusse, nõutakse direktiivi 2009/103/EÜ
artikli 10 kohased kahjuhüvitised sisse sihtliikmesriigis hüvitiste eest
vastutavalt asutuselt.
Artikliga 7 nähakse
ette mootorsõidukite uuesti registreerimiseks vajalik sõidukite
registreerimisandmete elektrooniline vahetus liikmesriikide vahel. Artikliga 7
volitatakse komisjoni vastu võtma rakendusakte tarkvararakenduse ühtsete
menetluste ja tehniliste kirjelduste sätestamiseks, sh vahetatavate andmete
vormingu, riiklikele elektroonilistele registritele juurdepääsu ja neist
elektroonilise päringu tegemise tehniliste menetluste ning turvamehhanismide
loomiseks. Sõidukite registreerimisandmete elektrooniline vahetus
liikmesriikide vahel peaks toimuma kooskõlas Euroopa koostalitusvõime
raamistikuga[13].

Artikli 8 eesmärk on
hõlbustada kasutatud autode ELi sisest kaubandust ettevõtjate jaoks,
kehtestades selleks ühtsed eeskirjad sõiduki ettevõtja nimele
registreerimiseks. Hetkel on enamikus liikmesriikides olemas sõiduki ettevõtja
nimele registreerimise skeemid, et võimaldada jaemüüjatel lühiajaliselt
sõidukitega üldkasutatavatel teedel liigelda, ilma et nad oleksid kohustatud
neid ametlikult registreerima. Sõiduki ettevõtja nimele registreerimise skeeme
lubatakse tavaliselt kasutada tootjatel, monteerijatel, turustajatel ja
vahendajatel neile kuuluvate mootorsõidukite puhul või katsetamise eesmärgil.
Enamik liikmesriike ei anna välja ettevõtja nimele registreerimise tunnistusi,
millega kaasneks mootorsõiduki identifitseerimine. Üldjuhul annavad nad välja
muud liiki dokumendi, mis tõendab registreerimismärkide ja nende omaniku seost
ja/või kohustavad omanikku pidama sõidupäevikut, millesse kantakse selle
registreerimismärgi all tehtud sõidud. Samas näitavad kogemused, et enamasti
sellist ettevõtja nimele registreerimist ei tunnustata teistes liikmesriikides,
sest puudub ametlik registreerimistunnistus, seega enamus turustajaid ja
kauplejaid hoiduvad kasutamast sõiduki ettevõtja nimele registreerimist
väljaspool nende riigi territooriumi. Artikli 8 eesmärk on kõrvaldada
eelmainitud takistused kasutatud mootorsõidukite ELi-siseses kaubanduses, luues
ühtse süsteemi, mis tagab, et sõiduki ettevõtja nimele registreerimist, mida
võimaldatakse tootjatele, monteerijatele, turustajatele ja vahendajatele ühes
liikmesriigis, tunnustatakse ka teistes liikmesriikides. Artikliga 8
volitatakse komisjoni vastu võtma rakendusakte sõiduki ettevõtja nimele
registreerimise tunnistuse vormingu ja näidise kehtestamiseks.
Artikliga 9
kohustatakse liikmesriike teatama komisjonile nende registreerimisasutuste
nimed ja kontaktandmed, mis vastutavad nende territooriumil ametlike
sõidukiregistrite pidamise ja kõnealuse määruse rakendamise eest. Komisjon
avaldab registreerimisasutuste loetelu oma veebisaidil ja ajakohastab seda.
Lisaks kohustab artikkel 9 registreerimisasutusi tagama, et teave sõidukite
registreerimise kohta asjaomase asutuse asukohaliikmesriigis ja selle asutuse
nimi ja kontaktandmed oleksid üldsusele kergesti kättesaadavad.
Artiklitega 10 ja 11
antakse komisjonile õigus vastu võtta tehnika arengust tingitud muudatused I ja
II lisas, eelkõige selleks, et võtta arvesse direktiivi 1999/37/EÜ asjakohaseid
muudatusi ja muude liidu õigusaktide muudatusi, mis on otseselt seotud I ja II
lisa ajakohastamisega. Nende artiklitega volitatakse komisjoni samuti sätestama
tingimusi, mida peavad täitma ettevõtted, kes kasutavad sõiduki ettevõtja
nimele registreerimise tunnistusi, et järgida hea maine ja vajaliku ametialase
pädevuse nõudeid, ning kindlaks määrama sellise tunnistuse kehtivusaeg.
–
I lisa peab sõiduki andmete osas olema kooskõlas
direktiivis 1999/37/EÜ sätestatud ühtse registreerimistunnistuse sisuga. I
lisas ei käsitleta eelmise registreerimistunnistuse omaniku ega muude
tunnistusel märgitud isikute (nt omanik, kasutaja jne) isikuandmeid, sest need
ei ole uuesti registreerimisel vajalikud, olgugi et direktiiviga 1999/37/EÜ
sätestatud ühtsel registreerimistunnistusel on isikuandmed osa kohustuslikult
esitatavast teabest. Samas ei saa välistada, et tulevikus võidakse muuta
näiteks vastavustunnistust, mille alusel sõiduk esimest korda registreeritakse.
Vajadus teha kõnealuseid muudatusi võib tekkida, kui muudetakse näiteks Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiivi 2007/46/EÜ, millega
kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste
sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse
kohta. Volituste delegeerimine komisjonile võimaldab kohandada I lisa vastavalt
sellistele muudatustele.
–
II lisas viidatakse selgesõnaliselt
tarkvararakendusele, mida on ilmselt korduvalt vaja tehniliselt ajakohastada,
et võtta arvesse infotehnoloogia valdkonna arengut. Volituste delegeerimine
komisjonile võimaldab vastavalt kohandada II lisa.
–
Volituste andmine peaks võimaldama komisjonil
sätestada tingimused, mida peavad täitma sõiduki ettevõtja nimele
registreerimise tunnistusi kasutavad ettevõtted, et järgida hea maine ja
vajaliku ametialase pädevuse nõudeid, nagu on sätestatud artikli 8 lõike 1
punktis c. Samuti peaks komisjonil olema võimalik kindlaks määrata sellise
tunnistuse kehtivusaeg.
Artiklis 12
sätestatakse komiteemenetlus artiklite 7 ja 8 rakendamiseks, st selliste
ühtsete menetluste ja tehniliste kirjelduste sätestamiseks, mis on vajalikud
artiklis 7 osutatud tarkvararakenduse loomiseks, sh vahetatavate andmete
vormingu, riiklikele elektroonilistele registritele juurdepääsu ja neist
elektroonilise päringu tegemise tehniliste menetluste ning turvamehhanismide
loomiseks, samuti selliste rakendusaktide vastuvõtmiseks, millega sätestatakse
sõiduki ettevõtja nimele registreerimise tunnistuse vorming ja selle näidis.
Need rakendusaktid oleksid üldisemat laadi, nii et kontrollimenetlust
kohaldataks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta
määruse (EL) nr 182/2011 artikli 2 lõike 2 punktile a, millega kehtestatakse
eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli
mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[14].
Artikliga 13 nähakse
ette kõnealuse määruse hindamine, mille tulemusena esitatakse Euroopa
Parlamendile ja nõukogule aruanne pärast nelja aasta möödumist määruse
jõustumisest. Hindamine peaks osutama määruse võimalikele probleemidele ja
kitsaskohtadele ning olema lähtepunktiks jätkumeetmetele, näiteks määruse
muudatusettepanek, millega halduskorda kodanike ja ettevõtete jaoks veelgi enam
lihtsustada ning kasutatud mootorsõidukite ühtset turgu veelgi tõhusamalt
integreerida.
Artiklis 14
täpsustatakse, et määrust hakatakse kohaldama, kui selle jõustumisest on
möödunud üks aasta.
4.           MÕJU EELARVELE
Mõju eelarvele on kirjeldatud ettepaneku lisas
esitatud finantsselgituses. Ettepanek nõuab üksnes haldusassigneeringuid. See
ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist.
2012/0082 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,
millega lihtsustatakse ühes liikmesriigis
registreeritud mootorsõidukite teise liikmesriiki viimist ühtsel turul
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
olles edastanud õigusakti eelnõu riikide
parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust,[15]

olles konsulteerinud Euroopa
andmekaitseinspektoriga,
tegutsedes tavapärase seadusandliku menetluse
kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Kõigis liikmesriikides on
olemas sõidukite registreerimissüsteem, mis hõlmab sõidukile riikliku
maanteeliikluse loa andmist, mille käigus sõiduk identifitseeritakse ja sellele
omistatakse registreerimisnumber. Samas on paljud asjaomased eeskirjad riigiti
lahknevad, keerukad ja koormavad. Seepärast loovad sõidukite
registreerimisprobleemid tõkkeid siseturul ja takistavad teises liikmesriigis
registreeritud mootorsõidukite vaba liikumist liidu piires.
(2)       ELi kodakondsust käsitlevas 2010.
aasta aruandes „ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine”[16] on märgitud, et sõidukite
registreerimise probleemid on peamisi asjaolusid, mis takistavad kodanikel oma
igapäevaelus kasutamast ELi õigusaktidest tulenevaid õigusi. Selles aruandes
rõhutas komisjon vajadust kõrvaldada need takistused, lihtsustades teises
liikmesriigis juba registreeritud sõidukite registreerimisega seotud
formaalsusi ja tingimusi.
(3)       Nõukogu 29. aprilli 1999.
aasta direktiiviga 1999/37/EÜ sõidukite registreerimisdokumentide kohta[17] on ühtlustatud
registreerimistunnistuse vorm ja sisu, et hõlbustada selle mõistmist ning seega
edendada ühes liikmesriigis registreeritud sõidukite vaba liikumist teiste
liikmesriikide territooriumil asuvatel teedel. Kõnealuse direktiivi kohaselt
peavad kõik liikmesriigid sõiduki identifitseerimisel rahvusvahelises liikluses
või selle uuesti registreerimisel tunnustama teises liikmesriigis välja antud registreerimistunnistust.
Direktiiv 1999/37/EÜ ent ei sisalda sätteid, mis määratleks registreerimiseks
pädeva liikmesriigi ja kohaldatavad formaalsused ja menetlused. Järelikult on
selleks, et kõrvaldada mootorsõidukite vaba liikumist takistavad tõkked siseturul,
vaja kehtestada ühtlustatud eeskirjad esiteks selle liikmesriigi
määratlemiseks, kus mootorsõiduk tuleb registreerida, ning teiseks lihtsustatud
menetluste rakendamiseks teises liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite
uuesti registreerimisel.
(4)       Liikmesriikide eeskirjad
näevad sageli ette, et asjaomase liikmesriigi kodanikud ja selle territooriumil
asuvad ettevõtted registreerivad selles liikmesriigis mootorsõiduki, mis on
eelnevalt kolmanda isiku nimel teises liikmesriigis registreeritud, seda ka
juhul kui sõidukit enamasti ei kasutata ega kavatsetagi pidevalt kasutada
liikmesriigis, mis registreerimist nõuab. Seepärast on vajalik määratleda,
millises liikmesriigis tuleks mootorsõiduk registreerida, kui selle valdajaks
on isik, kelle asu- või elukoht on muus liikmesriigis kui see, milles asub või
elab sõiduki omanik. Sellisel juhul on asjakohane, et liikmesriigid vastastikku
tunnustavad teises liikmesriigis kehtivat registreeringut.
(5)       Teises liikmesriigis
registreeritud mootorsõidukite uut registreerimist takistavad liikmesriikides
kehtestatud koormavad formaalsused, eelkõige kohustus teha sõidukitega
täiendavad katsed nende üldise seisukorra hindamiseks enne registreerimist või
nende identifitseerimiseks. Seepärast on vajalik formaalsusi vähendada, et
tagada mootorsõidukite vaba liikumine ja vähendada kodanike, ettevõtjate ja
registreerimisasutuste halduskoormust. On asjakohane, eelkõige kodanike ja
ettevõtete jaoks, kes omandavad teises liikmesriigis registreeritud
mootorsõiduki, et kehtestataks lihtsustatud registreerimismenetlus, mis hõlmab
teises liikmesriigis väljastatud dokumentide ja seal toimunud tehnoülevaatuste
tunnustamist ning näeb ette pädevate asutuste vahelise halduskoostöö puuduvate
andmete hankimisel.
(6)       Käesolev määrus peaks võtma
arvesse nõukogu 22. detsembri 2004. aasta otsust 2004/919/EÜ sõidukitega seotud
piiriülese toimega kuritegevuse tõkestamise kohta,[18] mille eesmärk on saavutada
tõhusam koostöö liidus sõidukitega seotud piiriülese kuritegevuse vastase
võitluse ja kuritegevuse ennetamise vallas. Otsuse kohaselt peavad kõik
liikmesriigid tagama, et nende pädevad ametiasutused võtavad vajalikke meetmeid
sõidukite registreerimisdokumentide kuritarvituse ja varguse ärahoidmiseks.
Seepärast peaks määrusega lubama liikmesriikidel keelduda teises liikmesriigis
registreeritud sõidukit registreerimast, kui tegemist on sõidukiga seotud
kuriteoga, sh registreerimisdokumentide kuritarvitus ja vargus.
(7)       Määrusega tuleks lihtsustada
halduskorda nii kodanike ja ettevõtete kui ka registreerimisasutuste jaoks,
eelkõige sõidukite registreerimisandmete elektroonilise vahetuse abil.
Seepärast on registreerimisformaalsustest tingitud halduskorra lihtsustamiseks
vajalik, et liikmesriigid võimaldavad üksteisele juurdepääsu oma sõidukiregistri
andmetele, tõhustades seeläbi andmevahetust ja kiirendades
registreerimismenetlusi.
(8)       Käesoleva määruse
kohaldamisel töödeldakse isikuandmeid kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24.
oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta
isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[19]. Euroopa Parlamendi ja nõukogu
18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta
isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste
andmete vaba liikumise kohta)[20]
kohaldatakse isikuandmete töötlemise suhtes, mida teostab komisjon käesoleva
määruse kontekstis.
(9)       Selleks et viia ühes
liikmesriigis registreeritud mootorsõiduk teise liikmesriiki, et seda seal
uuesti registreerida, on vaja üldsusele juurdepääsetavat ajutist
registreerimissüsteemi, nii et oleks tagatud liiklusohutus ja elektrooniliselt
edastatud registreerimisandmete usaldusväärsus. Seega on vaja luua süsteem
mootorsõidukite ajutiseks registreerimiseks.
(10)     Kui mootorsõidukeid turustavad
ettevõtted viivad mootorsõidukeid teise liikmesriiki või kui osutatakse
katsetamis-, remondi- või hooldusteenuseid, kasutatakse tavaliselt riiklikke
ettevõtja registreerimismärke. Selliseid ettevõtja registreerimismärke sageli
ei tunnustata teises liikmesriigis, mistõttu ametlik piiriülene kauplemine
kasutatud mootorsõidukeid turustavate ettevõtete vahel on raskendatud, seda
eriti piirialadel. Seepärast on vajalik vastu võtta süsteem, mille alusel
saaksid ettevõtted, kes turustavad mootorsõidukeid või osutavad katsetamis-,
remondi- või hooldusteenuseid, asjaomaseid sõidukeid teise liikmesriiki viia
ettevõtja registreerimismärki kasutades.
(11)     Kuna käesoleva määruse
eesmärki, nimelt vähendada registreerimisformaalsusi, et tagada teises liikmesriigis
registreeritud mootorsõidukite vaba liikumine ja vähendada kodanike,
ettevõtjate ja registreerimisasutuste halduskoormust, ei suuda liikmesriigid
riigiti lahknevate eeskirjade tõttu piisavalt saavutada ning et meetme ulatust
ja mõju silmas pidades on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta
vastu meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud
subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse
põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks
vajalikust kaugemale.
(12)     Käesolevas määruses austatakse
põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud
põhimõtteid.
(13)     Selleks saavutada eesmärk
panna liikmesriikide vaheline andmevahetus toimima koostalitluslikke vahendeid
kasutades, tuleks komisjonile anda volitused vastu võtta õigusakte vastavalt
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290, võimaldamaks teha tehnika
arengust tingitud muudatusi käesoleva määruse I ja II lisas, eelkõige selleks,
et võtta arvesse direktiivi 1999/37/EÜ asjakohaseid muudatusi ja muude liidu
õigusaktide muudatusi, mis on otseselt seotud I ja II lisa ajakohastamisega
ning mis käsitlevad tingimusi, mida peavad täitma sõiduki ettevõtja nimele
registreerimise tunnistust kasutavad ettevõtted, järgimaks hea maine ja
vajaliku ametialase pädevuse nõudeid, ning sellise tunnistuse kehtivusaega.
Oluline on tagada, et komisjon korraldab ettevalmistustööde käigus asjakohased
konsultatsioonid, kaasa arvatud ekspertide tasemel. Delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide
sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja
nõukogule.
(14)     Selleks et tagada käesoleva
määruse rakendamiseks vajalikud ühtsed tingimused, tuleks komisjonile anda
rakendusvolitused selliste ühtsete menetluste ja tehniliste kirjelduste
sätestamiseks, mis on vajalikud sõidukite registreerimisandmete elektroonilise
vahetuse tarkvararakenduse loomiseks, sh vahetatavate andmete vormingu, riiklikele
elektroonilistele registritele juurdepääsu ja neist elektroonilise päringu
tegemise tehniliste menetluste ning turvamehhanismide loomiseks, samuti sõiduki
ettevõtja nimele registreerimise tunnistuse vormingu ja selle näidise
kehtestamiseks. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes,[21]

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Kohaldamisala
1.           Käesolevat määrust
kohaldatakse järgmiste sõidukite suhtes:
(a)
mis tahes mootorsõiduk või haagis, nagu on osutatud
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ artiklis 3[22];
(b)
mis tahes kahe- või kolmerattaline mootorsõiduk,
nii paarisratastega kui ka muul viisil paigutatud ratastega, mis on ette nähtud
teedel sõitmiseks, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/24/EÜ
artiklis 1[23];

2.           Käesolevat määrust ei
kohaldata kolmandas riigis registreeritud mootorsõidukite registreerimise
suhtes.
3.           Käesoleva määrusega ei
piirata liikmesriikide õigust vabastada mootorsõidukid
registreerimiskohustusest kooskõlas direktiiviga 1999/37/EÜ.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(1)          „registreerimine” – sõidukile
riikliku maanteeliikluse loa andmine, millega kaasneb sõiduki
identifitseerimine ja sellele seerianumbri omistamine, mida nimetatakse
registreerimisnumbriks;
(2)          „teises liikmesriigis
registreeritud sõiduk” – sõiduk, millel on kehtiv registreerimistunnistus,
mille on välja andnud teine liikmesriik;
(3)          „registreerimistunnistuse
omanik” – isik, kelle nimele on sõiduk liikmesriigis registreeritud;
(4)          „sõiduki ettevõtja nimele
registreerimine” – sõidukile riikliku maanteeliikluse loa andmine, millega
kaasneb sõiduki identifitseerimine ja sellele seerianumbri omistamine, mida
nimetatakse ettevõtja registreerimismärgiks ja mida võib kasutada erinevatel
sõidukitel.
Artikkel 3
Teises liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite registreerimise koht
1.           Liikmesriik võib nõuda teises
liikmesriigis registreeritud sõiduki registreerimist oma territooriumil ainult
juhul, kui registreerimistunnistuse omanikul on tema territooriumil alaline
elu- või asukoht.
2.           Liikmesriigiks, mille
territooriumil on registreerimistunnistuse omanikul alaline elu- või asukoht,
on
(a)
äriühingu või muu juriidilise isiku või
organiseeritud ühenduse korral liikmesriik, kus on juhatuse asukoht;
(b)
äriühingu või muu juriidilise isiku filiaali,
esinduse või muu üksuse korral liikmesriik, kus on filiaali, esinduse või muu
üksuse asukoht;
(c)
oma tavapärase majandustegevuse raames toimiva
füüsilise isiku korral liikmesriik, mis on tema peamine tegevuskoht;
(d)
muude füüsiliste isikute korral
i)        koht, kus isik tavaliselt elab, s.t iga
kalendriaasta jooksul vähemalt 185 päeva seoses isiklike või ametialaste
sidemetega või, juhul kui isikul ametialased sidemed puuduvad, seoses isiklike
sidemetega, millest ilmneb kõnealuse isiku märkimisväärne seos tema elukohaga;
ii)       kui isiku tööalased ja isiklikud
sidemed on eri kohtades ja ta elab seetõttu järgemööda kahes või enamas
liikmesriigis asuvates eri kohtades, tema isiklike sidemetega seotud koht,
juhul kui ta sinna korrapäraselt tagasi pöördub.
Punktis ii) sätestatud tingimust ei kohaldata, kui
isik elab liikmesriigis kindla kestusega ülesande täitmiseks. Koolis või
ülikoolis õppimine ei tähenda alalise elukoha muutust.
Artikkel 4
Teises liikmesriigis registreeritud sõidukite registreerimismenetlus
1.           Kui registreerimistunnistuse
omanik asub alaliselt teise liikmesriiki, peab ta taotlema eelmises
liikmesriigis registreeritud sõiduki registreerimist kuue kuu jooksul pärast
sinna saabumist.
Sõiduki kasutamist esimeses lõigus osutatud
ajavahemiku jooksul ei piirata.
2.           Teises liikmesriigis
registreeritud sõiduki registreerimise taotlus esitatakse
registreerimisasutusele ja see peab sisaldama eelmise registreerimistunnistuse
asjakohaseid osi vastavalt direktiivi 1999/37/EÜ artikli 5 lõikele 2 või muid
eelmises liikmesriigis registreerimist kinnitavaid tõendeid.
3.           Kui sõidukite
registreerimisasutus saab teises riigis registreeritud sõiduki registreerimise
taotluse, hangib registreerimisasutus viivitamata I lisas sätestatud
andmeühikutele vastava teabe artikli 7 kohaselt otse selle liikmesriigi
registreerimisasutusest, kus sõiduk on registreeritud, ja sisestab selle teabe
oma registrisse.
4.           Sõidukite
registreerimisasutused võivad enne teises liikmesriigis registreeritud sõiduki
uut registreerimist teha selle sõiduki füüsilist kontrolli ainult juhul, kui
(a)
taotluse esitaja poolt registreerimismenetluse
käigus esitatud teavet ei ole võimalik leida selle liikmesriigi
sõidukiregistrist, kus asjaomane sõiduk on väidetavalt registreeritud;
(b)
taotluse esitaja poolt registreerimismenetluse
käigus esitatud teave erineb andmetest, mida sisaldab selle liikmesriigi
sõidukiregister, kus asjaomane sõiduk on registreeritud;
(c)
sõidukite registreerimisasutusel on põhjust arvata,
et tehnilised sätted, mida järgides on sõidukile antud maanteeliikluse luba
direktiivi 2007/46/EÜ artiklite 23 või 24 või direktiivi 2002/24/EÜ artikli 15
alusel, ei ole tema enda sätetega samaväärsed;
(d)
on nõutav tehnoülevaatus seoses sõiduki omaniku
muutusega või tõsiselt kahjustatud sõiduki korral.
5.           Kui teises liikmesriigis
registreeritud sõiduk on uuesti registreeritud, teavitab asjaomane
registreerimisasutus vastavalt artiklile 7 sellest viivitamata selle
liikmesriigi registreerimisasutust, kus asjaomane sõiduk oli viimati
registreeritud.
Artikkel 5
Teises liikmesriigis registreeritud sõiduki registreerimisest keeldumine
1.           Sõidukite
registreerimisasutused võivad keelduda teises liikmesriigis registreeritud
sõidukit registreerimast üksnes järgmistel juhtudel:
(a)
artikli 4 lõikes 2 sätestatud tingimused ei ole
täidetud;
(b)
artikli 4 kohaseks registreerimiseks asjaomases
liikmesriigis kehtestatud maksud ja lõivud on tasumata;
(c)
artikli 4 lõikes 4 osutatud füüsilist kontrolli ei
ole edukalt läbitud;
(d)
artikli 7 kohaselt hangitud andmed viitavad mõnele
järgmisele asjaolule:
i)        sõiduk on tõsiselt kahjustatud,
varastatud või lammutatud;
ii)       sõiduki registreerimisdokumendid on
varastatud, välja arvatud juhul, kui registreerimistunnistuse omanik suudab
vaieldamatult tõestada, et ta on sõiduki omanik;
iii)      järgmise kohustusliku tehnohoolduse
tähtaeg on möödunud.
2.           Registreerimisasutus peab oma
otsust keelduda registreerimast teises liikmesriigis registreeritud sõidukit
asjakohaselt põhjendama. Asjaomasel isikul on õigus ühe kuu jooksul pärast
eitava vastuse saamist esitada pädevale sõidukite registreerimisasutusele
taotlus selle otsuse läbivaatamiseks. Selles tuleb esitada läbivaatamise
taotlemise põhjused. Pädev sõidukite registreerimisasutus kinnitab või tühistab
oma otsuse ühe kuu jooksul taotluse saamisest.
Artikkel 6
Ajutine registreerimine sõiduki viimiseks teise liikmesriiki
1.           Isik, kes on ostnud teisest
liikmesriigist sõiduki, millel puudub selle liikmesriigi
registreerimistunnistus, võib taotleda sõidukite registreerimisasutuselt
sellele ajutise registreerimistunnistuse väljastamist sõiduki viimiseks teise
liikmesriiki. Ajutise registreerimistunnistuse kehtivusaeg on 30 päeva.
2.           Kui sõidukite
registreerimisasutus saab lõikes 1 osutatud taotluse ajutise
registreerimistunnistuse väljastamiseks, hangib registreerimisasutus
viivitamata I lisas sätestatud andmeühikutele vastava teabe artikli 7 kohaselt
otse selle liikmesriigi registreerimisasutusest, kus sõiduk on registreeritud,
ja sisestab selle teabe oma registrisse.
3.           Sõidukite
registreerimisasutused võivad keelduda väljastamast lõikes 1 osutatud ajutist
registreerimistunnistust järgmistel juhtudel:
(a)
ajutiseks registreerimiseks asjaomases
liikmesriigis kehtestatud maksud ja lõivud on tasumata;
(b)
artikli 7 kohaselt hangitud või riiklikus
sõidukiregistris olemasolev teave viitab mõnele järgmisele asjaolule:
i)        sõiduk on tõsiselt kahjustatud,
varastatud või lammutatud;
ii)       sõiduki registreerimisdokumendid on
varastatud, välja arvatud juhul, kui registreerimistunnistuse omanik suudab
vaieldamatult tõestada, et ta on sõiduki omanik.
iii)      järgmise kohustusliku tehnohoolduse
tähtaeg on möödunud.
Artikkel 7
Sõiduki registreerimisandmetega seotud teabevahetus
1.           Selleks et registreerida
teises liikmesriigis registreeritud sõiduk, tagavad asjaomase teise
liikmesriigi sõidukite registreerimisasutused juurdepääsu riiklikusse
sõidukiregistrisse kantud andmetele, mis vastavad I lisas sätestatud
andmeühikutele.
2.           Lõiget 1 kohaldades kasutavad
sõidukite registreerimisasutused II lisas sätestatud tarkvararakendusi.
Otsene juurdepääs kõnealuse tarkvararakenduse abil
säilitatavatele otsinguvalmis vormingus andmetele on lubatud üksnes sõidukite
registreerimisasutustele. Sõidukite registreerimisasutused võtavad vajalikke
meetmeid, et
(a)
takistada selleks volitamata isikute juurdepääs
andmetöötlussüsteemidele;
(b)
takistada selleks volitamata isikutel teabe
lugemist, kopeerimist, muutmist või kustutamist;
(c)
ära hoida teabe otsimist ja edastamist ilma vastava
loata;
(d)
ära hoida teabe lugemist ja kopeerimist ilma
vastava loata selle edastamise ajal.
3.           Isikuandmete töötlemine
sõidukite registreerimisasutustes liikmesriikides toimub vastavalt direktiivile
95/46/EÜ ja liikmesriigi sõltumatu riigiasutuse järelevalve all, nagu on
osutatud kõnealuse direktiivi artiklis 28..
Sõidukite registreerimisasutused kasutavad
käesoleva määruse kohaselt edastatud teavet ainult seoses teises liikmesriigis
registreeritud sõidukite registreerimisega.
Kui sõidukite registreerimisasutused vahetavad
omavahel teavet vastavalt käesolevale määrusele, teatatakse teavet andnud
asutusele vastava nõudmise korral, milleks saadud teavet kasutatakse ja
milliseid meetmeid järgnevalt võetakse.
Teavet andev sõidukite registreerimisasutus tagab,
et tema antud andmed on täpsed ning jälgib, et need on selleks otstarbeks,
milleks neid hangiti, vajalikud ja asjakohased. Sõidukite registreerimisasutus
järgib asjakohaseid isikuandmete kaitse määrusi.
Kui selgub, et antud teave oli ebatäpne või
asjasse mittepuutuv, teavitatakse sellest viivitamata teabe saanud
registreerimisasutust. Teabe saanud registreerimisasutus seejärel kas kustutab
saadud teabe või teeb asjakohased parandused.
4.           Komisjon võtab vastu
rakendusaktid selliste ühiste menetluste ja tehniliste kirjelduste
sätestamiseks, mis on vajalikud lõikes 2 osutatud tarkvararakenduse loomiseks,
sh vahetatavate andmete vormingu, riiklikele elektroonilistele registritele
juurdepääsu ja neist elektroonilise päringu tegemise tehniliste menetluste ning
turvamehhanismide loomiseks. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 12 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 8
Sõiduki ettevõtja nimele registreerimine
1.           Sõidukite
registreerimisasutus võib ettevõtjale väljastada ühe või mitu
registreerimistunnistust, kui on täidetud järgmised kriteeriumid:
(a)
ettevõtja on asutatud sama liikmesriigi
territooriumil;
(b)
ettevõtja turustab sõidukeid või osutab sõidukite
katsetamis-, remondi- või hooldusteenuseid;
(c)
ettevõtjal on hea maine ja vajalik ametialane
pädevus.
2.           Sõidukite
registreerimisasutused tagavad, et iga ettevõtjale väljastatava
registreerimistunnistuse korral kantakse registrisse I lisa kohased
sõidukiandmed.
3.           Sõidukeid, millel on olemas
ettevõtja nimele väljastatud registreerimistunnistus, võib kasutada
maanteeliikluses ainult juhul, kui need ei kujuta endast otsest ja vahetut
ohtu. Selliseid sõidukeid ei tohi kasutada inimeste või kaupade veoks
kaubanduslikul eesmärgil.
4.           Liikmesriigid ei või
takistada ettevõtja nimele väljastatud registreerimistunnistust omavate
sõidukite vaba liikumist põhjustel, mis on seotud sõiduki registreerimisega.
5.           Komisjoni võtab vastu
rakendusaktid ettevõtja nimele väljastatud registreerimistunnistuse vormingu ja
näidise kehtestamiseks.
Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas
artikli 12 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 9
Sõidukite registreerimisasutused
1.           Liikmesriigid teatavad
komisjonile nende registreerimisasutuste nimed ja kontaktandmed, mis vastutavad
nende territooriumil ametlike sõidukiregistrite pidamise ja kõnealuse määruse
rakendamise eest.
Komisjon avaldab registreerimisasutuste loetelu
oma veebisaidil ja ajakohastab seda.
2.           Sõidukite
registreerimisasutused tagavad üldsusele kerge juurdepääsu järgmisele teabele:
(a)
teave sõidukite registreerimise kohta asjaomase
asutuse asukohaliikmesriigis;
(b)
asjaomase asutuse nimi ja kontaktandmed, et
võimaldada sellega otse ühendust võtta.
Artikkel 10
Delegeeritud õigusaktid
Komisjonile antakse õigus vastu võtta
delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 11, et sätestada
(1)          tehnika arengust tingitud
muudatused I ja II lisas, et eelkõige võtta arvesse direktiivi 1999/37/EÜ
asjakohaseid muudatusi ja muude liidu õigusaktide muudatusi, mis on otseselt
seotud käesoleva määruse I ja II lisa ajakohastamisega;
(2)          tingimused, mida peavad
täitma ettevõtted, et järgida artikli 8 lõike 1 punktis c sätestatud nõudeid;
(3)          ettevõtja nimele väljastatud
registreerimistunnistuse (osutatud artikli 8 lõikes 1) kehtivusaeg.
Artikkel 11
Delegeerimine
1.           Volitus võtta vastu
delegeeritud õigusakte antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud
tingimustel.
2.           Artiklis 10 osutatud
volitused antakse komisjonile määramata ajaks alates käesoleva määruse
jõustumise kuupäevast.
3.           Euroopa Parlament või nõukogu
võivad artiklis 10 sätestatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine.
Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu
Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta
juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle Euroopa Parlamendile ja
nõukogule samal ajal teatavaks.
5.           Artikli 10 alusel vastu
võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega
nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa
Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa
Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et
nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda
ajavahemikku kahe kuu võrra pikendada.
Artikkel 12
Komiteemenetlus
1.           Komisjoni abistab komitee.
Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.           Kui on viidatud käesolevale lõikele,
kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3.           Kui komitee arvamust tuleb
küsida kirjaliku menetluse teel, siis peatatakse kõnealune menetlus ilma
tulemuseta, kui arvamuse esitamise tähtaja jooksul teeb komitee eesistuja
vastavasisulise otsuse või komitee liikmete lihthääleenamus seda nõuab.
Artikkel 13
Hindamine
Komisjon esitab aruande kõnealuse määruse
hindamise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule [lisada kuupäev: neli aastat
pärast käesoleva määruse jõustumist]. Komisjon esitab vajaduse korral
asjakohased ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks ning muude liidu
õigusaktide kohandamiseks, eelkõige võttes arvesse võimalust halduskorda
kodanike ja ettevõtete jaoks veelgi enam lihtsustada.
Artikkel 14
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval
pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Määrust kohaldatakse alates [lisada kuupäev:
üks aasta pärast käesoleva määruse jõustumist].
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 4.4.2012
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
Artikli 7 lõike 1 kohane andmestik
sõiduki registreerimisandmete automaatseks otsinguks
 Andmeühik || Ühtlustatud koodid vastavalt direktiivile 1999/37/EÜ
 1. Riik, kus sõiduk on registreeritud || --
 2. Registreerimisnumber || (A)
 3. Sõiduki esmase registreerimise kuupäev || (B)
 4. Registreerimistunnistuse identifitseerimisnumber(-numbrid) || --
 5. Registreerimistunnistuse väljastanud asutuse nimi || --
 6. Sõiduki mark || (D.1)
 7. Sõiduki tüüp - variant (kui on teada) - versioon (kui on teada) || (D.2)
 8. Sõiduki ärinimi (ärinimed) || (D.3)
 9. Sõiduki identifitseerimisnumber (VIN-kood) || (E)
 10. Mass: suurim tehniliselt lubatud täismass, v.a mootorrattad || (F.1)
 11. Mass: registreerivas liikmesriigis kasutusel oleva sõiduki maksimaalne lubatud täismass || (F.2)
 12. Kasutusse lastud sõiduki mass (koos kerega) või muu kui M1 kategooriasse kuuluva ja haakeseadmega varustatud ning kasutusse lastud veduki mass || (G)
 13. Kehtivusaeg, kui see on piiratud || (H)
 14. Registreerimiskuupäev, millele osutab käesolev tunnistus || (I)
 15. Tüübikinnituse number (kui on teada) || (K)
 16. Telgede arv || (L)
 17. Teljevahe (mm) || (M)
 18. Sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ületab 3 500 kg, suurima tehniliselt lubatud täismassi jaotuvus telgede vahel: 1. telg (kg) || (N.1)
 19. Sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ületab 3 500 kg, suurima tehniliselt lubatud täismassi jaotuvus telgede vahel: 2. telg (kg), vajaduse korral || (N.2)
 20. Sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ületab 3 500 kg, suurima tehniliselt lubatud täismassi jaotuvus telgede vahel: 3. telg (kg), vajaduse korral || (N.3)
 21. Sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ületab 3 500 kg, suurima tehniliselt lubatud täismassi jaotuvus telgede vahel: 4. telg (kg), vajaduse korral || (N.4)
 22. Sõidukite puhul, mille lubatud kogumass ületab 3 500 kg, suurima tehniliselt lubatud täismassi jaotuvus telgede vahel: 5. telg (kg), vajaduse korral || (N.5)
 23. Haagise suurim tehniliselt lubatud järelveetav mass: piduritega (kg) || (O.1)
 24. Haagise suurim tehniliselt lubatud järelveetav mass: piduriteta (kg) || (O.2)
 25. Mootori töömaht (cm3) || (P.1)
 26. Mootori maksimaalne netovõimsus (kW) (kui on teada) || (P.2)
 27. Mootori kütuse tüüp või jõuallikas || (P.3)
 28. Mootori nominaalkiirus (min-1) || (P.4)
 29. Mootori identifitseerimisnumber || (P.5)
 30. Võimsuse/kaalu suhe (kW/kg) (ainult mootorrataste puhul) || (Q)
 31. Sõiduki värvus || (R)
 32. Istekohtade arv: istekohtade arv, k.a juhikoht || (S.1)
 33. Istekohtade arv: seisukohtade arv (vajaduse korral) || (S.2)
 34. Maksimaalne kiirus (km/h) || (T)
 35. Müratase: seisumüra (dB(A)) || (U.1)
 36. Müratase: mootori pöörlemiskiirus (min-1) || (U.2)
 37. Müratase: sõidumüra (dB(A)) || (U.3)
 38. Heitgaasi emissioon: CO (g/km või g/kWh) || (V.1)
 39. Heitgaasi emissioon: HC (g/km või g/kWh) || (V.2)
 40. Heitgaasi emissioon: NOx (g/km või g/kWh) || (V.3)
 41. Heitgaasi emissioon: HC + NOx (g/km) || (V.4)
 42. Heitgaasi emissioon: kübemeheide (diiselmootori puhul) (g/km või g/kWh) || (V.5)
 43. Heitgaasi emissioon: korrigeeritud neeldumistegur diislikütuse puhul (min-1) || (V.6)
 44. Heitgaasi emissioon: CO2 (g/km) || (V.7)
 45. Heitgaasi emissioon: kombineeritud kütusekulu (l/100 km) || (V.8)
 46. Heitgaasi emissioon: viide EÜ tüübikinnituse keskkonnakategooriale; viide direktiivi 70/220EMÜ või direktiivi 88/77/EMÜ alusel kohaldatavale versioonile || (V.9)
 47. Kütusepaagi (kütusepaakide) maht (liitrites) || (W)
 48. Viimase tehnoülevaatuse kuupäev || --
 49. Järgmise tehnoülevaatuse kuupäev || --
 50. Läbisõit (kui on teada) || --
 51. Sõiduk on lammutatud (jah/ei) || --
 52. Lammutustõendi väljaandmise kuupäev[24] || --
 53. Lammutustõendi välja andnud asutus või ettevõte || --
 54. Lammutamise põhjus || --
 55. Sõiduk on varastatud (jah/ei) || --
 56. Registreerimistunnistus ja/või -märgid on varastatud (jah/ei) || --
 57. Kasutamata registreering || --
 58. Tühistatud registreering || --
 59. Registreerimisnumbri muutmine || --
 60. Nõutav on tehnoülevaatus autoõnnetusest tingitud tõsiste kahjustuste tõttu || --
 61. Nõutav on täiendav tehnoülevaatus seoses kohanduste ja muudatustega andmeühikute 9–47 all ||
II LISA
Artiklis 7 osutatud
tarkvararakenduse kasutamine
1.           Teabevahetus toimub
koostalitlust võimaldavate elektrooniliste vahendite abil ilma teisi andmebaase
kaasamata. Teabevahetus toimub kulutasuval ja turvalisel viisil, nii et edastatavate
andmete turvalisus ja kaitse on tagatud sellisel suurimal määral, mida
võimaldavad olemasolevad tarkvararakendused.
2.           Käesoleva määruse kohaselt
võimaldab tarkvararakendus võrgus reaalajas toimuvat ja/või pakettide kaupa
toimuvat andmevahetust. Pakettide kaupa toimuva andmevahetuse puhul on võimalik
mitme päringu ja vastuse edastamine ühes sõnumis.
3.           Iga liikmesriik kannab ise
punktis 1 osutatud tarkvararakenduse haldamise, kasutamise ja hooldamisega
seotud kulud.
4.           Registreerimisasutus hangib
punktides 1 ja 2 osutatud automatiseeritud viisil I lisas sätestatud
andmeühikutele vastava teabe kas ühe või mitme liikmesriigi elektroonilisest
sõidukiregistrist.
5.           Kõnealune tarkvararakendus
tagab turvalise andmevahetuse teiste liikmesriikidega ning selle abil toimub
suhtlemine liikmesriikide registrite andmebaasidega (back-end legacy systems),
kasutades XMLi. Liikmesriigid vahetavad sõnumeid, saates need otse
saajale.
6.           Selle võrgu kaudu saadetud
XML-sõnumid krüpteeritakse.
LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT FOR
PROPOSALS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
liik
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja mõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Haldus-
ja kontrollsüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline mõju tuludele
ETTEPANEKULE
LISATAV FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse nimetus
Ettepanek
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseks, millega lihtsustatakse ühes
liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite teise liikmesriiki viimist ühtsel
turul
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
struktuurile[25]

Jaotis
02 – Ettevõtlus – Peatükk 02 03: Kaupade siseturg ja valdkondliku poliitika
põhimõtted
1.3.        Ettepaneku/algatuse liik
Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni mitmeaastased
strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
1a.
Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks
1.4.2.     Erieesmärgid ning asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile
Erieesmärk
nr 1: uuendada järjepidevalt olemasolevaid
siseturualaseid õigusakte ning teha vajadusel ettepanekuid uute seadusandlike
või mitteseadusandlike meetmete võtmiseks.
1.4.3.     Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju kasusaajatele/sihtrühmale.
Algatuse
oodatav tulemus on ühtse turu tõhusam toimimine, sest kõrvaldatakse
haldustõkked, mis tulenevad mootorsõidukite uuesti registreerimise kohustusest,
mis praegu takistab kaupade vaba liikumist. Ettepanekuga tuleks saavutada teises
liikmesriigis registreeritud mootorsõidukite uuesti registreerimise menetluste
ühtlustamine ja lihtsustamine kodanike, töötajate, tööandjate,
autorendiettevõtete, liisingufirmade ja registreerimisasutuste jaoks. Samuti
peaks vähenema kõigi asjaosaliste halduskoormus, ilma et kahjustataks
liiklusohutust või võitlust kuritegevuse ja pettuse vastu.
Ettepanek
puudutab ka kodanikke, kes asuvad elama teise liikmesriiki või kes omavad
eluruume puhkuse veetmiseks teises liikmesriigis, samuti isikutele, kes elavad
ühes liikmesriigis ja kasutavad sõidukit, mille nende tööandja on
registreerinud teises liikmesriigis. Kodanikud on ka ELi-sisese kasutatud
mootorsõidukite turu peamised kliendid. Ettepanek mõjutab otseselt ka kasutatud
mootorsõidukitega kauplejaid, liisingufirmasid ja autorendiettevõtteid.
Ettepanek avaldab mõju mootorsõidukite registreerimisasutustele. Mõju on
üksikasjalikult kirjeldatud lisatud mõjuhinnangus.
1.4.4.     Tulemus- ja mõjunäitajad
Määratleda
ettepaneku/algatuse rakendamise järelevalveks kasutatavad näitajad.
- Kaebuste arv
- SOLVITi juhtude arv
- Kohtuasjade arv
- Euroopa tarbijakeskuste poole pöördumiste arv
- Uuesti registreerimiste ja registrist kustutamiste arv
- Avalik arutelu, eelkõige halduskoormuse teemal
- Avaliku halduse sektoris läbiviidud uuring
- Riiklikes registreerimisasutustes läbiviidud uuring
- EUCARISi statistika
1.5.        Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1.     Lühi- või pikaajalises
perspektiivis täidetavad vajadused
Algatuse
üldeesmärk on tõhustada ühtse turu toimimist, kõrvaldades haldustõkked, mis
tulenevad mootorsõidukite uuesti registreerimise kohustusest, mis praegu
takistab mootorsõidukite vaba liikumist.
1.5.2.     Euroopa Liidu meetme
lisandväärtus
Autode
registreerimise piiriülesed aspektid põhjustavad jätkuvalt probleeme siseturul.
Näiteks on Euroopa Kohus alates 2000. aastast langetanud 17 kohtuotsust, mis
käsitlesid autode registreerimisprobleemidest põhjustatud tõkkeid kaupade,
teenuste ja isikute vabale liikumisele. Teises liikmesriigis registreeritud
mootorsõidukite uuesti registreerimise suhtes kehtivad praegu liikmesriigiti
erinevad eeskirjad ning see takistab sõidukite vaba liikumist ELis. ELil on
seepärast õigus võtta meetmeid Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 114
alusel, et tagada ühtse turu õige toimimine teisest liikmesriigist ostetud
kasutatud mootorsõidukitega kauplemise korral nende kodanike jaoks, kes toovad
mootorsõiduki uude elukohaliikmesriiki või kes kasutavad töökohaliikmesriigis
registreeritud sõidukit, samuti autorendiettevõtete jaoks (vähemal määral ka
liisingufirmade jaoks), kes klientide või nende endi suhtes kehtivate
registreerimisnõuete tõttu satuvad raskustesse oma sõidukite piiriülese
kasutamise korral. Subsidiaarsuse põhimõtet järgides ei käsitleta käesolevas
ettepanekus sõidukite uuesti registreerimist samas liikmesriigis ega nende
ümberpaigutamist sama liikmesriigi territooriumil.
1.5.3.     Samalaadsetest kogemustest
saadud õppetunnid
Rikkumismenetluste
algatamise kõrval avaldas komisjon tõlgendavad teatised ülevaate andmiseks
kõnealust valdkonda reguleerivatest ELi õigusaktidest. Ent ELi õigus ja Euroopa
Kohtu praktika selles vallas on pidevas arengus, mistõttu enamus tõlgendavaid
teatisi autode registreerimise kohta on ajast maha jäänud, sh ka 2007. aastal
avaldatud teatis. Pealegi ei ole komisjoni tõlgendav teatis siduv ega ole
senini liikmesriike tulemuslikult suunanud ega piiranud. Lisaks ei saa väita,
et komisjoni mitmed tõlgendavad teatised oleksid probleemide hulka oluliselt
vähendanud. Riiklikud registreerimisasutused on teadlikud – peaksid olema
teadlikud – viimase tõlgendava teatise olemasolust, kuid rakendavad riiklike
eeskirjade ja tõlgendava teatise vastuollu sattumise korral üldjuhul riiklikke
eeskirju. Miski ei anna märku sellest, et kodanikud ja ettevõtted teaksid selle
teatise olemasolust, ja ei ole alust loota, et neil oleks konfliktsituatsioonis
kasu teatisest, mis annab ülevaate ELi õigusaktidest ja Euroopa Kohtu
praktikast.
1.5.4.     Kooskõla ja võimalik koostoime
muude asjaomaste meetmetega
Algatus
on kooskõlas muude asjakohaste meetmetega, eelkõige 29. aprilli 1999. aasta
direktiiviga 1999/37/EÜ sõidukite registreerimisdokumentide kohta, Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiiviga 2000/53/EÜ
kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.
septembri 2009. aasta direktiiviga 2009/103/EÜ mootorsõidukite kasutamise
tsiviilvastutuskindlustuse ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse
täitmise kohta, nõukogu 22. detsembri 2004. aasta otsusega 2004/919/EÜ
sõidukitega seotud piiriülese toimega kuritegevuse tõkestamise kohta, nõukogu 23.
juuni 2008. aasta otsusega 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta,
eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega ning
nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsusega 2008/616/JSK, millega rakendatakse
otsust 2008/615/JSK piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses
terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega.
1.6.        Meetme kestus ja mõju
Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
1.7.        Ettenähtud eelarve täitmise
viisid
Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine
komisjoni poolt
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Täpsustage teostamise
tingimused ja sagedus.
Ettepaneku
artikliga 13 nähakse ette kõnealuse määruse hindamine, mille tulemusena
esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanne pärast nelja aasta
möödumist määruse jõustumisest. Hindamine peaks osutama määruse võimalikele
probleemidele ja kitsaskohtadele ning olema lähtepunktiks jätkumeetmetele,
näiteks määruse muudatusettepanek, millega halduskorda kodanike ja ettevõtete
jaoks veelgi enam lihtsustada ning kasutatud mootorsõidukite ühtset turgu
veelgi tõhusamalt integreerida.
2.2.        Haldus- ja kontrollsüsteemid
2.2.1.     Tuvastatud ohud
Finantsriske
ei täheldatud.
2.2.2.     Ettenähtud kontrollimeetod(id)

Ettenähtud
kontrollimeetodid on sätestatud finantsmääruses ja määruses (EÜ, Euratom)
nr 2342/2002.
2.3.        Pettuse ja eeskirjade
eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage
rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Komisjon
peab tagama, et ELi finantshuve kaitstakse pettuse, korruptsiooni ja muu
ebaseadusliku tegevuse vastu ennetavate meetmete kohaldamise, tõhusa
kontrollimise ja ebaõigesti väljamakstud summade sissenõudmisega ning et juhul,
kui tuvastatakse eeskirjade eiramine, rakendatakse tõhusaid, proportsionaalseid
ja hoiatavaid karistusi kooskõlas määrustega (EÜ, Euratom) nr 2988/95,
(Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja (EÜ) nr 1073/1999..
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase finantsraamistiku
rubriigid ja eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestatud mitmeaastase finantsraamistiku
rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Number [Nimetus…...….] || Liigendatud/liigendamata ([26]) || EFTA riigid[27] || Kandidaatriigid[28] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 1a. Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks || [XX.YY.YY.YY]   || Liigendatud/liigendamata || JAH || EI || EI || EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine hinnanguline mõju
kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Number || 1a. Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks ||
 || Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat (DG ENTR) ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || KOKKU
 ||  Tegevusassigneeringud || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Maksed || =2+2a +3 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || „Halduskulud” ||
 || Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat (DG ENTR) ||   ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || KOKKU
 ||  Personalikulud || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0
 ||  Muud halduskulud || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5
 || Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma) || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 || Maksed || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
3.2.2.     Hinnanguline mõju
tegevusassigneeringutele
Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute
kasutamist
3.2.3.     Hinnanguline mõju
haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 1,0
 Muud halduskulud || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[29] välja jäävad kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Muud halduskulud || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulude vahesumma || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 KOKKU || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 1,5
3.2.3.2.  Hinnanguline personalivajadus
Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis
toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus täisarvuna (või
maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
 ||   || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 || 02 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2
 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5
 || XX 01 01 02 (delegatsioonides) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 ||  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[30] ||
 || XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || XX 01 04 yy[31] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 ||
 || XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || Muud eelarveread (täpsustage) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 || KOKKU || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2 || 0,2
 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5 || FTE = 1,5
Personalivajadused
kaetakse haldavale peadirektoraadile juba jaotatud ja/või peadirektoraadis
ümberpaigutatud vahenditest, vajaduse korral koos lisaeraldistega, mis võidakse
meedet juhtivale peadirektoraadile anda iga-aastase vahendite eraldamise
protseduuri raames, võttes arvesse eelarvepiiranguid.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametlikud ja ajutised töötajad || Juhtida määruse rakendamist, muu hulgas rakendusaktide, tõenäoliselt ka delegeeritud õigusaktide ja hindamise ettevalmistamise kaudu.
3.2.4.     Kooskõla kehtiva mitmeaastase
finantsraamistikuga
Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga
3.2.5.     Kolmandate isikute rahaline
osalus
Ettepanek ei hõlma kolmandate isikute poolset
kaasrahastamist
3.3.        Hinnanguline mõju tuludele
Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele.
[1]               KOM(2010) 603, 27.10.2010.
[2]               KOM(2010) 2020, 3.3.2010.
[3]               http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/free-movement-non-harmonised-sectors/car-registration/view_contributions_en.htm
[4]               EÜT L 138, 1.6.1999, lk 57.
[5]               ELT L 263, 9.10.2007, lk 1.
[6]               EÜT L 124, 9.5.2002, lk 1.
[7]               Euroopa Kohtu 6,oktoobri 2011. aasta otsus kohtuasjas C-443/10,
Philippe Bonnarde v Agence de Services et de Paiement.
[8]               EÜT L 105, 23.4.1983, lk 59.
[9]               Euroopa Kohtu 20. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas
C-297/05, Euroopa Ühenduste Komisjon v Madalmaade Kuningriik.
[10]             EÜT L 269, 21.10.2000, lk 34.
[11]             ELT L 389, 30.12.2004, lk 28.
[12]             ELT L 263, 7.10.2009, lk 11.
[13]             KOM(2010) 744, 16.12.2010.
[14]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[15]             ELT C , , lk .
[16]             KOM(2010) 603, 27.10.2010.
[17]             EÜT L 138, 1.6.1999, lk 57.
[18]             ELT L 389, 30.12.2004, lk 28.
[19]             EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.
[20]             EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.
[21]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[22]             ELT L 263, 9.10.2007, lk 1.
[23]             EÜT L 124, 9.5.2002, lk 1.
[24]             Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta
direktiiv 2000/53/EÜ kasutuselt kõrvaldatud sõidukite kohta (EÜT L 269, 21.10.2000,
lk 34), muudetud.
[25]             ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine
eelarvestamine.
[26]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud.
[27]             EFTA – Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[28]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[29]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B..A read),
otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[30]             lepingulised töötajad, tööhõiveasutuste kaudu palgatud
töötajad („Intérimaire”); noored eksperdid delegatsioonides; kohalikud
töötajad, riikide lähetatud eksperdid.
[31]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised B A read).


|

52010PC0774

/* KOM/2010/0774 lõplik - COD 2010/0374 */  Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Liidus kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohta

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 20.12.2010KOM(2010) 774 lõplik2010/0374 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSEuroopa Liidus kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohta(EMPs kohaldatav tekst)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUSTProjekti üldeesmärk on vaadata üle ESA 95, et viia Euroopa Liidu rahvamajanduse arvepidamise süsteemid vastavusse uue majanduskeskkonna, metodoloogia arengu ja kasutajate vajadustega.Seepärast on vaja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust Euroopa Liidus kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise 2010. aasta süsteemi kohta (ESA 2010).Muudetud ESAst peab saama metoodiline juhend kvaliteetsete rahvamajanduse arvepidamise andmete koostamiseks, mida on vaja, et toetada ELi olulisemate poliitikasuundade elluviimist.Samuti saab läbivaatamise käigus ESA 95 standardeid veelgi parandada, et viia nad paremini vastavusse nende erinevate kasutusotstarvetega ELis.ESA on Euroopa tasandil esmavajalik abivahend, mida kasutatakse olulisematel halduslikel eesmärkidel (nt omavahendid, ülemäärane eelarvepuudujääk, struktuurifondid) ning liikmesriikide majanduspoliitika koordineerimise ja lähenemise analüüsiks.Et saavutada Euroopa Liidu lepingu, Euroopa Liidu toimimise lepingu ning esmajoones majandus- ja rahaliidu eesmärke, annab ESA liidu institutsioonidele, valitsustele, ettevõtjatele ja ühiskondlikele organisatsioonidele ühtlustatud ja usaldusväärseid statistilisi andmeid, mille põhjal nad saavad oma otsuseid teha.ESA läbivaatamisele eelnes rahvusvahelise rahvamajanduse arvepidamise süsteemi (SNA 93) läbivaatamine. Uue rahvamajanduse arvepidamise süsteemi (SNA 2008) avaldasid 2009. aastal viis rahvusvahelist organisatsiooni, kes olid uue käsiraamatu välja töötanud (IMF, OECD, ÜRO Statistikakomisjon, Maailmapank ja Eurostat).ESA ühtib määratluste, arvepidamiseeskirjade ja klassifikaatorite poolest laias laastus rahvamajanduse arvepidamise süsteemiga. Siiski on selles teatavaid erinevusi, eriti esitusviisis, mis vastab pigem selle kasutusele Euroopa Liidus. See spetsiifiline kasutusviis nõuab määratluste, klassifikaatorite ja arvepidamiseeskirjade suuremat täpsust. Erinevalt rahvamajanduse arvepidamise süsteemist põhineb ESA määrusel, mis sisaldab siduvaid eeskirju, et tagada võrreldavus ELi tasandil, ning kohustuslikku andmeedastusprogrammi.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSEDESA läbivaatamist on arutatud mitmes rühmas.On moodustatud liikmesriikide rahvamajanduse arvepidamise direktorite juhtrühm, et toetada rahvamajanduse arvepidamise direktorite rühma selle ülesannete täitmisel, mis on:-  projekti õnnestumiseks vajalike strateegiliste juhtnööride andmine,-  nõustamine projekti eri etappides,-  otsuste tegemine tähtsates metoodikaküsimustes.Rahvamajanduse arvepidamise töörühma teadmised üldiselt ja finantskontode töörühma teadmised kitsamates aspektides on ESA 95 läbivaatamise eduks hädavajalik element. Et tagada projekti tehnilist kvaliteeti, oli vaja pidada põhjalikke arutelusid nii koosolekutel kui ka kirjalike konsultatsioonide vormis. Rahvamajanduse arvepidamise töörühma kõrval on loodud ka ESA 95 läbivaatamise rühm rahvamajanduse arvepidamise ja finantskontode töörühma ühisnõupidamiste näol, et tegelda neile kahele töörühmale ühist huvi pakkuvate küsimustega.EKP-Eurostati tehnilise järjepidevuse töörühm tegeles süsteemi finants- ja mittefinantsosade ühtlustamisega.Läbivaatamisprotsessi igas etapis anti korrapäraselt aru Euroopa statistikasüsteemi komiteele. Regulaarselt informeeriti monetaar-, finants- ja maksebilansistatistika komiteed.Korrapäraselt hoiti ühendust teiste peadirektoraatidega, eelkõige majandus- ja rahandusküsimuste ning eelarve peadirektoraadiga.Septembris 2009 korraldas Eurostat Brüsselis rahvamajanduse arvepidamise konverentsi, millest võtsid osa nii kasutajad kui ka sidusrühmad.MÕJU HINDAMINEKui ESA läbi ei vaadataks, vähendaks see liikmesriikide rahvamajanduse arvepidamise ja koondnäitajate võrreldavust, kõigepealt liikmesriigiti, sest läbivaatamise käigus täpsustatakse uusi metoodikaeeskirju küsimustes, mis on viimase viieteistkümne aasta jooksul esile kerkinud, ning teiseks rahvusvahelisel tasandil, sest rahvamajanduse arvepidamise süsteemi on äsja muudetud.ESA peaks jääma rahvamajanduse arvepidamise süsteemi versiooniks, mis on kohandatud liikmesriikide majandusstruktuurile vastavaks, ning järgima rahvamajanduse arvepidamise süsteemi struktuuri võimalikult suures ulatuses, et Euroopa Liidu andmed oleksid võrreldavad tema peamiste rahvusvaheliste partnerite andmetega.Majandus- ja rahanduskomitee statistika allkomitees analüüsiti muudetud ESA kasutuselevõtu tagajärgi rahvamajanduse arvepidamise peamistele koondnäitajatele, et pidada selle kohta ECOFINis 2010. aasta novembris poliitiline mõttevahetus.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGMääruse eesmärk on vaadata läbi ESA standardite, määratluste, klassifikaatorite ja arvepidamiseeskirjade metoodika ja ka selle metoodika kohaselt ELi kasutuseks koostatud kontode ja tabelite edastusprogramm.Euroopa statistika õiguslik alus on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 338. Kooskõlas seadusandliku tavamenetlusega võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu vajaduse korral meetmeid liidu tegevusvaldkondade toimimist kajastava statistika koostamiseks. Selles esitatakse Euroopa statistika koostamist käsitlevad nõuded, mille kohaselt peavad statistilised andmed vastama erapooletuse, usaldatavuse, objektiivsuse, teadusliku sõltumatuse, tasuvuse ja statistilise konfidentsiaalsuse nõuetele.Ettepanek on kooskõlas niihästi subsidiaarsuse kui ka proportsionaalsuse põhimõttega.Mis puutub subsidiaarsuse põhimõttesse, siis ei kuulu ettepaneku eesmärgid Euroopa Liidu ainupädevusse, kuid samas ei suuda liikmesriigid üksi neid küllaldaselt täita.Liikmesriigid ei suuda vajalikul määral täita esmatähtsaid kvaliteedinõudeid, kui puudub selge üleeuroopaline raamistik, s.o Euroopa õigusaktid, millega määratakse kindlaks rahvamajanduse arvepidamise ühine metoodika ja edastusprogramm.See on iseäranis tähtis rahvamajanduse arvepidamise valdkonnas, kus koondnäitajaid kasutatakse mitmesugustel otstarvetel piirkondlikul ja riiklikul, aga ka üleeuroopalisel tasandil (nt omavahendid, ülemäärane eelarvepuudujääk, struktuurifondid).Eesmärgid on Euroopa Liidu tasandil paremini saavutatavad ELi õigusakti alusel, sest ainult komisjon saab kooskõlastada rahvamajanduse arvepidamise metoodika ja statistilise teabe vajalikku ühtlustamist Euroopa Liidu tasandil, samas kui andmete kogumist ning rahvamajanduse arvepidamise võrreldava statistika koostamist saavad korraldada liikmesriigid. Seepärast võib Euroopa Liit võtta meetmeid kooskõlas aluslepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.Vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele piirdutakse käesolevas määruses vähimaga, mis on vajalik seatud eesmärgi saavutamiseks, ega minda sellest kaugemale. Käesolevas määruses ei sätestata liikmesriikide rahvamajanduse arvepidamise andmete kogumise mehhanisme, vaid määratakse üksnes kindlaks andmed, mis tuleb esitada, et tagada ühtne struktuur ja üheaegsus.ESA 2010 käsitlev kavandatud õigusakt on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus. Määrust eelistatakse sellepärast, et sellega kehtestatakse samad õigusnormid kogu Euroopa Liidus ning liikmesriikidel ei ole võimalik kohaldada neid osaliselt või valikuliselt. Määrus on vahetult kohaldatav, mis tähendab, et seda ei ole vaja liikmesriikide õigusesse üle võtta.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ELi eelarvet.5. TÄIENDAV TEAVEKavandatud õigusaktis käsitletakse Euroopa Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda kohaldada Euroopa Majanduspiirkonnas.2010/0374 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSEuroopa Liidus kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohta(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 338 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],olles edastanud õigusakti eelnõu riikide parlamentidele,võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[2],toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[3]ning arvestades järgmist:(1) Liikmesriikide majanduse ning majandus- ja rahaliidu järelevalveks on vaja võrreldavaid, ajakohaseid ja usaldusväärseid andmeid iga liikmesriigi või piirkonna majanduse struktuuri ja arengu kohta.(2) Liikmesriikide majanduse ning majandus- ja rahaliidu järelevalves peaks komisjonil olema oma osa ning eelkõige peaks ta andma nõukogule korrapäraselt aru liikmesriikide edusammudest majandus- ja rahaliidust tulenevate kohustuste täitmisel.(3) Euroopa Liidu kodanikud vajavad rahvamajanduse arvepidamist kui liikmesriigi või piirkonna majanduse olukorra hindamise peamist vahendit. Võrreldavuse huvides tuleks selline arvepidamine koostada ühtsete põhimõtete alusel, mis ei ole mitmeti tõlgendatavad.(4) Komisjon peaks liidu halduseesmärkidel ja eelkõige eelarvega seotud arvutusteks kasutama rahvamajanduse arvepidamise koondnäitajaid.(5) Aastal 1970 avaldati haldusdokument pealkirjaga „Euroopa rahvamajanduse arvepidamise süsteem” (ESA), mis hõlmas käesoleva määrusega reguleeritavat valdkonda ning mille oli koostanud Euroopa Ühenduste Statistikaamet üksi ja omaenda vastutusel. See dokument oli Euroopa Ühenduste Statistikaameti ja liikmesriikide statistikaasutuste mitmeaastase töö tulemus, mille eesmärk oli töötada välja rahvamajanduse arvepidamise süsteem, mis vastaks Euroopa ühenduste majandus- ja sotsiaalpoliitika vajadustele. See kujutas endast Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahvamajanduse arvepidamise süsteemi Euroopa Ühenduse versiooni; seni oli ühendus kasutanud ÜRO versiooni. Et algteksti ajakohastada, anti aastal 1979 välja teine trükk[4].(6) Nõukogu 25. juuni 1996. aasta määrusega (EÜ) nr 2223/96 ühenduses kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohta[5] kehtestati rahvamajanduse arvepidamise süsteem, mis vastas liidu majandus-, sotsiaal- ja regionaalpoliitika vajadustele. Süsteem oli üldjoontes kooskõlas rahvusvahelise rahvamajanduse arvepidamise süsteemiga (SNA 1993), mille ÜRO Statistikakomisjon oli veebruaris 1993 vastu võtnud, et kõikide ÜRO liikmesriikide tulemused oleksid rahvusvaheliselt võrreldavad.(7) SNA 1993 ajakohastati uueks rahvamajanduse arvepidamise süsteemiks (SNA 2008), mille ÜRO statistikakomisjon võttis vastu veebruaris 2009, et viia rahvamajanduse arvepidamine paremini vastavusse uue majanduskeskkonna, metodoloogia arengu ja kasutajate vajadustega.(8) Euroopa arvepidamise süsteem (ESA 95), mis on kehtestatud määrusega (EÜ) nr 2223/96, tuleks neid uusi arengusuundi silmas pidades läbi vaadata, et sellest saaks SNA 2008 versioon, mis on kohandatud vastavaks liikmesriikide majandusstruktuurile, ning et liidu andmed oleksid võrreldavad tema peamiste rahvusvaheliste partnerite andmetega.(9) Keskkonna- ja sotsiaalarvepidamises tuleks tähelepanu pöörata komisjoni 20. augusti 2009. aasta teatisele Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „SKP täiendamine. Edu mõõtmine muutuvas maailmas”[6]. Seetõttu võib olla vaja täiendavaid metodoloogilisi uuringuid ja andmeteste.(10) Käesoleva määrusega kehtestatav Euroopa rahvamajanduse arvepidamise süsteem (ESA 2010) sisaldab metoodikat ja edastusprogrammi (milles on kindlaks määratud kontod ja tabelid, mille kõik liikmesriigid peavad kindlateks tähtaegadeks edastama). Komisjon peaks need kontod ja tabelid kasutajatele kättesaadavaks tegema kindlatel kuupäevadel, eriti majandusliku lähenemise seire ja liikmesriikide majanduspoliitika tiheda kooskõlastuse eesmärkidel.(11) ESA 2010 peab järk-järgult asendama kõik muud süsteemid, moodustades ühistest standarditest, määratlustest, klassifikaatoritest ja arvepidamiseeskirjadest koosneva raamistiku liikmesriikide kontode koostamiseks liidu nõuete kohaselt, et oleks võimalik saada liikmesriikide vahel võrreldavaid tulemusi.(12) Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS),[7] tuleb kõikides komisjonile edastatavates liikmesriikide statistilistes andmetes, mis on jaotatud territoriaalüksuste järgi, kasutada NUTSi jaotust. Seetõttu tuleks piirkondliku statistika võrreldavuse huvides määrata territoriaalüksused NUTSi alusel.(13) Et uurida edasi küsimust, kuidas käsitleda kaudselt mõõdetavaid finantsvahendusteenuseid (FISIM) rahvamajanduse arvepidamises, on moodustatud rakkerühm. Võttes arvesse selle rakkerühma järeldusi, võib osutuda vajalikuks muuta FISIMi arvutamise ja jaotamise metoodikat, et saada usaldusväärsemaid tulemusi. Selleks tuleb enne 2012 aasta lõppu vastu võtta delegeeritud õigusakt.(14) Kulutused teadus- ja arendustööle on oma laadilt investeeringud ja seetõttu tuleks need kirjendada kapitalimahutusena põhivarasse. Kui esialgu katsena väljatöötatud lisatabelite kasutamisel on saavutatud piisav kindlus, et need andmed on usaldusväärsed, tuleb delegeeritud õigusaktiga kindlaks määrata, milline on nende kapitalimahutusena põhivarasse kirjendatavate andmete vorming.(15) Täiendavaid uuringuid ja lisatööd on veel vaja eelkõige SKP täiendamise ja Euroopa 2020. aasta strateegia küsimustes eesmärgiga töötada välja põhjalikum heaolu ja edusammude mõõtmise metoodika, toetamaks aruka, kestliku ja kaasava majanduse arengut. Need uuringud ja lisatööd aitavad veelgi parandada andmete kättesaadavust, edastust ja kvaliteeti, täiendada metoodikaid ja niiviisi valmistuda tulevaseks arenguks.(16) Käesoleva määruse lisade muutmiseks tuleks komisjonile anda Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt volitused delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks. Eriti tähtis on, et komisjon peaks ettevalmistustööde ajal asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.(17) Kuna käesoleva määruse rakendamine võib nõuda liikmesriikide statistikasüsteemides põhjalikumaid kohandusi, võib komisjon lubada liikmesriikidele erandeid.(18) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[8].(19) Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt Euroopa muudetud arvepidamissüsteemi ESA 2010 kehtestamist, ei suuda liikmesriigid eraldi piisavalt saavutada ning seda on parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.(20) Konsulteeritud on Euroopa statistikasüsteemi komiteega, mis on moodustatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 223/2009 Euroopa statistika kohta[9].(21) Konsulteeritud on monetaar-, finants- ja maksebilansistatistika komiteega, mis on moodustatud nõukogu 13. novembri 2006. aasta otsusega 2006/856/EÜ[10], ning rahvamajanduse kogutulu komiteega, mis on moodustatud nõukogu 15. juuli 2003. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 rahvamajanduse kogutulu ühtlustamise kohta turuhindades (rahvamajanduse kogutulu määrus)[11],ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:Artikkel 1Sisu1. Käesoleva määrusega kehtestatakse Euroopa arvepidamissüsteem 2010 (ESA 2010).2. ESA 2010-s on sätestatud:a) ühiste standardite, määratluste, klassifikaatorite ja arvepidamiseeskirjade metoodika (A lisa), mida kasutatakse liidus vajalike võrreldavate kontode ja tabelite ning artiklis 3 nõutud tulemuste koostamiseks;b) programm (B lisa), mis näeb ette tähtajad, milleks liikmesriigid peavad edastama komisjonile (Eurostatile) punktis a osutatud metoodika kohaselt koostatavad kontod ja tabelid.3. Võttes arvesse artikleid 5 ja 12, kohaldatakse käesolevat määrust kõikide liidu õigusaktide suhtes, mis viitavad ESA-le või selle määratlustele.4. Käesolev määrus ei kohusta liikmesriike kasutama ESA 2010 neile endile vajalike kontode koostamiseks.Artikkel 2Metoodika1. Artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud ESA 2010 metoodika on sätestatud A lisas.2. Komisjon võib artiklite 7, 8 ja 9 kohase delegeeritud õigusaktiga vastu võtta ESA 2010 metoodika muudatused, mille eesmärk on selle sisuline selgitamine ja täiustamine, juhul kui muudatused ei muuda selle metoodika põhimõisteid, nende rakendamine ei eelda lisavahendeid ja need ei põhjusta omavahendite suurenemist.3. Kui on kahtlusi ESA 2010 arvepidamiseeskirjade nõuetekohase rakendamise suhtes, nõuab asjaomane liikmesriik komisjonilt (Eurostatilt) selgitust. Komisjon (Eurostat) vaatab küsimuse kiiresti läbi ja teatab asjaomasele liikmesriigile oma otsuse selgitatavas küsimuses.4. Liikmesriigid teostavad kaudselt mõõdetavate finantsvahendusteenuste (FISIM) arvutused ja jaotuse oma rahvamajanduse arvepidamises vastavalt A lisas kirjeldatud metoodikale. Komisjon võib enne 2012. aasta lõppu kehtestada artiklite 7, 8 ja 9 kohase delegeeritud õigusaktiga FISIM-i arvutamise ja jaotamise metoodika.5. Liikmesriigid kirjendavad oma teadus- ja arendustegevuse kulutused kapitalimahutusena põhivarasse. Komisjon võib artiklite 7, 8 ja 9 kohaselt vastu võtta delegeeritud õigusakte, tagamaks kapitalimahutusena põhivarasse kirjendatavate andmete usaldusväärsust. Sellistes delegeeritud aktides näidatakse ka nende andmete vorming.Artikkel 3Andmete edastamine komisjonile1. Liikmesriigid edastavad komisjonile (Eurostatile) B lisas sätestatud kontod ja tabelid igale tabelile kehtestatud tähtaja jooksul.Pärast konsulteerimist Euroopa statistikasüsteemi komiteega annab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 1. juulil 2018 aru artikli 6 alusel tehtud erandite kohaldamisest, et kindlaks teha, kas need erandid on endiselt põhjendatud.2. Liikmesriigid saadavad komisjonile (Eurostatile) käesoleva määrusega nõutavad andmed ja metaandmed komisjoni (Eurostati) määratud andmevahetusstandardi kohaselt.Andmed edastatakse või laaditakse üles elektrooniliselt komisjoni (Eurostati) ühtsesse andmesisestusportaali.3. Komisjon võtab artiklite 7, 8 ja 9 kohaselt vastu delegeeritud akte, et teha B lisa tabelites ja tähtaegades muudatusi või täiendusi, võtmaks arvesse metoodika, majanduse ja tehnika arengut. Need aktid põhinevad eelkõige hinnangul, mille komisjon annab vabatahtlike uuringute tulemustele või liikmesriikide andmeedastustele. Selle hinnangu andmisel võtab komisjon nõuetekohaselt arvesse eeliseid, mida pakub andmete kättesaadavus võrreldes nende kogumisest ja vastamiskoormusest põhjustatud kuludega.Artikkel 4Kvaliteedi hindamine1. Käesolevas määruses kohaldatakse edastatavate andmete suhtes määruse (EÜ) nr 223/2009 artikli 12 lõikes 1 osutatud kvaliteedikriteeriume.2. Liikmesriigid esitavad komisjonile (Eurostatile) aruande artikli 3 kohaselt edastatud andmete kvaliteedi kohta.3. Käesoleva määrusega hõlmatud andmete suhtes lõikes 1 osutatud kvaliteedikriteeriumide kohaldamisel määratakse artiklis 10 osutatud korra kohaselt kindlaks kvaliteediaruannete kord, struktuur ja nende esitamise sagedus.4. Komisjon (Eurostat) hindab edastatud andmete kvaliteeti.Artikkel 5Jõustumise ja esimese andmeedastuse kuupäev1. ESA 2010 kohaldatakse esimest korda andmete suhtes, mis on koostatud B lisa kohaselt ja mis tuleb edastada 2014. aasta septembris.2. Andmed edastatakse komisjonile (Eurostatile) B lisas sätestatud tähtaegadeks.3. Enne esimest ESA 2010-l põhinevat andmeedastust kooskõlas lõikega 1 saadavad liikmesriigid komisjonile (Eurostatile) jätkuvalt ESA 95-l põhinevaid kontosid ja tabeleid.4. Ilma et see piiraks nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000[12] artikli 19 kohaldamist, kontrollivad komisjon ja asjaomane liikmesriik, kas käesolevat määrust kohaldatakse, ja esitavad selle kontrolli tulemused käesoleva määruse artikli 10 lõikes 1 nimetatud komiteele.Artikkel 6Erandid1. Kui liikmesriigi statistikasüsteemis on käesoleva määruse kohaldamiseks vaja teha põhjalikumaid muudatusi, võib komisjon lubada liikmesriikidele erandeid artiklis 10 osutatud korra kohaselt alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast kuni 1. jaanuarini 2020.2. Selleks peab asjaomane liikmesriik esitama komisjonile hiljemalt kolm kuud pärast käesoleva määruse jõustumist nõuetekohaselt põhjendatud taotluse.Artikkel 7Delegeerimine1. Komisjonile antakse viieks aastaks alates käesoleva määruse jõustumisest õigus võtta vastu artikli 2 lõigetes 2, 4 ja 5 ning artikli 3 lõikes 3 osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt kuus kuud enne viieaastase ajavahemiku möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu need delegeeritud volitused kooskõlas artikliga 8 tagasi võtab.2. Kohe pärast delegeeritud õigusakti vastuvõtmist teatab komisjon sellest samal ajal Euroopa Parlamendile ja nõukogule.3. Õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile artiklites 8 ja 9 sätestatud tingimustel.Artikkel 8Delegeerimise tagasivõtmine1. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 2 lõigetes 2, 4 ja 5 ning artikli 3 lõikes 3 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.2. Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab sellest teavitada teist institutsiooni ja komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, viidates delegeeritud volitustele, mille ta võib tagasi võtta, ja võimalikele tagasivõtmise põhjustele.3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses osutatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 9Vastuväited delegeeritud õigusaktidele1. Euroopa Parlament või nõukogu võivad kahe kuu jooksul alates teatamiskuupäevast esitada delegeeritud õigusaktile vastuväiteid.Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.2. Kui pärast lõikes 1 osutatud tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning õigusakt jõustub selles nimetatud kuupäeval.Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne selle tähtaja möödumist juhul, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad teatanud komisjonile oma kavatsusest jätta vastuväited esitamata.3. Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab vastuvõetud delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväite esitanud institutsioon nimetab vastuväite põhjused.Artikkel 10Komitee1. Komisjoni abistab Euroopa statistikasüsteemi komitee.2. Kui on viidatud käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artiklit 5 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sätestatud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.Artikkel 11Koostöö teiste komiteedega1. Kõikides monetaar-, finants- ja maksebilansistatistika komitee pädevusse kuuluvates asjades küsib komisjon selle komitee arvamust vastavalt nõukogu otsuse 2006/856/EÜ artiklile 2.2. Komisjon edastab rahvamajanduse kogutulu komiteele, mis on moodustatud määrusega (EÜ, Euratom) nr 1287/2003, kogu teabe käesoleva määruse rakendamise kohta, mida nimetatud komitee vajab oma ülesannete täitmiseks.Artikkel 12Üleminekusätted1. Erandina artikli 1 lõikest 3 ja artiklist 5 on eelarve ja omavahendite puhul kehtivaks Euroopa rahvamajanduse arvepidamise süsteemiks määruse (EÜ, Euratom) nr 1287/2003 artikli 1 lõike 1 ning sellega seotud õigusaktide, eelkõige määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 ja nõukogu määruse (EMÜ, Euratom) nr 1553/89[13] tähenduses ESA 95 senikaua, kuni kehtib nõukogu otsus 2007/436/EÜ, Euratom[14].2. Käibemaksupõhiste omavahendite kindlaksmääramisel võivad liikmesriigid erandina lõikest 1 kasutada ESA 2010-l põhinevaid andmeid ka siis, kui nõukogu otsus 2007/436/EÜ, Euratom on veel jõus, juhul kui nõutavad ESA 95 üksikasjalikud andmed ei ole kättesaadavad.Artikkel 13JõustumineKäesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.Brüssel,Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] ELT C […], […], lk […].[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] Eurostat: „European System of Integrated Economic Accounts (ESA)”, teine trükk, Euroopa Ühenduste Statistikaamet, Luxembourg, 1979.[5] EÜT L 310, 30.11.1996, lk 1.[6] KOM(2009) 433 (lõplik).[7] ELT L 154, 21.6.2003, lk 1.[8] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.[9] ELT L 87, 31.3.2009, lk 164.[10] ELT L 332, 30.11.2006, lk 21.[11] ELT L 181, 19.7.2003, lk 1.[12] EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1.[13] EÜT L 155, 7.6.1989, lk 9.[14] ELT L 163, 23.6.2007, lk 17.