				|

		52013PC0619

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS uute psühhoaktiivsete ainete kohta /* COM/2013/0619 final - 2013/0305 (COD) */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
1.1.        Üldine taust
Järjest rohkem ilmub siseturule uusi
psühhoaktiivseid aineid, mille mõju sarnaneb ÜRO uimastivastaste
konventsioonide raames kontrollitavate ainete omaga ning mida turustatakse
nende seaduslike alternatiividena ehk „seaduslike mõnuainetena”. Need ained
levivad turul kiiresti. Neid kesknärvisüsteemi ja vaimseid funktsioone
mõjutavaid aineid kasutatakse ka tööstuses ja teadusuuringutes, näiteks
toimeainena ravimis. Hoolimata riskidest, mis võivad olla võrreldavad ÜRO
kontrollitavate ainete riskidega, tarbib uusi psühhoaktiivseid aineid üha
rohkem inimesi, eelkõige noori.
Viimastel aastatel on ELis igal nädalal
teatatud ühest uuest psühhoaktiivsest ainest ja lähiaastatel on oodata sellise
tempo jätkumist. Kõnealuseid aineid müüakse vabalt, kui just riigiasutused ei
ole nende ainete tarvitamisega seotud riskide tõttu kehtestanud nende suhtes
haldus- või kriminaalkaristustel põhinevaid piiravaid meetmeid. Riiklikud
piiravad meetmed, mis võivad erineda sõltuvalt liikmesriigist ja ainest, võivad
takistada kauplemist siseturul ning tööstuslike ja kaubanduslike
kasutusotstarvete väljatöötamist.
Erinevalt sellisest psühhoaktiivsetest
ainetest nagu kokaiin ja amfetamiinid, ei kohaldata uute
psühhoaktiivsete ainete suhtes ÜRO uimastivastaste konventsioonide
kontrollimeetmeid, kuigi vähemalt ühe ÜRO liikmesriigi palvel Maailma
Terviseorganisatsiooni koostatud riskihindamise põhjal võiks kaaluda nende
suhtes ÜRO tasandi kontrollide kehtestamist.
Komisjoni teatises „Euroopa uimastitevastase
võitluse tugevdamine”,[1]
mis võeti vastu oktoobris 2011, märgiti, et uute psühhoaktiivsete ainete levik
on üks probleemsemaid uimastipoliitika arenguid, millele EL peab tõhusamalt
reageerima. Teatisega valmistati ette uued ELi seadusandlikud ettepanekud, mis
tuginevad nõukogu otsusele 2005/387/JSK uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva
teabe vahetuse, riski hindamise ja kontrolli kohta[2].
Detsembris 2011[3]
palus nõukogu komisjonil esitada seadusandlik ettepanek nõukogu otsuse
2005/387/JSK muutmiseks. Seadusandlik ettepanek uute psühhoaktiivsete ainete
kohta on ette nähtud komisjoni 2013. aasta tööprogrammiga[4].
Kavandatava määruse eesmärk on parandada
siseturu toimimist uute psühhoaktiivsete ainete seaduslikel eesmärkidel
kasutamiseks, vähendades kaubandustõkkeid, vältides selliste tõkete teket ja
parandades ettevõtjate õiguskindlust, vähendades samal ajal kiiremate,
tulemuslikumate ja proportsionaalsemate ELi meetmete abil tervist ohustavate
ainete kättesaadavust. Ettepanekule on lisatud ettepanek direktiivi kohta,
millega muudetakse nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsust 2004/757/JSK,
millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri
kuriteokoosseisu ja karistuste kohta[5].
Eesmärk on laiendada raamotsuse reguleerimisala, mis hõlmaks enamikku tervist oluliselt
ohustavaid uusi psühhoaktiivseid aineid. See tähendab, et ained, mis kujutavad
olulisi tervise-, sotsiaalseid ja ohutusriske ning mille suhtes on seetõttu
käesoleva määruse ettepaneku raames kehtestatud alaline turustamise piirang, on
raamotsuse muutmise ettepaneku kaudu reguleeritud ka kontrollitavate uimastite
suhtes kehtivate kriminaalõiguse normidega.
Arvestades kiirete muutustega psühhoaktiivsete
ainete turul, mis sunnivad riikide ametiasutusi tegutsema, on tungiv vajadus
kiiremate, tulemuslikumate ja proportsionaalsemate ELi meetmete järele.
Viimastel aastatel on liikmesriikide Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania
Seirekeskusele (EMCDDA) teatatud uute psühhoaktiivsete ainete arv üha kasvanud.
Ajavahemikus 1997–2012 teatasid liikmesriigid ligikaudu 290 ainest.
Ajavahemikus 2009–2012 teatatud ainete arv kolmekordistus (24 ainelt 73-le).
Ligikaudu 80 % ainete puhul teatas neist rohkem kui üks liikmesriik. Uute
turule ilmuvate ainete arv võib ulatuda tuhandetesse, kuna olemasolevate ainete
variante või uusi, seni kasutamata aineid on võimalik toota suhteliselt
väikeste kuludega. Seda teemat on täpsemalt lahatud EMCDDA 2012.[6] ja 2013.[7] aasta aruannetes ning 2013.
aasta jaanuaris ilmunud EMCCDA ja Europoli koostatud ELi uimastiturgude
aruandes, mis käsitleb strateegilist analüüsi[8].

Uute psühhoaktiivsete ainete tarbimine
Euroopas näib olevat tõusuteel ja kasutajateks on valdavalt noored. 2011. aasta
Eurobaromeetri uuringust „Noorte suhtumine uimastitesse” ilmneb, et 5 % ELi
noortest on tarbinud kõnealuseid aineid vähemalt korra elus, kusjuures kõige
suurem on selliste noorte osakaal Iirimaal (16 %), millele järgnevad
ligikaudu 10 %-ga Poola, Läti ja Ühendkuningriik. EMCDDA korraldatud
hetkeolukorra uuringu käigus tehti kindlaks, et ajavahemikus 2010–2012 kasvas
uusi psühhoaktiivseid aineid müüvate veebipoodide arv neljakordseks, küündides
690-ni.
Uute psühhoaktiivsete ainete tarbimine võib
kahjustada inimeste tervist ja olla neile ohtlik, põhjustades surma, vigastusi
ja haigusi, samuti võib see ohustada ja koormata ühiskonda, sest sellega võib
kaasneda vägivaldne käitumine ja kuritegevus. Neid riske võimendab asjaolu, et
suur hulk sellistest ainetest müüakse tarbijatele ilma asjakohase märgistuse ja
kasutusjuhendita. Mõnel juhul müüakse neid mustal turul kõrvuti kontrollitavate
uimastitega või nende asemel.
Kõnealuste ainete kiire turule ilmumise ja
leviku ning nendega kaasneda võivate ohtude tõttu on riikide ametiasutused
kehtestanud nende suhtes mitmesuguseid piiravaid meetmeid. Viimastel aastatel
on liikmesriigid kehtestanud mitmeid piiravaid meetmeid sadade selliste ainete
või nende ainete segude suhtes. Sellised riiklikud meetmed häirivad nende
ainetega kauplemist seaduslikul otstarbel. Liikmesriikide teatatud ainetest umbes
viiendikul on muid kasutusviise (kuid ELis ei koguta süsteemselt teavet nende
kasutusviiside kohta).
Riikide piiravad meetmed, mis võivad sõltuvalt
liikmesriigist ja ainest varieeruda, takistavad ainetega kauplemist seaduslikul
otstarbel, põhjustavad killustatust, loovad ettevõtjatele ebavõrdsed tingimused
ja tekitavad õiguskindlusetust ning muudavad ettevõtjate jaoks tegutsemise
siseturul keeruliseks. Sellised meetmed raskendavad teadusuuringute
läbiviimist, takistades nende ainete uute otstarvete väljatöötamist. Meetmed
mõjuvad eri turgudel tegutsevatele ettevõtjatele ahelreaktsioonina, sest
kõnealuseid aineid kasutatakse muude ainete ja segude tootmiseks, mida omakorda
kasutatakse mitmesuguste toodete valmistamiseks. Kuna uute psühhoaktiivsete ainete
turg tõenäoliselt kasvab, suureneb ka nimetatud tõkete mõju seaduslikule
kaubandusele.
Siseturu toimimise lihtsustamiseks, kaitstes
samal ajal tarbijaid uute kahjulike psühhoaktiivsete ainete eest, tagavad ELi
tasandi meetmed uute psühhoaktiivsete ainete vaba liikumise kaubanduslikul ja
tööstuslikul otstarbel ning teaduslikuks uurimis- ja arendustegevuseks ning
näevad ohtlike ainete puhul ette nende ohtlikkusega proportsionaalsed
astmelised piiravad meetmed.
Käesoleva ettepanekuga luuakse tõhus süsteem kiireks
teabevahetuseks turule ilmuvate uute psühhoaktiivsete ainete kohta, sealhulgas
nende tööstusliku ja kaubandusliku otstarbe kohta, eesmärgiga hinnata kõikjal
ELis probleemiks olevate ainete ohtlikkust ning kõrvaldada ohtlikud ained
turult.
Ained, mille suhtes on kahtlus, et need
kujutavad vahetut ohtu rahvatervisele, kõrvaldatakse turult ajutiselt kuni
riskihinnangu valmimiseni. Kui riskihinnang on valmis, võetakse meetmed, mis on
proportsionaalsed aine ohtlikkusega. ELi tasandil ei kehtestata piiranguid
ainete suhtes, mille tervise-, sotsiaalne ja ohutusrisk on väike, kuid ainete
puhul, mis kujutavad endast keskmist riski, kehtestatakse tarbijaturupiirangud,
mis tähendab seda, et neid aineid ei tohi müüa tarbijatele (välja arvatud
erijuhtudel, kus see on näiteks meditsiinialaste õigusaktidega lubatud), kuid
nendega on lubatud kaubelda kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel ning
teadusliku uurimis- ja arendustegevuse eesmärgil.
Väga ohtlikke uute psühhoaktiivsete ainete
suhtes kehtestatakse alalised turupiirangud, mis hõlmavad nii tarbija- kui ka
kommertsturgusid, ning neid võib kasutada üksnes konkreetselt lubatud
kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel ning teadusliku uurimis- ja
arendustegevuse eesmärgil. Lisaks kohaldatakse nende ainete suhtes ELi
kriminaalõiguse norme vastavalt käesolevale määrusele lisatud ettepanekule
direktiivi kohta, millega muudetakse ebaseaduslikku uimastikaubandust
käsitlevat raamotsust.
Liikmesriigid võivad uute psühhoaktiivsete
ainete suhtes, mille puhul ei ole EL meetmeid võtnud, kehtestada riiklikud
tehnilised eeskirjad, mis on täielikus kooskõlas põhjendamatute kaubandustõkete
teket takistavate ELi sätetega[9].
1.2.        Õiguslik taust
Varsti pärast piirideta siseturu loomist ja
sünteetiliste narkootikumide, nagu amfetamiinid ja ecstasy,
esilekerkimist ja kiiret levikut oli selge, et riikide meetmed ei ole piisavalt
tõhusad ning et kahjulike ainete leviku piiramiseks on vaja ELi tasandi meedet.
Probleemi lahendamiseks võeti 1997. aastal vastu ELi ühismeede 97/396/JSK uusi
sünteetilisi uimastiteid käsitleva teabe vahetuse, riskianalüüsi ja kontrolli
kohta[10].

Nõukogu otsusega 2005/387/JSK, millega
tühistati ühismeede 97/396/JSK, loodi ELi hõlmav ELi tasandil probleeme
tekitavate uute psühhoaktiivsete ainete (sünteetiliste ja looduslike) levikut
takistav süsteem. Otsuses sätestatakse eeskirjad kõnealuseid aineid käsitleva
teabe vahetamise kohta liikmesriikide vahel, mida koordineerivad EMCDDA ja
Europol, ning mis käsitleb ainete riski hindamist ning ELi hõlmavate
kontrollide ja kriminaalkaristuste kehtestamist ohtlike ainete suhtes.
Komisjoni 2011. aasta juuli hindamisaruandes[11]
jõuti järeldusele, et kuigi nõukogu otsus 2005/387/JSK on kasulik vahend, ei
ole see probleemi ulatust ja keerukust arvestades piisav ning vajab seepärast
läbivaatamist. Seda seepärast, et otsusega ette nähtud menetlus on pikk, see
võimaldab turuarengutele reageerida vaid tagantjärele, mitte ennetavalt, ning
muud võimalused lisaks kontrollide ja kriminaalkaristuste kehtestamisele
puuduvad.
Käesoleva määrusega asendatakse nõukogu otsus
2005/387/JSK.
2.           HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA
MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
2.1.        Konsulteerimine huvitatud
isikutega
Käesoleva ettepaneku ettevalmistamise käigus
peeti laiaulatuslikke konsultatsioone sidusrühmade ja ekspertidega, toimus
veebipõhine avalik arutelu ning korraldati välisuuring. Komisjon kaasas
kirjaliku konsultatsiooni teel nõukogu otsuse 2005/387/JSK toimimise hindamisse
kõik liikmesriigid. Komisjon kogus ja hindas välisuuringu raames riikide
ametiasutuste (narkootikume käsitlevate õigusaktide väljatöötamise eest
vastutavad asutused ning justiits- ja tervishoiuministeeriumid,
terviseinstituudid ja õiguskaitseorganid) ja nõukogu otsuse 2005/387/JSK
rakendamisse kaasatud ELi ametite seisukohti. Komisjon kogus ja analüüsis ka
rahvusvaheliste organisatsioonide (sealhulgas Maailma Terviseorganisatsioon),
kodanikuühiskonna organisatsioonide, mitmesugustel turgudel tegutsevate
ettevõtjate, uurimisinstituutide ja akadeemiliste ekspertide seisukohti.
Liikmesriikide hulgas hindamisaruande raames
läbi viidud uuring näitas, et paljud liikmesriigid peavad praegust
alternatiivide puudumist kontrolli ja kriminaalkaristuste puhul ebasobivaks ja
leiavad, et tuleks kaaluda mitmekesisemaid haldusõigusega reguleeritavaid
võimalusi. Lisaks sellele olid liikmesriigid seisukohal, et uute
psühhoaktiivsete ainetega seotud probleemide lahendamiseks on vaja kiiremat
tegutsemist (sealhulgas ajutisi meetmeid) ning et praegune otsustusprotsess on
liiga aeglane.
Akadeemilised eksperdid ja praktikud rõhutasid
15. detsembril 2011 ja 1. märtsil 2012 komisjoni korraldatud kahel ekspertide
kohtumisel, et nõukogu otsus ja tooteohutuse õigusraamistik ei ole piisavad, et
tõkestada suure hulga uute psühhoaktiivsete ainete, mille mõju ja riskid ei ole
teada, turule ilmumist. Nad rõhutasid, et psühhoaktiivseid aineid käsitlevad
uued õigusaktid tuleks kohandada nende ainete erinevate riskitasemetega.
Teatavad osalejad väljendasid muret selle üle, et liiga jõulistel
poliitikameetmetel (nagu kõikehõlmavate piirangute kehtestamine tervetele
ainerühmadele ja süstemaatiline kriminaalkaristuste kehtestamine) võib olla
ebasoovitav mõju. Ebasoovitav mõju tähendab ainete liikumist seaduslikelt
turgudelt ebaseaduslikele, turult kõrvaldatud ainete asendumist muude ainetega,
mis võivad olla veelgi kahjulikumad, ning teadusuuringuteks vajalike ainete
muutumist kättesaamatuks.
Uuringuid ja küsitlusi korraldati selliseid
aineid mitmesugusteks tööstuslikeks vajadusteks tootvate ettevõtjate ja nende
kutseühingute ning uute psühhoaktiivsete ainete meelelahutuslikuks otstarbeks
tootjate ja nende levitajate hulgas. Küsitleti ka neid, kes kasutavad uusi
psühhoaktiivseid aineid meelelahutuslikul eesmärgil.
15–24aastaste noorte arvamused koguti 2011.
aasta Eurobaromeetri uuringust „Noorte suhtumine uimastitesse”. Peaaegu pooled
vastanud (47 %) arvasid, et piirata tuleks üksnes neid aineid, mis
kujutavad riski tervisele, samas kui 34 % oli seisukohal, et piirata
tuleks kõiki aineid, mille mõju sarnaneb kontrollitavate ainete omale.
Komisjon korraldas 28. oktoobrist 2011 kuni 3.
veebruarini 2012 uimastipoliitika teemalise avaliku konsultatsiooni. See hõlmas
küsimust regulatiivsete meetmete kohta, mida EL peaks uute psühhoaktiivsete
ainete leviku tõkestamiseks välja töötama. 134 vastusest enamikus rõhutati
vajadust kiirete meetmete järele ning hoiatati kriminaalkaristuste valimatu
kehtestamise eest. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on tungivalt soovitanud[12]
komisjonil uurida võimalusi, millega vältida kõnealuste ainete kasutamise kriminaliseerimist.

2.2.        Mõju hindamine
Komisjon viis läbi poliitikavalikute mõju
hindamise, võttes arvesse huvitatud isikutega konsulteerimise ja välisuuringute
tulemused. Mõjuhinnangus jõuti järeldusele, et eelistada tuleks järgmisi
lahendusi:
–
uute psühhoaktiivsete ainete astmelised ja paremini
suunatud piiravad meetmed, mis ei takistaks ainete kasutamist tööstuslikul
otstarbel;
–
piiravad meetmed tuleks kehtestada varem ning
ainetele, mis kujutavad otsest ohtu rahvatervisele, tuleks kehtestada ajutised
piirangud;
–
piiravad meetmed peaksid olema proportsionaalsed
ainete paremini määratud riskitasemetega, mille puhul kehtestataks keskmise
ohtlikkusega ainete suhtes tarbijaturupiirangud (reguleeritakse haldusõigusega)
ning tõsist ohtu kujutavate ainete suhtes kehtestataks laiemad turupiirangud
ning kohaldataks kriminaalõigust;
–
piiravate meetmete kehtestamiseks tuleks kasutada
kiiremat menetlust.
Mõjuhinnangus jõuti järeldusele, et tõhusaim
viis uute kahjulike psühhoaktiivsete ainetega võitlemiseks on kohaldada suurt
ohtu kujutavate uute psühhoaktiivsete ainete suhtes ELi sätteid ebaseadusliku
uimastikaubanduse kohta. Ühesuguste kriminaalõiguse normide kohaldamine
kontrollitavate uimastite ja suurt ohtu kujutavate samavõrd kahjulike uute
psühhoaktiivsete ainete suhtes aitab tõkestada ebaseaduslikku kauplemist nende
ainetega ning takistada kuritegelike rühmituste osalemist, lihtsustades samal
ajal uimasteid käsitlevat ELi õigusraamistikku ja muutes selle selgemaks.
3.           ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
3.1.        Õiguslik alus
Ettepaneku eesmärk on tagada, et tööstuslikul
ja kaubanduslikul otstarbel kasutatavate uute psühhoaktiivsete ainetega
kauplemine ei oleks takistatud ning et selle turu toimimine paraneks, kaitstes
samal ajal inimeste tervist ja ohutust ELi tasandil probleeme tekitavate
kahjulike ainete eest.
Ettepaneku aluseks on Euroopa Liidu toimimise
lepingu artikkel 114, mis annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule volitused
võtta vastu liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise meetmed, mille
eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine. Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikli 114 lõikele 3 peaks komisjon artikli 114 lõike 1
kohase ettepaneku tegemisel võtma eesmärgiks tervise, ohutuse ja tarbijakaitse
kõrge taseme tagamise. Käesolev ettepanek kuulub siseturu toimimist parandavate
meetmete reguleerimisalasse järgmistel põhjustel:
–
ettepanek kõrvaldab takistused kahesuguse
kasutusotstarbega uute psühhoaktiivsete ainetega kauplemiselt, võimaldades
samal ajal võtta vastu meetmed, millega piiratakse ohtu kujutavate ainete
kättesaadavust tarbijatele;
–
ettepanek parandab ettevõtjate õiguskindlust,
ühtlustades ELis probleeme tekitavate ainete suhtes võetud meetmeid;
–
ettepanek seob tööstuslikul eesmärgil kasutatavate
uute psühhoaktiivsete ainete turu laiema siseturuga.
3.2.        Subsidiaarsus,
proportsionaalsus ja põhiõiguste austamine
Uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva ELi
meetme järele on selge vajadus. See tuleneb asjaolust, et liikmesriigid ei
suuda üksi lahendada uute kahjulike psühhoaktiivsete ainete levikust siseturul
ja riiklike meetmete erinevusest tulenevaid probleeme. Koordineerimata riiklike
meetmete kaudne mõju võib olla kahjulik, näiteks siseturu toimimise takistamine
seoses kõnealuste ainete seadusliku kaubandusega ja kahjulike ainete tõrjumine ühest
liikmesriigist teise.
ELi tasandi meetmed on niisiis vajalikud
selleks, et ELis probleeme tekitavaid uusi psühhoaktiivseid aineid oleks
võimalik kindlaks teha, hinnata ja kõikides liikmesriikides kiiresti turult
kõrvaldada, kui nad kujutavad endast ohtu.
Ettepanek hõlmab järgmisi ELi põhiõiguste
hartas sätestatud õigusi ja põhimõtteid: õigus tervishoiule (nimelt inimeste
tervise kõrgetasemelisele kaitsele, artikkel 35) ja tarbijakaitsele (artikkel
38), ettevõtlusvabaduse tunnustamine (artikkel 16), õigus omandile (artikkel
17), õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele
(artikkel 47), süütuse presumptsioon ja õigus kaitsele (artikkel 48).
Kõnealuseid õigusi ja vabadusi võidakse piirata, kuid üksnes ELi põhiõiguste
harta artikli 52 lõikes 1 sätestatu ulatuses.
Ettepanek on proportsionaalne ega lähe
kaugemale sellest, mis on vajalik eesmärkide saavutamiseks, kuna käsitleb
üksnes ELi tasandil probleeme tekitavaid uusi psühhoaktiivseid aineid ning näeb
ette astmelise lähenemise, mille raames on meetmed proportsionaalsed ainete
tegeliku ohtlikkusega.
Vahendis endas sätestatud sõnaselged
kaitsemehhanismid tagavad, et kõigil, kelle õigusi mõjutab määruse alusel
rakendatav haldusmeede või karistus, on õigus tõhusale õiguskaitsevahendile
kohtus.
3.3.        Vahendi valik
Turuosaliste jaoks ühtsete eeskirjade
kehtestamiseks, mõistete ja menetluste selguse ning õiguskindluse tagamiseks,
tagades samal ajal, et piiravad meetmed oleksid otse kohaldatavad kõikides
liikmesriikides, on määrus asjakohane vahend.
3.4       Erisätted
Artikkel 1.
Reguleerimisese ja reguleerimisala. Selles
artiklis sätestatakse ettepaneku eesmärk ja reguleerimisala ning kehtestatakse
eeskirjad, mis piiravad uute psühhoaktiivsete ainete vaba liikumist siseturul.
Artikkel 2. Mõisted. Selles artiklis esitatakse õigusaktis läbivalt kasutatavad mõisted.
Artikkel 3. Vaba liikumine. Selles artiklis sätestatakse tööstuslikul ja kaubanduslikul otstarbel
ning teaduslikuks uurimis- ja arendustegevuseks kasutatavate uute
psühhoaktiivsete ainete vaba liikumise põhimõtted.
Artikkel 4. Vaba liikumise tõkete
vältimine. Selles artiklis selgitatakse, millistel
tingimustel võivad liikmesriigid uutele psühhoaktiivsetele ainetele piiranguid
kehtestada.
Artikkel 5. Teabevahetus. Selles artiklis sätestatakse liikmesriikide, EMCDDA ja Europoli rollid
uute psühhoaktiivsete ainetega seotud teabevahetusprotsessis.
Artikkel 6. Ühisaruanne. Selles artiklis sätestatakse uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva
EMCDDA ja Europoli ühisaruande sisu ning koostamise ja edastamise menetlus.
Komisjon, Euroopa Ravimiamet, Euroopa Kemikaaliamet ja Euroopa Toiduohutusamet
on kaasatud ühisaruande jaoks vajaliku teabe kogumisse.
Artikkel 7. Riskihindamismenetlus ja
-aruanne. Selles artiklis antakse komisjonile volitused
paluda EMCDDA-l hinnata uue psühhoaktiivse aine riske, mille kohta koostati
ühisaruanne. Artiklis sätestatakse EMCDDA teaduskomitee riskihindamise ning
riskihindamisaruande koostamise ja edastamise menetlus.
Artikkel 8. Riskihindamisest vabastamine. Selles artiklis täpsustatakse, millistel asjaoludel ei tehta uue
psühhoaktiivse aine suhtes riskihindamist.
Artikkel 9. Vahetud riskid rahvatervisele
ja ajutine tarbijaturu piirang. Selles artiklis
sätestatakse kriteeriumid, mille alusel komisjon teeb kindlaks, kas uus
psühhoaktiivne aine kujutab vahetut riski rahvatervisele, ning antakse
komisjonile volitused keelata ajutiselt aine kättesaadavaks tegemine
tarbijaturul, juhul kui see kujutab vahetut riski rahvatervisele.
Artikkel 10. Tervise-, sotsiaalsete ja ohutusriskide kindlaksmääramine. Selles artiklis sätestatakse
kriteeriumid, mille alusel komisjon teeb kindlaks uue psühhoaktiivse aine
tervise-, sotsiaalsed ja ohutusriskid.
Artikkel 11. Väike risk. Selles artiklis sätestatakse, et komisjon ei kehtesta piiravaid
meetmeid uutele psühhoaktiivsetele ainetele, mille tervise-, sotsiaalsed ja
ohutusriskid on väikesed, ning esitatakse väikese riski määratlus.
Artikkel 12. Keskmine risk ja alaline
tarbijaturu piirang. Selles artiklis antakse
komisjonile volitused keelata selliste uute psühhoaktiivsete ainete
kättesaadavaks tegemine tarbijaturul, mille tervise-, sotsiaalsed ja
ohutusriskid on keskmised, ning esitatakse keskmise riski määratlus.
Artikkel 13. Suur risk ja alaline
turupiirang. Selles artiklis antakse komisjonile
volitused keelata selliste uute psühhoaktiivsete ainete tootmine, valmistamine,
turul kättesaadavaks tegemine, transportimine, importimine ja eksportimine,
mille tervise-, sotsiaalsed ja ohutusriskid on suured, ning esitatakse suure
riski määratlus.
Artikkel 14. Lubatud kasutus. Selles artiklis sätestatakse määrusega kehtestatud turupiirangute
erandid.
Artikkel 15. Järelevalve. Selles artiklis sätestatakse järelevalvekohustus ainete suhtes, mille
kohta on koostatud ühisaruanne.
Artikkel 16. Riskitaseme läbivaatamine. Selles artiklis sätestatakse uue psühhoaktiivse aine riskitaseme
läbivaatamise menetlus uue teabe ja uute tõendite põhjal.
Artikkel 17. Karistused. Selles artiklis sätestatakse liikmesriikide kohustus kehtestada
turupiirangute rikkumise korral kohaldatavad halduskaristused ning tagada, et
need oleksid tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
Artikkel 18. Õiguskaitsevahend. Selles artiklis sätestatakse õigus tõhusale õiguskaitsevahendile, mis
on tagatud põhiõiguste harta artikliga 47.
Artikkel 19. Komitee. Selles artiklis sätestatakse ELi toimimise lepingu artikli 291 kohaste
rakendamisvolituste kasutamise standardeeskirjad.
Artikkel 20. Teadusuuringud ja analüüs. Selles artiklis kirjeldatakse viise, kuidas EL toetab uue psühhoaktiivse
aine kohta käiva teabe ja teadmiste arendamist, jagamist ja levitamist,
eesmärgiga toetada uute psühhoaktiivsete ainete riskihindamist ja neid
käsitleva teabe kiiret vahetamist.
Artikkel 21. Aruandlus. Selles artiklis tehakse EMCDDA-le ja Europolile ülesandeks esitada
igal aastal aruanne määruse teatavate aspektide rakendamise kohta.
Artikkel 22. Hindamine. Selles artiklis sätestatakse komisjoni kohustus hinnata korrapäraselt
käesoleva määruse rakendamist, kohaldamist ja tõhusust ning anda aru Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 23. Otsuse 2005/387/JSK
asendamine. Selles artiklis sätestatakse, et käesolev
määrus asendab nõukogu otsust 2005/387/JSK.
Artikkel 24. Jõustumine. Selles artiklis sätestatakse, millal määrus jõustub.
4.           MÕJU EELARVELE
Ettepanek ei mõjuta otseselt ELi eelarvet ega
pane uusi ülesandeid EMCDDA-le, Europolile, Euroopa Ravimiametile, Euroopa
Kemikaaliametile (ECHA) ega Euroopa Toiduohutusametile (EFSA). Käesoleva
määruse kohaldamisel peavad ECHA ja EFSA jagama nende käsutuses olevat teavet
piiratud arvu ainete kohta ega pea esitama uut teavet.
2013/0305 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
uute psühhoaktiivsete ainete kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU
NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu
liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[13],

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)       Uued psühhoaktiivsed ained,
mida saab kasutada mitmel kaubanduslikul, tööstuslikul või teaduslikul
eesmärgil, võivad kujutada tervise-, sotsiaalseid ja ohutusriske, kui inimesed
neid tarbivad.
(2)       Viimastel aastatel on järjest
kasvanud nende uute sünteetiliste ainete arv, millest liikmesriigid on teatanud
teabe kiire vahetamise mehhanismi kaudu, mis loodi 16. juuni 1997. aasta
ühismeetmega 97/396/JSK, mille nõukogu võttis vastu Euroopa Liidu lepingu
artikli K.3 alusel uusi sünteetilisi uimasteid käsitleva teabe vahetuse,
riskianalüüsi ja kontrolli kohta[14]
ning mida tõhustati veelgi nõukogu 10. mai 2005. aasta otsusega
2005/387/JSK uusi sünteetilisi uimasteid käsitleva teabe vahetuse, riski
hindamise ja kontrolli kohta[15].
Valdaval osal juhtumitest teatas samast uuest psühhoaktiivsest ainest mitu
liikmesriiki. Paljud sellised uued psühhoaktiivsed ained müüdi tarbijatele ilma
asjakohase märgistuse ja kasutusjuhendita.
(3)       Liikmesriikide pädevad
ametiasutused kehtestavad kõnealuste uute psühhoaktiivsete ainete suhtes
mitmesuguseid piiravaid meetmeid, eesmärgiga kõrvaldada ohud, mis kaasnevad või
võivad kaasneda nende tarbimisega. Kuna uusi psühhoaktiivseid aineid
kasutatakse sageli mitmesuguste kaupade või muude ainete tootmiseks, mida
kasutatakse selliste kaupade valmistamiseks nagu ravimid, tööstuslikud
lahustid, puhastusvahendid ja kõrgtehnoloogilised tooted, võib neile selleks
otstarbeks juurdepääsu piiramine oluliselt mõjutada ettevõtjaid, takistades
tõenäoliselt nende majandustegevust siseturul.
(4)       Siseturul kättesaadavate uute
psühhoaktiivsete ainete üha kasvav hulk, nende mitmekesistumine, turule
ilmumise kiirus, erinevad ohud, mis võivad inimesi nende tarbimisel ohustada,
ning nende ainete tarbijate kasvav hulk tekitavad ametiasutustele probleeme
tõhusate lahenduste leidmisel, et kaitsta rahvatervist ja ohutust, takistamata
seejuures siseturu toimimist.
(5)       Piiravad meetmed erinevad
liikmesriigiti märkimisväärselt, mis tähendab seda, et uusi psühhoaktiivseid
aineid mitmesuguste kaupade tootmiseks kasutavad ettevõtjad peavad ühe ja sama
aine puhul täitma erinevaid nõudeid, nagu ekspordieelne teatis, ekspordiluba
ning impordi- ja ekspordilitsentsid. Seega takistavad uusi psühhoaktiivseid
aineid käsitlevad liikmesriikide õigus- ja haldusnormid siseturu toimimist,
tekitades kaubandustõkkeid, põhjustades turu killustumist, jättes ettevõtjad
ilma õigusselgusest ja võrdsetest võimalustest ning raskendades nende
tegutsemist siseturul.
(6)       Piiravad meetmed ei takista
kauplemist mitte ainult uute psühhoaktiivsete ainetega, mida juba kasutatakse
kaubanduslik, tööstuslikul või teaduslikul eesmärgil, vaid võivad takistada ka
selliste kasutuste väljatöötamist ning tekitavad tõenäoliselt kaubandustõkkeid
ettevõtjatele, kes soovivad selliseid kasutusotstarbeid välja töötada, muutes
selliste uute psühhoaktiivsete ainete kättesaadavuse raskemaks.
(7)       Uute psühhoaktiivsete ainete
suhtes rakendatavate piiravate meetmete erinevus võib viia kahjulike uute
psühhoaktiivsete ainete tõrjumiseni ühest liikmesriigist teise, pärssides
jõupingutusi piirata nende kättesaadavust tarbijatele ning ohustades
tarbijakaitset kõikjal liidus.
(8)       Sellised erinevused kasvavad
veelgi, kui liikmesriigid lahendavad uute psühhoaktiivsete ainetega seotud
probleeme jätkuvalt erinevate lähenemisviiside kaudu. Seepärast on oodata
kaubandustõkete, turu killustatuse, õigusselguse ja võrdsete võimaluste
puudumise suurenemist, mis takistab siseturu toimimist veelgi.
(9)       Kõnealused turu toimimist moonutavad
tegurid tuleks kõrvaldada ja selleks tuleks liidu tasandil probleeme tekitavate
uute psühhoaktiivsete ainetega seotud eeskirjad ühtlustada, tagades samal ajal
tervise, ohutuse ja tarbijakaitse kõrge taseme.
(10)     Kaubanduslikul ja tööstuslikul
otstarbel ning teaduslikus uurimis- ja arendustegevuses kasutatavad uued
psühhoaktiivsed ained peaksid liikuma liidus vabalt. Käesoleva määrusega tuleks
kehtestada eeskirjad, mis käsitlevad selle vaba liikumise piiranguid.
(11)     Selliste uute psühhoaktiivsete
ainetega, mis kujutavad tervise-, sotsiaalseid ja ohutusriske liidu tasandil,
tuleks ka tegeleda liidu tasandil. Uute psühhoaktiivsete ainete suhtes
käesoleva määruse raames võetavad meetmed peaksid aitama kaasa inimtervise ja
ohutuse kõrgetasemelisele kaitsmisele, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste
hartaga.
(12)     Käesolevat määrust ei peaks
kohaldama narkootikumide lähteainete suhtes, sest selliste keemiliste ainete
kõrvaletoimetamist narkootiliste või psühhotroopsete ainete valmistamise
eesmärgil on käsitletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta
määruses (EÜ) nr 273/2004 narkootikumide lähteainete kohta[16]
ja nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 111/2005, millega
kehtestatakse ühenduse ja kolmandate riikide vahelise narkootikumide
lähteainetega kauplemise järelevalve eeskirjad[17].
(13)     Uusi psühhoaktiivseid aineid
käsitlevad liidu mis tahes meetmed peaksid tuginema teaduslikele tõenditele ja
nende suhtes tuleks kohaldada erimenetlust. Liikmesriikide esitatud teabe
alusel tuleks koostada aruanne uute psühhoaktiivsete ainete kohta, mis
tekitavad probleeme kõikjal liidus. Aruandes tuleks märkida, kas riskihindamine
on vajalik. Komisjon määrab riskihindamise alusel kindlaks, kas uute
psühhoaktiivsete ainete suhtes tuleks kohaldada piiravaid meetmeid. Kui on
tegemist vahetu ohuga rahvatervisele, peaks komisjon kehtestama nende suhtes
ajutised tarbijaturu piirangud, ootamata ära riskihindamise järeldusi. Kui uue
psühhoaktiivse aine kohta ilmub uut teavet, peaks komisjon selle aine
riskitaset uuesti hindama. Aruanded uute psühhoaktiivsete ainete kohta tuleks
teha avalikkusele kättesaadavaks.
(14)     Käesoleva määruse kohast
riskihindamist ei ole vaja teha uue psühhoaktiivse aine suhtes, mida hinnatakse
rahvusvahelise õiguse alusel või kui on tegemist ravimi või veterinaarravimi
toimeainega.
(15)     Kui uus psühhoaktiivne aine,
mille kohta on koostatud aruanne, on ravimi või veterinaarravimi toimeaine,
peaks komisjon hindama vajadust edasiste meetmete järele koos Euroopa
Ravimiametiga.
(16)     Uute psühhoaktiivsete ainete
suhtes liidu tasandil võetavad meetmed peavad olema proportsionaalsed
põhjustatava tervise-, sotsiaalse ja ohutusriskiga.
(17)     Teatavate uute
psühhoaktiivsete ainete suhtes, mis on rahvatervisele vahetult ohtlikud, tuleb
reageerida kiiresti. Seepärast tuleks piirata nende kättesaadavust tarbijatele,
kuni on valminud riskihinnang nende kohta.
(18)     Uute psühhoaktiivsete ainete
suhtes, mis kujutavad väikest tervise-, sotsiaalset ja ohutusriski, ei tuleks
liidu tasandil piiravaid meetmeid kehtestada.
(19)     Uusi psühhoaktiivseid aineid,
mis kujutavad keskmist tervise-, sotsiaalset ja ohutusriski, ei tohiks
tarbijatele kättesaadavaks teha.
(20)     Uusi psühhoaktiivseid aineid,
mis kujutavad suurt tervise-, sotsiaalset ja ohutusriski, ei tohiks turul
kättesaadavaks teha.
(21)     Käesoleva määrusega tuleks
ette näha erandid, et tagada inimeste ja loomade tervise kaitse, hõlbustada
teadus- ja arendustegevust ning võimaldada uute psühhoaktiivsete ainete
kasutamist tööstuses, tingimusel et neid aineid ei ole võimalik kuritarvitada
ega eraldada.
(22)     Liikmesriigid peaksid
käesoleva määruse tõhusa rakendamise tagamiseks kehtestama eeskirjad piiravate
meetmete rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta. Karistused peaksid
olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
(23)     Euroopa Parlamendi ja nõukogu
12. detsembri 2006. aasta määrusega 1920/2006/EÜ[18]
loodud Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskusel (EMCDDA) peaks olema
keskne roll uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva teabe vahetamisel ning nende
kujutatava tervise-, sotsiaalse ja ohutusriski hindamisel.
(24)     Uusi psühhoaktiivseid aineid
käsitleva teabe kiire vahetamise mehhanism on osutunud kasulikuks kanaliks,
mille kaudu vahetada teavet uute psühhoaktiivsete ainete, uute suundumuste
kohta kontrollitavate psühhoaktiivsete ainete kasutamises ja ohtude kohta
rahvatervisele. Kõnealust mehhanismi tuleks tugevdada, et reageerida tõhusalt
uute psühhoaktiivsete ainete kiirele turule ilmumisele ja levikule kõikjal
liidus.
(25)     Liikmesriikide teave on
äärmiselt oluline nende menetluste tõhusa toimimise seisukohast, mille alusel
otsustatakse uutele psühhoaktiivsetele ainetele kehtestada turupiirang.
Seepärast peaksid liikmesriigid koguma korrapäraselt andmeid uute
psühhoaktiivsete ainete kasutamisega seotud tervise-, sotsiaalse ja ohutusriski
ning poliitikameetmete kohta kooskõlas EMCDDA andmekogumise raamistikuga
peamiste epidemioloogiliste näitajate ja muude asjakohaste andmete kohta.
Liikmesriigid peaksid neid andmeid teistega jagama.
(26)     Suutmatus teha kindlaks ja
näha ette uute psühhoaktiivsete ainete turule ilmumist ja levikut ning tõendite
puudumine nende tervise-, sotsiaalse ja ohutusriski kohta takistavad tõhusate
meetmete võtmist. Seepärast tuleks pakkuda toetust, sealhulgas liidu tasandil,
et hõlbustada EMCDDA, uurimisasutuste ja asjaomaste eksperditeadmistega
kohtuekspertiisilaborite vahelist koostööd, eesmärgiga suurendada uute
psühhoaktiivsete ainete hindamise suutlikkust ja nendega tõhusat tegelemist.
(27)     Käesoleva määrusega kehtestatav
uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlev teabevahetuse, riskihindamise ning
ajutiste ja alaliste piiravate meetmete vastuvõtmise kord peaks võimaldama
võtta kiireid meetmeid. Turustamist piiravad meetmed tuleks viivitamata vastu
võtta kaheksa nädala jooksul alates ühisaruande või riskihindamisaruande
saamisest.
(28)     Seni, kuni liit ei ole võtnud
vastu meetmeid, millega kehtestada uuele psühhoaktiivsele ainele käesoleva
määruse raames turustamise piirang, võivad liikmesriigid võtta selle uue
psühhoaktiivse aine suhtes vastu tehnilised eeskirjad vastavalt Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivile 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning
infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord[19].
Liikmesriigid peaksid liidu siseturu ühtsuse säilitamiseks ja põhjendamatute
kaubandustõkete esilekerkimise takistamiseks edastama viivitamatult komisjonile
kõik uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlevad tehniliste eeskirjade eelnõud
vastavalt direktiivis 98/34/EÜ kehtestatud korrale.
(29)     Ennetus-, ravi- ja kahju
vähendamise meetmed on uute psühhoaktiivsete ainete üha suureneva kasutamise ja
võimalike riskidega tegelemise seisukohalt olulised. Internet on üks peamisi
uute psühhoaktiivsete ainete turustuskanaleid ning seda tuleks kasutada teabe
jagamiseks kõnealuste ainete tervise-, sotsiaalsete ja ohutusriskide kohta.
(30)     Ravimeid ja veterinaarravimeid
käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta
direktiivis 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade
kohta,[20]
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivis
2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse
eeskirjade kohta[21]
ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määruses (EÜ) nr
726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade
andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet[22].
Seega ei tuleks nende kuritarvitamist ega väärkasutust käesolevas määruses
käsitleda.
(31)     Selleks et tagada ajutiste ja
alaliste turupiirangute ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile
anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa
Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011,
millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide
läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni
rakendamisvolituste teostamise suhtes[23].
(32)     Komisjon peaks vastu võtma
viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, kui nõuetekohaselt põhjendatud
juhtudel, mis on seotud uue psühhoaktiivse aine tarbimisest tingitud surmade
kiire kasvuga mitmes liikmesriigis, on see tungiva kiireloomulisuse tõttu
vajalik.
(33)     Käesoleva määruse kohaldamisel
peaks komisjon konsulteerima liikmesriikide ekspertidega, liidu asjaomaste
ametite, kodanikuühiskonna ja ettevõtjatega.
(34)     Kuna liikmesriikidel ei ole
võimalik kavandatava meetme eesmärke tõhusalt saavutada ja kavandatava meetme
mõju arvestades on need paremini saavutatavad liidu tasandil, võib liit võtta
meetmeid vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse
põhimõttele. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse
põhimõttega ei lähe käesolev otsus kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust
kaugemale.
(35)     Ühtsete eeskirjade
kehtestamiseks, mõistete ja menetluste selguse tagamiseks ning õiguskindluse
andmiseks ettevõtjatele on asjakohane võtta käesolev õigusakt vastu määruse
vormis.
(36)     Käesolevas määruses austatakse
põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud
põhimõtteid, sealhulgas ettevõtlusvabadust, omandiõigust ja õigust tõhusale
õiguskaitsevahendile,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
Reguleerimisese - Reguleerimisala - Mõisted
Artikkel 1
Reguleerimisese ja reguleerimisala
1.           Käesoleva määrusega
kehtestatakse eeskirjad, mis piiravad uute psühhoaktiivsete ainete vaba
liikumist siseturul. Selleks luuakse liidu tasandil mehhanism teabe
vahetamiseks uute psühhoaktiivsete ainete kohta, nendega seotud ohtude
hindamiseks ja nende turustamist piiravate meetmete rakendamiseks.
2.           Käesolevat määrust ei
kohaldata määruses (EÜ) nr 273/2004 ja määruses (EÜ)
nr 111/2005 kindlaksmääratud lähteainete suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi
mõisteid:
(a)
„uus psühhoaktiivne aine” – looduslik või
sünteetiline aine, mille tarbimine avaldab inimese kesknärvisüsteemile
stimuleerivat või depressiivset mõju, kutsudes esile hallutsinatsioone,
motoorsete funktsioonide ja mõtlemis-, käitumis-, tunnetus-, taju- või
meeleoluhäireid ning mis on mõeldud inimtarbimiseks või mida inimesed
tõenäoliselt tarbivad, isegi kui see ei ole selleks mõeldud, et kutsuda esile
üks või mitu eespool mainitud toimest, ning mida ei kontrollita ÜRO
1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni, mida on muudetud
1972. aasta protokolliga, raames ega ka ÜRO 1971. aasta
psühhotroopsete ainete konventsiooni raames; välja arvatud alkohol, kofeiin
ning tubakas ja tubakatooted nõukogu 5. juuni 2001. aasta
direktiivi 2001/37/EÜ (tubakatoodete valmistamist, esitlemist ja müüki
käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta)
tähenduses[24];
(b)
„segu” – ühte või enamat uut psühhoaktiivset ainet
sisaldav segu või lahus;
(c)
„ravim” – direktiivi 2001/83/EÜ artikli 1 punktis 2
määratletud toode;
(d)
„veterinaarravim” – direktiivi 2001/82/EÜ
artikli 1 punktis 2 määratletud toode;
(e)
„müügiluba” – luba ravimi või veterinaarravimi
turuleviimiseks vastavalt direktiivile 2001/83/EÜ, direktiivile 2001/82/EÜ või
määrusele (EÜ) nr 726/2004;
(f)
„turul kättesaadavaks tegemine” – uue
psühhoaktiivse aine mis tahes tarnimine tasu eest või tasuta liidu turul
turustamiseks, tarbimiseks või kasutamiseks;
(g)
„tarbija” – füüsiline isik, kes tegutseb
eesmärkidel, mis ei ole seotud tema kaubandus-, äri- ega kutsetegevusega;
(h)
„kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel
kasutamine” – valmistamine, töötlemine, koostamine, ladustamine, segamine,
tootmine ja müük juriidilistele isikutele, kes ei ole tarbijad;
(i)
„teaduslik uurimis- ja arendustegevus” – määruse (EÜ)
nr 1907/2006 kohaselt range kontrolli tingimustes korraldatud teaduslikud
katsed, analüüsid või uuringud;
(j)
„ÜRO süsteem” – Maailma Terviseorganisatsiooni,
narkootiliste ainete komisjoni ning majandus- ja sotsiaalkomitee tegevus
vastavalt kohustustele, mida on kirjeldatud ÜRO 1961. aasta narkootiliste
ainete ühtse konventsiooni, mida on muudetud 1972. aasta protokolliga,
artiklis 3 või ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsiooni
artiklis 2.
II PEATÜKK
Vaba liikumine
Artikkel 3
Vaba liikumine
Kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel ning
teadusliku uurimis- ja arendustegevuse eesmärgil liiguvad uued psühhoaktiivsed
ained ja segud liidus vabalt.
Artikkel 4
Vaba liikumise tõkete vältimine
Kuni liit ei ole uue psühhoaktiivse aine
suhtes vastavalt käesolevale määrusele kehtestanud turupiiranguid, võivad
liikmesriigid kehtestada selle uue psühhoaktiivse aine suhtes tehnilisi
eeskirju kooskõlas direktiiviga 98/34/EÜ.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni viivitamata
igast uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlevast tehnilise eeskirja eelnõust
kooskõlas direktiiviga 98/34/EÜ.
III PEATÜKK
Teabe vahetamine ja kogumine
Artikkel 5
Teabevahetus
Narkootikumide
ja Narkomaania Euroopa Teabevõrgu (Reitox) riiklikud teabekeskused ja Europoli
riiklikud üksused annavad EMCDDA-le ja Europolile teavet avastatud uute
psühhoaktiivsete ainete või segude tarbimise, nendega kaasnevate võimalike
ohtude, valmistamise, eraldamise, maaletoomise, ostu ja müügi, levitamise,
salakaubanduse ning kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel kasutamise kohta.
EMCDDA
ja Europol edastavad sellise teabe viivitamatult Reitoxile ja Europoli
riiklikele üksustele.
Artikkel 6
Ühisaruanne
1.           Kui EMCDDA ja Europol või
komisjon leiab mitmelt liikmesriigilt uue psühhoaktiivse aine kohta saadud
teabe alusel, et uus psühhoaktiivne aine võib kujutada tervise-, sotsiaalseid
ja ohutusriske kogu liidus, koostavad EMCDDA ja Europol uut psühhoaktiivset
ainet käsitleva ühisaruande.
2.           Ühisaruanne sisaldab järgmist
teavet:
(a)
uue psühhoaktiivse aine tarbimisega kaasnevate
riskide olemus ja rahvatervisele tekitatavate riskide ulatus artikli 9
lõike 1 kohaselt;
(b)
uue psühhoaktiivse aine keemiline ja füüsiline
koostis, selle valmistamiseks või eraldamiseks kasutatavad meetodid ja
keemilised lähteained, kui need on teada, ning turule ilmunud muud samasuguse
keemilise struktuuriga uued psühhoaktiivsed ained;
(c)
uue psühhoaktiivse aine kasutamine kaubanduslikul ja tööstuslikul
otstarbel ning teaduslikuks uurimis- ja arendustegevuseks;
(d)
uue psühhoaktiivse aine kasutamine meditsiinis ja
veterinaarias, sealhulgas ravimi või veterinaarravimi toimeainena;
(e)
kuritegelike rühmituste osalemine uue
psühhoaktiivse aine valmistamises, levitamises või sellega kaubitsemises ning
uue psühhoaktiivse aine mis tahes viisil kasutamine uimastite või
psühhotroopsete ainete valmistamisel;
(f)
kas uut psühhoaktiivset ainet hinnatakse või on
hinnatud ÜRO süsteemi raames;
(g)
kas uue psühhoaktiivse aine suhtes on
liikmesriikides rakendatud piiravaid meetmeid;
(h)
olemasolevad ennetus- ja ravimeetmed, mida rakendatakse
uue psühhoaktiivse aine tarbimise tagajärgedega tegelemisel.
3.           EMCDDA ja Europol küsivad
riiklikelt teabekeskustelt ja Europoli riiklikelt üksustelt lisateavet uue
psühhoaktiivse aine kohta. Nimetatud asutused esitavad kõnealuse teabe nelja
nädala jooksul pärast taotluse saamist.
4.           EMCDDA ja Europol küsivad
Euroopa Ravimiametilt teavet selle kohta, kas uus psühhoaktiivne aine on liidus
või mõnes liikmesriigis:
(a)
müügiloaga ravimi või veterinaarravimi toimeaine;
(b)
toimeaine ravimis või veterinaarravimis, millele
taotletakse müügiluba;
(c)
toimeaine ravimis või veterinaarravimis, mis on
saanud müügiloa, kuid mille müügiloa on pädev asutus peatanud;
(d)
toimeaine ravimis, millel ei ole müügiluba
vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ artiklile 5, või veterinaarravimis, mille
on ekstemporaalselt valmistanud isik, kellele on liikmesriigi õiguse alusel
selleks luba antud vastavalt direktiivi 2001/82/EÜ artikli 10
punktile c.
Liikmesriigid annavad Euroopa Ravimiametile
eespool loetletud teavet, kui amet neilt seda küsib.
Euroopa Ravimiamet edastab tema käsutuses oleva
teabe nelja nädala jooksul pärast EMCDDA-lt taotluse saamist.
5.           EMCDDA taotleb Euroopa
Kemikaaliametilt ja Euroopa Toiduohutusametilt nende käsutuses oleva teabe ja
andmete esitamist uue psühhoaktiivse aine kohta. EMCDDA järgib Euroopa
Kemikaaliameti ja Euroopa Toiduohutusameti esitatud teabe kasutamisele seatud
tingimusi, sealhulgas teabeturbe ja andmekaitse ning konfidentsiaalse äriteabe
kaitsega seotud tingimusi.
Euroopa Kemikaaliamet ja Euroopa Toiduohutusamet
edastavad nende käsutuses oleva teabe ja andmed nelja nädala jooksul pärast
taotluse saamist.
6.           EMCDDA ja Europol esitavad
komisjonile ühisaruande kaheksa nädala jooksul pärast lõikes 3 osutatud
lisateabe küsimist.
Kui EMCDDA ja Europol koguvad teavet segude või
mitme ühesuguse keemilise struktuuriga uue psühhoaktiivse aine kohta, esitavad
nad komisjonile iga aine või segu kohta ühisaruanded kümne nädala jooksul
pärast lõikes 3 osutatud lisateabe küsimist.
IV PEATÜKK
Riski hindamine
Artikkel 7
Riskihindamismenetlus ja -aruanne
1.           Nelja nädala jooksul pärast
artiklis 6 kirjeldatud ühisaruande kättesaamist võib komisjon paluda
EMCDDA-l hinnata uue psühhoaktiivse aine tekitatavaid võimalikke riske ja
koostada riskihindamisaruande. Riskihindamise teeb EMCDDA teaduskomitee.
2.           Riskihindamisaruandes
esitatakse artikli 10 lõikes 2 nimetatud kriteeriumide ja teabe
analüüs, et komisjonil oleks võimalik määrata kindlaks uue psühhoaktiivse aine
tervise-, sotsiaalse ja ohutusriski tase.
3.           EMCDDA teaduskomitee hindab
riske erakorralisel koosolekul. Komitee koosseisu võib suurendada kuni viie
eksperdi võrra, kes esindavad uue psühhoaktiivse ainega seotud riskide
tasakaalustatud hindamiseks olulisi teadusvaldkondi. EMCDDA direktor määrab nad
ekspertide nimekirjast. EMCDDA haldusnõukogu kinnitab ekspertide nimekirja iga
kolme aasta tagant. Komisjonil, EMCDDA-l, Europolil ja Euroopa Ravimiametil on
igaühel õigus nimetada kaks vaatlejat.
4.           EMCDDA teaduskomitee hindab
riske teabe alusel, mis liikmesriigid, komisjon, EMCDDA, Europol, Euroopa
Ravimiamet, Euroopa Kemikaaliamet ja Euroopa Toiduohutusamet on esitanud aine
ja tema kasutamise, sealhulgas kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel
kasutamise kohta, ja muude oluliste teaduslike tõendite alusel. Teaduskomitee
võtab arvesse kõiki oma liikmete arvamusi. EMCDDA toetab riskihindamist ja
selgitab välja vajaduse teabe, sealhulgas suunatud uuringute või katsete
järele.
5.           EMCDDA esitab
riskihindamisaruande komisjonile kaheteistkümne nädala jooksul pärast komisjonilt
vastava taotluse saamise kuupäeva.
6.           EMCDDA taotlusel võib
komisjon pikendada riskihinnangu lõpuleviimise aega kuni kaheteistkümne nädala
võrra, et võimaldada täiendavaid uuringuid ja andmete kogumist. EMCDDA esitab
sellekohase taotluse komisjonile kuue nädala jooksul pärast riskihindamise
alustamist. Kui komisjon ei ole kahe nädala jooksul pärast taotluse esitamist
sellele vastuväiteid esitanud, pikendatakse riskihindamise tähtaega.
Artikkel 8
Riskihindamisest vabastamine
1.           Riskihindamist ei teostata,
kui uue psühhoaktiivse aine hindamine ÜRO süsteemis on lõppstaadiumis, st kui
Maailma Terviseorganisatsiooni narkosõltuvuse ekspertkomisjon on avaldanud oma
kriitilise analüüsi koos kirjaliku soovitusega, välja arvatud juhul, kui
saadakse olulist uut või liidu jaoks erilise tähtsusega teavet, mida ÜRO
süsteem ei ole arvestanud.
2.           Riskianalüüsi ei tehta, kui
uut psühhoaktiivset ainet on ÜRO süsteemi raames hinnatud, kuid on otsustatud
jätta uus psühhoaktiivne aine ÜRO 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse
konventsiooni (mida on muudetud 1972. aasta protokolliga) või ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete
konventsiooni loetelusse lisamata, välja arvatud juhul, kui selle kohta on
olulist uut või liidu jaoks erilise tähtsusega teavet.
3.           Riskihindamist ei teostata,
kui uus psühhoaktiivne aine on:
(a)
müügiloaga ravimi või veterinaarravimi toimeaine;
(b)
toimeaine ravimis või veterinaarravimis, millele
taotletakse müügiluba;
(c)
toimeaine ravimis või veterinaarravimis, millele on
antud müügiluba, kuid mille müügiloa on pädev asutus peatanud.
V PEATÜKK
Turupiirangud
Artikkel 9
Vahetud riskid
rahvatervisele ja ajutine tarbijaturu piirang
1.           Kui komisjon taotleb
artikli 7 lõike 1 alusel uue psühhoaktiivse aine riskihindamist,
keelab ta oma otsusega uue psühhoaktiivse aine tarbijatele turul kättesaadavaks
tegemise, kui see kujutab olemasoleva teabe põhjal vahetut riski
rahvatervisele, mida kinnitavad:
(a)
mitmes liikmesriigis teatatud surmajuhtumid ja
rasked tervisekahjustused, mida seostatakse uue psühhoaktiivse aine tarbimisega,
eriti selle ägeda mürgisusega;
(b)
uue psühhoaktiivse aine levik ja kasutamisviisid
elanikkonnas tervikuna ja konkreetsetes rühmades, eriti kasutamise sagedus,
kogused ja vormid, aine kättesaadavus tarbijatele ja levimispotentsiaal, mis
osutavad arvestatavale riskiastmele.
2.           Komisjon kehtestab
lõikes 1 osutatud otsuse rakendusaktidega. Rakendusaktid võetakse vastu
artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Nõuetekohaselt põhjendatud tungivalt
kiireloomulistel juhtudel, kui asjaomase uue psühhoaktiivse aine tarbimisest
põhjustatud surmajuhtumeid käsitlevate teadete arv kasvab kiiresti mitmes
liikmesriigis, kehtestab komisjon artikli 19 lõikes 3 sätestatud
menetluse kohaselt viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
3.           Lõikes 1 osutatud otsusega
kehtestatud turupiirang ei tohi kesta kauem kui kaksteist kuud.
Artikkel 10
Tervise-, sotsiaalse ja ohutusriski taseme kindlaksmääramine pärast
riskihindamist
1.           Komisjon määrab kindlaks,
millise tasemega tervise-, sotsiaalse ja ohutusriskiga on tegemist uue
psühhoaktiivse aine puhul, mille kohta koostati riskihindamisaruanne. Selleks
kasutab ta kõiki kättesaadavaid tõendeid, eelkõige riskihindamisaruannet.
2.           Uue psühhoaktiivse aine
riskitaseme kindlaksmääramisel arvestab komisjon järgmiste kriteeriumidega:
(a)
kahju, mis tekib uue psühhoaktiivse aine tarbimise
tagajärjel tervisele, eelkõige vigastused, haigused ning füüsilised või
psüühilised kahjustused, mida seostatakse aine ägeda ja kroonilise mürgisusega,
ületarbimisohu ja võimega tekitada sõltuvust;
(b)
üksikisikutele ja ühiskonnale tekitatud sotsiaalne
kahju, eelkõige selle mõju sotsiaalsele toimetulekule, avalikule korrale ja
kuritegevusele, uue psühhoaktiivse ainega seostatud organiseeritud kuritegevus,
uue psühhoaktiivse aine tootmisest, sellega kaubitsemisest ja selle
levitamisest saadud ebaseaduslik tulu ning sotsiaalse kahjuga seotud
majanduslikud kulud;
(c)
ohutusriskid, eelkõige haiguste levik, sealhulgas
verega levivate viiruste edasikandumine, füüsilise ja psüühilise puude mõju
sõiduki juhtimise võimele, uue psühhoaktiivse aine ja sellega seotud
jäätmematerjalide valmistamise, transportimise ja kõrvaldamise mõju
keskkonnale.
Samuti arvestab komisjon uue psühhoaktiivse aine
levimust ja kasutamisviise elanikkonnas tervikuna ja konkreetsetes rühmades,
aine kättesaadavust tarbijatele, võimalikku levikut, liikmesriikide arvu, kus
see kujutab tervise-, sotsiaalseid ja ohutusriske, aine kaubanduslikul ja
tööstuslikul otstarbel kasutamise ulatust ning kasutamist teadusliku uurimis-
ja arendustegevuse eesmärgil.
Artikkel 11
Väike risk
Komisjon ei kehtesta uue psühhoaktiivse aine
suhtes piiravaid meetmeid, kui olemasolevate tõendite põhjal kujutab see
tervikuna väikest tervise-, sotsiaalset või ohutusriski, eelkõige kui:
(a)
uue psühhoaktiivse aine tarbimisel põhjustatud
tervisekahju, mida seostatakse aine ägeda ja kroonilise mürgisusega,
ületarbimisohu ja võimega tekitada sõltuvust, on piiratud, sest võib kaasa tuua
vaid kergeid vigastusi ja haigusi ning kergeid füüsilisi või psüühilisi
kahjustusi;
(b)
üksikisikutele ja ühiskonnale tekitatud sotsiaalne
kahju, eelkõige sotsiaalsele toimetulekule ja avalikule korrale avaldatav mõju,
on piiratud, uue psühhoaktiivse ainega seotud kuritegevuse tase on madal, uue
psühhoaktiivse aine tootmisest, sellega kaubitsemisest ja selle levitamisest
saadud ebaseaduslik tulu ning sellega seotud majanduslik kulu puudub või on
tühine;
(c)
ohutusrisk on piiratud, eelkõige haiguste leviku,
sealhulgas verega levivate viiruste edasikandumise oht on väike, füüsilise ja
psüühilise probleemist tingitud mõju sõiduki juhtimise võimele puudub või on
väike, ning uue psühhoaktiivse aine ja sellega seotud jäätmete tootmise,
transportimise ja kõrvaldamise mõju keskkonnale on väike.
Artikkel 12
Keskmine risk ja alaline tarbijaturu piirang
1.           Komisjon keelab ilma
põhjendamatu viivituseta oma otsusega uue psühhoaktiivse aine tarbijatele
kättesaadavaks tegemise turul, kui olemasolevate tõendite põhjal kujutab see
tervikuna keskmist tervise-, sotsiaalset ja ohutusriski, eelkõige kui:
(a)
uue psühhoaktiivse aine tarbimisel põhjustatud
tervisekahju, mida seostatakse aine ägeda ja kroonilise mürgisusega,
ületarbimisohu ja võimega tekitada sõltuvust, on keskmine, sest toob enamasti
kaasa mittesurmavaid vigastusi ja haigusi ning keskmise raskusega füüsilisi või
psüühilisi kahjustusi;
(b)
üksikisikutele ja ühiskonnale tekitatud sotsiaalne
kahju, eelkõige sotsiaalsele toimetulekule ja avalikule korrale avaldatav mõju,
on keskmine, mõjub üldsusele häirivalt; uue psühhoaktiivse ainega seostatud
kuritegevus ja organiseeritud kuritegevus on episoodiline, ebaseaduslik tulu
ning majanduslik kulu on keskmine;
(c)
ohutusrisk on keskmine, haiguste levik, sealhulgas
verega levivate viiruste edasikandumine on episoodiline, füüsilise ja
psüühilise kahjustuse mõju sõiduki juhtimise võimele on keskmine ning uue
psühhoaktiivse aine ja sellega seotud jäätmematerjalide tootmine,
transportimine ja kõrvaldamine tekitab keskkonnale kahju.
2.           Komisjon kehtestab
lõikes 1 osutatud otsuse rakendusaktidega. Rakendusaktid võetakse vastu
artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 13
Suur risk ja alaline turupiirang
1.           Komisjon keelab ilma
põhjendamatu viivituseta oma otsusega uue psühhoaktiivse aine tootmise,
valmistamise, tarbijatele turul kättesaadavaks tegemise, sealhulgas sisseveo
liitu, transportimise ja väljaveo liidust, kui olemasolevate tõendite põhjal
kujutab see tervikuna suurt tervise-, sotsiaalset ja ohutusriski, eelkõige kui:

(a)
uue psühhoaktiivse aine tarbimisel põhjustatud
tervisekahju, mida seostatakse aine ägeda ja kroonilise mürgisusega,
ületarbimisohu ja võimega tekitada sõltuvust, on eluohtlik, sest toob üldjuhul
kaasa surma või surmavaid vigastusi, raskeid haigusi ning raskeid füüsilisi või
psüühilisi kahjustusi;
(b)
üksikisikutele ja ühiskonnale tekitatud sotsiaalne
kahju, eelkõige sotsiaalsele toimetulekule ja avalikule korrale avaldatav mõju,
on suur, tuues kaasa avaliku korra rikkumise, vägivaldse ja ühiskonnavastase
käitumise, mis tekitab kahju aine tarbijale, muudele isikutele ja varale; uue
psühhoaktiivse ainega seostatav kuritegevus ja organiseeritud kuritegevus on
süstemaatiline, ebaseaduslik tulu ning majanduslik kulu on suur;
(c)
ohutusrisk on tõsine, haiguste levik, sealhulgas
verega levivate viiruste edasikandumine on märkimisväärne, füüsilise ja psüühilise
kahjustuse mõju sõiduki juhtimise võimele on tugev ning uue psühhoaktiivse aine
ja sellega seotud jäätmematerjalide tootmine, transportimine ja kõrvaldamine
kahjustab keskkonda.
2.           Komisjon kehtestab
lõikes 1 osutatud otsuse rakendusaktidega. Rakendusaktid võetakse vastu
artikli 19 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt.
Artikkel 14
Lubatud kasutus
1.           Artikli 9 lõikes 1
ja artikli 12 lõikes 1 osutatud otsused ei takista müügiloaga ravimi
või veterinaarravimi toimeaineks olevate uute psühhoaktiivsete ainete vaba
liikumist liidus ega nende tarbijatele kättesaadavaks tegemist turul.
2.           Artikli 13 lõikes 1
osutatud otsused ei takista uute psühhoaktiivsete ainete vaba liikumist liidus
ega nende tootmist, valmistamist, turul kättesaadavaks tegemist, sealhulgas
sissevedu liitu, transportimist ega väljavedu liidust:
(a)
teaduslikuks uurimis- ja arendustegevuseks;
(b)
liidu õigusaktidega lubatud kasutuseks;
(c)
kui need on müügiloaga ravimi või veterinaarravimi
toimeained;
(d)
ainete ja toodete valmistamiseks tingimusel, et
uued psühhoaktiivsed ained töödeldakse selliselt, et neid ei saa kuritarvitada
ega eraldada.
3.           Artikli 13 lõikes 1
osutatud otsustes võidakse kehtestada nõudeid ja tingimusi selliste uute
psühhoaktiivsete ainete tootmisele, valmistamisele, turul kättesaadavaks
tegemisele, sealhulgas sisseveole liitu, transportimisele ja väljaveole
liidust, mis kujutavad lõikes 2 loetletud eesmärgil kasutamise korral
suurt tervise-, sotsiaalset ja ohutusriski.
VI PEATÜKK
Järelevalve ja läbivaatamine
Artikkel 15
Järelevalve
EMCDDA ja Europol teostavad Reitoxi abiga
järelevalvet kõikide uute psühhoaktiivsete ainete üle, mille kohta on koostatud
ühisaruanne.
Artikkel 16
Riskitaseme
läbivaatamine
Kui saadakse uut teavet ja uusi tõendeid
riskide kohta, mida kujutab uus psühhoaktiivne aine, mille tervise-, sotsiaalne
ja ohutusrisk on artikli 10 kohaselt juba kindlaks tehtud, palub komisjon
EMCDDA-l ajakohastada uue psühhoaktiivse aine kohta koostatud
riskihindamisaruannet ja vaatab läbi, kui suurt riski uus psühhoaktiivne aine
kujutab.
VII PEATÜKK
Karistused ja õiguskaitsevahend
Artikkel 17
Karistused
Liikmesriigid peavad kehtestama eeskirjad
artikli 9 lõikes 1, artikli 12 lõikes 1 ja artikli 13
lõikes 1 osutatud otsuste rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta
ning võtma kõik vajalikud meetmed nende rakendamiseks. Kehtestatud karistused
peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teavitavad
komisjoni viivitamatult karistuseeskirjadest ja kõikidest neid sätteid
mõjutavatest hilisematest muudatustest.
Artikkel 18
Õiguskaitsevahend
Igaühel, kelle õigusi mõjutab karistus, mida
mõni liikmesriik kohaldab vastavalt artiklile 17, on õigus tõhusale
õiguskaitsevahendile sama liikmesriigi kohtus.
VIII PEATÜKK
MENETLUSED
Artikkel
19
Komitee
1.           Komisjoni abistab komitee.
Komitee tähendab komiteed määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2.           Käesolevale lõikele viitamise
korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
3.           Käesolevale lõikele
viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8
koostoimes selle artikliga 5.
IX PEATÜKK
Lõppsätted
Artikkel 20
Teadusuuringud ja analüüs
Komisjon
ja liikmesriigid toetavad uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlevate teabe ja
teadmiste arendamist, jagamist ja levitamist. Selleks soodustavad nad koostööd
EMCDDA, muude liidu asutuste ning teadus- ja uurimiskeskuste vahel.
Artikkel 21
Aruandlus
EMCDDA ja Europol koostavad igal aastal
aruande käesoleva määruse rakendamise kohta.
Artikkel 22
Hindamine
Komisjon hindab hiljemalt [viis aastat
pärast käesoleva määruse jõustumist] ja seejärel iga viie aasta tagant
käesoleva määruse rakendamist, kohaldamist ja tõhusust ning avaldab selle kohta
aruande.
Artikkel 23
Otsuse 2005/387/JSK asendamine
Käesolevaga
tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse otsus 2005/387/JSK, ilma et see mõjutaks
liikmesriikide kohustusi, mis on seotud selle otsuse siseriiklikusse õigusesse
ülevõtmise tähtaegadega. Viiteid otsusele 2005/387/JSK tõlgendatakse viidetena
käesolevale määrusele.
Artikkel 24
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub [kahekümnendal]
päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja
vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.        Ettepaneku/algatuse
nimetus
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus uute
psühhoaktiivsete ainete kohta
1.2.        Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB)[25] struktuurile

Jaotis 33. Õigusküsimused
1.3.        Ettepaneku/algatuse
liik
ý Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist /
ettevalmistavast meetmest[26]
¨ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.        Eesmärgid
1.4.1.     Komisjoni
mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Ohutu ja turvalise Euroopa ehitamine: parandada
uute psühhoaktiivsete ainete avastamise, hindamise ning neile kiiresti ja
tõhusalt reageerimise suutlikkust
1.4.2.     Erieesmärgid
ning asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise struktuurile
Erieesmärk nr:
Ennetada
ja vähendada uimastite kasutamist, uimastisõltuvust ja uimastitega seotud kahju
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja
eelarvestamise struktuurile
1.4.3.     Oodatavad
tulemused ja mõju
Vähendada tervise-, sotsiaalseid ja ohutusriske
tekitavate uute psühhoaktiivsete ainete kättesaadavust ELi siseturul ning
ennetada takistuste tekkimist seaduslikule kaubavahetusele ja suurendada
õiguskindlust ettevõtjate jaoks.
1.4.4.     Tulemus-
ja mõjunäitajad
·
Teatatud uute psühhoaktiivsete ainete ja neist
teatanud liikmesriikide arv.
·
Uute psühhoaktiivsete ainete teadaolev
kaubanduslikul ja tööstuslikul otstarbel kasutamine.
·
Ainete kirjeldus ja kättesaadavus (sealhulgas
interneti teel).
·
Ühisaruannete ja teostatud riskihindamiste arv.
·
Uute psühhoaktiivsete ainetega seoses võetud
piirangumeetmete arv ja liik ELi ja riiklikul tasandil.
·
Uute psühhoaktiivsete ainete kohta antud
tervisealaste hoiatuste arv ja pädevate ametiasutuste võetud järelmeetmed.
1.5.        Ettepaneku/algatuse
põhjendus
1.5.1.     Lühi- või
pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused
·
Vähendada uute psühhoaktiivsete ainete seadusliku
kaubanduse takistusi ja ennetada nende takistuste tekkimist.
·
Kaitsta tarbijate tervist ja ohutust kahjulike uute
psühhoaktiivsete ainete tekitatavate ohtude eest.
·
Tegeleda ainetega, mis tekitavad tervise-,
sotsiaalseid ja ohutusriske ning vahetuid ohte rahvatervisele.
·
Parandada uute psühhoaktiivsete ainete kiire
kindlakstegemise ja hindamise suutlikkust ning tegeleda nendega vastavalt nende
tekitatud ohtudele.
·
Soodustada siseturul nende ainetega seaduslikku
kauplemist.
·
Suurendada piiriüleseid probleeme tekitavatele kahjulikele
uutele psühhoaktiivsetele ainetele reageerimise ühtsust riikide vahel ja
vähendada nende ainete liikmesriikidevahelise ümberpaigutamise ohtu.
1.5.2.     Euroopa
Liidu meetme lisaväärtus
Uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlevad ELi
meetmed soodustaksid teabevahetust liikmesriikide vahel, millega kaasnev
ilmselge lisaväärtus on liikmesriikide hoiatamine teistes liikmesriikides
turule ilmunud võimalike kahjulike ainete eest ja nende abistamine võimaliku
rahvatervist ähvardava ohuga tegelemiseks valmistumisel. ELi tasandil ainete
riskihindamise lisaväärtus on kogu ELi teadusressursside ja analüüsivõime
ühendamine, et hankida aine kohta parimaid kättesaadavaid tõendeid ja aidata
välja töötada tõhus reageerimisviis. ELi tasandi otsused kahjulike ainete kättesaadavuse
piiramise kohta suurendaksid õiguskindlust ja vähendaksid seadusliku kasutamise
takistusi turul tegutsevate ettevõtjate jaoks, parandades samas tarbijakaitset
kogu ELis.
1.5.3.     Samalaadsetest
kogemustest saadud õppetunnid
Komisjoni 2011. aasta hindamisaruandes[27] nõukogu
otsuse 2005/387/JSK (uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva teabe vahetamise, riski hindamise ja kontrolli kohta) toimimise
kohta, mis põhineb laiaulatuslikul konsulteerimisel
liikmesriikide sidusrühmadega, jõuti järeldusele, et nõukogu otsus on kasulik
õigusakt uute ainete kontrollimiseks ELi tasandil, kuid sellel on mitu olulist
puudust, sealhulgas:
(1)     see on aeglane ja võimaldab turuarengutele
reageerida tagantjärele, mitte ennetavalt, ega suuda seetõttu tõhusalt
takistada uute psühhoaktiivsete ainete arvu kasvu;
(2)     selle õigusakti alusel sobivate ja
kestlike otsuste vastuvõtmiseks on ebapiisavalt tõendeid;
(3)     sellega ei nähta ette piirangumeetmete
valimise võimalusi.
1.5.4.     Kooskõla
ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega
Tegevus uute psühhoaktiivsete ainete valdkonnas on
kooskõlas olemasolevate siseturu toimimiseeskirjade ja ELi strateegiliste
poliitikadokumentidega, sealhulgas ELi uimastistrateegia (2013–2020),
Stockholmi programmi ja komisjoni teatisega „Euroopa uimastitevastase võitluse
tugevdamine”. Samuti on ELi tegevus uute psühhoaktiivsete ainete valdkonnas
täielikult kooskõlas tegevusega ÜRO tasandil.
1.6.        Meetme
kestus ja finantsmõju
¨ Piiratud kestusega ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku
[PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–
¨  Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA
ý Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
–
rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku
AAAA–AAAA,
–
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7            Ettenähtud eelarve täitmise
viisid[28]
Alates 2014. aasta eelarvest
ý Otsene eelarve täitmine komisjoni poolt
–
ý oma talituste kaudu, sealhulgas kasutades liidu delegatsioonides
töötavat komisjoni personali;
–
¨  rakendusametite kaudu;
¨ Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
¨ Kaudne eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:
–
¨ kolmandatele riikidele või nende määratud asutustele;
–
¨ rahvusvahelistele organisatsioonidele ja nende asutustele
(täpsustada);
–
¨ Euroopa Investeerimispangale (EIB) ja Euroopa Investeerimisfondile;
–
¨ finantsmääruse artiklites 208 ja 209 osutatud asutustele;
–
¨ avalik-õiguslikele asutustele;
–
¨ avalikke teenuseid osutavatele eraõiguslikele asutustele, kuivõrd nad
esitavad piisavad finantstagatised;
–
¨ liikmesriigi eraõigusega reguleeritud asutustele, kellele on
delegeeritud avaliku ja erasektori partnerluse rakendamine ja kes esitavad
piisavad finantstagatised;
–
¨ isikutele, kellele on delegeeritud Euroopa Liidu lepingu V jaotise
kohaste ühtse välis- ja julgeolekupoliitika meetmete rakendamine ja kes on
asjaomases alusaktis kindlaks määratud.
–       Mitme eelarve täitmise viisi valimise korral
esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused:
ELi
eelarvele tekivad eeldatavalt vaid minimaalsed, õigusakti hindamise ja
liikmesriikide komisjoni koosolekutega seotud kulud.
2.           HALDUSMEETMED
2.1.        Järelevalve ja aruandluse
eeskirjad
Komisjon hindab uute psühhoaktiivsete ainete
tulevase kontrollimehhanismi rakendamist, toimimist, tõhusust, mõjusust,
kasulikkust ja lisaväärtust iga viie aasta tagant, avaldab tulemused ja teeb
vajaduse korral muudatusettepanekuid.
2.2.        Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1.     Tuvastatud ohud
Ei ole leitud.
2.2.2.     Teave kehtestatud
sisekontrollisüsteemi kohta
Komisjoni tavapärased kontrolli/rikkumismenetlused
vastuvõetava määruse ja direktiivi edaspidise kohaldamise suhtes.
2.2.3.     Kontrollide
kulud ja tulud ning veariski taseme prognoos
Ei ole asjakohane, kuna erilist ohtu ei ole
tuvastatud
2.3.        Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
Pettuse,
korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevusega võitlemiseks kohaldatakse
määrust (EÜ) nr 1073/1999.
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
3.1.        Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees
eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr […]Nimetus………………………………………...……….] || Liigendatud/liigendamata[29])   || EFTA riigid[30]   || Kandidaatriigid[31]   || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses
 3 || [33 03 03]   || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide
kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Assigneeringute liik || Rahaline osalus
 Nr […]Nimetus………………………………………...……….] || Liigendatud/liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses
   || […][XX.YY.YY.YY]   ||   || JAH/ EI || JAH / EI || JAH / EI || JAH / EI
3.2.        Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.     Üldine
hinnanguline mõju kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Nr || [Rubriik 3: Turvalisus ja kodakondsus]
 Õigusküsimuste peadirektoraat ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
  Tegevusassigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 33 03 03 || Kulukohustused || (1) ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
 Maksed || (2) ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
 Eelarverida nr || Kulukohustused || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud[32] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Eelarverida nr ||   || (3) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Õigusküsimuste peadirektoraadi assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
 Maksed || =2+2a +3 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 3 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
 Maksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   || 0,150 ||   ||   ||   ||   || 0,150
Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki: ei kohaldata
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || 5 || Halduskulud
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Õigusküsimuste peadirektoraat ||
  Personalikulud || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,065 || 0,013 || 0,143
  Muud halduskulud || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,175
 Õigusküsimuste peadirektoraat KOKKU || Assigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,09 || 0,038 || 0,318
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,240 || 0,038 || 0,468
 Maksed || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,240 || 0,038 || 0,468
3.2.2.     Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma
tegevusassigneeringute kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustage eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU ||
 VÄLJUNDID ||
 Väljundi liik[33]   || Väljundi keskmine kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv || Kulu || Arv kokku || Kulud kokku ||
 ERIEESMÄRK nr 1 Ennetada ja vähendada uimastite kasutamist, uimastisõltuvust ja uimastitega seotud kahju ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund || Hinnang || 0,1580 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,150 ||   ||   || 1 || 0,150 ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,150 ||   ||   || 1 || 0,150 ||
 ERIEESMÄRK nr 2 ... ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 1 || 0,150 ||   ||   || 1 || 0,150
3.2.3.     Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.  Ülevaade
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute
kasutamist
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute
kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,013 || 0,065 || 0,013 || 0,143
 Muud halduskulud || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,025 || 0,175
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,090 || 0,038 || 0,318
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud[34]   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud halduskulud   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,038 || 0,090 || 0,038 || 0,318
Personalikuludeks ettenähtud assigneeringute vajadused
kaetakse asjaomase peadirektoraadi poolt kõnealuse meetme haldamiseks juba
antud ja/või ümberpaigutatud assigneeringute raames, täiendades neid
vajaduse korral täiendavate assigneeringutega, mida võidakse anda haldavale
peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades
eelarvepiirangutega.
3.2.3.2.  Hinnanguline
personalivajadus
–
¨  Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist.
–
ý  Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist,
mis toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus täistööaja ekvivalendina
   || Aasta 2014 || Aasta 2015 || Aasta 2016 || Aasta 2017 || Aasta 2018 || Aasta 2019 || Aasta 2020 || KOKKU
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad)
 33 01 01 01 (Komisjoni peakorteris ja esindustes) || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5 || 0,1 || 1,1
 XX 01 01 02 (delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[35] ||
 XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[36]   || - peakorteris   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud eelarveread (täpsustage) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,1 || 0,5 || 0,1 || 1,1
33 osutab asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi siseselt. Vajaduse korral võidakse
personali täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite
eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Aastas ühe liikmesriikide komitee koosoleku ettevalmistamine. Õigusakti hindamiseks tehtava välisuuringu koordineerimine iga viie aasta tagant.
 Koosseisuvälised töötajad ||
3.2.4.     Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
–
ý  Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva
mitmeaastase finantsraamistikuga.
–
¨  Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase
finantsraamistiku asjaomase rubriigi
ümberplaneerimine.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele
eelarveridadele ja summadele.
–
¨  Ettepanek/algatus eeldab paindlikkusinstrumendi
kohaldamist või mitmeaastase finantsraamistiku
läbivaatamist[37].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
3.2.5.     Kolmandate
isikute rahaline osalus
–
Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute
poolset kaasrahastamist.
–
Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille
hinnanguline summa on järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Hinnanguline mõju kuludele
–
ý  Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju
tuludele.
–
¨  Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
- ¨       omavahenditele
- ¨       mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida: || Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[38]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6)
 Artikkel …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab.
Täpsustage tuludele
avaldatava mõju arvutusmeetod.
[1]               KOM(2011) 689 lõplik.
[2]               ELT L 127, 10.5.2005, lk 32.
[3]               http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/jha/126879.pdf
[4]               COM(2012) 629 final.
[5]               ELT L 335,
11.11.2004, lk 8.
[6]               EMCDDA 2012. aasta aruanne uimastiprobleemide kohta
Euroopas; kättesaadav aaddressil
http://www.emcdda.europa.eu/publications/annual-report/2012.
[7]               EMCDDA 2013. aasta aruanne „Euroopa uimastiprobleemide
aruanne”, kättesaadav aadressil : http://www.emcdda.europa.eu/edr2013
[8]               Kättesaadav aadressil
http://www.emcdda.europa.eu/publications/joint-publications/drug-markets.
[9]               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34/EÜ, 22.
juuni 1998, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest
ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord, EÜT L 204, 21.7.1998, lk
37.
[10]             EÜT L 167, 25.6.1997, lk 1.
[11]             KOM(2011) 430 lõplik ja SEK(2011) 912 lõplik.
[12]             ELT C 229, 31.7.2012, lk 85.
[13]             ELT C […], […], lk […].
[14]             EÜT L 167, 25.6.1997, lk 1.
[15]             ELT L 127, 20.5.2005, lk 32.
[16]             ELT L 47, 18.2.2004, lk 1.
[17]             ELT L 22, 26.1.2005, lk 1.
[18]             ELT L 376, 27.12.2006, lk 1.
[19]             EÜT L 204, 21.7.1998. lk 37.
[20]             EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67.
[21]             EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1.
[22]             ELT L 136, 30.4.2004, lk 1.
[23]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[24]             EÜT L 194, 18.7.2001,
lk 26.
[25]             ABM – tegevuspõhine juhtimine;
ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.
[26]             Vastavalt finantsmääruse
artikli 54 lõike 2 punktile a või b.
[27]             KOM(2011) 430 lõplik ja SEK(2011) 912.
[28]             Eelarve täitmise viise selgitatakse
koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[29]             Liigendatud assigneeringud /
liigendamata assigneeringud.
[30]             EFTA – Euroopa Vabakaubanduse
Assotsiatsioon.
[31]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral
Lääne-Balkani potentsiaalsed kandidaatriigid.
[32]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi
programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud
(endised B..A read), otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[33]             Väljunditena käsitatakse tarnitud
tooteid ja osutatud teenuseid (rahastatud üliõpilasvahetuste arv, ehitatud
teede pikkus kilomeetrites jms).
[34]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi
programmide ja/või meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised
B..A read), otsene teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[35]             Lepingulised töötajad, kohalikud
töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud, noored eksperdid
delegatsioonides.
[36]             Tegevusassigneeringutest
rahastatavate koosseisuväliste töötajate ülempiiri arvestades (endised B..A
read).
[37]             Vt institutsioonidevahelise
kokkuleppe punktid 19 ja 24 (ajavahemiku 2007–2013 kohta).
[38]             Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud
ja suhkrumaksud) korral peab
                märgitud olema
netosumma, s.t brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist.