				|

		52011PC0615

			Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS millega kehtestatakse ühissätted ühisesse strateegilisse raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006 /* KOM/2011/0615 lõplik - 2011/0276 (COD) */

			   	{SEC(2011)1141
final}
{SEC(2011)1142
final}
SELETUSKIRI

1.
ETTEPANEKU KONTEKST

29. juunil 2011 võttis komisjon vastu
ettepaneku järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kohta
aastateks 2014–2020: Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve[1].
Järgmise programmirühma põhitunnused on poliitika elluviimise lihtsustamine,
keskendumine tulemustele ja suurem sõltuvus tingimustest.
Lihtsustamist on ELi eelarve läbivaatamise
teatises[2], aruka reguleerimise
tegevuskavas[3] ja eespool nimetatud
teatises järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kohta käsitatud ühe olulisima
eesmärgina. Kogemused näitavad, et praegusel programmitöö perioodil tajutakse
rahastamiskavasid reguleerivate õigusnormide mitmekesisust ja killustatust
sageli nii, et need normid on tarbetult keerukad, rasked rakendada ja
kontrollida. See asetab nii toetusesaajate kui ka komisjoni ja liikmesriikide
õlule raske halduskoormuse, mis võib avaldada soovimatut mõju, heidutades
potentsiaalseid osavõtjaid, suurendades vigade määra ja põhjustades viivitusi
rakendamises. See tekitab olukorra, kus ELi kavad ei too kogu kasu, mis
nad võiksid tuua.
Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa
Sotsiaalfond (ESF), Ühtekuuluvusfond, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond
(EAFRD) ja tulevane Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF) (edaspidi üheskoos
„ÜSRi fondid”) püüdlevad üksteist täiendavate poliitiliste eesmärkide poole
ning nende haldamine jaguneb liikmesriikide ja komisjoni vahel. Seepärast on
oluline muuta kõik struktuurivahendid maksimaalselt tulemuslikuks, mis puudutab
kavades püstitatud eesmärkide ja sihtide saavutamist, ning parandada nii palju
kui võimalik eri vahendite koostoimet ja tõhusust. See saavutatakse fondide
puhul kehtestatud usaldusväärsete poliitiliste, õiguslike ja
institutsionaalsete tingimustega, suurema keskendatusega tulemustele ning
programmides kokku lepitud eesmärkide ja sihtide suunas liikumise jälgimisega,
samuti rakenduseeskirjade ja kontrollinõuete maksimaalse ühtlustamisega.
Võttes arvesse seda konteksti, on määruses
sätestatud rida ühiseid põhireegleid. See on jagatud kahte ossa.
Esimeses osas on sätestatud palju ühiseid
õigusnorme, millega reguleeritakse kõiki ühise strateegilise raamistiku alla
kuuluvaid struktuurivahendeid. Need õigusnormid käsitlevad toetuse
üldpõhimõtteid, näiteks partnerlus, mitmetasandiline valitsemine, meeste ja
naiste võrdõiguslikkus ning ELi ja siseriiklike õigusnormide järgimine.
Ettepanek sisaldab ka strateegilise planeerimise ja kavandamise ühiseid punkte,
sealhulgas Euroopa 2020. aasta strateegiast tuletatud ühiste
temaatiliste eesmärkide loetelu, sätteid ühise strateegilise raamistiku kohta
ELi tasandil ja partnerluslepingute kohta, mis tuleb iga liikmesriigiga
sõlmida. Selles on sätestatud ühine lähenemisviis selleks, et tugevdada
ühtekuuluvuspoliitika tulemusorientatsiooni, maaelu arengu poliitikat ning
merendus- ja kalanduspoliitikat, ning seepärast on selles sätted, millega
nähakse ette tingimused ja tulemuslikkuse kontroll, kuid ka seire-, aruandlus-
ja hindamismeetmed. Ühised õigusnormid, mis käsitlevad ÜSRi fondide
rakendamist, on ühtlasi välja töötatud abikõlblikkuse nõudeid arvestades ning
rahastusvahenditele ja kogukonna juhitavale kohalikule arengule on ette nähtud
erikord. Mõned juhtimis- ja kontrollimeetmed on kõikidel ÜSRi fondidel ühised.
Teine osa hõlmab ERFi, ESFi ja
Ühtekuuluvusfondi erisätteid. Need hõlmavad õigusnorme ühtekuuluvuspoliitika
ülesannete ja eesmärkide, finantsraamistiku, konkreetsete programmide ja
aruandlusmeetmete, suurprojektide ning ühiste tegevuskavade kohta. Teises osas
on kehtestatud nõuded ühtekuuluvuspoliitika juhtimis- ja kontrollisüsteemidele
ning töötatud välja konkreetsed kontrolli- ja finantsjuhtimismeetmed.
Samas tagab komisjon, et koostoime, mis on
ühise põllumajanduspoliitika esimese samba (EAGF – Euroopa Põllumajanduse
Tagatisfond) ja teise samba (EAFRD) lihtsustamise ja ühtlustamise kaudu juba
saavutatud, jääks püsima. Tugev seos EAGFi ja EAFRD vahel jääb seetõttu alles
ja liikmesriikides juba loodud struktuurid säilivad.

2.
HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
2.1.
Konsultatsioonid ja ekspertarvamused

Määrus rajaneb laialdastel konsultatsioonidel
sidusrühmadega, sealhulgas liikmesriikide, regioonide, tööturu osapoolte ja
majanduspartnerite, akadeemiliste ekspertide ning rahvusvaheliste
institutsioonidega, mis toimusid iga struktuurifondi jaoks 2014.–2020. aasta
finantsraamistikuks ettepaneku ettevalmistamise käigus. Lähtematerjalina
kasutati 2000.–2006. aasta programmide kohta tehtud järelhindamisi ning
suurt hulka uuringuid ja ekspertarvamust.
Ekspertarvamus järgmiseks
ühtekuuluvuspoliitika raamistikuks anti kõrgetasemelise töörühma kaudu, mis
arutas tulevast ühtekuuluvuspoliitikat ning pidas aastail 2009–2011 kümme
koosolekut; samuti mitteametliku foorumi kaudu, mis loodi, et toetada komisjoni
tööd ühtekuuluvuspoliitika tulevaste suundade väljaarendamisel, ja tingimuste
rakkerühma kaudu (Task Force on Conditionality), millel toimus
2011. aasta algul kolm koosolekut. Avalik konsultatsioon viienda
ühtekuuluvusaruande teemal toimus 12. novembrist 2010 kuni
31. jaanuarini 2011. Saadi kokku 444 vastust. Tulemuste kokkuvõte
avaldati 13. mail 2011[4].
Maaelu arengu tuleviku kohta toimus 23.
novembrist 2010 kuni 25. jaanuarini 2011 avalik konsultatsioon ning 12.
jaanuaril 2011 korraldati sidusrühmadega nõuandekomisjon[5]. Komisjon sai kokku
517 vastust. Organisatsioonide vastustest 44 % tuli põllumajandus- ja
toiduainesektorist, 40 % riiklikelt, piirkondlikelt ja kohalikelt
ametivõimudelt, keskkonnaorganisatsioonidelt, mõttekodadelt ja uurimisinstituutidelt
ning arendusorganisatsioonidelt, kaubandussektorilt ja
tarbijaorganisatsioonidelt. Teised arutelus osalenud organisatsioonid
(12 %) olid tervisekaitseorganisatsioonid, veemajandusorganid ja
kodanikuühiskonna esindused.
Ühise kalanduspoliitika kohta võeti
2009. aprillis vastu roheline raamat,[6] millele järgnes
avalik konsultatsioon. Lisaks avalikule konsultatsioonile korraldati umbes
200 koosolekut liikmesriikide, kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomitee
(ACFA) ja piirkondlike nõuandekomisjonide (RAC), kalandussektori, töötleva
tööstuse ja turundussektori, ametiühingute, valitsusväliste organisatsioonide
ja teaduskogukonna osavõtul. Need koosolekud oli eelkõige järgmised:
i) Gentis (12.–14. septembril 2010) ja Noordwijkis (9.–11. märtsil
2011) toimus kaks koosolekut liikmesriikide osavõtul, mille käigus arutati
tulevast rahastamist; ii) 13. aprillil 2010 toimus Brüsselis
tulevasele Euroopa Kalandusfondile pühendatud seminar selle tööstusharu
sidusrühmade, ametiühingute ja liikmesriikide osavõtul; iii) 12. ja
13. aprillil 2011 toimus Brüsselis konverents, kus arutati kohaliku arengu
tulevikku kalandusaladel.
Eri avalike arutelude tulemustest võib teha
palju ühiseid järeldusi, mis kinnitavad järgmist:
–
enamik sidusrühmi nõudis nende poliitikavaldkondade
jätkuvat rahalist toetamist;
–
ELi toetus peaks keskenduma mitmele prioriteedile
ja eri poliitikavaldkonnad tuleb viia vastavusse Euroopa 2020. aasta
strateegiaga;
–
eriti ühtekuuluvuspoliitika puhul nõudsid
sidusrühmad rohkem tulemustele orienteeritud lähenemisviisi ning
läbipaistvamaid ja lihtsamaid finantsjuhtimismenetlusi.
Enamik sidusrühmi nõudis integreeritumat
lähenemisviisi või teiste ELi poliitikavaldkondade ja rahastusvahenditega
ühendatud strateegiaid.

2.2.
Mõju hindamine

Käesoleva ettepaneku aluseks on olnud kolm
mõjuhinnangut: üks ERFi, Ühtekuuluvusfondi ja ESFi kohta ühiselt, üks EAFRD ja
üks EMKFi kohta. Neis mõjuhinnangutes analüüsiti selliseid küsimusi nagu ELi
lisaväärtust, valdkondade poliitika tulemuslikkust ja rakendamist ning normide
lihtsustamist ja ühtlustamist. Variandid, mida hinnati mõjuhinnangutes, olid
seotud järgmiste küsimustega: i) parandada valdkondade poliitika võimet
luua Euroopa lisaväärtust; ii) suurendada poliitika tulemuslikkust ja
iii) lihtsustada, st vähendada halduskulusid ja minimeerida veariski.

2.2.1.
Euroopa lisaväärtuse loomine

Et anda suuremat Euroopa lisaväärtust, peavad
struktuuriprogrammid vastama kahele nõudele: a) nende toetus peab keskenduma
ELi prioriteetidele ning b) need peavad olema kooskõlastatud teiste
ELi poliitikavaldkondade ja rahastusvahenditega. Euroopa 2020. aasta
strateegia sätestab selged ühised eesmärgid, sealhulgas peamised eesmärgid ja
juhtalgatused, mis moodustavad rahastamisprioriteetide kindlaksmääramisel selge
raamistiku. Sidusrühmad on suuresti ühel meelel selles, missugune on eri
poliitikavaldkondade (ühtekuuluvus-, maaelu arengu ning merendus- ja
kalanduspoliitika) roll Euroopa 2020. aasta strateegia elluviimisel[7].

ELi prioriteetide keskendumise osas hinnati
järgmisi variante: paindlik lähenemine keskendumisele vahendite suunamise
eeskirjade kaudu; nähtavam ja mitmekülgsem seos Euroopa 2020. aasta
peamiste eesmärkide ja koondsuunistega, kriitilise massi tagamine ESFile ning
kolmandaks ELi prioriteetidele keskendumine ainult vähem arenenud liikmesriikides.
Eelistati varianti, mille kohaselt luuakse tugev seos
Euroopa 2020. aasta eesmärkidega, mis aitab kõige paremini saavutada
peamisi eesmärke.
Teiste ELi poliitikavaldkondade ja
rahastamisvahenditega kooskõlastamise osas analüüsiti järgmisi variante: nõrk
vastavus, mis põhineb mittesiduvatel ühenduse strateegilistel suunistel;
laiaulatuslikum vastavus Euroopa 2020. aasta eesmärkidele ühise
strateegilise raamistiku ja partnerluslepingu abil; ning ei mingit vastavusse
viimist teiste ELi poliitikavaldkondade ja rahastamisvahenditega peale
formaalset järgimise. Leitakse, et strateegilise planeerimise meetmed, mis
hõlmavad ühist strateegilist raamistikku liidu tasandil ja partnerluslepinguid
riigisisesel tasandil, tagavad eduka kooskõlastatuse liidu poliitikavaldkondade
ja vahendite vahel.

2.2.2.
Poliitika tulemuslikkuse suurendamine

Eri struktuurivahendite tulemuslikkus sõltub
usaldusväärsetest poliitilistest, õiguslikest ja institutsionaalsetest
raamistikest. Paljudes sektorites on majanduskasvu takistavate teguritega
võitlemiseks tarvis nii strateegilisi ja regulatiivseid tingimusi kui ka
riiklikke investeeringuid. Selles kontekstis analüüsitud variandid olid
järgmised: a) status quo (makromajanduslikud ja eelarvetingimused
Ühtekuuluvusfondi raames, menetlusnormide ning ELi valdkondlike õigusaktide
järgimine ja strateegilised raamistikud, mida siiski ei kohaldata
süstemaatiliselt, suutlikkusnormide puudumine); b) eeltingimused (ex ante),
mis peavad olema täidetud enne programmide vastuvõtmist; c) järeltingimused
(ex post), mis hõlmavad tulemusraamistikku ja tulemusreservi;
d) tugevdatud makromajanduslikud ja eelarvetingimused; ning e) variantide
kombinatsioon. Eelistati variantide kombinatsiooni, sest see võimaldab
kehtestada ÜSRi fondide tulemuslikuks kasutamiseks vajalikke eeltingimusi, loob
stiimulid eelnevalt kindlaks määratud eesmärkide ja sihtide saavutamiseks ning
viib programmide rakendamise vastavusse liidu majanduse juhtimisega.

2.2.3.
Lihtsustamine: halduskulude vähendamine ja veariski
minimeerimine

Struktuurivahendite usaldusväärne, tulemuslik
ja tõhus juhtimine eeldab sobivaid tulemuslikke ja läbipaistvaid süsteeme, kuhu
on kaasatud kõik erinevad asjassepuutuvad ametiasutused. Need süsteemid peavad
tagama kvaliteetsete toimingute väljavalimise ja nende toimingute tulemusliku
rakendamise poliitika eesmärkide saavutamiseks. Juhtimis- ja kontrollisüsteemid
peavad tagama ka rikkumiste, sealhulgas pettuste ennetamise ja avastamise ning
seega pakkuma mõistlikku kindlust, et kulutused on õiguspärased. Programmide elluviimise
süsteem peab samal ajal olema nii lihtne ja sujuv kui võimalik, et tagada tõhus
rakendamine ja toetusesaajate halduskoormuse vähendamine.
Ühtekuuluvuspoliitika puhul analüüsitud
variandid olid järgmised: mitmesugused hüvitamisvariandid (tegelike kulude
põhjal ja lihtsustatud variant), e-valitsus ja kinnitav avaldus. Põhierinevus
variantide vahel seisneb selles, kui palju on komisjon kaasatud juhtimis- ja
kontrollisüsteemide hindamisse, kas on olemas tulemustest sõltuvad
hüvitamisvõimalused ja missugused on e-valitsuse edendamise mehhanismid ELi
fondide igapäevases haldamises. Eelistati proportsionaalset lähenemisviisi, mis
toob kaasa riskipõhised kontrollimeetmed, laia valiku hüvitamisvõimaluste
olemasolu ning arenenud e-valitsuse liikmesriikide ja piirkondade tasandil,
sest see variant tagab potentsiaalselt kontrollikulude märkimisväärse
vähenemise ja töökoormuse alanemise ning ka subsidiaarsuse põhimõtte parema
järgimise.

3.
ETTEPANEKU ÕIGUSLIKUD ASPEKTID

ELi meetmed on õigustatud nii Euroopa Liidu toimimise
lepingu (ELTL) artiklis 174 sätestatud eesmärkide kui ka subsidiaarsuse
põhimõtte alusel. Õiguslikuks aluseks on ELTL artikkel 175, milles on
liidult sõnaselgelt nõutud, et ta viiks seda poliitikat ellu struktuurifondide
abil, koostoimes artikliga 177, milles on määratud kindlaks
Ühtekuuluvusfondi roll. ESFi, ERFi ja Ühtekuuluvusfondi eesmärgid on määratud
kindlaks ELTL artiklites 162, 176 ja 177. Põllumajanduse ja kalandusega seotud
meetmed on õigustatud ELTL artiklitega 38 ja 39.
ELTL artiklis 174 on sätestatud, et
erilist tähelepanu pööratakse maapiirkondadele, tööstuslikust üleminekust
mõjutatud piirkondadele ja regioonidele, kus valitsevad rasked ja püsivad
ebasoodsad looduslikud või demograafilised tingimused, näiteks väga väikese
rahvastikutihedusega põhjapoolseimatele piirkondadele, saartele, piiriülestele
ja mäestikualadele.
ELTL artikkel 349 näeb ette, et võetakse
erimeetmeid, et võtta arvesse äärepoolseimate piirkondade ühiskondlikku ja
majanduslikku olukorda, mida tingivad teatavad konkreetsed asjaolud, mis
piiravad nende arengut suurel määral.

4.
MÕJU EELARVELE

Komisjoni mitmeaastase finantsraamistiku
ettepanek näeb ajavahemikuks 2014–2020 ette 376 miljardit eurot
majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse heaks.
 Kavandatud eelarve 2014–2020 || miljardit eurot
 Vähemarenenud piirkonnad Üleminekupiirkonnad Enamarenenud piirkonnad Territoriaalne koostöö Ühtekuuluvusfond Lisaassigneering äärepoolseimatele ja hõredalt asustatud piirkondadele || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926
 Euroopa ühendamise rahastamisvahend transpordile, energiale ja IKT-le || 40 (koos täiendava 10 miljardi euro suuruse summaga, mida hoitakse Ühtekuuluvusfondi sees eraldi)
*Kõik arvud on
2011. aasta püsivhindades
Et ÜSRi fondid aitaksid ka paremini saavutada
Euroopa 2020. aasta strateegia peamisi eesmärke, on komisjoni ettepanekus
iga piirkonnakategooria puhul määratud kindlaks minimaalne osa, mis eraldatakse
ESFist. Osasid kasutatakse nii, et ESFi summaarne osa moodustab minimaalselt
25 % ühtekuuluvuspoliitikale määratud eelarvest, s.o 84 miljardit
eurot. Oluline on siiski märkida, et näidatud ESFi minimaalne osa sisaldab ka
eelarvet tulevase komisjoni ettepaneku jaoks, mis käsitleb toiduabi enim
puudust kannatavatele isikutele.
Komisjoni ettepanek EAFRD ja EMKFi rahastamise
kohta lisatakse fondispetsiifilistesse eeskirjadesse.

5.
MÄÄRUSE SISUKOKKUVÕTE
5.1.
Ühissätted, millega reguleeritakse kõiki ÜSRi fonde
5.1.1.
Üldpõhimõtted

Üldpõhimõtete hulgas, mis kehtivad toetuse
kohta kõikidest ÜSRi fondidest, on partnerlus ja mitmetasandiline valitsemine,
kohaldatavate ELi ja siseriiklike õigusnormide järgimine, meeste ja naiste
võrdõiguslikkuse edendamine ning jätkusuutlik areng.
Selles kontekstis abistab ESFi puhul komisjoni
jätkuvalt aluslepingu artiklis 163 ette nähtud komisjon, mille koosseisu kuulub
igast liikmesriigist üks valitsuse esindaja, üks töötajate organisatsioonide
esindaja ja üks tööandjate organisatsioonide esindaja.

5.1.2.
Strateegiline lähenemine

Et maksimeerida poliitika mõju Euroopa
prioriteetide saavutamisel, teeb komisjon ettepaneku tugevdada strateegilise
kavandamise protsessi. Selleks tuleb määruses kooskõlas Euroopa
2020. aasta strateegiaga ära tuua temaatiliste eesmärkide loetelu:
(1)          teaduse, tehnoloogilise
arendustegevuse ja innovatsiooni edendamine;
(2)          info- ja
kommunikatsioonitehnoloogiale juurdepääsu, selle tehnoloogia kasutamise ning
kvaliteedi parandamine;
(3)          väikese ja keskmise suurusega
ettevõtete ning põllumajandussektori (EAFRD puhul) ning kalandus- ja
vesiviljelussektori (EMKFi puhul) konkurentsivõime suurendamine;
(4)          vähese CO2-heitega
majandusele ülemineku toetamine kõikides sektorites;
(5)          kliimamuutustega kohanemise ning
riskiennetuse ja ‑juhtimise edendamine;
(6)          keskkonnakaitse ja ressursitõhususe
edendamine;
(7)          säästva transpordi ja tähtsate võrguinfrastruktuuride
kitsaskohtade kõrvaldamise edendamine;
(8)          tööhõive edendamine ja tööjõu
liikuvuse toetamine;
(9)          sotsiaalse kaasatuse edendamine ja
vaesuse vastu võitlemine;
(10)        investeerimine haridusse, oskustesse
ja elukestvasse õppesse;
(11)        institutsioonilise suutlikkuse ja
tõhusa avaliku halduse tugevdamine.
Ühine strateegiline raamistik muudab liidu
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärgid ja sihid ERFi,
Ühtekuuluvusfondi, ESFi, EAFRD ja EMKFi jaoks prioriteetideks, mis tagavad ÜSRi
fondide integreeritud kasutamise ühiste eesmärkide saavutamiseks.
Komisjoni ja iga liikmesriigi vahel
sõlmitavate partnerluslepingutega kehtestatakse riiklike ja piirkondlike
partnerite ning komisjoni kohustused. Need on seotud Euroopa 2020. aasta
strateegia eesmärkidega ja riiklike reformikavadega. Nendes sätestatakse
territoriaalarengu integreeritud strateegia, mida toetatakse kõikidest ÜSRi
fondidest ja mis hõlmab kokkulepitud näitajatel, strateegilistel
investeeringutel ja teataval arvul tingimustel põhinevaid eesmärke. Need
sisaldavad kohustusi, mille täitmisest tuleb igal aastal aru anda
ühtekuuluvuspoliitika ja maaelu arengu aastaaruannetes ja teistes avalikes
aruannetes.

5.1.3.
Tingimused ja tulemuslikkus

Tulemuslikkuse suurendamiseks kehtestatakse uued
tingimusi käsitlevad õigusnormid, et tagada, et ELi rahastamine õhutab tugevalt
liikmesriike saavutama Euroopa 2020. aasta eesmärke ja sihte. Tingimused
kehtestatakse nii eeltingimustena, mis peavad olema täidetud enne vahendite
väljamaksmist, kui ka järeltingimustena, mis muudavad täiendavate vahendite
väljamaksmise sõltuvaks tulemustest.
Eeltingimuste tugevdamise mõte nende vahendite
puhul on tagada, et täidetud oleksid tingimused, mis on vajalikud, et saada
nendest tulemuslikku toetust. Mineviku kogemus näitab, et fondidest rahastatud
investeeringute tulemuslikkust õõnestavad mõnes instantsis kitsaskohad
poliitikas ning õiguslikes ja institutsionaalsetes raamistikes. Sõltuvus
tingimuste täitmisest ei ole ühtekuuluvuspoliitika raamistikus uus nähtus.
Järjestikuste programmitöö perioodide jooksul on loodud palju süsteeme toetuste
tulemuslikkuse maksimeerimiseks. Mõned on seotud juhtimis- ja
kontrollisüsteemidega, teised strateegiliste ja õigusraamistike ning
haldussuutlikkusega. Kogemus tingimuste kohaldamise alal näitab siiski, et eri
programmide puhul on seda tehtud erinevalt. Seetõttu oleks vaja läbipaistvamat
ja süstemaatilisemat kohaldamist.
Järeltingimused tugevdavad keskendatust
tulemuslikkusele ja aitavad paremini saavutada Euroopa 2020. aasta eesmärke.
Need rajanevad Euroopa 2020. aasta eesmärkidega seotud väljundite ja
tulemuste saavutamise vahe-eesmärkidel, mis on sätestatud partnerluslepingus. 5 %
asjaomastest vahenditest pannakse kõrvale ja makstakse vahekokkuvõtte tegemise
ajal liikmesriikidele, kelle programmide puhul on vahe-eesmärgid täielikult
saavutatud. Lisaks tulemusreservile võib see, kui vahe-eesmärke ei saavutata,
viia vahendite väljamaksmise peatamiseni, ja kui kava eesmärgid on olulisel
määral saavutamata, võib vahendite maksmise tühistada.
Et tagada, et ebausaldusväärne
makromajanduslik ja eelarvepoliitika ei kahjustaks vahendite kasutamise
tulemuslikkust, teeb komisjon ettepaneku tugevdada fonde reguleerivates
eeskirjades sisalduvaid makromajanduslikke ja eelarvetingimusi ja viia need
vastavusse stabiilsuse ja kasvu pakti uute rakendusmeetmetega, mis võetakse
vastu kuuenda majandusjuhtimispaketi osana.
Samal ajal võib juhul, kui liikmesriik saab
rahalist abi kooskõlas ELTL artikliga 136 või 143, kohaldada kõrgemat
kaasrahastamise määra (10 protsendipunkti võrra), vähendades seeläbi eelarve
konsolideerimise ajal survet liikmesriikide eelarvetele, kuid säilitades samal
ajal ELi-poolse rahastamise üldise taseme.

5.1.4.
Ühine juhtimiskorraldus

Ettepanekus on välja pakutud juhtimis- ja
kontrollisüsteem, mis on kõigi ühiste juhtimisvahendite puhul ühine ja põhineb
ühistel põhimõtetel. Luuakse uus riigisisene akrediteerimissüsteem, et
tugevdada liikmesriikide kohustust tagada usaldusväärne finantsjuhtimine.
Meetmeid, mis veenavad komisjoni, et kulutused on õiguspärased, on ühtlustatud
ning usaldusväärsuse suurendamiseks on lisatud uusi ühiseid punkte, näiteks
juhtkonna kinnitav avaldus ja majandusaasta aruanne.

5.1.5.
Kogukonna juhitud kohalik areng

Liikmesriikidel saab olema võimalus kasutada
ühiseid ettevalmistamis-, läbirääkimis-, juhtimis- ja rakendusprotsesse ning
neid õhutatakse neid protsesse kasutama, eelkõige siis, kui on eriti suur
vajadus inimressursi parema koordineerimise ja infrastruktuuri investeeringute
järele.
ÜSRi fondidel on mitme arenguvajadusega tarvis
tegeleda allpiirkonna ja kohalikul tasandil. Et hõlbustada mitmemõõtmelise ja
mitmesektorilise abi rakendamist, teeb komisjon ettepaneku tugevdada kogukonna
juhitud algatusi, lihtsustada integreeritud kohaliku arengu strateegiate elluviimist
ning kohalike algatusrühmade moodustamist, mis põhinevad programmi LEADER
kogemusel.

5.1.6.
Rahastamisvahendid

Lisaks toetuste kaudu rahastamisele tehakse
ettepanek, et abi ettevõtetele ja projektidele, millest loodetakse olulist
rahalist tulu, antakse eelisjärjekorras peamiselt uuenduslike
rahastamisvahendite abil.
Rahastamisvahendid jäävad küll samasuguseks
nagu need, mida kasutati ajavahemikul 2007–2013, kuid rõhutada tuleb mitut
lihtsustamisaspekti. Esiteks pakub komisjon valmis lahendusi juurdepääsu abil
ELi tasandil moodustatud rahastamisvahenditele ning riiklike ja piirkondlike
fondide mudeleid, mis põhinevad komisjoni kehtestatud standardtingimustel.
Teiseks kujutab ettepanek endast nende vahendite rakendamise selget raamistikku
ning pakub lahendusi ebaselgusele, mis ilmnes 2007.–2013. aasta
õigusraamistikus, suurendades õiguskindlust kõikidele pooltele. Kolmandaks saab
rahastamisvahendeid tulevikus kasutada igat liiki investeeringuteks ja igat
liiki toetusesaajate puhul, mis kujutab endast märkimisväärselt laiemaid
võimalusi neid uuenduslikke vahendeid kasutada.

5.1.7.
Järelevalve ja hindamine

Ühissätted kõikide ÜSRi fondide järelevalve ja
hindamise kohta käsitlevad järelevalvekomisjoni rolli ja koosseisu,
iga-aastaseid rakendamisaruandeid, iga-aastaseid läbivaatamiskoosolekuid,
aruandeid partnerluslepingute elluviimisel tehtud edusammude kohta ning eel- ja
järelhindamisi.

5.1.8.
Lihtsustatud ja sujuvamad toetuskõlblikkusnõuded

Praegu kohaldatakse paljude toetusesaajate
suhtes, kes kasutavad liidu eri rahastamisvahendite raha, mitmesuguseid
abikõlblikkuse nõudeid, mis muudab juhtimise keerukamaks ja toob seega kaasa
veariski. Rõhk on seetõttu asetatud meetmetele, mis tagavad paremini
proportsionaalsed halduskulud ja vähendavad toetusesaajate halduskoormust, mis
on seotud ELi vahendite haldamisega. Eesmärk on ühtlustada neid põhinõudeid
ühise juhtimise raames kasutatavate vahendite puhul nii palju kui võimalik, et
vähendada selles valdkonnas kohaldatavate nõuete arvu. Lihtsustatud
kuluvariandid, näiteks kindlad määrad ja ühekordsed summad, annavad
liikmesriikide käsutusse vahendid, et luua tulemustele orienteeritud juhtimine
üksiktoimingute tasandil.
Ühised rakendussätted käsitlevad ühiseid
nõudeid toetuskõlblike kulutuste kohta, rahalise toetuse eri vorme, lihtsustatud
kulusid ja toimingute kestvust. Ettepanekus on välja pakutud ühised põhimõtted
juhtimis- ja kontrollisüsteemide jaoks.
ÜPP kontekstis jäävad senised halduskulude ja
kontrollisüsteemireeglid alles.

5.2.
ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi suhtes kohaldatavad
üldsätted

Määruse kolmandas osas määratakse
kindlaks ühtekuuluvuspoliitika ülesanne ja eesmärgid, toetatavad geograafilised
piirkonnad, rahalised vahendid ja abi andmise põhimõtted, programmitöö,
suurprojektid, ühised tegevuskavad, territoriaalareng, järelevalve ja
hindamine, info ja kommunikatsioon, kulude abikõlblikkus ning juhtimis- ja
kontrollisüsteemid.

5.2.1.
Toetatavad geograafilised piirkonnad

Tehakse vahet järgmiste kategooriate vahel:
vähem arenenud piirkonnad, üleminekupiirkonnad ja enam arenenud piirkonnad.

Vähem arenenud piirkonnad: ELTL kohaselt jääb vähem arenenud piirkondade toetamine
ühtekuuluvuspoliitika oluliseks prioriteediks. Majanduslikult ja ühiskondlikult
mahajäänud piirkondade järeleaitamise protsess nõuab kasvava ebakindluse
maailmas pikaajalisi kestvaid jõupingutusi. Sellesse kategooriasse kuuluvad
piirkonnad, mille SKP elaniku kohta jääb alla 75 % 27-liikmelise ELi
keskmisest SKPst.
Üleminekupiirkonnad: luuakse uus piirkonnakategooria „üleminekupiirkonnad”, mis asendab
praeguse toetuste järkjärgulise lõpetamise ja alustamise süsteemi. Sellesse
kategooriasse kuuluvad kõik piirkonnad, mille SKP elaniku kohta jääb 75 % ja 90
% vahele ELi 27 liikmesriigi keskmisest.
Enam arenenud piirkonnad: kuigi abi vähem arenenud piirkondadele jääb ühtekuuluvuspoliitika
prioriteediks, on olulisi katsumusi, millega seisavad silmitsi kõik
liikmesriigid, näiteks konkurents teadmistepõhises majanduses, liikumine vähese
CO2-heitega majanduse suunas ja ühiskondlik kihistumine, mida
põhjustab praegune majanduskliima. Sellesse kategooriasse kuuluvad need
piirkonnad, mille SKP elaniku kohta on üle 90 % 27-liikmelise ELi
keskmisest.
Kõik piirkonnad, mille SKP elaniku kohta oli
aastatel 2007–2013 alla 75 % EL-25 vaatlusperioodi keskmisest, kuid mille
SKP elaniku kohta on kasvanud nii, et ületab 75 % EL-27 keskmisest, saavad
kaks kolmandikku neile aastail 2007–2013 eraldatud summadest.
Iga piirkonnakategooria puhul määratakse
kindlaks ESFi miinimumosa (25 % lähenemiseesmärgi alla kuuluvatele
piirkondadele, 40 % üleminekupiirkondadele, 52 % konkurentsivõime
eesmärgi alla kuuluvatele piirkondade).
Ühtekuuluvusfond toetab liikmesriike, mille
kogurahvatulu elaniku kohta on alla 90 % 27-liikmelise ELi keskmisest,
investeeringutes TEN-T transpordivõrkudesse ja keskkonda. Osa Ühtekuuluvusfondi
eraldisest (10 miljardit eurot) eraldatakse muust tegevusest, et rahastada
transpordi põhivõrke Euroopa ühendamise rahastu raames.
Senise finantsraamistikuga saadud kogemus
näitab, et paljudel liikmesriikidel on raskusi kõigi ELi vahendite ärakasutamisega
piiratud ajavahemiku jooksul. Lisaks on teatavate liikmesriikide eelarveseisund
teinud raskemaks vahendite eraldamise liikmesriikide kaasrahastamise
tagamiseks. Fondide paremaks kasutamiseks soovitab komisjon järgmist:
–
kehtestada ühtekuuluvuspoliitika eraldiste
ülemmääraks 2,5 % SKPst;
–
seada kaasrahastamise määrale ülempiiriks iga
prioriteetse suuna tasandil rakenduskavades 85 % vähem arenenud piirkondades
(või mõningatel juhtudel 80 % või 75 %) ja äärepoolseimates
piirkondades, 60 % üleminekupiirkondades ja 50 % enam arenenud
piirkondades;
–
lisada partnerluslepingutesse teatavad tingimused
haldussuutlikkuse parandamise kohta.

5.2.2.
Tulemustele orienteeritud tugevdatud strateegiline
kavandamine

Komisjon pakub välja rohkem tulemustele
orienteeritud kavandamisprotsessi, et tagada, et ühtekuuluvuspoliitika
programmidel on selge sekkumisloogika, need on orienteeritud tulemustele ning
sisaldavad sobivaid eeskirju, mis käsitlevad integreeritud lähenemisviisi
arengule ja fondide tulemuslikule kasutamisele. Eelkõige teeb komisjon
ettepaneku võtta kasutusele ühised tegevuskavad – toimingud, mis hõlmavad
projektirühma kui rakenduskava osa selle konkreetsete eesmärkide,
tulemusnäitajate ja väljunditega, mis on liikmesriigi ja komisjoni vahel kokku
lepitud. Nende puhul on ette nähtud tulemuslikkusele suunatud lihtsustatud
juhtumis- ja kontrollisüsteem.

5.2.3.
Tõhustatud finantsjuhtimine ja ‑kontroll

Juhtimis- ja kontrollisüsteemi puhul tuleb
leida tasakaal juhtimis- ja kontrollikulude ning sellega kaasnevate riskide
vahel.
Komisjoni roll riigisiseste juhtimis- ja
kontrollisüsteemide eelneval läbivaatamisel muutub proportsionaalsemaks, sest
komisjonipoolne kohustuslik läbivaatamine asendatakse riskipõhise lähenemisega.
Väikesi kavasid komisjon läbi ei vaata. Riskipõhine lähenemine vähendab
halduskulusid, mis on seotud väikeste kavadega ja usaldusväärsete
haldusasutustega. See tagab ka suurema kindluse, sest komisjoni vahendeid on
võimalik kasutada tõhusamalt ja suunata kõrgema riskiteguriga valdkondadesse.
Elektrooniline andmehaldus võib olla põhiline
viis alandada halduskoormust ning suurendada samal ajal projektide ja kulutuste
kontrollitavust. Seepärast on tehtud ettepanek nõuda kõikidelt
liikmesriikidelt, et nad töötaksid süsteemid välja 2014. aasta lõpuks, et
toetusesaajad võiksid esitada kogu teabe elektroonilise andmevahetusena.
Üks raskusi, mis kaasneb finantsjuhtimise
süsteemiga programmiperioodil 2007–2013, on üldreegel, et üksiktoimingute kõik
tõendavad dokumendid tuleb hoida alles kolme aasta jooksul pärast seda, kui
programm on lõppenud. Ettepanekus on seepärast ette nähtud tehtud toimingute
või kulutuste kohustuslik iga-aastane lõpetamine majandusaasta aruande raames.
Sellega soovitakse vähendada koormust, mis on tingitud üksikute toetusesaajate
dokumentide pikast säilitamise perioodist, ja ohtu, et kaob kontrollijälg.
2011/0276 (COD)
Ettepanek:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
millega kehtestatakse ühissätted ühisesse
strateegilisse raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi,
Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta, nähakse ette
üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja
Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ)
nr 1083/2006
EUROOPA PARLAMENT JA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 177,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut;
olles edastanud õigusakti eelnõu riikide
parlamentidele;
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomitee arvamust[8],
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[9],
võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja arvamust[10],
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist.
(1)
Aluslepingu artiklis 174 on sätestatud, et
majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks taotleb
liit eri regioonide arengutaseme ühtlustamist ning mahajäämuse vähendamist
kõige ebasoodsamates piirkondades või saartel, eriti maapiirkondades,
tööstuslikust üleminekust mõjutatud piirkondades ja regioonides, kus valitsevad
rasked ja püsivad ebasoodsad looduslikud või demograafilised tingimused.
Aluslepingu artiklis 175 on nõutud, et liit toetaks nende eesmärkide
saavutamist Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi arendusrahastu, Euroopa
Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Investeerimispanga ja
teiste olemasolevate rahastamisvahendite kaudu võetavate meetmetega.
(2)
Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta
järeldused, millega võeti vastu liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegia, näevad ette, et liit ja liikmesriigid peaksid viima ellu
arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu, edendades samal ajal liidu
harmoonilist arengut ja vähendades piirkondade ebavõrdsust.
(3)
Et tagada koordineeritus ja ühtlustada
ühtekuuluvuspoliitika raames abi andvate fondide (Euroopa Regionaalarengu Fond
(ERF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Ühtekuuluvusfond), maaelu arenguks abi
andva fondi (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond, EAFRD) ning merendus- ja
kalandussektoris abi andva fondi (Euroopa Merendus- ja Kalandusfond, EMKF)
kasutamist, tuleb kõigi nende fondide jaoks (edaspidi „ÜSRi fondid) kehtestada
ühissätted. Lisaks sisaldab käesolev määrus sätteid, mis on ühised ERFile,
ESFile ja Ühtekuuluvusfondile, kuid ei kehti EAFRD ja EMKFi suhtes. Iga ÜSRi
fondi puhul esinevate eripärade tõttu on siiski vaja eraldi määrustes ette näha
erieeskirjad iga ÜSRi fondi kohta ja Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi
kohta ERFi raames.
(4)
Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) osas on juba
saavutatud märkimisväärne koostoime tänu ÜPP esimese samba (EAGF – Euroopa
Põllumajanduse tagatisfond) ja teise samba (EAFRD) juhtimis- ja
kontrollieeskirjade ühtlustamisele ja joondamisele. Tugev seos EAGFi ja EAFRD
vahel peaks seetõttu alles jääma ja liikmesriikides juba loodud struktuurid
peaksid säilima.
(5)
Äärepoolseimatele piirkondadele tuleks kehtestada
erimeetmed ja täiendav rahastus, et tasakaalustada aluslepingu artiklis 349
osutatud teguritest tulenevat ebasoodsamat olukorda.
(6)
Et tagada eeskirjade õige ja järjepidev
tõlgendamine ning suurendada liikmesriikide ja toetusesaajate õiguskindlust, on
vaja määratleda mõned terminid, mida määruses kasutatakse.
(7)
Käesolev määrus on mõeldud kolmeosalisena: esimene
osa sisaldab põhjendusi ja mõistete määratlusi, teine kõikide ÜSRi fondide
suhtes kehtivaid eeskirju ja kolmas üksnes ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi („fondid”)
suhtes kehtivaid sätteid.
(8)
Aluslepingu artikli 317 raames ja ühise
juhtimise kontekstis tuleks täpsustada tingimusi, mis peavad olema täidetud, et
komisjon saaks täita oma kohustusi Euroopa Liidu üldeelarve täitmisel, ning
selgitada liikmesriikide koostöökohustusi. Need tingimused võimaldavad
komisjonil veenduda, et liikmesriigid kasutavad ÜSRi fonde õiguspäraselt ja
nõuetekohaselt ning kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, nagu
see on määratletud nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruses (EÜ,
Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes
kohaldatavat finantsmäärust[11]. Liikmesriigid ja nende
selleks otstarbeks nimetatud asutused peaksid vastutama programmide rakendamise
eest sobival territoriaalsel tasandil kooskõlas vastava liikmesriigi
institutsioonilise, õigus- ja finantsraamistikuga. Samuti tagavad need sätted,
et tähelepanu pööratakse vajadusele tagada liidu sekkumiste vastastikune
täiendavus ja järjepidevus, halduskorralduse proportsionaalsus ning ÜSRi
fondide toetusesaajate halduskoormuse vähenemine.
(9)
Partnerluslepingu ja iga programmi jaoks peaks
liikmesriik korraldama partnerluse pädeva piirkondliku, kohaliku, linna- ja
muude avaliku võimu esindajatega, majandus- ja sotsiaalpartnerite ning
kodanikuühiskonda esindavate asutustega, sealhulgas keskkonnaorganisatsioonide,
valitsusväliste organisatsioonide ning võrdõiguslikkuse edendamise ja
diskrimineerimise vastu võitlemise eest vastutavate organitega. Sellise
partnerluse eesmärk on järgida mitmetasandilise juhtimise põhimõtet, tagada
kavandatavate sekkumiste heakskiit sidusrühmade hulgas ja lähtuda vastavate
osaliste kogemustest ja erialateadmistest. Komisjonil peaks olema volitus vastu
võtta delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse käitumisjuhis, tagamaks, et
partnerid osaleksid järjepidevalt partnerluslepingute ja programmide
ettevalmistamisel, rakendamisel, järelevalves ja hindamises.
(10)
ÜSRi fondide tegevus ja nendest toetatavad
toimingud peaksid olema kooskõlas liidu ja toimingu rakendamisega otseselt või
kaudselt seotud liikmesriikide õigusaktidega.
(11)
Püüdes suurendada majanduslikku, sotsiaalset ja
territoriaalset ühtekuuluvust, peaks liit ÜSRi fondide kasutamise igas etapis
proovima kõrvaldada ebavõrdsust ning edendada meeste ja naiste võrdõiguslikkust
ning võidelda diskrimineerimisega soo, rassi või etnilise päritolu, religiooni
või usu, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel.
(12)
ÜSRi fondide eesmärke tuleks ellu viia säästva
arengu raames ning seejuures peaks liit edendama keskkonnakaitse ja keskkonna
kvaliteedi parandamise eesmärke, nagu on sätestatud aluslepingu
artiklites 11 ja 19, võttes arvesse põhimõtet, et saastaja maksab.
Liikmesriigid peaksid andma teavet kliimamuutuse eesmärgi raames antavate
toetuste kohta, lähtudes ambitsioonikast eesmärgist pühendada selleks
otstarbeks vähemalt 20 % liidu eelarvest ning kasutades komisjoni poolt
rakendusaktiga vastu võetud metoodikat.
(13)
Liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
sihtide ja eesmärkide saavutamiseks peaksid ÜSRi fondid keskendama oma abi
piiratud arvule ühistele temaatilistele eesmärkidele. Iga ÜSRi fondi täpne
reguleerimisala sätestatakse fondi erimääruses ja see võib piirduda üksnes mõne
käesolevas määruses piiritletud temaatilise eesmärgiga.
(14)
Komisjon peaks delegeeritud aktiga vastu võtma
ühise strateegilise raamistiku, mis kannab liidu eesmärgid üle ÜSRi fondide
põhimeetmeteks, et näidata kätte selgem strateegiline suund programmide
koostamiseks liikmesriikide ja piirkondade tasandil. Ühine strateegiline
raamistik peaks hõlbustama liidu sekkumiste valdkondlikku ja territoriaalset
koordineerimist ÜSRi fondide vahel ning samuti teiste asjakohaste liidu
poliitikavaldkondade ja rahastamisvahendite vahel.
(15)
Seetõttu peaksid ühises strateegilises raamistikus
olema kindlaks määratud põhilised toetatavad valdkonnad, territoriaalsed
tulipunktid, millega tuleb tegelda, poliitika eesmärgid, koostöötegevuse
prioriteedid, kooskõlastusmeetodid ning meetodid, mille abil tagatakse sidusus
ja järjepidevus liikmesriikide ja liidu majanduspoliitikaga.
(16)
Komisjoni vastu võetud ühise strateegilise
raamistiku põhjal peab iga liikmesriik valmistama koostöös oma partnerite ja
komisjoniga ette partnerluslepingu. Partnerlusleping peaks asetama ühises
strateegilises raamistikus sätestatud elemendid siseriiklikusse konteksti ja
kehtestama vankumatu kohustuse saavutada liidu eesmärgid ÜSRi fondide
programmitöö kaudu.
(17)
Liikmesriigid peaksid keskendama toetused eesmärgile
anda oluline panus liidu eesmärkide saavutamisse kooskõlas oma vastavate
riiklike ja piirkondlike arenguvajadustega. Tuleks kindlaks määrata
eeltingimused, tagamaks, et liidu toetuse tulemuslikuks kasutamiseks oleksid
olemas vajalikud raamtingimused. Seda, kas need eeltingimused on täidetud,
peaks hindama komisjon partnerluslepingute ja programmide hindamise raames. Juhtudel,
kui eeltingimusi ei ole täidetud, peaks komisjonil olema volitus peatada
programmile tehtavad maksed.
(18)
Iga programmi jaoks tuleks kindlaks määrata
tulemusraamistik, et teostada järelevalvet iga programmi jaoks
programmiperioodil ette nähtud eesmärkide ja sihtide suunas liikumise üle.
Komisjon peaks koostöös liikmesriikidega tegema aastatel 2017 ja 2019
tulemuslikkuse analüüsi. Tuleks ette näha tulemusreserv, mis eraldataks aastal
2019, kui tulemusraamistiku vahe-eesmärgid on täidetud. Et Euroopa
territoriaalse koostöö programmid on mitmekesised ja mitut riiki hõlmavad, ei
peaks nendeks olema mingit tulemusreservi. Kui vahe-eesmärkide ja sihtide
saavutamise puudujäägid on märkimisväärsed, peaks komisjonil olema võimalik
peatada programmile tehtavad maksed või kohaldama programmiperioodi lõpus
finantskorrektsioone, tagamaks, et liidu eelarvet ei raisataks ega kasutataks
ebatõhusalt.
(19)
Tihedama sideme loomine ühtekuuluvuspoliitika ja
liidu majandusliku juhtimise vahel tagab, et ÜSRi fondide raames tehtavate
kulutuste tulemuslikkust võimendab usaldusväärne majanduspoliitika ning et ÜSRi
fonde võib vajadusel ümber suunata, et lahendada riigi ees seisvaid
majandusprobleeme. See protsess peab olema järkjärguline, alates muudatustest,
mis tehakse partnerluslepingutesse ja programmidesse, et toetada nõukogu
soovitusi makromajanduslike tasakaalunihete parandamise ning ühiskondlike ja
majanduslike raskuste lahendamise kohta. Kui vaatamata ÜSRi fondide
ulatuslikumale kasutamisele ei võta liikmesriik majanduse juhtimise protsessis
tulemuslikke meetmeid, peaks komisjonil olema õigus peatada kõik maksed ja
kohustused või osa neist. Otsused ja peatamised peaksid olema proportsionaalsed
ja mõjusad, võttes arvesse individuaalsete programmide mõju asjaomaste liikmesriikide
majandusliku ja sotsiaalse olukorra lahendamisele ning varem partnerluslepingus
tehtud muudatusi. Peatamisotsust tehes peaks komisjon järgima ka liikmesriikide
võrdse kohtlemise põhimõtet, võttes eelkõige arvesse peatamise mõju asjaomase
liikmesriigi majandusele. Peatamine tuleks tühistada ja vahendid asjaomasele
liikmesriigile uuesti kättesaadavaks teha niipea, kui liikmesriik võtab vajalikud
meetmed.
(20)
Et tagada keskendumine liidu aruka, jätkusuutliku
ja kaasava majanduskasvu strateegia eesmärkide saavutamisele, tuleks määrata
kindlaks kõikide programmide jaoks ühised elemendid. Et
tagada ÜSRi fondide programmide koostamise järjepidevus, tuleks programmide
vastuvõtmise ja muutmise kord ühtlustada. Programmitöö
peaks tagama kooskõla ühise strateegilise raamistiku ja partnerluslepinguga,
ÜSRi fondide omavahelise koordineerimise ja koordineerimise teiste
olemasolevate rahastamisvahendite ja Euroopa Investeerimispangaga.
(21)
Aluslepinguga on majandusliku ja sotsiaalse
ühtekuuluvuse eesmärkide hulka lisatud territoriaalne ühtekuuluvus ning on
tarvis tegeleda linnade rolliga, funktsionaalsete geograafiliste üksustega ja
allpiirkondadega, mis seisavad silmitsi eriliste geograafiliste või
demograafiliste probleemidega. Sel eesmärgil
ning selleks et paremini kaasata kohaliku tasandi võimalusi, on vaja tugevdada
ja hõlbustada kogukonna juhitud kohalikku arengut, sätestades ühised eeskirjad
ja tihedalt koordineerides kõiki ÜSRi fonde. Kohalike
arengustrateegiate rakendamise eest peaksid üldpõhimõttena vastutama kohalikud
algatusrühmad, mis esindavad kogukonna huve.
(22)
Rahastamisvahendid on omandamas üha suuremat
tähtsust, sest nad avaldavad ÜSRi fondidele võimendavat mõju, nende puhul on
võimalik kombineerida eri liiki avalikke ja erasektori vahendeid, et toetada
avaliku poliitika eesmärke, ning ringrahastamisvormid muudavad niisuguse
toetuse pikemas perspektiivis jätkusuutlikumaks.
(23)
ÜSRi fondidest toetatavaid rahastamisvahendeid
tuleks kasutada nii, et rahuldatakse konkreetsed turuvajadused kulutõhusal
viisil kooskõlas programmide eesmärkidega, ning need ei tohiks tõrjuda välja
erasektorist tulevat rahastamist. Otsus rahastada abimeetmeid
rahastamisvahenditest tuleb seega teha eelanalüüsi põhjal.
(24)
Rahastamisvahendid tuleb välja töötada ja neid
kasutada nii, et edendatakse erasektori investorite ja rahandusasutuste olulist
osalemist sobiva riskijagamisega. Et rahastamisvahendid oleksid erasektorile
piisavalt atraktiivsed, tuleb need välja töötada ja neid kasutada paindlikult.
Korraldusasutused peavad seega leidma kõige sobivamad viisid, kuidas
rahastamisvahendeid kasutada, et sihtpiirkondade konkreetseid vajadusi
rahuldada, ning seda kooskõlas vastava programmi eesmärkidega.
(25)
Korraldusasutustel peaks olema võimalus panustada
programmidest saadavaid ressursse liidu tasandil moodustatud
rahastamisvahenditesse või piirkondlikul tasandil moodustatud vahenditesse.
Korraldusasutustel peaks ka olema võimalus kasutada rahastamisvahendeid otse,
konkreetsete fondide või fondifondide kaudu.
(26)
Ükskõik missugusel hetkel ÜSRi fondidest
rahastamisvahenditesse makstavate ressursside summa peab vastama summale, mis
on vajalik planeeritud investeeringute elluviimiseks ja makseteks lõppsaajatele,
kaasa arvatud halduskulud ja teenustasud, ning mis määratakse kindlaks, võttes
aluseks äriplaanid ja rahavoogude prognoosid kindlaks ajavahemikuks, mis ei
tohi olla pikem kui kaks aastat.
(27)
On vaja kehtestada erieeskirjad summade kohta, mida
peetakse abikõlblikeks summadeks kontode sulgemisel, tagamaks, et neid summasid
(kaasa arvatud halduskulud ja teenustasud), mis makstakse ÜSRi fondidest
rahastamisvahenditesse, kasutatakse tulemuslikult investeeringuteks ja
makseteks lõppsaajatele. On tarvis kehtestada ka erinormid, mis käsitlevad ÜSRi
fondide toetustest saadud vahendite taaskasutamist, sealhulgas pärast kavade
lõpetamist järelejäänud vahendite kasutamist.
(28)
Liikmesriigid peaksid jälgima programme, et vaadata
läbi programmi rakendamine ja edusammud, mida on tehtud selle eesmärkide
saavutamisel. Selleks tuleks moodustada ÜSRi
fondide järelevalvekomisjonid ning määrata kindlaks nende koosseis ja
ülesanded. ÜSRi fondide omavaheliseks
koordineerimiseks võiks moodustada ühised järelevalvekomisjonid. Tulemuslikkuse
tagamiseks peavad järelevalvekomisjonid saama esitada korraldusasutustele
soovitusi programmide elluviimise kohta ning jälgida meetmeid, mis on
soovituste tulemusena võetud.
(29)
ÜSRi fondide järelevalve- ja aruandekord on vaja
omavahel vastavusse viia, et lihtsustada juhtimise korraldamist kõikidel
tasanditel. Oluline on tagada
proportsionaalsed aruandlusnõuded, aga ka igakülgse teabe olemasolu peamistes
läbivaatuspunktides tehtud edusammude kohta. Seepärast
on vaja, et aruandlusnõuded kajastaksid teabevajadust antud aastatel ning
oleksid kooskõlas tulemusanalüüside ajastusega.
(30)
Et jälgida programmides tehtud edusamme, peaks
liikmesriigi ja komisjoni vahel toimuma igal aastal läbivaatuskoosolek. Siiski peaks liikmesriigil ja komisjonil olema
võimalik kokku leppida koosolek korraldamata jätta, et vältida tarbetut
halduskoormust.
(31)
Et komisjon saaks jälgida liidu eesmärkide
saavutamise alal tehtud edusamme, peaksid liikmesriigid esitama eduaruandeid
oma partnerluslepingute rakendamise kohta. Nende aruannete põhjal peaks
komisjon aastatel 2017 ja 2019 koostama strateegilise eduaruande.
(32)
Et parandada programmide rakendamise ja
väljatöötamise kvaliteeti, on vaja hinnata ÜSRi fondidest antava abi
tulemuslikkust, tõhusust ja mõju ning määrata kindlaks programmide mõju seoses
liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärkide saavutamisega
ning vajaduse korral seoses SKP ja töötuse määraga. Tuleb täpsustada kohustusi,
mis liikmesriikidel ja komisjonil selles osas on.
(33)
Et parandada iga programmi kvaliteeti ja
väljatöötamist ning kontrollida, kas eesmärke ja sihte on võimalik saavutada,
on vaja läbi viia iga programmi eelhindamine.
(34)
Programmi ettevalmistamise eest vastutav
ametiasutus peaks koostama hindamiskava. Programmiperioodi jooksul peaksid
korraldusasutused hindama programmide tulemuslikkust ja mõju.
Hindamistulemustest tuleks teatada järelevalvekomisjonile ja Euroopa
Komisjonile, et hõlbustada juhtimisotsuste tegemist.
(35)
Tuleks teha järelhindamisi, et hinnata ÜSRi fondide
tulemuslikkust ja tõhusust ning nende mõju ÜSRi fondide ja liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu üldeesmärkidele.
(36)
Kasulik oleks täpsustada, mis tüüpi meetmeid võib
ÜSRi fondide toetusel võtta komisjoni ja liikmesriikide algatusel tehnilise
abina.
(37)
Et tagada liidu ressursside tulemuslik kasutamine
ja vältida tulu tekitavate toimingute ülefinantseerimist, on tarvis kehtestada
reeglid, mille kohaselt arvutada ÜSRi fondide osalust tulu tekitavates
toimingutes.
(38)
Tuleks määrata kindlaks kulutuste abikõlblikkuse
algus- ja lõppkuupäev, et sätestada ÜSRi fondide rakendamise ühtsed ja õiglased
reeglid kogu liidus. Programmide elluviimise
hõlbustamiseks on asjakohane näha ette, et kulutuste abikõlblikkuse
alguskuupäev võib olla enne 1. jaanuari 2014, kui asjaomane liikmesriik
esitab programmi enne nimetatud kuupäeva. Et
tagada ELi fondide tulemuslik kasutamine ja vähendada ELi eelarvele tekitatavat
riski, on vaja kehtestada lõpuleviidud toimingute toetamise piirangud.
(39)
Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ja arvestades
määrus(t)es (EL) nr […] [ERFi, ESFi, Ühtekuuluvusfondi, ETK, EAFRD, EMKFi
määrused] ette nähtud erandeid, peaksid liikmesriigid võtma vastu riiklikud
eeskirjad kulude abikõlblikkuse kohta.
(40)
Et lihtsustada ÜSRi fondide kasutamist ja vähendada
veariski, tagades samal ajal diferentseerimise, kui on vaja arvesse võtta
poliitika iseärasusi, oleks asjakohane määrata kindlaks toetuse liigid,
toetuste tagastamise ühtlustatud tingimused ja kindla määraga rahastamine,
abikõlblikkuse erikriteeriumid toetuste puhul ja toimingute abikõlblikkuse
eritingimused, mis sõltuvad toimingute tegemise kohast.

(41)
ÜSRi fondide tegevuse tulemuslikkuse, aususe ja
püsiva mõju kindlustamiseks tuleks näha ette sätted, mis tagaksid
äriühingutesse ja infrastruktuuridesse tehtavate investeeringute pikaajalisuse
ja hoiaksid ära ÜSRi fondide kasutamise põhjendamatute eeliste saamiseks. Kogemused on näidanud, et viis aastat on sobiv
minimaalne periood, välja arvatud juhul, kui riigiabi eeskirjades on ette
nähtud teistsugune ajavahemik. Asjakohane on
toimingute kestvuse üldnõude alt välja jätta ESFi toetatavad meetmed ning
meetmed, mis ei hõlma tootlikke investeeringuid või
infrastruktuuri-investeeringuid, välja arvatud juhul, kui need nõuded tulenevad
kehtivatest riigiabi eeskirjadest, ning samuti jätta selle nõude alt välja
rahastamisvahenditest või neisse vahenditesse tehtud sissemaksed.
(42)
Liikmesriigid peaksid kehtestama piisavad meetmed,
et tagada oma juhtimis- ja kontrollisüsteemide nõuetekohane struktuur ja
toimimine, mis pakuks kindlust ÜSRi fondide õiguspärase ja nõuetekohase
kasutamise osas. Seepärast tuleks kindlaks
määrata liikmesriikide kohustused, mis on seotud programmide juhtimis- ja
kontrollisüsteemidega ning eeskirjade eiramise ja ühenduse õiguse rikkumise
ennetamise, avastamise ja kõrvaldamisega.
(43)
Lähtudes liikmesriikidega koostöös toimuva halduse
põhimõttest, peaksid liikmesriigid kandma oma juhtimis- ja kontrollisüsteemide
kaudu esmavastutust programmides sisalduvate toimingute rakendamise ja
kontrolli eest. Et tugevdada toimingute väljavalimise ja rakendamise ning
juhtimis- ja kontrollisüsteemi üle toimuva kontrolli tõhusust, tuleks kindlaks
määrata korraldusasutuse ülesanded.
(44)
Et tagada nõuetekohane eelkinnitus peamiste
juhtimis- ja kontrollisüsteemide olemasolu ja struktuuri kohta, peaksid
liikmesriigid määrama akrediteerimisasutuse, mis vastutab juhtimis- ja
kontrolliorganite akrediteerimise ja akrediteeringu tühistamise eest.
(45)
Tuleks määrata kindlaks komisjoni volitused ja
kohustused juhtimis- ja kontrollisüsteemide tõhusa toimimise kontrollimisel ning
liikmesriigilt meetmete võtmise nõudmisel. Samuti
peaks komisjonil olema volitused teha audiitorkontrolle, mis keskenduksid
usaldusväärse finantsjuhtimise küsimustele, et teha järeldusi fondide
tulemuslikkuse kohta.
(46)
Liidu eelarvelisi kulukohustusi tuleb täita igal
aastal. Et tagada tõhus programmijuhtimine, on vaja kehtestada ühised eeskirjad
vahemaksetaotluste, vajaduse korral iga-aastase jääksummamakse ning lõppmakse
kohta, ilma et see piiraks erieeskirju, mis on nõutavad iga ÜSRi fondi puhul.
(47)
Programmi alguses tehtav eelmakse tagab, et
liikmesriigil on vahendeid, et toetada toetusesaajaid programmi rakendamisel
juba alates programmi vastuvõtmisest. Seepärast
tuleks ette näha ÜSRi fondidest tehtavad algsed eelmaksesummad. Algne eelmakse peaks olema programmi lõpetamise ajaks
täielikult raamatupidamisarvestusest välja kantud.
(48)
Liidu finantshuvide kaitseks tuleks kehtestada
ajaliselt piiratud meetmed, mis võimaldaksid volitatud eelarvevahendite
käsutajal katkestada maksed, kui on tõendeid, mis võimaldavad väita, et
juhtimis- ja kontrollisüsteemi toimimises on märkimisväärseid puudusi, tõendeid
eeskirjade ränga rikkumise kohta seoses maksetaotlusega või on jäänud esitamata
dokumendid raamatupidamisarvestuse kontrollimiseks.
(49)
Et tagada, et liidu eelarvest kaasrahastatavaid
kulutusi kasutataks igal konkreetsel majandusaastal kooskõlas kohaldatavate
eeskirjadega, tuleks luua sobiv raamistik raamatupidamisarvestuse iga-aastaseks
kontrolliks ja heakskiitmiseks. Selle raamistiku alusel peaksid akrediteeritud
asutused esitama komisjonile iga programmi kohta juhtkonna kinnitava avalduse
koos kinnitatud majandusaasta aruande, kokkuvõtliku kontrolliaruande, sõltumatu
audiitori järeldusotsuse ja kontrolliaruandega.
(50)
Liidu eelarve kaitseks võib komisjonil osutuda
vajalikuks finantskorrektsioonide tegemine. Et tagada liikmesriikidele
õiguskindlus, on oluline määratleda asjaolud, mille korral liidu või
liikmesriigi kohaldatava õiguse rikkumine võib tuua kaasa komisjoni tehtavad
finantskorrektsioonid. Selleks et tagada, et finantskorrektsioonid, mida
komisjon võib liikmesriikidele kehtestada, oleksid seotud ELi finantshuvide
kaitsmisega, peaksid need piirduma juhtudega, kus liidu või riigi õiguse
rikkumine puudutab otseselt või kaudselt toimingute ja vastavate kulutuste abikõlblikkust,
seaduslikkust, juhtimist või kontrolli. Et tagada proportsionaalsust, on
oluline, et komisjon võtaks finantskorrektsiooni summa üle otsustamisel arvesse
rikkumise raskust.
(51)
Et soodustada finantsdistsipliini, on kohane
määrata kindlaks programmi mis tahes eelarvelise kulukohustuse osa vabastamise
kord, eriti kui summa puhul võib vabastamise suhtes teha erandi, eelkõige siis,
kui viivitused programmi rakendamisel tulenevad asjaoludest, mis ei sõltu
erandit taotlevast isikust ja on ebatavalised või ettearvamatud ning mille
tagajärgi isikul ei ole hoolikusele vaatamata võimalik vältida.
(52)
Täiendavad üldsätted on vajalikud seoses fondide
spetsiifilise toimimisega. Eelkõige selleks, et suurendada nende lisaväärtust
ja võimendada nende osa liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu prioriteetide
saavutamises, tuleks nende fondide toimimist lihtsustada ja keskendada see
majanduskasvu ja tööhõive investeeringute ning Euroopa territoriaalse koostöö
eesmärkidele.
(53)
Täiendavad sätted EAFRD ja EMKFi toimimisega on
sätestatud vastavates valdkondlikes õigusaktides.
(54)
Aluslepingus sätestatud majandusliku, sotsiaalse ja
territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärkide edendamiseks tuleks eesmärgi
„Investeerimine majanduskasvu ja tööhõivesse” alusel toetada kõiki piirkondi.
Et anda tasakaalustatud ja järkjärgulist abi vastavalt majandusliku ja
ühiskondliku arengu tasemele, tuleks ERFist ja ESFist sellele eesmärgile
eraldatavad vahendid jaotada liidu vähem arenenud piirkondade,
üleminekupiirkondade ja enam arenenud piirkondade vahel vastavalt nende
sisemajanduse koguproduktile (SKP) ühe elaniku kohta, võrrelduna ELi
keskmisega. Et tagada struktuurifondidest tehtavate investeeringute
jätkusuutlikkus pikas perspektiivis, peaksid piirkonnad, mille SKP elaniku
kohta aastail 2007–2013 oli alla 75 % EL-25 keskmisest vaatlusperioodil,
kuid mille SKP ühe elaniku kohta on kasvanud nii, et ületab 75 % EL-27
keskmisest, saama vähemalt kaks kolmandikku neile aastail 2007–2013 eraldatud
summadest. Liikmesriigid, mille kogurahvatulu elaniku kohta on alla 90 %
liidu keskmisest, peaksid saama majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise
eesmärgi raames Ühtekuuluvusfondist abi.
(55)
Tuleks kehtestada objektiivsed kriteeriumid, et
valida välja abikõlblikud piirkonnad ja alad, mis võivad saada fondidelt
toetust. Selleks peaks liidu tasandil
piirkondade ja alade kindlakstegemine põhinema ühisel piirkondade
klassifitseerimise süsteemil, mis on loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu
26. mai 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1059/2003, millega
kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS)[12].
(56)
Et sätestada sobiv finantsraamistik, peaks komisjon
rakendusaktidega kehtestama kasutada olevate kulukohustuste assigneeringute
soovitusliku jaotuse aastate kaupa, kasutades objektiivset ja läbipaistvat
meetodit võttes eesmärgiks, et toetus suunataks arengus maha jäänud
piirkondadele, sealhulgas piirkondadele, mis saavad üleminekutoetust.
(57)
Kindlaks peab määrama selle, missuguses ulatuses
investeeritakse neid ressursse majanduskasvu ja tööhõivesse, ning vastu tuleb
võtta objektiivsed kriteeriumid nende eraldamiseks piirkondadele ja
liikmesriikidele. Et õhutada transpordi ja energeetika infrastruktuuri ning
info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kiiremat arengut kogu liidus, tuleks luua
Euroopa Ühendamise Rahastamisvahend. Iga-aastased assigneeringud fondidest ning
summad, mis kantakse Ühtekuuluvusfondist Euroopa Ühendamise
Rahastamisvahendisse ja sealt liikmesriigile, peaksid olema piiratud
ülemmääraga, mis määratakse kindlaks, võttes arvesse konkreetse liikmesriigi
võimet neid assigneeringuid ära kulutada. Lisaks
on vaesuse vähendamise peaeesmärgi alusel vaja enim puudust kannatavatele
isikutele mõeldud toidutoetuse skeem ümber orienteerida, et edendada
sotsiaalset kaasatust ja liidu harmoonilist arengut. Kavandatud
on mehhanism, millega ressursid kantakse üle sellesse vahendisse ja tagatakse,
et need koosnevad ESFist tehtavatest eraldistest ning et see tingib ka igas
riigis struktuurifondidest ESFile eraldatava miinimumprotsendi vastava
vähendamise.
(58)
Et tegevus oleks rohkem keskendatud tulemustele
ning Euroopa 2020. aasta eesmärkide ja sihtide saavutamisele, tuleks iga
fondi puhul ning iga piirkonnakategooria puhul igas liikmesriigis 5 %
majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise vahenditest tulemusreservina kõrvale
panna.
(59)
Et tagada asjakohane vahendite eraldamine igale
piirkonnakategooriale, ei tohiks vähem arenenud, ülemineku- ja enam arenenud
piirkonnad fondide vahendeid üksteisele üle kanda, välja arvatud nõuetekohaselt
põhjendatud olukordades, mis on seotud ühe või mitme temaatilise eesmärgi
saavutamisega, ning mitte rohkem kui 2 % ulatuses sellele
piirkonnakategooriale eraldatud vahenditest.
(60)
Tegeliku majandusliku mõju tagamiseks ei tohiks abi
fondidest asendada riiklikke kulutusi või samaväärseid struktuurikulutusi, mida
liikmesriigid teevad käesoleva määruse kohaldamisel. Et fondidest toetuste
andmisel võetaks arvesse laiemat majanduslikku konteksti, tuleks ühtlasi
kindlaks määrata avalike kulutuste tase, lähtudes üldistest makromajanduslikest
tingimustest, milles rahastamine toimub ja mis põhinevad näitajatel, mis on
esitatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammides, mida liikmesriigid igal aastal
esitavad vastavalt 7. juuli 1997. aasta määrusele (EÜ) nr 1466/1997
eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja
kooskõlastamise tõhustamise kohta[13]. Kui komisjon kontrollib
täiendavuse põhimõtet, peaks ta keskenduma liikmesriikidele, kus vähem arenenud
ja üleminekupiirkondade elanikkond moodustab vähemalt 15 %, nendele
eraldutud rahaliste vahendite ulatuse tõttu.
(61)
On vaja kehtestada täiendavad normid, mis
käsitlevad fondidelt toetust saavate rakenduskavade väljatöötamist, juhtimist,
järelevalvet ja kontrolli. Rakenduskavades tuleks sätestada prioriteetsed
suunad, mis vastavad temaatilistele eesmärkidele, töötada välja järjekindel
sekkumisloogika, et täita tuvastatud arenguvajadused, ning näha ette raamistik
tulemuslikkuse hindamiseks. Samuti peaks neis sisalduma muud elemendid, mis on
vajalikud nende fondide tulemusliku ja tõhusa rakendamise toetamiseks.
(62)
Vastastikuse täiendavuse parandamiseks ja
rakendamise lihtsustamiseks peaks majanduskasvu ja tööhõive eesmärgi raames
olema võimalik kombineerida ühistes rakenduskavades Ühtekuuluvusfondist ja
ERFist saadavad toetused ESFist saadavate toetustega.
(63)
Suurprojektid moodustavad olulise osa liidu
kulutustest ning on sageli liidu aruka, jätkusuutliku ja kasvu strateegia
eesmärkide saavutamise seisukohast strateegilise tähtsusega. Seepärast on õigustatud, et suure ulatusega
toimingute suhtes kehtiks käesoleva määruse alusel jätkuvalt komisjoni
heakskiidu nõue. Selguse huvides oleks vaja
sel juhul kindlaks määrata suurprojekti sisu. Samuti
peaks komisjonil olema võimalik keelduda suurprojekti toetamast, kui sellise
toetuse andmine ei ole põhjendatud.
(64)
Et anda liikmesriikidele võimalus rakendada osa
rakenduskavast tulemuspõhist lähenemisviisi kasutades, on kasulik näha ette
ühine tegevuskava, mis koosneb reast meetmetest, mida toetusesaaja viib ellu,
et aidata kaasa rakenduskava eesmärkide saavutamisele. Et lihtsustada ja
tugevdada fondide orienteeritust tulemustele, peaks ühise tegevuskava juhtimine
põhinema ainult ühiselt kokku lepitud vahe-eesmärkidel, väljunditel ja
tulemustel, nagu on kindlaks määratud komisjoni otsuses, millega ühine
tegevuskava vastu võetakse. Ühise tegevuskava kontrollimine ja audit peaksid
samuti piirduma nende vahe-eesmärkide, väljundite ja tulemuste saavutamise
kontrolliga. Seega on tarvis kehtestada reeglid ühiste tegevuskavade
väljatöötamise, sisu, vastuvõtmise, finantsjuhtimise ja kontrolli kohta.
(65)
            Kui linna arengu või territoriaalarengu strateegia nõuab integreeritud
lähenemisviisi, sest see hõlmab ühe või mitme rakenduskava enam kui ühe
prioriteetse suuna investeeringuid, tuleks fondidelt toetust saavad meetmed
ellu viia integreeritud territoriaalse investeeringuna ühe rakenduskava raames.
(66)
On vaja vastu võtta erieeskirjad seoses
järelevalvekomisjoni ülesannetega ning fondidest toetatavate rakenduskavade
rakendamise aastaaruannetega. Täiendavad sätted EAFRD toimimise kohta on
sätestatud vastavates valdkondlikes õigusaktides.
(67)
Et tagada programmi käsitleva olulise ja ajakohase
teabe kättesaadavus, on vaja, et liikmesriigid esitaksid komisjonile
regulaarselt olulisemaid andmeid. Et vältida
liikmesriikidele tekkivat täiendavat halduskoormust, peaks see piirduma
pidevalt kogutavate andmetega ning andmeedastus peaks toimuma elektroonilise
andmevahetuse kaudu.
(68)
Vastavalt aluslepingu artiklile 175 esitab
komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja
Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele iga kolme aasta järel
ühtekuuluvusaruanded edusammude kohta, mida on tehtud liidu majandusliku,
sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse alal. On vaja kindlaks määrata selle
aruande sisu.
(69)
Peetakse asjakohaseks, et komisjon teeks koostöös liikmesriikidega
fondide järelhindamisi, et saada asjakohasel tasandil teavet rahastatud
sekkumiste tulemuste ja mõju kohta. Samuti on vaja erisätteid, et kehtestada
fondide hindamiskavade heakskiitmise kord.
(70)
On oluline teadvustada liidu fondide saavutusi laiemale
avalikkusele. Kodanikel on õigus teada, kuidas liidu rahalisi vahendeid
investeeritakse. Põhiroll avalikkusele sobivate sõnumite edastamisel lasub nii
korraldusasutustel kui ka toetusesaajatel. Et tagada laiema üldsuse tõhusam
teavitamine ja tugevam koostoime komisjoni algatusel toimuvate
teavitustoimingute vahel, tuleb käesoleva määruse alusel teavitusmeetmetele
eraldatud eelarvest rahastada ka Euroopa Liidu poliitiliste prioriteetide
propageerimist, tingimusel, et need on seotud käesoleva määruse üldeesmärkidega.
(71)
Et tagada laialdane laiem infolevik fondide
saavutuste kohta ja liidu rolli kohta neis ning informeerida potentsiaalseid
toetusesaajaid rahastamisvõimalustest, tuleks käesolevas määruses sätestada
üksikasjalikud reeglid info- ja kommunikatsioonimeetmete kohta ning nende
meetmete tehnilised omadused.
(72)
Et parandada rahastamisvõimalusi ja projektide
toetusesaajaid käsitleva teabe kättesaadavust ja läbipaistvust, peaks igas
liikmesriigis olema üks veebileht või ‑portaal, millel antakse teavet kõikide
rakenduskavade kohta, sealhulgas loetelud toimingutest, mida iga rakenduskava
raames toetatakse.
(73)
On vaja määrata kindlaks elemendid, mille alusel
kohandatakse fondide kaasfinantseerimise määra rakenduskavades, eelkõige
ühenduse vahendite mitmekordse mõju tugevdamiseks. Samuti on vaja kehtestada kaasrahastamise
maksimummäärad iga piirkonnakategooria jaoks, et tagada sobiva tasandi
siseriikliku toetuse kaudu kaasfinantseerimise põhimõtte järgimine.
(74)
Liikmesriigid peavad iga rakenduskava puhul
nimetama korraldusasutuse, sertifitseerimisasutuse ja funktsionaalselt
sõltumatu auditeerimisasutuse. Et liikmesriikidel
oleks kontrollisüsteemide kehtestamisel rohkem paindlikkust, on kohane ette
näha võimalus, et sertifitseerimisasutuse ülesandeid täidab korraldusasutus. Liikmesriigil peaks olema ka võimalus nimetada
vahendusasutused, mis täidavad mõningaid korraldusasutuse või
sertifitseerimisasutuse ülesandeid. Sellisel
juhul peaks liikmesriik selgesti sätestama nende vastavad vastutusalad ja
ülesanded.
(75)
Korraldusasutus kannab peamist vastutust fondide
tulemusliku ja tõhusa rakendamise eest ning täidab seega suure hulga
funktsioone, mis on seotud programmide juhtimise ja järelevalve,
finantsjuhtimise ja kontrolliga ning projektide väljavalimisega. Tuleks sätestada asutuse vastutus ja ülesanded.
(76)
Sertifitseerimisasutus peaks koostama
maksetaotlused ja esitama need komisjonile. Asutus peaks koostama aastaaruande,
milles tõendatakse aastaaruannete terviklikkust, täpsust ja õigsust ning seda,
et arvestuskannetesse kantud kulutused on vastavuses liidu ja siseriiklike
eeskirjadega. Tuleks sätestada asutuse vastutus ja ülesanded.
(77)
Auditeerimisasutus peaks tagama, et auditeeritakse
juhtimis- ja kontrollisüsteeme, sobivat toiminguvalimit ning raamatupidamise
aastaaruandeid. Tuleks sätestada asutuse vastutus ja ülesanded.
(78)
Et võtta arvesse ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi
juhtimis- ja kontrollisüsteemide spetsiifilist korraldust ning vajadust tagada
proportsionaalne lähenemine, on vaja erisätteid korraldusasutuse ja
sertifitseerimisasutuse akrediteerimiseks ja akrediteerimise tühistamiseks.
(79)
Ilma et see piiraks komisjoni volitusi
finantskontrolli alal, tuleks nimetatud valdkonnas tugevdada liikmesriikide ja
komisjoni koostööd ning kehtestada kriteeriumid, mille põhjal komisjonil oleks
võimalik siseriiklike süsteemide kontrollimise strateegia alusel kindlaks teha,
millisel tasemel kindlust liikmesriikide auditeerimisasutused talle pakuvad.
(80)
Lisaks finantsjuhtimise ühistele eeskirjadele on
vaja lisasätteid ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi kohta.
Eelkõige selleks, et anda komisjonile enne raamatupidamisaruannete
kontrollimist ja heakskiitmist piisav kindlus, tuleks vahemaksete taotlused
rahuldada 90 % ulatuses summast, mis saadakse, kohaldades prioriteetse
suuna abikõlblike kulutuste suhtes iga prioriteetse suuna kaasrahastamise
määra, mis on kindlaks määratud rakenduskava vastuvõtmise otsuses. Tasumata summad tuleks liikmesriigile välja maksta
raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrolli ja heakskiitmise järel,
tingimusel, et on saadud piisav kinnitus raamatupidamisarvestuse kontrolliga
hõlmatud aasta kulutuste abikõlblikkuse kohta.
(81)
Et tagada, et toetusesaajad saaksid toetuse kätte
niipea kui võimalik, ja tugevdada komisjonile antavat õiguspärasuse kinnitust,
on kohane nõuda, et maksetaotlused sisaldaksid ainult kulutusi, mille jaoks
toetus on toetusesaajatele välja makstud. Igal aastal tuleks ette näha
eelmaksed, et liikmesriikidel oleks piisavalt vahendeid, et sellise korra
alusel tegutseda. Eelmaksed tuleks igal aastal
raamatupidamisarvestuse kontrolli ja heakskiitmise käigus
raamatupidamisarvestusest välja kanda.
(82)
Et tagada kohustustest vabastamise üldreeglite
asjakohane kohaldamine, peaks fondidele kehtestatud eeskirjades olema
üksikasjalikult sätestatud, kuidas kohustustest vabastamise tähtajad kindlaks
määratakse ja kuidas vastavad summad arvutatakse.
(83)
On vaja täpsustada fondide suhtes kohaldatav
raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrolli ja heakskiitmise üksikasjalik kord,
et tagada selle korra selge alus ja õiguskindlus. Tähtis
on anda liikmesriigile piiratud võimalus näha oma aastaaruandes ette
eelarvesäte, mille suhtes auditeerimisasutuses on veel menetlus pooleli.
(84)
Raamatupidamisaruannete iga-aastase kontrollimise
ja kinnitamisega peaks kaasnema lõpuleviidud toimingute (ERFi ja
Ühtekuuluvusfondi puhul) või kulutuste (ESFi puhul) iga-aastane lõpetamine. Et vähendada rakenduskavade lõpetamisega seonduvaid
kulusid, vähendada toetusesaajate halduskoormust ja tagada õiguskindlus, peaks
iga-aastane lõpetamine olema kohustuslik – see piiraks aega, mille jooksul
tõendavaid dokumente tuleb alles hoida ja mille jooksul toiminguid võib
auditeerida ja finantskorrektsioone kehtestada.
(85)
Et kaitsta liidu finantshuve ja pakkuda võimalust
tagada programmide tulemuslik rakendamine, peaksid olemas olema meetmed, mis
võimaldavad komisjonil maksed prioriteetse suuna või rakenduskava tasandil
peatada.
(86)
Asjakohane on kehtestada erikord ja -menetlused
liikmesriikide ja komisjoni finantskorrektsioonide jaoks seoses fondidega, et
tagada liikmesriikidele õiguskindlus.
(87)
Toimingute auditeerimise sagedus peaks olema
proportsionaalne fondidest antava liidu abi ulatusega.
Eelkõige tuleks vähendada audiitorkontrollide arvu, kui toimingu
abikõlblike kulutuste kogusumma ei ületa 100 000 eurot. Auditeerimisi peab siiski olema võimalik teha igal
ajal, kui on märke rikkumisest või pettusest, või auditivalimina pärast
lõpuleviidud toimingu lõpetamist. Et komisjoni auditeerimistase oleks
proportsionaalne riskiga, peaks komisjonil olema võimalik vähendada oma
auditeerimistegevust rakenduskavade puhul, kus ei ole märkimisväärseid
vajakajäämisi või kui võib jääda lootma auditeerimisasutusele.
(88)
Selleks et täiendada või muuta määruse teatavaid
vähem olulisi sätteid, tuleks komisjonile delegeerida volitused võtta kooskõlas
aluslepingu artikliga 290 vastu õigusakte seoses käitumisjuhisega, mis
käsitleb eesmärke ja kriteeriumeid partnerluse rakendamise toetamiseks, ühise
strateegilise raamistiku vastuvõtmisega, kasvu ja konkurentsivõime reservi
jaotamise täiendavate eeskirjadega, kohaliku arengu strateegiatega hõlmatud
piirkonna ja rahvastiku määratlusega, rahastamisvahendite üksikasjalike
eeskirjadega (eelhindamine, kulude abikõlblikkus, meetmete liigid, mida ei
toetata, kombineeritud toetus, varade ülekandmine ja haldus, maksetaotlused ja
iga-aastaste osamaksete kapitaliseerimine), tulu tekitavate toimingute kindla
maksemäära kindlaksmääramisega, liikmesriikide kohustustega seoses eeskirjade
rikkumisest teatamise menetlusega ja põhjendamatult makstud summade
tagasinõudmisega, juhtkonna kinnitava avalduse mudeliga juhtimis- ja
kontrollisüsteemi toimimise kohta, riiklike auditite tingimustega, korraldus-
ja sertifitseerimisasutuste akrediteerimise kriteeriumidega, üldtunnustatud
andmekandjate kindlaksmääramisega, kohaldatava finantskorrektsiooni tasemega,
lisade muutmise ja konkreetsete meetmetega, mis on vajalikud, et lihtsustada
üleminekut määruselt (EÜ) nr 1083/2006. Komisjonil peaksid olema ka volitused
muuta I ja IV lisa, juhuks kui edaspidi tekib kohandamisvajadus. On eriti oluline,
et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö ajal vajalikud arutelud,
sealhulgas konsulteerimised ekspertidega.
(89)
Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide
ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja
õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(90)
Komisjonil peaks olema volitus võtta kõigi ÜSRi
fondide puhul rakendusaktidega vastu partnerluslepingute heakskiitmise otsused,
tulemusreservi eraldamise otsused ning liikmesriigi majanduspoliitikaga seotud maksete
peatamise otsused; fondide puhul aga peaks tal olema volitus võtta vastu
rakenduskavade heakskiitmise otsused, suurprojektide heakskiitmise otsused,
maksete peatamise otsused ja finantskorrektsioonide otsused.
(91)
Et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse
rakendamiseks, tuleks rakendusvolitusi, mis on seotud kliimamuutusealaseid
eesmärke puudutava metoodikaga, rahastamisvahendite standardtingimustega, tulu
tekitavate projektide puhastulu arvutamise metoodikaga, majanduskasvu ja
tööhõive investeeringute kriteeriumid täitnud piirkondade ja liikmesriikide
kindlaksmääramisega, fondide rakenduskava mudeliga, suurprojektidega seotud
teabe vorminguga ja kulude-tulude analüüsi tegemisel kasutatava metoodikaga,
ühise tegevuskava standardvormiga, rakendamise aasta- ja lõpparuannete
mudeliga, teavitamis- ja avalikustamismeetmete tehniliste omadustega,
liikmesriikide teabevahetuse ja kohapealsete kontrollidega, juhtkonna kinnitava
avalduse mudeliga, auditistrateegia, audiitori järeldusotsuse ja iga-aastase kontrolliaruande
mudelitega, auditite käigus kogutud andmete kasutamisega ning maksetaotluste
mudeliga, teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari
2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja
üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme,
mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[14].

(92)
Käesoleva määrusega asendatakse nõukogu
11. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse
ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja
Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999[15].
Kõnealune määrus tuleb seepärast tunnistada kehtetuks.
(93)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt vähendada
eri regioonide arengutaseme ebavõrdsust ja kõige ebasoodsamate piirkondade või
saarte, eeskätt maapiirkondade, tööstuslikust üleminekust mõjutatud piirkondade
ning püsivate raskete looduslike või demograafiliste tingimuste all kannatavate
piirkondade mahajäämust, ei saa liikmesriigid piisaval tasemel saavutada, vaid
see on paremini saavutatav liidu tasandil, võib liit kehtestada meetmed
kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu
artiklis 5. Vastavalt proportsionaalsuse
põhimõttele, nagu on sätestatud nimetatud artiklis, ei lähe määrus kaugemale
sellest, mis on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
ESIMENE OSA
REGULEERIMISESE JA MÕISTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
Käesoleva määrusega nähakse ette ühised eeskirjad,
mida kohaldatakse ühises strateegilises raamistikus toimivate fondide – Euroopa
Regionaalarengu Fondi (ERF), Euroopa Sotsiaalfondi (ESF), Ühtekuuluvusfondi,
Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) ja Euroopa Merendus- ja
Kalandusfondi (EMKF) suhtes („ÜSRi fondid”). Selles on sätestatud ka
õigusnormid, mis on vajalikud, et tagada ÜSRi fondide tulemuslikkus ning nende
koordineerimine üksteise ja teiste liidu vahenditega.
Käesolevas määruses nähakse ette ka ERFi, ESFi
(edaspidi koos „struktuurifondid”) ja Ühtekuuluvusfondi reguleerivad
üldeeskirjad. Määruses määratakse kindlaks struktuurifondide ja
Ühtekuuluvusfondi (edaspidi „fondid”) ülesanded, prioriteetsed eesmärgid ja
korraldus, kriteeriumid, mille alusel liikmesriigid ja piirkonnad võivad saada
ÜRSi fondidest toetust, olemasolevad rahastamisvahendid ja nende eraldamise
kriteeriumid.
Käesolevas määruses ette nähtud eeskirju
kohaldatakse, ilma et see piiraks sätteid, mis on kehtestatud Euroopa
Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr […]/2012 ühise põllumajanduspoliitika
rahastamise, haldamise ja järelevalve kohta[16] (edaspidi „ÜPP
määrus”), ja järgmistes määrustes ette nähtud sätteid:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr […]/2012, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondi ning
millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1080/2006[17]
(edaspidi „ERFi määrus”);
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr […]/2012, mis käsitleb Euroopa Sotsiaalfondi ja millega tunnistatakse
kehtetuks määrus (EÜ) nr 1081/2006[18] (edaspidi „ESFi määrus”);
(3)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr […]/2012, mis käsitleb Ühtekuuluvusfondi ja millega tunnistatakse
kehtetuks määrus (EÜ) nr 1084/2006[19] (edaspidi
„Ühtekuuluvusfondi määrus”);
(4)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr […]/2012, mis käsitleb eesmärki „Euroopa territoriaalne koostöö” [20]
(edaspidi „ETK määrus”);
(5)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr […]/2012, mis käsitleb Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja
millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 11698/2005[21]
(edaspidi „EAFRD määrus”); ja
(6)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL)
nr […]/2012, mis käsitleb Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi ja millega
tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1198/2006[22]
(edaspidi „EMKFi määrus”).
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas määruses kohaldatakse ÜRSi
fondidest toetust saavate rahastamisvahendite suhtes rahastamisvahendite
määratlusi ja põhimõtteid, mis on sätestatud finantsmääruses, välja arvatud
juhul, kui käesolevas määruses on sätestatud teisiti.
Lisaks sellele kasutatakse järgmisi mõisteid:
(1)
„liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegia” – eesmärgid ja ühised sihid, mis annavad suuna
liikmesriikide ja liidu tegevusele ning mis on sätestatud komisjoni teatises
„Euroopa 2020. aastal: aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu
strateegia” ning sisalduvad Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta järeldustes
I lisana (Euroopa uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, ELi peamised
eesmärgid) ning nõukogu 21. oktoobri 2010. aasta otsusel liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta, samuti nende eesmärkide ja ühiste sihtide
muudatused;
(2)
„ühine strateegiline raamistik” – dokument, milles
liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärgid ja sihid
teisendatakse ÜSRi fondide põhimeetmeteks, määrates iga temaatilise eesmärgi
jaoks kindlaks põhimeetmed, mida rahastatakse igast ÜSRi fondist, ning
mehhanismid ÜSRi fondide programmitöö ühtsuse ja järjepidevuse tagamiseks
liikmesriikide ja liidu majandus- ja tööhõivepoliitikaga;
(3)
„fondispetsiifilised eeskirjad” – sätted, mis on
kehtestatud käesoleva määruse kolmandas osas või eri- või üldmääruses, mis
reguleerib ühte või enamat ÜSRi fondi, millele on osutatud või mis on loetletud
artikli 1 kolmandas lõigus, või kehtestatud käesoleva määruse kolmanda osa
või sellise eri- või üldmääruse alusel;
(4)
„programmitöö” – mitmeastmeline korralduse,
otsustamise ja rahaliste vahendite eraldamise protsess, mille eesmärk on
rakendada mitut aastat hõlmava ajavahemiku vältel liidu ja liikmesriikide
ühiseid meetmeid liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia
elluviimiseks;
(5)
„programm” – käesoleva määruse kolmandas osas ja
EMKFi määruses osutatud „rakenduskava” ning EAFRD määruses osutatud „maaelu
arengukava”;
(6)
„prioriteet” – käesoleva määruse kolmandas osas
osutatud „prioriteetne suund” ning EMKFi määruses ja EAFRD määruses osutatud
„liidu prioriteet”;
(7)
„toiming” – projekt, leping, tegevus või projektide
rühm, mille on valinud välja asjaomase programmi korraldusasutus või mis on
valitud tema vastutusel ja mis aitab kaasa sellega seotud prioriteedi või
prioriteetide eesmärkide saavutamisele; rahastamisvahendite kontekstis koosneb
toiming rahalistest maksetest programmist rahastamisvahendisse ja sellele
järgnevast rahalisest toetusest, mida annavad need rahastamisvahendid;
(8)
„toetusesaaja” – toimingute algatamise või
algatamise ja rakendamise eest vastutav avalik-õiguslik või eraõiguslik organ;
riigiabi kontekstis tähendab termin „toetusesaaja” üksust, mis saab toetust;
rahastamisvahendite kontekstis tähendab termin „toetusesaaja” asutust, kes
rakendab rahastamisvahendit;
(9)
„lõppsaaja” – juriidiline või füüsiline isik, kes
saab rahastamisvahendist rahalist toetust;
(10)
„riigiabi” – abi vastavalt aluslepingu
artikli 107 lõikele 1, mille puhul käesoleva määruse kohaldamisel
loetakse, et see sisaldab ka vähese tähtsusega abi tähenduses, mis on
sätestatud komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1998/2006,
milles käsitletakse aluslepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese
tähtsusega abi suhtes,[23] komisjoni 20. detsembri
2007. aasta määruses (EÜ) nr 1535/2007, milles käsitletakse EÜ aluslepingu
artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes
põllumajandustoodete tootmise sektoris,[24] ning komisjoni
24. juuli 2007. aasta määruses (EÜ) nr 875/2007, milles käsitletakse EÜ aluslepingu
artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandussektoris ja
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1860/2004[25];
(11)
„lõpetatud toiming” – toiming, mis on füüsiliselt
lõpetatud või täielikult rakendatud ning mille puhul on kõik vastavad maksed
vahendite saajale tehtud ja vastav riiklik toetus toetusesaajatele välja
makstud;
(12)
„riiklik toetus” – igasugune rahaline toetus, et
rahastada toimingut, mille aluseks on riigi- või piirkondlike või kohalike
ametiasutuste eelarve, ÜRSi fondidega seotud liidu eelarve, avalik-õiguslike
asutuste või avalik-õiguslike asutuste ühingute eelarve;
(13)
„avalik-õiguslik asutus” – avalik-õiguslik isik
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/18/EÜ[26]
artikli 1 lõike 9 tähenduses ja iga Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus
(ETKR), mis on asutatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ)
nr 1082/2006,[27] sõltumata sellest, kas
asjakohastes riigisisestes rakendusnormides peetakse ETKRi avalik-õiguslikeks
või eraõiguslikeks asutusteks;
(14)
„dokument” – paberkandjal või elektroonilisel
andmekandjal teave, mis on käesoleva määruse raames asjakohane;
(15)
„vahendusasutus” – mis tahes avalik-õiguslik või
eraõiguslik asutus, mis tegutseb korraldus- või sertifitseerimisasutuse
alluvuses või täidab nende nimel ülesandeid, mis on seotud toiminguid läbi
viivate toetusesaajatega;
(16)
„kohaliku arengu strateegia” – ühtne kogum
toiminguid kohaliku tasandi eesmärkide saavutamiseks ja vajaduste
rahuldamiseks, mis aitab kaasa liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegia elluviimisele ja mida rakendatakse partnerluses
asjakohasel tasandil;
(17)
„jooksev lõpetamine” – toimingute lõpetamine
raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrolli ja heakskiitmise tulemusel ja
enne programmi üldist lõpetamist;
(18)
„partnerlusleping” – dokument, mille liikmesriik on
partnerite kaasabil ette valmistanud kooskõlas mitmetasandilise haldamise
meetodiga ning milles on sätestatud liikmesriigi strateegia, prioriteedid ja
meetmed ÜSRi fondide kasutamiseks tulemuslikult ja tõhusalt, et järgida liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiaid, ning mille komisjon on
pärast hindamist ja dialoogi liikmesriigiga heaks kiitnud;
(19)
„piirkonnakategooria” – piirkondade liigitus vähem
arenenud piirkondadeks, üleminekupiirkondadeks või enam arenenud piirkondadeks
vastavalt artikli 82 lõikele 2;
(20)
„maksetaotlus” – taotlus makse saamiseks või kulude
deklaratsioon, mille liikmesriik on komisjonile esitanud;
(21)
„EIP” – Euroopa Investeerimispank, Euroopa
Investeerimisfond või Euroopa Investeerimispanga tütarettevõte;
(22)
„VKE” – mikro-, väike või keskmise suurusega
ettevõte komisjoni soovituse 2003/361/EÜ või selle järgnevate muudatuste
tähenduses;
(23)
„aruandeaasta” – kolmanda osa kohaldamisel tähendab
see ajavahemikku 1. juulist 30. juunini, välja arvatud esimese aruandeaasta
puhul, mil see tähendab ajavahemikku alates kulutuste abikõlblikkuse
alguskuupäevast kuni 30. juunini 2015. Viimane aruandeaasta kestab 1. juulist
2022 kuni 1. juunini 2023;
(24)
„majandusaasta” – kolmanda osa kohaldamisel
ajavahemik 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini.
TEINE OSA
ÜSRi FONDIDE SUHTES KOHALDATAVAD ÜHISSÄTTED
I JAOTIS
ÜRSi fondidele antava liidu toetuse põhimõtted
Artikkel 3
Reguleerimisala
Käesolevas osas sätestatud eeskirju
kohaldatakse ilma, et see piiraks kolmandas osas kehtestatud sätteid.
Artikkel 4
Üldpõhimõtted
1.           ÜSRi fondid annavad toetust
mitmeaastaste programmide kaudu, mis täiendavad riiklikke, piirkondlikke ja
kohaliku tasandi meetmeid, et viia ellu liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegia, võttes arvesse koondsuuniseid, riiki käsitlevaid
soovitusi aluslepingu artikli 121 lõike 2 kohaselt ning vastavaid
nõukogu soovitusi, mis on vastu võetud aluslepingu artikli 148 lõike 4 alusel.
2.           Komisjon ja liikmesriigid
tagavad, et ÜSRi fondidelt saadav toetus on kooskõlas liidu poliitika ja
prioriteetidega ning täiendab muid liidu rahastamisvahendeid.
3.           ÜSRi fondidelt saadavat
toetust rakendatakse komisjoni ja liikmesriikide tihedas koostöös.
4            Liikmesriigid ja nende
selleks määratud asutused vastutavad programmide rakendamise ja oma ülesannete
täitmise eest vastavalt käesolevale määrusele ja fondispetsiifilistele
eeskirjadele asjakohasel territoriaalsel tasandil kooskõlas liikmesriigi
institutsioonilise, õigus- ja finantsraamistikuga ning vastavuses käesoleva määruse
ja fondispetsiifiliste eeskirjadega.
5.           ÜSRi fondide toetuse
rakendamise ja kasutamise kord, eeskätt ÜSRi fondide rakendamiseks vajalikud
finants- ja haldusressursid, mis on seotud aruandluse, hindamise, juhtimise ja
kontrolliga, peavad olema proportsionaalsed eraldatud toetusega.
6.           Kooskõlas oma vastavate
kohustustega tagavad komisjon ja liikmesriigid koordineerimise ÜSRi fondide
vahel ning liidu muude poliitikavaldkondade ja vahendite vahel, sealhulgas
nendega, mis kuuluvad liidu välistegevuse raamistikku.
7.           ÜSRi fondidele eraldatud osa
Euroopa Liidu eelarvest rakendatakse liikmesriikide ja komisjoni ühisjuhtimise
raamistikus vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ,
Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes
kohaldatavat finantsmäärust[28] (edaspidi:
finantsmäärus), artikli 53 punktile b, välja arvatud Ühtekuuluvusfondist
artikli 84 lõikes 4 osutatud Euroopa Ühendamise Rahastamisvahendisse üle kantav
summa ning komisjoni algatusel ERFi määruse artikli 9 kohaselt võetavad
uuenduslikud meetmed ja komisjoni algatusel antav tehniline abi.
8.           Komisjon ja liikmesriigid
rakendavad usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet kooskõlas finantsmääruse
artikliga 73.
9.           Komisjon ja liikmesriigid
tagavad ÜSRi fondidest saadava abi tulemuslikkuse, eeskätt järelevalve,
aruandluse ja hindamise abil.
10.         Komisjon ja liikmesriigid
täidavad oma vastavat ÜSRi fondidega seonduvat rolli eesmärgiga vähendada
toetusesaajate halduskoormust.
Artikkel 5
Partnerlus ja
mitmetasandiline valitsemine
1.           Partnerluslepingu ja iga
vastava programmi tarbeks korraldab liikmesriik partnerlussuhteid järgmiste
partneritega:
(a)
pädevad piirkondlikud, kohalikud, linnade ja muud
avalik-õiguslikud asutused;
(b)
majandus- ja sotsiaalpartnerid; ja
(c)
kodanikuühiskonda esindavad organid, sealhulgas
keskkonnapartnerid, valitsusvälised organisatsioonid ning võrdõiguslikkuse ja
mittediskrimineerimise edendamise eest vastutavad organid.
2.           Kooskõlas mitmetasandilise
valitsemise meetodiga kaasavad liikmesriigid partnerid partnerluslepingute
ettevalmistusse ja eduaruannetesse ning programmide ettevalmistusse,
rakendamisse, järelevalvesse ja hindamisse. Partnerid osalevad programmide
järelevalvekomisjonides.
3.           Komisjonile antakse volitused
võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 140, et sätestada
Euroopa käitumisjuhend, millega kehtestatakse eesmärgid ja kriteeriumid
partnerluse elluviimise toetamiseks ning teabe, kogemuste, tulemuste ja hea
tava jagamise hõlbustamiseks liikmesriikide vahel.
4.           Komisjon konsulteerib iga
ÜSRi fondi puhul vähemalt korra aastas organisatsioonidega, kes esindavad
partnereid liidu tasandil, ÜSRi fondidelt saadud toetuse rakendamise teemal.
Artikkel 6
Vastavus liidu ja riiklikele
seadustele
Toimingud, mida finantseeritakse ÜSRi fondidest,
peavad olema kooskõlas kohalduvate liidu ja riiklike seadustega.
Artikkel 7
Meeste ja naiste
võrdõiguslikkuse edendamine ja mittediskrimineerimine
Liikmesriigid ja komisjon tagavad, et
programmide ettevalmistamisel ja elluviimisel toetatakse meeste ja naiste
võrdõiguslikkust ning edendatakse sooküsimuste lõimimist.
Liikmesriigid ja komisjon võtavad vajalikud
meetmed, et hoida programmide ettevalmistamise ja rakendamise ajal ära
igasugune diskrimineerimine soo, rassi või etnilise päritolu, usutunnistuse või
veendumuse, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse põhjal.
Artikkel 8
Säästev areng
ÜSRi fondide eesmärke tuleb ellu viia säästva
arengu raames ning seejuures peab liit edendama keskkonnakaitse ja keskkonna
kvaliteedi parandamise eesmärke, nagu on sätestatud aluslepingu
artiklites 11 ja 19, võttes arvesse põhimõtet, et saastaja maksab.
Liikmesriigid ja komisjon tagavad, et
partnerluslepingute ja programmide ettevalmistamisel ja elluviimisel
edendatakse keskkonnakaitse nõudeid, ressursitõhusust, kliimamuutuste
leevendamist ja nendega kohanemist, vastupidavust katastroofidele ning
riskiennetust ja ‑juhtimist, et tagada vastupidavus kliimamuutustele ja
katastroofidele. Liikmesriigid annavad teavet kliimamuutuse eesmärgi toetuste
kohta, kasutades komisjoni vastu võetud metoodikat. Komisjon võtab metoodika
vastu rakendusaktiga. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli
143 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
II JAOTIS
STRATEEGILINE LÄHENEMISVIIS
I PEATÜKK
ÜSRi fondide ja ühise strateegilise raamistiku temaatilised eesmärgid
Artikkel 9
Temaatilised eesmärgid
Selleks et aidata kaasa liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiale, toetab iga ÜSRi fond
vastavalt oma missioonile järgmisi temaatilisi eesmärke:
(1)
teaduse, tehnoloogilise arendustegevuse ja
innovatsiooni edendamine;
(2)
info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale juurdepääsu,
selle tehnoloogia kasutamise ning kvaliteedi parandamine;
(3)
väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ning
põllumajandussektori (EAFRD puhul) ja kalandus- ja vesiviljelussektori (EMKFi
puhul) konkurentsivõime suurendamine;
(4)
vähese CO2-heitega majandusele ülemineku
toetamine kõikides sektorites;
(5)
kliimamuutustega kohanemise, riskiennetamise ja
-juhtimise edendamine;
(6)
keskkonnakaitse ja ressursitõhususe edendamine;
(7)
säästva transpordi ja tähtsate
võrguinfrastruktuuride kitsaskohtade kõrvaldamise edendamine;
(8)
tööhõive edendamine ja tööjõu liikuvuse toetamine;
(9)
sotsiaalse kaasatuse edendamine ja vaesuse vastu
võitlemine;
(10)
investeerimine haridusse, oskustesse ja
elukestvasse õppesse;
(11)
institutsioonilise suutlikkuse ja tõhusa avaliku
halduse tugevdamine.
Temaatilised eesmärgid kantakse üle ÜSRi iga
fondi konkreetsetesse prioriteetidesse ja sätestatakse fondispetsiifilistes
eeskirjades.
Artikkel 10
Ühine strateegiline
raamistik
Et edendada liidu harmoonilist,
tasakaalustatud ja säästvat arengut, muudab ühine strateegiline raamistik liidu
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu prioriteetide eesmärgid ja sihid
ÜSRi fondide kesksetes meetmeteks.
Artikkel 11
Sisu
Ühine strateegiline raamistik määrab:
(a)
igast ÜSRi fondist toetust saavad põhimeetmed igale
temaatilisele eesmärgile;
(b)
linnade, maapiirkondade ja rannikualade ning
kalastuspiirkondade territoriaalsed põhiprobleemid, samuti aluslepingu
artiklites 174 ja 349 osutatud iseloomulike joontega alad, millega tuleb
tegeleda ÜSRi fondide abil;
(c)
horisontaalsed põhimõtted ja poliitikaeesmärgid
ÜSRi fondide rakendamiseks;
(d)
vajaduse korral iga ÜSRi fondi koostöö tegevuste
prioriteedid, võttes arvesse makropiirkondlikke ja mere vesikonna strateegiaid;
(e)
ÜSRi fondide vahelised koordinatsioonimeetmed ning
muud asjakohased liidu poliitikasuunad ja vahendid, sealhulgas koostöö
välisvahendid;
(f)
mehhanismid, millega tagatakse ÜSRi fondide
programmitöö sidusus ja järjepidevus konkreetse riigi kohta antud soovitustega
vastavalt aluslepingu artikli 121 lõikele 2 ning vastavate nõukogu
soovitustega, mis võetakse vastu aluslepingu artikli 148 lõike 4 alusel.
Artikkel 12
Vastuvõtmine ja läbivaatamine
Komisjonile antakse volitus võtta artikli 142
alusel vastu delegeeritud akte ühise strateegilise raamistiku kohta 3 kuu
jooksul alates käesoleva määruse vastuvõtmisest.
Kui liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegia muutub olulisel määral, vaatab komisjon ühise strateegilise
raamistiku läbi ning võtab vajaduse korral artikli 142 alusel delegeeritud
aktiga vastu muudetud raamistiku.
Liikmesriigid teevad vajaduse korral kuue kuu
jooksul alates parandatud ühise strateegilise raamistiku vastuvõtmisest
parandusettepanekuid oma partnerluslepingu ja programmide muutmiseks, et tagada
nende kooskõla parandatud ühise strateegilise raamistikuga.

II PEATÜKK
Partnerlusleping
Artikkel 13
Partnerluslepingu
ettevalmistamine
1.
Iga liikmesriik valmistab ette partnerluslepingu
ajavahemikuks 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
2.
Liikmesriigid koostavad partnerluslepingu koostöös
artiklis 5 osutatud partneritega. Partnerlusleping valmistatakse ette,
pidades dialoogi komisjoniga.
3.
Partnerlusleping hõlmab asjaomase liikmesriigi kogu
ÜSRi fondidest saadavat toetust.
4.
Iga liikmesriik edastab oma partnerluslepingu
komisjonile kolme kuu jooksul alates ühise strateegilise raamistiku
vastuvõtmisest.
Artikkel 14
Partnerluslepingu sisu
              Partnerlusleping sätestab
järgmise:
(a)
meetmed, millega tagatakse vastavus liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiale, sealhulgas:
i)        erinevuste ja arenguvajaduste analüüs
lähtuvalt temaatilistest eesmärkidest ja põhimeetmetest, mis on määratud
kindlaks ühises strateegilises raamistikus, ning eesmärkidest, mis on
sätestatud aluslepingu artikli 121 lõike 2 alusel antud konkreetse
riigiga seotud soovitustes ning vastavates nõukogu soovitustes, mis on vastu
võetud aluslepingu artikli 148 lõike 4 alusel;
ii)       programmide eelhindamiste kokkuvõtlik
analüüs, milles põhjendatakse temaatiliste eesmärkide valikut ja ÜSRi fondide
eraldisi;
iii)      iga temaatilise eesmärgi peamiste
eeldatavate tulemuste kokkuvõte ÜSRi iga fondi kohta;
iv)      liidu toetuse soovituslik eraldis
temaatiliste eesmärkide kaupa riigi tasandil ÜRSi iga fondi kohta, samuti
kliimameetmetega seotud eesmärkidele ette nähtud toetuse soovituslik kogusumma;
v)       peamised prioriteetsed koostööalad,
võttes vajaduse korral arvesse makroregionaalseid ja mere vesikonna
strateegiaid;
vi)      horisontaalsed põhimõtted ja
poliitikaeesmärgid ÜSRi fondide rakendamiseks;
vii)     loetelu programmidest, mida rahastatakse
ERFist, ESFist ja Ühtekuuluvusfondist, välja arvatud Euroopa territoriaalse
koostöö eesmärgi programmid, ning EAFRD ja EMKFi programmidest koos vastavate
soovituslike eraldistega, jaotatuna ÜSRi fondide kaupa aasta kaupa;
(b)
integreeritud lähenemisviis ÜSRi fondidest toetust
saavale territoriaalsele arengule, mis kehtestab järgmist:
i)        riigi ja piirkondliku tasandi
mehhanismid ÜSRi fondide ja muude liidu ning riiklike rahastamisvahendite ja
EIP vaheliseks koordineerimiseks;
ii)       ÜSRi fondide linna-, maa- ja ranniku-
ja kalastuspiirkondade ja teatud piirkondlike erijoontega alade piirkondlikuks
arendamiseks kasutamise integreeritud lähenemisviisi tagamise kord, eeskätt
artiklite 28, 29 ja 99 rakendamine; vajaduse korral lisatakse ERFi määruse
artiklis 7 osutatud linnaarengu platvormis osalevate linnade loetelu;
(c)
integreeritud lähenemisviis vaesusest kõige rohkem
mõjutatud geograafiliste piirkondade või kõige suurema diskrimineerimis- või
tõrjutusriskiga sihtrühmade spetsiifiliste vajadustega tegelemiseks, pöörates
vajaduse korral eriti suurt tähelepanu marginaliseerunud kogukondadele,
sealhulgas soovituslikud rahalised eraldised ÜSRi fondidele;
(d)
tulemusliku rakendamise tagamise kord, sealhulgas:
i)        programmides tulemusraamistiku jaoks
kehtestatud vahe-eesmärkide ja sihtide koondtabel, millele on osutatud artikli
19 lõikes 1, koos metoodika ja mehhanismidega programmide ning ÜSRi fondide
vahelise kooskõla tagamiseks;
ii)       eeltingimuste täitmise hindamise
kokkuvõte ning riiklikul ja piirkondlikul tasandil võetavate meetmete kokkuvõte
ja nende rakendamise ajakava, kui eeltingimused ei ole täidetud;
iii)      vajalik teave käesoleva määruse
kolmandas osas määratletud täiendavuse eeskirjadele vastavuse eelkontrolli
tegemiseks;
iv)      meetmed partnerite kaasamiseks ja nende
roll partnerluslepingu ettevalmistamisel ning eduaruande koostamisel, nagu
määratud käesoleva määruse artiklis 46;
(e)
ÜSRi fondide kasutamise tõhususe tagamise kord,
sealhulgas:
i)        hinnang selle kohta, kas on vaja
tugevdada asutuste ja vajaduse korral toetusesaajate haldussuutlikkust, ning
selle eesmärgi saavutamiseks võetud meetmed;
ii)       kokkuvõte toetusesaajate halduskoormuse
vähendamiseks programmis planeeritud meetmetest ja vastavatest eesmärkidest;
iii)      hinnang olemasolevatele
elektroonilistele andmevahetussüsteemidele ja planeeritud meetmed
kindlustamaks, et kogu teabevahetus toetusesaajate ning programmide juhtimise
ja kontrolli eest vastutavate asutuste vahel toimub üksnes elektroonilise
andmevahetuse teel.
Artikkel 15
Partnerluslepingu
vastuvõtmine ja muutmine
1.           Komisjon hindab
partnerluslepingu vastavust määrusele, ühisele strateegilisele raamistikule ja
aluslepingu artikli 121 lõike 2 alusel antud konkreetse riigiga
seotud soovitustele ning nõukogu soovitustele, mis on vastu võetud aluslepingu
artikli 148 lõike 4 alusel, võttes arvesse programmide eelhindamisi,
ning teeb oma tähelepanekud kolme kuu jooksul alates partnerluslepingu
esitamisest. Liikmesriik esitab kogu vajaliku lisateabe ja vajaduse korral teeb
partnerluslepingusse parandused.
2.           Komisjon võtab
partnerluslepingut heaks kiitva otsuse vastu rakendusaktidega hiljemalt kuus
kuud pärast seda, kui liikmesriik on partnerluslepingu esitanud, eeldusel et
kõiki komisjoni tehtud märkusi on nõuetekohaselt arvesse võetud.
Partnerlusleping ei jõustu enne 1. jaanuari 2014.
3.           Kui liikmesriik teeb
partnerluslepingu muutmise ettepaneku, korraldab komisjon vajaduse korral
hindamise kooskõlas lõikega 1 ja võtab rakendusaktidega vastu
muudatusettepanekut heaks kiitva otsuse.
III PEATÜKK
Temaatiline kontsentreerumine, eeltingimused ja tulemuslikkuse hindamine
Artikkel 16
Temaatiline kontsentreerumine

Liikmesriigid keskendavad fondispetsiifiliste
eeskirjade kohaselt toetuse meetmetele, millega kaasneb suurim lisaväärtus
seoses liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu prioriteetidega, mis
aitavad lahendada probleeme, mis on esile tõstetud aluslepingu artikli 121
lõike 2 alusel antud konkreetse riigiga seotud soovitustes ning vastavates
nõukogu soovitustes, mis on vastu võetud aluslepingu artikli 148
lõike 4 alusel, ning võttes arvesse riiklikke ja piirkondlikke vajadusi.
Artikkel 17
Eeltingimused
1.
Eeltingimused iga ÜSRi fondi tarbeks sätestatakse
fondispetsiifilistes eeskirjades.
2.
Liikmesriigid hindavad seda, kas kohalduvad
eeltingimused on täidetud.
3.
Kui eeltingimused ei ole partnerluslepingu
edastamise päeval täidetud, esitavad liikmesriigid partnerluslepingus
kokkuvõtte meetmetest, mis tuleb võtta riiklikul või piirkondlikul tasandil,
ning nende elluviimise ajakava, et tagada meetmete täitmine hiljemalt kaks
aastat pärast partnerluslepingu vastuvõtmist või hiljemalt 31. detsembriks
2016, olenevalt sellest, kumb on varasem.
4.
Liikmesriigid määravad vastavates programmides
kindlaks eeltingimuste täitmisega seotud üksikasjalikud meetmed, sealhulgas
nende elluviimise ajakava.
5.
Komisjon hindab eeltingimuste täitmise kohta
esitatud teavet partnerluslepingu ja programmide hindamise raames. Komisjon
võib programmi vastuvõtmisel otsustada peatada kõik programmile tehtavad
vahemaksed või osa vahemaksetest kuni eeltingimuste täitmiseks võetavate
meetmete nõuetekohase rakendamiseni. Suutmatus viia programmis sätestatud
tähtajaks lõpule meetmeid, mida on vaja eeltingimuste täitmiseks, annab
komisjonile alust maksed peatada.
6.
Lõiked 1–5 ei kohaldu programmidele Euroopa
territoriaalse koostöö eesmärgi raames.
Artikkel 18
Tulemusreserv
5 % igale ÜSRi fondile ja igale
liikmesriigile eraldatud vahenditest, välja arvatud Euroopa territoriaalse
koostöö eesmärgile ja EMKFi määruse V jaotisele eraldatud vahendid,
moodustavad tulemusreservi, mis eraldatakse vastavalt artikli 20 sätetele.
Artikkel
19
Tulemuslikkuse analüüs
1.           Komisjon viib 2017. ja
2019. aastal koostöös liikmesriikidega läbi programmide tulemuslikkuse
analüüsi igas liikmesriigis, võttes aluseks partnerluslepingus ning
programmides sätestatud tulemusraamistiku. Tulemusraamistiku kehtestamise
meetod on sätestatud I lisas.
2.           Analüüsi käigus vaadatakse
läbi programmide vahe-eesmärkide saavutamine prioriteetide tasandil
liikmesriikide 2017. ja 2019. aastal esitatud eduaruannetes toodud teabe
ja hinnangute alusel.
Artikkel 20
Tulemusreservi eraldamine
1.           Kui 2017. aasta
tulemuslikkuse hindamisel ilmneb, et programmi prioriteet ei ole täitnud oma
2016. aastaks määratud vahe-eesmärke, teeb komisjon asjaomasele
liikmesriigile soovitusi.
2.           2019. aasta
tulemuslikkusanalüüsi põhjal võtab komisjon rakendusaktiga vastu otsuse, milles
määratakse iga ÜSRi fondi ja liikmesriigi puhul programmid ja prioriteedid, mis
on saavutanud oma vahe-eesmärgid. Liikmesriik teeb ettepaneku tulemusreservi
eraldamise kohta kõnealuses komisjoni otsuses sätestatud programmidele ja
prioriteetidele. Komisjon kiidab heaks asjaomaste programmide muudatused
kooskõlas artikliga 26. Kui liikmesriik ei esita teavet kooskõlas
artikli 46 lõigetega 2 ja 3, siis tulemusreservi vastavatele
programmidele või prioriteetidele ei eraldata.
3.           Kui tulemuslikkuse hindamine
toob esile tõendeid selle kohta, et prioriteet ei ole saavutanud rakenduskavas
määratud vahe-eesmärke, võib komisjon fondispetsiifilistes eeskirjades
sätestatud korras peatada programmi kõik vahemaksed või osa vahemaksetest.
4.           Kui komisjon teeb programmi
rakendamise lõpparuande kontrolli alusel kindlaks olulise vajakajäämise
tulemusraamistikus sätestatud eesmärkide saavutamisel, võib komisjon
fondispetsiifilistes eeskirjades sätestatud korra kohaselt rakendada
prioriteetide suhtes finantskorrektsioone. Komisjoni volitatakse võtma vastu artikli 142
kohaseid delegeeritud õigusakte, millega määratakse kindlaks kohaldatava
finantskorrektsiooni taseme määramise kriteeriumid ja metoodika. .
5.           Lõiget 2 ei kohaldata Euroopa
territoriaalse koostöö eesmärgi alla kuuluvate programmide ning EMKFi määruse V
jaotise suhtes.
IV PEATÜKK
Makromajanduslikud tingimused
Artikkel 21
Tingimused, mis on seotud
liikmesriikide majanduspoliitika koordineerimisega
1.           Komisjon võib paluda
liikmesriigil oma partnerlusleping ja vastavad programmid üle vaadata ja teha
ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik:
(a)
selleks, et toetada asjaomasele liikmesriigile
adresseeritud ning aluslepingu artikli 121 lõike 2 ja/või artikli 148 lõike 4
alusel vastu võetud nõukogu soovituse rakendamist, või selleks, et toetada asjaomasele
liikmesriigile adresseeritud meetmete rakendamist, mis on vastu võetud
aluslepingu artikli 136 lõike 1 kohaselt;
(b)
selleks, et toetada asjaomasele liikmesriigile
adresseeritud nõukogu soovituse rakendamist, mis on vastu võetud aluslepingu
artikli 126 lõike 7 kohaselt;
(c)
selleks, et toetada asjaomasele liikmesriigile
adresseeritud nõukogu soovituse rakendamist, mis on vastu võetud määruse (EL)
nr …/2011 [makromajanduse tasakaalunihete ennetamise ja korrigeerimise kohta]
artikli 7 lõike 2 kohaselt, tingimusel, et neid muudatusi peetakse
makromajanduse tasakaalunihete korrigeerimisel vajalikuks, või
(d)
selleks, et maksimeerida olemasolevate ÜSRi fondide
mõju majanduskasvule ja konkurentsivõimele vastavalt lõikele 4, kui liikmesriik
vastab ühele järgmistest tingimustest:
i)        liikmesriigile tehakse kättesaadavaks
liidu finantsabi nõukogu määruse (EL) nr 407/2010 alusel;
ii)       liikmesriigile antakse keskmise
tähtajaga finantsabi vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 332/2002[29];
iii)      liikmesriigile antakse finantsabi Euroopa
stabiilsusmehhanismi laenu näol vastavalt Euroopa stabiilsusmehhanismi
asutamislepingule.
2.           Liikmesriik esitab ühe kuu
jooksul ettepaneku partnerluslepingu ja vastavate programmide muutmise kohta. Vajaduse
korral esitab komisjon tähelepanekuid ühe kuu jooksul alates muudatuste
esitamisest, millisel juhul liikmesriik esitab oma ettepaneku uuesti ühe kuu
jooksul.
3.           Kui komisjon ei ole
tähelepanekuid esitanud või kui tema tähelepanekuid on rahuldavalt arvesse
võetud, võtab komisjon ilma asjatult viivitamata vastu otsuse, millega
kiidetakse heaks partnerluslepingu ja vastavate programmide muudatused.
4.           Kui liikmesriigile antakse
finantsabi lõike 1 punkti d kohaselt ning see on seotud kohandamisprogrammiga,
võib komisjon erandina lõikest 1 ilma liikmesriigi ettepanekuta muuta
partnerluslepingut ja programme, et maksimeerida olemasolevate ÜSRi fondide
mõju majanduskasvule ja konkurentsivõimele. Tagamaks partnerluslepingu ja
vastavate programmide tulemuslikku rakendamist, osaleb komisjon nende
juhtimises, nagu on üksikasjalikult sätestatud kohandamisprogrammis või
asjaomase liikmesriigiga alla kirjutatud vastastikuse mõistmise memorandumis.
5.           Kui liikmesriik ei tule
lõikes 1 osutatud komisjoni taotlusele vastu või ei anna ühe kuu jooksul
rahuldavat vastust lõikes 2 osutatud komisjoni tähelepanekutele, võib komisjon
kolme kuu jooksul pärast oma tähelepanekute esitamist võtta rakendusaktiga
vastu otsuse, millega peatatakse kõik maksed või osa makseid asjaomastele
programmidele.
6.           Komisjon peatab rakendusaktiga
kõik maksed ja kohustused või osa makseid ja kohustusi asjaomastele
programmidele juhul, kui:
(a)
nõukogu otsustab, et liikmesriik ei täida nõukogu
poolt aluslepingu artikli 136 lõike 1 kohaselt kehtestatud erimeetmeid;
(b)
nõukogu otsustab aluslepingu artikli 126 lõike 8
või artikli 126 lõike 11 kohaselt, et asjaomane liikmesriik ei ole võtnud
tulemuslikke meetmeid ülemäärase puudujäägi likvideerimiseks; või
(c)
nõukogu teeb määruse (EL) nr [...]/2011
[makromajanduslike tasakaalunihete ennetamise ja korrigeerimise kohta] artikli
8 lõike 3 kohaselt järelduse, et kahel järjestikusel puhul ei ole liikmesriik
esitanud piisavat korrektsioonimeetmete kava, või nõukogu võtab vastu kõnealuse
määruse artikli 10 lõike 4 kohaselt otsuse, milles sedastatakse nõuete
mittetäitmine; või
(d)
nõukogu teeb järelduse, et liikmesriik ei ole
võtnud meetmeid, et rakendada nõukogu määruses (EL) nr 407/2010 või nõukogu
määruses (EÜ) nr 332/2002 osutatud kohandamisprogrammi, ning selle tulemusena
otsustab mitte lubada sellele liikmesriigile antud finantsabi väljamaksmist;
või
(e)
Euroopa stabiilsusmehhanismi juhatus teeb
järelduse, et tingimused, mis on seatud stabiilsusmehhanismist laenu näol
asjaomasele liikmesriigile antava finantsabi saamisega, ei ole täidetud, ning
selle tulemusena otsustab mitte välja maksta liikmesriigile antud
stabiilsustoetust.
7.           Kui komisjon teeb otsuse
peatada maksed või kohustused osaliselt või tervikuna vastavalt lõigetele 5 ja
6, teeb ta kindlaks, et peatamine on proportsionaalne ja mõjus, võttes arvesse
asjaomase liikmesriigi majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ning järgides
liikmesriikide võrdse kohtlemise põhimõtet, eelkõige seoses peatamise mõjuga
asjaomase liikmesriigi majandusele.
8.           Komisjon tühistab maksete ja
kohustuste peatamise viivitamata, kui liikmesriik on teinud partnerluslepingu
ja vastavate programmide muutmise ettepaneku, nagu komisjon on tal palunud
teha, ning komisjon on selle ettepaneku heaks kiitnud ning vajaduse korral:
(a)
nõukogu on otsustanud, et liikmesriik täidab
nõukogu poolt aluslepingu artikli 136 lõike 1 kohaselt kehtestatud erimeetmeid;
(b)
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peatatakse
vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 9 või komisjon on aluslepingu
artikli 126 lõike 12 kohaselt otsustanud tühistada ülemäärase eelarvepuudujäägi
olemasolu sedastava otsuse;
(c)
nõukogu on toetanud parandusmeetmete kava, mille
asjaomane liikmesriik on esitanud vastavalt määruse (EL) nr […] [ülemäärase
tasakaalunihke menetluse määrus] artikli 8 lõikele 2 või ülemäärase
tasakaalunihke menetlus peatatakse vastavalt kõnealuse määruse artikli 10
lõikele 5 või nõukogu on lõpetanud ülemäärase tasakaalunihke menetluse
vastavalt kõnealuse määruse artiklile 11;
(d)
komisjon on teinud järelduse, et liikmesriik on
võtnud meetmeid, et rakendada nõukogu määruses (EL) nr 407/2010 või nõukogu
määruses (EÜ) nr 332/2002 osutatud kohandamisprogramm, ning selle tulemusena on
andnud loa sellele liikmesriigile antud finantsabi väljamaksmiseks; või
(e)
Euroopa stabiilsusmehhanismi juhatus on teinud
järelduse, et tingimused, mis on seatud stabiilsusmehhanismist laenu näol
asjaomasele liikmesriigile antava finantsabiga, on täidetud, ning selle
tulemusena on otsustanud liikmesriigile antud stabiilsustoetus välja maksta.
Samal ajal otsustab nõukogu komisjoni ettepaneku
põhjal tõsta peatatud kulukohustuste täitmine eelarves ümber vastavalt nõukogu
määruse (EL) nr […] (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik
aastateks 2014–2020) artiklile 8.
Artikkel 22
Ajutiste eelarveraskustega
liikmesriigi maksete suurendamine
1.           Liikmesriigi taotlusel võib
vahemakseid ja lõppmakset suurendada 10 protsendipunkti võrra üle
kaasfinantseerimismäära, mis kehtib ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi iga
prioriteedi suhtes või EAFRD ja EMKFi iga meetme suhtes. Suurendatud
kaasfinantseerimismäära, mis ei tohi ületada 100%, kohaldatakse maksetaotluste
suhtes, mis on seotud selle arvestusperioodiga, mil liikmesriik esitab
taotluse, ning sellele järgnevate arvestusperioodidega, mil liikmesriik vastab
mõnele järgmistest tingimustest:
(a)
kui asjaomane liikmesriik on võtnud kasutusele
euro, saab ta liidult makromajanduslikku finantsabi nõukogu määruse (EL) nr
407/2010[30] raames;
(b)
kui asjaomane liikmesriik ei ole võtnud kasutusele
eurot, saab ta makromajanduslikku finantsabi nõukogu määruse (EÜ) nr 332/2002[31]
raames;
(c)
finantsabi tehakse talle kättesaadavaks kooskõlas
11. juulil 2011 allkirjastatud Euroopa stabiilsusmehhanismi
asutamislepinguga.
Esimest lõiku ei kohaldata ETK määruse
kohaldamisalasse jäävate programmide suhtes.
2.           Lõikest 1 olenemata ei
tohi liidu toetus vahe- ja lõppmaksete kaudu olla suurem kui avaliku sektori
toetus ning ÜSRi fondide maksimaalne toetussumma, mis eraldatakse ERFi, ESFi ja
Ühtekuuluvusfondi puhul igale prioriteedile, EAFRD ja EMKFi puhul igale
meetmele, nagu on sätestatud komisjoni otsuses, millega programm heaks
kiidetakse.
III JAOTIS
PROGRAMMITÖÖ
I PEATÜKK
Üldsätted ÜSRi fondide kohta
Artikkel 23
Programmide ettevalmistamine
1.           ÜSRi fonde kasutatakse
programmide kaudu kooskõlas partnerluslepinguga. Kõik programmid hõlmavad
ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.
2.           Programme töötavad välja
liikmesriigid või nende määratud asutused koostöös partneritega.
3.           Liikmesriigid esitavad
programmid samal ajal kui partnerluslepingudki, välja arvatud Euroopa
territoriaalse koostöö alla kuuluvad programmid, mis esitatakse kuue kuu
jooksul pärast ühise strateegilise raamistiku heakskiitmist. Kõikidele
programmidele lisatakse eelhindamised, nagu on sätestatud artiklis 48.
Artikkel 24
Programmide sisu
1.           Igas programmis sätestatakse
strateegia programmi panuse jaoks liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegiasse, mis on järjepidev ühise strateegilise raamistiku
ja partnerluslepinguga. Iga programm sisaldab korda ÜSRi fondide tulemusliku,
tõhusa ja koordineeritud rakendamise tagamiseks ning meetmeid toetusesaajate
halduskoormuse vähendamiseks.
2.           Igas programmis määratletakse
prioriteedid, mis sätestavad konkreetsed eesmärgid, ÜSRi fondidest saadavad
rahalised assigneeringud ja vastava riikliku kaasfinantseerimise.
3.           Iga prioriteedi juures
sätestatakse näitajad programmi rakendamisel eesmärkide saavutamise edusammude
hindamiseks seire, hindamise ja täitmise kontrolli alusena. Nende näitajate
hulka kuuluvad:
(a)
eraldatud kuludega seotud finantsnäitajad;
(b)
toetatud toimingutega seotud väljundnäitajad;
(c)
prioriteediga seotud tulemusnäitajad.
Fondispetsiifilistes eeskirjades sätestatakse iga
ÜSRi fondi jaoks ühised näitajad ja võidakse ette näha ka konkreetset programmi
puudutavad näitajad.
4.           Iga programm, välja arvatud
need, mis hõlmavad üksnes tehnilist abi, sisaldavad meetmete kirjeldust, et
võtta arvesse artiklites 7 ja 8 sätestatud põhimõtteid.
5.           Igas programmis, välja
arvatud nendes, kus tehnilist abi antakse konkreetse programmi raames,
sätestatakse soovituslik toetuse summa, mis tuleb kasutada kliimamuutuse
eesmärkide tarbeks.
6.           Liikmesriigid koostavad
programmi kooskõlas fondispetsiifiliste eeskirjadega.
Artikkel 25
Programmide
vastuvõtmise kord
1.           Komisjon hindab programmide
kooskõla käesoleva määruse ja fondispetsiifiliste eeskirjadega, nende tõhusat
panust temaatilistesse eesmärkidesse ja iga ÜSRi fondi konkreetsetesse liidu
prioriteetidesse, ühisesse strateegilisse raamistikku, partnerluslepingusse,
aluslepingu artikli 121 lõike 2 alusel antud konkreetset riiki käsitlevatesse
soovitustesse ning nõukogu soovitustesse, mis on vastu võetud aluslepingu
artikli 148 lõike 4 kohaselt, võttes arvesse eelhindamist. Hindamine
käsitleb eeskätt programmi strateegia adekvaatsust, vastavaid eesmärke,
näitajaid, sihte ja eelarvevahendite eraldamist.
2.           Komisjon esitab oma
tähelepanekud kolme kuu jooksul alates programmi esitamise kuupäevast.
Liikmesriik annab komisjonile kogu vajaliku lisateabe ja teeb vajaduse korral
esitatud programmi parandused.
3.           Komisjon võtab vastavalt fondispetsiifilistele
eeskirjadele vastu otsuse iga programmi heakskiitmise kohta hiljemalt kuus kuud
pärast seda, kui liikmesriik (liikmesriigid) on programmi ametlikult esitanud,
eeldusel et komisjoni kõiki märkusi on nõuetekohaselt arvesse võetud, kuid mitte
enne 1. jaanuari 2014 või enne, kui komisjon on võtnud vastu
partnerluslepingut heaks kiitva otsuse.
Artikkel 26
Programmide muutmine
1.           Liikmesriigi esitatud
programmide läbivaatamise taotlus peab olema nõuetekohaselt põhjendatud ning
tooma eeskätt esile programmi muutuste eeldatava mõju liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia saavutamisele ning programmis
määratletud konkreetsed eesmärgid, võttes arvesse ühist strateegilist
raamistikku ja partnerluslepingut. Lisada tuleb läbivaadatud programmi ja
vajaduse korral läbivaadatud partnerlusleping.
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi
programmide muutmise korral ei muudeta asjaomast partnerluslepingut.
2.           Komisjon hindab lõike 1
kohaselt esitatud teavet, võttes arvesse liikmesriigi esitatud põhjendusi.
Komisjon teeb oma tähelepanekud ja liikmesriik esitab komisjonile kogu vajaliku
lisateabe. Kooskõlas fondispetsiifiliste eeskirjadega kiidab komisjon
programmide muutmise taotlused heaks hiljemalt viis kuud pärast seda, kui
liikmesriik on taotluse ametlikult esitanud, tingimusel, et kõiki komisjoni
tehtud tähelepanekuid on nõuetekohaselt arvesse võetud. Vajaduse korral muudab
komisjon selle otsusega samal ajal ka partnerluslepingut heaks kiitvat otsust
kooskõlas artikli 15 lõikega 3.
Artikkel 27
Euroopa Investeerimispanga
osalus
1.           Liikmesriikide taotluse
korral võib EIP osaleda partnerluslepingu ettevalmistamisel ja toimingute
ettevalmistamisega seotud tegevustes, eeskätt suurprojektide, finantsvahendite
ning avaliku ja erasektori partnerluste puhul.
2.           Komisjon võib EIPga enne
partnerluslepingu või programmide vastuvõtmist konsulteerida.
3.           Komisjon võib paluda EIP-l
läbi vaadata suurprojektide tehniline kvaliteet ning majanduslik ja rahaline
elujõulisus ning abistada komisjoni rakendatavate või väljatöötatavate
finantsvahenditega.
4.           Komisjon võib käesoleva
määruse sätete rakendamisel sõlmida EIPga mitme aasta jooksul rakendatavaid
algatusi hõlmavaid toetus- või teenuslepinguid. Nende toetus- või
teenuslepingutega seotud väljamaksed liidu eelarvest tehakse kord aastas.
II PEATÜKK
Kogukonna juhitud kohalik areng
Artikkel 28
Kogukonna juhitud kohalik
areng
1.           Kogukonna juhitud kohalik
areng, mida EAFRD puhul nimetatakse programmi LEADER kohalikuks arenguks, peab
olema:
(a)
suunatud konkreetsetele allpiirkondlikele
territooriumidele;
(b)
juhitud kogukonna, s.t kohalike algatusrühmade
poolt, kuhu kuuluvad avaliku ja erasektori kohalike sotsiaal-majanduslike
huvide esindajad ja mille otsustamistasandil ei esinda avalik sektor ega ükski
huvirühm üle 49 % hääleõigusest;
(c)
ellu viidud integreeritud ja mitmesektoriliste
piirkonnapõhiste kohaliku arengu strateegiate kaudu;
(d)
kavandatud kohalikke vajadusi ja potentsiaali
arvesse võttes ning kohalikku konteksti uuenduslikke jooni, võrgustikke ja
vajaduse korral koostööd hõlmates.
2.           ÜSRi fondide toetus peab
olema järjepidev ja ÜSRi fondide vahel kooskõlastatud. Selle tagab muu hulgas
kohaliku arengu strateegiate ja kohalike arengurühmade koordineeritud
suutlikkuse suurendamine, valik, heakskiit ja rahastamine.
3.           Kui artikli 29
lõike 3 alusel moodustatud kohaliku arengu strateegiate valikukomisjon
otsustab, et valitud kohaliku arengu strateegia rakendamine vajab toetust
rohkem kui ühest fondist, võidakse määrata juhtfond.
4.           Kui juhtfond on määratud,
rahastatakse kohaliku arengu strateegia jooksvaid kulusid, elavdamismeetmeid ja
võrgustike loomist üksnes juhtfondist.
5.           ÜSRi fondide toetust saav
kohalik areng viiakse ellu vastavalt programmi ühele või enamale prioriteedile.
Artikkel 29
Kohaliku arengu strateegiad
1.           Kohaliku arengu strateegia
sisaldab vähemalt järgmisi punkte:
(a)
strateegiaga hõlmatud piirkonna ja rahvastiku
piiritlemine;
(b)
piirkonna arenguvajaduste ja potentsiaali analüüs,
sealhulgas tugevuste, nõrkuste, võimaluste ning ohtude analüüs;
(c)
strateegia ja selle eesmärkide kirjeldus,
strateegia integreeritud ja uuendusliku olemuse kirjeldus ning eesmärkide
pingerida, sealhulgas selged ja mõõdetavad väljundite või tulemuste eesmärgid.
Strateegia peab olema sidus kõikide asjaomaste ÜSRi fondide vastavate
programmidega;
(d)
kogukonna strateegia arendamisse kaasamise
protsessi kirjeldus;
(e)
tegevuskava, milles näidatakse, kuidas eesmärgid
meetmetena ellu viiakse;
(f)
strateegia juhtimise ja seire korra kirjeldus,
milles näidatakse strateegiat rakendava kohaliku algatusrühma suutlikkust, ja
konkreetse hindamise korra kirjeldus;
(g)
strateegia rahastamiskava, sealhulgas iga ÜSRi
fondi kavandatud eraldis.
2.           Liikmesriigid kehtestavad
kohaliku arengu strateegiate valikukriteeriumid. Fondispetsiifilistes
eeskirjades võib kehtestada valikukriteeriumid.
3.           Programmide korraldusasutuste
poolt selleks otstarbeks moodustatud komisjon valib välja kohaliku arengu
strateegiad.
4.           Kõigi kohaliku arengu
strateegiate valimine ja heakskiitmine viiakse lõpule hiljemalt
31. detsembriks 2015.
5.           Korraldusasutuse otsuses
kiita heaks kohaliku arengu strateegia sätestatakse iga ÜSRi fondi eraldised.
Otsuses sätestatakse ka asjaomaste programmide elluviimise eest vastutavad
asutused kõigi strateegiaga seotud rakendusülesannete täitmiseks.
6.           Komisjonile antakse volitus
võtta vastavalt artiklile 142 vastu delegeeritud akte, mis käsitlevad
lõike 1 punktis a osutatud strateegiaga hõlmatud piirkonna ja
rahvastiku piiritlust.
Artikkel 30
Kohalikud algatusrühmad
1.           Kohalikud algatusrühmad kavandavad ja rakendavad kohaliku arengu
strateegiaid.
Liikmesriigid määratlevad kohaliku algatusrühma
asjaomased rollid ja vastavate programmide elluviimise eest vastutavad asutused
kõikide strateegiaga seotud rakendusülesannete täitmiseks.
2.           Korraldusasutus tagab, et kohalikud
algatusrühmad kas valivad rühmast ühe partneri haldus- ja finantsjuhiks või
moodustavad seadusjärgselt asutatud ühisstruktuuri.
3.           Kohalike algatusrühmade
ülesanded hõlmavad järgmist:
(a)
kohalike osalejate suutlikkuse suurendamine
toimingute väljatöötamisel ja rakendamisel;
(b)
mittediskrimineeriva ja läbipaistva valikumenetluse
ning toimingute valikukriteeriumide koostamine, millega välditakse huvide
konflikte, et valikuotsuste tegemisel tuleb vähemalt 50 % häältest avaliku
sektori välistelt partneritelt, jättes võimaluse valikuotsuseid vaidlustada ja
lubades kirjalikku valikuprotseduuri;
(c)
toimingute valikul kohaliku arengu strateegiaga
sidususe tagamine, seades toiminguid prioriteetideks vastavalt nende panusele
strateegiate eesmärkide ja sihtide täitmisse;
(d)
projektikonkursside või käimasoleva projekti
esitamise korra ettevalmistamine ja avaldamine, sealhulgas valikukriteeriumide
määratlemine;
(e)
toetusetaotluste vastuvõtmine ja hindamine;
(f)
toimingute valimine ja toetuse summa
kindlaksmääramine ning vajaduse korral pakkumuste suunamine toetuse
heakskiitmise eest vastutavale asutusele;
(g)
kohaliku arengu strateegia rakendamise ja toetust
saanud toimingute seire ning kohaliku arengu strateegiaga seotud
hindamistegevus.
Artikkel 31
ÜSRi fondide toetus
kohalikule arengule
Toetus kohalikule arengule hõlmab järgmist:
(a)
ettevalmistava toetuse kulud;
(b)
toimingute teostamine kohaliku arengu strateegia
raames;
(c)
kohaliku algatusrühma koostöömeetmete
ettevalmistamine ja rakendamine;
(d)
kohaliku arengu strateegia jooksvad kulud ja elavdamine
25 % piires kohaliku arengu strateegia raames riigi kantud kulude
kogusummast.
IV JAOTIS
RAHASTAMISVAHENDID
Artikkel 32
Rahastamisvahendid
1.           Struktuurifonde ja
Ühtekuuluvusfondi võib kasutada rahastamisvahendite toetamiseks programmi
raames, sealhulgas siis, kui see on korraldatud fondifondide kaudu, et aidata
kaasa eesmärkide saavutamisele, mis on sätestatud prioriteedi raames, lähtuvalt
eelhindamisest, mille käigus on tuvastatud turutõrkeid ja mitteoptimaalseid
investeerimisolukordi, ning investeerimisvajadustest.
Rahastamisvahendeid võib kombineerida toetuste,
intressitoetuste ja garantiitasude toetustega. Sel juhul tuleb pidada eraldi
arvet iga rahastamisviisi üle.
Komisjoni volitatakse võtma artikli 142 kohaselt
vastu delegeeritud akte, millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad
rahastamisvahendite eelhindamise kohta, lõppsaajatele toetuste,
intressitoetuste, garantiitasu toetuste ja rahastamisvahendite kaudu antava
kombineeritud toetuse kohta, kulutuste abikõlblikkuse täiendavate erieeskirjade
kohta ning reeglite kohta, millega täpsustatakse tegevusliigid, mida
rahastamisvahendite kaudu ei toetata.
2.           Rahastamisvahendi toetuse
lõppsaajad võivad saada toetust või muud abi ka programmi raames või muust
vahendist, mida toetatakse liidu eelarvest. Sel juhul tuleb pidada eraldi arvet
iga rahastamisallika kohta.
3.           Mitterahalised sissemaksed ei
kuulu rahastamisvahendite puhul abikõlblike kulutuste hulka, välja arvatud
juhul, kui sissemakseks on maa või kinnisvara seoses investeeringutega, mille
eesmärk on toetada linna arengut või linna taaselustamist ning kui maa või
kinnisvara moodustab osa investeeringust. Sellised sissemaksed maa või
kinnisvara näol on abikõlblikud, juhul kui artiklis 59 sätestatud tingimused on
täidetud.
Artikkel 33
Rahastamisvahendite
rakendamine
1.           Artiklit 32 rakendades
võivad korraldusasutused anda rahalist toetust järgmistele
rahastamisvahenditele:
(a)
liidu tasandil loodud rahastamisvahendid, mida
komisjon juhib otse või kaudselt;
(b)
riiklikul, piirkondlikul, riikidevahelisel või
piiriülesel tasandil loodud rahastamisvahendid, mida juhib korraldusasutus või
mida juhitakse tema alluvuses.
2.           Lõike 1 punktis a
osutatud rahastamisvahendite suhtes kohaldatakse finantsmääruse
VIII jaotist. ÜSRi fondide toetuse osamaksed rahastamisvahenditele
lõike 1 punkti a alusel paigutatakse eraldi kontodele ning neid
kasutatakse vastava ÜSRi fondi eesmärkide kohaselt, et toetada meetmeid ja
lõppsaajaid vastavalt programmi või programmidega, millest taolisi toetuse
osamakseid tehakse.
3.           Lõike 1 punktist b
lähtuvate rahastamisvahendite puhul võib korraldusasutus anda rahalist toetust
järgmistele rahastamisvahenditele:
(a)
rahastamisvahendid, mis vastavad
standardtingimustele, mille komisjon kehtestab rakendusaktidega artikli 143 lõikes
3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt;
(b)
olemasolevad või äsja loodud rahastamisvahendid,
mis on kavandatud konkreetselt taotletava tulemuse saavutamiseks ning mis on
kooskõlas kohaldatavate liidu ja riiklike eeskirjadega.
Komisjon võtab kooskõlas artikliga 142
delegeeritud õigusaktides vastu punktis b osutatud rahastamisvahendite
teatud liike puudutavad konkreetsed eeskirjad ja tooted, mida võib selliste
vahendite abil tarnida.
4.           Lõike 1 punktis b
osutatud rahastamisvahendeid toetades võib korraldusasutus teha järgmist:
(a)
investeerida selliste olemasolevate või äsja loodud
õigussubjektide (kaasa arvatud õigussubjektid, mida rahastatakse ÜSRi
fondidest) kapitali, kes on pühendunud rahastamisvahendite rakendamisele
kooskõlas vastava ÜSRi fondi eesmärkidega ning täidavad rakendamisega seotud
ülesandeid; toetus taolistele investeeringutele piirdub summadega, mida on vaja
käesoleva määruse eesmärkidele vastavate uute rahastamisvahendite
rakendamiseks; või
(b)
delegeerida rakendusülesanded:
i)        Euroopa Investeerimispangale;
ii)       rahvusvahelistele
finantsinstitutsioonidele, milles liikmesriigil on osalus, või liikmesriigis
asutatud finantsinstitutsioonidele, mille eesmärk on saavutada avalike huvidega
seotud sihid kooskõlas kohalduvate liidu ja riiklike eeskirjadega valitud
avaliku sektori asutuse järelevalve all;
iii)      avalik-õiguslikule või eraõiguslikule
asutusele kooskõlas kohalduvate liidu ja riiklike eeskirjadega.
(c)
võtma rakendusülesandeid enda peale, juhul kui
rahastamisvahendid koosnevad ainult laenudest või tagatistest.
Komisjoni volitatakse võtma artikli 142 kohaselt
vastu delegeeritud akte, millega kehtestatakse eeskirjad rahastamiskokkulepete
kohta, nende üksuste rolli ja vastutuse kohta, kellele on usaldatud
rakendusülesannete täitmine, ning halduskulude ja ‑tasude kohta.
5.           Lõike 4 punkti b
alapunktides i ja ii osutatud isikud võivad fondifondide kaudu
rahastamisvahendite rakendamisel delegeerida rakendamise osaliselt edasi
finantsvahendajatele tingimusel, et need isikud tagavad oma vastutusel, et
finantsvahendajad vastavad finantsmääruse artiklis 57 ja artikli 131
lõigetes 1, 1a ning 3 kehtestatud kriteeriumidele. Finantsvahendajad
valitakse avatud, läbipaistva, proportsionaalse ja mittediskrimineeriva
menetluse alusel, vältides huvide konflikte.
6.           Lõike 4 punktis b
osutatud isikud, kellele rakendusülesanded on usaldatud, peaksid avama enda ja
korraldusasutuse nimel usalduskontosid. Sellistel kontodel hoitavaid varasid
hallatakse kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, järgides
asjakohaseid usaldatavusnormatiive, ja asjakohase likviidsusega.
7.           Komisjoni volitatakse võtma
artikli 142 kohaselt vastu delegeeritud akte, millega kehtestatakse
üksikasjalikud eeskirjad erinõuete kohta, mis kehtivad selliste varade
ülekandmise ja halduse puhul, mida haldavad üksused, kellele rakendusülesanded
on usaldatud, ning varade konverteerimise kohta euro ja riiklike vääringute
vahel.
Artikkel 34
Teatavate rahastamisvahendite
rakendamine
1.           Vastavalt artiklile 64
akrediteeritud asutused ei tohi teostada kohapealseid kontrolle toimingutele,
mis hõlmavad artikli 33 lõike 1 punkti a alusel rakendatavaid
rahastamisvahendeid. Nad saavad korrapäraseid kontrolliaruandeid asutustelt,
kellele on usaldatud rahastamisvahendite rakendamine.
2.           Programmide auditeerimise
eest vastutavad organid ei tohi teostada auditeid artikli 33 lõike 1
punkti a alusel rakendatud rahastamisvahendeid hõlmavate toimingute kohta
ega nende vahenditega seotud juhtimis- ja kontrollisüsteemide kohta. Nad saavad
korrapäraseid kontrolliaruandeid audiitoritelt, kes on määratud lepingutes,
millega rahastamisvahendid on loodud.
3.           Komisjoni volitatakse võtma
artikli 142 kohaselt vastu delegeeritud akte, mis käsitlevad
artikli 33 lõike 1 punkti a ja artikli 33 lõike 4
punkti b alapunktide i, ii ja iii alusel rakendatavate rahastamisvahendite
juhtimise ja kontrolli korda.
Artikkel 35
Maksetaotlused, sealhulgas
rahastamisvahenditega seotud kulud
1.           Artikli 33 lõike 1
punktis a osutatud rahastamisvahendite puhul peab maksetaotlus sisaldama
ja selles peab eraldi avaldama rahastamisvahendisse makstava toetuse kogusumma.
2.           Artikli 33 lõike 1 punktis b
osutatud rahastamisvahendite puhul, mida rakendatakse kooskõlas artikli 33
lõike 4 punktidega a ja b, peab abikõlblike kulude kogusumma, mis
esitatakse maksetaotluses, sisaldama lõppsaajatesse investeeringute tegemiseks
rahastamisvahendisse tehtud või eeldatavalt tehtavate toetuste kogusummat, mis
tuleb maksta välja eelnevalt kindlaks määratud perioodi jooksul, mis on kõige
rohkem kaks aastat, sealhulgas halduskulusid või -tasusid; need summad tuleb
maksetaotluses esitada eraldi.
3.           Kooskõlas lõikega 2
kindlaks määratud summat korrigeeritakse järgnevates makstaotlustes, selleks et
võtta arvesse asjaomasele rahastamisvahendile varem makstud toetuse summa ja
tegelikult lõppsaajasse investeeritud summa erinevust, lisaks makstud
halduskulusid ja -tasusid. Summad avaldatakse maksetaotluses eraldi.
4.           Artikli 33 lõike 1
punktis a osutatud ja kooskõlas artikli 33 lõike 4
punktiga c rakendatavate rahastamisvahendite puhul peab maksetaotlus
sisaldama maksete kogusummat, mis korraldusasutus on maksnud lõppsaajasse
investeeringute tegemiseks. Summad avaldatakse maksetaotluses eraldi.
5.           Komisjonile antakse volitused
kehtestada artikli 142 kohaselt vastu võetavate delegeeritud aktidega
erieeskirjad, mis käsitlevad rahastamisvahenditele tehtavaid makseid ja nende
maksete tühistamist ning võimalikke tagajärgi maksetaotlustele.
Artikkel 36
Abikõlblikud kulud
lõpetamisel
1.           Programmi lõpetamisel peavad
rahastamisvahendi abikõlblikud kulud vastama kogusummale, mis on
artikli 55 lõikes 2 näidatud abikõlblikkusperioodi jooksul
rahastamisvahendist tegelikult makstud või – garantiifondi puhul – mille suhtes
on tegelikult võetud kulukohustusi, ning mis vastab järgmistele summadele:
(a)
maksed lõppsaajatele;
(b)
garantiilepingutele määratud veel maksmata või juba
makstud ressursid, selleks et tasuda võimalikke garantiihüvitisi kahjude eest,
mis on arvutatud vastavalt mõistlikule riskide eelhindamisele, mis hõlmab mitut
uute laenudega või muid riske kandvate investeeringutega koormatud summat uute
investeeringute jaoks lõppsaajasse;
(c)
kapitaliseeritud intressitoetused või
garantiitasude toetused, mida makstakse kuni 10-aastaseks perioodiks pärast
artikli 55 lõikes 2 osutatud abikõlblikkusperioodi, mida kasutatakse
kombineerituna rahastamisvahenditega, mis on makstud spetsiaalselt sel
otstarbel loodud tingdeponeerimiskontole tegelikuks väljamaksmiseks pärast
artikli 55 lõikes 2 osutatud abikõlblikkusperioodi, kuid seoses
laenude ja teisi riske kandvate investeeringutega, mis on välja makstud
investeeringuteks lõppsaajatesse artikli 55 lõikes 2 osutatud
abikõlblikkusperioodi jooksul;
(d)
seoses rahastamisvahendiga tehtud halduskulude või
haldustasude maksete hüvitamine.
2.           Kui tegemist on
omakapitaliinstrumentidega või mikrokrediidiga, võib mitte kauem kui
viis aastat pärast artikli 55 lõikega 2 määratud
abikõlblikkusperioodi seoses investeeringutega lõppsaajatesse makstavaid
kapitaliseeritud halduskulusid või -tasusid, mis kanti nimetatud
abikõlblikkusperioodi jooksul ja mida ei saa hõlmata artikli 37 ja
artikli 38 sätetega, pidada abikõlblikeks kuludeks, kui need on makstud
spetsiaalselt selleks loodud tingdeponeerimiskontole.
3.           Vastavalt lõigetele 1 ja
2 kindlaks määratud abikõlblikud kulud ei ületa järgmiste summat:
i)       ÜSRi fondidest rahastamisvahendile
makstud toetuse kogusumma ja
ii)       vastav riiklik kaasfinantseering.
4.           Komisjonile antakse volitus
võtta vastavalt artiklile 142 vastu delegeeritud akte, mis käsitlevad
intressitoetuste ja garantiitasude toetuste iga-aastaste osamaksete
kapitaliseerimise süsteemi loomist.
Artikkel 37
ÜSRi fondide toetusest
rahastamisvahendile tekkiv intress ja muud tulud
1.           Rahastamisvahenditele ÜSRi
fondidest makstud toetus pannakse liikmesriikides asuvate rahandusasutuste
intressi teenivatele kontodele või investeeritakse tähtajaliselt vastavalt
usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttele.
2.           Intresse ja muid tulusid, mis
lisanduvad ÜSRi fondidest rahastamisvahenditesse makstud toetusele, kasutatakse
samal otstarbel nagu algset ÜSRi fondidest saadud toetust sama
rahastamisvahendi raames.
3.           Korraldusasutus peab tagama,
et intresside ja muude tulude kasutamise üle peetakse piisavat arvestust.
Artikkel 38
ÜSRi fondidelt saadud
toetusele lisanduvate vahendite uuesti kasutamine kuni programmi lõpetamiseni
1.           Rahastamisvahenditele
investeeringutest või tagatislepingutele määratud vabanenud vahenditest tagasi
makstud kapitalivahendeid, mis lisanduvad ÜSRi fondidelt saadud toetusele,
kasutatakse uuesti edasisteks investeeringuteks sama või muu rahastamisvahendi
kaudu kooskõlas programmi või programmide eesmärkidega.
2.           Tulud ja muud sissetulekud
või kasum, nagu intress, garantiitasud, kasum või mis tahes muu
investeeringutest tulenev tulude laekumine, mis lisandub ÜSRi fondidest
rahastamisvahendile antud toetusele, kasutatakse vajaduse korral vajalikus
summas järgmistel eesmärkidel:
(a)
seoses rahastamisvahendiga tehtud halduskulude ja
haldustasude maksete hüvitamine;
(b)
vastavalt turumajanduse investeerimispõhimõttele
toimivate nende investorite tasu soodusmäär, kes pakuvad rahastamisvahendile
ÜSRi fondidest antavale toetusele vastastikuseid vahendeid või kes
kaasinvesteerivad lõppsaajate tasandil;
(c)
edasised investeeringud sama või muu
rahastamisvahendi kaudu kooskõlas programmi või programmide eesmärkidega.
3.           Korraldusasutus peab tagama,
et lõigetes 1 ja 2 osutatud vahendite ja muude tulude kasutamise üle peetakse
piisavat arvestust.
Artikkel 39
Järelejäänud vahendite
kasutamine pärast programmi lõpetamist
Liikmesriigid võtavad vastu vajalikud meetmed,
et tagada ÜSRi fondidest rahastamisvahenditele antud toetusele lisanduvate
kapitalivahendite ja kasumi ning muude sissetulekute või tulude kasutamine
kooskõlas programmi eesmärkidega vähemalt 10-aastase perioodi jooksul pärast
programmi lõpetamist.
Artikkel 40
Aruandlus rahastamisvahendite
rakendamise kohta
1.           Korraldusasutus saadab
komisjonile rahastamisvahendi alla kuuluvaid toiminguid hõlmava eriaruande
iga-aastase rakendusaruande lisana.
2.           Lõikes 1 osutatud
aruanne sisaldab iga rahastamisvahendi kohta järgmist teavet:
(a)
andmed programmi ja selle prioriteedi kohta, mille
kaudu ÜSRi fondidest abi antakse;
(b)
rahastamisvahendi ja rakenduskorra kirjeldus;
(c)
selle asutuse andmed, kellele rakendusülesanded on
usaldatud;
(d)
rahastamisvahendile antava toetuse kogusumma, mis
on kantud komisjonile esitatud maksetaotlustesse, programmide ja prioriteetide
või meetmete kaupa;
(e)
rahastamisvahendist lõppsaajatele makstud või
tagatislepingutega määratud toetuse kogusumma komisjonile esitatud
maksetaotlustes toodud programmi ja prioriteedi või meetme kaupa;
(f)
rahastamisvahendi tulud ja tagasimaksed
rahastamisvahendile;
(g)
rahastamisvahendist tehtud investeeringute
võimendav mõju ning investeeringute ja osaluste väärtus;
(h)
rahastamisvahendi panus asjaomase programmi ja
prioriteedi näitajate saavutamisse.
3.           Komisjon kehtestab artikli 143
lõikes 3 sätestatud kontrollimenetluse kohaselt vastu võetavate
rakendusaktidega ühtsed tingimused järelevalve kohta ja komisjonile
järelevalveteabe esitamise kohta, sealhulgas artikli 33 lõike 1 punktis a
osutatud rahastamisvahendite puhul.

V JAOTIS
JÄRELEVALVE JA HINDAMINE
I PEATÜKK
Järelevalve
I jagu
Programmide järelevalve
Artikkel 41
Järelevalvekomisjon
1.           Kolme kuu jooksul alates
päevast, mil liikmesriigile teatatakse programmi heaks kiitvast otsusest,
asutab liikmesriik kokkuleppel korraldusasutusega programmi elluviimise
järelevalveks komisjoni.
Liikmesriik võib asutada ühe järelevalvekomisjoni
kõigi programmide jaoks, mida kaasrahastatakse ÜSRi fondidest.
2.           Iga järelevalvekomisjon
koostab ja võtab vastu oma töökorra.
Artikkel 42
Järelevalvekomisjoni koosseis
1.           Järelevalvekomisjon koosneb
korraldusasutuse ja vahendusasutuste esindajatest ning partnerite esindajatest.
Järelevalvekomisjoni igal liikmel on hääleõigus.
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames
rakendatava programmi järelevalvekomisjoni kuuluvad ka selles programmis
osaleva kolmanda riigi esindajad.
2.           Komisjon osaleb
järelevalvekomisjoni töös nõuandva pädevusega.
3.           Kui programmi toetab EIP,
võib ta osaleda järelevalvekomisjoni töös nõuandva pädevusega.
4.           Järelevalvekomisjoni
eesistuja on liikmesriigi või korraldusasutuse esindaja.
Artikkel 43
Järelevalvekomisjoni
ülesanded
1.           Järelevalvekomisjon tuleb
kokku vähemalt üks kord aastas ning vaatab läbi programmi elluviimise ja
edusammud selle eesmärkide saavutamisel. Seda tehes võtab ta arvesse
finantsandmeid, üldisi ja programmi eriomaseid näitajaid, sealhulgas muutusi
tulemusnäitajates ja edusamme kvantifitseeritud sihtväärtuste saavutamisel ning
tulemusraamistikus määratletud vahe-eesmärke.
2.           Järelevalvekomisjon uurib
üksikasjalikult asjaolusid, mis mõjutavad programmi täitmist
3.           Kui korraldusasutus esitab
programmi muudatusettepaneku, konsulteeritakse järelevalvekomisjoniga, kes
esitab selle kohta arvamuse.
4.           Järelevalvekomisjon võib anda
korraldusasutusele soovitusi programmi täitmise ja selle hindamise kohta. See
teostab järelevalvet oma soovituste tulemusel võetud meetmete üle.
Artikkel 44
Rakendusaruanded
1.           Alates 2016. aastast
kuni 2022. aastani (kaasa arvatud) esitab liikmesriik komisjonile
iga-aastase aruande programmi rakendamise kohta eelmisel majandusaastal.
Liikmesriik esitab ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi
puhul programmi lõpliku rakendusaruande ning EAFRD ja EMKFi puhul iga-aastase
rakendusaruande 30. septembriks 2023.
2.           Iga-aastastes
rakendusaruannetes esitatakse teave programmi ja selle prioriteetide
rakendamise kohta finantsandmete, üldiste ja programmi eriomaste näitajate ning
kvantifitseeritud sihtväärtuste, sealhulgas tulemusnäitajate muutuste ja
tulemusraamistikus määratletud vahe-eesmärkide alusel. Edastatud andmed on
seotud täielikult teostatud toimingute ja samuti valitud toimingute näitajate
väärtustega. Nendes esitatakse samuti eeltingimuste täitmiseks rakendatud
meetmed ja probleemid, mis võivad programmi täitmist mõjutada, ning võetud
parandusmeetmed.
3.           2017. aastal esitatavas
iga-aastases rakendusaruandes ja lõplikus rakendusaruandes esitatakse ja
hinnatakse lõikes 2 sätestatud teavet ning programmi eesmärkide
saavutamisel tehtud edusamme, sealhulgas ühise strateegilise raamistiku panust
tulemusnäitajate muutustesse, kui tõendid on hinnangutest kättesaadavad. Samuti
hinnatakse meetmete rakendamist, millega võetakse arvesse artiklites 6, 7 ja 8
sätestatud üldpõhimõtteid ning esitatakse aruanne kliimamuutusega seotud
eesmärkide saavutamiseks kasutatud toetuse kohta.
4.           2019. aastal esitatavas
iga-aastases rakendusaruandes ja ÜRSi fondide lõplikus rakendusaruandes
esitatakse ja hinnatakse lisaks lõigetes 2 ja 3 sätestatud teabele ka
teavet edusammude kohta programmi eesmärkide saavutamisel ning selle panuse
kohta liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia eesmärkidesse.
5.           Lõigetes 1–4 osutatud
iga-aastased rakendusaruanded on vastuvõetavad, kui need sisaldavad kogu nendes
lõigetes nõutud teavet. Kui iga-aastane rakendusaruanne ei ole vastuvõetav,
teatab komisjon sellest liikmesriigile 15 tööpäeva jooksul alates aruande
kättesaamisest; vastasel juhul loetakse aruanne vastuvõetavaks.
6.           Komisjon vaatab iga-aastase
rakendusaruande läbi ja teatab liikmesriigile oma tähelepanekutest kahe kuu
jooksul alates iga-aastase rakendusaruande kättesaamisest ning 5 kuu jooksul
alates lõpliku aruande kättesaamisest. Kui komisjon ei esita oma tähelepanekuid
nimetatud tähtaegade jooksul, loetakse aruanded vastuvõetuks.
7.           Komisjon võib anda oma
soovitused, et tegeleda mis tahes probleemidega, mis mõjutavad programmi
täitmist. Kui sellised soovitused antakse, teatab korraldusasutus komisjonile
kolme kuu jooksul võetud parandusmeetmetest.
8.           Iga-aastaste ja lõplike rakendusaruannete
sisu kokkuvõte kodanikele avalikustatakse.
Artikkel 45
Iga-aastane
läbivaatamiskoosolek
1.           Iga-aastane
läbivaatamiskoosolek korraldatakse igal aastal alates 2016. aastast kuni
2022. aastani (kaasa arvatud) komisjoni ja iga liikmesriigi vahel, et
vaadata läbi iga programmi täitmine, võttes arvesse iga-aastast
rakendusaruannet ning vajaduse korral komisjoni tähelepanekuid ja soovitusi.
2.           Iga-aastane
läbivaatamiskoosolek võib hõlmata rohkem kui üht programmi. 2017. ja
2019. aasta läbivaatamiskoosolek hõlmab liikmesriigi kõiki programme ja
arvesse võetakse ka eduaruandeid, mille liikmesriik on nendel aastatel
vastavalt artiklile 46 esitanud.
3.           Liikmesriik ja komisjon
võivad leppida kokku, et korraldavad iga-aastase läbivaatamiskoosoleku ainult 2017.
ja 2019. aastal.
4.           Iga-aastast
läbivaatamiskoosolekut juhatab komisjon.
5.           Liikmesriigid tagavad, et
pärast koosolekut võetakse komisjoni arvamusest lähtuvad vajalikud
järelmeetmed.
II jagu
Strateegilised edusammud
Artikkel 46
Eduaruanne
1.
Liikmesriik esitab 30. juuniks 2017 ja
30. juuniks 2019 komisjonile eduaruande partnerluslepingu täitmise kohta
vastavalt 31. detsembri 2016. aasta ja 31. detsembri
2018. aasta seisuga.
2.
Eduaruandes esitatakse teave ja antakse hinnang
alljärgneva kohta:
(a)
muutused liikmesriigi arenguvajadustes alates
partnerluslepingu vastuvõtmisest;
(b)
edusammud liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegia saavutamisel, eeskätt seoses iga programmi jaoks
tulemusraamistikus sätestatud vahe-eesmärkidega ning kliimamuutuste eesmärgi
raames kasutatud toetusega;
(c)
kas partnerluslepingu vastuvõtmise kuupäeval
täitmata eeltingimuste täitmiseks võetud meetmed on vastavalt kehtestatud
ajakavale ellu viidud;
(d)
ÜSRi fondide ning teiste liidu ja riiklike
rahastamisvahendite ning EIP vahelise koordineerimise tagamise mehhanismide
rakendamine;
(e)
edusammud koostöö jaoks kehtestatud
prioriteetvaldkondades;
(f)
meetmed, mis on võetud, et parandada liikmesriikide
asutuste ja vajaduse korral toetusesaajate suutlikkust ÜSRi fonde hallata ja
kasutada;
(g)
kavandatud meetmed ja programmides sisalduvad
vastavad eesmärgid toetusesaajate halduskoormuse vähendamiseks;
(h)
artiklis 5 osutatud partnerite roll
partnerluslepingu rakendamisel.
3.
Kui komisjon otsustab kolme kuu jooksul alates
eduaruande esitamise kuupäevast, et esitatud teave on puudulik või ebaselge,
võib ta nõuda liikmesriigilt täiendavat teavet. Liikmesriik esitab komisjonile
kolme kuu jooksul nõutud teabe ja teeb vajaduse korral eduaruandesse vastavad
parandused.
4.
Komisjon koostab 2017. ja 2019. aastal liikmesriikide
eduaruannete põhjal strateegilise aruande, mille ta esitab Euroopa
Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide
Komiteele.
5.
Aastatel 2018 ja 2020 lisab komisjon kevadisele
Euroopa Ülemkogu kohtumisele esitatavasse iga-aastasesse eduaruandesse jao,
milles tehakse strateegilisest aruandest kokkuvõte, käsitledes eelkõige liidu
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia eesmärkide saavutamise
suunas tehtud edusamme.

II PEATÜKK
Hindamine
Artikkel 47
 Üldsätted
1.           Hindamisi viiakse läbi
selleks, et parandada programmide väljatöötamise ja elluviimise kvaliteeti ning
hinnata nende tulemuslikkust, tõhusust ja mõju. Programmide mõju hinnatakse
asjaomaste ÜSRi fondide missiooni alusel seoses liidu aruka, jätkusuutliku ja
kaasava majanduskasvu strateegiaga[32] ning vajaduse korral ka
seoses SKP ja töötusega seotud eesmärkide saavutamisega.
2.           Liikmesriigid peavad eraldama
vajalikud vahendid hindamiste läbiviimiseks ja tagama menetlused hindamisteks
vajalike andmete esitamiseks ning kogumiseks, sealhulgas üldiste ja vajaduse
korral programmile eriomaste näitajatega seotud andmed.
3.           Hindamisi viivad läbi
eksperdid, kes tegutsevad programmi rakendamise eest vastutavatest asutustest
sõltumatult. Komisjon esitab suunised selle kohta, kuidas hindamisi teha.
4.           Kõik hindamised
avalikustatakse täies mahus.
Artikkel 48
Eelhindamine
1.
Liikmesriigid peavad tegema eelhindamisi, et
parandada iga programmi väljatöötamise kvaliteeti.
2.
Eelhindamised tehakse programmide ettevalmistamise
eest vastutava ametiasutuse vastutusel. Need esitatakse komisjonile programmiga
ühel ajal koos kommenteeritud kokkuvõttega. Fondispetsiifiliste eeskirjadega
võib kehtestada künnised, allpool mida võib eelhindamise kombineerida mõne muu
programmi hindamisega.
3.
Eelhindamiste käigus hinnatakse järgmist:
(a)
panus liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu eesmärgi saavutamisse, arvestades valitud temaatilisi eesmärke ja
prioriteete ning võttes arvesse riiklikke ja piirkondlikke vajadusi;
(b)
kavandatava programmi või tegevuse sisemine sidusus
ja seosed muude asjakohaste meetmetega;
(c)
eelarveliste vahendite eraldamise kooskõla
programmi eesmärkidega;
(d)
valitud temaatiliste eesmärkide, prioriteetide ja
vastavate programmieesmärkide vastavus ühisele strateegilisele raamistikule,
partnerluslepingule ning aluslepingu artikli 121 lõike 2 alusel antud
konkreetse riigiga seotud soovitustele ja nõukogu soovitustele, mis on vastu
võetud aluslepingu artikli 148 lõike 4 alusel;
(e)
esitatud programmi näitajate asjakohasus ja selgus;
(f)
kuidas eeldatavad väljundid tulemustele kaasa
aitavad;
(g)
kas näitajate kvantifitseeritud sihtväärtused on
realistlikud, võttes arvesse kavandatavat ÜSRi fondide toetust;
(h)
toetuse pakutud vormi põhjendus;
(i)
programmi elluviimiseks vajaliku personali ja
haldussuutlikkuse piisavus;
(j)
programmi järelevalvemenetluste ja hindamiste
tegemiseks vajalike andmete kogumise menetluste sobivus;
(k)
tulemusraamistiku jaoks valitud vahe-eesmärkide
sobivus;
(l)
meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja
diskrimineerimise ennetamiseks kavandatud meetmete piisavus;
(m)
säästva arengu edendamiseks kavandatud meetmete
piisavus.
4.           Eelhindamine sisaldab
vajaduse korral nõudeid keskkonnamõju strateegiliseks hindamiseks, mis on
sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001 direktiivi
2001/42/EÜ (teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta)[33]
rakendamiseks.
Artikkel 49
Hindamine programmiperioodi
jooksul
1.           Korraldusasutus koostab ja
esitab iga programmi jaoks hindamiskava kooskõlas fondispetsiifiliste
eeskirjadega.
2.           Liikmesriigid tagavad
vajaliku hindamissuutlikkuse olemasolu.
3.           Programmiperioodi jooksul
viivad korraldusasutused hindamiskava alusel läbi hindamisi, sealhulgas
hindavad iga rakenduskava tulemuslikkust, tõhusust ja mõju. Vähemalt üks kord
programmi jooksul vaadeldakse hindamise käigus, kuidas ÜSRi fondidelt saadud
toetus on aidanud kaasa iga prioriteedi eesmärkide saavutamisele.
Järelevalvekomisjon kontrollib kõiki hindamisi ja need saadetakse komisjonile.
4.           Komisjon võib programmide
hindamisi teha oma algatusel.
Artikkel 50
Järelhindamine
Järelhindamisi teevad komisjon või
liikmesriigid tihedas koostöös. Järelhindamistes vaadatakse läbi ÜSRi fondide
tulemuslikkus ja tõhusus ning nende panus liidu aruka, jätkusuutliku ja kaasava
majanduskasvu strateegiasse vastavalt fondispetsiifilistes eeskirjades
kehtestatud konkreetsetele nõuetele. Järelhindamised viiakse lõpule
31. detsembriks 2023.

VI JAOTIS
TEHNILINE ABI
Artikkel 51
Tehniline abi
komisjoni algatusel
1.           ÜSRi fondid võivad rahastada komisjoni algatusel või tema nimel
käesoleva määruse rakendamiseks vajalikku ettevalmistustööd, järelevalvet,
haldus- ja tehnilist abi, hindamist, auditeerimist ning kontrollimeetmeid.
Need meetmed sisaldavad järgmist, kuid ei piirdu
sellega:
(a)
abi projektide ettevalmistamisel ja hindamisel,
sealhulgas EIP abil;
(b)
ÜSRi fondide tõhusa halduse institutsioonilise
tugevdamise ja haldusvõimekuse suurendamise toetamine;
(c)
uuringud, mis on seotud komisjoni aruandlusega ÜSRi
fondide kohta ja ühtekuuluvusaruandega;
(d)
ÜSRi fondide analüüsi, halduse, seire,
teabevahetuse ja rakendamisega seotud meetmed ning lisaks ka
kontrollisüsteemide ja tehnilise ja haldusabi rakendamisega seotud meetmed;
(e)
hindamised, ekspertide aruanded, statistika ja
uuringud, sealhulgas sellised, mis käsitlevad ÜSRi fondide toimimist üldiselt
ja mida võib vajaduse korral ellu viia EIP;
(f)
meetmed, mis hõlmavad teabe levitamist, võrgustike
loomise toetamist, kommunikatsioonitegevust, teadlikkuse tõstmist ja koostöö
edendamist ning kogemuste vahetamist, sealhulgas kolmandate riikidega. Et
tagada laiema üldsuse tõhusam teavitamine ja tugevam koostoime komisjoni
algatusel toimuvate teavitustoimingute vahel, tuleb käesoleva määruse alusel
teavitusmeetmetele eraldatud eelarvest rahastada ka Euroopa Liidu poliitiliste
prioriteetide propageerimist, tingimusel, et need on seotud käesoleva määruse
üldeesmärkidega;
(g)
juhtimiseks, seireks, kontrollimiseks ja
hindamiseks kasutatavate arvutisüsteemide paigaldamine, kasutamine ning
omavahel ühendamine;
(h)
meetmed, mis hõlmavad hindamismeetodite täiendamist
ja teabevahetust hindamistavade valdkonnas;
(i)
auditeerimisega seotud meetmed;
(j)
riikliku ja piirkondliku suutlikkuse tugevdamine,
investeeringute kavandamine, vajaduste hindamine, ettevalmistustööd,
rahandusvahendite väljatöötamine ja rakendamine, ühised tegevuskavad ning
suurprojektid, sealhulgas ühised algatused EIPga.
Artikkel 52
Tehniline abi liikmesriikide
algatusel
1.           Liikmesriikide algatusel
võidakse ÜSRi fondidest rahastada rakenduskavade ettevalmistus-, haldus-,
seire-, hindamis-, teavitamis-, kommunikatsiooni-, võrgustike, kaebuste
lahendamise ning kontrolli- ja auditimeetmeid. Liikmesriigid võivad ÜSRi fonde
kasutada toetusesaajate halduskoormuse vähendamise meetmete toetamiseks,
sealhulgas elektroonilised andmevahetussüsteemid ja meetmed liikmesriikide
ametiasutuste ja toetusesaajate suutlikkuse parandamiseks ÜSRi fondide
haldamisel ja kasutamisel. Need meetmed võivad puudutada eelnevaid ja
järgnevaid programmitöö perioode.
2.           Fondispetsiifiliste
eeskirjadega võib lisada või arvata välja meetmeid, mida võib rahastada iga
ÜSRi fondi tehnilisest abist.

VII JAOTIS
FONDIDELT SAADAV RAHALINE TOETUS
I PEATÜKK
ÜSRi fondidelt saadav toetus
Artikkel 53
Kaasfinantseerimise määrade
kehtestamine
1.           Komisjoni programmi
vastuvõtvas otsuses määratakse kindlaks kaasfinantseerimise määr või määrad ja
ÜSRi fondidest antav maksimumtoetus vastavalt fondispetsiifilistele
eeskirjadele.
2            Komisjoni algatusel või
komisjoni nimel rakendatavaid tehnilise abi meetmeid võib rahastada 100%
ulatuses.
Artikkel 54
Tulu tekitavad toimingud
1.           Puhastulu, mis on saadud
pärast toimingu lõpetamist konkreetse võrdlusperioodi jooksul, määratakse
eelnevalt kindlaks ühe järgmise meetodi alusel:
a)      asjaomase toimingu tüübi jaoks ühtse
määraga tuluprotsendi kohaldamine;
b)      toimingu puhastulu jooksva väärtuse
arvutamine, võttes arvesse põhimõtet, et saastaja maksab, ning vajaduse korral
asjaomase liikmesriigi suhtelise jõukusega seotud õigluse kaalutlusi.
Toimingu kaasfinantseerimiseks abikõlblikud kulud,
mis on väiksemad kui vastavalt ühele nimetatud meetoditest kindlaks määratud
puhastulu jooksevväärtus.
Komisjoni volitatakse võtma artikli 142 kohaselt
vastu delegeeritud akte punktis a osutatud ühtse määra kehtestamise kohta.

Komisjon võtab punktile b vastava metoodika
vastu rakendusaktidega artikli 143 lõikes 3 sätestatud kontrollimenetluse
kohaselt.
2.           Kui lõikes 1 sätestatud
meetodite alusel ei ole võimalik tulusid eelnevalt objektiivselt hinnata, tuleb
tulu, mis on saadud kolme aasta jooksul pärast toimingu lõpetamist või
30. septembriks 2023 – olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem – maha
arvata komisjonile deklareeritud kuludest.
3.           Lõikeid 1 ja 2
kohaldatakse ainult toimingutele, mille kogumaksumus ületab
1 000 000 eurot.
4.           Käesolevat artiklit ei kohaldata
ESFi suhtes.
5.           Lõikeid 1 ja 2 ei
kohaldata toimingute suhtes, millele kehtivad riigiabi eeskirjad, ega
rahastamisvahenditest saadava või neile antava toetuse suhtes.

II PEATÜKK
Kulude abikõlblikkus ja kestvus
Artikkel 55
Abikõlblikkus
1.
Kulude abikõlblikkus määratakse riiklike
eeskirjadega, välja arvatud siis, kui konkreetsed reeglid on kehtestatud
käesolevas määruses või fondispetsiifilistes eeskirjades või käesoleva määruse
või nende eeskirjade alusel.
2.
Kulutustele saab ÜSRi fondide toetust anda juhul,
kui toetusesaajal on need tekkinud ja toetusesaaja on need tasunud ajavahemikus
alates programmi komisjonile esitamise kuupäevast või 1. jaanuarist 2014 –
olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem – kuni 31. detsembrini 2022.
Kulud on abikõlblikud toetuse saamiseks EAFRD-st ning EMKF-ist ainult juhul,
kui makseasutus maksab asjaomase abi tegelikult välja ajavahemikus
1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2022.
3.
Kulude korral, mida hüvitatakse artikli 57
lõike 1 punktide b ja c alusel, teostatakse hüvitise maksmise aluseks
olevad meetmed ajavahemikus 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini
2022.
4.
Toiminguid ei valita ÜSRi fondide toetuse saajaks
juhul, kui need on füüsiliselt lõpetatud või täielikult ellu viidud enne, kui
korraldusasutusele on esitatud rakenduskava alusel toetuse taotlus, olenemata
sellest, kas toetusesaaja on kõik asjassepuutuvad maksed ära teinud.
5.
Käesolev artikkel ei piira komisjoni algatusel
artiklis 51 sätestatud tehnilise abi abikõlblikkuse eeskirju.
6.
Otseselt toimingust selle teostamise jooksul saadud
puhastulu, mida ei võetud arvesse toimingu heakskiitmise ajal, arvutatakse
toetusesaaja esitatud lõplikus maksenõudes toimingu abikõlblikest kuludest
maha. Eeskirja ei kohaldata rahastamisvahenditele ega auhindadele.
7.
Programmi muutmise korral on muudatuse tõttu
abikõlblikuks muutuvad kulud abikõlblikud ainult alates muudatustaotluse
komisjonile esitamise kuupäevast.
8.
Toiming võib saada toetust ühest või enamast ÜSRi
fondist ja muudest liidu vahenditest tingimusel, et kuluartiklid, mis kantakse
maksetaotlusse hüvitise saamiseks ühest ÜSRi fondist, ei saa toetust mõnelt
teiselt fondilt või muult liidu vahendilt ega saa toetust samalt fondilt teise
programmi raames.
Artikkel 56
Toetuse vormid
ÜSRi fonde kasutatakse abi andmiseks toetustena,
auhindadena, tagastatava abina, rahastamisvahenditena või nende
kombinatsioonina.
Tagastatava abi korral hoitakse abi andnud
asutusele või liikmesriigi muule pädevale asutusele tagasi makstud toetust
eraldi kontol ja kasutatakse uuesti samal eesmärgil või kooskõlas programmi
eesmärkidega.
Artikkel 57
Toetuste vormid
1.           Toetuste vormid võivad
järgmised:
(a)
tegelikud tehtud ja välja makstud abikõlblike
kulude hüvitamine, vajaduse korral koos mitterahaliste panuste ja
amortisatsioonikuludega;
(b)
ühikukulude standardastmestik;
(c)
avaliku sektori toetuse ühekordsed summad, mis ei
ületa 100 000 eurot;
(d)
kindlasummaline rahastamine, mille korral
kohaldatakse ühe või mitme konkreetse kulukategooria suhtes protsendimäära.
2.           Lõikes 1 osutatud
võimalusi võib ühendada ainult siis, kui iga neist hõlmab eri kulukategooriaid
või kui neid kasutatakse eri projektide jaoks, mis moodustavad osa toimingust,
või toimingu järgmiste etappide jaoks.
3.           Kui toimingut või selle osaks
olevat projekti rakendatakse ainuüksi ehitustööde, kaupade või teenuste hanke
kaudu, kohaldatakse ainult lõike 1 punkti a. Kui toimingu või selle osaks oleva
projekti raames toimuv hange piirdub üksnes teatavate kulukategooriatega, võib
kohaldada kõiki lõikes 1 nimetatud variante.
4.           Lõike 1
punktides b, c ja d osutatud kulud määratakse kindlaks alljärgneva põhjal:
(a)
aus, õiglane ja kontrollitav arvutusmeetod, mis
põhineb:
i)        statistilistel andmetel või muul
objektiivsel teabel või
ii)       üksikute toetusesaajate varasemat
tegevust puudutavatel kontrollitud andmetel või nende tavapäraste
kuluarvestustavade rakendamisel;
(b)
meetoditel ja vastavatel ühikukulude astmestikel,
ühekordsetel summadel ja kindlatel määradel, mida kohaldatakse liidu
poliitikasuundades sama tüüpi toimingute ja toetusesaajate suhtes;
(c)
meetoditel ja vastavatel ühikukulude astmestikel,
ühekordsetel summadel ja kindlatel määradel, mida kohaldatakse sama tüüpi
toimingute ja toetusesaajatega seotud toetuseskeemide suhtes, mida rahastavad
täielikult liikmesriigid;
(d)
käesoleva määruse või fondispetsiifiliste
eeskirjadega kehtestatud määradel.
5.           Dokument, mis sätestab
tingimused iga toimingu toetusele, sätestab meetodi, mida tuleb rakendada
toimingu kulude ja toetuse maksmise tingimuste määramisel.
Artikkel
58
Toetuste
kaudsete kulude kindlamääraline rahastamine
Kui toimingu elluviimisel tekib kaudseid
kulusid, võib need arvutada kindla määrana ühel järgmistest viisidest:
(a)
kindel määr kuni 20 % otsestest abikõlblikest
kuludest, kus määr arvutatakse ausa, õiglase ja kontrollitava arvutusmeetodi
alusel või meetodi alusel, mida kasutatakse sarnast tüüpi toimingute ja
toetusesaajate toetuseskeemide puhul, mida rahastavad täielikult liimesriigid;
(b)
kindel määr kuni 15 % abikõlblikest
personalikuludest;
(c)
kindel määr otsestest abikõlblikest kuludest, mis
põhinevad olemasolevatel meetoditel ja vastavatel määradel, mida kohaldatakse
liidu poliitikasuundades sarnast tüüpi toimingute ja toetusesaajate suhtes.
Komisjoni volitatakse võtma artikli 142 kohaselt
vastu punktis c osutatud ühtse määra määratlust ja sellega seotud
meetodeid puudutavaid delegeeritud õigusakte.
Artikkel 59
Toetuste konkreetsed
abikõlblikkuse eeskirjad
1.
Mitterahalised panused tööde, kaupade, teenuste,
maa ja kinnisvara pakkumise vormis, mille kohta ei ole sularahamakseid
tõendavaid arveid või samaväärse tõendusjõuga dokumente, võivad olla
abikõlblikud tingimusel, et ühisesse ÜSRi fondide ja programmi abikõlblikkuse
eeskirjad seda lubavad ja et kõik järgmised tingimused on täidetud:
(a)
riiklikud toetused, mida makstakse toimingutele,
mis sisaldavad mitterahalisi makseid, ei tohi ületada abikõlblikke kogukulutusi
(v.a mitterahalised maksed) toimingu lõpus;
(b)
mitterahaliste maksete väärtus ei tohi ületada
kõnealusel turul üldiselt aktsepteeritud kulusid;
(c)
mitterahaliste maksete väärtust ja tegelikku
tegemist võib sõltumatult hinnata ja kontrollida;
(d)
 kui tegemist on maa või kinnisvara soetamisega,
tõendab selle väärtust sõltumatu kvalifitseeritud ekspert või nõuetekohaselt
volitatud ametiasutus ning väärtus ei tohi ületada lõike 3 punktis b sätestatud
piiri;
(e)
tasustamata töö vormis mitterahalise makse korral
määratakse selle töö väärtus, võttes arvesse kontrollitud kulutatud aega ja
samaväärse töö eest makstava tasu määra.
2.
Amortisatsioonikulusid võib käsitada abikõlblikena
järgmistel tingimustel:
(a)
abikõlblikkuse eeskirjad lubavad seda;
(b)
kulude summa on nõuetekohaselt põhjendatud
tõendavate dokumentidega, millel on arvetega võrdväärne tõendusjõud, kui
hüvitamine toimub artikli 57 lõike 1 punktis a osutatud kujul;
(c)
kulud puudutavad ainuüksi toimingu toetuse
perioodi;
(d)
riigi toetust ei ole panustatud amortiseerunud vara
soetamiseks.
3.
Järgmised kulud ei ole abikõlblikud ÜSRi fondidelt
toetuse saamiseks:
(a)
võlaintress;
(b)
hoonestamata maa ja hoonestatud maa ostusumma, mis
moodustab üle 10% asjaomase toimingu abikõlblikest kogukuludest. Nõuetekohaselt
põhjendatud erandjuhtudel võib keskkonnakaitsemeetmete korral lubada määrata
kõrgema protsendimäära;
(c)
käibemaks. Käibemaksusummad on siiski
toetuskõlblikud, kui nad ei ole riigi käibemaksuõiguse alusel tagasi nõutavad
ja kui neid maksab toetusesaaja, kes ei ole mittemaksukohustuslane direktiivi
2006/112/EÜ artikli 13 lõike 1 tähenduses, juhul kui sellised käibemaksusummad
ei ole tekkinud seoses infrastruktuuri tagamisega.
Artikkel 60
Toimingute abikõlblikkus
sõltuvalt asukohast
1.           Kui lõigetes 2 ja 3 osutatud
eranditest ja fondispetsiifilistest eeskirjadest ei tulene teisiti, peavad ÜSRi
fondidelt toetust saanud toimingud toimuma selle programmiga hõlmatud
piirkonnas, mille kaudu neid toetatakse („programmipiirkond”).
2.           Korraldusasutus võib
nõustuda, et toimingut teostatakse väljaspool programmipiirkonda, kuid liidu
piires, tingimusel, et kõik järgmised tingimused on täidetud:
(a)
toiming edendab programmipiirkonda;
(b)
kogusumma, mis on programmi raames eraldatud
programmipiirkonnas toimuvatele toimingutele, ei ületa 10 % ERFi,
Ühtekuuluvusfondi või EMKFi toetusest prioriteedi tasandil või 3 % EAFRD
toetusest programmi tasandil;
(c)
järelevalvekomisjon on asjaomase toimingu või
toimingutüübid heaks kiitnud;
(d)
programmi ametiasutuste kohustusi seoses toimingu
haldamise, kontrollimise ja auditeerimisega täidavad selle programmi eest
vastutavad ametiasutused, mille raames toimingut toetatakse, või nad sõlmivad
kokkulepped piirkonna ametiasutustega, kus toimingut teostatakse, tingimusel,
et lõike 2 punktis a sätestatud toimingu haldamise, kontrollimise ja
auditeerimisega seotud tingimused on täidetud.
3.           Operatsioonide puhul, mis on
seotud reklaamüritustega, võib kulutusi teha väljaspool liitu tingimusel, et
lõike 2 punktis a sätestatud tingimused ning toimingu haldamise,
kontrollimise ja auditeerimisega seotud kohustused on täidetud.
4.
Lõikeid 1–3 ei kohaldata Euroopa territoriaalse
koostöö eesmärgi alla kuuluvate programmide ega ESFi suhtes.
Artikkel 61
Toimingute kestvus
1.           Toiming, mis hõlmab investeerimist
infrastruktuuri või tootlikku investeeringut, peab maksma ÜSRi fondilt saadud
toetuse tagasi, kui viie aasta jooksul alates toetusesaajale lõppmakse
tegemisest või vajaduse korral riigiabi eeskirjades kehtestatud aja jooksul
leiab sellega aset alljärgnev:
(a)
tootmistegevuse lõpetamine või mujale üleviimine;
(b)
selline muutus infrastruktuuriüksuse omandisuhetes,
mis annab ettevõttele või avalik-õiguslikule asutusele põhjendamatu eelise; või
(c)
oluline muutus selle iseloomus, eesmärkides või
rakendustingimustes, mille tulemusena kahjustataks selle algseid eesmärke.
Sellise toimingu eest alusetult makstud summad
peab liikmesriik tagasi nõudma.
2.           ESFist toetust saanud
toimingud ja teistest ÜSRi fondidest toetust saanud toimingud, mis ei ole
investeeringud infrastruktuuri või tootlikud investeeringud, peavad maksma
fondi toetuse tagasi ainult siis, kui nende suhtes kehtib kohaldatavate
riigiabieeskirjade alusel investeeringu haldamise kohustus ja kui nende
tootmistegevus lõpetatakse või paigutatakse ümber nendes eeskirjades sätestatud
perioodi jooksul.
3.           Lõikeid 1 ja 2 ei
kohaldata rahastamisvahenditele antud toetuste või rahastamisvahenditelt saadud
toetuste suhtes või mis tahes toimingu suhtes, mille tootmistegevus on
lõpetamisel pankroti tõttu, mis ei ole seotud pettusega.
4.           Lõike
1 ja 2 ei kohaldata füüsilistele isikutele, kes saavad investeerimistoetust ja
muutuvad pärast investeerimistoimingu lõpetamist abikõlblikuks toetuse
saamiseks ja saavad toetust Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi raames
(määrus [/2012], millega luuakse Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond)
juhul, kui asjaomane investeering on seotud otse Globaliseerumisega Kohanemise
Euroopa Fondi abi saamiseks abikõlblikuna näidatud tegevuse tüübiga.

VIII JAOTIS
JUHTIMINE JA KONTROLL
I PEATÜKK
Juhtimis- ja kontrollisüsteemid
Artikkel 62
Juhtimis- ja
kontrollisüsteemide üldpõhimõtted
Juhtimis- ja
kontrollisüsteemidega nähakse ette:
(a)
iga juhtimis- ja kontrolliorgani ülesannete
kirjeldus ja nende ülesannete asutusesisene jaotus;
(b)
vastavus selliste organite omavaheliste ja
organisiseste ülesannete lahususe põhimõttele;
(c)
deklareeritud kulude õigsuse ja korrapärasuse
tagamise kord;
(d)
raamatupidamis-, finantsandmete ning näitajaid
käsitlevate andmete salvestamis- ja edastamis-, järelevalve- ja finantsaruandlussüsteemid
elektroonilisel kujul;
(e)
aruandlus- ja järelevalvesüsteemid, kui vastutav
asutus usaldab ülesannete täitmise mõnele teisele organile;
(f)
süsteemide toimimise auditeerimise kord;
(g)
piisava kontrolljälje tagamise süsteemid ja
menetlused;
(h)
eeskirjade eiramise, sealhulgas pettuse ja
põhjendamatult makstud summade ning kogunenud intressi tagasinõudmise,
ennetamine, avastamine ja parandamine.
Artikkel 63
Liikmesriikide kohustused
1.           Liikmesriigid täidavad
juhtimise, kontrollimise ja auditeerimisega seotud kohustusi ning täidavad
sellest tulenevaid kohustusi, mis on sätestatud finantsmääruses ja
fondispetsiifilistes eeskirjades kindlaks määratud ühise juhtimise eeskirjades.
Vastavalt ühise juhtimise põhimõttele vastutavad liikmesriigid programmide juhtimise
ja kontrolli eest.
2.           Liikmesriigid tagavad
juhtimis- ja kontrollisüsteemide loomise kooskõlas fondispetsiifiliste
eeskirjade sätetega ning süsteemide tõhusa toimimise.
3.           Liikmesriigid kehtestavad ja
rakendavad korra, mille kohaselt sõltumatult kontrollitakse ja lahendatakse
kaebusi, mis puudutavad ÜSRi fondidest kaasrahastatavate toimingute valimist
või rakendamist. Liikmesriigid teatavad taoliste kontrollimiste tulemustest
taotluse korral komisjonile.
4.           Kogu liikmesriikide ja
komisjoni vaheline ametlik teabevahetus toimub komisjoni loodava elektroonilise
andmevahetussüsteemi kaudu.

II PEATÜKK
Juhtimis- ja kontrolliasutuste akrediteerimine
Artikkel 64
Akrediteerimine
ja koordineerimine
1.           Kooskõlas finantsmääruse
artikli 56 lõikega 3 akrediteeritakse iga ÜSRi fondi raames kulude
juhtimise ja kontrollimise eest vastutatav asutus akrediteerimisasutuse
ametliku otsusega ministrite tasandil.
2.           Akrediteerimine antakse
olenevalt sellest, kas asutus täidab fondispetsiifilistes eeskirjades sätestatud
akrediteerimiskriteeriume, mis puudutavad sisekeskkonda, juhtimismeetmeid,
teavet ja teabe edastamist ning järelevalvet.
3.           Akrediteerimine põhineb
audiitori järeldusotsusel, mille koostab sõltumatu auditeerimisorgan, kes
hindab organi vastavust akrediteerimiskriteeriumidele. Sõltumatu
auditeerimisorgan teeb oma tööd, võttes arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud
auditeerimisstandardeid.
4.           Auditeerimisorgan teostab
akrediteeritud asutuse järelevalvet ja tühistab tema akrediteeringu ametliku
otsusega juhul, kui ei täideta enam üht või enamat akrediteerimiskriteeriumi,
välja arvatud juhul, kui organ võtab vajalikke parandusmeetmeid katseaja
jooksul, mille määrab akrediteerimisorgan sõltuvalt probleemi tõsidusest.
Akrediteerimisasutus teatab komisjonile viivitamata igast juhust, mil ta
kehtestab akrediteeritud asutustele katseaja või otsustab akrediteeringu
tühistada.
5.           Liikmesriik võib määrata
koordineerimisasutuse, kelle ülesanne on pidada sidet komisjoniga ja anda talle
teavet, edendada liidu eeskirjade ühtlustatud kohaldamist, koostada kokkuvõttev
aruanne, milles antakse riigi tasandil ülevaade kõikidest juhtkonna
kinnitavatest avaldustest ning audiitori järeldusotsustest, ning ühist laadi
puuduste korral koordineerib parandusmeetmete rakendamist.
6.           Piiramata
fondispetsiifilistes eeskirjades sätestatud eeskirjade kohaldamist, on
lõikest 1 lähtuvalt akrediteeritavad asutused:
(a)
ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi puhul
korraldusasutused ning vajaduse korral sertifitseerimisasutused;
(b)
EAFRD ja EMKFi puhul makseasutused.

III JAOTIS
Komisjoni volitused ja vastutusalad
Artikkel 65
Komisjoni volitused ja
vastutusalad
1.           Komisjon veendub kättesaadava teabe, sealhulgas
akrediteerimismenetluse, juhtkonna iga-aastase kinnitava avalduse, iga-aastaste
kontrolliaruannete, iga-aastase audiitori järeldusotsuse, rakendamise
aastaaruande ja riiklike ning liidu asutuste auditite alusel, et liikmesriigid
on loonud juhtimis- ja kontrollisüsteemid, mis vastavad käesolevale määrusele
ja fondispetsiifilistele eeskirjadele ning et need süsteemid toimivad
programmide rakendamise ajal tõhusalt.
2.           Piiramata liikmesriikide
teostatavate auditite kohaldamist, võivad komisjoni ametnikud või komisjoni
volitatud esindajad teostada kohapealseid auditeid või kontrolle, teatades
sellest piisavalt ette. Taolised auditid võivad hõlmata rakenduskava või selle
osa juhtimis- ja kontrollisüsteemi tõhusa toimimise kontrolli ning toimingute
või rakenduskavade usaldusväärse finantsjuhtimise hindamist. Taolistes
auditites võivad osaleda liikmesriikide ametnikud või volitatud esindajad.
Komisjoni ametnikud või komisjoni volitatud
esindajad, kes on nõuetekohaselt volitatud kohapealseid auditeid teostama,
peavad pääsema ligi kõikidele ÜSRi fondidest toetatavate toimingutega või
juhtimis- ja kontrollisüsteemiga seotud andmikele, dokumentidele ja
metaandmetele, olenemata kandjast, millele need on salvestatud. Liikmesriigid
esitavad komisjonile taotluse alusel taoliste andmike, dokumentide ja
metaandmete koopiad.
Selles lõigus kirjeldatud õigused ei mõjuta riigisiseste
õigusnormide kohaldamist, milles teatavate sammude astumise õigus on
riigisiseste õigusaktidega selleks määratud ametnikel. Komisjoni ametlikud ja
volitatud esindajad ei osale muu hulgas liikmesriigi õigussätete raames kodude
kontrollimises ega isikute ametlikul küsitlemisel. Neil on siiski juurdepääs
sel teel saadud teabele.
3.           Komisjon võib liikmesriigilt
nõuda meetmete võtmist, mis on vajalikud juhtimis- ja kontrollisüsteemide
tõhusa toimimise või kulutuste nõuetekohasuse tagamiseks kooskõlas fondispetsiifiliste
eeskirjadega.
4.           Komisjon võib liikmesriigilt
nõuda ÜSRi fondidest rahastatavate toimingute valiku või rakendamise või
juhtimis- ja kontrollisüsteemi toimimise kohta komisjonile esitatud kaebuse
kontrollimist.

IX JAOTIS
FINANTSJUHTIMINE, RAAMATUPIDAMISARVESTUSE KONTROLL JA HEAKSKIITMINE,
FINANTSKORREKTSIOONID NING KULUKOHUSTUSTEST VABASTAMINE
I PEATÜKK
Finantsjuhtimine
Artikkel 66
Eelarvelised kulukohustused
Liidu eelarvelised kulukohustused iga
programmi suhtes määratakse iga fondi iga-aastaste osamaksetega
1. jaanuarist 2014 31. detsembrini 2020. Komisjoni otsus võtta vastu
programm kujutab rahastamisotsust, nagu see on sätestatud finantsmääruse
artikli 75 lõikes 2, pärast asjaomasele liikmesriigile teatamist juriidilist
kulukohustust, nagu see on selles finantsmääruses sätestatud.
Iga programmi puhul võetakse esimese osamakse
eelarveline kulukohustus pärast seda, kui komisjon programmi vastu võtab.
Järgnevate osamaksete eelarvelised
kulukohustused võtab komisjon igal aastal enne 1. maid, lähtuvalt teises
lõikes osutatud otsusest, välja arvatud juhul, kui kohaldatakse finantsmääruse
artiklit 13.
Konkurentsivõimelisuse tagamise reservide
tootluse ja kasvu puhul võetakse eelarvelised kulukohustused pärast seda, kui
komisjon teeb otsuse programmi muudatuse heakskiitmise kohta.
Artikkel 67
 Ühised makse-eeskirjad
1.           Komisjon teeb ÜSRi fondide
toetuse osamakseid igale programmile kooskõlas eelarveassigneeringutega ja
vabade vahendite olemasolul. Iga makse kirjendatakse asjaomase fondi varaseimatele
avatud eelarvelistele kulukohustustele.
2.           Maksed tehakse eel-, vahe- ja
aastabilansi ning vajaduse korral lõppmaksetena.
3.           Toetuse vormide puhul, mis
lähtuvad artikli 57 lõike 1 punktidest b, c ja d, loetakse
toetusesaajale makstavad summad abikõlblikeks kuludeks.
Artikkel 68
Ühised eeskirjad eel-, vahe-
ja aastabilansi ning vajaduse korral lõppmaksete arvutamise kohta
Fondispetsiifilistes eeskirjades sätestatakse
reeglid, mille kohaselt arvutatakse vahemaksetena, vajaduse korral aastabilansi
maksetena ning lõppmaksetena hüvitatav summa. Summa sõltub abikõlblike kulude
suhtes kohaldatavast konkreetsest kaasrahastamismäärast.
Artikkel 69
Maksetaotlused
1.           Maksetaotluste puhul
rakendatav konkreetne menetlus ja esitatav teave sätestatakse fondispetsiifilistes
eeskirjades.
2.           Komisjonile esitatavas
maksetaotluses esitatakse kogu teave, mis on komisjonil vaja
raamatupidamisaruannete koostamiseks kooskõlas finantsmääruse artikliga […].
Artikkel 70
Eelmaksete ja vahemaksete
akumulatsioon
1.           Komisjoni eelmaksete ja
vahemaksete ning vajaduse korral komisjoni aastabilansi kumulatiivsumma ei tohi
ületada 95% ÜSRi fondide toetusest programmile.
2.           Kui saavutatakse ülempiir
95 %, jätkavad liikmesriigid maksetaotluste edastamist komisjonile.
Artikkel 71
Euro kasutamine
Liikmesriigi esitatud programmides sätestatud
summade, kulude prognooside, kuluaruannete, maksetaotluste, raamatupidamise
aastaaruannete ning rakendamise aasta- ja lõpparuandes esitatud kulude vääring
on euro.
Artikkel 72
Esialgsed eelmaksed
1.           Pärast komisjoni otsust võtta
programmi vastu tasub komisjon terve programmitöö perioodi esialgse eelmaksete
summa. Esialgsete eelmaksete summa tasutakse osamaksetena lähtuvalt vajadustest
eelarvevahendite järele. Osamaksed määratletakse fondispetsiifilistes
eeskirjades.
2.           Eelmakseid kasutatakse ainult
maksete tegemiseks toetusesaajatele programmi rakendamisel. Need tehakse
vastutavale asutusele sellel otstarbel viivitamatult kättesaadavaks.
Artikkel 73
Esialgsete eelmaksete
väljakandmine
Esialgse eelmaksena makstud summad kantakse
tervikuna kõige hiljemalt pärast programmi lõpetamist komisjoni
raamatupidamisarvestusest välja.
Artikkel 74
Maksetähtaja edasilükkamine
1.           Vahemakse nõude maksetähtaja
võib lükata edasi eelarvevahendite käsutaja, nagu see on sätestatud
finantsmääruses, maksimaalselt üheksaks kuuks, kui:
(a)
pärast seda, kui liikmesriigi või liidu
auditeerimisorgan on andmed esitanud, on tõendeid, mis võimaldavad väita, et
juhtimis- ja kontrollisüsteemi toimimises on märkimisväärseid puudusi;
(b)
eelarvevahendite käsutaja peab korraldama täiendava
kontrollimise pärast temani jõudnud teavet, et tõendatud kuluaruandes
sisalduvad kulud on seotud ränga eeskirjade eiramisega;
(c)
jäetakse esitamata üks artikli 75
lõikes 1 nõutavatest dokumentidest;
2.           Eelarvevahendite käsutaja
võib piirata lõikes 1 osutatud punktidest puudutatud tasunõudega hõlmatud
kulude osa edasilükkamist. Eelarvevahendite käsutaja teavitab liikmesriiki ja
korraldusasutust viivitamatult edasilükkamise põhjusest ja palub neil olukorda parandada.
Eelarvevahendite käsutaja lõpetab edasilükkamise nii pea, kui on võetud
vajalikud meetmed.
II PEATÜKK
Raamatupidamisarvestuse kontroll ja heakskiitmine ning finantskorrektsioonid
Artikkel 75
Andmete esitamine
1.           Majandusaasta lõpule
järgnenud aasta 1. veebruariks esitab liikmesriik komisjonile järgmised
dokumendid ja teabe kooskõlas finantsmääruse artikliga 56:
(a)
vastavalt artiklile 64 akrediteeritud
asjaomaste asutuste tõendatud raamatupidamise aastaaruanded;
(b)
juhtkonna kinnitav avaldus raamatupidamise
aastaaruannete terviklikkuse, täpsuse ja õigsuse, sisekontrollisüsteemide
nõuetekohase toimimise ning lisaks ka aluseks olevate tehingute seaduslikkuse
ning korrektsuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimise kohta;
(c)
koondaruande kõikide kättesaadavate teostatud
auditite ja kontrollide kohta, sealhulgas süsteemsete või korduvate nõrkade
kohtade analüüs ning lisaks ka võetud või kavandatavaid parandusmeetmed;
(d)
määratud sõltumatu auditeerimisorgani koostatud
audiitori järeldusotsus, milles käsitletakse juhtkonna kinnitavat avaldust
raamatupidamise aastaaruannete terviklikkuse, täpsuse ja õigsuse,
sisekontrollisüsteemide nõuetekohase toimimise ning lisaks ka aluseks olevate
tehingute seaduslikkuse ning korrektsuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise
põhimõtete järgimise kohta ning millele on lisatud kontrolliaruanne, milles
kirjeldatakse järeldusotsuses käsitletud aruandeaasta suhtes tehtud auditite
tähelepanekuid.
2.           Komisjoni taotlusel esitab
liikmesriik komisjonile täiendavat teavet. Kui liikmesriik ei esita soovitud
andmeid tähtajaks, mille komisjon esitamiseks on määranud, võib komisjon teha
oma otsuse raamatupidamisarvestuse kontrolli kohta tema valduses olevate
andmete põhjal.
3.           Majandusaasta lõpule
järgnenud aastal [15. veebruariks] esitab liikmesriik komisjonile koondaruande
kooskõlas finantsmääruse artikli 56 lõike 5 viimase lõikega.
Artikkel 76
Raamatupidamisarvestuse
kontroll ja heakskiitmine
1.           Aruandeperioodi lõpule
järgnenud aasta 30. aprilliks teeb komisjon vastavalt fondispetsiifilistele
eeskirjadele otsuse iga programmi jaoks artikli 64 kohaselt akrediteeritud
asutuste raamatupidamisarvestuse kontrolli ja heakskiitmise kohta.
Raamatupidamisarvestuse kontrolli ja heakskiitmise otsus hõlmab esitatud
raamatupidamise aastaaruannete terviklikkust, täpsust ning õigsust ega piira
mis tahes järgnevate finantskorrektsioonide kohaldamist.
2.           Iga-aastase kontrolli ja
heakskiitmise kord sätestatakse fondispetsiifilistes eeskirjades.
Artikkel 77
Komisjoni tehtavad
finantskorrektsioonid
1.           Komisjon teeb
finantskorrektsioone, tühistades osa liidu eraldisest programmile või kogu
sellise eraldise ning nõudes liikmesriigilt summad tagasi, et välistada liidu
vahenditest selliste kulutuste finantseerimine, mis rikuvad liidu või
liikmesriigi seadusi, sealhulgas seoses komisjoni või Euroopa Kontrollikoja
tuvastatud vajakajäämistega liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemides.
2.           Kohalduva liidu või riiklike
seaduste rikkumisega kaasneb finantskorrektsioon ainult juhul, kui on täidetud
üks järgmistest tingimustest:
(a)
rikkumine on mõjutanud või oleks mõjutanud
vastutatava asutuse otsust toimingu väljavalimise kohta ÜSRi fondidest toetuse
saamiseks;
(b)
on oht, et rikkumine on mõjutanud või oleks võinud
mõjutada kulude summat, mis deklareeriti hüvitamiseks liidu eelarvest.
3.           Lõikest 1 tuleneva
finantskorrektsiooni summa üle otsustades võtab komisjon arvesse kohalduva
liidu või riikliku seaduse rikkumise olemust ja tõsidust ning selle rahalisi
tagajärgi liidu eelarvele.
4.           Finantskorrektsioonide
kohaldamise kriteeriumid ja kord sätestatakse fondispetsiifilistes eeskirjades.

III peatükk
Kulukohustustest vabastamine
Artikkel 78
Põhimõtted
1.           Kõik programmid läbivad
kulukohustustest vabastamise menetluse, mis kehtestatakse sellel alusel, et
kulukohustusega seotud summad, mida määratletud perioodi jooksul ei hõlma
eelrahastamine või maksetaotlus, vabastatakse kulukohustustest.
2.           Perioodi viimase aastaga
seotud kulukohustus vabastatakse kulukohustustest kooskõlas programmide lõpetamisel
järgitavate eeskirjadega.
3.           Fondispetsiifilistes
eeskirjades sätestatakse kulukohustusest vabastamise eeskirja täpne kohaldamine
iga ÜSRi fondi puhul.
4.           See osa kulukohustustest, mis
on ikka veel avatud, vabastatakse kulukohustustest juhul, kui
fondispetsiifilistes eeskirjades kehtestatud tähtpäevadeks ei ole komisjonile
esitatud mis tahes nõutavaid dokumente.
Artikkel 79
Erand kulukohustustest vabastamisel
1.           Kulukohustustest puudutatud
summat vähendatakse summade võrra, mida vastutaval asutusel ei ole olnud
võimalik komisjonile deklareerida järgneva tõttu:
a)      toimingud, mis on peatatud kohtumenetluse
või halduskaebusega, millel on peatav toime, või
b)      vääramatu jõud, mis mõjutab oluliselt
kogu programmi või selle osa elluviimist. Vääramatut jõudu põhjusena esitavad
riiklikud ametiasutused peavad tõendama selle otsest mõju kogu programmi või
selle osa elluviimisele.
Vähendamist võib taotleda ühe korra, kui peatamine
või vääramatu jõud on kestnud kuni ühe aasta, või mitu korda vastavalt
vääramatu jõu kestusele või aastate arvule alates sellise kohtu- või
haldusotsuse kuupäevast, millega peatati toimingu rakendamine, kuni lõpliku
kohtu- või haldusotsuse kuupäevani.
2.           Selleks et summa
deklareeritaks eelneva aasta lõpuks, saadab liikmesriik lõikes 1 osutatud
erandeid puudutavad andmed komisjonile 31. jaanuariks.
Artikkel 80
Menetlus
1.           Komisjon teavitab
liikmesriiki ja korraldusasutust aegsasti, kui kulukohustustest vabastamise
taotlus artiklist 78 lähtuvalt on tõenäoline.
2.           Komisjon teavitab lähtuvalt
andmetest, mis on tal olemas 31. jaanuaril, liikmesriiki ja
korraldusasutust tema valduses olevatest andmetest tuleneva kulukohustustest
vabastamise summast.
3.           Liikmesriigil on kaks kuud
aega kulukohustustest vabastatava summa kokkuleppimiseks või oma tähelepanekute
esitamiseks.
4.           Liikmesriik esitab
komisjonile 30. juuniks muudetud rahastamiskava, mis kajastab asjaomaseks majandusaastaks
programmi ühel või mitmel prioriteetsel suunal vähendatud toetuse summat. Kui
muudetud rahastamiskava ei esitata, muudab komisjon rahastamiskava, vähendades
ÜSRi fondidest makstavaid toetuse osamakseid asjaomaseks majandusaastaks.
Vähendamine määratakse igale prioriteedile proportsionaalselt.
5.           Komisjon muudab otsust
programmi vastuvõtmise kohta rakendusaktidega hiljemalt 30. septembril.
KOLMAS OSA
ERFi, ESFi JA ÜHTEKUULUVUSFONDI SUHTES KOHALDATAVAD ÜLDSÄTTED
I JAOTIS
EESMÄRGID JA FINANTSRAAMISTIK

I PEATÜKK
Missioon, eesmärgid ja toetuse geograafiline ulatus
Artikkel 81
Missioon ja eesmärgid
1.           Fondid toetavad liidu
majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseni viivate
meetmete väljatöötamist ning jätkuvat rakendamist vastavalt aluslepingu
artiklile 174.
Fondidest abi saavad meetmed aitavad kaasa liidu
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiale.
2.           Selleks tuleb saavutada
järgmised eesmärgid:
a)      liikmesriikides ja regioonides tehtavad
investeeringud majanduskasvu ja töökohtade loomise nimel, mida toetavad kõik
fondid; ja
b)      Euroopa territoriaalne koostöö, mida
toetab ERF.
Artikkel 82
Investeeringud majanduskasvu
ja töökohtade loomise nimel
1.           Struktuurifondid toetavad
investeeringuid majanduskasvu ja töökohtade loomisse kõigis piirkondades
vastavalt määrusega (EÜ) nr 1059/2003 kehtestatud ühise statistiliste
territoriaalüksuste liigituse 2. tasandile (edaspidi: NUTS 2. tasand).
2.           Vahendid majanduskasvu ja
tööhõive eesmärkide täitmiseks eraldatakse vastavalt NUTS 2. tasandi järgmisele
kolmele kategooriale:
(a)
vähem arenenud piirkonnad, mille SKP elaniku kohta
on alla 75 % 27-liikmelise ELi keskmisest SKPst;
(b)
üleminekupiirkonnad, mille SKP elaniku kohta on
vahemikus 75–90 % 27-liikmelise ELi keskmisest SKPst;
(c)
enamarenenud piirkonnad, mille SKP elaniku kohta on
üle 90 % 27-liikmelise ELi keskmisest SKPst.
Nimetatud kolm kategooriat on määratletud selle
alusel, kuidas nende ostujõu pariteetides väljendatud ja liidu
2006.–2008. aasta arvandmete alusel arvutatud SKP elaniku kohta on seotud
27-liikmelise ELi sama võrdlusperioodi keskmise SKPga.
3.           Ühtekuuluvusfondist
toetatakse neid liikmesriike, kelle ostujõu pariteetides väljendatud ja liidu
2007.–2009. aasta arvandmete alusel arvutatud kogurahvatulu inimese kohta
on alla 90 % 27-liikmelise ELi sama võrdlusperioodi keskmisest
kogurahvatulust.
Liikmesriigid, kes vastavad 2013. aastal
Ühtekuuluvusfondist abi saamise tingimustele, kuid kelle esimese lõigu kohaselt
arvutatud nominaalne SKP elaniku kohta ületab 90 % 27-liikmelise ELi
keskmisest SKPst, saavad üleminekuperioodil Ühtekuuluvusfondist eritoetust.
4.           Komisjon võtab kohe pärast
määruse jõustumist rakendusaktiga vastu otsuse, millega avaldatakse
lõike 2 regioonide kolme kategooria kriteeriumidele vastavate piirkondade
ja lõike 3 kriteeriumidele vastavate liikmesriikide loetelu. Nimetatud
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 3 osutatud
kontrollimenetlusega. Loetelu kehtib 1. jaanuarist 2014 kuni
31. detsembrini 2020.
5.           2017. aastal vaatab
komisjon läbi liikmesriikide vastavuse Ühtekuuluvusfondist toetuse saamise
tingimustele, lähtudes EL-27 aastate 2013–2015 kogurahvatulu andmetest.
Liikmesriigid, kelle nominaalne kogurahvatulu elaniku kohta ületab 90 %
27-liikmelise ELi keskmisest kogurahvatulust, saavad üleminekuperioodil
Ühtekuuluvusfondist eritoetust.

II PEATÜKK
Finantsraamistik
Artikkel 83
Koguvahendid
1.           Fondi eelarveliste
kulukohustuste täitmiseks ette nähtud koguvahendid perioodiks 2014–2020 on
336 020 492 848 eurot 2011. aasta hindades vastavalt
II lisas toodud jaotusele aastate kaupa. Programmitöös kasutamiseks ja
nende edasiseks Euroopa Liidu üldeelarvesse lülitamiseks seotakse koguvahendite
summa iga-aastase 2 % indeksiga.
2.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu otsuse sätestada koguvahendite iga-aastane jaotus
liikmesriikide vahel, ilma et sellega piirataks selle artikli lõike 3 ja
artikli 84 lõike 7 kohaldamist.
3.           0,35 %
koguvahenditest eraldatakse komisjoni algatusel tehniliseks abiks.
Artikkel 84
Vahendid investeeringuteks
majanduskasvu ja tööhõivesse ning Euroopa territoriaalsesse koostöösse
1.           Majanduskasvu ja tööhõive
eesmärkide investeeringute vahendid moodustavad 96,52 % koguvahenditest
(st kokku 324 320 492 844 eurot) ja need jaotatakse
järgmiselt:
(a)
50,13 % (st kokku 162 589
839 384 eurot) vähemarenenud piirkondadele;
(b)
12,01 % (st kokku
38 951 564 661 eurot) üleminekupiirkondadele;
(c)
16,39 % (st kokku 53 142 922 017 eurot)
enamarenenud piirkondadele;
(d)
21,19 % (st kokku
68 710 486 782 eurot) Ühtekuuluvusfondist toetust saavatele
liikmesriikidele;
(e)
0,29 % (st kokku
925 680 000 eurot) täiendava toetusena aluslepingu
artiklis 349 määratletud äärepoolseimatele piirkondadele ja NUTS
2. tasandi piirkondadele, mis täidavad Austria, Soome ja Rootsi
ühinemislepingu protokolli nr 6 artiklis 2 sätestatud kriteeriume.
Kõigile piirkondadele, mille SKP elaniku kohta oli
aastatel 2007–2013 alla 75% EL-25 vaatlusperioodi keskmisest, kuid mille SKP
elaniku kohta on üle 75 % EL-27 keskmisest, eraldatakse
struktuurifondidest summa, mis võrdub kahe kolmandikuga neile aastail 2007–2013
eraldatud summadest.
2.           Liikmesriikidevahelises
jaotuses kasutatakse järgmisi kriteeriumeid:
(a)
abikõlbliku elanikkonna suurus, piirkonna jõukus,
riigi jõukus ja töötuse määr vähemarenenud piirkondade ning
üleminekupiirkondade puhul;
(b)
abikõlbliku elanikkonna suurus, piirkonna jõukus,
töötuse määr, tööhõive määr, haridustase ja rahvastikutihedus enamarenenud
piirkondade puhul;
(c)
elanikkonna suurus, riigi jõukus ja pindala
Ühtekuuluvusfondi puhul.
3.           Igas liikmesriigis
eraldatakse Euroopa Sotsiaalfondile vähemalt 25 % vähemarenenud
piirkondade tarbeks määratud struktuurivahenditest, 40 %
üleminekupiirkondade ja 52 % enamarenenud piirkondade tarbeks määratud
struktuurivahenditest. Selle sätte kohaldamisel loetakse liikmesriigile
[puudustkannatavatele isikutele mõeldud Toiduainete rahastust] antud toetus
osaks ESFile eraldatud struktuurifondide osast.
4.           Ühtekuuluvusfondi toetus
transpordiinfrastruktuurile Euroopa ühendamise rahastu raames on
10 000 000 000 eurot.
Komisjon võtab rakendusaktidega vastu otsuse
sätestada summa, mis kantakse üle iga liikmesriigi Ühtekuuluvusfondist saadava
kogu perioodi eraldisest. Ühtekuuluvusfondi eraldist igale liikmesriigile
vähendatakse vastavalt.
Esimeses lõigus osutatud Ühtekuuluvusfondi
toetustele vastavad iga-aastased assigneeringud tuleb kirjendada Euroopa
ühendamise rahastu asjakohastesse eelarveridadesse alates 2014. aasta
eelarve menetlemisest.
Euroopa ühendamise rahastu raames eraldatavat
Ühtekuuluvusfondi toetust tuleb rakendada vastavalt määruse (EL) nr […]/2012
(millega moodustatakse Euroopa Ühendamise Rahastamisvahend)[34]
artiklile [13] projektide suhtes, mis on loetletud kõnealuse määruse 1. lisas,
seades võimalikult esikohale projektid, mis järgivad Ühtekuuluvusfondist
riigile tehtavaid eraldisi.
5.           Struktuurifondidest
majanduskasvu ja tööhõivesse tehtavate investeeringute raames [puudust
kannatavatele isikutele mõeldud toiduabi] jaoks antav toetus on 2 500
000 000 eurot.
Komisjon võtab rakendusaktiga vastu otsuse, milles
sätestatakse summa, mille iga liikmesriik peab oma kogu perioodi
struktuurifondi-eraldistest üle kandma. Struktuurifondi eraldist igale
liikmesriigile vähendatakse vastavalt.
Esimeses lõigus osutatud struktuurifondi
toetustele vastavad iga-aastased assigneeringud tuleb kirjendada [puudust
kannatavatele isikutele mõeldud toiduabi rahastu] asjakohastesse
eelarveridadesse alates 2014. aasta eelarve menetlemisest.
6.           5 % majanduskasvu ja
tööhõive eesmärgi investeeringute vahenditest peab moodustama tulemusreserv,
mis eraldatakse vastavalt artiklile 19.
7.           0,2 % EFRi majanduskasvu
ja tööhõive eesmärgi investeeringute vahenditest eraldatakse komisjoni algatusel
linnade säästva arengu valdkonna uuenduslikele meetmetele.
8.           Perioodil 2014–2020
moodustavad Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi vahendid 3,48 %
eelarveliste kulukohustuste täitmiseks fondidest kättesaadavatest
koguvahenditest (st kokku 11 700 000 004 eurot).
Artikkel 85
Vahendite ülekandmise keeld
1.
Igale liikmesriigile seoses vähemarenenud
piirkondade, üleminekupiirkondade ja enamarenenud piirkondadega eraldatud
assigneeringute kogusumma ei ole nende regioonide kategooriate vahel ülekantav.

2.
Erandina lõikest 1 võib komisjon
nõuetekohaselt põhjendatud asjaoludel, mis on seotud ühe või enama temaatilise
eesmärgi elluviimisega, nõustuda liikmesriigi ettepanekuga partnerluslepingu
esmakordsel esitamisel üle kandma kuni 2 % regioonide kategooria assigneeringu
kogusummast teistele regioonide kategooriatele.
Artikkel 86
Täiendavus
1.           Selles artiklis kasutatakse
järgmisi mõisteid:
(1)
„avaliku sektori või samaväärsed struktuurilised
kulud” – vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1466/97[35]
liikmesriikide koostatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammides esitatud
liikmesriigi valitsemissektori kapitali kogumahutus põhivarasse oma keskpika
perioodi eelarvestrateegia tutvustamiseks;
(2)
„põhivara” – tootmisprotsesside tulemusena tekkiv
materiaalne või immateriaalne vara, mida kasutatakse korduvalt või jätkuvalt
tootmisprotsessides enam kui ühe aasta jooksul;
(3)
„kapitali kogumahutus põhivarasse”[36]
– kõik residentidest tootjate põhivara soetused, miinus realiseerimine,
konkreetsel perioodil, millele lisandub teatav mittetoodetud varade väärtuse
suurenemine tulenevalt tootja või institutsiooniliste üksuste
tootmistegevusest;
(4)
„valitsemissektor” – kõik institutsioonilised
üksused, mis toodavad lisaks oma poliitiliste kohustuste täitmisele ja
majandust reguleerivale rollile põhimõtteliselt turuväliseid teenuseid (teatud
juhtudel ka kaupu) individuaalseks või kollektiivseks tarbimiseks ning tulude
ja rikkuse ümberjaotamiseks[37].
2.           Fondide toetus majanduskasvu
ja tööhõive investeeringute eesmärgile ei asenda liikmesriigi avaliku sektori
või samaväärseid struktuurilisi kulusid.
3.           Liikmesriigid hoiavad
perioodil 2014–2020 avaliku sektori või samaväärsed struktuurilised kulud
vähemalt partnerluslepingus sätestatud kontrolltasemel.
Avaliku sektori või samaväärsete struktuuriliste
kulude aastane keskmine kontrolltase aastateks 2014–2020 kehtestatakse
partnerluslepingus esitatud teavet käsitleva komisjoni eelkontrolli alusel,
võttes arvesse avaliku sektori või samaväärsete kulude keskmist taset perioodil
2007–2013.
Komisjon ja liikmesriigid võtavad arvesse üldisi
makromajanduslikke tingimusi ja spetsiifilisi või erandlikke asjaolusid,
näiteks erastamist ja liikmesriigi avaliku sektori struktuuriliste või
samaväärsete kulude erandlikku taset perioodil 2007–2013. Nad võtavad samuti
arvesse muutusi struktuurifondidelt saadud riiklikes eraldistes võrreldes
aastatega 2007–2013.
4.           Avaliku sektori
struktuuriliste või võrdväärsete kulude taseme hoidmist perioodi vältel
kontrollitakse nendes liikmesriikides, kus vähemarenenud ja üleminekupiirkonnad
hõlmavad vähemalt 15 % kogurahvastikust.
Nendes liikmesriikides, kus vähemarenenud ja
üleminekupiirkonnad hõlmavad vähemalt 70 % kogurahvastikust, tehakse
kontroll riigi tasandil.
Nendes liikmesriikides, kus vähemarenenud ja
üleminekupiirkonnad hõlmavad üle 15 % ja alla 70 % kogurahvastikust,
tehakse kontroll riigi ja piirkondlikul tasandil. Selleks annab liikmesriik
kontrollimenetluse igas etapis komisjonile teavet vähemarenenud ja
üleminekupiirkondade kulude kohta.
5.           Kontroll selle üle, kas
avaliku sektori struktuuriliste või võrdväärsete kulude taset on hoitud,
tehakse partnerluslepingu esitamise ajal (eelkontroll) 2018. aastal
(vahekontroll) ning 2022. aastal (järelkontroll).
Täiendavuse kontrolli üksikasjalikud eeskirjad on
sätestatud II lisa punktis 2.
6.           Kui komisjon
teeb järelkontrolli käigus kindlaks, et liikmesriik ei ole hoidnud avaliku
sektori struktuurilisi või samaväärseid kulusid vastavalt III lisale
partnerluslepingus sätestatud kontrolltasemel, võib komisjon teha
finantskorrektsiooni. Finantskorrektsiooni tegemise üle otsustamisel võtab
komisjon arvesse seda, kas liikmesriigi majanduslik olukord on vahekontrollist
saadik märkimisväärselt muutunud ja kas muutust võeti sel ajal arvesse.
Finantskorrektsiooni üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud III lisa punktis 3.
7.           Lõikeid 1–6 ei
kohaldata rakenduskavade suhtes, mis kuuluvad Euroopa territoriaalse koostöö
eesmärgi ala.
II JAOTIS
PROGRAMMITÖÖ
I PEATÜKK
Üldsätted fondide kohta
Artikkel 87
Majanduskasvu ja tööhõive
investeeringute eesmärgi alla kuuluvate rakenduskavade sisu ja vastuvõtmine
1.           Rakenduskava koosneb
prioriteetsetest suundadest. Prioriteetne suund puudutab iga
piirkonnakategooria puhul ainult ühte fondi ja vastab temaatilisele eesmärgile,
ilma et see piiraks artikli 52 kohaldamist, ning hõlmab selle temaatilise
eesmärgi ühte või enamat investeerimisprioriteeti vastavalt
fondispetsiifilistele eeskirjadele. ESFi puhul võivad nõuetekohaselt
põhjendatud asjaolude korral prioriteetses suunas kombineeruda artikli 9
lõigetes 8, 9, 10 ja 11 sätestatud eri temaatiliste eesmärkide
investeerimisprioriteedid, selleks et aidata kaasa nende panusele teistesse
prioriteetsetesse suundadesse.
2.           Rakenduskava sätestab
järgmist:
(a)
strateegia, mis käsitleb rakenduskava panust liidu
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiasse, sealhulgas:
i)        vajaduste kindlaksmääramine, et
tegeleda artikli 121 lõike 2 alusel konkreetseid riike käsitlevates
soovitustes ning liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuunistes
määratletud ülesannetega, ning nõukogu soovitused, mida liikmesriigid võtavad
arvesse aluslepingu artikli 148 lõike 4 alusel vastu võetud
tööhõivepoliitikas ning võttes arvesse riigi ja piirkondade vajadusi;
ii)       temaatiliste eesmärkide ja vastavate
investeerimisprioriteetide valiku põhjendus, arvestades partnerluslepingut ja
eelhindamise tulemusi;
(b)
iga prioriteetse suuna puhul:
i)        investeerimisprioriteedid ja vastavad
konkreetsed eesmärgid;
ii)       ühised ning spetsiifilised väljund- ja
tulemusnäitajad, vajaduse korral koos algväärtusega ja kvantifitseeritud
sihtväärtusega kooskõlas fondispetsiifiliste eeskirjadega;
iii)      toetust saavate meetmete kirjeldus,
sealhulgas peamiste sihtrühmade, konkreetsete sihtterritooriumide ja vajaduse
korral toetusesaajate liikide ning finantsvahendite plaanitud kasutamise
kindlaksmääramine;
iv)      vastavad sekkumiskategooriad, lähtuvalt
nomenklatuurist, mille komisjon on kehtestanud rakendusaktiga, mis võetakse
vastu artikli 143 lõikes 3 sätestatud kontrollimenetluse kohaselt, ning
programmile eraldatud vahendite soovituslik jaotus;
(c)
partnerluslepingus sätestatud panus territoriaalse
arengu integreeritud lähenemisviisi, sealhulgas:
i)        mehhanismid, mis tagavad fondide,
EAFRD, EMKFi ja muude liidu ning riiklike rahastamisvahendite ja EIP vahelise
koordineerimise;
ii)       vajaduse korral kavandatud
integreeritud lähenemisviis linna-, maa-, ranniku- ja kalastuspiirkondade ning
piirkondlike erijoontega alade territoriaalsele arengule, eeskätt
artiklite 28 ja 29 rakendamine;
iii)      loetelu linnadest, kus hakatakse
rakendama linnade säästliku arengu integreeritud meetmeid, ERFi toetuse
iga-aastane soovituslik jaotus nende meetmete jaoks, sealhulgas linnadele
määruse (EL) nr … [ERFi määrus] artikli 7 lõike 2 alusel juhtimiseks
delegeeritud vahendid ja ESFi toetuse iga-aastane soovituslik eraldis
integreeritud meetmete jaoks;
iv)      nende alade kindlaksmääramine, kus
kogukonna juhitud arengut ellu viima hakatakse;
v)       piirkondade ja riikidevaheliste meetmete
kord toetusesaajate puhul, kes paiknevad vähemalt ühes teises liikmesriigis;
vi)      vajaduse korral kavandatud meetmete
panus makropiirkondlikesse strateegiatesse ja mere vesikonna strateegiatesse;
(d)
partnerluslepingus sätestatud panus integreeritud
lähenemisviisi vaesusest kõige rohkem mõjutatud geograafiliste alade või kõige
kõrgema diskrimineerimise või tõrjutuse riskiga sihtrühmade spetsiifiliste
vajadustega tegelemiseks, pöörates eriti tähelepanu marginaliseerunud
kogukondadele, ja rahaeraldiste soovituslik jaotus.
(e)
fondide tulemusliku kasutamise tagamise kord,
sealhulgas:
i)        tulemusraamistik kooskõlas
artikli 19 lõikega 1;
ii)       iga kooskõlas IV lisaga määratud
eeltingimuse puhul, mis ei ole partnerluslepingu ja rakenduskava esitamise
päeval täidetud, nende meetmete kirjeldus, mis tuleb eeltingimuse täitmiseks
võtta, ning selliste meetmete ajakava;
iii)      partnerite rakenduskava ettevalmistusse
kaasamiseks võetud meetmed ning partnerite roll rakenduskava elluviimises,
järelevalves ja hindamises;
(f)
fondide tõhusa kasutamise tagamise kord,
sealhulgas:
i)        tehnilise abi kavandatud kasutamine,
sealhulgas meetmed asutuste ja toetusesaajate haldussuutlikkuse parandamiseks
asjakohase teabe abil vastavalt lõike 2 punktile b, asjaomase
prioriteetse suuna jaoks;
ii)       toetusesaajate halduskoormuse hindamine
ja kavandatud meetmed selle vähendamiseks koos eesmärkidega;
iii)      nende suurprojektide loetelu, mille
peamiste ehitustööde teostamise hinnanguline alguskuupäev on enne
1. jaanuari 2018;
(g)
rahastamiskava järgmise kahe tabeliga:
i)        tabel, kus iga rakenduskava ja
prioriteetse suuna puhul on aasta kaupa vastavalt artiklitele 53, 110 ja 111
täpsustatud igast fondist saadava kavandatud toetuse rahalise assigneeringute
kogusumma;
ii)       tabel, kus iga rakenduskava ja
prioriteetse suuna puhul on kogu programmitöö ajaks täpsustatud fondidest
saadava kavandatud toetuse ja riigi kaasfinantseeringu rahalise assigneeringute
kogusumma. Kui riigi kaasfinantseerimine koosneb avaliku ja erasektori
kaasfinantseerimisest, näidatakse tabelis soovituslik jaotus avaliku ja
erasektori komponentide vahel. Tabel
näitab teabe eesmärgil seda, kui suur on EIP kavandatud osalus;
(h)
rakenduskava rakendussätted, mis sisaldavad
järgmist:
i)        akrediteerimisasutuse,
korraldusasutuse, vajaduse korral sertifitseerimisasutuse ning
auditeerimisasutuse kindlaksmääramine;
ii)       selle organi kindlaksmääramine, kellele komisjon maksed teeb.
3.           Kõik rakenduskavad, välja
arvatud need, mille puhul tehnilist abi antakse eraldi rakenduskava raames,
sisaldavad järgmist:
i)       konkreetsete meetmete kirjeldus, et
võtta toimingute valimisel arvesse keskkonnakaitse nõudeid, ressursitõhusust,
kliimamuutuste leevendamist, kliimamuutustega kohanemist, vastupidavust
katastroofidele ning riskiennetust ja ‑juhtimist;
ii)       konkreetsete meetmete kirjeldus, et
edendada võrdseid võimalusi ja ennetada igasugust diskrimineerimist soo, rassi
või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või
seksuaalse sättumuse alusel rakenduskava ettevalmistuse, kavandamise ja
elluviimise ajal ning eriti seoses rahastamisele juurdepääsuga, võttes arvesse
sellise diskrimineerimise ohus olevate eri sihtrühmade vajadusi ja eriti
puuetega inimestele juurdepääsu tagamise nõudeid;
iii)      meeste ja naiste võrdõiguslikkuse
edendamisele kaasa aitamise kirjeldus ja vajaduse korral sooperspektiivi
integreerimise tagamise kord rakenduskava ja toimingu tasandil.
Liikmesriigid esitavad majanduskasvu ja töökohtade
jaoks eraldatud investeeringute eesmärgi raames koos rakenduskava ettepanekuga
võrdõiguslikkusega tegelevate riiklike asutuste arvamuse punktides ii ja iii
sätestatud meetmete kohta.
4.           Liikmesriigid koostavad
rakenduskava vastavalt mudelile, mille komisjon on heaks kiitnud.
Komisjon võtab mudeli vastu rakendusaktidega. Need
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusega.
5.           Komisjon võtab rakendusaktiga
vastu rakenduskava heakskiitmise otsuse.
Artikkel 88
Fondidelt saadav ühistoetus
1.           Fondid võivad anda
ühistoetust rakenduskavadele majanduskasvu ja tööhõive investeeringute eesmärgi
raames.
2.           ERFist ja ESFist võib rahastada täiendavalt ja iga rakenduskava
prioriteetse suuna puhul 5 % ulatuses liidu rahalisest abist osa
toimingust, mille kulud on abikõlblikud selleks, et saada toetust teisest
fondist sellele fondile kohalduvate abikõlblikkuse eeskirjade alusel
tingimusel, et need kulud on vajalikud toimingu nõuetekohaseks elluviimiseks ja
sellega otseselt seotud.
3.           Lõiked 1 ja 2 ei kohaldu
tegevuskavadele Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames.
Artikkel 89

Majanduskasvu
ja tööhõive investeeringute eesmärgi alla kuuluvate rakenduskavade geograafiline
ulatus
Kui komisjon ja liikmesriigid ei ole
teistmoodi kokku leppinud, koostatakse programmid ERFi ja ESFi jaoks sobival
geograafilised tasandil ning vähemalt NUTS 2. tasandil vastavalt
konkreetse liikmesriigi institutsioonilisele süsteemile.
Ühtekuuluvusfondist toetust saavad
rakenduskavad koostatakse riigi tasandil.
II PEATÜKK
Suurprojektid
Artikkel 90
Sisu
Osana rakenduskavast või rakenduskavadest
võivad ERF ja Ühtekuuluvusfond toetada toimingut, mis seisneb ehitustöödes,
meetmetes ja teenustes, mille eesmärk on viia ellu täpse majandusliku ja
tehnilise olemusega ühtne ülesanne, millel on selgelt määratletud eesmärgid ja
mille kogumaksumus ületab 50 000 000 eurot („suurprojekt”).
Rahastamisvahendeid ei käsitata suurprojektidena.
Artikkel 91
Komisjonile esitatav teave
1.
Liikmesriik või korraldusasutus esitab komisjonile
suurprojektide kohta järgmise teabe niipea, kui ettevalmistustööd on tehtud:
(a)
teave suurprojekti elluviimise eest vastutava
organi ja selle suutlikkuse kohta;
(b)
investeeringu ja selle asukoha kirjeldus ning teave
investeeringu ja selle asukoha kohta;
(c)
kogukulud ja abikõlblikud kogukulud, võttes arvesse
artiklis 54 sätestatud nõudeid;
(d)
teave tehtud teostatavusuuringu kohta, sealhulgas
variantide analüüs, tulemused ja sõltumatu kvaliteedikontroll;
(e)
kulude-tulude analüüs, sealhulgas majanduslik ja
finantsanalüüs ning riskianalüüs;
(f)
keskkonnamõju analüüs, milles on võetud arvesse
kliimamuutusega kohanemise ja kliimamuutuse mõju leevendamise vajadusi ning
katastroofidele vastupanu võimet;
(g)
kooskõla asjaomase rakenduskava või programmide
vastavate prioriteetsete suundadega ja selle eeldatava panusega nende
prioriteetsete suundade konkreetsete eesmärkide saavutamisse;
(h)
rahastamiskava, milles on näidatud ära rahaliste
vahendite kavandatav kogumaht ning kavandatav toetus fondidest, EIPst ja
kõigist teistest rahastamisallikatest koos füüsiliste ja finantsnäitajatega
edusammude jälgimiseks;
(i)
suurprojekti rakendamise ajakava ja eeldatavalt
programmitöö perioodist pikema rakendamisperioodiga toimingu puhul etapid,
mille jaoks programmitöö perioodil 2014–2020 taotletakse fondidest
kaasrahastamist.
Komisjon võtab vastu soovituslikud juhised
kasutatava metoodika kohta eespool nimetatud punktis e esitatud
kulude-tulude analüüsi tegemiseks artikli 143 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusele.
Suurprojektide kohta esitatava teabe vorm tuleb
esitada vastavalt komisjoni rakendusaktidega vastu võetud mudelile. Need
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 2 osutatud
nõuandemenetlusega.
2.           Komisjonile heakskiidu
saamiseks esitatud suurprojektid peavad olema esitatud rakenduskava
suurprojektide loendis. Liikmesriik või korraldusasutus vaatab loendi läbi kaks
aastat pärast rakenduskava vastuvõtmist ja seda võidakse liikmesriigi taotluse
korral korrigeerida vastavalt artikli 26 lõikes 2 sätestatud korrale,
eeskätt selleks, et lisada suurprojekte, mille peamiste tööde eeldatav
lõpuleviimise kuupäev enne 2022. aasta lõppu.
Artikkel 92
Otsus suurprojekti kohta
1.           Artiklis 91 osutatud
teabe alusel annab komisjon suurprojektile hinnangu, selleks et teha kindlaks,
kas fondidelt soovitud toetuse saamine on põhjendatud.
2.           Komisjon võtab otsuse vastu
rakendusaktidega hiljemalt kolm kuud pärast kooskõlas artikliga 91
suurprojekti heaks kiitva teabe esitamise kuupäeva. Nimetatud otsuses
määratletakse füüsiline objekt; summa, mille suhtes kohaldatakse prioriteetse
suuna kaasfinantseerimise määra; füüsilised ja finantsnäitajad edusammude
jälgimiseks ning suurprojekti eeldatav panus asjaomase prioriteetse suuna või suundade
eesmärkidesse. Heakskiitev otsus tehakse tingimusel, et esimene ehitustööde
leping sõlmitakse kahe aasta jooksul alates otsuse tegemise kuupäevast.
3.           Kui komisjon keeldub
suurprojektile fondide toetust lubamast, teatab ta liikmesriigile selle põhjustest
lõikes 2 kehtestatud tähtaja jooksul.
4.           Suurprojektidega seotud
kulusid ei lisata maksetaotlustesse enne, kui komisjon võtab vastu heakskiitva
otsuse.

III JAOTIS
Ühine tegevuskava
Artikkel 93
Kohaldamisala
1.           Ühine tegevuskava on sellega
saavutatavate väljundite ja tulemuste suhtes määratletav ning hallatav toiming.
See koosneb projektide rühmast, mis ei seisne infrastruktuuri tagamises ning
mida viiakse ellu toetusesaaja vastutusel osana rakenduskavast või -kavadest.
Ühise tegevuskava väljundid ja tulemused lepitakse kokku liikmesriikide ja
komisjoni vahel ning need aitavad kaasa rakenduskavade konkreetsetele
eesmärkidele ja on fondidelt saadava toetuse aluseks. Tulemused viitavad ühise
tegevuskava otsesele mõjule. Toetusesaaja on avalik-õiguslik isik. Ühiseid
tegevuskavasid ei loeta suurprojektideks.
2.           Ühisele tegevuskavale
eraldatud riigi toetus peab olema vähemalt 10 000 000 eurot või
20 % rakenduskavale või ‑kavadele antavast riigi toetusest,
olenevalt sellest, kumb on väiksem.
Artikkel 94
Ühiste tegevuskavade
ettevalmistamine
1.           Liikmesriik, korraldusasutus
või määratud avalik-õiguslik isik võib esitada ühise tegevuskava ettepaneku
samal ajal asjaomaste rakenduskavade esitamisega või pärast seda. See peab
sisaldama kõiki artiklis 95 osutatud punkte.
2.           Ühine tegevuskava hõlmab
ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2022. Ühise
tegevuskava väljundite ja tulemuste eest makstakse hüvitist ainult siis, kui
need on saavutatud pärast ühise tegevuskava heakskiitva otsuse tegemise kuupäeva
ja enne määratud rakendusperioodi lõppu.
Artikkel 95
Ühiste tegevuskavade sisu
Ühine tegevuskava peab sisaldama järgmist:
(1)
arenguvajaduste ja -eesmärkide analüüs, milles
esitatakse ühise tegevuskava põhjendused, võttes arvesse rakenduskavade eesmärke
ja vajaduse korral artikli 121 lõikest 2 tulenevaid konkreetseid
riike käsitlevaid soovitusi ning liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniseid ning nõukogu soovitusi, mida liikmesriigid võtavad arvesse
aluslepingu artikli 148 lõikest 4 tulenevas tööhõivepoliitikas;
(2)
ühise tegevuskava üldiste ja konkreetsete
eesmärkide vahelist seost, väljundite ja tulemuste vahe-eesmärke ning
kavandatud projekte või projektitüüpe kirjeldav raamistik;
(3)
väljundite ja tulemuste järelevalves kasutatavad
üldised ja konkreetsed näitajad, kui see on asjakohane, prioriteetsete suundade
kaupa;
(4)
teave ühise tegevuskava geograafilise ulatuse ja
sihtrühmade kohta;
(5)
ühise tegevuskava eeldatav rakendusperiood;
(6)
analüüs ühise tegevuskava mõju kohta meeste ja
naiste võrdõiguslikkuse edendamisele ja diskrimineerimise ennetamisele;
(7)
vajaduse korral säästva arengu edendamisele
avalduvate ühise tegevuskava mõjude analüüs;
(8)
ühise tegevuskava rakendussätted, sealhulgas
järgmised:
(a)
ühise tegevuskava rakendamise eest vastutava
toetusesaaja määramine ja tema asjaomase valdkonna pädevuse ning haldus- ja
finantsjuhtimissuutlikkuse kinnituste esitamine;
(b)
ühise tegevuskava juhtimise kord kooskõlas
artikliga 97;
(c)
ühise tegevuskava järelevalve ja hindamise kord,
sealhulgas vahe-eesmärkide, väljundite ja tulemuste saavutamist puudutavate
andmete kvaliteedi, kogumise ja säilitamise tagamise kord;
(d)
ühist tegevuskava ja fonde puudutava teabe
levitamise ja avaldamise kord;
(9)
ühise tegevuskava rahastamismeetmed, sealhulgas
järgmised:
(a)
vahe-eesmärkide, väljundite ja tulemuseesmärkide
saavutamise kulud punkti 2 põhjal ning ESFi käsitleva määruse
artikli 57 lõikes 4 ja artiklis 14 sätestatud meetodite alusel;
(b)
toetusesaajale tehtavate maksete soovituslik
ajakava, mis on seotud vahe- ja lõppeesmärkidega;
(c)
rahastamiskava rakenduskavade ja prioriteetsete
suundade kaupa, sealhulgas abikõlblike kulude kogusumma ja riigi toetus.
Ühise tegevuskava vorm koostatakse vastavalt
komisjoni rakendusaktidega vastu võetud mudelile. Need rakendusaktid võetakse
vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 96
Otsus ühise tegevuskava kohta

1.           Artiklis 95 osutatud
teabe alusel annab komisjon ühisele tegevuskavale hinnangu, selleks et teha
kindlaks, kas fondidelt toetuse saamine on põhjendatud.
Kui komisjon leiab kolme kuu jooksul pärast ühise
tegevuskava esitamist, et see ei vasta heakskiidu saamise tingimustele, esitab
ta liikmesriigile oma tähelepanekud. Liikmesriik annab komisjonile kogu nõutud
vajaliku lisateabe ja teeb esitatud ühisesse tegevuskavasse vajaduse korral
vastavad parandused.
2.           Tingimusel, et kõiki
tähelepanekuid on nõuetekohaselt arvesse võetud, võtab komisjon vastu ühist
tegevuskava heaks kiitva otsuse hiljemalt kuus kuud pärast seda, kui
liikmesriik selle esitab, kuid mitte enne asjaomaste rakenduskavade
vastuvõtmist.
3.           Lõikes 2 nimetatud
otsuses nimetatakse toetusesaaja ja ühise tegevuskava eesmärgid, väljundite
ning tulemuste vahe- ja lõppeesmärgid, vahe-eesmärkide, väljundite ja
tulemuseesmärkide saavutamisega seotud kulud, rahastamiskava iga rakenduskava
ja prioriteetse suuna kaupa, sealhulgas abikõlblike kulude kogusumma ja riigi
toetus, ühise tegevuskava rakendusperiood ning vajaduse korral ühise
tegevuskava geograafiline ulatus ja sihtrühmad.
4.           Kui komisjon keeldub ühisele
tegevuskavale fondide toetust lubamast, teatab ta liikmesriigile selle
põhjustest lõikes 2 kehtestatud tähtaja jooksul.
Artikkel 97
Juhtkomitee ja ühise
tegevuskava muutmine
1.           Liikmesriik või
korraldusasutus moodustab ühise tegevuskava juhtkomitee, mis erineb rakenduskavade
järelevalvekomisjonidest. Juhtkomitee tuleb kokku vähemalt kaks korda aastas.
Komitee koosseisu otsustab liikmesriik kokkuleppel
korraldusasutusega, austades partnerluse põhimõtet.
Komisjon võib osaleda juhtkomitee töös nõuandva
pädevusega.
2.           Juhtkomitee teostab järgmisi
toiminguid:
(a)
hindab ühise tegevuskava vahe-eesmärkide,
väljundite ja tulemuste saavutamisel tehtud edusamme;
(b)
vaatab läbi ja kiidab heaks ettepanekud muuta ühist
tegevuskava, et võtta arvesse kõiki probleeme, mis võivad mõjutada selle
teostamist.
3.           Nõuab, et liikmesriigi
esitatud ühise tegevuskava muutmine oleks nõuetekohaselt põhjendatud. Komisjon
hindab, kas muutmise taotlus on põhjendatud, võttes arvesse liikmesriigi
esitatud teavet. Komisjon teeb oma tähelepanekud ja liikmesriik esitab
komisjonile kogu vajaliku lisateabe. Komisjon võtab vastu otsuse kava muutmise
kohta hiljemalt kolm kuud pärast seda, kui liikmesriik on selle ametlikult
esitanud, eeldusel et komisjoni tehtud märkusi on nõuetekohaselt arvesse
võetud. Muudatus jõustub otsuse tegemise kuupäevast, kui otsuses ei ole
sätestatud teisiti.
Artikkel 98
Ühise
tegevuskava finantsjuhtimine ja kontroll
1.           Ühise tegevuskava raames
toetusesaajale tehtavaid makseid käsitatakse ühekordsete maksete või
ühikukulude standardastmestikena. Artikli 57 lõike 1 punktis c sätestatud
ühekordsete maksete ülempiiri ei kohaldata.
2.           Ühise tegevuskava
finantsjuhtimise, kontrolli ja auditeerimise eesmärk on eranditult kontrollida,
et ühise tegevuskava heakskiitmisotsuses kindlaks määratud maksetingimused on
täidetud.
3.           Toetusesaaja ja tema
vastutusel tegutsevad üksused võivad toimingute rakendamise kulude suhtes
kohaldada oma raamatupidamistavasid. Toetusesaaja raamatupidamistavasid ja
tegelikult kantud kulusid ei auditeeri auditeerimisasutus ega komisjon.

IV PEATÜKK
Territoriaalne areng
Artikkel 99
Integreeritud territoriaalsed
investeeringud
1.           Kui [ESFi] määruse …
artikli 12 lõikes 1 määratud linna arengustrateegia või muud
territoriaalsed strateegiad või paktid nõuavad integreeritud lähenemisviisi,
mis hõlmab investeeringuid ühe või mitme rakenduskava rohkem kui ühe
prioriteetse suuna raames, viiakse meetmed ellu integreeritud territoriaalse
investeeringuna („ITI”).
2.           Asjaomastes rakenduskavades
määratletakse planeeritud ITId ja sätestatakse soovituslik eraldis igalt
prioriteetselt suunalt igale ITI-le.
3.           Liikmesriik või
korraldusasutus võib määrata ühe või mitu vahendusasutust, sealhulgas kohalikud
asutused, piirkondlikud arendusasutused või valitsusvälised organisatsioonid,
kes korraldavad ja rakendavad ITId.
4.           Liikmesriik või asjaomased
korraldusasutused tagavad, et rakenduskava seiresüsteem määrab kindlaks ITId
toetava prioriteetse suuna toimingud ja väljundid.

III JAOTIS
JÄRELEVALVE, HINDAMINE, TEAVE JA KOMMUNIKATSIOON
I PEATÜKK
Järelevalve ja hindamine
Artikkel 100
Järelevalvekomisjoni
ülesanded
1.           Järelevalvekomisjon
kontrollib järgmist:
(a)
mis tahes asjaolud, mis mõjutavad rakenduskava
täitmist;
(b)
hindamiskava täitmise edukus ja hindamistulemuste
järelmeetmed;
(c)
kommunikatsioonistrateegia rakendamine;
(d)
suurprojektide rakendamine;
(e)
ühiste tegevuskavade rakendamine;
(f)
soolise võrdõiguslikkuse, võrdsete võimaluste ja
mittediskrimineerimise, sealhulgas puuetega inimeste juurdepääsu edendamise
meetmed;
(g)
säästva arengu edendamise meetmed;
(h)
rakenduskava raames seoses eeltingimuste täitmisega
võetud meetmed;
(i)
rahastamisvahendid.
2.           Järelevalvekomisjon
kontrollib ja kiidab heaks järgmist:
(a)
toimingute valimise metoodika ja
valikukriteeriumid;
(b)
iga-aastased rakendusaruanded ja lõplikud
rakendusaruanded;
(c)
hindamiskava rakenduskava ja kava iga muudatuse
jaoks;
(d)
kommunikatsioonistrateegia rakenduskava ja
strateegia iga muudatuse jaoks;
(e)
korraldusasutuse tehtud ettepanek rakenduskava mis
tahes muudatuse kohta.
Artikkel 101
Rakendusaruanded
majanduskasvu ja tööhõive investeeringute eesmärgi kohta
1.           Liikmesriik esitab
30. aprilliks 2016 ja iga järgneva aasta 30. aprilliks kuni
2022. aastani (kaasa arvatud) komisjonile iga-aastase aruande rakenduskava
täitmise kohta vastavalt artikli 44 lõikele 1. 2016. aastal esitatud
aruanne hõlmab majandusaastaid 2014 ja 2015 ning ajavahemikku kulu
abikõlblikkuse alguskuupäevast kuni 31. detsembrini 2013.
2.           Iga-aastastes
rakendusaruannetes esitatakse teave alljärgneva kohta:
(a)
rakenduskava rakendamine kooskõlas artikli 44
lõikega 2;
(b)
suurprojektide ja ühiste tegevuskavade
ettevalmistus ja rakendamine.
3.           2017. ja
2019. aastal esitatud iga-aastases rakendusaruandes esitatakse vastavalt
artikli 44 lõigetes 3 ja 4 nõutav teave ja lõikes 2 nimetatud
teave koos alljärgnevalt nimetatud teabega ja antakse sellele hinnang:
(a)
edusammud territoriaalse arengu integreeritud
lähenemisviisi rakendamisel, sealhulgas säästlik linnade areng ja kogukonna
juhitud kohalik areng rakenduskava raames;
(b)
edusammud liikmesriikide asutuste ja toetusesaajate
fondide haldamise ja nende kasutamise suutlikkuse tõstmiseks meetmete
rakendamisel;
(c)
edusammud piirkondadevaheliste ja rahvusvaheliste
meetmete rakendamisel;
(d)
hindamiskava täitmise edukus ja hindamistulemuste
järelmeetmed;
(e)
konkreetsed meetmed, mis on võetud meeste ja naiste
võrdõiguslikkuse edendamiseks ja diskrimineerimise ennetamiseks, sealhulgas
puuetega inimeste ligipääs, ning sooperspektiivi rakenduskavasse ja
toimingutesse integreerimise tagamiseks rakendatud kord;
(f)
kooskõlas artikliga 8 säästva arengu edendamiseks
võetud meetmed;
(g)
fondide kommunikatsioonistrateegia raames võetud
teabe- ja avalikustamismeetmete tulemused;
(h)
vajaduse korral meetmete rakendamise edusammud
sotsiaalse innovatsiooni valdkonnas;
(i)
edusammud meetmete rakendamisel vaesusest kõige
enam mõjutatud geograafiliste piirkondade või diskrimineerimise või tõrjutuse
kõrgeima riskiga sihtrühmade konkreetsete vajadustega tegelemiseks, pöörates
eriti tähelepanu marginaliseerunud kogukondadele, lisades vajaduse korral
kasutatud rahastamisvahendid;
(j)
partnerite kaasamine rakenduskava täitmisse,
seiresse ja hindamisse.
4.           Iga-aastased ja lõplikud
rakendusaruanded koostatakse, järgides komisjoni rakendusaktidega vastu võetud
mudeleid. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143
lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 102
Finantsandmete edastamine
1.
Korraldusasutus edastab 31. jaanuariks,
30. aprilliks, 31. juuliks ja 31. oktoobriks komisjonile
kontrollimiseks elektrooniliselt iga rakenduskava ja iga prioriteetse suuna
kaupa järgmised andmed:
(a)
toimingute abikõlblikud kogukulud ja avaliku
sektori kulud ning toetuse saamiseks välja valitud toimingute arv;
(b)
lepingute või toetusesaajate toetuse saamiseks
välja valitud toimingute täitmisel võetud muude juriidiliste kohustuste
abikõlblikud kogukulud ja avaliku sektori kulud;
(c)
toetusesaajate korraldusasutusele esitatud
deklareeritud abikõlblikud kogukulud.
2.
Lisaks sellele sisaldab 31. jaanuariks
edastatud teave eespool nimetatud andmeid esitatuna meetmete kategooriate
kaupa. Nimetatud andmete edastus loetakse artikli 44 lõikes 2
osutatud finantsandmete edastamise nõuetele vastavaks.
3.
Andmete edastamisega, mis tuleb teostada
31. jaanuariks ja 31. juuliks, kaasneb prognoos summa kohta, mille
saamiseks kavatseb liikmesriik esitada maksetaotluse jooksval ja järgneval majandusaastal.
4.
Käesoleva artikli alusel esitatavate andmete
edastamise lõpptähtaeg on esitamise kuule eelneva kuu lõpp.
Artikkel 103
Ühtekuuluvusaruanne

Aluslepingu artiklis 175 osutatud
komisjoni aruanne peab sisaldama järgmist:
(a)
majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvusega,
piirkondade sotsiaal-majandusliku olukorra ja arengu ning liidu prioriteetide
kaasamisega seotud edusammude kirjeldus;
(b)
fondide, EIP ja muude rahastamisvahendite rolli
ning muu liidu ja riigisisese poliitika edusammudele avaldatud mõju kirjeldus.
Artikkel 104
Hindamine
1.
Korraldusasutus koostab igale rakenduskavale
hindamiskava. Hindamiskava esitatakse järelevalvekomisjonile selle esimesel
koosolekul. Kui üksainus järelevalvekomisjon tegeleb rohkem kui ühe rakenduskavaga,
võib ka hindamiskava katta kõiki asjaomaseid rakenduskavasid.
2.
31. detsembriks 2020 esitavad
korraldusasutused komisjonile iga programmi kohta programmitöö perioodi jooksul
tehtud hindamiste tulemuste kokkuvõtliku aruande, sealhulgas hinnangu programmi
peamistele väljunditele ja tulemustele.
3.
Komisjon viib läbi järelhindamised tihedas koostöös
liikmesriigi ja korraldusasutustega.

II PEATÜKK
Teavitamine ja kommunikatsioon
Artikkel 105
Teave ja reklaam
1.           Liikmesriigid ja
korraldusasutused vastutavad alljärgneva eest:
(a)
asjaomase liikmesriigi kõigi rakenduskavade kohta
teavet ja neile juurdepääsu pakkuva ühtse veebisaidi või ühtse veebiportaali
loomise tagamine;
(b)
võimalike toetusesaajate teavitamine rakenduskavaga
seotud rahastamisvõimalustest;
(c)
liidu kodanikele ühtekuuluvuspoliitika ja fondide
partnerluslepingute, rakenduskavade ja toimingute tulemuste ning mõjuga seotud
rolli ja saavutuste avalikustamine teabe- ja kommunikatsioonimeetmete kaudu.
2.           Selleks et tagada fondide
toetuse läbipaistvus, peavad liikmesriigid rakenduskavade ja fondide kaupa CSV-
või XML-vormingus toimingute loendit, mis on ligipääsetav ühtse veebisaidi või
ühtse veebiportaali kaudu, milles esitatakse kõigi asjaomase liikmesriigi
rakenduskavade loend ja kokkuvõte.
Toimingute loendit uuendatakse vähemalt iga kolme
kuu tagant.
Miinimumteave, mis peab toimingute loendis
kindlasti olemas olema, on sätestatud V lisas.
3.           Avalikustamise ja teavitamise
meetmeid puudutavad üksikasjalikud eeskirjad taotlejate ja toetusesaajate jaoks
on kehtestatud V lisas.
4.           Embleemi loomise ja
standardvärvide määratluse tegevusest ja juhenditest teavitamise ja
avalikustamise meetmete tehnilised omadused võtab komisjon vastu
rakendusaktidega kooskõlas artikli 143 lõikes 3 osutatud
kontrollimenetlusega.
Artikkel 106
Kommunikatsioonistrateegia
1.           Korraldusasutus koostab
kommunikatsioonistrateegia iga rakenduskava jaoks. Mitmele rakenduskavale võib
koostada ühise kommunikatsioonistrateegia.
Kommunikatsioonistrateegia peab sisaldama
V lisas sätestatud punkte ja kavandatud teavitamise ja avalikustamise
meetmete üksikasju, mida igal aastal ajakohastatakse.
2.           Kommunikatsioonistrateegia
arutatakse läbi ja kiidetakse heaks esimesel järelevalvekomisjoni koosolekul
pärast rakenduskava vastuvõtmist.
Kommunikatsioonistrateegia mis tahes parandus
arutatakse järelevalvekomisjonis läbi ja selle kiidab heaks
järelevalvekomisjon.
3.           Korraldusasutus teavitab
rakenduskava järelevalvekomisjoni vähemalt üks kord aastas
kommunikatsioonistrateegia rakendamise edusammudest ja oma tulemuste
hindamisest.
Artikkel 107
Teavitamise ja
kommunikatsiooni ametnikud ning nende võrgustikud
1.
Iga liikmesriik määrab ametisse teabe- ja
kommunikatsiooniametniku, kes kooskõlastab teavitamise ja
kommunikatsioonimeetmeid seoses ühe või mitme fondiga ja teavitab vastavalt
komisjoni.
2.
Teabe- ja kommunikatsiooniametnik koordineerib ja
juhatab fondide riikliku võrgustiku teabeedastajate koosolekuid, sealhulgas
asjaomased Euroopa territoriaalse koostöö programmid, V lisas osutatud
veebisaidi või veebiportaali loomist ja teenindamist ning tal on kohustus teha
ülevaade kommunikatsioonimeetmetest, mis on võetud riigi tasandil.
3.
Iga korraldusasutus määrab isiku, kes vastutab
teavitamise ja kommunikatsiooni eest rakenduskava tasandil ja teavitab
komisjoni määratud isikutest.
4.
Liidu võrgustikud, mis koosnevad liikmesriikide ja
korraldusasutuste määratud liikmetest, loob komisjon selleks, et tagada
kommunikatsioonistrateegiate rakendamise tulemuste jagamine, teavitamise ja
kommunikatsioonimeetmete rakendamise kogemuste vahetus ning heade tavade
vahetus.

IV JAOTIS
TEHNILINE ABI
Artikkel 108
Tehniline abi
komisjoni algatusel
Fondid võivad toetada tehnilist abi kuni
piirmäärani 0,35 % nende vastavast aastasest eraldisest.
Artikkel 109
Tehniline abi liikmesriikide
algatusel
1.           Iga fond võib rahastada
tehnilise abi toiminguid, mis on abikõlblikud ükskõik millise teise siin
käsitletud fondi raames. Fondidest tehniliseks abiks eraldatud summa piirdub
4 % fondidest rakenduskavadele majanduskasvu ja tööhõive investeeringute
eesmärgi iga piirkonnakategooria lõikes eraldatud kogusummast.
2.           Tehnilist abi antakse ühe
fondi rahastatava prioriteetse suunana rakenduskava raames või eraldi
rakenduskavas.
3.           Fondist tehtav tehnilise abi
eraldis ei ületa 10% selle fondi kogueraldisest liikmesriigi rakenduskavale
majanduskasvu ja tööhõive investeeringute eesmärgi iga piirkonnakategooria
lõikes.

V JAOTIS
FONDIDELT SAADAV RAHALINE TOETUS
Artikkel 110
Kaasfinantseerimise määrade
kehtestamine
1.           Komisjoni rakenduskava
vastuvõtvas otsuses määratakse kindlaks kaasfinantseerimise määr ja fondidest
igale prioriteetsele suunale antav maksimumtoetus.
2            Komisjoni otsuses
sätestatakse iga prioriteetse suuna jaoks, kas prioriteetse suuna
kaasfinantseerimise määra kohaldatakse:
a)      abikõlblike kulude kogusummale,
sealhulgas avaliku ja erasektori kulud; või
b)      avaliku sektori abikõlblikele kuludele.
3.           Rakenduskavade
kaasfinantseerimise määr iga prioriteetse suuna tasandil majanduskasvu ja
tööhõive investeeringute eesmärgi raames ei tohi olla suurem kui:
(a)
85 % Ühtekuuluvusfondi puhul;
(b)
85 % vähem arenenud piirkondade puhul
liikmesriikides, mille SKP elaniku kohta aastatel 2007-2009 oli alla 85 % EL-27
keskmisest samal perioodil, ning äärepoolseimate piirkondadepuhul;
(c)
80 % vähem arenenud piirkondade puhul, millele
ei osutatud punktis b, kuid mis 1. jaanuari 2014. aasta seisuga on
toetuskõlblikud Ühtekuuluvusfondi üleminekurežiimi alusel:
(d)
75 % vähem arenenud piirkondade puhul muudes
liikmesriikides peale punktides b ja c osutatute ning kõikides piirkondades,
mille SKP elaniku kohta oli aastatel 2007–2013 alla 75 % EL-25 keskmisest
vaatlusperioodil, kuid mille SKP elaniku kohta on üle 75 % EL-27
keskmisest SKP-st;
(e)
60 % üleminekupiirkondade puhul, välja arvatud
punktis d osutatud piirkonnad;
(f)
50 % enam arenenud piirkondade puhul, välja
arvatud punktis d osutatud piirkonnad.
Rakenduskavade kaasfinantseerimise määr iga
prioriteetse suuna tasandil Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames ei
tohi olla üle 75%.
4.           Täiendavate eraldiste
kaasfinantseerimise määr kooskõlas artikli 84 lõike 1 punktiga e
ei tohi olla üle 50 %.
Sama kaasinfantseerimise määra kohaldatakse
täiendavatele eraldistele määruse (EÜ) nr […]/2012 [Euroopa territoriaalse
koostöö määrus] artikli 4 lõike 2 alusel.
5.           Lõikele 3 vastavat
maksimaalset kaasfinantseerimise määra prioriteetse suuna tasandil tõstetakse
kümme protsendipunkti, kui kogu prioriteetne suund viiakse ellu
rahastamisvahendite abil või kogukonna juhitud arengu kaudu.
6.           Fondide toetus igale
prioriteetsele suunale ei ole väiksem kui 20 % avaliku sektori
abikõlblikest kuludest.
7.           Rakenduskava raames võib luua
eraldi prioriteetse suuna, mille kaasrahastamise määr on kuni 100 %, et
toetada liidu tasandil loodud ja komisjoni otse või kaudselt juhitud
rahastamisvahendite kaudu teostatavaid toiminguid. Kui eraldi prioriteetne suund
on sellel eesmärgil loodud, ei tohi toetust selle suuna raames teiste vahendite
abil ellu viia.
Artikkel 111
Kaasfinantseeringu määrade
muutmine
Prioriteetse suuna fondidest
kaasfinantseerimise määra võib muuta, võttes arvesse järgmist:
(1)
prioriteetse suuna olulisus liidu aruka,
jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia elluviimises, arvestades
konkreetseid puudusi, millega tuleb tegeleda;
(2)
keskkonna kaitsmine ja parandamine, rakendades
peamiselt ettevaatuspõhimõtet, ennetusmeetmete põhimõtet ning põhimõtet, et
saastaja maksab;
(3)
erafinantseerimise määr;
(4)
hõlmatud peavad olema looduslikult või
geograafiliselt püsivalt väga ebasoodsate tingimustega piirkonnad, mis on
määratletud järgmiselt:
(a)
Ühtekuuluvusfondist toetust saavad
saareliikmesriigid ja muud saared, välja arvatud saared, millel asub
liikmesriigi pealinn või millel on püsiühendus maismaaga;
(b)
liikmesriigi õigusaktides määratletud
mägipiirkonnad;
(c)
hõredalt asustatud (alla 50 elaniku
ruutkilomeetri kohta) ja eriti hõredalt asustatud (alla kaheksa elaniku
ruutkilomeetri kohta) alad.

VI JAOTIS
JUHTIMINE JA KONTROLL
I PEATÜKK
Juhtimis- ja kontrollisüsteemid
Artikkel 112
Liikmesriikide kohustused
1.           Liikmesriigid tagavad, et
kooskõlas artiklitega 62 ja 63 luuakse rakenduskavade haldus- ja kontrollisüsteemid.

2.           Liikmesriigid ennetavad,
avastavad ja kõrvaldavad eeskirjade eiramisi ning nõuavad sisse liigselt
makstud summad koos hilinenud maksete viivistega. Nad teatavad eeskirjade
eiramisest komisjonile ning hoiavad komisjoni kursis haldus- ja kohtumenetluste
käiguga.
Kui toetusesaajale liigselt makstud summasid ei
ole võimalik sisse nõuda ja selle põhjuseks on liikmesriigi viga või hooletus,
vastutab liikmesriik asjaomaste summade tagasimaksmise eest liidu
üldeelarvesse.
Komisjon on volitatud võtma vastu kooskõlas
artikliga 142 delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse eeskirjad
käesolevas lõikes sätestatud liikmesriikide kohustuste kohta.
3.           Liikmesriigid tagavad, et
hiljemalt 31. detsembril 2014 on võimalik, et kogu teabevahetus
toetusesaajate ning korraldus-, sertifitseerimis-, auditeerimis- ja
rakendusasutuste vahel toimub ainuüksi elektrooniliste andmevahetussüsteemide
kaudu.
Süsteemid hõlbustavad koostalitust liikmesriikide
ja liidu raamistikega ning võimaldavad toetusesaajatel esitada esimeses
alapunktis osutatud kogu teabe ainult korra.
Komisjon võtab rakendusaktidega vastu
üksikasjalikud eeskirjad teabevahetuse kohta käesoleva lõike raames. Nimetatud
rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 3 osutatud
kontrollimenetlusega.

II PEATÜKK
Juhtimis- ja kontrolliasutused
Artikkel 113
Asutuste määramine
1.           Liikmesriik määrab iga rakenduskava korraldusasutusteks riikliku,
piirkondliku või kohaliku avaliku sektori asutuse. Sama avaliku sektori asutuse võib määrata enam kui ühe rakenduskava
korraldusasutuseks.
2.           Liikmesriik määrab iga
rakenduskava sertifitseerimisasutuseks riikliku, piirkondliku või kohaliku
avaliku sektori asutuse, ilma et see piiraks lõike 3 kohaldamist. Sama
sertifitseerimisasutuse võib määrata enam kui ühele rakenduskavale.
3.           Liikmesriik võib määrata
rakenduskavale korraldusasutuse, mis teostab lisaks sertifitseerimisasutuse
ülesandeid.
4.           Liikmesriik määrab igale
rakendusprogrammile korraldus- ja sertifitseerimisasutusest täielikult
sõltumatuks auditeerimisasutuseks riikliku, piirkondliku või kohaliku avaliku
sektori asutuse. Sama auditeerimisasutuse võib määrata enam kui ühele
rakenduskavale.
5.           Majanduskasvu
ja tööhõive eesmärkide investeeringute nimel ning tingimusel, et järgitakse
ülesannete lahususe põhimõtet, võivad korraldus- ning vajaduse korral
sertifitseerimis- ja auditeerimisasutus kuuluda samasse avaliku sektori
asutusse. Rakenduskavade puhul aga, mille toetus fondidest kokku on üle
250 000 000 euro, ei või auditeerimisasutus kuuluda samasse
avaliku sektori asutusse, mis korraldusasutus.
6.           Liikmesriik võib määrata
haldus- või sertifitseerimisasutuse teatavate ülesannete teostamiseks selle
asutuse vastutusel ühe või enama rakendusasutuse. Korraldus- või
sertifitseerimis- ja rakendusasutuste vahelised asjaomased kokkulepped
vormistatakse ametlikult kirjaliku dokumendina.
7.           Liikmesriik või
korraldusasutus võib usaldada rakenduskava osa halduse rakendusasutusele
rakendusasutuse ja liikmesriigi või korraldusasutuse vahelise kirjaliku
lepinguga (edaspidi: üldine toetus). Rakendusasutus esitab tagatise enda
maksevõime ja pädevuse kohta nii selles valdkonnas kui ka haldus- ja
finantsjuhtimise alal.
8.           Liikmesriik
sätestab kirjalikult eeskirjad, millega reguleeritakse tema suhteid korraldus-,
sertifitseerimis- ja auditeerimisasutustega, taoliste asutuste vahelisi suhteid
ning nende suhteid komisjoniga.
Artikkel 114
Korraldusasutuse ülesanded
1.           Korraldusasutuse ülesanne on juhtida rakenduskava vastavalt
usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttele.
2.           Rakenduskava
programmijuhtimise osas teeb korraldusasutus järgmist:
(a)
toetab järelevalvekomisjoni tööd ja tagab talle
tema ülesannete teostamiseks vajaliku teabe, iseäranis rakenduskava eesmärkide
saavutamisel tehtud edusamme puudutavad andmed, finantsandmed ning näitajaid ja
vahe-eesmärke puudutavad andmed;
(b)
koostab ja pärast järelvalvekomisjoni heakskiitu
esitab komisjonile rakendamise aasta- ja lõpparuanded;
(c)
teeb rakendusasutustele ja toetusesaajatele
kättesaadavaks teabe, mis on oluline vastavalt nende ülesannete teostamiseks
ning toimingute rakendamiseks;
(d)
loob süsteemi, millega kirjendatakse ja
salvestatakse elektrooniliselt iga toimingu andmed, mis on vajalikud
järelevalveks, hindamiseks, finantsjuhtimiseks, kontrollimiseks ja
auditeerimiseks, sealhulgas vajaduse korral toimingute üksikute osalejate
kohta;
(e)
tagab, et punktis d osutatud andmeid kogutakse
ja salvestatakse süsteemis ning et näitajaid puudutavad andmed jaotatakse soo
alusel, kui seda nõuab ESFi määruse I lisa.
3.           Toimingute valimisel
korraldusasutus:
(a)
koostab ja heakskiitmise järel kohaldab asjaomaseid
valikumenetlusi ning -kriteeriume, mis:
i)        on mittediskrimineerivaid ja
läbipaistvaid;
ii)       arvestavad artiklites 7 ja 8
sätestatud üldpõhimõtteid;
(b)
tagab, et valitud toiming jääb asjaomase fondi või
fondide rakendusalasse ja rakendusala prioriteetse suuna või suundade puhul
määratud sekkumiskategooriasse;
(c)
esitab toetusesaajale dokumendi, milles
kirjeldatakse iga toimingu toetuse tingimusi, sealhulgas toimingu raames
pakutavaid tooteid või teenuseid puudutavaid konkreetseid nõudeid,
rahastamiskava ja teostamise tähtaega;
(d)
veendub enne toimingu heakskiitmist, et
toetusesaajal on haldus-, finants- ja toimimissuutlikkus punktis c
määratletud tingimuste täitmiseks;
(e)
veendub, et kui toiming on alanud enne rahastamistaotluse
esitamist korraldusasutusele, on täidetud toimingut puudutavad olulised liidu
ja riigisisesed eeskirjad;
(f)
tagab, et taotleja ei saa toetust fondidest, kui
temalt on nõutud või oleks tulnud nõuda tagasi toetust vastavalt
artiklile 61 tootmistegevuse ümberpaigutamise eest liidu sees;
(g)
määrab sekkumiskategooriad, mille alla toimingu
kulud arvatakse.
4.           Rakenduskava finantsjuhtimise
ja -kontrolliga seotud korraldusasutus:
(a)
kontrollib, et kaasrahastatavad tooted ja teenused
on pakutud ning et toetusesaajad on deklareeritud kulud tasunud ning et kulud
vastavad kohalduvale liidu ja riigisisesele õigusele, rakenduskavale ning
toimingu toetuse tingimustele;
(b)
tagab, et tegelikult tehtud abikõlblike kulude
alusel hüvitatavate toimingute rakendamisse kaasatud toetusesaajad kasutavad
eraldi raamatupidamissüsteemi või vastavaid raamatupidamiskoode kõigi
toiminguga seotud tehingute kohta;
(c)
rakendab tõhusaid ja proportsionaalseid
pettusevastaseid meetmeid, arvestades kindlakstehtud riske;
(d)
loob menetlused ja tagab, et kõiki kulusid ja
auditeid puudutavaid dokumente, mida on vaja piisava kontrolljälje tagamiseks,
hoitakse kooskõlas artikli 62 punkti g nõuetega;
(e)
koostab juhtkonna kinnitava avalduse juhtimis- ja
kontrollisüsteemi toimimise, aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ning
korrektsuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimise kohta ning
raporti, milles kirjeldatakse teostatud finantskontrolli tulemusi, juhtimis- ja
kontrollisüsteemis tuvastatud nõrkusi ning rakendatud parandusmeetmeid.
5.           Lõike 4 punkti a
alusel teostatavad kontrollid hõlmavad järgmisi menetlusi:
(a)
toetusesaajate iga hüvitamistaotluse
halduskontrollid;
(b)
kohapealne kontroll.
Kohapealsete kontrollide sagedus ja ulatus peavad
olema proportsionaalsed toimingule eraldatava avaliku sektori toetuse summa
ning juhtimis- ja kontrollisüsteemi tervikuna ähvardava riski tasemega, mille
auditeerimisasutus kontrollide ning auditite käigus kindlaks on teinud.
6.           Lõike 5 punkti b
kohaste üksikute toimingute kohapealseid kontrolle võib teostada valimimeetodi
alusel.
7.           Kui korraldusasutus on
rakenduskava raames ka toetusesaaja, peavad lõike 4 punktis a
osutatud kontrollid tagama piisava ülesannete lahususe.
8.           Komisjon võtab kooskõlas
artikliga 142 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse
teabevahetuse üksikasjalikud eeskirjad lõike 2 punktis d.
9.           Komisjon võtab kooskõlas
artikliga 142 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse
lõike 4 punktis d osutatud kontrolljälje korda puudutavad eeskirjad.
10.         Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu lõike 4 punktis e osutatud juhtkonna kinnitava
avalduse näidise. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143
lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 115
Sertifitseerimisasutuse
ülesanded
Rakenduskava sertifitseerimisasutuse
põhiülesanded on:
(a)
koostada ja esitada komisjonile maksetaotlusi ning
tõendada, et need lähtuvad usaldusväärsetest raamatupidamissüsteemidest,
rajanevad kontrollitavatel tõendavatel dokumentidel ning on läbinud
korraldusasutuse kontrollid;
(b)
koostada iga-aastaseid raamatupidamisaruandeid;
(c)
tõendada iga-aastaste aruannete terviklikkust,
täpsust ja õigsust ning seda, et arvestuskannetes vastavad kulud kohalduvad
liidu ning riigisisestele eeskirjadele ja et need on tehtud rahastamiseks
valitud toimingutega seoses rakenduskavale kohalduvate kriteeriumidega
kooskõlas ning liidu ja riigisisestele eeskirjadele vastavalt;
(d)
tagada sellise süsteemi olemasolu, milles
kirjendatakse ja salvestatakse elektroonilisel kujul iga toimingu
raamatupidamisandmikud ning mis toetab kõiki andmeid, mida on vaja, et koostada
maksetaotlusi ja raamatupidamise aastaaruandeid, sealhulgas sissenõutavate
summade, sissenõutud summade ning toimingu või rakenduskava kogu toetuse või
selle osa tühistamise järel tühistatud summade andmikud;
(e)
kindlustada maksetaotluste koostamiseks ja
esitamiseks, et see saab korraldusasutuselt piisavalt teavet kuludega seoses
teostatud menetluste ning kontrollide kohta;
(f)
arvestada maksetaotluste koostamisel ja esitamisel
auditeerimisasutuse teostatud või selle vastutusel teostatud kõikide auditite
tulemusi;
(g)
hoida elektroonilisel kujul raamatupidamisandmikke
komisjonile deklareeritud kulude ja toetusesaajatele makstud vastava avaliku
sektori toetuse kohta;
(h)
pidada arvestust sissenõutud summade ning toimingu
või rakenduskava kogu toetuse või selle osa tühistamise järel tühistatud
summade kohta. Sissenõutud summad makstakse liidu üldeelarvesse tagasi enne
rakenduskava lõpetamist, arvates need maha kulude järgmisest eelarvestusest.
Artikkel 116
Auditeerimisasutuse ülesanded
1.           Auditeerimisasutus tagab, et auditeeritakse juhtimis- ja
kontrollisüsteeme, sobivat toiminguvalimit ning iga-aastaseid
raamatupidamisaruandeid.
Komisjon on volitatud võtma vastu artikli 142
kohaseid delegeeritud õigusakte, mida auditid peavad täitma.
2.           Kui auditeid teostab asutus,
mis ei ole auditeerimisasutus, tagab auditeerimisasutus, et taolisel asutusel
on tegevuses vajalik sõltumatus.
3.           Auditeerimisasutus
tagab, et auditeerimisel võetakse arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud
auditeerimisstandardeid.
4.           Auditeerimisasutus koostab kuue kuu jooksul rakenduskava
vastuvõtmisest auditeerimisstrateegia auditite teostamiseks. Auditeerimisstrateegias kirjeldatakse
auditeerimismetoodikat, toimingute auditite valimivõtumeetodit ja auditite
kavandamist jooksvaks aruandeaastaks ning kaheks järgmiseks aruandeaastaks.
Auditeerimisstrateegiat ajakohastatakse igal aastal alates 2016. aastast
kuni 2022. aastani (kaasa arvatud). Kui ühine juhtimis- ja
kontrollisüsteem kohaldub enam kui ühele rakenduskavale, võib koostada asjaomaste
rakenduskavade tarvis ühtse auditeerimisstrateegia. Auditeerimisasutus esitab
komisjonile taotluse alusel auditeerimisstrateegia.
5.           Auditeerimisasutus
koostab:
i)       audiitori järeldusotsuse eelmise aruandeaasta raamatupidamise
aastaaruannete kohta, mis hõlmab raamatupidamise aastaaruannete terviklikkust,
täpsust ja õigsust ning juhtimis- ja kontrollisüsteemi toimimist ning
raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust;
ii)       iga-aastase kontrolliaruande, milles
kirjeldatakse eelmise aruandeaasta vältel teostatud auditite tähelepanekuid.
Punkti ii kohases aruandes kirjeldatakse
juhtimis- ja kontrollisüsteemis tuvastatud puudusi ning rakendatud või
rakendamiseks kavandatavaid parandusmeetmeid.
Kui ühine juhtimis- ja kontrollisüsteem kohaldub
enam kui ühele rakenduskavale, võib rühmitada punktis ii nõutavad andmed
ühtsesse aruandesse.
6.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu auditistrateegia, audiitori järeldusotsuse ja
iga-aastase kontrolliaruande ning lisaks ka lõikes 4 osutatud valimimeetodi
näidised. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 3
osutatud kontrollimenetlusega.
7.           Rakenduseeskirjad komisjoni ametnike või komisjoni volitatud esindajate
tehtud auditite jooksul kogutavate andmete kasutamise kohta võtab komisjon
vastu kooskõlas artikli 143 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
III JAOTIS
Akrediteerimine
Artikkel 117
Korraldus- ja
sertifitseerimisasutuse akrediteerimine ning akrediteeringu tühistamine
1.           Akrediteerimisasutus võtab
vastu ametliku otsuse akrediteerida korraldus- ja sertifitseerimisasutused, mis
vastavad akrediteerimiskriteeriumidele, mille komisjon on kehtestanud
artikli 142 kohaste delegeeritud õigusaktidega.
2.           Lõikes 1 osutatud
ametlik otsus põhineb auditiaruandel ja audiitori järeldusotsusel, mille
koostab sõltumatu auditeerimisasutus, kes hindab juhtimis- ja
kontrollisüsteemi, sealhulgas vahendusasutuste rolli selles, ning süsteemi
vastavust artiklitele 62, 63, 114 ja 115. Akrediteerimisasutus võtab
arvesse seda, kas rakenduskava juhtimis- ja kontrollisüsteemid on sarnased
eelmise programmitöö perioodi tarvis kehtestatud süsteemidega, ning lisaks ka
tõendeid nende tõhusa toimimise kohta.
3.           Liikmesriik esitab
lõikes 1 osutatud ametliku otsuse komisjonile kuue kuu jooksul
rakenduskava vastuvõtmise otsuse tegemisest.
4.           Kui fondidest rakenduskavale
eraldatav toetus ületab kokku 250 000 000 eurot, võib komisjon
kahe kuu jooksul lõikes 1 osutatud ametliku otsuse kättesaamisest
taotleda sõltumatu auditeerimisorgani aruannet ja järeldusotsust ning juhtimis-
ja kontrollisüsteemi kirjeldust.
Komisjon võib teha märkusi kahe kuu jooksul
dokumentide kättesaamisest.
Otsustades, kas neid dokumente taotleda, võtab
komisjon arvesse seda, kas rakenduskava juhtimis- ja kontrollisüsteemid on
sarnased eelmise programmitöö perioodi tarvis rakendatud süsteemidega, kas
korraldusasutus teostab ka sertifitseerimisasutuse ülesandeid, ja tõendeid
nende tõhusa toimimise kohta.
Artikkel 118
Koostöö
auditeerimisasutustega
1.           Komisjon teeb
auditeerimisasutustega koostööd nende auditeerimiskavade ja -meetodite
koordineerimiseks ning annab neile viivitamata teada juhtimis- ja
kontrollisüsteemide auditite tulemustest.
2.           Koostöö hõlbustamiseks juhtudel, kui liikmesriik määrab rohkem kui ühe
auditeerimisasutuse, võib liikmesriik määrata koordineerimisorgani.
3.           Komisjon,
auditeerimisasutused ja koordineerimisorgan kohtuvad korrapäraselt ning
vähemalt kord aastas, kui ei ole lepitud kokku teisiti, et tutvuda iga-aastase
kontrolliaruande, järeldusotsuse ja auditeerimisstrateegiaga ning vahetada
arvamusi juhtimis- ja kontrollisüsteemide täiustamisega seotud küsimustes.

VII JAOTIS
FINANTSJUHTIMINE, RAAMATUPIDAMISARVESTUSE KONTROLL JA HEAKSKIITMINE NING
FINANTSKORREKTSIOONID
I PEATÜKK
Finantsjuhtimine
Artikkel 119
 Ühised makse-eeskirjad
Liikmesriik tagab, et hiljemalt rakenduskava
lõpuks toetusesaajatele makstud avaliku sektori toetuse summa vähemalt võrdub
toetusega, mille komisjon fondidest liikmesriigile maksnud on.
Artikkel 120
Ühised eeskirjad vahe- ja
lõppmaksete arvutamise kohta
1.           Komisjon hüvitab
vahemaksetena 90% summast, mis saadakse, kui maksetaotlusse kantud prioriteetse
suuna abikõlblikele kuludele kohaldatakse rakenduskava vastuvõtmise otsuses
sätestatud vastava prioriteetse suuna kaasrahastamise määra. Aastabilanss
määratakse kooskõlas artikli 130 lõikega 1.
2.           Fondide toetuse osamaksed
prioriteetsele suunale vahe- ja lõppmaksete kaudu ei tohi olla suurem kui:
(a)
prioriteetse suuna maksetaotluse alusel näidatud
avaliku sektori toetus ja
(b)
fondide toetuse osamaksed prioriteetsele suunale,
mis on sätestatud komisjoni otsuses kiita rakenduskava heaks.
3.           Olenemata artiklist 22 ei
tohi liidu toetus vahe- ja lõppmaksete kaudu olla suurem kui avaliku sektori
toetus ning fondidest igale prioriteetsele suunale eraldatava toetuse
maksimaalne summa, nagu on sätestatud komisjoni otsuses, millega rakenduskava
heaks kiidetakse.
Artikkel 121
Maksetaotlused
1.           Maksetaotlused sisaldavad iga
prioriteetse suuna puhul:
(a)
toimingute rakendamisel toetusesaajate poolt
makstud abikõlblike kulude summat, nagu see on sertifitseerimisasutuste
arvestuskannetes kirjendatud;
(b)
toimingute rakendamisel saadud avaliku sektori
toetuse summat, nagu see on sertifitseerimisasutuste arvestuskannetes
kirjendatud;
(c)
vastavat abikõlblikku avaliku sektori toetust, mis
on toetusesaajale makstud, nagu see on sertifitseerimisasutuste
arvestuskannetes kirjendatud.
2.           Maksetaotlusse kantud
kulutusi tõendatakse maksekviitungitega või samaväärse tõendusjõuga
raamatupidamisdokumentidega, välja arvatud artikli 57 lõike 1 punktide b, c ja
d, artikli 58, artikli 59 lõikes 1 ja artikli 93 ning Euroopa Parlamendi ja
nõukogu määruse (EL) nr […]/2012 (mis käsitleb Euroopa Sotsiaalfondi ja millega
tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1081/2006) [ESFi määrus] artikli 14 kohased
toetusevormid. Selliste toetusevormide puhul on maksetaotlusse kantavateks
summadeks korraldusasutuse poolt toetusesaajale hüvitatud kulud.
3.           Komisjon võtab
rakendusaktidega vastu maksetaotluste näidise. Rakendusaktid võetakse vastu
kooskõlas artikli 143 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 122
Maksed toetusesaajatele
Korraldusasutused tagavad, et toetusesaajad
saavad avaliku sektori toetuse kogusumma kätte võimalikult kiiresti ja täiel
määral ning igal juhul enne vastavate kulude lisamist maksetaotlusse. Sellest
summast ei arvata midagi maha ega peeta kinni täiendavaid erimakse ega muid
samaväärse toimega makse, mis võiksid neid summasid toetusesaajate jaoks
vähendada.
Artikkel 123
Euro kasutamine
1.           Liikmesriigid, kes ei ole
maksetaotluse esitamise päevaks eurot kasutusele võtnud, konverteerivad riigi
vääringus tehtud kulud eurodesse. See summa konverteeritakse eurodesse,
kasutades komisjoni selle kuu raamatupidamise vahetuskurssi, millal kulu kanti
asjaomase rakenduskava korraldusasutuse raamatupidamisarvestusse. Komisjon
avaldab konverteerimiskursi igakuiselt elektrooniliselt.
2.           Kui liikmesriik võtab
kasutusele euro, kohaldatakse lõikes 1 sätestatud konverteerimiskorda
jätkuvalt kõikide kulude suhtes, mille korraldusasutus on raamatupidamisarvestusse
kandnud enne riigi vääringu ja euro vahelise kindlaksmääratud
konverteerimiskursi jõustumise kuupäeva.
Artikkel 124
Eelmaksed
1.           Esialgsete eelmaksete summa
tasutakse osamaksetena järgmiselt:
a)      2014. aastal: 2 % fondidest
rakenduskavale terveks programmitöö perioodiks eraldatava toetuse summast;
b)      2015. aastal: 1 % fondidest
rakenduskavale terveks programmitöö perioodiks eraldatava toetuse summast;
c)      2016. aastal: 1 % fondidest
rakenduskavale terveks programmitöö perioodiks eraldatava toetuse summast.
Kui rakenduskava võetakse vastu 2015. aastal
või hiljem, tasutakse varasemad osamaksed vastuvõtmise aastal.
2.           Aastatel 2016–2022 tasutakse
iga-aastased eelmaksed enne 1. juulit. Aastal 2016 moodustavad need 2 %
fondidest rakenduskavale terveks programmitöö perioodiks eraldatava toetuse
summast. Aastatel 2017–2022 moodustavad need 2,5 % fondidest
rakenduskavale terveks programmitöö perioodiks eraldatava toetuse summast.
Artikkel 125
Eelmaksete väljakandmine
Eelmaksena makstud summad kantakse komisjoni
raamatupidamisarvestusest välja vastavalt artiklile 130.
Artikkel 126
Tähtajad vahemaksete
taotluste esitamiseks ja tasumiseks
1.           Sertifitseerimisasutus esitab
korrapäraselt vahemaksete taotluse, mis hõlmab summasid, mis on kirjendatud
tema arvestuskannetes 30. juunil lõppeval aruandeaastal toetusesaajatele
tasutud avaliku sektori toetusena.
2.           Sertifitseerimisasutus esitab
vahemaksete lõpliku taotluse 31. juuliks pärast eelmise aruandeaasta lõppu
ja igal juhul enne esimest vahemaksete taotlust järgmiseks eelarveaastaks.
3.           Esimest vahemaksetaotlust ei
tohi esitada enne, kui komisjon on kätte saanud ametliku akti korraldusasutuse
akrediteerimise kohta.
4.           Vahemakseid ei või teha
rakenduskava puhul, kui komisjonile ei ole saadetud rakendamise aastaaruannet
vastavalt artiklile 101.
5.           Vabade vahendite olemasolul
teeb komisjon vahemaksed hiljemalt 60 päeva pärast kuupäeva, kui
maksetaotluse komisjonis registreeritakse.
Artikkel
127
Kulukohustustest vabastamine
1.           Komisjon vabastab kohustusest
summad, mis arvutatakse rakenduskavale teise lõigu kohaselt ning mida ei ole
programmi alguse eelmaksete ja iga-aastaste eelmaksete, vahemaksete ja
aastabilansimakse tegemiseks ära kasutatud 31. detsembriks teisel majandusaastal,
mis järgneb rakenduskava alusel eelarvelise kulukohustuse võtmise aastale, või
mille kohta ei ole saadetud maksetaotlust vastavalt artikli 126 lõikele 1.
Kulukohustustest vabastamise jaoks arvutab
komisjon asjaomase summa, liites kõigile perioodi 2015–2020 eelarvelistele
kulukohustustele ühe kuuendiku iga-aastastest eelarvelistest kulukohustustest,
mis on seotud 2014. aasta kogutoetusega.
2.           Erandina lõike 1 esimesest
lõigust ei kohaldata kulukohustustest vabastamise tähtaegu iga-aastastele
eelarvelistele kulukohustustele, mis on seotud iga-aastase kogutoetusega 2014.
aastal.
3.           Kui esimene iga-aastane
eelarveline kulukohustus on seotud 2015. aasta kogutoetusega, siis erandina
lõikest 1 ei kohaldata kulukohustustest vabastamise tähtaegu iga-aastaste
eelarveliste kulukohustuste suhtes, mis on seotud 2015. aasta kogutoetusega.
Sellistel juhtudel arvutab komisjon lõike 1 esimese lõigu summa, liites kõigile
perioodi 2016–2020 eelarvelistele kulukohustustele ühe viiendiku iga-aastastest
eelarvelistest kulukohustustest, mis on seotud 2015. aasta kogutoetusega.
4.           Kulukohustused, mis on 31.
detsembril 2022 veel avatud, vabastatakse, kui komisjonile ei ole 30.
septembriks 2023 esitatud ühtegi artikli 107 lõike 1 alusel nõutavat dokumenti.
II PEATÜKK
Raamatupidamisarvestuse kontroll ja heakskiitmine ning lõpetamine
I jagu
Raamatupidamisarvestuse kontroll ja heakskiitmine
Artikkel 128
Raamatupidamise
aastaaruannete sisu
1.           Iga rakenduskava tõendatud
raamatupidamise aastaaruanded hõlmavad aruandeaastat ja sisaldavad iga
prioriteetse suuna tasandil:
(a)
toimingute rakendamisel toetusesaajate kantud
abikõlblike kulude summat, nagu see on sertifitseerimisasutuste
arvestuskannetes kirjendatud, ja vastava abikõlbliku avaliku sektori tasutud
toetuse ning toimingute rakendamisel saadud avaliku sektori toetuse summat;
(b)
aruandeaasta jooksul tühistatud ja sissenõutud
summasid, eelarveaasta lõpu seisuga sissenõudmisele kuuluvaid summasid, artikli
61 alusel tagastatud summasid ning summasid, mida ei ole võimalik tagasi saada;
(c)
iga prioriteetse suuna puhul loendit aruandeaasta
jooksul lõpetatud toimingutest, mida toetasid ERF ja Ühtekuuluvusfond;
(d)
iga prioriteetse suuna puhul punktist a
lähtuvalt teatavaks tehtud kulude ja sama aruandeaasta maksetaotlustel
deklareeritud kulude vastavusse viimist koos mis tahes erinevuste selgitusega.
2.           Sertifitseerimisasutus võib
määrata raamatupidamisarvestuses prioriteetse suunaga eraldise, mis ei ületa
5 % kogukuludest maksetaotlustel, mis on esitatud konkreetse aruandeaasta
kohta, kui auditeerimisasutus kulude seaduslikkust ja korrektsust jooksvalt
menetleb. Hõlmatav summa arvatakse välja lõike 1 punktis a osutatud
abikõlblike kulude kogusummast. Summad arvatakse lõplikult sisse järgmise aasta
iga-aastasesse raamatupidamisannetesse või neist välja.
Artikkel 129
Andmete esitamine
Iga aasta kohta 2016. aastast kuni
2022. aastani (kaasa arvatud) esitab liikmesriik artikli 75
lõikes 1 osutatud dokumendid.
Artikkel 130
Raamatupidamisarvestuse
iga-aastane kontroll ja heakskiitmine
1.           Fondidel aruandeaasta eest
tasumisele kuuluva summa arvutamiseks võtab komisjon arvesse:
a)      artikli 128 lõike 1
punktis a osutatud arvestuskannetes kirjendatud kulude summat, millele
kohaldatakse iga prioriteetse suuna kaasrahastamismäära;
b)      komisjoni poolt selle aruandeaasta
jooksul tehtud maksete kogusummat, mis koosneb:
i)        vahemaksete summadest, mis komisjon on
tasunud vastavalt artikli 120 lõikele 1 ja artiklile 22, ja
ii)       artikli 124 lõike 2 alusel
tasutud iga-aastaste eelmaksete summast.
2.           Raamatupidamise kontrolli ja
heakskiidu tulemusena liikmesriigilt tagasinõudmisele kuuluva aastast jääksumma
kohta esitab komisjon sissenõudekorralduse. Liikmesriigile tasuda tulev aastane
jääksumma liidetakse järgmisele vahemaksele, mille komisjon teeb pärast
raamatupidamise kontrolli ja heakskiitu.
3.           Kui liikmesriigist tingitud
põhjustel ei ole komisjonil võimalik raamatupidamisarvestust kontrollida ja
heaks kiita aruandeaasta lõpule järgnenud aasta 30. aprilliks, teatab
komisjon liikmesriigile meetmetest, mis tuleb korraldus- või
auditeerimisasutusel rakendada, või täiendavatest juurdlustest, mille
teostamist komisjon artikli 65 lõikudest 2 ja 3 lähtuvalt kavandab.
4.           Komisjon tasub aastabilansi
lähtuvalt raamatupidamisarvestuses deklareeritud kuludest, millest arvatakse
maha komisjonile deklareeritud kulude suhtes tehtud eraldis, mida
auditeerimisasutus kahepoolselt menetleb.
Artikkel 131
Jooksev lõpetamine
1.           ERFi ja Ühtekuuluvusfondi
puhul peavad iga rakenduskava raamatupidamise aastaaruanded sisaldama
aruandeaasta jooksul lõpetatud toimingute loendit iga prioriteetse suuna
tasandil. Kontrollimise ja heakskiitmise otsusele allutatud
raamatupidamisarvestuses sisalduvate toimingutega seotud kulud loetakse
lõpetatuks.
2.           ESFi puhul loetakse
kulutused, mis sisalduvad raamatupidamisarvestuses, mille kohta on tehtud
kontrollimise ja heakskiitmise otsus, lõpetatuks.
Artikkel 132
Dokumentide kättesaadavus
1.           Piiramata riigiabimenetlusi
reguleerivate eeskirjade kohaldamist, tagab korraldusasutus, et toiminguid
puudutavad tõendavad dokumendid tehakse taotluse alusel komisjonile ja Euroopa
Kontrollikojale kättesaadavaks kolmeks aastaks. Kolmeaastane periood algab
31. detsembril artiklist 130 lähtuva raamatupidamisarvestuse
kontrolli ja heakskiitmise otsuse aastal või hiljemalt lõppmaksete tasumise
kuupäevast.
Kolmeaastane periood katkestatakse kas haldus- ja
kohtumenetluste korral või komisjoni nõuetekohaselt põhjendatud taotluse
alusel.
2.           Dokumente säilitatakse kas
originaalide või originaalide tõestatud koopiate kujul või üldtunnustatud
andmekandjatel, sealhulgas originaaldokumentide elektrooniliste versioonide või
üksnes elektroonilises versioonis dokumentide kujul.
3.           Dokumente säilitatakse kujul,
mis võimaldab andmesubjekte tuvastada ainult seni, kuni see on vajalik andmete
kogumise või hilisema töötlemise eesmärkide jaoks.
4.           Komisjon on volitatud võtma
vastu artikli 142 kohaseid delegeeritud õigusakte, millega sätestatakse,
milliseid andmekandjaid võib lugeda üldtunnustatuiks.
5.           Menetluse, millega
tunnistatakse üldtunnustatud andmekandjatel säilitatavate dokumentide vastavust
originaaldokumendile, näevad ette siseriiklikud ametiasutused ning see tagab,
et säilitatavad versioonid on kooskõlas riigisiseste juriidiliste nõuetega ja
neid saab kontrollimisel kasutada.
6.           Kui dokumendid on olemas
üksnes elektroonilisel kujul, peavad kasutatavad arvutisüsteemid vastama
tunnustatud turvanormidele, mis tagavad säilitatavate dokumentide vastavuse
riigisisestele juriidilistele nõuetele ja võimaluse neid kontrollimisel
kasutada.

II jagu
Rakenduskavade lõpetamine
Artikkel 133
 Lõpetamisdokumentide
esitamine ja lõppmaksete tasumine
1.           Liikmesriigid esitavad
30. septembriks 2023 järgmised dokumendid:
(a)
lõppmaksetaotlus;
(b)
rakenduskava lõplik rakendusaruanne ja
(c)
dokumendid artikli 75 lõikes 1 osutatud
viimase aruandeaasta kohta (1. juulist 2022 kuni 30. juunini 2023).
2.           Lõppmaksed tasutakse
hiljemalt kolme kuu jooksul viimase aruandeaasta raamatupidamisarve kontrolli
ja heakskiitmise kuupäevast või ühe kuu jooksul rakenduskava lõpliku
rakendusaruande vastuvõtmise kuupäevast olenevalt sellest, kumb tähtpäev on
hilisem.
III jagu
Maksete peatamine
Artikkel 134
 Maksete peatamine
1.           Komisjon võib peatada kõik
prioriteetsete suundade või rakenduskavade tasandil tehtavad vahemaksed või osa
nendest, kui:
(a)
rakenduskava juhtimis- ja kontrollsüsteemis on
suuri puudusi, mille suhtes ei ole rakendatud parandusmeetmeid;
(b)
tõendatud kuluaruandes sisalduvad kulud on seotud
eeskirjade eiramisega, millel on rängad rahalised tagajärjed, mida ei ole
kõrvaldatud;
(c)
liikmesriik ei ole rakendanud vajalikke meetmeid
olukorra parandamiseks, mis on tinginud edasilükkamise artiklist 74
lähtuvalt;
(d)
järelevalvesüsteemi kvaliteedis ja usaldusväärsuses
või andmetes ühiste ning konkreetsete näitajate kohta on suuri puudusi;
(e)
 liikmesriik ei ole ellu viinud rakenduskavas
sätestatud meetmeid, mis on seotud eeltingimuste täitmisega;
(f)
tulemuslikkuse analüüsist on selgunud, et
prioriteetses suunas ei ole saavutatud tulemusraamistikus sätestatud
vahe-eesmärke;
(g)
liikmesriik ei ole artikli 20 lõike 5 alusel
esitanud vastust või ei ole tema vastus olnud rahuldav;
(h)
on tegemist juhuga, mis on sätestatud artikli 21 lõike
6 punktides a–e.
2.           Komisjon võib otsustada
rakendusaktide alusel peatada kõik vahemaksed või osa nendest pärast seda, kui
ta on andnud liikmesriigile võimaluse esitada oma tähelepanekud.
3.           Komisjon lõpetab kõikide või
mõnede vahemaksete peatamise, kui liikmesriik on rakendanud peatamise
lõpetamiseks vajalikud meetmed.

III JAOTIS
Finantskorrektsioonid
I jagu
Liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid
Artikkel 135
 Liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid
1.           Liikmesriikide ülesanne on kõigepealt uurida eeskirjade eiramist ja
teha nõutavad finantskorrektsioonid ning tagasinõudmised. Süstemaatilise eeskirjade eiramise korral laiendab
liikmesriik uuringuid, et need hõlmaksid kõiki toiminguid, mida eeskirjade
eiramine mõjutada võib.
2.           Liikmesriik teeb toimingutes või rakenduskavades avastatud üksiku või
süstemaatilise eeskirjade eiramisega seoses nõutavad finantskorrektsioonid. Finantskorrektsioonid seisnevad avaliku
sektori toetuse täielikus või osalises tühistamises toimingule või
rakenduskavale. Liikmesriik võtab arvesse eeskirjade eiramise olemust ja
keerukust ning fondidele tekitatud rahalist kahju ja kohaldab
proportsionaalseid korrektsioone. Finantskorrektsioonid kirjendab
korraldusasutus selle aruandeaasta raamatupidamisaruannetesse, mille jooksul
tühistamine otsustatakse.
3.           Fondide toetuse osamakseid, mis tühistatakse kooskõlas lõikega 2,
võib liikmesriik kasutada uuesti asjaomase rakenduskava piires sõltuvalt
lõikest 4.
4.           Toetuse osamakset, mis
tühistatakse kooskõlas lõikega 2, ei saa kasutada uuesti ühegi toimingu
tarvis, millele kohaldati korrektsiooni, või kui finantskorrektsioon tehakse
süstemaatilise eeskirjade eiramise eest, siis mitte ühegi toimingu tarvis, mida
see süstemaatiline eeskirjade eiramine puudutas.
II jagu
Komisjoni tehtavad finantskorrektsioonid
Artikkel 136
 Finantskorrektsioonide kriteeriumid
1.           Komisjon võib rakendusaktide
alusel finantskorrektsioonidena rakenduskavale antud ühenduse toetuse vastavalt
artiklile 77 täielikult või osaliselt tühistada, kui ta leiab pärast
vajalike kontrollide tegemist, et:
a)      rakenduskava juhtimis- ja
kontrollisüsteemis on suuri puudusi, mis ohustavad rakenduskavale juba antud
ühenduse toetust;
b)      liikmesriik ei ole täitnud
artiklist 135 tulenevaid kohustusi enne selles lõikes sätestatud
korrektsioonimenetluse alustamist;
c)      maksetaotluses sisalduvad kulud on seotud
eeskirjade eiramisega, mida liikmesriik ei ole enne selles lõikes sätestatud
korrektsioonimenetluse alustamist kõrvaldanud.
Komisjon teeb finantskorrektsioone vastavalt igale
avastatud eeskirjade eiramise juhtumile, otsustades, kas eeskirjade eiramine on
süstemaatiline. Kui fondidelt sisse nõutud eeskirjade eiramisega seotud kulude
summat ei ole võimalik täpselt kvantifitseerida, kohaldab komisjon ühtse
määraga või ekstrapoleeritud finantskorrektsioone.
2.           Komisjon võtab lõikest 1
tuleneva korrektsiooni summa üle, võttes arvesse eeskirjade eiramise olemust ja
tõsidust ning rakenduskavas leitud juhtimis- ja kontrollisüsteemide puuduste
ulatust ning rahalisi tagajärgi.
3.           Kui komisjoni seisukoha
aluseks on audiitorite aruanded, kes ei ole tema enda teenistustest, teeb ta
oma järeldused rahaliste tagajärgede kohta pärast seda, kui on tutvunud
liikmesriigi artikli 135 lõikest 2 lähtuvalt rakendatud meetmetega,
artikli 112 lõikest 3 lähtuvalt saadetud teadetega ja liikmesriigi
vastustega.
4.           Kui komisjon teeb rakendamise
lõpparuande kontrolli alusel kindlaks olulise vajakajäämise tulemusraamistikus
sätestatud eesmärkide saavutamisel, võib komisjon rakendusaktide alusel teha
prioriteetse suuna suhtes finantskorrektsioone.
5.           Kui liikmesriik ei täida
artiklis 86 osutatud kohustusi, võib komisjon seoses sellega, millises
ulatuses on jäetud kohustused täitmata, finantskorrektsioone tehes asjaomasele
liikmesriigile antud struktuurifondide toetuse täielikult või osaliselt
tühistada.
6.           Komisjon on volitatud võtma
vastu artikli 142 kohaseid delegeeritud õigusakte, millega määratakse
kriteeriumid, mida kohaldatakse kohaldatava finantskorrektsiooni taseme
määramiseks.
Artikkel 137
Menetlus
1.           Enne finantskorrektsiooni üle
otsustamist käivitab komisjon menetluse, teatades liikmesriigile oma
läbivaatamise esialgsetest järeldusest ning paludes liikmesriigil avaldada oma
seisukohad kahe kuu jooksul.
2.           Kui komisjon pakub välja finantskorrektsioonide tegemise
ekstrapolatsiooni või kindla määra põhjal, antakse liikmesriigile võimalus
tõendada asjaomase dokumentatsiooni läbivaatamise abil, et eiramise tegelik ulatus
on komisjoni hinnatust väiksem. Kokkuleppel
komisjoniga võib liikmesriik piirata läbivaatamise ulatust üksnes asjaomaste
toimikute asjakohase osa või valimiga. Välja
arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, ei ole selliseks läbivaatamiseks
lubatud aeg rohkem kui kaks kuud pärast lõikes 1 osutatud kahekuulist
ajavahemikku.
3.           Komisjon võtab arvesse kõiki tõendeid, mille liikmesriik on esitanud
lõigetes 1 ja 2 sätestatud tähtaegade jooksul.
4.           Kui liikmesriik ei aktsepteeri komisjoni esialgseid järeldusi, kutsub
komisjon liikmesriigi ärakuulamisele, et tagada, et kogu asjakohane teave ja
kõik seisukohad on komisjonile kättesaadavad, kui ta teeb järelduse
finantskorrektsiooni kohaldamise kohta.
5.           Et kohaldada finantsikorrektsioone, võtab komisjon rakendusaktiga vastu
otsuse kuue kuu jooksul alates ärakuulamise või täiendavate andmete saamise
kuupäevast, kui liikmesriik nõustub ärakuulamise järel taolisi täiendavaid
andmeid esitama. Komisjon võtab
arvesse kõiki menetluse käigus esitatud andmeid ja tähelepanekuid. Kui
ärakuulamist ei toimu, algab kuuekuuline ajavahemik kaks kuud pärast kuupäeva,
mil komisjon on saatnud kirjaliku ärakuulamiskutse.
6.           Kui komisjon või Euroopa
Kontrollikoda tuvastab komisjonile saadetud raamatupidamise aastaaruandeid
mõjutava eeskirjade eiramise, vähendab mis tahes komisjoni tehtud
finantskorrektsioon fondide toetust rakenduskavale.
Artikkel 138
Liikmesriikide kohustused
Komisjoni tehtav finantskorrektsioon ei piira
liikmesriigi kohustust nõuda tagasimaksed sisse käesoleva määruse artikli 135
lõike 2 alusel ning nõuda tagasi riigiabi aluslepingu artikli 107
lõike 1 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999[38]
artikli 14 alusel.
Artikkel 139
Tagasimaksed
1.           Tagasimaksed Euroopa Liidu
üldeelarvesse tuleb teha enne tähtaega, mis on näidatud finantsmääruse
artikli 73 alusel koostatud sissenõudekorralduses. See tähtaeg on
korralduse väljastamiskuule järgneva teise kuu viimane päev.
2.           Iga hilinenud tagasimakse
puhul makstakse viivist, mida hakatakse arvestama alates tähtajast ja mis lõpeb
makse tegeliku tegemise päeval. Sellise viivise määr on poolteist protsenti
kõrgem kui määr, mida Euroopa Keskpank kohaldab oma põhiliste
refinantseerimistehingute puhul selle kuu esimesel tööpäeval, millesse tähtaeg
langeb.

VIII JAOTIS
Rakenduskavade proportsionaalne kontroll
            Artikkel 140
Rakenduskavade
proportsionaalne kontroll
1.           Toimingutele, mille
abikõlblikud kulud kokku ei ületa 100 000 eurot, ei teosta
auditeerimisasutus ega komisjon enne artiklis 131 sätestatud kõikide
kulude lõpetamist üle ühe auditi. Muudele toimingutele ei teosta
auditeerimisasutus ja komisjon enne artiklis 131 sätestatud kõikide kulude
lõpetamist üle ühe auditi aruandeaastas. Käesolevad sätted ei piira
lõike 4 kohaldamist.
2.           Rakenduskavade puhul, mille
kõige viimatisest audiitori järeldusotsusest ilmneb, et suuri puudusi ei ole,
võib komisjon leppida artikli 118 lõikes 3 osutatud järgneval
kohtumisel auditeerimisasutusega kokku, et nõutava auditeerimise taset võib
vähendada, nii et see on tuvastatud tõenäosusega proportsionaalne. Taolistel juhtudel ei teosta komisjon oma
kohapealseid kontrolle, kui ei ole tõendeid, mis võimaldavad väita, et
juhtimis- ja kontrollisüsteemi toimimises on märkimisväärseid puudusi, mis
mõjutavad komisjonile deklareeritud kulusid aruandeaastal, mille
raamatupidamisarvestuse kohta on tehtud heakskiitmise otsus.
3.           Rakenduskavade puhul, mille
puhul komisjon leiab, et ta võib kasutada auditeerimisasutuse järeldusotsust,
võib komisjon leppida auditeerimisasutusega kokku piirata oma kohapealseid
kontrolle ja auditeerida auditeerimisasutuse tööd, kui ei ole tõendeid
puudustest auditeerimisasutuse töös aruandeaastal, mille
raamatupidamisarvestuse kohta on tehtud heakskiitmise otsus.
4.           Tingimusel ei piirata
lõike 1 kohaldamist, võivad auditeerimisasutus ja komisjon teostada
rakenduskavade auditeid juhul, kui riskihindamisega tuvastatakse eeskirjade
eiramise või pettuse konkreetne oht, tõendite korral suurtest puudustest
asjaomase rakenduskava juhtimis- ja kontrollisüsteemis ning kolme aasta jooksul
pärast rakenduskava kõikide kulude lõpetamist artikli 131 kohaselt
auditivalimi raames. Komisjon võib teostada auditeerimisasutuse töö hindamise
otstarbel igal ajal toimingute auditeid auditeerimistegevuse uuesti sooritamise
teel.

NELJAS OSA
VOLITUSTE DELEGEERIMINE, RAKENDUS-,
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
I PEATÜKK
Volituste delegeerimine ja rakendussätted
Artikkel 141
Lisade muutmine
Komisjon võib võtta artikli 142 kohaste
delegeeritud õigusaktidega vastu käesoleva määruse I ja V lisa muudatusi
käesoleva määruse asjaomaste sätete alusel.
Artikkel 142
Delegeeritud volituste
rakendamine
1.           Komisjonile antud õiguse
suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse käesolevas artiklis
sätestatud tingimusi.
2.           Käesolevas määruses osutatud
volitused delegeeritakse määramata ajaks alates käesoleva määruse jõustumise
kuupäevast.
3.           Euroopa Parlament ja nõukogu
võivad artiklis 141 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi
võtta.
Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses
nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle
avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal
kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.
4.           Niipea kui komisjon on
delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa
Parlamendile ja nõukogule.
5.           Delegeeritud õigusaktid
jõustuvad üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu
jooksul pärast õigusakti teatavaks tegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule
esitanud selle kohta vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu mõlemad
on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita
vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda
tähtaega kaks kuud.
Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa
Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud,
avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning õigusakt jõustub selles
nimetatud kuupäeval.
Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa
Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nii
Euroopa Parlament kui ka nõukogu on komisjonile teatanud, et nad ei kavatse
vastuväiteid esitada.
Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab
delegeeritud õigusakti kohta vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid
esitanud institutsioon peab delegeeritud õigusakti kohta esitatud vastuväiteid
põhjendama.
Artikkel 143
Komiteemenetlus
1.           Komisjoni abistab fondide
koordineerimiskomitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011
tähenduses.
2.           Kui on viidatud käesolevale
lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3.           Kui on viidatud käesolevale
lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
Kui komitee arvamust lõigete 2 ja 3 kohaselt
küsitakse kirjaliku menetlusega, lõpetatakse see menetlus ilma tulemusele
jõudmata, kui arvamuse esitamiseks kehtestatud jooksul otsustab komitee
eesistuja sedasi või komitee liikmed seda taotlevad.
Kui komitee ei esita oma arvamust, ei võta
komisjon rakendusakti eelnõu vastu ning kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011
artikli 5 lõike 4 kolmandat lõiku.
II PEATÜKK
Ülemineku- ja lõppsätted

Artikkel 144
Läbivaatamine
Vastavalt aluslepingu artikliga 177
vaatavad Euroopa Parlament ja nõukogu käesoleva määruse läbi hiljemalt
31. detsembriks 20XX.
Artikkel 145
Üleminekusätted
1.           Käesolev määrus ei mõjuta
asjaomaste projektide ega komisjoni poolt kõnealuse määruse või mõne muu 31.
detsembril 2013 abi suhtes kohaldatava määruse alusel heaks kiidetud abi
jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku ega osalist tühistamist, kuni
nende projektide lõpetamiseni.
2.           Nõukogu määruse (EÜ)
nr 1083/2006 kohaselt esitatud taotlused jäävad kehtima.
Artikkel 146
Kehtetuks tunnistamine
1.           Nõukogu määrus (EÜ)
nr 1083/2006 tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.
2.           Viiteid kehtetuks tunnistatud
määrusele käsitletakse viidetena käesolevale määrusele
Artikkel 147
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu
Teatajas avaldamisele järgneval päeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult
kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel,
Euroopa Parlamendi nimel                           Nõukogu
nimel
president                                                        eesistuja
I LISA
Tulemusraamistiku kehtestamise meetod
1.           Tulemusraamistik koosneb
igale prioriteedile aastateks 2016 ja 2018 kehtestatud vahe-eesmärkidest ning
2022. aastaks kehtestatud eesmärkidest. Vahe-eesmärgid ja eesmärgid
esitatakse tabelis 1 ettenähtud vormis.
Tabel 1. Tulemusraamistiku standardvorm
 Prioriteet || Vajaduse korral näitaja ja mõõtühik || Vahe-eesmärk 2016. aastaks || Vahe-eesmärk 2018. aastaks || Eesmärk 2022. aastaks
   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||
2.           Vahe-eesmärgid on prioriteedi
konkreetse eesmärgi saavutamise vahe-etappideks seatud eesmärgid, mis
väljendavad ettenähtud tempot perioodi lõpuks seatud eesmärkide suunas
liikumisel. 2016. aastaks kehtestatud vahe-eesmärgid hõlmavad finants- ja
väljundinäitajaid. 2018. aastaks kehtestatud vahe-eesmärgid hõlmavad
finants-, ja väljundinäitajaid ning vajaduse korral tulemusnäitajaid. Samuti
võib kehtestada vahe-eesmärke rakendamise olulisimatele etappidele.
3.           Vahe-eesmärgid peavad olema:
–
asjakohased, sisaldades olulist teavet prioriteedi
saavutamisel tehtavate edusammude kohta;
–
läbipaistvad, objektiivselt kontrollitavate
eesmärkide ja määratud lähteandmetega ning avalikkusele kättesaadavad;
–
kontrollitavad, tekitamata ebaproportsionaalset
halduskoormust;
–
vajaduse korral kõikides rakenduskavades ühtsed.

II LISA
Kulukohustuste assigneeringute jaotus
aastate kaupa aastateks 2014–2020
[…]
III lisa
Täiendavus

1.
Avaliku sektori või samaväärsed struktuurilised kulud

Kapitali kogumahutuse arvnäitajat veerus X-1,
väljendatuna osana SKP-st vastavalt dokumendi „Suunised stabiilsus- ja
lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”[39] 2.
lisas olevale tabelile 2, kasutatakse avaliku sektori või
samaväärsete struktuuriliste kulude määramiseks.

2.
Kontroll

Artikli 86 lõike 3 kohaste
täiendavuse kontrollide suhtes kohaldatakse järgmisi eeskirju.
2.1       Eelkontroll
(a)
Kui liikmesriik esitab partnerluslepingu, esitab ta
andmed kulude kavandatava profiili kohta alltoodud tabeli 1 vormis.
Liikmesriikides, kus [vähemarenenud ja vahepealsed piirkonnad] hõlmavad üle
15 %, aga alla 70 % elanikkonnast, esitatakse andmed kulude kohta
[vähemarenenud ja vahepealsetes piirkondades] samas vormis.
                Tabel
1
 Valitsemissektori kulud osana SKPst || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 P51 || X || X || X || X || X || X || X
(b)
Liikmesriik esitab komisjonile andmed peamiste
makromajanduslike näitajate ja prognooside kohta, mis on avaliku sektori või
samaväärsete struktuuriliste kulude taseme aluseks.
(c)
Kui komisjon ja liikmesriik on kokkuleppele jõudnud,
lisatakse asjaomase liikmesriigi partnerluslepingusse eeltoodud tabel 1
avaliku sektori või samaväärsete struktuuriliste kulude kontrolltasemena, mida
tuleb aastatel 2014–2020 säilitada.
2.2       Vahekontroll
(a)
Vahekontrolli ajal loetakse liikmesriik avaliku sektori
või samaväärsete struktuuriliste kulude taseme säilitanuks, kui kulude aastane
keskmine aastatel 2014–2017 võrdub partnerluslepingus määratud kulude
kontrolltasemega või ületab selle.
(b)
Pärast vahekontrolli võib komisjon liikmesriigiga
konsulteerides avaliku sektori või samaväärsete struktuuriliste kulude
kontrolltaseme partnerluslepingus üle vaadata, kui liikmesriigi majandusolukord
on partnerluslepingu vastuvõtmisest saadik oluliselt muutunud ning muutust ei
võetud partnerluslepingus kontrolltaseme määramisel arvesse.
2.3       Järelkontroll
Järelkontrolli ajal loetakse liikmesriik
avaliku sektori või samaväärsete struktuuriliste kulude taseme säilitanuks, kui
kulude aastane keskmine aastatel 2014–2020 võrdub partnerluslepingus määratud
kulude kontrolltasemega või ületab selle.

3.
Finantskorrektsiooni määrad pärast järelkontrolli

Kui komisjon otsustab kohaldada
finantskorrektsiooni artikli 86 lõike 4 kohaselt, saadakse
finantskorrektsiooni tase, lahutades partnerluslepingu kontrolltaseme ja
saavutatud taseme vahelisest erinevusest, väljendatuna kontrolltaseme
protsendina, 3% ning jagades seejärel tulemuse kümnega. Finantskorrektsioon
määratakse, kohaldades finantskorrektsiooni määra toetusele, mille asjaomane
liikmesriik on saanud fondidest [vähemarenenud ja vahepealsete regioonide]
jaoks kogu programmitöö perioodiks.
Kui partnerluslepingu kontrolltaseme ja
saavutatud taseme vaheline erinevus, väljendatuna protsendina kontrolltasemest
partnerluslepingus, on 3 % või alla selle, ei kohaldata
finantskorrektsiooni.
Finantskorrektsioon ei tohi ületada 5 %
fondist asjaomasele liikmesriigile [vähemarenenud ja vahepealsete regioonide]
jaoks kogu programmitöö perioodiks eraldatud toetust.
IV LISA

Eeltingimused
Temaatilised
eeltingimused
 Temaatilised eesmärgid || Eeltingimused || Täitmise kriteeriumid
 1. Teaduse, tehnoloogia-arenduse ja innovatsiooni edendamine (teadus- ja arendustegevuse eesmärk); (osutatud artikli 9 lõikes 1) || 1.1. Teadusuuringud ja innovatsioon: Riikliku ja/või regionaalse innovatsioonistrateegia olemasolu arukaks spetsialiseerumiseks kooskõlas riikliku reformikavaga, et edendada erasektori kulusid teadusuuringutele ja innovatsioonile, mis vastavad hästitoimivate riiklike või regionaalsete teadusuuringute ja innovatsioonisüsteemide tunnustele[40]. || –                         Rakendatud on riiklik ja/või regionaalne innovatsioonistrateegia arukaks spetsialiseerumiseks, mis: –               rajaneb SWOT-analüüsil, et suunata vahendeid piiratud hulgale teadusuuringute ja innovatsiooniprioriteetidele; –               esitab meetmeid, millega stimuleeritakse erainvesteeringuid teadusuuringutesse ja tehnoloogiaarendusse; –               sisaldab kontrolli- ja järelevalvesüsteemi. –                         Liikmesriik on võtnud vastu raamistiku, milles esitatakse kättesaadavaks tehtud eelarvelised vahendid teadus- ja arendustegevusele. –                         Liikmesriik on võtnud vastu mitmeaastase kava ELi prioriteetidega seotud investeeringute eelarvestamiseks ja eelisarendamiseks (Euroopa teadustöö infrastruktuuride strateegiafoorum, ESFRI).
 2. Teabe ja kommunikatsioonitehnoloogia kättesaadavuse ja nende kasutamise ning kvaliteedi parandamine (lairibaühendusega seotud eesmärk) (osutatud artikli 9 lõikes 2)   || 2.1. Digitaalne kasv: otsese digitaalse kasvu peatüki olemasolu riiklikus ja/või regionaalses aruka spetsialiseerumise innovatsioonistrateegias, et suurendada vajadust taskukohaste kvaliteetsete ja koostalitlusvõimeliste IKTst saadavate avalike ja eraõiguslike teenuste järele ning suurendada vastuvõttu tarbijate, ettevõtjate ja korraldusasutuste hulgas, sealhulgas piiriüleste algatuste raames. || –                         Rakendatud on digitaalse majanduskasvu peatükk riiklikus ja/või regionaalses aruka spetsialiseerumise innovatsioonistrateegias, mis sisaldab järgmist: –               meetmete eelarvestamine ja eelisarendamine SWOT-analüüsi kaudu, mis tehakse kooskõlas Euroopa digitaalse tegevuskava tulemustabeliga[41]; –               teostatud peaks olema info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) toodete ning teenuste nõudluse ja pakkumise tasakaalustamise analüüs; –               mõõdetavad eesmärgid sekkumiste tulemustele digitaalpädevuse, ‑oskuste, e-kaasatuse, e-kättesaadavuse ja e-tervise valdkonnas, mis on kooskõlas olemasolevate riiklike või piirkondlike valdkonnastrateegiatega; –               hinnang vajadusele tugevdada IKT-suutlikkuse suurendamist.
 2.2. Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgud: riiklike järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude kavade olemasolu, milles võetakse arvesse regionaalseid meetmeid ELi kiire internetiühenduse eesmärkide saavutamiseks,[42] suunates tähelepanu valdkondadele, kus turg ei paku avatud infrastruktuuri taskukohase hinnaga ega piisava kvaliteediga vastavalt ELi konkurentsi- ja riigiabi-eeskirjadele, ning pakutakse haavatavamatele ühiskonnagruppidele kättesaadavaid teenuseid. || –                         Rakendatud on riiklik riiklike järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu kava, mis sisaldab järgmist: –               infrastruktuuriinvesteeringute kava nõudluse koondamise ning infrastruktuuri ja teenuste kaardistamise teel ning mida ajakohastatakse korrapäraselt; –               jätkusuutliku investeerimise mudelid, mis võimendavad konkurentsi ja tagavad juurdepääsu avatud, taskukohasele, kvaliteetsele ja tulevikuks hästi ette valmistatud infrastruktuurile ning teenustele; –               meetmed erasektori investeeringute stimuleerimiseks.
 3. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete konkurentsivõime suurendamine   (osutatud artikli 9 lõikes 3) || 3.1. Teostatud on konkreetseid meetmeid, et tulemuslikult rakendada Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” (SBA) ja selle 23. veebruari 2011. aasta läbivaatamisakt[43], sealhulgas põhimõte „Kõigepealt mõtle väikestele”.     || –                         Konkreetsed meetmed sisaldavad järgmist: –               järelevalvemehhanism, mis tagab SBA rakendamise, sealhulgas organ, mis vastutab VKEsid puudutavate küsimuste koordineerimise eest eri haldustasanditel (VKEde saadik); –               meetmed, mis vähendavad ettevõtete käivitamise aja kolme tööpäevani ja kulu 100 euroni; –               meetmed, mis vähendavad aega, mida on vaja lubade saamiseks, et ettevõte võiks konkreetse tegevusalaga tegelema hakata, kolme kuuni; –               mehhanism VKEdele avalduva õigusaktide mõju süstemaatiliseks hindamiseks, kasutades VKE-testi, võttes samal ajal vajaduse korral arvesse ettevõtete suuruste erinevusi.
 3.2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiivi 2011/7/EL (hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul)[44] ülevõtmine siseriiklikku õigusesse. || –                         Direktiivi ülevõtmine kooskõlas direktiivi artikliga 12 (16. märtsiks 2013).
 4. Vähese CO2-heitega majandusele ülemineku toetamine kõikides sektorites   (osutatud artikli 9 lõikes 4)     || 4.1. Energiatõhusus: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta direktiivi 2010/31/EL (hoonete energiatõhususe kohta) ülevõtmine siseriiklikku õigusesse kooskõlas direktiivi artikliga 28[45]. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsuse nr 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020)[46] artikli 6 lõike 1 järgimine. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivi 2006/32/EÜ (mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid) ülevõtmine siseriiklikku õigusesse[47]. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta direktiivi 2004/8/EÜ (soojus- ja elektrienergia koostootmise stimuleerimiseks siseturu kasuliku soojuse nõudluse alusel, millega muudetakse direktiivi 92/42/EMÜ)[48] ülevõtmine siseriiklikku õigusesse || –                         Direktiivi 2010/31/EL artiklite 3, 4 ja 5 kohaselt nõutavate ehitiste energiatõhususega seotud miinimumnõuete rakendamine; –                         direktiivi 2010/31/EL artikli 11 kohase hoonete energiamärgise väljastamise süsteemi kehtestamiseks vajalike meetmete kasutuselevõtt; –                         avalike hoonete nõutava renoveerimismäära rakendamine; –                         lõpptarbijatele antakse individuaalsed mõõturid; –                         kütte- ja jahutussüsteemide tõhusust edendatakse vastavalt direktiivile 2004/8/EÜ.
 4.2. Taastuvenergia: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprill 2009. aasta direktiivi 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta)[49] ülevõtmine siseriiklikku õigusesse.   || –                         Liikmesriik on rakendanud läbipaistvad toetuskavad, seadnud prioriteedid elektrivõrkudele juurdepääsul ja dispetšjuhtimises, kehtestanud tehniliste kohanduste kulude kandmise ning jagamisega seotud standardeeskirjad, mis on avalikustatud; –                         liikmesriik on võtnud vastu riikliku taastuvenergia tegevuskava kooskõlas direktiivi 2009/28/EÜ artikliga 4.
 5. Kliimamuutustega kohanemise ja riskide ennetuse edendamine (kliimamuutusega seotud eesmärk) (osutatud artikli 9 lõikes 5)   || 5.1. Riskiennetus ja kriisijuhtimine: riiklike riskihindamiste olemasolu õnnetuste juhtimiseks, milles arvestatakse kliimamuutustega kohanemist[50] || –                         Rakendatud on riiklik riskihindamine, mis hõlmab järgmist: –               protsessi, metoodika, meetodite ja mittetundlike andmete kirjeldus, mida kasutatakse riiklikuks riskihindamiseks; –               ühe ja mitme riskiga stsenaariumide kirjeldus; –               vajaduse korral riiklike kliimamuutusega kohanemise strateegiate arvestamine.
 6. Keskkonnakaitse ja ressursside säästliku kasutamise edendamine (osutatud artikli 9 lõikes 6)   || 6.1. Veesektor: a) veehinnapoliitika olemasolu, mis tagab kasutajatele piisavad stiimulid veeressursside tõhusaks kasutamiseks, ning b) eri veekasutusviiside piisav panus veeteenuste kulude katmisse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika tegevusraamistik)[51] artikliga 9 || –                         Liikmesriik on taganud eri veekasutusviiside osaluse veevarustusteenuste kulude kandmisel sektorite kaupa kooskõlas direktiivi 2000/60/EÜ artikliga 9; –                         vesikonna majandamise kava vastuvõtmine valglapiirkonnale, kus investeeringuid toimuvad, kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik)[52] artikliga 13. ·
 6.2. Jäätmesektor: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/98/EÜ, mis käsitleb jäätmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks teatud direktiivid,[53] rakendamine, iseäranis jäätmekavade väljatöötamine kooskõlas direktiiviga ja järgides jäätmehierarhiat. || –                         Liikmesriik on teatanud komisjonile edusammudest direktiivi 2008/98/EÜ artikli 11 eesmärkide suunas, läbikukkumise põhjustest ning kavatsetavatest meetmetest eesmärkide saavutamisel; –                         liikmesriik on taganud, et tema pädevad ametiasutused kehtestavad kooskõlas 2008/98/EÜ artiklitega 1, 4, 13 ja 16 ühe või mitu jäätmekava, nagu seda nõutakse direktiivi artiklis 28; –                         hiljemalt 12. detsembriks 2013 on liikmesriik kehtestanud kooskõlas direktiivi 2008/98/EÜ artiklitega 1 ja 4 jäätmetekke vältimise kavad, nagu seda nõutakse direktiivi artiklis 29; –                         liikmesriik on rakendanud taaskasutuse ja ringlussevõtuga seotud 2020. aasta eesmärgi saavutamiseks vajalikke meetmeid kooskõlas direktiivi 2008/98/EÜ artikliga 11.
 7. Säästva transpordi ja tähtsate võrguinfrastruktuuride kitsaskohtade kõrvaldamise edendamine (osutatud artikli 9 lõikes 7)   || 7.1. Maantee: üldise riikliku transpordikava olemasolu, mis sisaldab TEN-T põhivõrku, üldisse võrku (TEN-T põhivõrku mittepuudutavate investeeringute) ja lisaühenduvusse (sealhulgas regionaalse ja kohaliku tasandi ühistransporti) tehtavate investeeringute asjakohast eelisarendamist.   || –                         Rakendatud on üldine transpordikava, mis sisaldab järgmist: –               TEN-T põhivõrku, üldisse võrku ja lisaühenduvusesse tehtavate investeeringute eelisarendamine; eelisarendamisel tuleks arvestada investeeringute panust liikuvusse, säästvusse ja ühtse Euroopa transpordipiirkonna edendamisse; –               realistlik kavandatud projektide esitamise süsteem (sealhulgas ajakava, eelarveraamistik); –               keskkonnamõju strateegiline hindamine, mis täidab transpordikavale esitatavaid õiguslikke nõudeid; –               meetmed, millega tugevdada vahendusasutuste ja toetusesaajate suutlikkust teostada projektide esitamise süsteemi.
 7.2. Raudtee: Siseriiklikus kõikehõlmavas transpordikavas raudtee arengule pühendatud eripeatüki olemasolu, mis sisaldab TEN-T põhivõrku, üldisse võrku (TEN-T põhivõrku mittepuudutavate investeeringute) ja raudteesüsteemi lisaühenduvusse tehtavate investeeringute asjakohast eelisarendamist vastavalt nende osale liikuvuses, jätkusuutlikkuses, riiklikus ja üleeuroopalises võrgus. Investeeringud hõlmavad liikuvat vara ning koostalitusvõimet ja suutlikkuse tõhustamist. || –                         Üldises transpordikavas on rakendatud raudtee arengut käsitlev peatükk, mis sisaldab järgmist: –                      realistlikku kavandatud projektide esitamise süsteemi (sealhulgas ajakava, eelarveraamistikku); –                      keskkonnamõju strateegiline hindamine, mis täidab transpordikavale esitatavaid õiguslikke nõudeid; –                      meetmed, millega tugevdada vahendusasutuste ja toetusesaajate suutlikkust teostada projektide esitamise süsteemi.
 8. Tööhõive edendamine ja tööjõu liikuvuse toetamine (Tööhõive eesmärk) (osutatud artikli 9 lõikes 8)   || 8.1. Tööotsijate ja tööturult eemal viibivate isikute pääs tööturule, sh kohalikud tööhõivealased algatused ja toetus tööjõu liikuvusele: aktiivset tööturupoliitikat arendatakse ja teostatakse kooskõlas tööhõivesuunistega ning liikmesriikide ja liidu majanduspoliitiliste üldsuunistega,[54] võttes arvesse töökohtade loomist võimaldavaid tingimusi;   || –                         Tööturuasutused suudavad korraldada ja tegelikult korraldavad: –               isiklikele vajadustele kohandatud teenuseid ja varase etapi preventiivseid tööturumeetmeid, mis on avatud kõikidele tööotsijatele ega piirdu töötutega; –               prognoosimist ja nõustamist seoses pikaajalise tööhõivega, mida tekitavad struktuursed muutused tööturul, nagu üleminek vähese CO2-heitega majandusele; –               läbipaistvat ja süstemaatilist teavet uute töökohtade kohta. –                         Tööturuasutused on loonud võrke tööandjate ja õppeasutustega.
 8.2. Füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemine, ettevõtlus ja ettevõtete asutamine: Tervikliku ja kõikehõlmava strateegia olemasolu ettevõtete starditoetuseks kooskõlas Euroopa väikeettevõtlusalgatusega „Small Business Act“[55] ning kooskõlas tööhõivesuunistega ja liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuunistega[56] töökohtade loomise eelduste kohta; || –                         Rakendatud on terviklik ja kõikehõlmav strateegia, mis sisaldab: –               meetmeid, mis vähendavad ettevõtete käivitamise aja kolme tööpäevani ja kulu 100 euroni; –               meetmed, mis vähendavad aega, mida on vaja lubade saamiseks, et ettevõte võiks konkreetse tegevusalaga tegelema hakata, kolme kuuni; –               meetmeid, mis ühendavad sobivaid ettevõtluse arendamise ja finantsteenuseid (juurdepääs kapitalile), sealhulgas teavitustegevusi ebasoodsamas olukorras olevatele rühmadele ja piirkondadele.
 8.3. Tööturuasutuste ajakohastamine ja tugevdamine, sealhulgas meetmed, mille eesmärk on soodustada riikidevahelist tööjõu liikuvust[57]: - tööturuasutusi ajakohastatakse ja tugevdatakse kooskõlas tööhõivesuunistega; – tööturuasutuste reformidele eelneb selge strateegia ja eelhindamine, mis hõlmab ka soolist mõõdet || –                         Meetmed tööturuasutuste reformimiseks, mille eesmärk on tagada neile suutlikkus korraldada[58]: –               isiklikele vajadustele kohandatud teenuseid ja varase etapi preventiivseid tööturumeetmeid, mis on avatud kõikidele tööotsijatele ega piirdu töötutega; –               prognoosimist ja nõustamist seoses pikaajalise tööhõivega, mida tekitavad struktuursed muutused tööturul, nagu üleminek vähese CO2-heitega majandusele; –               läbipaistvat ja süstemaatilist teavet uute töökohtade kohta, mis on kättesaadav ELi tasandil. –                         Tööturuasutuste reform hõlmab tööandjate ja õppeasutuste võrkude loomist.
 8.4. Täisväärtusliku eluperioodi pikendamine: Täisväärtusliku eluperioodi pikendamise poliitikat kujundatakse ja korraldatakse kooskõlas tööhõivesuunistega[59] || –                         Meetmed täisväärtusliku eluperioodi pikendamise probleemide lahendamiseks[60]: –                         Täisväärtusliku eluperioodi pikendamise poliitika kujundamisse ja rakendamisse on kaasatud tööturu osapooled; –                         Liikmesriigis on rakendatud meetmed ennetähtaegse vanaduspensioni vähendamiseks.
   || 8.5. Töötajate, ettevõtete ja ettevõtjate kohanemine muutustega: Poliitika olemasolu, mille eesmärk on soodustada muutuste ning ümberstruktureerimise prognoosimist ja head juhtimist kõikidel asjaomastel tasanditel (riiklik, piirkondlik, kohalik ja valdkondlik)[61]. || –                         Rakendatud on tõhusad vahendid tööturu osapoolte ja avaliku sektori asutuste toetamiseks ennetavate lähenemisviiside arendamisel muutustele ning ümberstruktureerimisele.
 9. Investeerimine oskustesse, haridusse ja elukestvasse õppesse (haridusega seotud eesmärk) (osutatud artikli 9 lõikes 10) || 9.1. Koolist väljalangenute arv: Tervikliku strateegia olemasolu kooli poolelijätmise vähendamiseks kooskõlas nõukogu 28. juuni 2011. aasta soovitusega kooli poolelijätmise vähendamise poliitika kohta[62]. || –                         Riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil on rakendatud kooli poolelijätmist puudutavate andmete ja teabe kogumine ning analüüsimine, mis: –               tagab piisava tõenditebaasi sihtpoliitika arendamiseks; –               on süstemaatiliselt kasutusel arengu jälgimiseks asjaomasel tasandil. –                         Rakendatud on kooli poolelijätmise vähendamise strateegia, mis: –               rajaneb tõenditel; –               on terviklik (nt hõlmates kõiki haridusvaldkondi, sh varajast lapsepõlve) ja käsitleb piisavalt ennetamis-, sekkumis- ja kompensatsioonimeetmeid; –               kirjeldab eesmärke, mis on kooskõlas nõukogu soovitusega kooli poolelijätmise vähendamise poliitika kohta; –               on valdkonnaülene ja hõlmab ning koordineerib kõiki poliitikavaldkondi ja sidusrühmi, mis on olulised kooli poolelijätmise lahendamiseks.
 9.2. Kõrgharidus: Riiklike või piirkondlike strateegiate olemasolu kolmanda taseme hariduse omandamise, kvaliteedi ja tõhususe suurendamiseks kooskõlas komisjoni 10. mai 2006. aasta teatisega „Ülikoolide uuendamiskava täitmine: Haridus, teadus ja innovatsioon”[63]. || –                         Rakendatud on kolmanda taseme hariduse riiklik strateegia, mis sisaldab: –               meetmeid osalemise ja omandamise suurendamiseks, mis: –               täiustavad sisseastujatele pakutavat nõustamist; –               suurendavad kõrghariduse omandamist madala sissetulekuga ja muudes alaesindatud rühmades; –               tõstavad kõrghariduse omandamist täiskasvanud õppijate seas; –               (vajaduse korral) vähendavad kooli poolelijätnute arvu/suurendavad kooli lõpetanute arvu; –               meetmeid kvaliteedi tõstmiseks, mis: –               soodustavad uuenduslikku infosisu ja programmikavandit; –               soodustavad õpetamise kvaliteedi kõrget taset; –               meetmeid tööalase konkurentsivõime ja ettevõtlikkuse suurendamiseks, mis: –               soodustavad mitmeid valdkondi hõlmavate oskuste, sealhulgas ettevõtlikkuse arenemist kõikides kõrghariduskavades; –               vähendavad soolisi erinevusi haridus- ja kutseharidusvalikutes ning ergutavad õppijaid minema tööle valdkondadesse, kus nad on alaesindatud, et vähendada soolist vahetegemist tööturul; –               tagavad teadliku õpetamise, milles kasutatakse teadustegevusest ning äritavade arengust pärit teadmust.
 9.3. Elukestev õpe: Riikliku ja/või piirkondliku elukestva õppe poliitikaraamistiku olemasolu kooskõlas ELi tasandi strateegiliste suunistega[64]. || –                         Rakendatud on riiklik ja/või piirkondlik elukestva õppe poliitikaraamistik, mis sisaldab: –               meetmeid, millega toetatakse elukestva õppe rakendamist ja kutseoskuste täiendamist ning sidusrühmade, sealhulgas tööturu osapoolte ning kodanikuühenduste, osalemise ja partnerluse tagamist; –               meetmeid, millega tagatakse oskuste tulemuslik arendamine täiskasvanutele, tööturule naasvatele naistele, madala kvalifikatsiooniga ja vanematele töötajatele ning teistele ebasoodsas olukorras rühmadele; –               meetmeid, millega laiendatakse juurdepääsu elukestvale õppele, sealhulgas tulemusliku rakendamise ja läbipaistvuse tagamise vahendeid (Euroopa kvalifikatsiooniraamistik, riiklik kvalifikatsiooniraamistik, Euroopa kutsehariduse ja -koolituse ainepunktide süsteem, Euroopa kvaliteeditagamine kutsehariduse ja koolituse valdkonnas) ning elukestva õppe teenuste (haridus ja koolitus, nõustamine, kehtivus) arendamist ja integreerimist; –               meetmeid, millega parandatakse hariduse ja koolituse olulisust ning kohandatakse seda väljaselgitatud sihtrühmade vajadustele.
 10. Sotsiaalse kaasatuse edendamine ja vaesuse vastu võitlemine (vaesuse vähendamise eesmärk) (osutatud artikli 9 lõikes 9)   || 10.1. Aktiivne kaasamine Marginaliseerunud kogukondade (nt romad) lõimimine: - Vaesuse vähendamise riikliku strateegia olemasolu ja rakendamine kooskõlas komisjoni 3. oktoobri 2008. aasta soovitusega tööturult tõrjutud inimeste aktiivse kaasamise kohta[65] ning tööhõivesuunistega.                               - Rakendatud on riiklik romade kaasamise strateegia kooskõlas romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistikuga[66]                                               - Asjaomastele sidusrühmade toetamine juurdepääsul fondidele. || –                         Rakendatud on vaesuse vähendamise riiklik strateegia, mis: –               rajaneb tõenditel. See nõuab süsteemi andmete ja teabe kogumiseks ning analüüsimiseks, mis tagab piisavad tõendid vaesuse vähendamise poliitika arendamiseks. Süsteemi kasutatakse süstemaatiliselt arengu jälgimiseks; –               on kooskõlas riikliku vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vähendamise eesmärgiga (nagu see on määratletud riiklikus reformiprogrammis), mis sisaldab tööhõivevõimalusi ebasoodsas olukorras olevatele ühiskonnagruppidele; –               sisaldab marginaliseerunud ja ebasoodsas olukorras rühmade, sealhulgas romade territoriaalse koondumise kaardistust piirkondlikust täpsemal / NUTS 3. tasandil; –               näitab, et tööturu osapooled ja asjaomased sidusrühmad on kaasatud aktiivse kaasamise kavandamisse; –               sisaldab meetmeid üleminekuks hooldusasutustes pakutavatelt hooldusteenustelt kogukonnapõhisele hoolekandestruktuurile; –               osutab selgesti eraldatuse ennetamise ja sellega võitlemise meetmetele kõikides valdkondades.   –                         Rakendatud on riiklik romade kaasamise strateegia, mis: –               seab saavutatavad riiklikud romade integratsiooni eesmärgid, et vähendada vahet elanikkonna põhiosaga. Need eesmärgid peaksid hõlmama vähemalt nelja ELi romade integratsiooni eesmärki, mis on seotud juurdepääsuga haridusele, tööhõivele, tervishoiule ja eluasemele; –               on kooskõlas riikliku reformiprogrammiga; –               määrab vajaduse korral kindlaks ebasoodsas olukorras mikropiirkonnad või eraldatud naabruskonnad, kus kogukonnad on kõige enam puudust kannatavad; selleks kasutatakse juba olemasolevaid sotsiaalmajanduslikke ja territoriaalseid näitajaid (s.o väga madal haridustase, pikaajaline töötus jne); –               eraldab riigieelarvest piisavalt vahendeid, mida vajaduse korral täiendatakse rahvusvahelistest või ELi allikatest; –               sisaldab rangeid järelevalvemeetodeid, et hinnata romade integreerimise meetmete mõju ja vaadata üle strateegia kohandamise mehhanism; –               seda koostatakse, rakendatakse ja kontrollitakse tihedas koostöös ja pidevas dialoogis roma kodanikuühiskonna ning piirkondlike ja kohalike ametiasutustega; –               sisaldab riikliku romade integratsioonistrateegia riiklikku kontaktpunkti, millel on õigus koordineerida strateegia kujundamist ja rakendamist. –                         Asjaomaseid sidusrühmi toetatakse projektitaotluste esitamisel ja valitud projektide rakendamisel ning juhtimisel.
 10.2. Tervishoid: Riikliku ja/või piirkondliku tervishoiustrateegia olemasolu, millega tagatakse juurdepääs kvaliteetsetele tervishoiuteenustele ja majanduslikule jätkusuutlikkusele. || –                         Rakendatud on riiklik tervishoiustrateegia, mis: –               sisaldab kooskõlastatud meetmeid kvaliteetsete tervishoiuteenuste ligipääsetavuse parandamiseks; –               sisaldab meetmeid tervishoiusektori tõhususe stimuleerimiseks, sealhulgas rakendades tulemuslikke uuenduslikke tehnoloogiaid, teenuse osutamise mudeleid ja infrastruktuuri; –               sisaldab kontrolli- ja järelevalvesüsteemi. –                         Liikmesriik on võtnud vastu raamistiku, milles esitatakse tervishoiule kättesaadavaks tehtud eelarvelised vahendid.
 11. Institutsioonilise suutlikkuse parandamine ja avaliku halduse tõhustamine (osutatud artikli 9 lõikes 11)   || Liikmesriikide haldustõhusus: - Strateegia olemasolu riigi haldustõhususe tugevdamiseks, sealhulgas avaliku halduse reformiks[67]   || –                         Strateegia liikmesriikide haldustõhususe tugevdamiseks on olemas ja rakendamisel[68]; strateegia sisaldab järgmist: –               õiguslike, organisatsiooniliste ja/või menetluste reformimise meetmete analüüsi ning strateegilist planeerimist; –               kvaliteedijuhtimise süsteemide arendamist; –               integreeritud meetmeid haldusmenetluste lihtsustamiseks ja ratsionaliseerimiseks; –               inimressursistrateegiate ja -poliitika arendamine ning rakendamine, mis hõlmavad personali värbamiskavad ja tööalast arengut, pädevuste arendamist ning ressursse; –               kutseoskuste arendamist kõikidel tasanditel; –               menetluste ja vahendite arendamist järelvalveks ja hindamiseks.
Üldised eeltingimused
 Valdkond || Eeltingimused || Täitmise kriteeriumid
 1. Diskrimineerimisvastased meetmed   || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse 27. novembri 2000 direktiivi 2000/78/EÜ (millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel)[69] ja 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/43/EÜ (millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust)[70] tõhus rakendamine ja kohaldamine || –                         ELi diskrimineerimisvastaste direktiivide 2000/78/EÜ ja 2000/43/EÜ tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgmiste meetmete kaudu: –               institutsiooniline kord ELi diskrimineerimisvastaste direktiivide rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelvalveks; –               strateegia fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ELi diskrimineerimisvastaste direktiivide rakendamisel ja kohaldamisel.
 2. Sooline võrdõiguslikkus     || Soolise võrdõiguslikkuse edendamise strateegia ja selle tõhusa rakendamise mehhanismi olemasolu. || –                         Soolise võrdõiguslikkuse edendamise otsese strateegia tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               süsteem andmete ja näitajate kogumiseks ning analüüsimiseks, mis jagunevad soo alusel ja millega arendatakse tõenditel põhinevat soolise võrdõiguslikkuse poliitikat; –               kava ja eelkriteeriumid soolise võrdõiguslikkuse edendamise eesmärkide integreerimiseks võrdõiguslikkuse normatiivide ja suuniste abil; –               rakendusmehhanismid, sealhulgas soolise võrdõiguslikkuse organi ja asjaomase asjatundlikkuse kaasamine sekkumismeetmete koostamiseks, järelvalveks ning hindamiseks.
 3. Puuetega inimesed || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni tõhus rakendamine ja kohaldamine[71].   || –                         ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgnevaga: –               meetmete rakendamine kooskõlas ÜRO konventsiooni artikliga 9, et ennetada, selgitada välja ja kõrvaldada puuetega inimeste juurdepääsu raskendavad ja tõkestavad asjaolud; –               institutsiooniline kord ÜRO konventsiooni rakendamiseks ja järelvalveks kooskõlas konventsiooni artikliga 33; –               kava fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ÜRO konventsiooni rakendamisel ja kohaldamisel, sealhulgas sobiv kord juurdepääsunõuete täitmise järelevalveks.
 4.. Riigihanked || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse direktiivide 2004/18/EÜ ja 2004/17/EÜ tõhus rakendamine ja kohaldamine ning piisav seire ja järelevalve.   || –                         ELi direktiivide 2004/18/EÜ ja 2004/17/EÜ tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgmiste meetmete kaudu: –               direktiivide 2004/18/EÜ ja 2004/17/EÜ täielik ülevõtmine; –               institutsiooniline kord ELi avalike hangete õiguse rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelvalveks; –               meetmed, millega tagatakse läbipaistva lepingute sõlmimise korra piisav seire ja järelevalve ning piisav teave selle kohta; –               strateegia fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ELi avalike hangete õiguse rakendamisel ja kohaldamisel.
 5. Riigiabi || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse ELi avalike hangete õiguse tõhus rakendamine ja kohaldamine.   || –                         ELi riigiabiõiguse tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgmiste meetmete kaudu: –               institutsiooniline kord ELi riigiabiõiguse rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelvalveks; –               strateegia fondide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed haldussuutlikkuse tugevdamiseks ELi riigiabiõiguse rakendamisel ja kohaldamisel.
 6. Keskkonnamõju hindamise ning keskkonnamõju strateegilise hindamisega seotud keskkonnaalased õigusaktid || Mehhanismi olemasolu, millega tagatakse keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamisega seotud ELi keskkonnaalaste õigusaktide tõhus rakendamine ning kohaldamine kooskõlas 27. juuni 1985. aasta direktiiviga 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta[72] ning 27. juuni 2001. aasta direktiiviga 2001/42/EÜ teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta[73].   || –                         ELi keskkonnaalaste õigusaktide tõhus rakendamine ja kohaldamine tagatakse järgmiste meetmete kaudu: –               keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivide täielik ja õige ülevõtmine; –               institutsiooniline kord keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivide rakendamiseks, kohaldamiseks ja järelvalveks; –               strateegia keskkonnamõju hindamise ja keskkonnamõju strateegilise hindamise direktiivide rakendamisse kaasatud personali koolitamiseks ja teavitamiseks; –               meetmed, millega tagatakse piisav haldussuutlikkus.
 7. Statistilised süsteemid ja tulemusnäitajad   || Statistilise süsteemi olemasolu, mida on vaja programmide tõhususe ja mõju hindamiseks.     Tõhusa tulemusnäitajate süsteemi olemasolu, mida on vaja tulemuste suunas tehtavate edusammude seireks ja mõju hindamiseks.   || –                         Rakendatud on mitmeaastane kava andmete õigeaegseks kogumiseks ja koondamiseks, mis hõlmab: –               allikate ja mehhanismide väljaselgitamist statistilise valideerimise tagamiseks; –               avaldamise ja üldsusele kättesaadavuse korda. –               tõhus tulemusnäitajate süsteem, sealhulgas: –               tulemusnäitajate valimine iga programmi jaoks, mis annab teavet inimeste heaolu ja edusammude nende tahkude kohta, mis ajendavad programmist rahastatavaid poliitikameetmeid; –               sihtmärkide kehtestamine nende näitajate jaoks; –               järgmiste nõuete täitmine iga näitaja puhul: usaldusväärsus ja statistiline valideerimine, normatiivse tõlgendamise selgus, reageerimine poliitikale, andmete õigeaegne kogumine ja avalik kättesaadavus; –               rakendatud on vajalikud menetlused, et tagada, et kõikide programmist rahastatavate toimingute puhul võetakse kasutusele tõhus näitajate süsteem.
V LISA
Informatsioon ja kommunikatsioon fondide
toetuse kohta

1.
Toimingute loend

Artikli 105 lõikes 2 osutatud
toimingute loend sisaldab vähemalt ühes liikmesriigi ametlikus keeles järgmisi
andmevälju:
–
toetusesaaja nimi (ainult juriidilised isikud;
füüsilisi isikuid ei nimetata),
–
toimingu nimi;
–
toimingu kokkuvõte;
–
toimingu alustamise kuupäev;
–
toimingu lõpetamise kuupäev (toimingu eeldatav
füüsilise lõpuleviimise või täieliku rakendamise kuupäev);
–
toimingule eraldatud abikõlblike kulude kogusumma;
–
ELi kaasfinantseerimise määr (vastavalt
prioriteetsele suunale);
–
toimingu sihtnumber;
–
riik;
–
toimingu sekkumiskategooria;
–
toimingute loendi viimase ajakohastatud versiooni
kuupäev.
Andmeväljade rubriigid ja projektide nimed
esitatakse samuti vähemalt ühes Euroopa Liidu ametlikest keeltest.

2.
Avalikkusele suunatud teavitamis- ja avalikustamismeetmed

Liikmesriik, korraldusasutus ja toetusesaajad
rakendavad vajalikke avalikkusele suunatud teavitamis- ja avalikustamismeetmeid
rakenduskava raames kaasrahastatavate toimingute kohta kooskõlas käesoleva
määrusega.

2.1.
Liikmesriigi ja korraldusasutuse kohustused

1.           Liikmesriik ja
korraldusasutus tagavad, et teavitamis- ja avalikustamismeetmeid rakendatakse
kooskõlas kommunikatsioonistrateegiaga ning et meetmete eesmärk on võimalikult
lai meediakajastus, kasutades eri kommunikatsioonivorme ja meetodeid sobival tasemel.

2.           Korraldusasutus vastutab
vähemalt järgmiste teavitamis- ja avalikustamismeetmete korraldamise eest:
(a)
suuremõõtmeline teavitusüritus, millega
avalikustatakse rakenduskava käivitumine;
(b)
aastas vähemalt üks suuremõõtmeline teavitusüritus,
kus teavitatakse rahastamisvõimalustest, rakendatavatest strateegiatest ja
esitletakse rakenduskava raames saavutatut, sealhulgas võimalusel suuremaid
projekte ja muid näiteid projektidest;
(c)
Euroopa Liidu lipu kasutamine iga korraldusasutuse
hoone ees või üldsusele nähtavas kohas korraldusasutuse ruumides;
(d)
toimingute loendi elektrooniline avaldamine
kooskõlas lõikega 1;
(e)
toimingute näited rakenduskavade kaupa ühtsel
veebilehel või rakenduskava veebiportaalis, mis on ligipääsetav ühtse veebilehe
kaudu; näited peaks olema levinud Euroopa Liidu ametlikus keeles, mis ei ole
asjaomase liikmesriigi ametlik keel või üks tema ametlikest keeltest;
(f)
teabe ajakohastamine rakenduskava rakendamise,
sealhulgas peamiste saavutuste kohta, ühtsel veebilehel või rakenduskava
veebiportaalis, mis on ligipääsetav ühtse veebilehe kaudu.
3.           Korraldusasutus kaasab
teavitamis- ja avalikustamismeetmetesse kooskõlas liikmesriikide õigusnormide
ja praktikaga järgmised asutused:
(a)
artiklis 5 osutatud partnerid;
(b)
Euroopa kohta teavet jagavad keskused ja lisaks ka
komisjoni esindused liikmesriikides;
(c)
haridus- ja teadusasutused.
Need organid levitavad ulatuslikult artikli 105
lõike 1 punktides a ja b kirjeldatud teavet.

2.2.
Toetusesaajate kohustused

1.           Kõikides toetusesaaja
teavitamis- ja kommunikatsioonmeetmetes tunnustatakse fondide toetust
toimingule järgmisega:
(a)
ELi embleemi kasutamine koos viitega Euroopa
Liidule kooskõlas tehnilise normiga, mis on sätestatud rakendusaktis, mille
komisjon on võtnud vastu lähtuvalt artikli 105 lõikest 4;
(b)
viide toimingut toetavale fondile või fondidele.
2.           Toimingu teostamise ajal
teavitab toetusesaaja üldsust fondidelt saadud toetusest järgmisega:
(a)
toimingu lühikirjelduse esitamine toetusesaaja
veebisaidil juhul, kui taoline veebisait on olemas, sealhulgas selle eesmärkide
ja tulemuste kohta, milles tõstetakse esile rahalist abi Euroopa Liidult;
(b)
vähemalt ühe projektiandmeid, sealhulgas Euroopa
Liidu rahalist toetust, osutava plakati (vähemalt suuruses A3) paigutamine
üldsusele hõlpsasti nähtavasse kohta, näiteks hoone sissepääsu juurde.
3.           ESFist toetust saanud
toimingute ja vajadusel ERFist või Ühtekuuluvusfondist toetust saanud
toimingute puhul tagab toetusesaaja, et toimingus osalejaid on rahastamisest
teavitatud.
Taolist toimingut käsitlev mis tahes dokument,
sealhulgas osalemis- või muu tunnistus, peab sisaldama avaldust selle kohta, et
rakenduskava on kaasrahastatud fondist või fondidest.
4.           ERFi või Ühtekuuluvusfondi
toimingu rakendamise ajal paneb toetusesaaja üles üldsusele hõlpsastinähtavas
kohas märkimisväärsete mõõtmetega ajutise stendi iga toimingu kohta, mis
seisneb infrastruktuuri või ehitustööde rahastamises, mille puhul avaliku
sektori toetus toimingule kokku ületab 500 000 eurot.
5.           Hiljemalt kolm kuud pärast
toimingu lõpetamist paneb toetusesaaja üles üldsusele hõlpsasti nähtavas kohas
märkimisväärsete mõõtmetega alalise tahvli või stendi iga toimingu kohta, mis
vastab järgmistele kriteeriumidele:
(a)
ELi toetus toimingule ületab
500 000 eurot;
(b)
toiming seisneb füüsilise eseme ostmises või
infrastruktuuri või ehitustoimingute rahastamises.
Tahvlil osutatakse toimingu liik, nimi ja otstarve
ning see valmistatakse ette kooskõlas tehnilise normatiiviga, mille komisjon on
võtnud vastu kooskõlas artikli 105 lõikega 4.

3.
Toetusesaajatele ja potentsiaalsetele toetusesaajatele suunatud
teavitamismeetmed
3.1.
Potentsiaalsetele toetusesaajatele suunatud
teavitamismeetmed

1.           Korraldusasutus tagab
kooskõlas kommunikatsioonistrateegiaga, et rakenduskava strateegiat, eesmärke
ning Euroopa Liidu ja liikmesriigi ühisel toetusel pakutavaid
rahastamisvõimalusi koos asjaomaste fondide rahalise toetuse üksikasjadega
tutvustataks laialdaselt kõigile potentsiaalsetele toetusesaajatele ja
huvitatud isikutele.
2.           Korraldusasutus tagab
potentsiaalsete toetusesaajate teavitamise vähemalt järgmisest:
(a)
kulutuste abikõlblikkuse tingimused, mis tuleb
täita, et kvalifitseeruda toetuse saamiseks rakenduskava raames;
(b)
rahastamistaotluste läbivaatamise korra ja
menetlustähtaegade kirjeldus;
(c)
toetatavate toimingute valimise kriteeriumid;
(d)
riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi
kontaktisikud, kes oskavad anda teavet rakenduskavade kohta;
(e)
asjaolu, et taotlustes tuleks pakkuda välja
toimingu suurusega proportsionaalne kommunikatsioonitegevus, et teavitada
üldsust toimingu eesmärkidest ja ELi toetusest toimingule.

3.2.
Olemasolevatele toetusesaajatele suunatud
teavitamismeetmed

1.           Korraldusasutus teavitab
toetusesaajaid sellest, et nõustudes rahastamisega, nõustuvad nad ühtlasi enda
lisamisega artikli 105 lõike 2 kohaselt avaldatavasse toetusesaajate
nimekirja.
2.           Korraldusasutus tagab teabe
ja avalikustatavad materjalid, sealhulgas elektroonilised vormid, et aidata
toetusesaajatel täita lõikes 2.2 sätestatud kohustusi.

4.
Kommunikatsioonistrateegia komponendid

Korraldusasutuse koostatud
kommunikatsioonistrateegia sisaldab vähemalt järgmisi komponente:
(a)
kommunikatsioonis rakendatava lähenemisviisi
kirjeldus, sealhulgas peamised teavitamis- ja avalikustamismeetmed, mis
liikmesriigil või korraldusasutusel rakendada tuleb ja mis on suunatud
võimalikele toetusesaajatele, olemasolevatele toetusesaajatele,
levitusvahenditele ja laiemale üldsusele, arvestades artiklis 105
kirjeldatud eesmärke;
(b)
materjalide kirjeldus, mis tehakse kättesaadavaks
vormis, mis on juurdepääsetav puudetega inimestele;
(c)
kirjeldus, kuidas toetusesaajaid kommunikatsioonitegevuses
toetatakse;
(d)
strateegia rakendamise kavandatav eelarve;
(e)
haldusorganite, sealhulgas personaliressursside
kirjeldus, kes vastutavad teavitamis- ja avalikustamismeetmete rakendamise
eest;
(f)
lõikes 2 osutatud teavitamis- ja avalikustamismeetmete
kord, sealhulgas veebileht või veebiportaal, kus taolised andmed leiduvad;
(g)
teave selle kohta, kuidas hinnatakse teavitamis- ja
avalikustamismeetmeid poliitika, rakenduskava ja toimingute nähtavuse ja
teadvustamise valguses ning Euroopa Liidu etendatava rolli valguses;
(h)
vajadusel eelmise rakenduskava peamiste tulemuste
kasutuse kirjeldus;
(i)
iga-aastane ajakohastamine, milles kirjeldatakse
teostatavat teavitamis- ja kommunikatsioonitegevust.
FINANTSSELGITUS
1.           ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
              1.1.    Ettepaneku/algatuse nimetus
              1.2.    Asjaomased
poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise
(ABM/ABB) struktuurile
              1.3.    Ettepaneku/algatuse
nimetus
              1.4.    Eesmärgid

              1.5.    Ettepaneku/algatuse
põhjendus
              1.6.    Meetme
kestus ja finantsmõju
              1.7.    Ettenähtud
eelarve täitmise viisid
2.           HALDUSMEETMED
              2.1.    Järelevalve
ja aruandluse eeskirjad
              2.2.    Juhtimis-
ja kontrollisüsteemid
              2.3.    Pettuse
ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.           ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE
FINANTSMÕJU
              3.1.    Mitmeaastase
finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub
              3.2.    Hinnanguline
mõju kuludele
              3.2.1. Üldine hinnanguline mõju kuludele
              3.2.2. Hinnanguline
mõju tegevusassigneeringutele
              3.2.3. Hinnanguline
mõju haldusassigneeringutele
              3.2.4. Kooskõla
kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
              3.2.5. Kolmandate
isikute rahaline osalus
              3.3.    Hinnanguline
mõju tuludele
FINANTSSELGITUS

1.
ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.
Ettepaneku/algatuse nimetus

Ettepanek:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühissätted ühisesse
strateegilisse raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi,
Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta, nähakse ette
üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja
Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006.

1.2.
Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt ABM/ABB
struktuurile[74]

13.
Regionaalpoliitika, tegevusalad vastavalt tegevuspõhise eelarvestamise
süsteemile 13 03 (Euroopa Regionaalarengu Fond ja muud regionaalsed toimingud);
13 04 Ühtekuuluvusfond
4.
tööhõive ja sotsiaalküsimused, tegevusala vastavalt tegevuspõhise
eelarvestamise süsteemile 04 02 (Euroopa Sotsiaalfond)

1.3.
Ettepaneku/algatuse liik

■ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast
meetmest[75]
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
¨ Ettepanek/algatus
käsitleb ümbersuunatud meedet

1.4.
Eesmärgid
1.4.1.
Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid,
mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Ühtekuuluvuspoliitika
eesmärk on vähendada eri regioonide arengutasemete ebavõrdsust, eriti
maapiirkondade, tööstuslikust üleminekust mõjutatud piirkondade ja regioonide
puhul, kus valitsevad rasked ja püsivad ebasoodsad looduslikud või
demograafilised tingimused, ning aidata kaasa Euroopa 2020. aasta strateegias
aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu osas seatud eesmärkide
saavutamisele, eelkõige nimetatud strateegias sätestatud kvantitatiivsete
peaeesmärkide saavutamisele.

1.4.2.
Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt
tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

ERFi
eesmärk on tugevdada majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset
ühtekuuluvust Euroopa Liidus, kaasfinantseerides liikmesriikides tehtavaid
investeeringuid; ESF aga edendab tööhõivet, haridust ja sotsiaalset kaasatust.
Ühtekuuluvusfond
aitab liikmesriikidel teha investeeringuid transpordivõrkudesse ja keskkonda.
Fondide
sekkumise erieesmärgid on järgmised:
-        teaduse,
tehnoloogilise arendustegevuse ja innovatsiooni edendamine;
-        info-
ja kommunikatsioonitehnoloogiale juurdepääsu, selle tehnoloogia kasutamise ning
kvaliteedi parandamine;
-        väikeste
ja keskmise suurusega ettevõtete ning põllumajandussektori (EAFRD puhul) ja
kalandus- ja vesiviljelussektori (EMKFi puhul) konkurentsivõime suurendamine;

-        vähese
CO2-heitega majandusele ülemineku toetamine kõikides sektorites;
-        kliimamuutustega
kohanemise, riskiennetamise ja -juhtimise edendamine;
-        keskkonnakaitse
ja ressursitõhususe edendamine;
-        säästva
transpordi edendamine ja tähtsate võrguinfrastruktuuride kitsaskohtade
kõrvaldamine;
-        tööhõive
edendamine ja tööjõu liikuvuse toetamine;
-        sotsiaalse
kaasatuse edendamine ja vaesuse vastu võitlemine;
-        investeerimine
haridusse, oskustesse ja elukestvasse õppesse;
-        institutsioonilise
suutlikkuse ja tõhusa avaliku halduse tugevdamine.
Asjaomased
tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile:
13
03: Euroopa Regionaalarengu Fond ja teised piirkondlikud meetmed
13
04: Ühtekuuluvusfond
04
02: Euroopa Sotsiaalfond

1.4.3.
Oodatavad tulemused ja mõju

Täpsustage, milline
peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju kasusaajatele/sihtrühmale.
Ühtekuuluvuspoliitika
soodustab oluliselt majanduskasvu ja jõukust levitamist kogu ELis, täites
Euroopa poliitikaeesmärke, vähendades samas majanduslikke, sotsiaalseid ja
piirkondlikke erinevusi.

1.4.4.
Tulemus- ja mõjunäitajad

Täpsustage, milliste
näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Komisjon
teeb ettepaneku kehtestada hulk ühiseid väljundinäitajaid, mida saab ELi
tasandil koondada. Ühised väljundinäitajad sisalduvad konkreetseid fonde
käsitlevate määruste lisades. Tulemusnäitajad on kohustuslikud kõikide
programmide ja prioriteetide jaoks. Programmide mõjusid hinnatakse võrreldes
Euroopa 2020. aasta strateegia ees- ja sihtmärkidega ning vajadusel SKP ja
töötusnäitajatega.

1.5.
Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.
Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad
vajadused

Liit
soodustab liikmesriikide vahelist majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset
ühtekuuluvust ning solidaarsust. Ettepanek seab ühtekuuluvuspoliitika
raamistiku järgmisse rahastamisperioodi 2014-2020.

1.5.2.
Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

ELi
meetmed on õigustatud nii aluslepingu artiklis 174 sätestatud eesmärkide kui subsidiaarsuse
põhimõtte alusel. Õigus tegutseda tuleneb Euroopa Liidu lepingu artiklist
3, milles seisab: „Liit edendab majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset
ühtekuuluvust ja liikmesriikide vahelist solidaarsust“, ning lisaks ka ELTL
artiklist 175, milles nõutakse liidult sõnaselgelt poliitika rakendamist
struktuurifondide abil, ja artiklist 177, milles määratakse kindlaks Ühtekuuluvusfondi
roll. Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi
eesmärgid on sätestatud artiklites 162, 176 ja 177. ELi kaasatuse lisaväärtuse
kohta leidub üksikasju asjaomases mõjuhinnangus.
ELi
eelarve läbivaatamises on esile tõstetud: „Seepärast tuleks ELi eelarvet
kasutada selleks, et rahastada ELi avalikke hüvesid ning meetmeid, mida
liikmesriigid ja piirkonnad ei saa ise rahastada või mille puhul ELi eelarvest
rahastamine saab kindlustada paremad tulemused”[76].
Õigusakti ettepanek peab kinni subsidiaarsuse põhimõttest, kuna fondide
ülesanded on sätestatud asutamiselepingus ja poliitikat rakendatakse kooskõlas
ühise haldamise ja liikmesriikide ning piirkondade institutsiooniliste
pädevuste austamise põhimõttega.

1.5.3.
Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Kokkuvõte
leidub ettepanekule kaasapandud mõjuhindamises.

1.5.4.
Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste
vahenditega

Kehtestatakse
ühine strateegiline raamistik. Sellega kujundatakse Euroopa 2020. aasta
strateegia eesmärkidest ja prioriteetidest investeerimisprioriteedid ERFi,
ESFi, Ühtekuuluvusfondi, EAFRD ja EMKFi jaoks, mis tagab raha integreeritud
kasutamise ühiste eesmärkide teostamiseks. Ühises strateegilises raamistikus
sätestatakse samuti mehhanismid teiste asjaomaste liidu meetmete ja vahenditega
koordineerimiseks.

1.6.
Meetme kestus ja finantsmõju

¨ Piiratud kestusega
ettepanek/algatus
–
¨  Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku 01.01.2014–31.12.2020
–
¨  Finantsmõju avaldub ajavahemikul 2014–2023
¨ Piiramatu kestusega
ettepanek/algatus
·      rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku AAAA–AAAA,
·      millele järgneb täieulatuslik rakendamine.

1.7.
Ettenähtud eelarve täitmise viisid[77]

¨ Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt
¨ Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on
delegeeritud:
·      ¨  rakendusametitele

·      ¨  ühenduste
asutatud asutustele[78]
·      ¨  riigi
avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele
–
¨  isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine
Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases
alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses
■ Eelarve täitmine koostöös
liikmesriikidega
¨ Detsentraliseeritud eelarve
täitmine koostöös kolmandate riikidega
¨ Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)
Mitme eelarve täitmise
viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
.
.

2.
HALDUSMEETMED
2.1.
Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Täpsustage teostamise
tingimused ja sagedus.
Järelvalvesüsteem
põhineb ühise halduse süsteemil. Lähenemisviis põhineb iga rakenduskava ja iga
rakenduskava iga-aastase rakendusaruande jaoks loodud järelvalvekomisjonidel.
Järelvalvekomisjonid kohtuvad vähemalt kord aastas. Süsteemi täiendavad
komisjoni ja liikmesriikide vahelised iga-aastased revisjonikoosolek.
Lisaks
iga rakenduskava rakendusaruannetele, suunatakse liikmesriikide tasandil 2017.
ja 2019. aastal strateegilistele küsimustele tähelepanu rakenduskavade
eduaruannetes. Selle alusel koostab komisjon 2017. ja 2019. aastal
strateegilised aruanded.
Järelevalve-
ja aruandlussüsteem põhineb väljundinäitajatel ja tulemusnäitajatel. Ettepanekutes
nähakse ette ühised näitajad, mida kasutatakse teabe koondamiseks ELi tasandil.
Rakendusperioodi olulisemates punktides (2017 ja 2019) lisatakse
iga-aastastesse rakendusaruannetesse täiendavad analüütilised nõuded
programmides tehtavate edusammude kohta. Järelevalve- ja aruandlussüsteem
kasutab täielikult elektroonilise andmeedastuse potentsiaali.
Kehtestatakse
hindamise kord, et hinnata poliitika tulemuslikkust, tõhusust ja mõju, eelkõige
seoses ELi 2020. aasta peamiste eesmärkide ja muude asjakohaste
mõjunäitajatega.

2.2.
Juhtimis- ja kontrollisüsteem
2.2.1.
Tuvastatud riskid

2007.
aastast saadik on Euroopa Kontrollikoda märkinud oma aastaaruandesse
Ühtekuuluvuspoliitika puhul tervikuna tuvastatud hinnangulise veamäära iga
eelarveaasta kohta (2006–2009), lähtuvalt sõltumatust iga-aastasest tehingute
juhuvalimist.
Kontrollikoja
hinnanguline veamäär Ühtekuuluvuspoliitika puhul on olnud neil aastail kõrge,
võrreldes ELi eelarve teiste poliitikarühmadega, ning on praeguse
programmiperioodi kulutuste puhul jäänud 5–10% vahemikku. Kontrollikoja
esitatud veamäär kehtib siiski liikmesriigi esitatud vahemaksete suhtes, mille
komisjon hüvitab enne, kui kõik 2007.–2013. aasta programmide jaoks ette nähtud
kontrollitoimingud on riigi ja ühenduse tasandil lõpule viidud.
Praeguste
eeskirjade alusel sertifitseerib sertifitseerimisasutus vahemaksed komisjoni
jaoks pärast seda, kui korraldajad on kontrollinud kõiki toetusesaajate
esitatud kulutusi, kuid sageli enne seda, kui toimub kohapealne põhjalikum juhtimiskontroll
või sellele järgnev auditeerimine. Seega tähendab mitmeaastane
finantseerimiskorraldus, et kontroll toimub niihästi enne kui ka pärast Euroopa
Kontrollikoja tehtavat auditit ning pärast kõikide kontrollitoimingute
lõpuleviimist allesjäänud veamäär võib olla oluliselt väiksem kui kontrollikoja
tuvastatud veamäär. Mineviku kogemuste põhjal on programmiperioodi lõpuks
pärast kõikide kontrollitoimingute lõpuleviimist alles jäänud veamäär
hinnanguliselt vahemikus 2–5%.
Ettepanekutes
on ette nähtud rida meetmeid, et vähendada komisjoni tehtavate vahemaksetega
seotud veamäära (Euroopa Kontrollikoja teatatud veamäära):
1)
Komisjoni vahemaksete ülempiiriks seatakse 90% liikmesriigile eraldatud
summast, sest selleks hetkeks on toimunud ainult osa siseriiklikke
kontrollitoiminguid. Ülejäänud summa makstakse pärast iga-aastast
raamatupidamisarvestuse kontrollimist ja heakskiitmist, kui on saadud
auditeerimistõendid ning korraldus- ja auditeerimisasutus on andnud piisava
kinnituse. Rikkumised, mida komisjon või Euroopa Kontrollikoda leiavad pärast
seda, kui korraldus- või sertifitseerimisasutus on edastanud sertifitseeritud
aastaaruanded, toovad kaasa netokorrektsiooni. See annab liikmesriikidele
parema stiimuli tagada komisjonile sertifitseeritud kulutuste õiguspärasuse,
võrrelduna praeguse korraga, mis lubab programmide kehtivusajal neist saadud
vahendeid ulatuslikumalt taaskasutada.
2)
Kehtestatakse raamatupidamisarvestuse iga-aastase kontrollimise ja
heakskiitmise ning lõpule viidud toimingute või kulutuste iga-aastase lõpetamise
nõue, mis annab liikmesriikide ja piirkondade ametivõimudele parema stiimuli
tegelda kvaliteedikontrolliga õigeaegselt, pidades silmas
raamatupidamisarvestuse sertifitseerimist komisjoni jaoks. See kujutab endast
praeguse finantsjuhtimiskorra tugevdamist ja tagab paremini kindluse, et
õigusvastased kulutused jäetakse arvestusest välja igal aastal, mitte üksnes
programmiperioodi lõpus.
Eespool
visandatud meetmetest (uus kuluhüvitussüsteem, iga-aastane
raamatupidamisarvestuse kontrollimine ja heakskiitmine ning sulgemine ja
komisjoni tehtavad lõplikud netokorrektsioonid) oodatakse, et need vähendavad
veamäära alla 5% taseme ning et lõplik jääkveamäär programmide lõpetamisel jääb
Euroopa Kontrollikojas kohaldatava 2% olulisuse künnise lähedusse.
See
hinnang sõltub siiski komisjoni ja liikmesriikide suutlikkusest tulla toime
allnimetatud riskidega.
Kontrollikoja
ja komisjoni poolt viimasel viiel aastal registreeritud vigade analüüs näitab,
et peamised tuvastatud vead on koondunud teatavate liikmesriikide piiratud
hulka programmidesse. Auditeerimisasutuste teatatud statistilistel
valimitel põhinevad veamäärad näitavad samuti, et eri programmide vahel on
veamääras olulisi erinevusi, mis tõendab käesolevat analüüsi. Ettepanek
fokusseerida auditeerimistegevus ja -ressursid suure riskiga programmidele ja
võimaldada proportsionaalseid kontrollimeetmeid programmide puhul, millel on
tõhusad kontrollisüsteemid, maandaks peamised riskid edukamalt ning tooks kaasa
olemasolevate auditeerimisressursside tõhusama kasutamise nii riigi kui ka
komisjoni tasandil. Võimalus kasutada korraldust, mis on iga programmi
asjaolude suhtes proportsionaalne, võib juba ise olla stiimuliks kehtestada
tulemuslikumad kontrollimeetmed.
Riiklikes
haldus- ja kontrollisüsteemides tuvastamata jäänud ja seeläbi kontrollikojas
aastatel 2006–2009 toimunud auditite käigus tuvastatud vigade analüüs näitab
samuti, et risk on koondunud järgmistesse kategooriatesse:
ERFi ja Ühtekuuluvusfondi puhul on
riigihankevead moodustanud ligikaudu 41% kumulatiivsetest
kvantifitseeritavatest vigadest. Abikõlblikkusega seotud vead
moodustavad 39% ning nende hulka kuuluvad erinevat liiki vead, sealhulgas vead
projekti valikul, abikõlbmatute kulukategooriate rahastamisel, abikõlblikkuse
perioodist või valdkonnast väljajäävad kulud, kaasrahastamismäärade valesti
arvutamine abikõlbmatu käibemaksu rahastamine jmt. Kontrolljälje vead
moodustasid 11% kvantifitseeritavatest vigadest (sealjuures osakaal vähenes
ajapikku tugevdatud juhtimiskontrolli tõttu), samas kui vead, mis olid seotud tulu
tekitavate projektide keeruka teemaga (tulu ei arvatud maha või seda
arvutati valesti ja seetõttu oli kaasrahastamise määr oli liiga kõrge)
moodustasid sel perioodil 6% kvantifitseeritavatest vigadest.
ESFi puhul on abikõlblikkusega seotud probleemid moodustanud ligikaudu 58% leitud kumulatiivsest kvantifitseeritavast
veamäärast; need hõlmavad eelkõige abikõlbmatuid osalisi, abikõlbmatuid
otseseid ja kaudseid kulusid, makseid pärast või enne abikõlblikkusperioodi, kindla
summana deklareeritud abikõlbmatuid kulusid, abikõlbmatuid stipendiumi- ja
riiklike elatusrahade kulusid, abikõlblike kulude arvutamisel maha arvamata
jäänud või valesti arvutatud tulu, makstud, kuid osutamata teenuseid ja
abikõlbmatut käibemaksu. Täpsusega seotud probleemid moodustavad 7%
registreeritud kvantifitseeritavatest vigadest ning puudutavad otseste ja
kaudsete kulude vale eraldamist, nõuetekohaselt põhjendamata üldkulude
eraldamise meetodit, vigu kulude arvutamisel, reaalkulu põhimõtte mittejärgimist,
kulude üledeklareerimist, kaasrahastamismäärade vale arvutamist ja
personalikulude mitmekordset deklareerimist. Kontrolljäljega seotud
probleemid moodustavad 35% vigadest ning tähendavad oluliste tõendavate
dokumentide puudumist, eelkõige toetusesaajate tasandil.
Ehkki
komisjon võtab asjaomaste liikmesriikidega hulga meetmeid vigade vähendamiseks,
eeldatakse, et kuni praegune ettepanek ei ole veel vastu võetud ja
liikmesriikides rakendatud, võivad need vead jääda ka järgmisel programmitöö
perioodil 2014–2020 võimalikeks riskiallikateks.
Eelkõige
avalikud hanked on oluline veaallikas, mis annab praegusel programmiperioodil
igal aastal hinnanguliselt keskmiselt ligikaudu 2–4% veamäära.
Ühtekuuluvuspoliitika alusel esitatud ettepanekud tagavad tõhusama kontrolli,
kuid selleks, et ühtekuuluvuspoliitika veamäära oluliselt vähendada, on tähtis,
et neid meetmeid täiendaks avaliku hanke eeskirjade selgemaks ja lihtsamaks
muutmine. Sujuvama riigihankekorra puudumisel ja kui liikmesriikide
riigiasutused ja toetusesaajad ei suuda parandada nende eeskirjade rakendamist,
esineks ühtekuuluvuspoliitikas edaspidigi süstemaatiliselt praegune veamäär.
Riigihankedirektiivi käimasolev ülevaatamine peaks seetõttu andma võimaluse
aidata vähendada ühtekuuluvuspoliitika veamäära, nagu on näidatud eespool.

2.2.2.
Ettenähtud kontrollimeetodid

Juhtimis-
ja kontrollisüsteemi kavandatud struktuur kujutab endast aastail 2007–2013
kehtinud süsteemi edasiarendust, kus on säilitatud enamik funktsioone, mida on
täidetud praegusel perioodil, kaasa arvatud halduskontrollid, kohapealsed
kontrollid, juhtimis- ja kontrollisüsteemide auditid ning tegevuse auditid.
Samuti säilib selles komisjoni roll koos võimalusega makseid katkestada ja
peatada või teha finantskorrektsioone.
Et
tugevdada aruandekohustust, akrediteerib programme juhtivaid asutusi riiklik
akrediteerimisasutus, mis vastutab nende jooksva järelevalve eest. Ettepanek
pakub paindlikkust, sest võimaldab säilitada praeguse kolmest põhiasutusest
koosneva struktuuri juhtudel, kus praegune süsteem on osutunud tulemuslikuks.
Samas võimaldab see ühendada korraldus- ja sertifitseerimisasutus ning seega
vähendada liikmesriigis osalevate asutuste arvu. Väiksem arv asutusi vähendaks
halduskoormust ja suurendaks tugevama haldussuutlikkuse loomise võimalust, ent
samuti võimaldaks määrata selgemaid vastutusalasid.
Kontrolliga
seotud ülesannete kulud (riiklikul ja piirkondlikul tasandil, välja arvatud
komisjoni kulud) on hinnanguliselt ligikaudu 2% kõigist hallatavatest
vahenditest ajavahemikus 2007–2013[79]. Need kulud on seotud
järgmiste kontrollivaldkondadega: 1% tuleneb siseriiklikust koordineerimisest
ja programmi ettevalmistamisest, 82% on seotud programmi juhtimisega, 4%
sertifitseerimisega ja 13% auditeerimisega.
Järgmised ettepanekud suurendavad kontrollikulusid:
-
akrediteerimisasutuse loomine ja tegutsemine (selle kulusid võib tasaarvestada
korraldus- ja sertifitseerimisasutuse ühendamisel, kui liikmesriik valib selle
variandi);
-
sertifitseeritud aastaaruannete ja iga-aastase juhtkonna kinnitava avalduse
esitamine, mis tähendab, et aruandeaasta jooksul on tehtud kõik vajalikud
kontrollitoimingud (mis võivad nõuda täiendavat administratiivtööd);
-
vajadus auditeerimisasutuse täiendavate auditite järele, et kontrollida
juhtkonna kinnitavat avaldust, või vajadus viia auditid lõpule ja esitada
audiitori järeldusotsus lühema aja jooksul, võrrelduna praeguste kohustustega.
Siiski on ka ettepanekuid, mis vähendavad kontrollikulusid:
-
võimalus ühendada korraldus- ja sertifitseerimisasutus, mis võimaldaks
liikmesriigil hoida kokku oluline osa praegusest sertifitseerimisega seotud 4%
kuludest tänu paremale haldussuutlikkusele, väiksemale koordineerimisvajadusele
ja auditite ulatuse vähenemisele;
-
lihtsustatud kulude ja ühiste tegevuskavade kasutamine, mis vähendab
halduskulusid ja ‑koormust kõikidel tasanditel, niihästi haldusasutuste
kui ka toetusesaajate jaoks;
-
proportsionaalne kontrolli kord juhtimise kontrollitoimingute ja auditite
jaoks;
-
iga-aastane toimingute lõpetamine, mis vähendab dokumentide
kontrolliotstarbelise säilitamise kulusid riigiasutuste ja toetusesaajate
jaoks.
Seega oodatakse üldkokkuvõttes, et ettepanekute tulemusena jagunevad
kontrollikulud ümber (jäädes ligikaudu 2% juurde kogu hallatavatest
vahenditest), kuid ei suurene ega vähene. Siiski
eeldatakse, et selline kulude ümberjaotumine (eri funktsioonide vahel tänu
proportsionaalsele kontrollikorraldusele, aga ka liikmesriikide ja programmide
vahel) võimaldab riske tulemuslikumalt leevendada ja toob seega kaasa alla 5%
jääva veamäära.
Lisaks muudatustele finantsjuhtimises ja kontrollikorralduses, mis
aitavad tulemuslikult avastada ja varakult välistada raamatupidamisarvestusest
vead, näeb ettepanek ette lihtsustusi mitmes valdkonnas, mis aitavad vigu
ennetada. Nagu eespool nimetatud, on neis valdkondades
kavandatavad meetmed seotud 55 protsendiga praegusel perioodil registreeritud
veamäärast.
Nimetatud
meetmed on järgmised:
-
Lihtsustatud kulude ulatuslikum kasutamine, mis vähendab finantshalduse,
abikõlblikkuse eeskirjade ja kontrolljäljega seotud vigu ning suunab
rakendamise ja kontrolli ümber toimingute teostamisele.
-
Rahastamise suurem temaatiline koondumine, millega võib vähendada vigu, mis
tulenevad suurest hulgast erinevatest meetmetest ja seetõttu kohaldatavate
abikõlblikkuse eeskirjade mitmekesisustest.
-
Täpsustatud eeskirjad projektide valimiseks.
-
Lihtsam, kindla summa põhine lähenemisviis tulu tekitavatele toimingutele, mis
vähendab vigade ohtu toimingutega teenitava tulu määramisel ja mahaarvamisel.
-
Abikõlblikkuse eeskirjade ühtlustamine, täpsustamine ja lihtsustamine teiste
ELi rahalise toetuse vahenditega, mis vähendab tehtavaid vigu toetusesaajatel,
kes kasutavad abi eri allikatest.
-
Kohustuslik elektroonilise andmehalduse ja andmevahetuse kord haldusasutuse ja
toetusesaajate vahel, mis võib vähendada dokumentide ebapiisavast
säilitamisajast tekkivat veamäära ja kergendada toetusesaajate halduskoormust.
-
Toimingute või kulude iga-aastane lõpetamine, mis vähendab kontrolljäljega
seotud vigu, vähendades dokumentide säilitamise ajavahemikku ja mis hoiab ära
ühekordse lõpetamisega seotud haldusliku töökoormuse olulise kuhjumise
programmitöö perioodi lõpus.
Enamik
eespool loetletud lihtsustusi aitavad ka vähendada toetusesaajate
halduskoormust ning seega kujutavad endast veamäära ja halduskoormuse
samaaegset vähendamist.

2.3.
Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Täpsustage toimivad või kavandatud ennetus- ja
kaitsemeetmed.
Struktuurifondide
talitused koos OLAFiga on koostanud ühise pettuste ennetamise strateegia,
milles nähakse ette sari meetmeid, mida komisjon ja liikmesriigid teostavad
pettuse ärahoidmiseks ühiselt hallatavates struktuursetes meetmetes.
Mõlemad
peadirektoraadid arendavad hetkel pettuseohu hindamise mudelit, mida
korraldusasutused hakkavad kasutama 116 ESFi ja 60 ERFi programmi puhul.
Komisjoni
hiljutises teatises pettusevastase strateegia kohta (KOM(2011) 376 (lõplik),
24.6.2011) tervitatakse olemasolevat strateegiat kui parimast tavast lähtuvat
algatust ja nähakse ette seda täiendavad meetmed, millest olulisim on, et
komisjoni ettepanekus võtta vastu määrused vahemikuks 2014–2020 nõutakse
liikmesriikidelt pettuse ärahoidmise meetmete kasutuselevõttu, mis on
tulemuslikud ja tuvastatud pettuseohtudega proportsionaalsed.
Komisjoni
praegune ettepanek sisaldab sõnaselget nõuet kehtestada taolised meetmed
kasutusele artikli 86 lõike 4 punkti c alusel. See peaks tugevdama teadlikkust
pettusest liikmesriikides kõikide organite seas, mis on kaasatud raha
haldamisse ja kontrolli ning seetõttu vähendama pettuse ohtu.

3.
ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude
eelarveread, millele mõju avaldub

·      Olemasolevad eelarveread
Järjestage
mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja iga rubriigi sees eelarveridade
kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik   || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number || Liigendatud[80] || EFTA[81] riigid || Kandidaatriigid[82] || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 1. Aruka ja kaasava majanduskasvu uued rubriigid 2014-2020 || 04021700 ESF - Lähenemiseesmärk 04021900 ESF - piirkondlik konkurentsivõime 13031600 ERF - Lähenemiseesmärk 13031800 ERF - piirkondlik konkurentsivõime 13031900 ERF - Euroopa territoriaalne koostöö 13040200 Ühtekuuluvusfond || Liigendatud || EI || EI || EI || EI
·      Uued eelarveread, mille loomist taotletakse: Ei
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide ja
iga rubriigi sees eelarveridade kaupa.
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik || Eelarverida || Kulu liik || Rahaline osalus
 Number [Rubriik……………………………………..] || Liigendatud/ liigendamata || EFTA riigid || Kandidaatriigid || Kolmandad riigid || Rahaline osalus finantsmääruse artikli 18 lõike 1 punkti aa tähenduses
 […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI || JAH/EI

3.2.
Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.
Üldine hinnanguline mõju kuludele

Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || Number 1 || Arukas ja kaasav majanduskasv
 DG REGIO ja EMPL ||   ||   || Aasta N [83] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || KOKKU
  Tegevusassigneeringud (2011. aasta hindades) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
 Eelarverea number uued ERFi ja ESFi eelarveread || Kulukohustused || (1) || 36.942,785 || 37.375,939 || 37.758,354 || 38.153,836 || 38.562,407 || 38.948,791 || 39.333,716 || 267.075,828
 Maksed || (2) || Arvutab DG BUDG[84] || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG ||
 Eelarverea number uus Ühtekuuluvusfondi eelarverida || Kulukohustused || (1a) || 9.572,122 || 9.614,264 || 9.631,037 || 9.702,463 || 9.883,112 || 10.053,301 || 10.217,011 || 68.673,310
 Maksed || (2a) || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG || Arvutab DG BUDG ||
 Eriprogrammide vahenditest[85] rahastatavad haldusassigneeringud || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0
 13.01.04.01 – Koosseisuvälised töötajad ERF ||   || (3) || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3060 || 21,420
 13.01.04.03 – Koosseisuvälised töötajad, Ühtekuuluvusfond ||   ||   || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 9,380
 04.01.04.01 - Koosseisuvälised töötajad, ESF ||   ||   || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000
 Koosseisuvälised töötajad kokku, endised BA read ||   ||   || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 65,800
 MUUD DG REGIO HALDUSASSIGNEERINGUD ||   ||   || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555
 MUUD DG EMPL HALDUSASSIGNEERINGUD ||   ||   || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000
 DG REGIO ja DG EMPL assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =1+1a +3 ||  46.553,672 ||  47.028,968 ||  47.428,155 ||  47.895,064 ||  48.484,284 ||  49.040,857 ||  49.589,492 || 336.020,493
 Maksed || =2+2a +3 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) || 46.514,907   || 46,990,203 || 47.389,390   || 47.856,299   || 48.445,519   || 49.002,092   || 49.550,727   || 335.749,138
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 271,355
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 1 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused || =4+ 6 || 46.553,672   || 47.028,968   || 47.428,155   || 47.895,064   || 48.484,284   || 49.040,857   || 49.589,492   || 336.020,493
 Maksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Juhul kui
ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki: Ei kohaldata
  Tegevusassigneeringud KOKKU || Kulukohustused || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–4 assigneeringud KOKKU (võrdlussumma) || Kulukohustused || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Maksed || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik: || 5 || „Halduskulud”
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || KOKKU
 DG REGIO ||
  Personalikulud || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561,309
  Muud halduskulud || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600
 DG REGIO KOKKU || Assigneeringud || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 587,909
 739109 ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || KOKKU
 DG EMPL ||
  Personalikulud || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800
  Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 DG EMPL KOKKU || Assigneeringud || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud KOKKU || (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 765,709
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
   ||   ||   || Aasta N [86] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || … Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu mõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIKIDE 1–5 assigneeringud KOKKU || Kulukohustused ||  46.663,059 ||  47.138,355 ||  47.537,542 ||  48.004,451 ||  48.593,671 ||  49.150,244 ||  49.698,879 || 336.786,202
 Maksed ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.2.
Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele

·      ¨  Ettepanek/algatus
ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
·      ¨  Ettepanek hõlmab
tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub allpool kirjeldatud moel.
Ühtekuuluvuspoliitikat juhitakse ühiselt. Ehkki strateegilised prioriteedid
seatakse ELi tasandil, on tegeliku igapäevase haldamise volitused
haldusasutustel riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Ehkki komisjon
pakub välja ühised väljundinäitajad, pakuvad tegelikud väljundinäitajad välja
need haldusasutused oma rakenduskavade raames ja need lepitakse kokku
komisjoniga. Seetõttu on keeruline välja tuua väljundite sihttasemeid enne
programmide koostamist, läbirääkimist ja kokkuleppimist 2013/14. aastal.
Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm
kohta pärast koma)
 Täpsustada eesmärgid ja väljundid   ò ||   ||   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || … Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu mõju kestust (vt punkt 1.6) || KOKKU
 VÄLJUNDID
 Väljundi liik[87] || Väljundi keskmine kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv || Kulu || Väljundite arv kokku || Kulud kokku
 ERIEESMÄRK nr 1[88] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 1 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ERIEESMÄRK nr 2… ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Väljund ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Erieesmärk nr 2 kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KULUD KOKKU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||

3.2.3.
Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.
Ülevaade

·      ¨  Ettepanek/algatus
ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
·      ¨  Ettepanek/algatus
hõlmab haldusassigneeringute kasutamist allpool kirjeldatud moel:
DG REGIO
Miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta N [89] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 REGIO personalikulud || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561.309
 Muud halduskulud || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud kokku || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 586,187
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5[90] välja jäävad[91] kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 REGIO personalikulud || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 30,8
 Muud halduskulud || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || 17,765   || 17,765   || 17,765   || 17,765   || 17,765   || 17,765   || 17,765   || 124,355
 KOKKU || 101,506   || 101,506   || 101,506   || 101,506   || 101,506   || 101,506   || 101,506   || 710,542
DG EMPL
Miljonites eurodes
(kolm kohta pärast koma)
   || Aasta N [92] || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || KOKKU
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800
 Muud halduskulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGI 5 assigneeringud kokku || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad[93] kulud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Personalikulud || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000
 Muud halduskulud || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000
 Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIGIST 5 välja jäävad kulud kokku || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 147,000
 KOKKU || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 324,800
 KOKKU || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 1.042,531

3.2.3.2.
 Hinnanguline personalivajadus

·      ¨  Ettepanek/algatus
ei hõlma personali kasutamist
·      ¨  Ettepanek/algatus
hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt: aasta n arvnäitajad on
2011. aasta omad.
DG REGIO:
Hinnanguline
väärtus (täisarvuna või maksimaalselt ühe kohaga pärast koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad): REGIO ||
 13 01 01 01 (Komisjoni peakorteris ja esindustes) || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606
 13 01 01 02 (Delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 13 01 05 01 (Kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (Otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[94] REGIO ||
 13 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad CA, INT, SNE) || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48
 13 02 02 (CA, INT, JED, LA ja SNE delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 13 01 04 01 [95] || - peakorteris[96] || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 13 01 04 03 [97] || - peakorteris[98] || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muud ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735
XX on asjaomane
poliitikavaldkond või eelarve peatükk.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi sees; vajaduse korral võidakse personali
täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise
menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.
Ülesannete kirjeldus:
 Ametnikud ja ajutised töötajad || Aidata analüüsida, läbi rääkida, muuta ja/või koostada kinnitamiseks programmide ettepanekuid liikmesriigis XXX. Aidata hallata, seirata ja hinnata kinnitatud programme/projekte. Tagada programmi XXX reguleerivate eeskirjade järgimine.
 Koosseisuvälised töötajad || Sama ja/või haldustugi
DG EMPL
Hinnanguliselt
täistööajale taandatud töötajad komakohtadeta
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6
  Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) ||
 04 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) (200 ametikohta, ühiku kulu 127 000 €) || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200
  (Delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 (Kaudne teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  (Otsene teadustegevus) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad)[99] ||
  (üldvahenditest rahastatavad CA, INT, SNE) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  (CA, INT, JED, LA ja SNE delegatsioonides) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 04 01 04 01 [100] || - peakorteris[101] || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93
 - delegatsioonides ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE kaudse teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 xx 01 05 02 (CA, INT, SNE otsese teadustegevuse valdkonnas) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Muu xx 01 04 02) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 KOKKU || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293
XX on asjaomane
poliitikavaldkond või eelarve peatükk.
Personalivajadused
kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate
ümberpaigutamise teel peadirektoraadi sees; vajaduse korral võidakse personali
täiendada meedet haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise
menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega.

3.2.4.
Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga

·      ¨  Ettepanek/algatus
on kooskõlas järgmise mitmeaastase finantsraamistikuga.
·      ¨  Ettepanekuga/algatusega
kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
[…]
·      ¨  Ettepanekuga/algatusega
seoses on vajalik paindlikkusinstrumendi kohaldamine või mitmeaastase
finantsraamistiku läbivaatamine[102].
Selgitage vajalikku toimingut, osutades asjaomastele
rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
[…]

3.2.5.
Kolmandate isikute rahaline osalus

·      Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist.
·      ¨ Ettepanekus
nähakse ette, et Euroopa rahastamist on vaja kaasrahastada. Täpne summa ei ole
kvantifitseeritav. Määrusega kehtestatakse kaasrahastamismäärade ülempiirid,
mis on liigendatud kooskõlas piirkondliku arengu tasemega (vrd määruse
ettepaneku artikkel 73):
Assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast
koma)
   || Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || Aasta N+4 || Aasta N+5 || Aasta N+6 || Kokku
 Täpsustage kaasrahastav asutus || liikmesriik || liikmesriik || liikmesriik || liikmesriik || liikmesriik || liikmesriik || liikmesriik ||
 Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || määramisel || kinnitamisel ||

3.3.
Hinnanguline mõju tuludele

·      ¨  Ettepanekul/algatusel
puudub finantsmõju tuludele.
·      ¨  Ettepanekul/algatusel
on järgmine finantsmõju:
–
¨         omavahenditele
–
¨         mitmesugustele tuludele
Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
 Tulude eelarverida: || Jooksva aasta eelarvesse kantud assigneeringud || Ettepaneku/algatuse mõju[103]
 Aasta N || Aasta N+1 || Aasta N+2 || Aasta N+3 || … lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vrd punkt 1.6)
 Artikkel …………. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
Mitmesuguste
sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid
ettepanek mõjutab..
[…]
Täpsustage tuludele
avaldatava mõju arvutusmeetod.
[…]
[1]               KOM(2011) 500 (lõplik).
[2]               KOM(2010) 700 (lõplik).
[3]               KOM(2010) 543 (lõplik).
[4]               Komisjoni talituste töödokument „Results of the public
consultation on the conclusions of the fifth report on economic, social and
territorial cohesion”, Brüssel, SEK(2011) 590 (lõplik), 13.5.2011.
[5]               http://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-towards-2020_en.htm
[6]               KOM(2009) 163 (lõplik).
[7]               Nõukogu järeldused viienda majandusliku, sotsiaalse ja
territoriaalse ühtekuuluvuse aruande kohta, üldküsimuste nõukogu
3068. koosolek, Brüssel, 21. veebruar 2011.
[8]               ELT C , , lk .
[9]               ELT C , , lk .
[10]             ELT C , , lk .
[11]             EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
[12]             ELT L 154, 21.6.2003, lk 1.
[13]             EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[14]             ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.
[15]             ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.
[16]
[17]
[18]
[19]             ELT L , , lk .
[20]
[21]
[22]
[23]             ELT L 379, 28.12.2006, lk 5.
[24]             ELT L 337, 21.12.2007, lk 35.
[25]             ELT L 193, 25.7.2007, lk 6.
[26]             ELT L 134, 30.4.2004, lk 114.
[27]             ELT L 210, 31.7.2006, lk 19.
[28]             ELT L 25, 30.1.2003, lk 43.
[29]             EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.
[30]             ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.
[31]             EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.
[32]             Vt ELi 2020. aasta peaeesmärgid.
[33]             EÜT L 197, 21.7.2001, lk 30.
[34]             ELT …
[35]             EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[36]             Nagu on määratletud Euroopa arvepidamise süsteemis (ESA)
ja nagu kõik 27 liikmesriiki on oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides
edastanud.
[37]             Selgitus: valitsemissektor hõlmab peamiselt
keskvalitsuse, osariigi/liidumaa ja kohalikke omavalitsusüksusi koos riiklike
sotsiaalkindlustusfondidega, millesse need üksused vahendeid koguvad ja mida
nad kontrollivad. Lisaks hõlmab see turuvälise tootmisega tegelevaid
mittetulundusühinguid, mida kontrollivad ja peamiselt rahastavad
valitsusüksused või riiklikud sotsiaalkindlustusfondid.
[38]             EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.
[39]             Nagu on majandus- ja rahandusministrite nõukogus 7.
septembril 2010 heaks kiidetud.
[40]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Euroopa 2020 – strateegiline
juhtalgatus „Innovaatiline liit” (KOM(2010) 546 (lõplik), 6.10.2010).
Kohustused nr 24 ja 25 ning I lisa „Enesehindamine. Hästitoimivate riiklike ja
piirkondlike teadus- ja innovatsioonisüsteemide tunnused”. Konkurentsivõime
nõukogu järeldused: järeldused Euroopa juhtalgatuse „Innovatiivne liit” kohta
(dok 17165/10, 26.11.2010).
[41]          Komisjoni
teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele
ning Regioonide Komiteele: Euroopa digitaalne tegevuskava (KOM(2010) 245
(lõplik/2), 26.8.2010); komisjoni talituste töödokument: digitaalse
tegevuskava tulemustabel (SEK(2011) 708, 31.5.2011). Transpordi,
telekommunikatsiooni ja energeetika nõukogu järeldused Euroopa digitaalse
tegevuskava kohta (dok. 10130/10, 26. mai 2010)
[42]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Euroopa digitaalne
tegevuskava (KOM(2010) 245 (lõplik/2), 26.8.2010); komisjoni talituste
töödokument: digitaalse tegevuskava tulemustabel (SEK(2011) 708, 31.5.2011).
[43]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Kõigepealt mõtle
väikestele” – Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” (KOM(2008)
394, 23.6.2008); konkurentsivõime nõukogu järeldused: „Kõigepealt mõtle
väikestele” – Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” (dok
16788/08, 1.12.2008); komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Euroopa
väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” läbivaatamine (KOM(2008) 78
(lõplik), 23.02.11); konkurentsivõime nõukogu järeldused: järeldused Euroopa
väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” läbivaatamise kohta (dok 10975/11,
30.5.2011).
[44]             ELT L 48, 23.2.2011, lk 1.
[45]             ELT L 153, 18.6.2010, lk 13.
[46]             ELT L 140, 5.6.2009, lk 136.
[47]             ELT L 114, 27.4.2006, lk 64.
[48]             ELT L 52, 21.2.2004, lk 50.
[49]             ELT L 140, 5.6.2009, lk 16.
[50]             Justiits- ja siseküsimuste nõukogu järeldused, 11.–12.
aprill 2011; järeldused riskihindamiste kohta katastroofide ennetamiseks
Euroopa Liidus.
[51]             EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.
[52]             EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.
[53]             ELT L 312, 22.11.2008, lk 3.
[54]             Nõukogu soovitus 2010/410/EL, 13. juuli 2010 (ELT L 191,
23.7.2010, lk 28).
[55]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Kõigepealt mõtle
väikestele” – Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” (KOM(2008)
394, 23.6.2008); Konkurentsivõime nõukogu järeldused: „Kõigepealt mõtle
väikestele” – Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” (dok
16788/08, 1.12.2008); komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Euroopa
väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” läbivaatamine (KOM(2008) 78
(lõplik), 23.02.11); konkurentsivõime nõukogu järeldused: järeldused Euroopa
väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” läbivaatamise kohta (dok 10975/11,
30.5.2011).
[56]             Nõukogu soovitus 2010/410/EL, 13. juuli 2010 (ELT L 191,
23.7.2010, lk 28).
[57]             Kui on rakendatud asjaomast riiki käsitlev nõukogu
soovitus, mis on seotud otse käesoleva tingimuslikkuse sättega, siis selle
täitmise hindamisel võetakse arvesse hinnangut asjaomast riiki käsitleva
nõukogu soovituse täitmisel tehtud edusammudele.
[58]             Kõikide siin sisalduvate elementide tähtajad võivad jääda
programmi rakendusperioodi sisse.
[59]             Kui on rakendatud asjaomast riiki käsitlev nõukogu
soovitus, mis on seotud otse käesoleva tingimuslikkuse sättega, siis selle täitmise
hindamisel võetakse arvesse hinnangut asjaomast riiki käsitleva nõukogu
soovituse täitmisel tehtud edusammudele.
[60]             Kõikide nimetatud jaotises sisalduvate elementide tähtajad
võivad jääda programmi rakendusperioodi sisse.
[61]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Ühine kohustus
tööhõive tagamisel (KOM (2009) 257 (lõplik).
[62]             ELT C 191, 1.7.2011, lk 1.
[63]             (KOM (2006) 208 lõplik) (Asendatakse järgmise teatisega
septembri lõpuks 2011)
[64]             Nõukogu järeldused, 12. mai 2009, strateegilise raamistiku
kohta üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal ("ET
2020") (2009/C 119/02)
[65]             Komisjoni soovitus, 3. oktoober 2008, tööturult tõrjutud
inimeste aktiivse kaasamise kohta (ELT L 307, 18.11.2008, lk 11)
[66]             Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa
Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Romasid käsitlevate
riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistik aastani 2020. KOM(2011) 173.
[67]             Kui on rakendatud asjaomast riiki käsitlev nõukogu
soovitus, mis on seotud otse käesoleva tingimuslikkuse sättega, siis selle
täitmise hindamisel võetakse arvesse hinnangut asjaomast riiki käsitleva
nõukogu soovituse täitmisel tehtud edusammudele.
[68]             Kõikide selles jaotises sisalduvate elementide rakendamise
tähtajad võivad jõuda lõpule programmi rakendamisperioodi jooksul.
[69]             EÜT L 303, 2.12.2000, lk 16.
[70]             EÜT L 180, 19.7.2000, lk 22.
[71]             ELT L 23, 27.1.2010, lk 35, kus on avaldatud nõukogu
otsus, 26. november 2009, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni puuetega inimeste
õiguste konventsiooni sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel.
[72]             EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40.
[73]             EÜT L 197, 21.7.2001, lk 30.
[74]             ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB– tegevuspõhine
eelarvestamine.
[75]             Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6
punktile a või b.
[76]             KOM(2010) 700, 19.10.2010.
[77]             Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega
finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[78]             Nagu on osutatud finantsmääruse artiklis 185.
[79]             Uuring „Regional governance in the context of
globalisation: reviewing governance mechanisms & administrative costs.
Administrative workload and costs for Member State public authorities of the
implementation of ERDF and Cohesion Fund”, 2010
[80]             Liigendatud assigneeringud / liigendamata assigneeringud
[81]             EFTA: Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioon.
[82]             Kandidaatriigid ja vajaduse korral Lääne-Balkani
potentsiaalsed kandidaatriigid.
[83]             Aasta N on ettepaneku/algatuse algusaasta.
[84]             Sõltub eelrahastamise protsendist, regionaalpoliitika
rakendamise kiirusest liikmesriigis ja kättesaadavatest maksete
assigneeringutest
[85]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[86]             Aasta N on ettepaneku/algatuse algusaasta.
[87]             Väljundid on tarnitavad kaubad ja teenused (nt: rahastatud
üliõpilasvahetuste arv, ehitatud teede pikkus kilomeetrites jms).
[88]             Vastavalt punktis 1.4.2 nimetatud erieesmärkidele.
[89]             Aasta N on ettepaneku/algatuse algusaasta.
[90]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[91]             Endistelt B.A ridadelt rahastatav koosseisuväline personal
lähtuvalt 2011. aasta personalikulude lõplikust assigneeringust, sealhulgas
koosseisuväline personal peakorteris ja delegatsioonides.
[92]             Aasta N on ettepaneku/algatuse algusaasta.
[93]             Tehniline ja/või haldusabi ning ELi programmide ja/või
meetmete rakendamiseks antava toetusega seotud kulud (endised B.A read), otsene
teadustegevus, kaudne teadustegevus.
[94]             CA = lepingulised töötajad; INT = renditööjõud („Intérimaire”);
JED = „Jeune Expert en Délégation” (noored eksperdid delegatsioonides),
LA = kohalikud töötajad, SNE = riikide lähetatud eksperdid.
[95]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised BA read).
[96]             Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.
[97]             Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised BA read).
[98]             Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond
ja Euroopa Kalandusfond.
[99]             CA = lepingulised töötajad; INT = renditööjõud („Intérimaire”);
JED = „Jeune Expert en Délégation” (noored eksperdid delegatsioonides),
LA = kohalikud töötajad, SNE = riikide lähetatud eksperdid.
[100]            Tegevusassigneeringutest rahastatavate koosseisuväliste
töötajate ülempiiri arvestades (endised BA read).
[101]            Peamiselt struktuurifondid, Maaelu Arengu Euroopa
Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond.
[102]            Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.
[103]            Traditsiooniliste omavahendite (tollimaksud ja
suhkrumaksud) korral peab olema märgitud netosumma, s.t brutosumma pärast 25 %
sissenõudmiskulude mahaarvamist.